laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tartu Kolgata Baptistikogudus

Tartu Kolgata baptistikogudus Kolgata koguduse ees on avar pargiala Tartu Kolgata baptistikogudus on üks kuuest baptistikogudusest Tartus. Kogudus kuulub Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liitu. Pühapäeviti toimuvad nii eesti- kui venekeelsed jumalateenistused. Lisaks korraldatakse igal nädalal eri sihtrühmadele suunatud tegevusi: pühapäevakool lastele, noortekogunemised eri vanuses noortele, mitmes laadis muusikakoosseisud, eestpalvetuba, koolitusi. Ristiusu tutvustamiseks toimuvad igal kevadel ja sügisel Alfa-kursused. Teenistustest on videoülekanded, veebilehel ka audiosalvestised. Jumalateenistusi edastab regulaarselt Pereraadio. Koguduse pastor on Leho Paldre, juhatuse esimees Tõnu Lehtsaar, noortetööd juhib Sander Tulk, lastetööd Erika Ridaliste, muusikalist tegevust Tähti Lehtsaar. Kolgata kogudus tegutseb kaasaegses avaras Tartu Kolgata kirikuhoones Veski 40. Varem tegutses Kolgata kogudus pikka aega (1931–2013) Karlova linnaosas, aadressil Tähe 66 asunud Tartu Kolgata baptistikoguduse palvemajas. Enne Teist maailmasõda oli Tartus eri aegadel neli baptistikogudust: üks sai alguse 1901, teine 1906 ja kolmas 1911. Kõige suurema, Immaanueli baptistikoguduse palvemaja asus praeguse Kvartali kaubanduskeskuse alal, see palvela põles sõja ajal maha. Peeteli kogudusel ei lubanud nõukogude võim pärast sõda enam rendiruume kasutada. Nii liitusid kolme baptistikoguduse liikmed ainsasse allesjäänud baptistipalvelasse: Kolgata kogudusse, millel oli oma palvela (avatud 1931. aastal). Ühinenud koguduse pastorid (alates 1945. aastast) on olnud Artur Eiman (1939–1962), Imant Ridaliste (1963–1985), Ermo Jürma (1986–1993), Toivo Pilli (1993–1998), Leho Paldre (1999–...). Tõnu Lehtsaar Tiidrek Nurme Kolgata koguduse pastor Leho Paldre Kolgata noorte kodugrupp ühiselt usuteemadel arutlemas Kolgata noortetööd korraldav meeskond 2011/2012 hooajal Tartu Kolgata baptistikoguduse palvemaja Tartu Kolgata kirik Tartu Kolgata baptistikogudus Audiojutlused Tartu Kolgata baptistikoguduselt
Elatusmajandus

Elatusmajandus ehk naturaalmajandus (inglise keeles subsistence economy) on majandussüsteem, kus inimesed toodavad suurema osa vajalikest toodetest ja teenustest ise. Elatusmajanduse puhul on pered nii tootjad kui ka tarbijad. Enamasti tugineb selline majandussüsteem põllundusel. Elatusmajandustingimustes ei põhine jõukus mitte rahal, vaid loodusvaradel, ja seetõttu tegutsetakse looduskeskkonna taastootmisvõime piires. Suurem osa maailma vaestest elatub praegu sellisest majandamisviisist. Mitteametlik majandus Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 23.11.2011) Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [2] (vaadatud 23.11.2011)
Mitteametlik majandus

Mitteametlik majandus (inglise informal economy) ehk varimajandus on rahvamajanduse osa, mis kasutab tööjõudu ilma ametliku vormistuse ja regulatsioonita. Varjatud majanduse alla kuulub illegaalne varimajandus kui ka legaalne kodumajandus. Majandusstatistika (nt sisemajanduse kogutoodangus) ei peegelda mitteametlikus majanduses loodud väärtusi. Elatusmajandus Säästva arengu seletav sõnaraamat. Silver Toompalu. "Majandusteaduse alused" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. aprill 2014. Vaadatud 14. aprillil 2014.
AIDAluna

