laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Joshua Kennedy

Joshua Blake Kennedy (sündinud 20. augustil 1982 Wodongas) on Austraalia endine jalgpallur, ründaja. Austraalia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2006–2014 36 mängu ja lõi 17 väravat. 1. FC Nürnberg DFB-Pokal: 2006–07 Nagoya Grampus J1 League: 2010 Japanese Super Cup: 2011 Joshua Kennedy veebisaidil National Football Teams (inglise)
César Sampaio

César Sampaio (sündinud 31. märtsil 1968) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja. Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1990–2000 47 mängu ja lõi 6 väravat. César Sampaio veebisaidil National Football Teams (inglise)
Jorginho

Jorge de Amorim Campos (enam tuntud nime Jorginho all; sündinud 17. augustil 1964 Rio de Janeiros) on Brasiilia endine jalgpallur, kaitsja. Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on ta töötanud treenerina. 2022. aasta mais sai ta Brasiilia kõrgliigaklubi Atlético Goianiense peatreeneriks. Ta on olnud veel Brasiilia kõrgliiga klubide Goiáse, Figueirense, Flamengo, Vasco da Gama, Bahia, Ceará, Coritiba ja Cuiabá peatreener. Aastatel 2006–2010 oli ta Brasiilia koondise abitreener. Lisaks on ta juhendanud 2012. aastal Jaapani klubi Kashima Antlers, kus ta 1990. aastate teises pooles ise ka mängijana mängis. Jorginho alustas klubikarjääri oma koduosariigi Rio de Janeiro klubis America Football Club. Pärast seda suundus ta Flamengosse 1980. aastate lõpus siirdus ta Euroopasse, mängides aastatel 1989–1992 Leverkuseni Bayeris ja 1992–1994 Müncheni Bayernis. Müncheni Bayerniga võitis ta korra UEFA Euroopa Liiga ja tuli Saksamaa meistriks. Seejärel suundus Jorginho Jaapani, kus mängis liiga J. League klubis Kashima Antlers. Ta tuli klubiga kahel korral Jaapani meistriks, võitis Jaapani karika ja kaks Jaapani superkarikat. 1996. aasta hooajal valiti ta liiga hooaja väärtuslikumaks mängijaks ja hooaja sümboolsesse koosseisu. Hiljem mängis ta veel mitmes Brasiilia klubis. Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1987–1995 64 mängu ja lõi 3 väravat. Ta kuulus Brasiilia koondisse nii 1990. kui ka 1994. aasta maailmameistrivõistlustel, tulles viimasel korral maailmameistriks. 1994. aastal valiti ta lisaks turniiri sümboolsesse koosseisu. 1989. aastal võitis ta Brasiilia koondisega Copa América. Ta kuulus Brasiilia koondisse veel ka 1987. ja 1995. aasta Copa Américal. 1983. aasta Panameerika mängudel võitis ta pronksmedali. 1988. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Brasiilia olümpiakoondisega hõbemedali. Flamengo Taça Guanabara: 1984, 1988, 1989 Taça Rio: 1985, 1986 Campeonato Carioca: 1986 Kirin Cup: 1988 Leverkuseni Bayer DFB-Pokal: 1992–93 Müncheni Bayern UEFA Euroopa Liiga: 1995–96 Bundesliga: 1993–94 Kashima Antlers J1 League: 1996, 1998 J.League Cup: 1997 Superkarikas: 1997, 1998 Keisrikarikas: 1997 Vasco da Gama Campeonato Brasileiro Série A: 2000 Copa Mercosur: 2000 Taça Guanabara: 2000 Taça Rio: 2001 Fluminense Campeonato Carioca: 2002 Kashima Antlers Copa Suruga Bank: 2012 J.League Cup: 2012 Vasco da Gama Taça Guanabara: 2016 Campeonato Carioca: 2016 Jorginho veebisaidil National Football Teams (inglise)
Jonušava

Jonušava (ka Janušava) on Leedu linna Kėdainiai läänepoolne linnaosa. Jonušava piirneb Janušava külaga. Seal asuvad luteri kirik ja Kėdainiai autobussijaam. Aastal 1629 saabusid Kėdainiaisse Saksamaalt lahkunud luterlased, kes asusid elama Kėdainiai mõisa ümbruesse Jonušavasse. Nad rajasid oma turuplatsi ning aastal 1648 andis Władysław IV Waza neile oma vapi ja õiguse valida oma bürgermeistreid. Jonušavasse ehitati ka luteri kirik, mis on siiani säilinud. Linnaosa hakkas kiiremini kasvama Nõukogude perioodil, mil sinna rajati ka viie- ja üheksakorruselisi korterelamuid.
Puuvõõrik

