laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Reamees

Reamees on paljudes riikides, sealhulgas tänapäeval Eestis, maaväes (paljudes riikides ka õhuväes) madalaim sõjaväeline auaste. Mõnes riigis on noorsõduritel veel madalam auaste (varem Eestis noor, eraldi auastme tunnus puudub). Kaitseliidu malevlane vastab noorsõdurile (välja õppimata reamees), sõdurioskuste kursuse (SOK) läbimisel saab malevlasest reamees. Reamehest ühe astme võrra kõrgem auaste on kapral (sh Eestis) ehk jefreitor (saksa keeles Gefreiter; on ka teisi nimetusi).
Aasuvälja (Vinni)

Aasuvälja on küla Lääne-Virumaal Vinni vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Rägavere vallas. Aasuvälja asub Kunda jõe vasakkaldal Tallinna–Narva raudteest lõunas. Aasuvälja piiresse põhjas jääb endine Võlumäe karjamõis, mida esmamainiti 1844 kujul Therfeldt ja mille saksakeelne nimi oli Thärsfeld. 1876 esmamainiti Aaso kõrtsi ja 1913 Aaso küla. See asus Viru-Jaagupi kihelkonnas ja kuulus Põlula mõisale. Ametlikult sai ta külaks alles 1970. Nimi on pandud jõeäärsete heinamaade järgi – seda sõna "aasu" tähendabki. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. http://metaweb.stat.ee/get_classificator_file.htm?id=3765296&siteLanguage=et Eesti kohanimeraamat, lk. 23
Aasuvälja

Aasuvälja on mitme koha nimi: Aasuvälja, küla Rägavere vallas Lääne-Viru maakonnas Aasuvälja, küla Türi vallas Järva maakonnas
Aasuvälja (Türi)

Aasuvälja on küla Järvamaal Türi vallas. Aastatel 1991–2017 kuulus küla Väätsa valda, pärast Eesti omavalitsuste haldusreformi jääb Türi valla territooriumile. Aasuvälja asub Türi ja Väätsa vahelisel maanteel ja piirneb põhjas Väätsaga. 19. sajandil asus Aasuvälja Türi kihelkonnas ja kuulus Väätsa mõisale. Mõisaajal olnud ta kahepäevakoht. 1853.–1855. aasta kaardil on märgitud Ahso Heinama ja Ahso põlluvahikoht. 1900. aasta paiku on mainitud juba Азувелья talu. 1902. aasta kaardil kujutati Väätsa mõisa, Aaso talu ja Aaso heinamaa vahel viimasest läänes põldu nimega Aaso wälli. Külana mainiti teda 1945, kuid ebatäpselt kujul Aaduvälja. 1977 liideti Aasuväljaga Nõmme, Väätsa asundus (esmamaining 1900. aasta paiku kujul Вяца) ja osa Jõekülast (esmamaining 1945 kujul Jõe). Kohanimi tuleb sõnast "aasu", mis tähendab jõe või oja äärset heinamaad. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2021. aasta rahvaloendus, vaadatud 30.11.2022. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 19.06.2020. Eesti kohanimeraamat, kaart 23 Eesti kohanimeraamat, lk. 23
Teodoliit

