laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Edgar Vaikmäe

Edgar Vaikmäe (varem Edgar Vendelik; 26. veebruar 1919 Patjala – 17. detsember 1999 Jõgeva) oli eesti vaimulik. Tema koolitee algas Kassinurme külakoolis, sellele järgnes Kaarepere algkool, mille ta lõpetas aastal 1933; Kaareperes õppides kuulus ta noorkotkana Kaarepere noorkotkaste rühma "Kotkas". Seejärel õppis ta Hugo Treffneri Gümnaasiumis, mille lõpetas aastal 1938. Aastal 1938 asus ta Tartu Ülikooli usuteaduskonda, aastal 1940 pidi ta õpingud katkestama, üleminek arstiteaduskonda ebaõnnestus. Olulisemate usuteaduslike ainete eksamid said siiski sooritatud, kuna aastast 1943 töötas ülikooli juures ajutiselt Usuteaduse Instituut. 1941. aasta üldmobilisatsioonist vabastati ta seoses nõrga nägemisega. Temast sai Palamuse maksuinspektor ja ka vallasekretär. Aastatel 1942–1943 töötas ta Kaarepere valla abisekretärina. 1. veebruaril 1944 kuulutati välja üldmobilisatsioon, sellest ta enam vabastust ei saanud. 1941. aastast 1944. aasta üldmobilisatsioonini ning pärast sõda 1946. aastani tegutses ta Palamuse Püha Bartholomeuse koguduse õpetaja Aldur Partsi abilisena. Aastal 1946, pärast Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja Elmar Salumaa arreteerimist aitas ta ka seal surnuid matta ja ümbruskonna lapsi ristida. Laiuse koguduse juhatus pöördus konsistooriumi poole sooviga, et Vaikmäest saaks Laiuse koguduse õpetaja. Tolleaegne piiskopi asetäitja August Pähn kutsuski ta Tallinna Toompea Kaarli koguduse juurde enesele abiks. 9. mail 1948 ordineeriti ta (koos Paul Saarega) August Pähna poolt õpetajaks. Mihhailovi komitee kojukutsumislehekese viimases numbris lastakse kellelgi E. Vaikmäel vaba maailma eestlaste poole pöörduda. E. Vaikmäe tituleerib end Võru evangeeliumi luteri usu kiriku õpetajaks. Tal on talaar seljas, rist rinnal ja seisab altari ees, käed ristis. Sellist vaimulikku ei olnud varemalt Eestis. Seda nime ei seisa ei õpetajate ega köstrite nimistus 1943. aastast. Ta ise ütleb, et on hakanud Võru koguduse õpetajaks 1948. Siis veel ei töötanud Tallinnas kirikuõpetajate kursused, kus paari kuuga vaimulikke valmis vorbitakse. Ta oli aastatel 1948–1978 Võru Katariina koguduse õpetaja. Lisaks hooldas ta aastatel 1948–1954 (kuna õpetaja Karl Puusemp pidi end poliitilistel põhjustel varjama) ja 1964–1967 Pindi kogudust. Aastatel 1978–1985 oli ta Tallinna Toompea Kaarli koguduse (2. pihtkonna) õpetaja. Aastal 1985 oli ta kuu aega Vastseliina Katariina koguduse õpetaja, ent sealt vabastati ta tervislikel põhjustel. Kuid aastatel 1986–1996 teenis ta Loksa Püha Neitsi Maarja kogudust, kuni jäi emerituuri suhkurtõvest tingitud nägemise puudulikkuse tõttu. 1999. aasta novembri lõpus avastati tal maksavähk ning ta suri 17. detsembril 1999 Jõgeval. 27. detsembril 1999 saadeti ta ära Palamuse kirikust Palamuse kalmistule, matusetalituse viis läbi piiskop Einar Soone. http://www.htg.tartu.ee/?sub=lennud&aasta=1938 Kiivit Kremli käsutäitjana. Vaba Eesti Sõna, 21. juuni 1956, nr. 25, lk. 2. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk. 344 Minu kirikuõpetajaks saamine oli eriline kutsumine
Vitali Žuk

Vitali Ivanovitš Žuk (vene Виталий Жук) (sündinud 3. juulil 1973) on endine Valgevene maadleja. Ta on võitnud Euroopa meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses hõbe- ja pronksmedali. Ta võistles 2000. aasta olümpiamängudel Sydneys, kus saavutas 17. koha. 1998. aastal võitis üliõpilasmaailmameistrivõistlustel esikoha. Eesti maadlejatest on temaga maadelnud Kristjan Press, kes kaotas 2005. aastal Kristjan Palusalu mälestusvõistlustel punktidega 0-3. Vitali Žuk veebisaidil Olympedia (inglise)
Nikolai Monov