Puuvõõrik (Viscum) on linalehikuliste sugukonda kuuluv poolparasiitsete taimede perekond. Puuvõõriku perekonda kuulub umbes 70...100 liiki, mis kasvavad looduslikult parasvöötme- ja troopikapiirkondes: Euroopas, Aafrikas, Aasias ja Austraalias. Parasiitne taim eelistab kasvada laialehistel lehtpuudel. Traditsiooniliselt on perekond kuulunud omanimelisse sugukonda – puuvõõrikulised (Viscaceae). Perekonna tuntuim liik on harilik puuvõõrik (Viscum album). Esimene kindel tõend selle liigi kasvamisest Eestis pärineb 2007. aasta suvest, mil ta avastati Meerapalu lähedalt vahtralt. Mitmeid puuvõõriku liike kasutatakse ravimtaimedena.
Šeteniai

Šeteniai on küla Leedus Kėdainiai rajoonis Vilainiai vallas. Küla asub Nevėžise jõe kaldal. Külas on park, kus asub pühamu. Endises mõisa aidas asub Czesław Miłoszi kultuurikeskus. Vaade külale Kultuurikeskus Park Neitsi Maarja skulptuur Šeteniai pargis Juozas Urbšys – Leedu poliitik Czesław Miłosz – Poola kirjanik http://dir.icm.edu.pl/pl/Slownik_geograficzny/Tom_XI/911 [1]
Petra Mede

Petra Maria Mede (sündinud 7. märtsil 1970 Stockholmis) on Rootsi koomik, tantsija, näitleja, ja saatejuht. Ta sündis Stockholmis kasvas üles Göteborgis. Ta oli 2013. ja 2016. ning 2024. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse õhtujuht. Ta räägib rootsi, inglise, hispaania ja prantsuse keelt. Tema ekselukaaslane on anestesioloog Mattias Günther kellega tal 2012. aastal sündis tütar.
Albaania Demokraatlik Valitsus

Albaania Demokraatlik Valitsus (albaania: Qeveria Demokratike e Shqipërisë) loodi 20. oktoobril 1944 Rahvusliku Vabastusliikumise poolt, kui Albaania partisanide vastupanu aastatel 1940–1944 hakkas lõpule jõudma. Ajutine valitsus võttis võimu pärast maa vabastamist Saksa vägedest 28. novembril. Selle vahepeaminister oli Albaania Kommunistliku Partei peasekretär Enver Hoxha. Ajutine valitsus pidi tegutsema kuni demokraatlike valimiste korraldamiseni ja Põhiseadusliku Kogu kokkukutsumiseni. Valitsust juhtis Rahvuslik Vabastusliikumine, milles omakorda domineeris Kommunistlik Partei. Algusest peale oli Demokraatlik Valitsus tegelikult kommunistlik diktatuur. See tõrjus kõrvale rahvusliku Balli Kombëtari, ülesande tegi mõnevõrra kergemaks viimase koostöö natsidega. Kuningas Zog I tõugati troonilt ja LNC lõi kiiresti vennalikud suhted teiste sotsialistlike riikidega. Valimised korraldati 2. detsembril 1945. Selleks ajaks oli LNC end ümber nimetanud Albaania Demokraatlikuks Rindeks, mis oli ainus valimistel võistlev organisatsioon. 10. jaanuaril 1946 kuulutati välja Albaania Rahvavabariik. Albaania ajalugu
Baal-Samem

Baal-Samem ehk Ba'al Shamîm (aramea ܒܥܠ ܫܡܝܢ, 'taeva isand') oli Foiniikia peajumal, taeva käskija ja tähtede valitseja, vihma ja kõue peremees. Tema kultus levis üle Kartaago, Küprose, Süüria ning Põhja-Mesopotaamia. Teda kujutatakse poolkuuga otsmikul. Tema sümbol on kotkas. Esimest korda mainitakse teda 14. sajandil eKr hetiidi kuninga Suppiluliuma I ja Ugariti kuninga Niqmadu I vahelises lepingus. Palmyras on kaevatud välja suur tempel Ba'al Shamîmile (Beli tempel). baal
Julio Salinas

