laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Saxonia (laev 1899)

Saxonia (prefiksiga RMS ehk Royal Mail Steamer, 'kuninglik postiaurik') oli kompanii Cunard Line'i reisilaev. See seilas Atlandi ookeani põhjaosas ja Vahemere piirkonnas aastail 1900–1925. Esimese maailmasõja ajal kasutati seda sõjaväeteenistuses. Saxonia sõsarlaev oli Ivernia. Laev lammutati 1925. aastal Madalmaades. 1911. aasta kevadel reisis Saxonia II klassis Austria Riviera keskusest Triestest New Yorki kirjanik Eduard Vilde. Navigatsioonisild II klassi einestussalong III klassi einestussalong Kairi Tilga (2013). "Tossutäkuga Euroopasse. Eduard Vilde reisikirjad". Tallinn: AS Go Group. "Üle suure vee" lk 201–219. {{netiviide}}: puuduv või tühi |url= (juhend) Ivernia (laev 1899)  Saxonia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ivernia (laev 1899)

Ivernia (prefiksiga SS ehk Steamship 'aurulaev') oli kompanii Cunard Line'i ookeaniliinilaev. See seilas Atlandi ookeani põhjaosas ja Vahemere piirkonnas aastatel 1899–1917. Esimese maailmasõja ajal kasutati seda sõjaväeteenistuses. Ivernia sõsarlaev oli Saxonia. Laev hukkus pärast Saksa Riigi allveelaeva UB-47 torpeedorünnakut 1. jaanuaril 1917. Saxonia (laev 1899)  Ivernia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Euroala laienemine

Euroala laienemine on pidev protsess Euroopa Liidus (EL). Kõik liikmesriigid, välja arvatud Taani, on kohustatud kasutusele võtma Euro oma ainsa valuutana. Selleks peab riik vastama teatud kriteeriumidele, mille hulka kuulub Stabiilsuse ja kasvu pakt. 2023. aastal on euroalas 20 ELi liikmesriiki, millest esimesed 11 (Austria, Belgia, Soome, Prantsusmaa, Saksamaa, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Holland, Portugal ja Hispaania) võtsid euro kasutusele 1. jaanuaril 1999, kui see oli ainult elektrooniline. Kreeka liitus 1. jaanuaril 2001, aasta enne seda, kui füüsilised euromündid ja rahatähed hakkasid asendama euroala vanu rahvusvaluutasid. Seejärel liitusid nimetatud aasta 1. jaanuaril euroalaga ka järgmised 8 riiki: Sloveenia (2007), Küpros (2008), Malta (2008), Slovakkia (2009), Eesti (2011), Läti (2014), Leedu (2015) ja Horvaatia (2023). Laienemise päevakorras on kuus ülejäänud riiki: Bulgaaria, Tšehhi, Ungari, Poola, Rumeenia ja Rootsi. Bulgaaria sai 10. juulil 2020 koos Horvaatiaga Euroopa vahetuskursimehhanismi ERM II liikmeks, kuid 1. jaanuaril 2023 eurole üleminek koos Horvaatiaga ei õnnestunud, kuna 2022. aasta Euroopa keskpanga raporti tõttu ületas Bulgaarias tarbijahindade harmoneeritud indeksi (HICP) inflatsioon lubatud 4.9% piirmäära - 5.9%. Euro kasutuselevõtt oli plaanitud 1. jaanuariks 2024, kuid 17. veebruaril 2023 teatas Bulgaaria rahandusminister Rositsa Velkova, et sisekriisi tõttu lükkub Bulgaaria liitumine aasta võrra edasi, plaanitud uueks kuupäevaks plaaniti 1. jaanuar 2025. 26. juunil 2024 avaldatud Euroopa Keskpanga raporti kohaselt oli Bulgaaria HICP inflatsioon 5.1% üle 3.3% piirmäära, mistõttu Bulgaaria 2025. aastal euroalaga ei liitu. Inflatsioonitaseme paranemise korral võib Bulgaaria paluda uut raportit, et euro kasutusele võtta nii ruttu kui võimalik. Märtsis 2023 teatas Rumeenia rahandusminister Adrian Câciu, et Rumeenia plaanib ERM II-ga liituda 2026. aastal ja euro kasutusele võtta 2029. aastal. Ungaris ja Tšehhis ei ole kindlat plaani euro kasutuselevõtuks. Poola endine peaminister Jarosław Kaczyński teatas, et Poola kavatseb liituda euroga, kuid mitte enne, kui Poola SKP ühe elaniku kohta on 85% Saksamaa omast. Rootsi lükkas eurole ülemineku tagasi 2003. aasta referendumil. "Horvaatia võttis kasutusele euro". ERR. 1. jaanuar 2023. "Convergence Report June 2022" (PDF). Euroopa Keskpank. 1. juuni 2022. "Bulgaria gives up its goal to join eurozone in 2024". www.euractiv.com (Briti inglise). 17. veebruar 2023. Vaadatud 4. juunil 2023. "Convergence Report - June 2024" (PDF). Euroopa Keskpank. 26. juuni 2024. Vaadatud 30. juunil 2024. "EKP aruanne edusammude kohta euro kasutuselevõtul". Euroopa Keskpank. 26. juuni 2024. "Romania wants to push euro adoption by 2026". www.euractiv.com (Briti inglise). 20. märts 2023. Vaadatud 4. juunil 2023. "Poland's Kaczynski says 'no' to the euro as part of election campaign". Reuters (inglise). 13. aprill 2019. Vaadatud 4. juunil 2023. "Czy Polska zdecyduje się kiedyś na europejską walutę". www.polityka.pl (poola). 15. august 2017. Vaadatud 4. juunil 2023. Euroopa Liidu laienemine
New Shepard