Nikolai Aleksejevitš Monov (vene keeles Монов, Николай Алексеевич; sündinud 17. jaanuaril 1972) on endine Venemaa ja Moldova maadleja. Ta võitis 1997. aasta Euroopa meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali samal aasta Maailmameistrivõistlustel võitis hõbemedali ja Sõjaväelaste maailmameistrivõistlustel sai ta hõbemedali. 1998. aasta EM-il saavutas ta teise ja samal aasta MM-il saavutas ta neljanda koha. Eesti maadlejatest on temaga maadelnud Kristjan Press, kes kaotas 2004. aasta esimene OM valikturniir, Novi Sadis punktidega 1–3. http://www.infosport.ru/xml/t/person.xml?id=1533
Erlen Pomeranets

Erlen Pomeranets (28. aprill 1933 – 22. jaanuar 2012) oli Ukraina/Iisraeli kabetaja, Iisraeli suurmeister, rahvusvaheliselt FMJD meister. Lisaks kabetamisele töötas ta treenerina. 2010. aastal tuli ta Iisraeli meistriks nii rahvusvahelises kui ka Vene kabes. NSV Liidu meistrivõistlustel jäi tema laeks kolmas koht, mille ta saavutas NSV Liidu VII meistrivõistlustel rahvusvahelises kabes 1961. aastal. Tema poeg Ilja on kabes meistersportlane. Шашечный Израиль, № 1, 2012, lk 3
Otto Luberg

Otto Luberg (13/25. veebruar 1884 Vana-Vändra vald – 5. aprill 1963 Toila) oli eesti vaimulik. Ta õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1916–1918 loodusteaduskonnas, aastatel 1919–1921 filosoofiateaduskonnas, aastatel 1921–1922 (lõpetas) usuteaduskonnas ja aastatel 1923–1924 õigusteaduskonnas. Ta töötas aastatel 1901–1912 algkooliõpetajana Järva ja Pärnumaal ning oli aastatel 1918–1919 Lääne maavalitsuse asjaajaja. Ordineeriti 29. aprillil 1923 õpetajaks. Ta oli aastatel 1923–1924 Käina, Kärdla ja Reigi Jeesuse koguduse asetäitja õpetaja; aastatel oli ta 1924–1944 Lihula Eliisabeti koguduse õpetaja. Aastatel 1944–1946 oli ta Vändra Martini koguduse õpetaja, aastatel 1946–1947 oli ta Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, aastatel 1947–1954 Pühajõe koguduse õpetaja. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 24
Estakhri

Abu Ishaq Ibrahim ibn Muhammad al-Farisi al Istakhri, ka Estakhri (pärsia keeles استخری; sünnikoht Estakhr, surnud 957 [346AH]) oli Pärsia geograaf. Estakhri araabiakeelsete tööde hulka kuuluvad Al-masaalik al-mamaalik (المسالك الممالك, "Riikide traditsioonid") ja Suwar al-Aqaaleem ( صور الاقاليم, u, "Erinevad kliimad"). Väidetavalt on Estakhri loonud esimese teadaoleva kirjelduse tuuleveskist. Iraani teadlaste loend Mojtahed-Zadeh, Pirous. "The Persian Gulf in the Geographical Views of the Ancient World" In Cartographie Historique du Golfe Persique. Edited by M. Taleghani, D. Silva Couto, & J.-L. Bacque-Grammont. Louvain, Belgium: Diffusion, 2006. 17. World Map of al-Istakhri Bosworth, Clifford Edmund (1989). "al-Masālik wa'l-Mamālik". The Encyclopedia of Islam, Volume 6. Leiden: E. J. Brill. Lk 639-640. de Goeje, M.J., toim (1927). Bibliotheca Geographorum Arabicorum (1927), vol 1: Viae Regnorum descriptio ditionis Moslemicae auctore Abu Ishák al-Fárisí al-Istakhrí (Arabic). Leden: E. J. Brill.{{cite book}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Ouseley, William, toim (1800). The oriental geography of Ebn Haukal, an Arabian traveller of the tenth century. London. - Note: in fact, it is a work by Istakhri
Helme vald

