laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jõgi-ristirohi

Jõgi-ristirohi (Senecio fluviatilis, uuemal ajal mitmetes andmebaasides kui Senecio sarracenicus, sünonüüm Senecio nemorensis auct.) on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik. Jõgi-ristirohi sarnaneb Eesti taimedest soo-ristirohuga, ent tema õisikus on keelõisi enamasti 8–10, harva kuni 12 – soo-ristirohul on keelõisi 12–16, isegi kuni 18. Jõgi-ristirohu lehed on üldkujult laisüstjad, lehehambad pole lehetipu poole suunatud. Jõgi-ristirohi on looduslikult levinud Kesk-Euroopas. Eestis on teda varem ilu- ja ravimtaimena kasvatatud ning praegu on ta meil laialdaselt kultuurist metsistunud invasiivne võõrliik. Taim paljuneb hõlpsalt vegetatiivselt, moodustades ulatuslikke tihedaid kogumikke. Nüüdisaegsed leiukohad Eestis on peamiselt Rapla-, Järva- ja Lääne-Virumaal. Taim kasvab ulatuslike kloonidena peamiselt põllu- ja teeservadel, põllukivihunnikutel, jäätmaadel, samuti kunagise ilutaimena mõisaparkides. Leiukohtade hulk ja suurus on viimastel aastakümnetel kasvanud, mistõttu võib teda pidada ka invasiivseks võõrliigiks. Taim on kantud Eesti ohustatud liikide punasesse nimestikku kategoorias "mittehinnatav", sest tegemist on võõrliigiga. "Senecio fluviatilis – jõgi-ristirohi". Eesti taimede uue levikuatlase tööversioon. 2018. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Jõgi-ristirohi andmebaasis eElurikkus
Meerapalu

Meerapalu on küla Põlva maakonnas Räpina vallas. Asub Peipsi järve kaldal, Meerapalu oja ääres. Küla lõunaosas asub Meerapalu soo. Räpina kihelkonna Meeksi valla Meerapalu külas avati, Meeksi mõisaomaniku ooberst Knorringi poolt 1805. aastal Meerapalu algkool. 1876. aastal ehitati mõisa materjali ja küla elanikkude rahaga uus koolimaja, mis asus palvemajaga ühe katuse all. Meerapalus on sündinud vabadusvõitleja Evald Laidvere ja õigusteadlane Artur-Tõeleid Kliimann. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal asus küla Tartu maakonnas Meeksi vallas. Aastatel 1977–2019 oli Pedaspää küla Meerapaluga liidetud. Meerapalu kalmistu Haldus- ja asustusjaotus, vaadatud 1.03.2023. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 1.03.2019. Meeksi walla Meerapalo algkool Tartumaal 123 aastane., Postimees (1886-1944), nr. 329, 2 detsember 1928
Käänd-lurssvili

Käänd-lurssvili (Corispermum declinatum) on rebasheinaliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Käänd-lurssvili andmebaasis eElurikkus
Kaarkollakas

Kaarkollakas (Barbarea vulgaris subsp. arcuata) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Kaarkollakas sarnaneb teiste ristõieliste taimedega, näiteks hariliku tõlkjaga (rahvapärase nimetusega rakvere raibe). Tõlkjas aga hakkab õitsema hiljem. Ta on Eestis tavaline taim, kes kasvab umbrohuna põldudel, niitudel, mererannas, põõsastikes, prahipaikades ja teede ääres. 20–60 cm kõrgune taim on püstine, harunev ja mitmevarreline. Kaarkollaka alumised varrelehed on kanneljad, rootsulised; ülemised lehed on varreümbrised, noolja alusega, hõlmised või suurte hammastega. Kaarkollaka õite kroonlehed on kollased, tolmukatest pikemad, õitseb maist juulini. Kirjandusallikast leidsin vihje, et ta meeproduktiivsus on 30–40 kg/ha, mõne allika järgi isegi kuni 180 kg/ha. Mesi on rohekaskollane, nõrga aroomiga ja kiiresti kristalliseeruv. Kaarkollaka viljad on ristõielistele taimedele vastavad kõdrad, mis on kaarjad ja varrest eemaldunud. Noori lehti süüakse salatina. Sisaldab C-vitamiini, kuid kasutamisel tasub olla ettevaatlik – taim on veidi mürgine. Kaarkollakas on ka värvitaim, ta õitest saadakse kollast värvi. "Barbarea vulgaris R. Br. subsp. arcuata (Opiz) Hayek - kaarkollakas". Kaarkollakas andmebaasis eElurikkus
Kaartulikas