New Shepard on kosmoseturismi otstarbeline korduvkasutatav kanderakett, mida arendab kosmosetööstusettevõte Blue Origin. Kanderaketi nimi viitab esimesele kosmoses käinud ameeriklasele Alan Shepardile. Shepard oli NASA Mercury Seveni liige ning lendas 1961. aastal missioonil Mercury-Redstone 3 kosmosesse suborbitaalsel trajektooril, mille sarnast kasutab ka New Shepard. Kanderaketi ja selle mootori prototüüpide katselennud algasid 2006. aastal ning need valmisid 2015. aastaks. New Shepardi mehitamata katselennud algasid 2015. aastal. 23. novembril 2015 jõudis kanderakett 100,5 km kõrgusele ning sooritas seejärel vertikaalse maandumise. Katselennud jätkusid 2021. aastani. Blue Origin plaanis mehitatud katselendudega alustada 2019. aastal, kuid need lükati edasi 2021. aastale. Esimene mehitatud New Shepardi lend toimus 20. juulil 2021 ning pardal viibinud Wally Funkist sai vanim ja Oliver Daemenist noorim kosmoses käinud inimene. "Jeff Bezos conducts New Shepard flight". BBC. Vaadatud 21. juuli 2021. "Record of Safety". Blue Origin. Vaadatud 21. juuli 2021. "Amazoni asutaja Jeff Bezos lendas kosmosesse". Delfi Forte. Vaadatud 21. juuli 2021.
Gorjatši Kljutš

Gorjatši Kljutš on linn Venemaal Krasnodari krais. Asub Psekupsi jõe ääres, Krasnodarist 50 km lõuna pool. Asula ja kuurort rajati 1864. aastal varasema adõgeede Psõfabe asula kohale pärast adõgeede küüditamist. Linnaõigused sai 1965. aastal. 2021. aastal oli linnas 41 604 elanikku. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. mai 2021. Vaadatud 21. juulil 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Linna koduleht
FN SCAR