Helme vald oli vald Lõuna-Eestis Valga maakonnas. 21. oktoobril 2017 moodustati Helme valla, Tõrva linna, Põdrala valla, Hummuli valla ja Puka valla Soontaga küla ühinemisel uus omavalitsus nimega Tõrva vald. Helme vald piirnes lõunas Lätiga, idas Hummuli ja Puka vallaga, põhjas Põdrala valla ja lääneloodes Viljandi maakonna Karksi vallaga. Helme valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991. Alevik Helme Külad Ala – Holdre – Jõgeveste – Kalme – Karjatnurme – Kirikuküla – Koorküla – Kähu – Linna – Möldre – Patküla – Pilpa – Roobe – Taagepera Helme koopad asuvad Helme ordulossi varemetest põhjas kitsas põhja–lõunasuunalises seljandikus, kahe ürgoru ühinemise kohal. Rubina soo on tuntud mitmekesise loomastiku ja taimestiku poolest ning kuulub mitme looduskaitseala koosseisu. Helme vallavalitsus lõpetas tegevuse 31. oktoobril 2017 pärast Tõrva vallavalitsuse moodustamist. Vallavalitsus 2013-2017 oli 3-liikmeline. Tarmo Tamm (SDE) – vallavanem Ülle Taal – vallavalitsuse liige Peeter Arro – vallavalitsuse liige Vallavolikogu koosnes 2013-2017 13st liikmest: Ave Visor (SDE) – esimees Eldur Kaiv (SDE) – aseesimees Reet Kõvask (SDE) Tõnis Järv (SDE) Jaanus Laiverik (SDE) Andrus Lepikov (SDE) Margo Metsoja (SDE) Maija Pallon (SDE) Erja Liivson (KESK) Toivo Põldma (KESK) Harry Mägi (REF) August Ilves (Meie Helme) Helme vald (1939) Helme raamatukogu Mulgimaa Rubina soo Taagepera raamatukogu Maakatastri statistika, vaadatud 22.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Harju maakonna Rae ja Ida-Viru maakonna Lüganuse valla, Lääne-Viru maakonna Tapa linna, Saare maakonna Orissaare valla, Tartu maakonna Haaslava, Laeva, Nõo, Rannu, Rõngu ja Vara valla ning Kallaste linna, Valga maakonna Helme, Põdrala ja Tõlliste valla, Viljandi maakonna Halliste valla ja Karksi-Nuia alevi ning Võru maakonna Urvaste valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 11.07.1991)
Mutrivõti

Mutrivõti on tööriist, mida kasutatakse mutrite või poltide kinni-ja lahtikeeramiseks või paigalhoidmiseks. Mutrivõtmeid on erineva kuju ja suurusega. Kõrgema kvaliteediga mutrivõtmed valmistatakse kroomvanaadiumist ja sageli on need sepistatud. Silmusvõti on üheosaline suletud avadega mutrivõti poldi või mutri haaramiseks. Avad on üldjuhul kuue või kaheteistkümnepunktilised, mis on mõeldud kuuskantkujuliste mutritega või poltidega kasutamiseks. Lehtvõti on üheosaline U-kujulise peaga mutrivõti, mis toetub poldi ja mutri mõlemale küljele. Võtmel on tavaliselt kaks erineva suurusega otsa, mis on suunatud umbes 15-kraadise nurga alla käepideme telje suhtes. See lubab suuremat liikumisvõimalust kitsastes oludes võtit keerates. Lehtsilmusvõti on mutrite pööramise ja pingutamise tööriist. See on mutrivõti, mille ühes otsas on lehtvõti ja teises otsas silmusvõti. Tellitav mutrivõti on mutrivõti, mille suurust saab liikuva põse nihutamisega muuta vastavalt keeratava mutri suurusele. Kuuskantvõti on tööriist selliste poltide ja kruvide keeramiseks, mille peas on kuusnurkne süvend. häälestusvõti narre
Briti idealism