Kaartulikas (Ranunculus reptans) on tulikaliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kaartulikas andmebaasis eElurikkus
Kaeluskress

Kaeluskress (Lepidium perfoliatum) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kaeluskress andmebaasis eElurikkus
Kaelus-litterhein

Kaelus-litterhein (Thlaspi perfoliatum) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Kaelus-litterhein andmebaasis eElurikkus.
Kähar karuohakas

Kähar karuohakas (Carduus crispus) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kähar karuohakas andmebaasis eElurikkus
Ménaka

Ménaka (berberi keeles ⵎⵏⴾⴰ) on linn ja linnakommuun Ménaka cercle's Ménaka piirkonnas Mali idaosas. Ménaka on kogu piirkonna ja cercle'i suurim linn ning halduskeskus. Linn asub Ader Douchi kiviste paljandite vahel, seda teenindab Ménaka lennujaam. Ménaka on olnud 20. sajandi algusest saati tuareegide mässutegevuse keskuseks, sellest tulenevalt on kontroll linna üle viimastel kümnenditel korduvalt vahetunud. 2009. aasta novembris röövisid islamiäärmuslased linnas Prantsusmaa kodaniku, kes vahetati järgmisel aastal nelja islamisti vastu välja. Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Gao) (PDF) (prantsuse), République de Mali: Institut National de la Statistique, originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 22. juuli 2011, vaadatud 25. juulil 2019.
Kahar kirbutatar

Kahar kirbutatar ehk kahar kirburohi (Persicaria lapathifolia) on tatraliste sugukonda kirbutatra perekonda kuuluv taimeliik. Kahar kirbutatar on peaaegu kosmopoliitse levilaga. Kahar kilbirohi andmebaasis eElurikkus
Kähar näkikatk

Kähar näkikatk (Lagarosiphon major) on kilbukaliste sugukonda kuuluv taimeliik. Kähar näkikatk andmebaasis eElurikkus
Kahekojane palderjan

Kahekojane palderjan (Valeriana dioica) on palderjaniliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kahekojane palderjan andmebaasis eElurikkus
Järvselja

Järvselja on küla Tartu maakonnas Kastre vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meeksi valda. Seal paikneb praegu Eesti Maaülikooli alla kuuluv sihtasutus Järvselja Õppe- ja katsemetskond. Järvselja metskonnas asuvad ühed Eesti kõrgeimatest puudest, 44,1 m kõrgune kuusk ja 43,3 m kõrgune mänd, samuti 38 m kõrgune Eesti kõrgeim kask ning umbes 370 aastat vana Kuningmänd (ümbermõõt 3,3 m, kõrgus 43,3 m). Järvselja kuused Järvselja looduskaitseala Haldus- ja asustusjaotus, vaadatud 1.03.2023. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Seil, Liisi. Järvselja kuusk osutus Loodi lehisest kõrgemaks. Sakala, 29.08.2007. online 29.08.07.
Kahelehine siniliilia

Kahelehine siniliilia (Scilla bifolia) on aspariliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kahelehine siniliilia andmebaasis eElurikkus
Kahkjaspunane ristik

Kahkjaspunane ristik (Trifolium incarnatum) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kahkjaspunane ristik andmebaasis eElurikkus
Kalju-kukehari

Kalju-kukehari (Sedum rupestre) on paksuleheliste sugukonda kuuluv taimeliik. Kalju-kukehari andmebaasis eElurikkus
Kaljumaran

Kaljumaran (Potentilla rupestris) on roosõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Kaljumaran andmebaasis eElurikkus
Kaljupuju

Kaljupuju (Artemisia rupestris) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kaljupuju andmebaasis eElurikkus
Kallaspappel

Kallaspappel (Populus deltoides) on pajuliste sugukonda kuuluv taimeliik. Põhja-Ameerikas levinud taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kallaspappel andmebaasis eElurikkus
Harilik kamaras

Harilik kamaras (Odontites verna) on soomukaliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Harilik kamaras andmebaasis eElurikkus
Kamjas nokkputk

