laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Saab 38

Saab 38 (tuntud ka kui B3LA või A 38/Sk 38) oli ühe turboreaktiivmootoriga treening- ja ründelennuki projekt 1970. aastate teisel poolel. Saab 38 pidi Rootsi õhujõududes asendama vanema treeninglennuki Saab 105. Lennuk pidi valmima Rootsi Saabi ja Itaalia lennukitootja Alenia Aermacchi koostöös. Tegelikult ta joonestuslauast kaugemale ei jõudnudki – projekt lõpetati Riksdagi otsusega 1979. aastal, et suunata kõik ressursid hävituslennuki Saab 39 Gripen arendamisele. Mitmeid Saab 38 jaoks välja töötatud ideid kasutati hiljem Alenia Aermacchi ründelennuki AMX International AMX loomisel, mis on kasutusel Itaalia ja Brasiilia õhujõududes. BAE Hawk Aermacchi MB-339 CASA C-101 Cancelled SAAB aircraft projects
Soo keel

Soo keel on Niiluse-Sahara hõimkonda kuuluv Ida-Sudaani keel, mida räägib osa Uganda idaosas elavad tepeseid. Suurem osa tepeseid räägib karamodžongi keelt. Aastal 1972 hinnati soo keele kõnelejate arvuks 5000, 1993 hinnati kõnelejate arvuks umbes 100, kõik üle 50 aastased. Soo keeles on põhisõnajärg VSO. http://www.ethnologue.com/show_language.asp?code=teu Carlin, Eithne "The So Language", Köln, 1993 Soo keele materjalid
1534

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1500. aastad | 1510. aastad | 1520. aastad | 1530. aastad | 1540. aastad | 1550. aastad | 1560. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1530 | 1531 | 1532 | 1533 | 1534 | 1535 | 1536 | 1537 | 1538 | ► | ►► 1534. aasta (MDXXXIV) oli 16. sajandi 34. aasta. 15. august – Ignatius Loyola asutas Pariisis jesuiitide ordu. ... ... 25. september – Clemens VII, Rooma paavst
T

T (t) on ladina kirja täht, eesti tähestiku 21. täht. t, tonn, massiühik 1000 kilogrammi T, triitium, vesiniku isotoop T, tesla, magnetilise induktsiooni mõõtühik SI-süsteemis T-, tera-, SI-prefiks, mis tähistab triljonikordset T, treoniin, aminohape T, tümiin, lämmastikalus T, kaardimängude (näiteks bridžijaotuste) üleskirjutamisel kaart '10' Täht pärineb kreeka tähest tau, mis omakorda pärineb foiniikia tähest tāw (tav, taw). Tähe nimetus te (eesti keeles tee) pärineb etruski keelest. T-sakk Ford T
Keemiline afiinsus

Afiinsus keemias iseloomustab aine või funktsionaalrühma võimet reageerida mingi teise ainega. Afiinsus elektroni suhtes on mõnede aatomite ja molekulide võime siduda endaga lisaelektron ning muunduda negatiivseks iooniks. Afiinsuskromatograafia
Peterburi ülempolitseimeister