Briti idealism oli filosoofiasuund Suurbritannias 19. sajandi keskpaigast 20. sajandi alguseni. Selle suuna juhtivad esinejad olid esimeses põlvkonnas Thomas Hill Green (1836–1882), Francis Herbert Bradley (1846–1924) ja Bernard Bosanquet (1848–1923). Teise põlvkonna väljapaistvamad kujud olid John McTaggart Ellis McTaggart, H. H. Joachim, J. H. Muirhead ja G. R. G. Mure. Reaktsioonina briti idealismile panid noored Cambridge'i filosoofid George Edward Moore ja Bertrand Russell aluse analüütilisele filosoofiale. Kuigi briti idealistide vaated olid omavahel üsnagi erinevad, võib välja tuua teatud ühisjooned. Nad uskusid Absoluudisse (ainsasse ja kõikehõmavasse reaalsusse). Nad omistasid tähtsa koha mõistusele, mille abil saab Absoluuti taibata ja mis on omane ka Absoluudile endale. Nad ei tunnistanud mõtlemise ja objekti lahutamist, vaid pidasid mõtlemist ja objekti reaalsuses ühtseks tervikuks. Briti idealism on välja kasvanud saksa klassikalisest filosoofiast ning seda võib pidada absoluutse idealismi erikujuks. Eriti olulised on briti empirismile Kant ja Hegel, kelles Thomas Hill Green nägi briti filosoofia päästjat väidetavalt allakäivast empirismist. Igatahes vastustasid briti idealistid filosoofiasuunda, mille esindajad olid John Locke, David Hume, John Stuart Mill ja Henry Sidgwick, sealhulgas utilitarismi. Kuigi kõik briti idealistid poleks möönnud näiteks Hegeli mõju, peetakse briti idealismi leviku oluliseks soodustajaks James Hutchinson Stirlingi raamatut "Hegeli saladus". Vähemalt üldistes joontes on Hegeli filosoofia briti idealismi kindlasti mõjutanud, samuti on briti idealistid Hegelilt üle võtnud termineid ja ideid. Peale Absoluudi mõiste on hegellik ka näiteks õpetus sisemistest suhetest, tõe koherentsiteooria ja konkreetse universaali mõiste. Näiteks Bradleyl võib leida ka midagi Hegeli dialektika sarnast. Hegeli filosoofiat tervikuna ega ka Hegeli loogikat briti idealistid siiski ei aktsepteerinud. Poliitilises filosoofias püüdsid briti idealistid kummutada individualismi Herbert Spenceri vaimus. Nad pidasid inimest loomupäraselt ühiskondlikuks olendiks. Nad ei asjastanud riiki. Näiteks Greeni järgi saab väärtus olla ainult indiviidis ning riigi olemasolu on õigustatud ainult niivõrd, kui ta aitab kaasa väärtuse elluviimisele indiviidide elus. Kui Bertrand Russellist ja George Edward Moore'ist said briti idealismi vastased, siis selle positsioon Suurbritannias nõrgenes. Briti filosoofia hakkas metafüüsika vastu mässama. Hiljem tuli selle juurde tagasi Robin George Collingwood, kuid tema mõju ei olnud kuigi suur. Tänapäeva briti filosoofide seas on tuntuim absoluutse idealismi pooldaja arvatavasti Timothy L. S. Sprigge. British idealismi mõju USA-s jäi mõnevõrra piiratuks. Uushegellik oli Josiah Royce'i varajane filosoofia. Ameerika ratsionalist Brand Blanshard oli nii tugevalt Bradley, Bosanqueti ja Greeni mõju all, et teda võiks peaaegu pidada briti filosoofiks.
Urmo Ilves

Urmo Ilves (sündinud 11. märtsil 1974 Viiratsis) on Eesti kabetaja, rahvusvaheline suurmeister 100-ruudulises kabes (1997). Kabet hakkas ta mängima Viljandis Edgar Miti ja Enno Eerma juhendamisel 1985. aastal. Ta on kümnekordne individuaalne Eesti meister rahvusvahelises kabes normaalajakontrolliga (1990, 1994, 1996, 1997, 1999, 2003, 2004, 2015, 2016 ja 2017). Ka on ta tulnud Eesti meistriks võistkondlikult ning kiir- ja välkkabes. Rahvusvahelisel areenil on ilmselt ta parimad tulemused 1995. aastal Euroopa meistrivõistlustel saavutatud 5.–7. koht ning 1996. aasta maailmameistrivõistlustel alagrupiturniiril 2.–3. koha jagamine. 2000. aastal jagas ta Londonis peetud kabeolümpial 1. laual esikohta. Ilves on ettevõtte Lotus Timber tegevjuht. Biograafia ESBL-is Tanel Raig (22. november 2022). "Eesti ekspordi rahamasin hävib. Varasemad edukad koondavad". Delfi. Vaadatud 22.11.2022.
Möiraahv