Teodoliit on läbi aegade olnud põhiliseks geodeetiliseks nurgamõõduinstrumendiks, millega saab mõõta vertikaalnurka või seniitkaugust ja horisontaalnurka, niitkaugusmõõtur võimaldab joonepikkuste mõõtmist. Horisontaalnurk on maastikunurga horisontaalprojektsioon horisontaaltasandil. Vertikaalnurk on vertikaaltasapinnal oleva sihijoone ja horisontaalsuuna vaheline nurk. Kui sihipunkt asub instrumendi (teodoliidi) horisontaalteljest kõrgemal, on vertikaalnurk positiivne; kui sihipunkt asub teodoliidi horisontaalteljest madalamal, siis on vertikaalnurk negatiivne. Seega mõõdetakse vertikaalnurka horisontaaltasandi suhtes, mis jääb vahemikku 0 kuni 90 kraadi, lisades alati märgi "+" või "-". Seniitkaugus on nurk teodoliidi seniitsihi ja sihijoone vahel, jäädes vahemikku 0 kuni 180 kraadi. Konstruktsioonilt eristatakse: klaas- või metall-limbiga teodoliite ja digitaalteodoliite. Lihtteodoliidil on limbi võimalik pöörata limbi asendi muutmise spetsiaalse kruvi abil. Kordusteodoliidil on nn kahekordne telgede süsteem, mis võimaldab pöörata alidaadi limbi suhtes ja pöörata limbi teodoliidi aluse suhtes, samuti on kordusteodoliidil limbi kinnitus- ja peenliigutuskruvi. Limbi servale on kantud kraadijaotised päripäeva 0–360 kraadi või 0-400 gooni. Alidaad on teodoliidi liikuv osa, millele on kinnitatud on viseerimisseadis (pikksilm), lugemisseadised (läätsede ja prismade süsteemi abil projitseeruvad limbi lugemid lugemimikroskoopi, mille okulaar asub pikksilma okulaari kõrval) ja vesilood. kippreegel nivelliir
Stara Zagora

Stara Zagora on linn Bulgaarias, Stara Zagora piirkonna halduskeskus. Stara Zagora on elanike arvult kuues linn Bulgaarias. https://www.grao.bg/tna/t41nm-15-06-2024_2.txt
Pierre Corneille

Pierre Corneille [pjeer kornei] (6. juuni 1606 Rouen – 1. oktoober 1684 Pariis) oli Molière'i ja Jean Racine'i kõrval üks 17. sajandi Prantsusmaa suurtest näitekirjanikest. Pierre Corneille kohta on liikvel kaks väärarusaama: esiteks, et ta kirjutas vaid neli näidendit ("Cid", "Horatius", "Polyeucte" ja "Cinna"), ja teiseks, et tema teoste läbivaks ideeks on mõistuse vastandumine tunnetele. Franz Schiller, "Lääne-Euroopa uue aja kirjandusajalugu", I köide, Teaduslik Kirjandus Tartu 1941, lk 17–20 Wikisource Vapp
La Línea de la Concepción

La Línea de la Concepción (ka La Línea) on linn Hispaanias Andaluusias Cádizi provintsis. See asub Gibraltari poolsaare põhjaosas. Linn piirneb lõunas Suurbritannia ülemereterritooriumi Gibraltariga. Municipal Register of Spain of 2023
Silikaadid

Silikaadid on ränihapete soolad. Silikaatide hulka kuuluvad näiteks naatriumortosilikaat, naatriummetasilikaat, naatriumpürosilikaat jne.
Chiclana de la Frontera

Chiclana de la Frontera on linn Hispaanias Andaluusias Cádizi provintsis. Koos Cádizi, El Puerto de Santa María, Puerto Reali ja San Fernandoga kuulub see Bahía de Cádizi maakonda, kus elas 2018. aastal ligi 425 tuhat inimest. Ühtlasi on see osa suuremast linnastust, mis on elanike arvult kolmas linnastu Andaluusias. Linnas elas 1900. aastal 10 868, 1950. aastal 18 262 ja 2001. aastal 61 815 inimest. 2020. aasta alguse seisuga on linnas elanikke 85 556. Municipal Register of Spain of 2023 Kommertslik koduleht Linnavalitsuse ametlik koduleht Info
Arkansas (jõgi)

Arkansas [a:rkanso:] on jõgi Põhja-Ameerikas. Algab Kaljumäestikust. Ülemjooksul voolab mägijõena valdavalt lõuna ja kagu suunas. Keskjooksul voolab Suurel tasandikul valdavalt ida ja kagu suunas. Suubub paremalt Mississippisse.
Laskmine 1896. aasta suveolümpiamängudel