SCAR (Special Operations Forces Combat Assault Rifle, inglise keelest 'Erivägede Lahing-ründevintpüss') on gaasiga ümberlaadivate Belgia automaatvintpüsside seeria. Relva konstrueeris aastal 2004 FN Herstal. SCAR konstrueeriti Ameerika Ühendriikide erioperatsioonide väejuhatuse nõuetele vastavalt. Seerias on kaks põhilist varianti: SCAR-L (kergem, kasutab padrunit 5.56×45 mm NATO) ja SCAR-H (raskem, kasutab padrunit 7.62×51 mm NATO). Mõlemast on omakorda kolm mudelit: lähivõitluse jaoks (close quarters combat, CQC), standardne (standard, STD) ja pika vintrauaga (long barrel, LB).  Ameerika Ühendriigid  Belgia  Brasiilia  Hispaania  India  Jaapan  Keenia  Leedu  Malaisia  Mauritius  Norra  Peruu  Poola  Portugal  Prantsusmaa  Saksamaa  Saudi Araabia  Serbia  Singapur  Soome  Tšiili  Türgi  Ukraina Remington ACR AK-12 Beretta ARX160 CZ 805 BREN FB MSBS Grot Howa Type 20 HS Produkt VHS Ründevintpüsside loend Lahingvintpüsside loend M4 (karabiin) Ameerika Ühendriikide erioperatsioonide väejuhatus "Une arme liégeoise en Afghanistan". Dhnet.be. 23. august 2010. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. november 2011. Vaadatud 19. september 2011. "FN America SCAR 16 CQC". "FN America - MK 20 SSR". FN America. Originaali arhiivikoopia seisuga 22. jaanuar 2013. Vaadatud 21. detsember 2012. "FN America - MK 16 CQC". FN America. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. august 2013. Vaadatud 21. detsember 2012. "FN America - MK 17 Long". FN America. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. detsember 2012. Vaadatud 21. detsember 2012. "FN America - PDW". FN America. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. juuli 2013. Vaadatud 21. detsember 2012. "The Making of the 21st Century Assault Rifle: SCAR SOF Combat Assault Rifle" (PDF). 1. juuli 2006. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 1. juuli 2006. Vaadatud 19. september 2011. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. juuni 2012. Vaadatud 21. juulil 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "FN SCAR. The Next Generation of Assault Rifles" (PDF). FN America. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 11. juuli 2011. Vaadatud 24. juuni 2010. Humphries, Michael. FN's SCAR: A Cut Above, American Rifleman, July 2009. СТАНІСЛАВ ПОГОРІЛОВ. Підрозділ “АЗОВ-Харків” озброїли гвинтівками FN F2000 та FN SCAR (vaadatud: 29.09.2022)
Temrjuk

Temrjuk on linn Venemaal Krasnodari krais, Temrjuki rajooni keskus. Asub Tamani poolsaarel, Krasnodarist 130 km loodes. Asula tekkis aastatel 1515–1516 osmanite rajatud kindluse juurde. 1774. aastal läks Venemaa valdusse. Linnaõigused sai 1860. aastal. 2021. aastal oli linnas 41 281 elanikku. Linnas on meresadam ja raudteejaam. Кубанский сборник: Труды Кубанского областного статистического комитета / Под ред. Е.Д.Фелицына. Т. 1. – Екатеринодар: Тип. Кубан. обл. правления и Л.Нитье, на Полицейской ул., дом № 30 в Одессе, 1883. – VI, 1121 с., 1 л. карт. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. mai 2021. Vaadatud 21. juulil 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Linna koduleht
Faraday

FARADAY on Eesti rock'i ansambel. Jaak Paju - laul Gert Gregor Källo - basskitarr (alates veebruar 2023) Sander Sinijärv - laul, kitarr Jaan Lillepruun - kitarr Margus Neerut - trummid Jaan Parker - basskitarr, laul (2019 kuni jaanuar 2023) Raido Tippi Peeter Laas 2016 "Jooksen" 2019 "Olen hullumas" 2020 "Las langeb vihm" 2020 "Tuukrilaul" 2020 "Sada tuhat korda" 2021 "Ohtlikud mõtted" 2021 "Surma suudlus"
Kirgiisi NSV

Kirgiisi NSV oli 1. järgu haldusüksus (liiduvabariik) Nõukogude Liidu koosseisus. Kirgiisi NSV loodi 14. oktoobril 1924. aastal Kara-Kirgiisi autonoomse oblastina Vene NFSV koosseisus, muudeti 1. veebruaril 1926. aastal Kirgiisi Autonoomseks Nõukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks (Vene NFSV koosseisus) ja 5. detsembrist 1936. aastal NSV Liidu liiduvabariigiks Kirgiisi NSV-ks. Lakkas olemast 1991. aasta augustis, mil Kõrgõzstan kuulutati iseseisvaks Kirgiisi Vabariigiks. Kirgiisi NSV elanikkonna põhirahvus oli kirgiisid, kuid seal elas ka palju venelasi, usbekke, kasahhe jne. Kõrgõzstan
Cité du train

Cité du train on Prantsusmaal Mulhouse'is asuv Euroopa suurim raudteemuuseum. See on SNCF-i peamise ajaloolise raudteevarustuse säilitamise eest vastutava organisatsiooni Musée français du chemin de fer (Prantsusmaa raudteemuuseum) järglane. Muuseum avati 1971. aastal.
Ust-Labinsk