Möiraahv (Alouatta) on Lõuna- ja Kesk-Ameerika metsades elutsev ahvide perekond, kuhu kuulub 12 liiki. Möiraahvi perekonda kuulub 12 liiki: Alouatta arctoidea Alouatta belzebul Alouatta caraya Alouatta discolor Alouatta guariba Alouatta macconnelli Alouatta nigerrima Mantel-möiraahv, Alouatta palliata Guatemala möiraahv, Alouatta pigra Alouatta sara Alouatta seniculus Alouatta ululata Möiraahvidel on lühike ja lai nina ning ümmargused ninasõõrmed. Neil on paljudele Uue Maailma ahvidele omaselt tugev haardevõimeline saba, mis jaksab kanda kogu keharaskust. Nende kehapikkus on sõltuvalt liigist ja soost 56–92 cm, saba pikkus on 58–91 cm. Möiraahvidel on alalõua all iseloomulikud puhendid ja nende keeleluukeha on pneumatiseeritud, moodustades omamoodi kõlakambri. Selline anatoomiline iseärasus lubab loomadel tekitada väga valju, kilomeetrite kaugusele kostvat heli. Möiraahvidel on trikromaatiline nägemine. Need suured ja aeglaselt liikuvad ahvid on peamiselt folivoorsed ning toituvad lehtedest, õitest, pungadest ja viljadest. On teada, et mõnikord rüüstavad nad linnupesi ja söövad ka mune. Möiraahvid veedavad puude otsas peaaegu kogu elu. Nad elavad enamasti 10–15-liikmeliste karjadena, kuhu kuulub 1–3 isast, emased ja noorloomad. Suguküpsed isendid lahkuvad karjast ja karja moodustavad mittesugulased. Möiraahvide eluiga ulatub 15–20 aastani. Nagu liigi nimigi viitab, on möiraahvide üheks iseloomulikumaks tunnuseks isasloomade vali möire, mis Guinnessi rekordite raamatu andmeil on kõige valjem maismaalooma häälitsus. See võib kosta kuni 4,8 km kaugusele. Selliste häälitsuste abil ahvid suhtlevad omavahel, kaitsevad ja märgistavad oma territooriumi. Füüsilist võitlust esineb loomade vahel harva ja lühiajaliselt. Enamasti sünnib möiraahvidel üks poeg, kes kohe pärast sündimist ema karvadesse klammerdub. "Genus Alouatta". Catalogue of Life. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. märts 2018. Vaadatud 6. märtsil 2018. "Alouatta". ITIS. Vaadatud 6. märtsil 2018. "Howler Monkeys". National Geographic. Vaadatud 6. märtsil 2018. D. Youlatos; et al. (2014). Howler Monkeys: Adaptive Radiation, Systematics, and Morphology. Springer. Lk 144. {{raamatuviide}}: et al.-i üleliigne kasutus kohas: |autor= (juhend) Jacobs, G. H.; Neitz, M., Deegan, J. F., & Neitz, J. (1996). "Trichromatic colour vision in New World monkeys". Nature. 382 (6587): 156–158. DOI:10.1038/382156a0. PMID 8700203.{{cite journal}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Matt Walker (30. september 2009). "Monkeys 'reject vegetarianism'". BBC Earth News. Vaadatud 6. märtsil 2018. Guinness World Records 2017. Jim Pattison Group. 2016. Lk 58. Turisti äratab Costa Ricas möiraahvi möiratus Primate Info Net Primate Info Net Alouatta Factsheets Howler monkey audio recording Information about howler monkeys from Belize Zoo (photos, video and audio included) "The Loudest Animal in the New World," Smithsonian National Zoological Park Tierenzyklopaedie.de "Costa Rica mustad möiraahvid on inimtegevuse tõttu kollaseks muutumas" ERR Novaator, 10. detsember 2018
Frank Andersson