Laskmine 1896. aasta suveolümpiamängudel Laskmises võisteldi 8.–12. aprillini Kallithea lasketiirus, mille vahetult enne võistlusi avas Kreeka kuninganna. Erinevalt mõnestki võistluspaigast oli Kallithea lasketiir kõigiti moodne. 60 lasku vabalt valitud asendis, lasti 50-ringilisse märklehte Registreerunuid: vähemalt 60 Aeg: 8. ja 9. aprill Võistlejaid: 42 Riike: 7 40 lasku vabalt valitud asendis, lasti 50-ringilisse märklehte Aeg: 11. ja 12. aprill Registreerunuid: 24 Võistlejaid: 20 Riike: 3 25 M, 30 lasku, aega üheks lasuks 3 sekundit Aeg: 10. aprill Registreerunuid: 17 Võistlejaid: 16 Riike: 4 30 lasku, lasti 20-ringilisse märklehte Aeg: 10. aprill Registreerunuid: 6 Võistlejaid: 5 Riike: 3 25 M, 5X6 lasku, lasti 10-ringilisse märklehte Aeg: 11. aprill Registreerunuid: 6 Võistlejaid: 4 Riike: 3
Džungaaria Alatau

Džungaaria Alatau on mäestik Aasias Semiretšjes. Kulgeb valdavalt edela-kirde suunas. Kõrgus kuni 4464 meetrit.
Elizabeth Perkins

Elizabeth Ann Perkins (sündinud 8. novembril 1960 New Yorgis) on Kuldgloobusele ja Emmy auhinnale nomineeritud USA näitleja. Ta on eelkõige tuntud Celia Hodese osatäitjana telesarjas "Weeds" ning filmidest "Big" ja "About Last Night". Elizabeth Perkins andmekogus IMDb (inglise)
Toni Collette

Toni Collette (õieti Antonia Collette; sünninimi Antonia Collett; sündinud 1. novembril 1972 Blacktownis Uus-Lõuna-Walesis) on Kuldgloobusele ja Oscarile nomineeritud Austraalia filminäitleja. Kui ta oli 14-aastane, lisas ta oma perekonnanimele uuesti e-tähe, sest ta arvas, et see sobib esinejanimeks paremini. E-tähe oli nimest kaotanud ta vanaisa. Tema tuntumate rollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Murieli pulm", "Väike Miss Päikesepaiste", "Kuues meel" ja "Suur poiss ja väike poiss". http://www.britannica.com/biography/Toni-Collette "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. mai 2015. Vaadatud 2. veebruaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Toni Collette - Australian Film Commission Toni Collette andmekogus IMDb (inglise)
Jeremy Irons

Jeremy John Irons (sündinud 19. septembril 1948 Cowesis Wighti saarel) on teatriauhinnaga Tony, filmiauhindadega Oscar, Kuldgloobus ja Emmy pärjatud inglise näitleja. Tema tuntud osatäitmised pärinevad filmidest "Muutlik õnn" (1990), "Süütust näpates" (1996), "Lolita" (1997), "Taevane kuningriik" (2005) ja minisarjas "Elizabeth I". Ta mängis seriaalis "Borgiad" (2011) Aleksander VI-t. Parima meespeaosatäitja Oscar 1991. aastal rolli eest filmis "Muutlik õnn" Los Angelese filmikriitikute parima meesnäitleja auhind 1990. aastal rolli eest filmis "Muutlik õnn" Jeremy Ironsi koduleht Jeremy Irons andmekogus IMDb (inglise)
Ilmamaa

Ilmamaa on Tartus tegutsev kirjastus, mis alustas tegevust 1993. 2006. aasta lõpuks oli kirjastus avaldanud ligi 320 trükist. Ilmamaa kõige olulisem raamatusari "Eesti mõttelugu" koosneb Eesti mõtlejate tekstikogumikest. "Eesti mõtteloo" raamatute avaldamist toetab Eesti Mõtteloo Sihtkapital. Ilmamaa annab välja veel järgnevaid raamatusarju "Palju aastaid", "Ajajõe tagant", "Aken ilma" ja "Eesti kirjanikke". Ilmamaa nõukogu esimees on Hando Runnel. Indrek Särg. Kirjandus ja konservatiivsus Tartu moodi Eesti Päevaleht, 30. oktoober 1996 Helju Keskpalu. Kirjastus Ilmamaa julgustab elama Tartu Postimees, 2. november 2006 Kirjastuse koduleht
Saarijärvi linn