Ust-Labinsk on linn Venemaal Krasnodari krais, Ust-Labinski rajooni keskus. Asub Kubani jõe paremkaldal, kohas kus vasakult suubub Kubanisse Laba jõgi. Asula rajasid Doni kasakad 1794. aastal Ust-Labinskaja staniitsana. Praeguse nime ja linnaõigused sai 1958. aastal. 2021. aasta alguses oli linnas 38 565 elanikku. https://gorod-ust-labinsk.ru/
Novokubansk

Novokubansk on linn Venemaal Krasnodari krais, Novokubanski rajooni keskus. Asub Kubani jõe vasakul kaldal, Krasnodarist 195 km idas ja Armavirist 10 km põhja pool. Asula tekkis 1867. aastal kasakate külana. Linnaõigused sai 1966. aastal. 2021. aastal oli linnas 34 925 elanikku. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. aprill 2021. Vaadatud 21. juulil 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Linna koduleht
Primorsko-Ahtarsk

Primorsko-Ahtarsk on linn Venemaal Krasnodari krais, Primorsko-Ahtarski rajooni keskus. Asub Aasovi mere kaldal. Asula tekkis 1854. aastal kasakate külana endise kindluse juurde. Linnaõigused sai 1949. aastal. 2021. aastal oli linnas 32 020 elanikku. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. mai 2021. Vaadatud 21. juulil 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://prim-ahtarsk.ru/
Põldma

Põldma on eesti perekonnanimi. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Põldma 394 inimesel: 189 mehel ja 205 naisel. Perekonnanimede levikult on Põldma meeste puhul 322. kohal ja naiste puhul 329. kohal. Perekonnanimi Põldma on levinuim Lääne-Viru maakonnas. Aita Põldma Asta Põldma Jaak Põldma Janno Põldma Kaido Põldma Kristian Põldma Mirko Põldma Osvald Põldma Priit Põldma Urmas Põldma Vahur-Paul Põldma Villu Põldma https://www.stat.ee/nimed/pere/Põldma (vaadatud 21.07.2021) Põldma statistikaameti andmebaasis
Suits (perekonnanimi)

Suits on eesti perekonnanimi. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Suits 413 inimesel: 193 mehel ja 210 naisel. Perekonnanimede levikult on Suits meeste puhul 313. kohal ja naiste puhul 313. kohal. Perekonnanimi Suits on levinuim Tartu maakonnas. Aino Thauvón-Suits, Soome ja Eesti kirjanik ja tõlkija Arthur G. Suits, ameerika keemik ja füüsik David Suits, USA filosoof (?–) Eduard Suits, eesti õpetaja (1903–1986) Eduard Suits, Eesti kohtunik (1904–1972) Gustav Suits, eesti luuletaja ja kirjandusteadlane (1883–1956) Helga Suits-Kangro, eesti arst ja kirjanik (1924–1999) Juuli Suits, eesti tarbekunstnik (1884–1957) Maret Suits, eesti näitleja ja luuletaja (1914–1956) Vaida Suits, eesti metallikunstnik (1931–) https://www.stat.ee/nimed/pere/Suits (vaadatud 21.07.2021) Suits statistikaameti andmebaasis
Meera Alyanna binti Mukhriz

Meera Alyanna Mukhriz (sündinud 13. juunil 1995) on endise riigiministri Mukhriz Mahathir tütar, samuti Malaisia ​​endise peaministri Mahathir Mohamad lapselaps. 21. augustil 2020, Meera Alyanna ja tema abikaasa olid baaris ning nad vahistati politsei poolt epideemiate ennetamise meetmete rikkumise eest. "Mukhriz's daughter apologises for breaking MCO rules". Malaysiakini. "Mukhriz's daughter lauds cops for professionalism after being arrested (updated)". The Star (Malaysia).
Guillermo Vilas