Frank Öivind Stefan Andersson (9. mai 1956 – 9. september 2018) oli rootsi maadleja. Andersson võistles kolmedel olümpiamängudel. 1984 Los Angelese olümpiamängude pronksmedal oli talle suur pettumus. Pärast mitut päeva alkoholi tarbimist kinkis ta medali taksojuhile ja ilmus Rootsi meediapilti tagasi kabrioletis Las Vegases. 2006. aastast kuulub ta Fila Hall of Fame'i. Ta on tulnud üheksa korda Põhjamaade meistriks Kreeka-Rooma maadluses. 1977. aastal anti talle Svenska Dagbladeti kuldmedal. 2011. aastal sai ta koos Charlotte Sinclairiga teise koha Rootsi telesaates "Let's Dance". Noorpõlves salvestas Andersson singli "Franki Disco". Enda sõnul ei osanud ta laulda ja seega koosneb singel diskomuusikast, mida mängitakse tema intervjueerimise ajal taustaks. 1981. aastal mängis filmis "Göta Kanal". 2004. aastal osales ta Rootsi tõsielusarjas "Expedition Robinson V.I.P." (Eestis "Robinsonid"). [1] [2] Frank Andersson veebisaidil Olympedia (inglise)
1995. aasta Euroopa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

1995. aasta Euroopa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti 14. novembrist 2. detsembrini 1995 Poolas Lubliniecis. Euroopa meistriks tuli 31 punktiga 19 partiist Aleksandr Georgijev edestades tiitlikaitsjat Guntis Valnerist 1 punktiga. Eesti esindaja Urmo Ilves jagas 5.–7. kohta. Turniiritabel Toernooibase'is (hollandi keeles)
Vanavalgevene keel

Vanavalgevene keel (старабеларуская мова) ehk vanaukraina keel (староукраїнська мова) ehk läänevene keel (западнорусский язык) on keel, mis käibis Leedu suurvürstiriigis kirjakeelena. Vanavalgevene keel eristus vanavene keelest 14. sajandil. Rzeczpospolita koosseisu läinud Leedu suurvürstiriigis kaotas vanavalgevene keel ametliku staatuse 1696. aastal. Vanavalgevene keelest pärinevad valgevene, ukraina ja russiini keel. Litviinid Idaslaavi keeled Russiini keel Slaavi keeled Ukraina keel Valgevene keel Vene keel История возникновения белорусского языка word-house.ru
California Osariigi Seadusandlik Kogu

California Osariigi Seadusandlik Kogu (inglise keeles California State Legislature) on USA California osariigi seadusandlik organ. Seadusandlik kogu on kahekojaline: see koosneb alamkojast (California State Assembly) ja senatist (California State Senate). Alamkojas on 80 liiget (State Assembly Members), senatis 40 senaatorit (State Senators). Seadusandliku kogu istungid toimuvad California osariigi pealinnas Sacramentos. Alamkoja liikmed valitakse 80 valimisringkonnast kaheks aastaks. Alamkoja liikmeks saab olla valitud kuni kolm korda. Senaatorid valitakse neljaks aastaks ning nad saavad olla valitud kuni kaks korda. Senati valimise ringkondi on 40. Iga kahe aasta tagant täidetakse valimistel pool senati kohtadest. Kokkuvõtted California Seadusandliku Kogu tööst avaldatakse regulaarselt ilmuvates ajakirjades. Tuuakse ära hääletuste tulemused ning seaduseelnõude esitamine ja tagasivõtmine. Ent rahalistel ja poliitilistel kaalutlustel ei dokumenteerita alamkoja liikmete ja senaatorite kõnesid sõna-sõnalt. Seetõttu on California osariigis raske välja selgitada seaduseandja kavatsust. Ainsaks allikaks on seaduste preambulid. Kõige rohkem soovivad saadikud töötada pangandus-, põllumajandus- ja kindlustuskomisjonis. Neid hüütakse "magusateks" (juice) komisjonideks, sest nende liikmete kampaaniat toetavad meelsasti annetustega võimsad lobigrupid. California osariigi seadusandlikus kogus on ainulaadne seadusandlusanalüütiku institutsioon. Seadusandlusanalüütiku büroos töötab mitusada inimest, kes analüüsivad seadusandliku kogu liikmete tarvis seaduseelnõusid. Analüütiku kõige silmatorkavam avalik toiming seisneb selles, et ta kirjutab erapooletud hääletusbrošüürid, milles analüüsitakse seaduseelnõude vastuvõtmise tõenäolisi tagajärgi. California Osariigi Seadusandliku Kogu portaal Ametlik info Alamkoda Senat
Kibuye