Saarijärvi on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Lääne-Soome läänis, Kesk-Soome maakonnas. Saarijärvi naabervallad on Kannonkoski, Karstula, Multia, Uurainen ja Äänekoski linn. Vallas räägitakse soome keelt. 1. jaanuaril 2009 liideti linnaga Pylkönmäki vald. Enne liitmist elas linnas 9800 inimest ja rahvastiku tihedus oli 11,1 in/km². Hännilä, Kolkanlahti, Kalmari, Konttimäki, Kuoppala, Tarvaala, Rahkola, Lannevesi, Mahlu, Leuhu, Pajupuro, Kekkilä, Häkkilä, Lehtola, Koskenkylä, Muittari, Kohmu, Heinäpohja, Peltokylä Population growth biggest in nearly 70 years Saarijärvi koduleht
Pyhäjärvi linn

"Pyhäjärvi" suunab siia. Tamperest edelasse jääva järve kohta vaata artiklit Pyhäjärvi (Tampere). Pyhäjärvi on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas. Asub Pyhäjärvi ääres. Linna nime kannab 1993. aastast. Area of Finland's municipalities 2023-01-01 Population growth biggest in nearly 70 years  Pyhäjärvi linn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Pyhäjärvi koduleht
Marroquí neem

Marroquí neem (hispaania keeles Punta de Tarifa, Punta Marroquí) on neem Hispaanias Tarifa linna lääneserval Gibraltari väina ääres. See on Pürenee poolsaare ning Euroopa mandriosa lõunapoolseim punkt. Gibraltari väina kitsaskoht tekitab neeme ääres iilidena puhuva tugeva tuule, mis on soodne surfajatele.
Prillitoos

"Prillitoos" on Eesti Televisiooni saade eakatele inimestele ja ka eakatest inimestest. Esimene saade oli eetris 30. oktoobril 1983. Esimesed saated läksid eetrisse pealkirjaga "Lõunatund". Pealkirja "Prillitoos" leidis saatele aga peagi toimetaja Helgi Oiderma. Sarisaate looja ja kauaaegne saatejuht oli teleajakirjanik ja ajakirjandusõppejõud Hagi Šein. Seejärel olid saatejuhid Koidu Kenapea (al.1986), Hille Tarto, Kadri Pihelo, Heiki Meeri ja Ela Tomson. Pikemat aega olid saate toimetajad Hille Tarto ja Elve Tonts. 1989. aastal käis Hagi Šein saates välja mõtte, et pensionärid võiksid luua oma organisatsiooni. Televaatajate tagasiside oli aktiivne, saate toimetusse saabusid sajad soovi- ja toetusavaldused. Nii loodigi Eesti Pensionäride Liit, mille asutamiskoosolek peeti Eesti Raadio Valges saalis 30. märtsil 1990. Alates 2009. aasta jaanuarist võeti kasutusele uus saateformaat ja saadet hakkas tootma Haridusmeedia OÜ. Autor oli Anne Lill, saatejuhid Diana Lorents, Hans Kaldoja ja Ewe Kaselaan. 2011. aastast juhib "Prillitoosi" Reet Linna. Just "Prillitoosi" saatejuhina tunnistati Reet Linna 2019. aasta Eesti filmi- ja teleauhindade galal parimaks naissaatejuhiks. Alates 2011. aastast hakkas vahepeal populaarsust kaotanud "Prillitoosi" vaatajate arv uuesti kosuma. Kui 2011. aasta oktoobris oli "Prillitoosil" 85 000 vaatajat, siis 2018. aasta oktoobris juba 112 000 vaatajat. Galerii: "Prillitoos" tähistas 35. sünnipäeva. ERR Menu. 24.10.2018. Hendrik Alla. Telelegend Reet Linna sai «Prillitoosi» jaoks küpseks. Postimees.ee, 03.09.2011. Parim film "Seltsimees laps", parimad saatejuhid Taukar ja Linna: selgusid kõige-kõigemad tele- ja filmitegijad!. Kroonika/Delfi. 01.04.2019. Hendrik Alla. «Prillitoos» edestab skandaalset seksisaadet. Postimees.ee. 08.11.2011. Näosaate avaosa tõusis teletabeli tippu, esikümnesse jõudis ka "Prillitoos". ERR Menu. 09.10.2018. Saate tutvustus Eesti Televisiooni kodulehel
Maadlus 1896. aasta suveolümpiamängudel