Julio Salinas (sündinud 11. septembril 1962 Bilbaos) on Hispaania endine jalgpallur, ründaja. Hispaania jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1986–1996 56 mängu ja lõi 22 väravat. Julio Salinas veebisaidil National Football Teams (inglise)
Txiki Begiristain

Txiki Begiristain (sündinud 12. augustil 1964) on Hispaania endine jalgpallur, poolkaitsja. Hispaania jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1988–1994 22 mängu ja lõi 6 väravat. Txiki Begiristain veebisaidil National Football Teams (inglise)
Troitski

Troitski (vene keeles Троицкий) on: Troitski on küla Venemaal Belgorodi oblastis Troitski on küla Venemaal Tšuvaši Vabariigis Alatõri rajoonis Troitski on küla Venemaal Tšuvaši Vabariigis Poretskoje rajoonis ... Novotroitski Troitsk Troitsk (Moskva) Troitski rajoon Troitskije
Ion Andoni Goikoetxea

Ion Andoni Goikoetxea (sündinud 21. oktoobril 1965 Pamplonas) on Hispaania endine jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängis La Ligas 13 hooaja jooksul 386 mängu ja lõi 36 väravat. Ta esindas Hispaania jalgpallikoondist 1994. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel. Hispaania jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1990–1996 36 mängu ja lõi 4 väravat. Oma koondisedebüüdi tegi ta 12. septembril 1990 3:0 Hispaania võidumängus Brasiilia üle. 1994. aasta maailmameistrivõistlustel lõi ta 2 väravat. Esimene värav tuli 2:2 viigis Lõuna-Koreaga ja teine 1:1 mängus Saksamaaga. Barcelona Euroopa karikas: 1991–92 La Liga: 1990–91, 1991–92, 1992–93, 1993–94 Hispaania superkarikas: 1991, 1992 Euroopa superkarikas: 1992 Ion Andoni Goikoetxea veebisaidil National Football Teams (inglise) RSSSF
Oleh Protassov

Oleh Protassov (ukraina Олег Валерійович Протасов; sündinud 4. veebruaril 1964 Dnipropetrovskis) on Ukraina endine jalgpallur, ründaja. Nõukogude Liidu jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1984–1991 68 mängu ja lõi 29 väravat. Ukraina jalgpallikoondises mängis ta 1994. aastal 1 mängu. Oleh Protassov veebisaidil National Football Teams (inglise)
Patrick M'Boma

Patrick M'Boma (sündinud 15. novembril 1970) on Kameruni endine jalgpallur, ründaja. 2000. aastal valiti ta Aafrika aasta jalgpalluriks. Kameruni jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1995–2004 57 mängu ja lõi 33 väravat. 2000. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis M'Boma Kameruni võistkonnaga kuldmedali. Aastatel 2000 ja 2002 tuli ta Kameruni koondisega Aafrika meistriks. Patrick M'Boma veebisaidil National Football Teams (inglise)
Zlatan Ljubijankić

Zlatan Ljubijankić (sündinud 15. detsembril 1983) on Sloveenia jalgpallur, ründaja. Sloveenia jalgpallikoondises on mänginud 48 mängu ja löönud 6 väravat. Zlatan Ljubijankić veebisaidil National Football Teams (inglise)
Nejc Pečnik

Nejc Pečnik (sündinud 3. jaanuaril 1986) on Sloveenia jalgpallur, poolkaitsja. Sloveenia jalgpallikoondises on mänginud 32 mängu ja löönud 6 väravat. Nejc Pečnik veebisaidil National Football Teams (inglise)
Uwe Bein

Uwe Bein (sündinud 26. septembril 1960) on Saksamaa endine jalgpallur, poolkaitsja. Saksamaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1989–1993 17 mängu ja lõi 3 väravat. Uwe Bein veebisaidil National Football Teams (inglise)
Uwe Rahn