AIDAluna on kolmas Sphinx-klassi ristluslaev (projekti nimetus oli aga mitte AIDA SPHINX III, vaid II), mis kuulub firmale Costa Crociere S.p.A. ja mida käitab laevakompanii Aida Cruises German Branch of Costa Crociere S.p.A.. Laev ehitati Meyer Werfti laevatehases Papenburgis Saksamaal 2009. aastal ja laeva ristis Palma de Mallorcas 4. aprillil 2009 Franziska Knuppe. Laeva kodusadam on Genova Itaalias. AIDAluna Meyer-Werfti laevatehases AIDAluna väljub dokist AIDAluna Elbe jõel (2010) Germanischer Lloyd (inglise keeles) "Fakta om fartyg". Originaali arhiivikoopia seisuga 2.08.2012. Vaadatud 3.08.2013. (rootsi keeles) Himmlische Taufe von AIDAluna in Palma de Mallorca (saksa keeles) AIDAluna koduleht (saksa keeles)
Soo-pajulill

Soo-pajulill (Epilobium palustre) on pajulilleliste sugukonda pajulille perekonda kuuluv rohttaim. Kõrgus 6–65 cm. Vars lihtne või harunenud. Lehed terveservalised, süstjad, servadest veidi alla käändunud, 2–9 cm pikkused. Õied kahvatulillad, 5–8 mm pikkused. Õitseb juunist augustini. Eelistab kasvukohana soid ja veekogude kaldapealseid. Eestis sage. Soo-pajulill andmebaasis eElurikkus
Mägi-pajulill

Mägi-pajulill (Epilobium montanum) on pajulilleliste sugukonda pajulille perekonda kuuluv rohttaim. Taim võib kasvada 10–80 cm kõrguseks. Vars on nõrk, hõredalt lehistunud; lehed hambulised või hambulissaagjad. Õied on valged või roosad. Taim õitseb juunist augustini. Kasvab hõredates metsades ja võsastikes. Eestis sage. Mägi-pajulill andmebaasis eElurikkus
Suhteline vaesus

Suhteline vaesus (inglise relative poverty) olukord, kus elamistingimused on alla ühiskonna keskmist elatustaset või üldiselt aktsepteeritud ja soovitud taset. Inimesed võivad kogeda end suhteliselt vaesena ka siis, kui nad ei kannata puuduse all, kuid samas elavad teised inimesed märkimisväärselt jõukamalt. See määratlus ei seosta vaesust ainult füüsiliste vajadustega, vaid ka ühiskonna normide ja ootustega. Sotsiaalsed probleemid Elustandard Vaesusindeks Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 04.10.2012)
Kink-pajulill

Kink-pajulill (Epilobium collinum) on pajulilleliste sugukonda pajulille perekonda kuuluv rohttaim. Taime kõrgus 5–40 cm. Vars punakas, püstine või tõusev, tihedalt lehistunud. Lehed hallikasrohelised, pikliksüstjad, pehmekarvased. Õied lillakaspunased. Õitseb juunist septembrini. Kasvab kuivades metsades, kinkudel, loopealsetel. Eestis esineb paiguti. Kink-pajulill andmebaasis eElurikkus
Eluviis

Eluviis ehk elulaad (inglise lifestyle) on igapäevase elu korralduse viis (riietumine, elukoht, tarbimisharjumused) ja valikud, mis on tihti omased kindlale sotsiaalsele rühmale, vanusele või isikutüübile. Kogukond Keskkonnahoidlik eluviis Elustandard Elukvaliteet Säästva arengu seletav sõnaraamat.
Mets-pajulill

Mets-pajulill (Epilobium adenocaulon) on pajulilleliste sugukonda pajulille perekonda kuuluv rohttaim. Taime kõrgus 40–75 cm. Vars väljapaistva triibuga, püstine või alusel tõusev. Lehed helerohelised. Õied kahvatulillad. Õitseb juunis-juulis. Kasvab soistes metsades ja raiesmikel, metsasihtidel. Eestis levinud hajusalt. Mets-pajulill andmebaasis eElurikkus
Majanduslik stiimul

Majanduslik stiimul (inglise keeles economic incen­tive) on hind või otsene majanduslik kasu, mis motiveerib tootjat või tarbijat käituma soovitud viisil. Maksusoodustus Ergutusmaks Säästva arengu seletav sõnaraamat.
Äiatar (perekond)

Äiatar (Knautia) on taimeperekond uniohakaliste sugukonnast. Eestis kasvab pärismaisena üks selle perekonna liik – äiatar ehk harilik äiatar (Knautia arvensis). Knautia arvensis – harilik äiatar Knautia carinthiaca Knautia drymeia Knautia dipsacifolia – metsäiatar Knautia kitaiebellii Knautia longifolia Knautia macedonica – makedoonia äiatar Knautia maxima Knautia norica
Somaali keel