Peterburi ülempolitseimeister (vene обер-полицеймейстер) oli 18. ja 19. sajandil Venemaa keisririigi pealinnas Peterburis heakorra ning korrakaitsepolitsei tegevuse eest vastutav ametnik ning linna politseiülem. Peterburi ülempolitseimeistri amet loodi 1766. aastal, alates 1779. aastast allus ülempolitseimeister Peterburi kindralkubernerile ning juhtis laia tegevusvaldkonnaga Peterburi politsei tegevust, vastutas linna heakorra ja korrakaitse eest, oli linna Heakorra- ehk Politseivalitsuse (Управa благочиния; 1782. aastast) ja tuletõrje juht. Pärast Peterburi linnavalitsuse moodustamist 1873. aastal Peterburi ülempolitseimeistri ametikoht kaotati, ehkki taastati ajutiselt aastatel 1881–1883. 1780–1782 Dmitri Volkov 1782–1783 vürst Pjotr Vassiljevitš Lopuhhin 1783–1784 Pjotr Tarbejev (Тарбеев Петр Петрович) 1784–1793 Nikita Rõlejev (Рылеев Никита Иванович) 1793–1796 Pavel Glazov (Глазов Павел Михайлович) 1796–1797 Jefim Tšulkov (Чулков Ефим Мартемьянович) 1797–1798 Nikolai Fjodorovitš Muravjov (Муравьев Николай Федорович) 1798–1800 Vassili Lisanevitš (Лисаневич Василий Иванович) mai–oktoober 1800 Anton Ratšinski (Рачинский Антон Михайлович) oktoober–november 1800 Gustav Wilhelm von Silfwerharnisk (Густав Карлович Зильбергарниш; 1755–1820) 1800–1801 Aleksandr Apletšejev (Аплечеев Александр Андреевич) 1801–1802 Nikolai Ovsov (Овсов Николай Сергеевич) 1802–1808 Friedrich Oertel (Эртель Федор Федорович) 1808–1809 Aleksandr Dmitrijevitš Balašov 1809–1810 Pjotr Papkov (Папков Петр Афанасьевич) 1810–1811 Pavel Goleništšev-Kutuzov (Голенищев-Кутузов Павел Васильевич) 1811–1821 Ivan Gorgoli (Горголи Иван Саввич) 1821–1825 Ivan Gladkov (Гладков Иван Васильевич) 1825–1826 Aleksandr Šulgin (Шульгин Александр Сергеевич) 1826–1828 Boriss Knjažin (Княжнин Борис Яковлевич) 1828–1829 Aleksandr Škurin (Шкурин Александр Сергеевич) 1829–1830 Karl Derschau (Дершау Карл Федорович; kohusetäitja) 1830–1847 Sergei Kokoškin (Кокошкин Сергей Александрович) 1847–1856 Aleksandr Galahhov (Галахов Александр Павлович) 1856–1857 Ippolit Blarhamberg (Бларамберг Ипполит Иванович; kohusetäitja) 1857–1860 krahv Pjotr Šuvalov (Шувалов Петр Андреевич) juuni–november 1860 Aleksandr Potapov (Потапов Александр Львович) 1860–1862 Alexander von Patkul 1862–1866 Ivan Annenkov (Анненков Иван Васильевич) 1866–1873 Fjodor Trepov (Трепов Федор Федорович) Aastail 1873–1881 ametikohta ei eksisteerinud. 1881–1882 Aleksandr Kozlov (Козлов Александр Александрович) 1882–1883 Peter Gresser (Грессер Петр Аполлонович) Pärast 1883. aastat ülempolitseimeistri ametikoht Peterburis likvideeriti. Politseivalitsus (Venemaa)
Filterpaber

Filterpaber on puhtast tselluloosist valmistatud paber, mida kasutatakse filtreerimisel, s.t tahke materjali eraldamiseks vedelikust või gaasist. Filterpaberit valmistatakse erinevate parameetritega sõltuvalt vajadustest. Spetsiaalne filterpaber, millest on enamik anorgaanilisi aineid kõrvaldatud ja millel on kindel tuhasisaldus, on kasutatav kvantitatiivses analüüsis. Filterpaberist valmistatakse eriotstarbelisi filtreid, näiteks õhufiltreid, kohvifiltreid, õlifiltreid jm.
Franz Ferdinand