Guillermo Vilas (sündinud 17. augustil 1952 Mar del Platas), tuntud ka kui Willy Vilas, on Argentina endine elukutseline tennisist, Grand Prix' turniiri võitja (1974, 1975 ja 1977), kes võitis neli suure slämmi turniiri, ühe aasta lõpu Mastersi, üheksa Grand Prix' supersarja ja 62 ATP turniiri. Mar del Plata mereäärses kuurordis kasvanud Vilas oli vasakukäeline ja mängis oma esimest turneevõistlust 1968. aastal. Ta kuulus aastavahetuse esikümnesse aastatel 1974–1982. Ta oli saviliivaväljakute spetsialist, kuid mängis ka hästi kõva-, muru- ja vaipkattega väljakutel. Ta võitis neli suure slämmi turniiri: 1977. aasta Prantsusmaa ja 1977. aasta USA lahtised meistrivõistlused (mõlemad mängis saviliivaväljakul) ning 1978. ja 1979. aasta Austraalia lahtised meistrivõistlused (mõlemad murul). Samuti oli ta kolmel korral finaalis Prantsusmaa (1975, 1978 ja 1982) ning korra Austraalia lahtistel meistrivõistlustel (1977), olles teine. 1974. aastal võitis ta aastalõpu Masters Grand Prix' turniiri. Lisaks võitis ta seitse Grand Prix' supersarja (1975–1980), mis olid praeguse Masters 1000 eelkäijad. World Tennis, Agence France-Presse ja Livre d'or du tennis 1977 hindasid teda teiste edetabelite ja väljaannete hulgas maailma esimängijaks 1977. aastal (teised panid esikohale Björn Borgi või Jimmy Connorsi). ATP edetabelis saavutas ta teise koha 1975. aasta aprillis, kus ta püsis kokku 83 nädalat. Ta lisati 1991. aastal Rahvusvahelisse Tennise Kuulsuste Halli. Tuntud mängude rohkuse poolest, eriti saviliivakattega väljakul, sai temast teine ​​mees, kes võitis Open Era üle 900 matši ja tema saviliivaväljakul peetud matšivõitude arv (659) on ajastu ülekaalukalt kõige suurem. Tema tippaeg oli 1977. aasta hooaeg, mille jooksul ta võitis kaks suure slämmi turniiri (mõlemad saviliivakattega väljakul). 2016. aastal hindas The Daily Telegraph ta kõigi aegade parimaks saviliivaväljakumängijaks Rafael Nadali ja Björn Borgi järel. 2018. aastal hindas Steve Tignor ajakirjas Tennis Magazine Vilase Open Era paremuselt 16. tennisistiks. Argentina ajakirjaniku Eduardo Puppo ja Rumeenia matemaatiku Marian Ciulpani 2015. aastal esitatud ajalooliste ja statistiliste uuringute põhjal jõuti järeldusele, et Vilas oleks pidanud olema esikohal vanas ATP edetabelisüsteemis seitsme nädala jooksul ajavahemikul 1975–1976. Kuigi ATP ja selle tollane tegevjuht Chris Kermode ei lükanud neid andmeid ümber, otsustas ta Vilast ametlikult mitte tunnustada. Vaidlused on endiselt juriidilises staadiumis. 2020. aasta oktoobris avaldas Netflix Vilase juhtumist dokumentaalfilmi "Guillermo Vilas: skoori lahendamine". Guillermo_Vilas Association of Tennis Professionals (ATP) veebilehel Guillermo_Vilas Rahvusvahelise Tenniseföderatsiooni (ITF) veebilehel Guillermo_Vilas Davis Cupi veebilehel Guillermo_Vilas rahvusvahelise tennise kuulsuste halli veebilehel
Rosegg

Rosegg (sloveeni: Rožek) on vald Austria Kärnteni liidumaa Villachi maaringkonnas. Peter Markovič, maalikunstnik Stefan von und zu Liechtenstein, Liechtensteini suursaadik Saksamaal Zuglio, Italia Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Sankt Jakob im Rosental

Sankt Jakob im Rosental (sloveeni: Šentjakob v Rožu) on linn Austria Kärnteni liidumaa Villachi maaringkonnas. Omavalitsus piirneb lõunas Sloveeniaga ja põhjas Drau jõega. See asub Roseni oru lääneosas. 2001. aasta rahvaloenduse järgi olid 16,4% rahvastikust Kärnteni sloveenid. 1920. aasta Kärnteni plebistsiidis oli Sankt Jakob üks seitsmeteistkümnest Kärnteni omavalitsusest, kus enamik rahvastikust (54%) hääletas annekteerimise poolt Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide kuningriiki (Jugoslaaviasse). Matija Ahacel ja Anton Janežič, sloveeni filoloogid Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Treffen am Ossiacher See