Somaali keel on afroaasia keelte hulka kuuluv keel. Seda kõneldakse Djiboutis, Etioopias, Jeemenis, Keenias, Somaalias, Somaalimaa piirkonnas ja paljudes Euroopa riikides (näiteks Soomes üle 20 000 inimese) ning Ameerika Ühendriikides. See on Somaalia ametlik keel. Somaali keeles on palju laensõnu araabia keelest, lisaks inglise ja itaalia keelest, näiteks laybreeri ('raamatukogu') ja buug ('raamat'). Somaali keelt kirjutatakse araabia ja ladina kirjas. Somaali keel. Ethnologue report for language code: som, 2015. Somaali nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
Peetrileht (perekond)

Peetrileht (Succisa) on taimeperekond kuslapuuliste sugukonnas.
Rukkilill

Rukkilill (Centaurea cyanus) on rohttaim korvõieliste sugukonnast jumika perekonnast. Rahvapärased nimetused: härja pead, rukkisinine, rüälill, sinilill jm. Pealevila on Euroopa ja Põhja-Ameerika, kuid kasvab ka mujal. Eestis on ta arheofüüt. Seoses intensiivpõllunduse ja herbitsiidide kasutamisega on ta arvukus Eesti looduses oluliselt vähenenud. Rukkilill kasvab peamiselt põlluumbrohuna eriti taliviljapõldudel, kuid ka tee- ja kraaviservadel ning jäätmaadel. Eelistab liivakaid muldi, kuid kasvab ka mujal. Valguslembene, kuid talub ka varju. Rukkilill on ühe- või kaheaastane ühekojaline rohttaim. Kõrgus 0,15–1 meetrit. Rukkilille lehed on lihtlehed, mille pealmine pind on helbelistest karvadest valkjas kuni hallikas, alakülg viltjaskarvane. Juurmised ja alumised varrelehed on süstjad, veidi tömbi tipu ja terve kuni lõhestunud servaga, rootsulised. Need kuivavad varakult. Keskmised ja ülemised varrelehed on kitsamad, tipul teritunud, enamasti terveservalised, rootsutud. Nende pikkus on kuni 10 (12,5) cm ja laius kuni 0,6 sm. Varred kasvavad enamasti üksikult, on püstised ja harunevad enamasti keskpaigast või sellest veidi altpoolt. Varreharud on viltu üles suunatud ja pikad. Kogu vars on heledamate kantidega ja kaetud helbeliselt võrkjate valkjate kuni hõbedaste karvadega. Taimel on sammasjas harunev juur, mis ulatub mullas kuni 20 cm sügavusele. Õied moodustavad korvõisiku, mis koosneb õisiku keskel asuvatest mõlemasugulistest putkõitest ja steriilsetest kellukjatest äärisõitest. Värvuselt on õied enamasti sinised, kuid võivad olla ka sinivioletsed, harvem purpurpunased, lillakasroosad kuni valged. Korvõisiku läbimõõt on 2,5–3,5 cm. Õisikul on munajas kuni 1,5 cm pikkune üldkatis. Korvõisikud on koondunud peaaegu kännasjaks liitõisikuks. Õitseb juunist septembrini (oktoobrini). Taim on putuktolmleja Rukkilille viljad on äraspidimunajad, veidi karvase pinnaga, keskmiselt 4 mm pikkused, helehallikad või kollakad seemnised. Seemnistel on 3–3,5 mm pikkune ruugjas pappus. Viljad valmivad alates juulikuust. Ühel taimel on seemneid üle 5000. Seemned levivad nii viljapõllu õlgedega, viljaseemnete sees ja ka loomade ning vee abil. Rukkilill on hea meetaim. Tolmeldavad putukad saavad taime õitest rohkesti nektarit. Peamised tolmeldajad on mesilased. Tuntud ka ravimtaimena: tema äärisõite leotist kasutatakse uriini- ja sapieritust soodustava vahendina, samuti silmakompressideks. Rahvameditsiinis on õite viina- või veeleotist kasutatud köha- ja palavikuvastase vahendina. Taim sisaldab rikkalikult C-vitamiini, seemnised õli. Õitest saadakse ka sinist värvi. Mitmeid vorme ning sorte kasvatatakse aedades suvelilledena, eriti suuremate rühmadena. Sobib lõikelilleks. Rukkilill on 1969. aastast Eesti rahvuslill. Rahvuslille valimine sai alguse 1968. aastal Eesti Televisiooni saatesarjas "Tammelehe viktoriin". Eesti Televisiooni ja Eesti Looduskaitse Seltsi koostööna valminud saates küsiti inimestelt arvamust, milline võiks olla meie rahvuslill. Pakuti kokku 38 lille. Avalikkus sai teada kinnitatud Eesti rahvuslillest 1969. aastal ajakirja Eesti Loodus juunikuu numbrist.[viide?] Rukkilill bio.edu.ee Rukkilill andmebaasis eElurikkus
NSV Liidu Vabariikidevaheline Julgeolekuteenistus