Franz Ferdinand (18. detsember 1863 Graz – 28. juuni 1914 Sarajevo) oli Austria-Este ertshertsog ja Austria-Ungari troonipärija alates 1896 kuni surmani. Ta oli ka Modena hertsogliku perekonna pea viimase Modena hertsogi Francesco V testamendi alusel (Austria-Este ertshertsog) alates 1875. aastast. Franz Ferdinandi elu muutus oluliselt 1889, kui tema onupoeg Rudolf tappis oma armukese ja seejärel ka enese. Kuna tal poegi polnud, vaid ainult tütar, sai Austria-Ungari troonipärijaks Franz Ferdinandi isa Karl Ludwig. Franz Ferdinand oli oma isa vanim poeg. 1896, pärast oma isa surma, sai ta Austria-Ungari troonipärijaks. Franz Ferdinand oli tülis oma onu Franz Josephiga oma seisusevastase abielu tõttu Sophie Chotekiga. Kuigi Chotek oli aadlik, ei olnud ta pärit kuninglikust perekonnast, mistõttu Austria-Ungari seaduste järgi oli see morganaatiline abielu. Abielu sõlmiti 1. juulil 1900 Böömimaal Reichstadtis (tänapäeval Zákupy). Sellest abielust sündisid tütar Sophie (1901-1990), poeg Maximilian (1902-1962) ja poeg Ernst (1904-1954). Viimane poeg sündis 1908 surnult. Lastel ei olnud keisritrooni pärimise õigust ja nad kandsid ema perekonnanime (von Hohenberg). Sellegipoolest oleks Franz Ferdinand ise saanud keisriks, kui ta oleks oma onust kauem elanud. Franz Ferdinandil oli Tšehhimaal Konopištes mõis ja loss, kus ta oma perega elas. Franz Ferdinand plaanis riiki reformida, oletatavasti muuta Horvaatia Austria ja Ungari kõrval kolmandaks riigi osaks ehk ta oleks loonud Austria-Ungari-Horvaatia (või Jugoslaavia) kolmikmonarhia. Seetõttu on isegi irooniline, et ta just lõunaslaavlase Gavrilo Principi käe läbi hukkus, kuid serblaste vastumeelsust võib mõista, kuna see oleks keisririigis pingeid maandanud ja nõrgendanud lõunaslaavlaste toetust Serbia kavale luua Jugoslaavia riik. Tema mahalaskmine Sarajevos oli Esimese maailmasõja puhkemise otsene ajend. Franz Ferdinandi järel sai Austria-Ungari troonipärijaks tema vennapoeg Karl, kes Franz Josephi surma järel ka keisriks sai. Jaroslav Hašeki romaan "Vahva sõduri Švejki juhtumised maailmasõja päevil" algab lausega: ""Nii nad tapsidki meie Ferdinandi."" Jaroslav Hašek. "Vahva sõduri Švejki juhtumised maailmasõja päevil". "Eesti Raamat", Tallinn 1975, lk. 778 Jaroslav Hašek. "Vahva sõduri Švejki juhtumised maailmasõja päevil". "Eesti Raamat", Tallinn 1975, lk. 9  Franz Ferdinand – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Oskar Emil Carlblom

Oskar Emil Carlblom (16. veebruar/28. veebruar 1829 Brenti, Härgmäe kihelkond – 15. veebruar/28. veebruar 1902 Tartu) oli Eesti vaimulik. Õppis aastatel 1839–1847 Cēsise lähedal asuvas Berzaune asutuses (Anst. Birkenruh b. Wenden). Tartu ülikoolis õppis ta aastatel 1848–1850 filoloogiat ning aastatel 1850–1852 ja 1854–1855 usuteadust. Prooviaastal oli ta aastal 1855 Härgmäe koguduses Theodor Georg Sielmanni ja Valmiera koguduses Carl Ferdinand Maximilian Anton Walteri juures. Täiendas ennast seejärel Erlangeni, Tübingeni ja Heidelbergi ülikoolides. Ordineeriti 19. oktoobril/31. oktoobril 1858 Alūksnes õpetajaks. Oli aastatel 1858–1860 Cēsise ja Valga praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1860–1865 oli ta Pöide Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1865–1871 oli ta Tarvastu Peetri koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1871–1892 oli ta Tahkuranna koguduse ja Häädemeeste Miikaeli koguduse õpetaja. Kuna ta viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele (õigeusus pettunutele), siis saadeti ta balti kubermangudest välja. Elas seejärel aastatel 1892–1899 Krustpilsis (Daugavpilsi kreisis), hiljem Tartus, kus ta ka suri. Tema vanaisa Gustav Carlblom ja vanavanaisa Jonas Laurentii Carlblom olid Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja, teine vanavanaisa Joachim Heinrich Dahl oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja, vanavanavanaisa Andreas Hollming oli Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja, vanaonu Johannes Carlblom vanem oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Tema isa Paul Carlblom oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, onu Peter Carlblom oli Risti koguduse õpetaja, onu Friedrich Carlblom oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja, onu Johannes Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja. Onupoeg (Peteri) Wilhelm Gustav Johann Carlblom oli Alatskivi ja Kodavere Mihkli koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
1504