Maadlus 1896. aasta suveolümpiamängudel Võistlused toimusid absoluutses kategoorias Panathinaikó staadionil 10. aprillil, esikohakohtumine 11. aprillil. Registreerunuid: 10 Võistlejaid: 5 Riike: 4 Peeti ainult 4 kohtumist. Esimesena loositi vastamisi Launceston Elliot ja Carl Schuhmann. Nähes, et Elliot oli tükk maad pikem ja raskem, olid pealtvaatajad kindlad, et matš ei kesta kaua. Nii läkski, kuid nelja minuti pärast oli selili hoopis Elliot! Teine kohtumine Stephanos Christopouluse ja Momcsilló Tapavicza vahel oli ametliku protokolli järgi tasavägine, kuid lõppes ungarlase loobumisega. Kolmandas matšis maadlesid kreeklased omavahel. Heitlus ei kestnud kaua, sest Christopoulos vigastas õlga. Finaalkohtumine Schuhmanni ja Giorgios Tsitase vahel oli kestnud nelikümmend minutit, kui kohtunikud selle pimeduse tõttu katkestasid. Schuhmann väitis, et seda pole vaja, sest seljatab vastase mõne minutiga, kuid kohtunikud ei uskunud. Järgmisel päeval alustati uuesti. Schumann maadles nüüd palju aktiivsemalt ja võitis kahekümne minutiga. Siis hakkas publik nõudma, et Schuhmann maadleks ka Christopoulosega. On teadmata, kas kohtunikud selle keelasid või polnud Christopoulos selleks suuteline.
Lanai

Lanai on saar Vaikses ookeanis, üks Hawaii saartest. Pindala 363 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 1027 meetrit. Saar on Ameerika Ühendriikide haldusala, moodustab koos Maui, Molokai ja Kahoolawe saartega Hawaii osariigi Maui maakonna. Saar on Hawaii saartest väikseim, mis on avalikult ligipääsetav - Niihaule pääseb ainult saareomanike loal. Saar on eraomanduses, kuuludes Larry Ellisonile, kuid 2% saarest kuulub Hawaii osariigile. Saarel elas 2010. aasta rahvaloenduse järgi 3135 inimest. Saarel on vaid üks linn - Lanai City, üks kool, kus õpetatakse kõiki klasse alates algkoolist (Kindergarten) kuni 12. klassini; üks haigla 24 kohaga. Saarel puuduvad valgusfoorid ja kaubanduskeskused; transporti pakuvad saare hotellid. Paljud saare vaatamisväärsused on ligipääsetavad ainult mudateede kaudu. 1921. aastal hakati Lanail kasvatama ananasse, järgmisel aastal ostis saare ananassikasvataja James Dole, kes oli ka Hawaiian Pineapple Company (täna Dole Food Company) president ning rajas saarele maailma suurima ananassiistanduse. Sealt sai saar ka oma nime "ananassisaar" (inglise keeles Pineapple Island). 1985. aastal sai saare omanikuks miljardär David H. Murdock, kui ta ostis Dole Food Company. Oktoobris 1992 toimus saarel viimane ananassilõikus. Juunis 2012 ostis Dole'i osa saarest 300 miljoni dollari eest Oracle Corporation'i president Larry Ellison, ülejäänud osa saarest on Hawaii osariigi haldusala. Ellison teatas, et ta kavatseb saare teha 100% keskkonnasõbralikuks, ning on plaaninud investeerida 500 miljonit dollarit saare infrastruktuuri arendamisse ja keskkonnasõbraliku põllumajanduse loomisesse.
Joe Juneau