Treffen am Ossiacher See (sloveeni Trebinje) on vald (Marktgemeinde) Austrias Kärnteni liidumaa Villachi maaringkonnas. Linn asub umbes 8 km Villachist põhjas. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Läti 2020. aasta suveolümpiamängudel

LAT Läti osales 2021. aastal Tōkyōs toimuvatel 2020. aasta suveolümpiamängudel. See oli 12. kord, kui Läti suveolümpiamängudel osales. Lätit esindas 33 sportlast 14 spordialal. Lätile tõi kuldmedali 3x3 korvpallimeeskond koosseisus Agnis Čavars, Edgars Krūmiņš, Kārlis Lasmanis ja Nauris Miezis, kes alistas finaalis Venemaa olümpiakomitee meeskonna 21:18. Pronksmedali sai tõstja Artūrs Plēsnieks. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. juuli 2021. Vaadatud 21. juulil 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://tokija2020.olimpiade.lv/
Saxonia

Saxonia oli mitme laeva nimi: Saxonia (laev 1899), aastal 1899 valminud aurulaev Saxonia (laev 1954), aastal 1954 valminud mootorlaev
Ivernia

Ivernia oli mitme laeva nimi: Ivernia (laev 1899), aastal 1899 valminud aurulaev Ivernia (laev 1955), aastal 1955 valminud mootorlaev
Clydebank

Clydebank (šoti keeles Clidbaunk, gaeli keeles Bruach Chluaidh) on linn Šotimaal West Dunbartonshire'is. See asub Clyde'i jõe paremkaldal. Glasgow
Dugoba alpilaager

Dugoba alpilaager (vene keeles Альплагерь «Дугоба») on mägironimise keskus Fergana orust lõunas Alai ahelikus Batkeni oblastis Kõrgõzstanis. Sellele pääseb ligi läbi Usbekistani riigi alluvuses oleva enklaavi. See rajati algselt õhudessantvägede õppebaasina ning tegutses kõige aktiivsemalt Nõukogude Liidu perioodil, mil see oli üks üleliidulistest alpilaagritest. Pärast Kesk-Aasia liiduvabariikide iseseisvumist on piirkonna atraktiivsus vähenenud, mille üheks põhjuseks on keeruline ligipääs (näiteks on vaja kohale jõudmiseks läbida Usbekistanile kuuluv Shakhimardani enklaav). Kõrgemad mäed paiknevad alpilaagrist pooleteise kuni kahe päevateekonna kaugusel. Jaan Künnapi fotosid 1974. aastast: Dugoba alpilaagri ajalugu (vaadatud 22. juulil 2021) Alpine Walks on the High-Alay Mountains Kyrgyzstan-Tadjikistan Lk 76–77 Koduleht
Scotia

Scotia (prefiksiga RMS ehk Royal Mail Steamer, 'kuninglik postiaurik') oli Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi lipu all seilav reisilaev, mida opereeris Cunard Line. See võitis 1863. aastal kõige kiirema läänesuunalise Atlandi-ülese reisi eest Sinise Lindi. See oli viimane ookeanil seilav rataslaev, mis tegi 1874. aastal kompanii kiiruselt teise reisi. 1879. aastal muudeti see kahe sõukruviga kaablilaevaks. Uues rollis oli laev 25 aastat, kuni 1904. aasta märtsis Guamis lammutati.  Scotia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rudolf Smend

Rudolf Smend (5. november 1851 – 27. detsember 1913) oli saksa teoloog. Ta sündis Preisimaal Vestfaali provintsis Lengerichis. Tema noorem vend, Julius Smend, oli samuti teoloog ning tema poeg, Carl Friedrich Rudolf Smend, oli kirikuõigusele spetsialiseerunud õigusteadlane. "Der Prophet Ezechiel", 1880 "Lehrbuch der alttestamentlichen Religionsgeschichte", 1899 "Die Weisheit des Jesus Sirach", 1906 "Die Erzählung des Hexateuch auf ihre Quellen untersucht", 1912 Friedrich Wilhelm Graf : Smend, Hermann Rudolf. In: New German Biography (NDB). Volume 24, Duncker & Humblot, Berlin 2010, ISBN 978-3-428-11205-0, S. 509. Klaus-Gunther Wesseling: Smend, Rudolf. In: Biographic-bibliographic church encyclopedia (BBKL). Volume 10, Bautz, Herzberg 1995, ISBN 3-88309-062-X, Sp 652-655.
Qā’emshahr