Kibuye on linn Rwandas Lääneprovintsis Karongi ringkonnas, Lääneprovintsi halduskeskus. Kibuye asub provintsi keskosas Kivu järve kaldal. Linna geograafilised koordinaadid on 2° 3′ S, 29° 21′ E. Kibuye on tuntud muu hulgas kuurortlinnana. Rwanda genotsiidi käigus tapeti 90 protsenti Kibuyes elanud tutsidest. Nende mälestamiseks on linna püstitatud mälestusmärk. Kibuye lähedal asub Ndaba juga. Linnas elas 2002. aastal umbes 46 640 inimest. http://www.citypopulation.de/Rwanda_d.html Kibuye pildid ja info
Byumba

Byumba on linn Rwandas, Põhjaprovintsi ja Gicumbi ringkonna halduskeskus. 2002. aastal elas linnas umbes 66 000 inimest. Byumba lähedal asub muu hulgas SOS-lasteküla. https://statistics.gov.rw/file/2907/download?token=i09m0Bly
Pilistvere uus õigeusu kalmistu

Pilistvere uus õigeusu kalmistu on kalmistu Pilistvere kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Arussaare külas Põhja-Sakala vallas. Õigeusu kogudus asutati naabruses Põltsamaa kihelkonnas 1846. aastal, mis kattis ka Pilistvere kihelkonda. Oma õigeusu kogudus rajati Pilistvere kihelkonda 1848. aastal. Kogudus nimetati 1871. aastal ümber Arussaare koguduseks. Kogudusel ei olnud algul oma kalmistut, surnud maeti Pilistvere kalmistule. Kõo mõis andis kogudusele 1855. aastal oma maadest 1 tiinu suuruse maatüki, kuhu rajati kalmistu. Uus kalmistu rajati 1920. aastal Arussaare õigeusu kiriku kõrvale. Praegu on matmiseks kasutusel uus õigeusu kalmistu. Pilistvere vana õigeusu kalmistu
Giambattista Vico

Giambattista Vico (23. juuni 1668 Napoli – 23. jaanuar 1744 Napoli) oli itaalia filosoof. Mihhail Kissel, "Giambattista Vico", vene keelest tõlkinud Teet Veispak, sari Suuri mõtlejaid, Eesti Raamat, Tallinn 1985, 114 lk Joseph Maier, "Vico suur erand", tõlkinud Mart Kivimäe – Tuna 1999, nr 4, lk 89–94 Mart Kivimäe, "Vico ja Frankfurdi koolkond – Tuna 1999, nr 4, lk 94–98
Richard Mirring

Richard-Voldemar Mirring (vene keeles Меринг, Рихард Августович; 29. juuni 1901 Tallinn – 1. september 1938 Kommunarka, Moskva oblast, NSV Liit) oli eesti päritolu NSV Liidu poliitikategelane (Üle-eestimaalise Noorproletaarlaste Ühingu ja EKP Keskkomitee sekretär). Õppis Tallinna Kaubanduskoolis. 1920. aastal astus EKP liikmeks. 1921. aastal vahistati ning saadeti sama aasta detsembris vangide vahetuse korras Nõukogude Venemaale. Tegutses 1922. aasta suvest kuni 1923. aasta maini Eestis põranda all. Alates 1923. aastast taas NSV Liitu asudes kasutas nime Richard Meering, ka nimekujusid Mehring ja Mering. Töötas EKNÜ esindajana Kommunistliku Noorsoo Internatsionaali täitevkomitee juures Moskvas. Õppis 1927–1930 Moskvas kõrgematel marksismi-leninismi kursustel, töötas 1930–1931 EKP KK sekretäri ja esindajana Kominterni täitevkomitees, 1930–1933 Kominterni Skandinaavia maade sekretariaadi juhatajana, 1933–1935 Kominterni Inglise-Ameerika maade sekretariaadis. Esindas EKP-d 1935 Kominterni VII kongressil. Ta töötas 1935–1937 EKP esindajana III Kommunistliku Internatsionaali Täitevkomitees. Ta arreteeriti 26. juulil 1937 süüdistatuna "kontrrevolutsioonilises organisatsioonis osalemises" ja mõisteti NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi poolt süüdi. Ta lasti maha 1. septembril 1938. Rehabiliteeriti 23. juulil 1956. "Eesti biograafiline andmebaas ISIK, Mirring, Richard-Voldemar". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. veebruar 2007. Vaadatud 6. märtsil 2012. Herbert Romerstein, Eric Breindel. The Venona secrets: exposing Soviet espionage and America's traitors, lk 74 Ivo Juurvee. "Briti sideluure paljastas Eesti kommunistide salasõnumeid". Postimees, 25. detsember 2011 ru.openlist.wiki