Joe Juneau (õieti Joseph Juneau; 1836–1899) oli USA kullaotsija, kes on tuntud eeskätt Juneau linna asutajana.
Marcello Caetano

Marcello José das Neves Alves Caetano (17. august 1906 Lissabon – 26. oktoober 1980 Rio de Janeiro) oli Portugali poliitik, peaminister 28. septembrist 1968 kuni 25. aprillini 1974. Caetano kõrvaldati võimult nelgirevolutsiooni käigus ja saadeti koduaresti Madeirale. Ta põgenes sealt Brasiiliasse, kus elas elu lõpuni.
Américo Thomaz

Américo de Deus Rodrigues Tomás (teine nimekuju Thomaz; 19. november 1894 – 18. september 1987) oli Portugali sõjaväelane ja poliitik, president 9. augustist 1958 kuni 25. aprillini 1973.
Thomas Burke

Thomas Edward Burke (Tom Burke; 15. jaanuar 1875 Boston – 14. veebruar 1929) oli USA kergejõustiklane, 1896. aasta suveolümpiamängude kahekordne olümpiavõitja. Ta võitis Ateena olümpiamängudel 1896 100 m jooksu (12,0; eeljooksus 11,8) ja 400 m jooksu (54,2). Kehvad ajad on tingitud jooksuraja halvast kvaliteedist ja 400 m distantsi järsust kurvist. 100 m jooksu maailmarekord oli 1891. aastast Luther Cary nimel (10,8), 440 jardi (402,25 m) maailmarekord Henry Tisdalli ja Edgar Bredini nimel (48,5). 400 meetri (440 jardi) distantsil oli ta mainekas jooksja. Ta oli võitnud 1895 Ameerika Amatöörspordi Liidu AAU meistrivõistlused ja 1896 IC4A meistrivõistlused; ta oli ainuke ameeriklasest osavõtja olümpiamängudel, kes oli USA meister. 100 meetri võit sai aga võimalikuks ainult paljude tippsprinterite puudumise tõttu. Burke äratas olümpiamängudel tähelepanu sellega, et ta ainsana kasutas madalstarti (jalad kõverdatud, käed maas). See naerdi esialgu välja. Tol ajal startis enamik jooksjaid Harry Hutchinsi asendist (vasak jalg veidi põlvest lõdvestatuna paremast ees, parem käsi sirutatud taha, vasem ripub lõdvalt), kuigi madalstardi oli leiutanud juba 1880 ameeriklane Mike Murphy. Bostoni ülikooli üliõpilasena võitis Burke AAU 400 jardi jooksu meistrivõistlused 1895 ning IC4A 440 jardi jooksu 1896 ja 1897 ning 880 jardi jooksu 1898. Harvard Law School'is õppides võitis ta 1899 IC4A 880 jardi jooksu. 1897 oli Burke iga-aastase Bostoni maratoni üks algatajaid. 19. aprillil tõmbas ta Ashlandis maa peale stardijoone, instrueeris võistlejaid ning laskis maratoni stardipaugu. Burke'ist sai hiljem jurist, Boston Journali spordiajakirjanik ning lühikeseks ajaks Mercersburgi kooli kergejõustikuvõistkonna treener. Fotod Foto
Francisco Craveiro Lopes

Francisco Higino Craveiro Lopes (12. aprill 1894 – 2. september 1964) oli Portugali sõjaväelane ja poliitik, president 12. juulist 1951 kuni 9. augustini 1958.
Rocky Marciano