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1470. aastad | 1480. aastad | 1490. aastad | 1500. aastad | 1510. aastad | 1520. aastad | 1530. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1500 | 1501 | 1502 | 1503 | 1504 | 1505 | 1506 | 1507 | 1508 | ► | ►► 1504. aasta (MDIV) oli 16. sajandi 4. aasta. Rootsi kuningaks sai Svante Sture. Hispaania kuningaks sai Philipp Ilus. Roomas valmis San Pietro in Montorio kabel. Iirimaa parlament kolis Dublinisse. 8. september – Michelangelo esitles oma "Taavetit". 17. detsember – rajati Santiago ülikool. ... Hakati ehitama Kõpu tuletorni. Esimest korda mainiti Halliste kihelkonda ja Abja küla. ... Patrick Hamilton, šoti reformija 17. jaanuar – paavst Pius V 5. mai – Stanislaus Hosius, Poola kirikutegelane, diplomaat ja riigiametnik 4. september – Johann IV, Saksa vürst ... Filiberto II, Savoia hertsog 2. juuli – Ştefan cel Mare, Moldaavia vürst 26. november – Isabel I, Kastiilia kuninganna ...
Afiinne teisendus

Afiinne teisendus on niisugune tasandi või ruumi teisendus, mis kujutab sirged sirgeteks ja tasandid tasanditeks. Afiinsed teisendused säilitavad paralleelsuse ja lõikumise ning pikkuste, pindalade ja ruumalade suhted. D'Arcy Thompson näitas, et paljudel juhtudel on organismide vormimuutuste puhul tegu afiinsete teisenduste lähedaste teisendustega. afiinne ruum Elts Abel, Mati Abel, Ülo Kaasik 2006. Koolimatemaatika entsüklopeedia. Tartu: Ilmamaa, lk. 9.
Eesti Ajalooliste Laevade Selts

Eesti Ajalooliste Laevade Selts (lühend EALS) on mittetulundusühing, mille tegevuse peamine eesmärk on kaitsta ajalooliste laevade säilimist ja käigushoidmist.. EALS-i tegevuse peamine eesmärk on kaitsta ajalooliste laevade säilimist kui rahvusliku merekultuuri pärandi aardeid. Samuti on hoida, edendada ja propageerida meresõitu ja merekultuuri, taastada üldsuse huvi mere vastu. Seltsi eesmärk on tõsta noorte huvi meremehe kutse vastu ja tekitada huvi meresõiduajaloo ja laevaehituse vastu. Selts asutati 2004. aasta veebruaris vajadusest luua seaduslik võimalus ajalooliste laevade kasutamiseks Eesti lipu all. Need laevad ei vasta tänapäevastele meresõiduohutusnõuetele, kuid kulude katmiseks on vaja võimalust nende laevadega raha teenida, näiteks reisijaveoga. Muude tegevuste hulgas on selts osalenud alates 2007. aastast merepäevade korraldamises Tallinnas, 2008. aastal liitusid korraldajatega linnavalitsus ja Tallinna Sadam. Ateena harta – Veneetsia harta – Firenze harta – Barcelona harta "The Barcelona Charter, EUROPEAN CHARTER FOR THE CONSERVATION AND RESTORATION OF TRADITIONAL SHIPS IN OPERATION". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. mai 2011. Vaadatud 10. jaanuaril 2011. Barcelona Charter Herkki Haldre. EALSi tegemistest. Meremees (ajakiri) 2010, nr 4 lk 36–37 EALS-i veebi koopia veebiarhiivist European Maritime Heritage (EMH) ka e-m-h.eu Juillet 2012 - Fêtes maritimes de Brest European Maritime Day – 20 May EALS Merevikis
Als (täpsustus)

Als on Taani saar "ALS" võib olla Amüotroofne lateraalskleroos Eesti Ajalooliste Laevade Selts Aerolaserskanneerimine
1505

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1470. aastad | 1480. aastad | 1490. aastad | 1500. aastad | 1510. aastad | 1520. aastad | 1530. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1501 | 1502 | 1503 | 1504 | 1505 | 1506 | 1507 | 1508 | 1509 | ► | ►► 1505. aasta (MDV) oli 16. sajandi 5. aasta. ... ... ... (jaanuar) – Arnold von Harff, saksa rändur ja reisikirjanik 27. oktoober – Ivan III, Moskva suurvürst
D'Arcy Thompson

D'Arcy Wentworth Thompson (2. mai 1860 Edinburgh – 21. juuni 1948 Saint Andrews) oli šoti bioloog, matemaatik ja tõlkija. Tema kuulsaim töö on teoreetilise bioloogia teemaline raamat "On Growth and Form" ("Kasvust ja vormist"), milles ta uurib orgaaniliste vormide seaduspärasid. Selle esimene trükk ilmus aastal 1917, teine oluliselt täiendatud ja väga mahukas (1116 lk) trükk 1942. aastal. Hiljem on välja antud ka raamatu lühendatud variant. Ta on inglise keelde tõlkinud ka Aristotelese bioloogiaalaseid töid. 1916 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks
Jiří Dienstbier