Kamjas nokkputk (Scandix pecten-veneris) on sarikaliste sugukonda kuuluv taimeliik. Kamjas nokkputk andmebaasis eElurikkus
Dartford Crossing

Dartford Crossing on ühe silla ja kahe tunneliga liiklussüsteem, mis ületab Thamesi suudmeala ning ühendab Dartfordi ja Thurrocki linnad.  Pikemalt artiklis Queen Elizabeth II Bridge Thamesi jõge ületav Suurbritannia kuningannale Elizabeth II-le pühendatud vantsild valmis aastatel 1988–1991. Tegu on ainukese sillaga, mis jääb Londonist ida poole nn Thames Gateway alale.
Kämmalrabarber

Kämmalrabarber (Rheum palmatum) on tatraliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kämmalrabarber andmebaasis eElurikkus
Kanada kukits

Kanada kukits (Cornus canadensis) on kontpuuliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kanada kukits andmebaasis eElurikkus
Kanada pujukakar

Kanada pujukakar (Conyza canadensis) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse kui mittehinnatav võõrliik. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 8.07.2024) Kanada pujukakar andmebaasis eElurikkus
Kännas-kibuvits

Kännas-kibuvits (Rosa corymbifera) on roosõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Kännas-kibuvits andmebaasis eElurikkus
Kantlauk

Kantlauk (Allium angulosum) on amarülliliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on ohustatud liigina kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kantlauk andmebaasis eElurikkus
Kare ambroosia

Kare ambroosia (Ambrosia psilostachya) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Kare ambroosia andmebaasis eElurikkus
Karedakarvane kortsleht

Karedakarvane kortsleht (Alchemilla hirsuticaulis) on roosõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Karedakarvane kortsleht andmebaasis eElurikkus
Karedakarvane luudpõõsas

Karedakarvane luudpõõsas (Cytisus hirsutus) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Karedakarvane luudpõõsas andmebaasis eElurikkus
198

198. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad - 190. aastad - 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad Aastad: 193 194 195 196 197 - 198 - 199 200 201 202 203 ... ... ...
Kare hanerohi

Kare hanerohi (Arabis hirsuta) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Kareda hanerohu alamliigiks on peetud aas-hanerohtu (Arabis hirsuta subsp. gerardii). Kare hanerohi andmebaasis eElurikkus
Kare kõrvik

Kare kõrvik (Galeopsis tetrahit) on huulõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kare kõrvik andmebaasis eElurikkus
Kare magun

Kare magun (Papaver strigosum) on magunaliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kare magun andmebaasis eElurikkus
Kare mõrkjas

Kare mõrkjas (Picris hieracioides) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kare mõrkjas andmebaasis eElurikkus
199

199. aasta Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand Aastakümned: 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad - 190. aastad - 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad Aastad: 194 195 196 197 198 - 199 - 200 201 202 203 204 ... ... ...
Kare odrik

Kare odrik (Taeniatherum caput-medusae) on kõrreliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kare odrik andmebaasis eElurikkus
Kare päikesesilm

Kare päikesesilm (Heliopsis helianthoides) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kare päikesesilm andmebaasis eElurikkus
Kare varemerohi

Kare varemerohi (Symphytum asperum) on kareleheliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kare varemerohi andmebaasis eElurikkus
Kärg-tuhkpuu

Kärg-tuhkpuu (Cotoneaster foveolatus) on roosõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Kärg-tuhkpuu andmebaasis eElurikkus
Meeksi

Meeksi on küla Põlva maakonnas Räpina vallas, endise Meeksi valla keskus. Meeksi oja (Meeksi) Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Karjus-kortsleht

Karjus-kortsleht (Alchemilla monticola) on roosõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 25.07.2019) Karjus-kortsleht andmebaasis eElurikkus
Tähtvõlv