NSV Liidu Vabariikidevaheline Julgeolekuteenistus (vene keeles Межреспубликанская служба безопасности СССР, lühend МСБ) oli 1991. aasta oktoobris moodustatud NSV Liidu liiduvabariikide riiklike julgeolekuasutuste keskasutus. NSV Liidu Vabariikidevaheline Julgeolekuteenistus moodustati NSV Liidu RJK reorganiseerimise ja struktuuriüksuste iseseisvumise tulemusel, 22. oktoobril 1991 NSV Liidu Riiginõukogu määrusega nr ГС-8. Määruse kohaselt oli NSVL VJT ülesandeks vabariiklike julgeolekuteenistuste vastuluurealase tegevuse koordineerimine. Samaaegselt moodustati ka NSV Liidu Luure Keskteenistus ja NSV Liidu Riigipiiri kaitse komitee. NSV Liidu RJK likvideeriti lõplikult 3. detsembril 1991, Nõukogude Liit saadeti ametlikult laiali 26. detsembril 1991. Vastavalt 28. novembril 1991 kinnitatud NSV Liidu VJT ajutisele põhimäärusele oli VJT ülesanneteks: vastuluurealane tegevus; jälitustegevuse teostamine; jälitustehnika valmistamine; informatsioonilis-analüütiline tegevus ja luureasutuste isikkoosseisu ettevalmistamine õppeasutustes. NSV Liidu Vabariikidevahelise Julgeolekuteenistuse juhiks määrati 6. novembril 1991 Vadim Bakatin. Vadim Bakatin (6. november 1991 – 15. jaanuar 1992), NSV Liidu Vabariikidevahelise Luureteenistuse juht Anatoli Oleinikov (Олейников, Анатолий Аввакумович) (13. – 26. detsember 1991), Vabariikidevahelise Julgeolekuteenistuse juhi 1. asetäitja Fjodor Mjasnikov (Мясников, Фёдор Алексеевич (13. detsember 1991 – jaanuar 1992), Vabariikidevahelise Julgeolekuteenistuse juhi asetäitja Nikolai Šam (Шам, Николай Алексеевич) (13. detsember 1991 – jaanuar 1992), Vabariikidevahelise Julgeolekuteenistuse juhi asetäitja. Pärast 1991. aasta augustiputši 11. septembril moodustatud NSV Liidu RJK Koordinatsiooninõukogu reorganiseeriti 24. oktoobril 1991 VJT Koordinatsiooninõukoguks ning selle koosseisu kulusid vastavalt ametikohtadele VJT Juht, selleks ajaks NSV Liidu koosseisu jäänud liiduvabariikide julgeolekukomiteede juhid ja NSV Liidu Luure Keskteenistuse Direktor. 19. detsembril 1991 reorganiseeriti Venemaa Föderatsiooni presidendi Boriss Jeltsini korraldusel NSV Liidu Vabariikidevaheline Julgeolekuteenistus ja NSV Liidu Siseministeerium ühendatud Vene NFSV Julgeoleku- ja Siseministeeriumiks (Министерство безопасности и внутренних дел РСФСР, lühend МБВД). Ühendministeeriumi ministriks määrati Viktor Barannikov. 14. jaanuaril 1992 tunnistas Venemaa Föderatsiooni Konstitutsioonikohus ühendministeeriumi moodustamise Venemaa konstitutsiooni põhimõtete vastaseks ning 15. jaanuaril tühistati B. Jeltsini määrus ühendatud Julgeoleku- ja Siseministeeriumi moodustamise kohta. 24. jaanuaril 1992 likvideeriti NSV Liidu Vabariikidevaheline Julgeolekuteenistus teist korda ja lõplikult ning teenistuse struktuuriüksused liideti moodustatud Venemaa Föderatsiooni Julgeolekuministeeriumi koosseisu.
Jansenism