Uwe Rahn (sündinud 12. mail 1962 Mannheimis) on Saksamaa endine jalgpallur, ründaja. Hooajal 1986/87 oli Rahn Mönchengladbachi Borussias mängides Bundesliga suurim väravakütt (24 väravat). Lisaks valiti Rahn 1987. aasta Saksamaa aasta jalgpalluriks. Lääne-Saksamaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1984–1987 14 mängu ja lõi viis väravat. 1986. aasta maailmameistrivõistlustel saavutas ta koondisega teise koha. Lisaks kuulus Rahn Lääne-Saksamaa võistkonda 1984. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril. Uwe Rahn veebisaidil National Football Teams (inglise)
Aleksander Nevski kirik

Aleksander Nevski kirik on mitme kiriku nimi või nime osa: Krivasoo Aleksander Nevski kirik Lihula Aleksander Nevski kirik Narva Aleksander Nevski kirik Pružany Aleksander Nevski peakirik Sofia Aleksander Nevski katedraal Tallinna Aleksander Nevski kalmistu kirik Tallinna Aleksander Nevski katedraal Välgi Aleksander Nevski kirik Aleksander Nevski klooster Aleksander Nevski kabel
Zinho

Crizam César de Oliveira Filho (tuntud nime all Zinho; sündinud 17. juunil 1967 Nova Iguaçus) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja. Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1989–1998 55 mängu ja lõi 7 väravat. Zinho veebisaidil National Football Teams (inglise)
Kristallkingakese auhind

Kristallkingakese auhind on üks Eesti teatri aastaauhindadest, mis antakse kahele noorele teatriinimesele esimeste märkimisväärsete lavatööde eest. Asutatud Maria Klenskaja ettepanekul, Teatriliidu juhatuse otsusega 2001. aastal. Auhinna ühe laureaadi valib igal aastal sõnalavastuste auhindade žürii ning teise muusika-, balleti- või tantsuauhinna žürii. Auhinnaga kaasneb diplom ja rändav kristallist kingake. Eesti Teatriliit. Kristallkingakese auhind.
Aleksandrovskaja Gorka

Aleksandrovskaja Gorka (vene Александровская Горка) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Bolšoi Lutski külaasunduses. Küla asub Lauga jõe vasakul kaldal. Küla on esimest korda mainitud 1623. Külas elab 43 inimest (2011).
India mesilane

India mesilane (Apis cerana indica) on ida mesilase alamliik. See on üks domineerivaid mesilasi Indias, Pakistanis, Nepalis, Bangladeshis, Sri Lankal, Tais ja mujal Aasias. Ideaalne mesindamiseks rahuliku iseloomu tõttu. India mesilane sarnaneb meemesilasega, kes on enamasti veidi suurem ja kergesti eristatav. Tavaliselt ehitavad nad mitu kärgjat pesa puuõõnsustesse või inimeste ehitistesse. Nad suudavad kohaneda eluks nii spetsiaalselt mesilaste jaoks ehitatud tarudes kui ka puuõõnsustes. Nende pesitsemisharjumused lubavad neil paljuneda nii parasvöötme kliimas kui ka mägistes oludes, samuti tulevad toime pikkade talvedega ning külmades temperatuurides. Nad on tähtsamaid kookospalmide tolmeldajaid; teised on Apis florea, hiidmesilane ja meemesilane P.K. Thampan. 1981. Handbook on Coconut Palm. Oxford & IBH Publishing Co. Benjamin P. Oldroyd and Siriwat Wongsiri. Asian Honey Bees (Biology, Conservation, and Human Interactions). 2006: Harvard University Press, Cambridge, Massachusetts and London, England. Tautz, J and M. Lindauer. 1997. "Honeybees establish specific nest sites on the comb for their waggle dances". Journal of Comparative Physiology180:537-539.
Hannika

Hannika (vene keeles Ханике, soome keeles Hanikke) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Kuzjomkino külaasunduses. Küla asub Kullajõe kaldal. Külast 4 km kaugusel põhja pool asub Ropša küla. Küla on esimest korda mainitud 1676. Külas elas 2010. aastal 3 inimest. 1920–1944 oli küla Eesti koosseisus.
Diane Schuur