Jiří Dienstbier (20. aprill 1937 Kladno – 8. jaanuar 2011 Praha) oli Tšehhi poliitik ja ajakirjanik. Ta õppis Karli ülikoolis ajakirjandust. 1958. aastal astus ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse ning töötas seejärel kuni 1969. aastani raadios väliskommentaatori ja korrespondendina. Praha kevadega seoses sai temast 1968. aastal dissident ning ta heideti parteist välja ja vabastati töölt. 1977. aastal kirjutas Jiří Dienstbier alla Harta 77-le. Aastatel 1979–1982 oli ta poliitilistel põhjustel vangistatud. Pärast vabanemist töötas ta muu hulgas katlakütjana. Pärast sametrevolutsiooni oli Jiří Dienstbier aastatel 1989–1992 Tšehhoslovakkia esimese demokraatliku valitsuse välisminister. 1992. aastal oli ta Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni esimees. Aastatel 1998–2001 oli ta ÜRO inimõiguste volinik Balkanil. 2008. aastast kuni surmani kuulus ta Tšehhi Senatisse. Tema poeg Jiří Dienstbier noorem on samuti poliitik, Sotsiaaldemokraatliku Partei aseesimees ja senati liige.
Saint Andrews

Saint Andrews (šoti keeles Saunt Aundraes, gaeli keeles Cill Rìmhinn) on ülikoolilinn Šotimaal Fife'i piirkonna idarannikul. Linn on nime saanud apostel Andrease järgi. 2008. aastal elas seal 16 680 inimest. Linnas asub Saint Andrewsi Ülikool, mis on vanim ülikool Šotimaal ja vanuselt kolmas kogu ingliskeelses maailmas. Õppetöö ajal moodustavad üliõpilased umbes kolmandiku linna elanikkonnast. 1158. aastal ehitatud ja keskaegse Šotimaa katoliikluse keskuseks olnud katedraal kaotas 16. sajandil reformatsiooni tõttu oma tähtsuse ja lagunes varemeteks.
Karl I (Austria-Ungari)

Karl I (17. august 1887 Persenbeugi loss, Persenbeug-Gottsdorf, Alam-Austria, Austria-Ungari – 1. aprill 1922 Funchal, Madeira, Portugal) oli viimane Austria keiser ja Ungari kuningas (Károly IV) aastail 1916–1918. Ta oli keiser Franz Joseph I venna Karl Ludwigi teise poja Otto Franzi (1865–1906) vanim poeg ja sai troonipärijaks pärast onu Franz Ferdinandi mõrvamist. Ta abiellus 1911. aastal Bourbon-Parma soost printsessi Zitaga (1892–1989), kellega tal oli 8 last. 21. novembril 1916 sai temast pärast vana keisri surma viimane Austria keiser ja Ungari kuningas. Enne seda oli ta teeninud ohvitserina Austria sõjaväes. Keisrina oli ta ühtlasi armee ülemjuhataja. Ta püüdis sõda lõpetada, enne kui see tema riigi hävitab, kuid Saksamaa vastuseisu ja Antandi leppimatuse tõttu osutus see võimatuks. Teda ei päästnud ka katse muuta riiki autonoomsete rahvusüksuste föderatsiooniks, sest Antant oli juba asunud toetama Tšehhoslovakkia ja Jugoslaavia loomist ning nii ei olnud Habsburgide impeeriumile enam kohta. 11. novembril 1918 loobus Karl osalusest Austria valitsuses ning 13. novembril tegi ta seda ka Ungaris. Ent troonist ta ei loobunud ning ootas sobivat hetke, et restauratsiooni üritada. Sobiv hetk paistis selleks olevat 1921. aasta kevadel, kui Ungaris tugevnesid monarhistlikud meeleolud ja ka Antant tundus neid soosivat. Ungari oli tol ajal ametlikult kuningriik, ehkki kuninga asemel valitses regent (riigihoidja) Miklós Horthy de Nagybánya. Kuid Horthy ei tahtnud mingist Habsburgide restauratsioonist kuuldagi, pealegi valmistusid Karli trooniletõusmise järel Ungarisse tungima nii Tšehhoslovakkia, Rumeenia kui ka Jugoslaavia, kes ilmselt kartsid Suur-Ungari taastamist. Horthyl õnnestus Karl ümber veenda ning too lahkus oma perega taas Šveitsi. Tema naine Zita õhutas Karli tegema veel ühte meeleheitlikku katset, et saada enda kätte püha Istváni trooni. Sügisel 1921 sisenes Karl uuesti Ungarisse ning tal läks korda koguda husaariarmee, teda toetasid ka magnaadid, kes lootsid aadli tegeliku ülemvõimu all oleva riigi taastamist. Budaörsi lahingus said Karli väed lüüa ning ta vangistati ja saadeti eksiili Madeira saarele, kus ta 1922. aastal vaid 34-aastaselt suri. Aastal 2004 kuulutati Karl katoliku kiriku poolt õndsaks, mis on viimane samm enne pühakuks kuulutamist. See võib aset leida juba lähemas tulevikus, sest pühakult nõutavat kolm imetegu olevat tal olemas ning väidetavasti elanud ta ka vaga ja harda katoliiklase elu, lisaks võidelnud ta pidevalt rahu saavutamise eest ja seadnud sisse maailma esimese kultuuriministeeriumi. Tema naine Zita elas veel 67 aastat (97-aastaseks). Tema vanim poeg ja Austria-Ungari viimane kroonprints Otto von Habsburg oli Euroopa Liidu poliitik, kirjanik ja ajakirjanik. Ta oli 1973–2004 Paneuroopa Liidu president (seejärel kuni surmani aupresident) ja 1979–1999 Euroopa Parlamendi liige  Karl I (Austria-Ungari) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tiiu Vahi