Tähtvõlv on ristvõlvi erivorm, mille puhul võlvisiilud on dekoratiivsete lisaroietega väiksemateks osadeks jaotatud, nii et need moodustavad võlviku laes tähekujulise mustri. Lihtsamad tähtvõlvid on kasutusel juba kõrggootika lõpuperioodil, tähtvõlvi kasutamise kõrgpunkt jääb hilisgootikasse. Kui kolmnurkse võlvisiilu igast nurgast lähtub üks lisaroie (mitte kandva, vaid puhtdekoratiivse eesmärgiga), mis kohtub teistega võlvisiilu keskpunktis, jäävad nende vahele väiksemad pinnad, mis võivad omakorda olla võlvisiilutaoliselt kumerad, tekib nii-öelda teise astme võlvisiil. Võlvi lagipunkti ümber moodustub paarikaupa siiludest nelja- või kaheksaharuline täht, mis on võlvitüübile nime andnud. Kui nii jagamisel tekkinud väiksemaid siilusid uute roietega omakorda jagada, tekivad veelgi keerulisemad tähtvõlvid. Lisaroiete kohtumispunktides võivad olla samuti päiskivid. Lihtne tähtvõlv Chełmno Peetruse ja Pauluse kirikus, 13.–14. sajand Chełmno frantsisklaste kiriku lagi, 14. sajandi kolmas veerand Konstanzi toomkiriku tähtvõlv Ümmargust kabelit kattev tähtvõlv Batalha kloostris Portugalis Toruńi Johannese kiriku lagi ajast enne 1497. aastat Võrkvõlvi elementidega tähtvõlvlagi Muravanka kirikus Valgevenes, 16. sajand Novgorodi kremlis asuva piiskopi residentsi Granovitaja Palata peasaal Oleviste kiriku tähtvõlvid Eesti hoonetest on tähtvõlvid säilinud Oleviste kiriku kooris ja kesklöövis, samuti kiriku lõunapoolses Laurentiuse kabelis, Mustpeade maja Olavi saalis ja Lõuna-Eesti ehitistest ainsana Puhja Dionysiose kiriku kooriruumis. Pärnu Nikolai kiriku lagi oli samuti tähtvõlvidega (põles 1944, lammutati 1954). Arhitektuuriajaloolaste hinnangul on tähtvõlvidega olnud ka dominiiklaste kloostri Maarja kiriku kesklööv ja kloostri vana refektoorium. Martna kiriku kooriruumis on servjoonvõlvide peale maalitud tähtvõlvi roidestik, samuti Harju-Risti kiriku käärkambri laes. Võrkvõlv Lehvikvõlv S. Reili. Väike saksa-eesti keskaja arhitektuuri seletav sõnastik. Magistriprojekt. Tartu 2005 https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=1097 https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=3040 "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 23. juuni 2021. Vaadatud 1. augustil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. august 2011. Vaadatud 1. augustil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://kirikud.muinas.ee/?page=2&subpage=275&id=276
Thames Gateway

Thames Gateway (eesti keeles otsetõlkes 'Thamesi sissepääs' või 'Thamesi jõevärav') on maa-ala, mis hõlmab Londonist idas 70 km ulatuses Thamesi jõe ja Thamesi suudmeala mõlemat kallast. Nimetuse kinnitas esmalt Suurbritannia peaminister Tony Blairi valitsus, kuigi mitteametlikult seda ei kasutata. Thamesi suudmeala Thamesi jõgi
Karoliina näkijuus

Karoliina näkijuus (Cabomba caroliniana) on näkijuukseliste sugukonda kuuluv taimeliik. Karoliina näkijuus andmebaasis eElurikkus
Postimees Kirjastus

Postimees Kirjastus (2018. aasta lõpuni Post Factum) on 2015. aastal asutatud Eesti raamatukirjastus, mis kuulub Postimehe kontserni. Kirjastus avaldab nii ilu- kui ka aimekirjandust, muuhulgas ilmus seal Eesti Vabariigi 100. aastapäeva puhul riiklikul tellimusel üllitatud EV 100 aimeraamatusari. Kirjastust on juhtinud Signe Siim, Nele Laev ja Eia Uus. Postimees Kirjastus: Meist EV100 raamatusari köidab kokku Eesti sajandi lood EV100.ee, 06.02.2018 (vaadatud 25.07.2019) Merilin Pärli. Eesti Meedia muudab oma raamatukirjastuse nime ja vahetab välja selle juhi ERR, 03.09.2018 Postimees Kirjastus
Väinö Kaasalainen