Diane Joan Schuur (sündinud 10. detsembril 1953) on USA laulja-pianist, üks hinnatumaid tänapäeva džässartiste. Diane Schuur on sünnist saati pime. Tema esimene singel "Dear Mommy and Daddy" ilmus 1971. aastal. 1975. aastal kutsus trummar Ed Shaughnessy teda koos oma bigbändiga esinema Monterey džässifestivalile. Läbimurre saabus samal festivalil 1979. aastal, kus saksofonist Stan Getz vaimustus tema talendist ning kutsus ta Valgesse Majja esinema. 1984. aastal kutsus tollane Ameerika Ühendriikide presidendi abikaasa Nancy Reagan Schuuri teist korda esinema Valgesse Majja. Selle kontserdi raadioülekanne tõi talle plaadilepingu firmaga GRP. Samal aastal ilmus ka tema esimene plaat "Deedles". Oma esimese naisvokalisti Grammy võitis ta 1986. aastal, järgmine tuli juba 1987. aastal. Pärast neid auhindu on teda võrreldud džässmuusika suurkujude Sarah Vaughni ja Ella Fitzgeraldiga. 2002. aastal külastas Diane Schuur Eestit ning oli džässifestivali "Jazzkaar" peaesineja. "Deedles" (1984) "Timeless" (1986) "Diane Schuur and the Count Basie Orchestra" (1987) "Talkin' 'Bout You" (1988) "Diane Schuur Collection" (1989) "Pure Schuur" (1991) "In Tribute" (1992) "Love Songs" (1993) "Heart To Heart" (1994) "Blues For Schuur" (1997) "The Best of Diane Schuur" (1998) "Music Is My Life" (1999) "Friends for Schuur" (2000) "Swingin' for Schuur" (2001) "Midnight" (2003) "Schuur Fire" (2005) "Live in London" (2006) "Some other time" (2008) "The Gathering" (2011) "I Remember You: Love to Stan and Frank" (2014) Koduleht
Saint-Denis (Seine-Saint-Denis)

Saint-Denis on Pariisi põhjapoolne eeslinn Seine-Saint-Denis' departemangus. Eeslinn jääb 9,4 km kaugusele Pariisi keskpunktist. Linnas asub Prantsusmaa kuningate matmispaik Saint-Denis' basiilika ja 1998. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlusteks ehitatud rahvusstaadion Stade de France. Populations légales 2021 Canal Saint-Denis
Kullajõgi

Kullajõgi (venepäraselt ka Mertvitsa; vene keeles Мертвица, soome keeles Kullanjoki) on jõgi Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis. Jõe pikkus on 10 km. Jõgi suubub Luuga jõkke. Jõe äärde jäävad järgmised külad: Hannika, Udarniku, Ropša ja suudme juures Bolšoje Kuzjomkino.
Albert Hansen

Albert Hansen (7. september 1902 Tallinn – 23. detsember 1983 Tallinn) oli eesti puidu- ja metallikunstnik ning kunstipedagoog. Albert Hansen sündis 1902. aastal Tallinnas. 1918. aastal astus ta Riigi Kunsttööstuskooli, mille lõpetas puutöö alal 1924, omandades ühtlasi õiguse õpetada joonistust, joonestamist ja käsitööd. Pärast koolilõpetamist töötas Hansen Narva Ühis- ja Kommertsgümnaasiumites joonistamise ja poeglaste käsitöö õpetajana ühe aasta, siis teenis aastatel 1925–1926 aega kaitseväes. Seejärel kutsuti Hansen Riigi Kunsttööstuskooli tööle – juhtima ja arendama puutöö osakonda. Osakonda juhatas ta aastail 1926–1937, tema 16 õpilase hulgast on tuntumad Otto Tammeraid, Harry Tertsius, Arseni Mölder ja Osvald Pallase. Noil aastail oli puutöökunsti järele üsna suur nõudlus. Hanseni ja ta õpilaste oskusi vajati nii ühiskondlikes hoonetes (Oru loss) kui ka arvukates eluruumides (laevalgustid, toolide seljatoed, mööblireljeefid, küünlajalad, raamatutoed, kirjutuslaua garnituurid, dekoratiivne plastika). Õppetöö vaheaegadel käis Hansen 1927 ja 1928 Saksamaal Bad Warmbrunni puutöökoolis end täiendamas. Kuulus rakenduskunstnike ühendusse Dekoor. Alberti onu oli kirjanik Anton Hansen Tammsaare, vend metsateadlane ja sõjaväelane Arthur Hansen. Tema abikaasa oli tekstiilikunstnik Ellen Hansen. Arhitekt Tiit Hansen on nende poeg. Tekstiilikunstnik Aet Ollisaar on tema tütretütar. EKMA 110.8.39 Maire Toom. Albert Hansen – kunstnik ja õpetaja või vastupidi? Sirp 2002, http://www.sirp.ee/archive/2002/13.09.02/Kunst/kunst1-2.html
Lens