Rocky Marciano (sündinud Rocco Francis Marchegiano; 1. september 1923 Brockton, Massachusetts – 31. august 1969 Newtoni lähedal, Iowa) oli Ameerika Ühendriikide poksija. Ta oli 23. septembrist 1952 kuni 30. novembrini 1956 elukutseliste poksijate raskekaalu maailmameister. Ta alustas poksimist sõjaväes ja pidas amatöörina 12 kohtumist. Elukutseliseks läks ta 1947 ja pidas 49 matši, millest võitis kõik, neist 43 nokaudiga. Ta on läbi aegade ainus raskekaalu maailmameister, kes oma elukutselise karjääri jooksul ei kaotanud ühtki kohtumist. Maailmameistriks tuli Marciano 23. septembril 1952 võiduga 38-aastase maailmameistri Jersey Joe Walcotti üle. Walcott lõi Marciano avaraundis põrandale, kuid pärastpoole muutus Marciano poks paremaks ja 13. raundis lõi ta Walcotti nokauti. 15. mail 1953 kaitses ta oma tiitlit Walcotti vastu, nokautides tolle juba avaraundis. Teist korda kaitses Marciano tiitlit 24. septembril 1953 Roland La Starza vastu, kes märtsis 1950 oli Marcianot peaaegu võitnud (kohtunike hääled 6:4). Seekord võitis Marciano tehnilise nokaudiga 11. raundis. See oli Marciano ainus kohtumine, mille ta võitis tehnilise nokaudiga. Seejärel kaitses Marciano tiitlit kaks korda, 17. juunil ja 17. septembril 1954 endise maailmameistri Ezzard Charlesi vastu. Charles sai ainsaks meheks, kes suutis Marciano vastu 15 raundi vastu pidada, ent kohtunikud hääletasid Marciano võitjaks. Korduskohtumise võitis Marciano juba nokaudiga 8. raundis. Viimastes kohtumistes võitis Marciano Euroopa meistrit inglast 16. mail 1955 Don Cockelli ja Archie Moore'i 21. septembril 1955, mõlemat nokaudiga 9. raundis. 27. aprillil 1956 teatas Marciano, et loobub spordist. Ta tegutses telekommentaatori ja kohtunikuna. Juulis 1969, pisut enne surma mängis ta iseennast ulmefilmis "The Superfight: Marciano vs. Ali", kus kujutatakse Marciano ja Muhammad Ali kohtumist, kusjuures mõlemad on elu parimas vormis. Filmis võidab Marciano 13. raundis nokaudiga. Rocky Marciano hukkus lennuõnnetuses Iowas teel oma sünnipäevapeole. Ta oli reisijana väikelennukis Cessna 172 koos lenduri Glenn Belzi ja itaalia päritolu mafiooso Louis Fratto 22-aastase poja Frankie Farrelliga. Ilm oli väga halb, oli öö, piloot oli kogenematu ja tal polnud õigust öösel lennata. Lennuki kütus oli lõppemas, Belz püüdis maanduda väikesel lennuväljal Newtoni lähedal, kuid 3 km enne maandumisrada takerdus puulatva ja kukkus alla. Kõik kolm hukkusid. Uurimine tuvastas õnnetuse põhjusena lenduri vea.
António Óscar Carmona

António Óscar de Fragoso Carmona (24. november 1869 – 18. aprill 1951) oli Portugali sõjaväelane ja poliitik, president alates 16. novembrist 1926 kuni surmani.
Manuel Gomes da Costa

Manuel de Oliveira Gomes da Costa (14. jaanuar 1863 – 17. detsember 1929) oli Portugali sõjaväelane ja poliitik, president 19. juunist kuni 9. juulini 1926.
Red River

Red River on Mississippi jõe lisajõgi. Saab alguse kahe haruna Texase lõunaosast ja voolab kagusse. Mööda Red Riverit kulgeb Oklahoma osariigi lõunapiir. Voolab ka Arkansase ja Louisiana osariigis. Pikkus 2189 km.
Marcel Proust