Qā’emshahr (قائمشهر, varem شاهى Shāhī) on linn Kirde-Iraanis, Māzandarāni provintsi suuruselt kolmas linn. https://www.amar.org.ir/english جمعیت به تفکیک تقسیمات کشوری, vaadatud 29.10.2023.  Qā’emshahr – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Velden am Wörther See

Velden am Wörthersee (sloveeni: Vrba na Koroškem) on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Villachi maaringkonnas. Linn asub Wörthi järve läänekaldal, see on riigi üks populaarsemaid puhkusekohti. Omavalitsuse osad on Augsdorf, Duel, Kerschdorf ob Velden, Köstenberg, Latschach an der Drau, Lind ob Velden, St. Egyden ja Velden am Wörther See. Olles algselt mansio Villachi (Sanctium) ja Virunumi vahelisel Rooma teel, on seda esmamainitud 1263. aasta dokumendis kui Campus (väli, karjamaa - saksa: Feld) ja 1410. aastal kui Velben. Keskajal kuulus see Hohenwardi lossi valdusse, Celje krahvidele, Ortenburgi krahvidele, Püha Jüri rüütliordule Millstatti kloostris ja lõpuks Austria Habsburgidele. 1545. aastal omandas protestantlik Khevenhülleri aadliperekond Landskroni ja Veldeni maad, kuhu Bartlmä Khevenhüller (1539–1613) ehitas 1585. aastast renessanssmõisahoone. Tema järglased aeti 1639. aastal vastureformatsiooni käigus Habsburgide maadelt minema ja loss läks siis Dietrichsteini aadlikojale. Lagunenuna ja tules hävinuna ehitati see 1892. aastal taas üles kui hotell nimega Schloss Velden. Hiljem Gunter Sachsi valduses oli see filmimispaigaks populaarsele 1990.–1992. aasta Saksa-Austria telesarjale "Ein Schloß am Wörthersee", mille peaosas oli šlaagrilaulja Roy Black. Bled, Sloveenia, aastast 2004 Gemona del Friuli, Itaalia Jesolo, Itaalia, aastast 2006 Statistik Austria: Bevölkerung zu Jahresbeginn 2002–2016 nach Gemeinden
Euroopa Liidu toimimise leping

Euroopa Liidu toimimise leping (ELTL) on koos Euroopa Liidu lepinguga (ELL) üks kahest Euroopa Liidu aluslepingust. Seda tunti varem Euroopa Ühenduse asutamislepinguna (EÜAL). Leping sai alguse Rooma lepinguna (täispikalt Euroopa Majandusühenduse asutamisleping), millega asutati Euroopa Majandusühendus (EMÜ) ehk Euroopa Ühendused (EÜ). Selle allkirjastasid 25. märtsil 1957 Belgia, Holland, Itaalia, Luksemburg, Lääne-Saksamaa ja Prantsusmaa. Leping jõustus 1. jaanuaril 1958. Tänapäevani on tegu ühega Euroopa Liidu (EL) kahest tähtsaimast lepingust. Leppe nime on 1957. aastast muudetud kahel korral. Aastal 1992 sõlmitud Maastrichti lepinguga eemaldati Rooma lepingu ametlikust nimest sõna "majandus". Aastal 2009, pärast ebaõnnestunud katset luua Euroopa põhiseadus, muudeti Lissaboni lepinguga Rooma lepingu nimi praegusele kujule (Euroopa Liidu toimimise leping). Märtsis 2011 otsustas Euroopa Ülemkogu lisada lepingu artiklile 136 uue lõike. Lõikega loodi tee euroala riikide Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamiseks: Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 101 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 102 Berliini deklaratsioon (2007) Ühine põllumajanduspoliitika Euroopa Liidu neli põhivabadust Presidency Conclusions of the Brussels European Council (21/22 June 2007). Euroopa Liidu Nõukogu, Brüssel, 20.7.2007. Euroopa Majandusühenduse asutamisleping. Eur-Lex. The Treaty of Lisbon. Fact Sheets on the European Union. Euroopa Parlament, 2022. Euroopa Liidu toimimise lepingu konsolideeritud versioon. Eur-Lex.