Lens on linn Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Linn on samanimelise kantoni keskus. See on üks Hauts-de-France'i peamisi linnu koos Lille'i, Valenciennes'i, Amiens'i, Roubaix', Tourcoingi, Arrasi ja Douaiga. Lens 2006. aasta juuli lõpus Lens kuulub Communauté d'agglomération de Lens – Liévin, mis koosneb 36 vallast, rahvaarvuga 242 000. Lens koos Douai ja 65 muu vallaga moodustab Douai-Lensi linnastu (unité urbaine), mille rahvaarv oli 2018. aasta seisuga 504 281. Lens oli algselt normannide sissetungi vastane kindlustus. 1180. aastal kuulus see Flandria krahvile ja suveräänsust teostas Prantsuse kroon. 13. sajandil sai Lens Prantsusmaa Louis VIII-lt harta, mis võimaldas tal saada linnaks. Flaamid tegid linna 1303. aastal maatasa. Enne seda toetus linna elanikkond oma turgudele. 1526. aastal muudeti Lens Hispaania Madalmaade osaks Prantsuse monarhia omandis ja anti Prantsusmaale tagasi alles 7. novembril 1659 Püreneede rahuga. 1849. aastal avastati Lensis kivisütt pärast uuringuid Annay's, Courrières'is ja Loos-en-Gohelle'is. See viis linna laienemiseni oluliseks tööstuskeskuseks. Lensi kaevanduskompanii asutati 1852. aastal ja teenis suurt kasumit. Linn hävis suures osas Esimeses maailmasõjas ja pool elanikkonnast hukkus. Teises maailmasõjas pommitasid Liitlased linna õhust, hukkus 500 inimest. Ligikaudu 9 km kaugusel Lensist avati 1936. aastal Kanada riiklik Vimy memoriaal, mis on pühendatud Vimy seljandiku lahingule (Arrasi lahingu osa) ja Esimeses maailmasõjas hukkunud Kanada sõduritele; memoriaal on ka kahe Kanada kalmistu koht. Vimy seljandiku lahingu sajandat mälestuspäeva peeti memoriaali juures 9. aprillil 2017. Ametlikul tseremoonial osalesid Kanada peaminister Justin Trudeau, kindralkuberner David Lloyd Johnston Kanada monarhia esindajana, prints Charles Briti monarhia esindajana, prints William, Cambridge'i hertsog, prints Harry, Sussexi hertsog, Prantsusmaa president François Hollande ja Prantsusmaa peaminister Bernard Cazeneuve. Lensi viimane kivisöekaevandus suleti 1986. aastal. 2012. aastast on Lensis Louvre-Lensi kunstimuuseum. Lensi raudteejaam, ehitatud 1927. aastal, teenindab piirkondlikke ronge Lille'i, Arrasi, Douai, Dunkerque'i, Calais' ja Valenciennes'i suunal. See on ühendatud ka TGV võrguga, kiirrongidega Pariisi. Seda teenindab Lens-Béthune'i bussivõrk, kus bussid kulgevad üle Lensi ja ühendavad selle lähedalasuvate linnadega. Linnas mängib jalgpalliklubi RC Lens. Nende staadionit Stade Bollaert-Delelis kasutati 1984. aasta jalgpalli Euroopa meistrivõistluste, 1998. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste ja 2016. aasta jalgpalli Euroopa meistrivõistluste ning 1999. aasta ragbi maailmameistrivõistluste ja 2007. aasta ragbi maailmameistrivõistluste jaoks. Pas-de-Calais idaosa (Béthune, Lens, Hénin-Beaumont) Lensi kirik Peamine ostupiirkond Üks paljudest koonusekujulistest aherainemägedest, mis Lensi lähedal maastikku risustavad Stade Bollaert-Delelis Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Institut de génie informatique et industriel Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
36 (Tallinna bussiliin)