Tiiu Vahi-Võsa (31. jaanuar 1932 – 10. jaanuar 2011) oli eesti telerežissöör. Ta õppis 1939–1946 Rakvere 3. algkoolis ja 1946–1950 Rakvere Arve- ja Plaanindustehnikum raamatupidaja erialal. 1955. aastal lõpetas ta Draamateatri õppestuudio. Samal aastal alustas ta tööd Tallinna Televisioonis esimese televisioonisaate režissööri abina. 16. jaanuarist 1961 jätkas ta režissööri assistendina. 2. jaanuaril 1964 sai Vahist lastesaadete režissöör. 31. oktoobril 1987 läks ta pensionile, kuid töötas ajutiselt 1989. aastal. Tema lavastatud saatesarjad: "Uudishimulike klubi", "Mõmmi ja aabits", "Entel-tentel", "Trika-trei", "Kõige suurem sõber" jne. "Tiiu Vahi elu lugu oli ka televisiooni elulugu.", ohtuleht.ee, 15. jaanuar 2011
Lamar Odom

Lamar Joseph Odom (sündinud 6. novembril 1979 New Yorgis) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 14 hooaega ja tuli Los Angeles Lakersiga kahekordseks NBA meistriks. Odom valiti 1999. aasta NBA draft'ist neljandana Los Angeles Clippersisse, kus ta mängis neli aastat ja tõi oma parimal, 2000/01. hooajal keskmiselt 17,2 punkti, 7,8 lauapalli, 5,2 resultatiivset söötu ja 1,6 viskeblokeeringut mängus. 2003. aastal Miami Heati siirdunud Odom vahetati pärast üht hooaega Shaquille O'Neali vastu Los Angeles Lakersisse, kus möödusid tema karjääri kõige edukamad aastad. Lakersis seitsme hooajaga kahekordseks NBA meistriks (2009, 2010) tulnud ja parimaks vahetusmängijaks (2011) valitud Odom vahetati 2011. aasta detsembris Dallas Mavericksi. Vaid ühe hooaja Dallases mänginud Odom vahetati seejärel 2012. aasta suvel tagasi Clippersisse, kus ta tõi oma viimasel NBA hooajal vahetusmängijana ligi 20 minutiga keskmiselt 4 punkti ja 5,9 lauapalli mängus. Kahekordne NBA meister (2009, 2010) NBA parim vahetusmängija (2011) NBA uustulnukate esiviisik (2000) Odom võitis USA korvpallikoondise koosseisus 2004. aasta olümpiamängudelt pronksi ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustelt kulla.  Lamar Odom – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Lamar Odom – NBA.com Lamar Odom – Basketball-Reference.com
1506

