Teadmuse säilitamine

Teadmuse säilitamine on üks tavalisemaid väljakutseid teadmusjuhtimises, kus on oluline kriitilise teadmuse säilitamine enne, kui see organisatsioonist lahkub. Kõige sagedamini tuleneb teadmuste kadu töötajate pidevast liikumisest projektide vahel organisatsiooni sees ja uute töötajate sisenemisest samal ajal, kui teadmust omavad töötajad organisatsioonist lahkuvad. Kõige tavalisemad viisid teadmuse säilitamiseks on teadmuse jagamise kultuuri loomine; õpitu kogumine ja taaskasutamine; töötaja lahkudes väärtuslike teadmiste üleandmine ja taaskasutamine; uute töötajate pädevuste arendamine võimaldades neile koostööd kogenud ja asjatundlike töötajatega; järelkasvu planeerimine ja väljaõpetamine; organisatsioonikultuuriga seotud teadmuskao ennetamine; tehnilise teadmuskao ennetamine; teadmuse säilitamine kui töötaja siirdub organisatsiooni sees ühelt töökohalt teisele. Kogukonna praktikad: pühendunud ja vastutustundlikud kogukonna juhid mängivad olulist rolli teadmuse säilitamisel. Tööalase info edasiandmine: saavutatakse läbi auditite, käsiraamatute, saadud õppetundide ja intervjuude. Mentorlus- ja praktikaprogrammid: kasutatakse teadmuse üleviimisel suurema töökogemusega töötajatelt noorematele töötajatele, eriti tehnilistes ja inseneriteaduse valdkondades, kus talendil on sageli puudulik teadmus. Valdkonna ekspertide eesmärgipärane kaasamine: kasutatakse nende võimet vastata küsimustele, pakkuda ajaloolist perspektiivi, pakkuda lahendusi jne. Lugude jutustamine (storytelling): räägitud lood võivad anda edusammude ja saadud õppetundide jaoks konteksti. Lugude abil on probleeme võimalik isikupärastada ja elustada. Lugude rääkimine on tõhus viis põlvkondadevaheliste lõhede ületamiseks, väärtuste tutvustamiseks, kultuuri jagamiseks ja identiteeditunde loomiseks. Organisatsioonisisene koolitus: organisatsioonidel on parimate praktikate edasiandmiseks koolitusprogrammid, mis toetavad teadmuse säilitamist. Selle alla kuulub ka uute töötajate koolitus. Kogenud seeniorist töötajate kasutamine: eakad töötajad võivad pakkuda vajalikke oskusi ja kogemusi, juhendada nooremaid töötajaid, rääkida lugusid ja osaleda koolitustegevuses, mis võimaldab neil oma kogemusi jagada. See eeldab organisatsioonilt pikaajalist pensionile jäämise programmi. Dokumendihalduse ja -juhtimise süsteemid: eeldab intensiivne sisu olemasolu. Põhilised sammud teadmuse kaardistamiseks: Protsessi või fookusala määratlemine, mille kaudu kriitiline teadmus liigub. Teadmuse kaardistamise eesmärgi täpsustamine. Fookusala protsessi kaardistamine. Peamiste otsustuskohtade ja ristuvate funktsioonide määratlemine. Kõrgelt hinnatud tegevuste valdajate ja sidusrühmade leidmine. Kriitilise teadmuse allikate ja saajate määratlemine. Protsessi iga etapi jaoks vajalike teadmusvarade määratlemine. Vajaliku ja kasutatava teadmuse (nähtav ja varjatud) inventuuri teostamine. Lünkade, puudulike ühenduste ja teabe ülekülluse määratlemine. Teadmuse kaardistamise tulemuste ülevaatamise, kinnitamise ja jagamise plaani arendamine. O’Dell, C., Hubert, C. (2011). The New Edge in Knowledge. How Knowledge Management is Changing the Way We Do Business. New Jersey: John Wiley & Sons. Lk 236.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)