36 on bussiliin Tallinnas. See sõidab Väike-Õismäelt Viru väljakule. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ja liin on käigus iga päev. Väljumised 15-25 minuti tagant. Liini marsruut: Õismäe tee, Paldiski maantee, Järveotsa tee, Akadeemia tee, E. Vilde tee, Ehitajate tee, Turu plats, Pärnu maantee. Peatused alates Väike-Õismäest: Väike-Õismäe parkla, Väike-Õismäe , Järveotsa tee, Järveotsa kool, Pöörise, Kadaka, Akadeemia tee, Kaja, E. Vilde tee, Männi, Tehnikaülikool, Nõmme, Roheline, Rahumäe, Kirde, Kurni, Risti, Järve, Hallivanamehe, Kalev, Tallinn-Väike, Vineeri, Kosmos, Vabaduse väljak, Viru. Peatused alates Virust: Viru, Vabaduse väljak, Kosmos, Vineeri, Tallinn-Väike, Kalev, Hallivanamehe, Järve, Virve, Risti, Kirde, Rahumäe, Roheline, Nõmme, Tehnikaülikool, Männi, Kaja, Akadeemia tee, Kadaka, Pöörise, Järveotsa kool, Järveotsa tee, Väike-Õismäe, Väike-Õismäe parkla.
II Riigiduuma

II Riigiduuma (vene keeles Государственная дума Российской империи II созыва) oli Venemaa keisririigi teine kokkukutsutud riigiduuma. Riigiduuma oli seadusandlik organ. Riigiduuma II koosseis tegutses 5. märtsist (vkj 20. veebruarist) 1907 kuni 15. juunini (vkj 2. juunini) 1907. Seejärel saatis Venemaa keiser Riigiduuma laiali (1907. aasta riigipööre). Riigiduumas oli 518 kohta. II Riigiduuma esimees oli Fjodor Aleksandrovitš Golovin. Eestist osutusid valituks eduerakondlased Kaarel Parts ja Anton Jürgenstein, kadette toetav Tõnis Jürine, valdade saadik Mart Murten ja tööliste saadik Pavel Pärn. I Riigiduuma III Riigiduuma IV Riigiduuma Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 171
III Riigiduuma

III Riigiduuma (vene keeles Государственная дума Российской империи III созыва) oli Vene keisririigi kolmas kokkukutsutud riigiduuma. Riigiduuma oli seadusandlik organ. Riigiduuma III koosseis tegutses 14. novembrist (vkj 1. novembrist) 1907 kuni 22. juunini (vkj 9. juunini) 1912. Erinevalt kahest eelnevast keisririigi Riigiduumast eksisteeris see oma seadusliku aja lõpuni ehk 5 aastat. Riigiduumas oli 446 kohta. III Riigiduuma esimehed: Nikolai Aleksandrovitš Homjakov, aastatel 1907–1910; Aleksandr Ivanovitš Gutškov, aastatel 1910–1911; Mihhail Vladimirovitš Rodzjanko, aastail 1911–1917, Riigiduuma Ajutise Komisjoni esimees 27. veebruar–2. märts 1917. Eestist osutusid valituks Balti Konstitutsioonilise Partei kolm esindajat: Otto Benecke, Oskar Brackman, Alfred von Schilling ning eduerakondlased Aleksander Terras ja Martin Schulzenberg. I Riigiduuma II Riigiduuma IV Riigiduuma Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 172
IV Riigiduuma

IV Riigiduuma (vene Государственная дума Российской империи IV созыва) oli Venemaa keisririigi neljas kokkukutsutud riigiduuma. Riigiduuma oli seadusandlik organ. Riigiduuma IV koosseis tegutses 28. novembrist (vkj 15. novembrist) 1912 kuni 19. oktoobrini (vkj 6. oktoobrini) 1917. Riigiduuma saadeti laiali pärast oktoobrirevolutsiooni. Riigiduumas oli 432 kohta. IV Riigiduuma esimees oli Mihhail Rodzjanko. Eestist osutusid valituks Juhan Oras ja Jaan Raamot, kes ühinesid kadettidega ning Oskar Wilhelm Brasche ja Karl von Brevern, kes ühinesid oktobristide fraktsiooniga. Liivimaa linnade saadik oli Viljandi linnapea Otto von Engelhardt. I Riigiduuma II Riigiduuma III Riigiduuma Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 177 "Otto von Engelhardt surnud" (PDF). Sakala. 19.12.1931. Vaadatud 01.08.2018. Esimestel sõjaaastatel oli Engelhardt ka Liiwimaa linnade saadik Wene riigiduumas.