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1470. aastad | 1480. aastad | 1490. aastad | 1500. aastad | 1510. aastad | 1520. aastad | 1530. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1502 | 1503 | 1504 | 1505 | 1506 | 1507 | 1508 | 1509 | 1510 | ► | ►► 1506. aasta (MDVI) oli 16. sajandi 6. aasta. ... ... ... 13. september – Andrea Mantegna, itaalia maalikunstnik
1507

◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1470. aastad | 1480. aastad | 1490. aastad | 1500. aastad | 1510. aastad | 1520. aastad | 1530. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1503 | 1504 | 1505 | 1506 | 1507 | 1508 | 1509 | 1510 | 1511 | ► | ►► 1507. aasta (MDVII) oli 16. sajandi 7. aasta. Algas Moskva-Leedu sõda. Martin Waldseemüller valmistas suure gloobuse ja maailma kaardi, kus oli esimest korda peal nimi "Ameerika". Vana-Liivimaa talupoegadel keelati kanda relva. ... 14. jaanuar – Hispaania Catarina, Portugali kuninganna 15. august – Georg III, Anhalt-Dessau vürst 29. oktoober – Fernando Álvarez de Toledo Alba, Hispaania väejuht Konrad von Vietinghoff, Pärnu komtuur 12. märts – Cesare Borgia, paavst Aleksander VI vallaspoeg 2. aprill – Francesco di Paola, Itaalia rändmunk 23. august – Jean Molinet, prantsuse luuletaja, kroonik ja helilooja Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 54
Disinflatsioon

Disinflatsiooni ei tohi segi ajada deflatsiooniga. Disinflatsiooni käigus raha väärtus langeb endistviisi, ainult väiksema kiirusega. Inflatsioon
Devon Kershaw

Devon Kershaw (sündinud 20. detsembril 1982 Greater Sudburys Ontario provintsis) on endine Kanada murdmaasuusataja. Kershaw võistles maailma karikasarjas alates 2004. aastast. Ta osales esimest korda MK-võistlustel Drammenis 26. veebruaril sprindi klassikasõidus ja sai 72 osalenu seas 67. koha. Esimese poodiumikoha sai ta 2006. aasta 7. märtsil Borlängenis sprindi vabasõidus, kui oli kolmas. Lisaks tuli Kershaw kuus korda kolme parema hulka Tour de Skil. 2006. aasta 31. detsembril Müncheni sai ta 2. koha sprindi vabasõidud, 2008. aasta 28. detsembril Oberhofis oli ta kolmas 15 km klassikasõidus. 2010.–2011. aasta maailma karikasarjas toimunud Tour de Skil sai ta Oberhofis 15 km jälitussõidus teise, Oberstdorfis sprindi klassikasõidus teise, Dobbiacos sprindi klassikasõidus esikoha ja Val di Fiemmes 20 km ühisstardiga sõidus kolmanda koha. Kershaw osales karjääri jooksul neljadel taliolümpiamängudel. 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos jäi tema parimaks tulemuseks paarissprindis koos George Greyga saadud 11. koht. 2010. aasta OM-il Vancouveris oli tema parim tulemus sprinditeates koos Alex Harveyga saadud 4. koht. Samas oli ta 50 km ühisstardiga klassikasõidus viies, 4×10 km teatesõidus seitsmes, 30 km jälitussõidus kuueteistkümnes ja sprindi klassikasõidus kahekümne kolmas. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis sai ta 15 km klassikas 35., vabatehnikasprindis 56. ja sprinditeates 12. koha. 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchang jäi tema parimaks kohaks 50 km klassikas saadud 26. koht. Suusatamise maailmameistrivõistlustel jäi Kershaw parimaks kohaks individuaalselt 2011. aasta MM-il Oslois 30 km suusavahetusega sõidus saadud 9. koht. Samadel võistlustel tuli ta koos Harveyga sprinditeates maailmameistriks, võites Kanadale üldse esimese kuldmedali põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel. Ta lõpetas sportlaskarjääri pärast hooaega 2017–18. 2011 Oslos maailmameister sprinditeates Üldkarikas 2. koht: 2012 Tavadistantside karikas 2. koht 2012 Devon Kerchaw võistles maailma karikasarja etappidel 290 korral. Poodiumile jõudis ta 14 korral, millest kolm korda kõige kõrgemale astmele. Devon Kershaw' koduleht Devon Kershaw FIS-i kodulehel (inglise)