Väinö Viljam Kaasalainen (10. detsember 1902 Pyhäjärvi – 14. aprill 1955 Mikkeli) oli Soome rahvakoolijuhataja ja poliitik, ta kuulus Maaliidu) ridadesse. Ta oli aastatel 1933–1939 ja 1951–1955 Eduskunna liige. Aastal 1944 oli ta Soome teine teede- ja avalike tööde minister Edwin Linkomiehe valitsuses. Ta sündis aastal 1902 Pyhäjärvil Viiburi läänis (praeguse haldusjaotuse järele Priozerski rajoonis Leningradi oblastis). Ta astus aastal 1923 ülikooli, aastal 1931 sai ta filosoofia magistriks. Aastatel 1926–1940 töötas ta Räisälä rahvaülikoolis (asus Viiburi läänis, praeguse nime ja haldusjaotuse jäele Melnikovos Priozerski rajoonis Leningradi oblastis). Aastatel 1940–1947 töötas ta Liminka rahvaülikoolis (asus Põhja-Pohjanmaa maakonnas). 13. jaanuarist 1944 kuni 8. augustini 1944 oli ta Soome teine teede- ja avalike tööde minister Edwin Linkomiehe valitsuses. Tema vend Nestori Kaasalainen (1915–2016) oli samuti Maaliidu poliitik, ta oli aastatel 1966–1968 Soome põllumajandusminister Rafael Paasio esimeses valitsuses ning aastatel 1970–1971 Soome põllumajandusminister ja aastal 1971 Soome põllumajandus- ja metsandusminister Ahti Karjalaineni teises valitsuses. Väinö Kaasalainen eduskunna kodulehel (soome keeles)
Saparo keel

Saparo keel on väljasurev saparo keelkonda kuuluv keel, mida rääkisid traditsiooniliselt saparod Ecuadoris. 2011. aastal oli elus vaid 3 kõnelejat ja 5 "poolkõnelejat", kes kõik olid 80. eluaastates. Ülejäänud umbes 350 hõimu liiget räägivad ketšua keelt. Saapro keeles on 4 vokaalfoneemi ja 15 konsonantfoneemi. https://www.ethnologue.com/language/zro Peeke, Catherine M.. 1991. Bosquejo Gramatical del Zaparo, Cuadernos Etnolingüisticos, n°14, Quito: Instituto Lingüistico de Verano. Peeke, Catherine. 1962. "Structural Summary of Zaparo," in SEIL I, 125–216.
1. klassi tõeline salanõunik

1. klassi tõeline salanõunik (vene keeles действительный тайный советник 1-го класса) oli Venemaa keisririigis tsiviilteenistuse I klassi ehk kõige kõrgem teenistusaste. See oli võrdsustatud kantsleriga. Sellest madalam oli tõeline salanõunik. Maaväes vastas sellele kindralfeldmarssal ja mereväes kindraladmiral, õukonnahierarhias sellele vaste puudus. Alates XVIII sajandi 2. poolest kuni tsaaririigi lõpuni 1917. aastal anti see teenistusaste vaid 13 isikule. Teenistusastmete tabel Venemaa keisririigi kantsler 1. klassi tõeliste salanõunike loend
Naiste male maailmameister

Naiste male maailmameister (inglise keeles Women's World Chess Champion) on tiitel, mis kaasneb males naiste maailmameistrivõistlused võitnud naismaletajale. Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) korraldas esimesed naiste maailmameistrivõistlused 1927. aastal Londonis paralleelselt samal ajal toimuva maleolümpiaga. 12 osavõtjaga turniiri võitis Moskvas sündinud tšehhi-inglise päritolu Suurbritannia esindaja Vera Menchik. Ta kaitses tiitlit korduvalt, võites kõik sõjaeelsed maailmameistrivõistlused ja tiitlimatšid. Menchik hukkus teises maailmasõjas. FIDE korraldas aastavahetusel 1949/1950 vahetusel eriturniiri uue maailmameistri leidmiseks. Sealtpeale valitsesid naiste maletroonil rohkem kui nelikümmend aastat Nõukogude Liidu maletajad; kuulsaim neist oli Nona Gaphrindašvili (gruusia naismaletajate käes oli maailmameistritiitel ühtjärge ligi 30 aastat). Hiina maletaja sai esimest korda maailmameistriks 1991. aastal. Pärast seda kuni 2019. aastani on maletroon hiinlannade käes olnud vaheaegadega kokku 19 aastat. Tähelepanuväärne on, et 2005. aastal ELO-reitinguga 2735 FIDE maailma edetabelis 8. kohal olnud Ungari naismaletaja Judit Polgár pole kordagi naiste MM-esivõistlustel osalenud. Maia Tšiburdanidze Susan Polgár Marija Muzõtšuk Ju Wenjun Male maailmameistrivõistlused Naiste male maailmameistrivõistlused Naiste pretendentide turniir Naiste malemaailmameister, kaunitarist hiinlanna Ju Wenjun. eestimale.ee, 30. juuli 2018
Ekspeditsioon