Valentin Louis Georges Eugène Marcel Proust ([maʁsɛl pʁust] / [valant'än lu'i žorž öž'en mars'el prust]) (10. juuli 1871 Auteuil – 18. november 1922 Pariis) oli prantsuse kirjanik, kes on tuntud peamiselt romaanisarja "Kadunud aega otsimas" ("À la recherche du temps perdu") järgi. Marcel Proust sündis Pariisis jõuka arsti perekonnas ja lõpetas Sorbonne'i Ülikooli õigusteaduskonna. Aastail 1909–1922 kirjutas Marcel Proust mitmeköitelise romaanisarja "Kadunud aega otsimas" ("À la recherche du temps perdu"). Selle esimene köide "Swanni poolel" ("Du côté de chez Swann", 1913) ei äratanud tähelepanu. Pärast Esimese maailmasõja lõppu ilmus romaani teine osa "Õitsvate neidude varjus" ("A l'ombre des jeunes filles en fleur", 1919), mis sai Goncourti auhinna ja tõi Marcel Proustile kuulsuse. Viimasel kolmel eluaastal jõudis Proust avaldada kaks järgmist osa: "Guermantes'ide poolel" ("Le côté de Guermantes", 1920–1921) ja "Soodom ja Gomorra" ("Sodome et Gomorrhe"), millele postuumselt järgnesid veel "Naisvang" ("La prisonnière", 1923), "Kadunud Albertine" ("Albertine disparue", 1925) ja viimane, lõpetamata osa "Taasleitud aeg" ("Le temps retrouvé", 1927). "Swanni armastus". Tõlkinud ja järelsõna Leili-Maria Kask. Varamu. Eesti Raamat, Tallinn 1973; 2. trükk: Eesti Päevalehe sari "XX sajandi kirjandusklassika" 2006. "Soodom ja Gomorra" (kolmandik). Tõlkinud Tiina Indrikson, eessõna Lauri Leesi. Europeia. Perioodika, Tallinn 1995. "Taasleitud aeg". Tõlkinud ja järelsõna Tõnu Õnnepalu. Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2004; 2. trükk: tõlkinud, ees- ja järelsõna Tõnu Õnnepalu, toimetaja Triinu Tamm, kirjastajad Leho Laht ja Tõnu Tender, Tartu 2021. "Valik esseid". Koostanud Marek Tamm, tõlkinud Triinu Tamm. Eessõna "Prousti universum" Tõnu Õnnepalu, järelsõna "Proust, esseist" Marek Tamm. Loomingu Raamatukogu 2015, nr 28/30, 152 lk; ISBN 9789949563074; sisaldab seitset esseed: "Hämaruse vastu", "John Ruskin", "Lugemispäevad", "Flaubert'i "stiili" asjus", "Goethest", "Chateaubriand'ist", "Baudelaire'i asjus". "Swanni poolel". Tõlkinud Tiina Ainola, toimetanud Kail Öhren ja Katrin Kern. Atlantis, Borrby, Vormsi 2020. "Õitsvate neidude varjus". Tõlkinud Anti Saar, toimetanud Leena Tomasberg. Varrak, Tallinn 2022. Johannes Semper, "Marcel Prousti puhul" – Looming 1923, nr 1; uustrükk: J. Semper, "Mõtterännakud" I, Eesti Raamat, Tallinn 1969, lk 168–180 Vikerkaar 2003, nr 7/8 (Prousti erinumber) Toomas Raudam, "Saint Prousti vastu. Kolm kõnelust ja üheksa silma". Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2002 Toomas Raudam, "Teie: essee Marcel Proustist ja James Joyce’ist". Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2003 Toomas Raudam, "Pool aastat kadunud aja jälil ehk 14 korda ümber pudeli". Eesti Päevaleht, 11. veebruar 2005 Valik Prousti teoseid
Antiliibanon

Antiliibanon on mäestik Aasias, Liibanoni idapiiril. Kulgeb põhja-lõuna suunas. Kõrgus kuni 2814 meetrit (Hermoni mägi).
Rektor

Rektor on ülikooli, varem ka gümnaasiumi juhataja levinud ametinimetus. Rektori asetäitjat nimetatakse prorektoriks. Tartu ülikooli rektorite loend