Ekspeditsioon on millegi avastamiseks, teaduslikuks uurimiseks või ka materjali kogumiseks mõeldud retk või reis, nii Maal kui ka kosmoses. Suured maadeavastused Maadeavastajate loend
Erie kanal

Erie kanal (inglise keeles Erie Canal) on 584 kilomeetri pikkune kanal Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis, mis ühendab New Yorgi linna ja Atlandi ookeani Hudsoni ja Mohawki jõe kaudu Erie järve ja Suure järvistuga. Kanali rajamise looduslikult oluliseks teguriks oli Mohawki oru olemasolu Adirondacki ja Catskilli mägede vahel. Kanal avati 1825. aastal, selle valmimine elavdas märgatavalt Ameerika Ühendriikide ühe eesrindlikuma osariigi, New Yorgi osariigi (nn Empire State'i) majandust. Buffalo ⇄ Rochester ⇄ Syracuse ⇄ Utica ⇄ Albany ⇄ New York Suur järvistu Erie järv Niagra Falls Oneida järv
Małogoszcz

Małogoszcz on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Jędrzejówi maakonnas, Małogoszczi valla halduskeskus. Małogoszcz asub Kielcest umbes 25 km läänes. Asulat on ürikutes esimest korda mainitud 1136. aastal. Małogoszcz sai linnaõigused 1408. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal. 1. jaanuaril 1996 sai Małogoszcz linnaõigused tagasi. Jaanuariülestõusu ajal toimus 24. veebruaril 1863 Małogoszczi lähedal Poola ja Venemaa Keisririigi vägede vahel Małogoszczi lahing. Małogoszcz. Historia miejscowości Wirtualny sztetl Bitwa pod Małogoszczem (24 lutego 1863) twojahistoria.pl
Stąporków

Stąporków on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Końskie maakonnas, Stąporkówi valla halduskeskus. Stąporków asub Kielcest umbes 28 km põhjas. Asula on saanud alguse 16. sajandil. Linnaõigused sai Stąporków 1967. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/052615205084-0948271?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 6.10.2022. Stąporków Encyklopedia PWN
Tuudorkaar

Tuudorkaar, ka tudorkaar, on lai ja väga lameda silluseosaga teravkaar, mis kujunes välja inglise hilisgootikas ja esineb Inglismaa renessanssehitistel, nii tuudorstiilis kui ka Elizabethi stiilis. Kaar on nimetatud Tudorite dünastia järgi. Tuudorkaart kasutati varauusajal eelkõige Inglismaa arhitektuuris, 19. ja 20. sajandi historitsistlikel uusgooti ehitistel esineb seda üle maailma. "Võõrsõnade leksikonis" leidub sünonüümina ka sõnakuju "tjuudorkaar". Tuudorkaar tekib, kui teravkaare küljed, väga suure raadiusega kaared, lõikuvad kaare lagipunktis nürinurga all. Konstrueerimise aluseks on neli tsentrit, millest lähtuvad kuju aluseks olevate kaarelõikude raadiused (tavalisel teravkaarel on kaks tsentrit). Mida kaugemal lähtejoonest on alumised tsentrid, seda lamedam on kaar. Neli tsentrit paiknevad ava sees, kaks lähtejoonel, kaks madalamal Tuudorkaare konstrueerimine lähtejoonelt tõmmatud kaarte abil Tuudorstiil Korvkaar Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001 https://www.eki.ee/dict/vsl/index.cgi?Q=tuudorkaar&F=M&C06=et Tudor Arch. – Graphical Construction Glossary Wm. Todd Murdock. Circular Based Arches – Part 3: Four-Centered Arches
Opatów

Opatów on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas, Opatówi maakonna ja Opatówi valla halduskeskus. Opatów asub Ostrowiec Świętokrzyskist umbes 13 km lõunas. Opatówit on esmamainitud 12. sajandil, linnaõigused sai 1282. aastal. Opatów Encyklopedia PWN