Jansenism on hollandi piiskopi Cornelius Janseni (1585–1638) järgi nimetuse saanud katoliiklik usuvool Prantsusmaal 17. ja 18. sajandil. See seletas ortodokssest katoliiklusest erineval moel lahti Augustinuse predestinatsiooniõpetuse ja oli ülikriitiline jesuiitluse suhtes. Jansenismi keskus oli Port-Royali klooster Pariisi lähedal. 1713. aastal keelustati jansenism Louis XIV korraldusel ning enamik janseniste pagendati Prantsusmaalt. Olulised jansenismi teoreetikud olid Blaise Pascal ja Antoine Arnauld.
Entretextos

Entretextos on hispaaniakeelne elektrooniline kultuurisemiootikaajakiri. See hakkas ilmuma 2003. aastal ja on suuresti pühendatud Juri Lotmanist lähtuvale semiootikatraditsioonile. Ajakirja toimetaja on Manuel Cáceres Sánchez Granadast Hispaanias. Ajakirja koduleht
Morgan De Sanctis

Morgan De Sanctis (sündinud 26. märtsil 1977 Guardiagreles) on endine Itaalia jalgpallur, väravavaht. Morgan De Sanctis alustas karjääri Serie B klubis Pescara, kus mängis kolm hooaega. Siis sai temast Torino Juventuse varumängija. Aastatel 1999–2007 mängis De Sanctis Udineses. Aastatel 2009–2013 oli ta SSC Napoli ja 2013–2016 AS Roma põhiväravavaht. De Sanctis mängis Itaalia koondvõistkonnas aastatel 2005–2012 kokku kuues kohtumises. Ta ei kuulunud kunagi regulaarselt Itaalia koondisse, olles varuväravavaht. Debüüdi Itaalia rahvuskoondises tegi ta 30. märtsil sõprusmängus Islandi vastu. Viimase mängu pidas ta Itaaliat esindades 16. oktoobril 2012 EM-i valikmängus Taani vastu. Ta kuulus Itaalia koondisse 2008. ja 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel, 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2009. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel. Galatasaray Türgi superkarika võitja: 2008 Napoli Coppa Italia: 2011–12 Monaco Ligue 1: 2016–17
Joseph Calzaghe

Joseph William Calzaghe (sündinud 23. märtsil 1972 Londonis) on Walesi ja Suurbritannia endine poksija. Tema isa on pärit Sardiiniast ja ema Walesist. Pere kolis Walesi, kui Joseph oli kaheaastane. Calzaghe sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) Walesi meistrivõistlustel 1990. aastal teise koha. Ta oli kokku kolmekordne Suurbritannia meister – II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1991. aastal, I keskkaalus (kuni 71 kg) 1992. aastal ning II keskkaalus (kuni 75 kg) 1993. aastal. Calzaghe osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 11. Euroopa juunioride meistrivõistlustel (Ústí nad Labem, 1990), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Adrian Opredale (Rumeenia) . Calzaghe poksis oktoobrist 1993 kuni novembrini 2008 elukutselisena. Ta osales kokku 46 kohtumisel ning võitis kõik (neist 32 nokaudiga) kohtumised. Ta on olnud elukutseliste erinevate kaalukategooriate ning poksiorganisatsioonide Suurbritannia ja maailmameister. Ta on olnud kõige kauem oma tiitlit hoidnud maailmameister – WBO maailmameister oktoobrist 1997 kuni novembrini 2008, kusjuures Calzaghe ei kaotanud oma tiitlit, vaid see jäi vabaks pärast tema loobumist. 103. Suurbritannia meistrivõistlused poksis. London 1991. Tulemused inglise keeles 105. Suurbritannia meistrivõistlused poksis. Birmingham 1993. Tulemused inglise keeles 11. Euroopa juunioride meistrivõistlused poksis. Ústí nad Labem 1990. Tulemused inglise keeles Joseph Calzaghe veebisaidil BoxRec (inglise)
Keeleuniversaal

Keeleuniversaal ehk lingvistiline universaal on keelenähtus, mis on ühine paljudele või kõigile loomulikele keeltele. Keeleuniversaalid jagunevad hõlmavuse alusel absoluutseteks universaalideks ja universaalseteks tendentsideks. Absoluutsed universaalid on keelenähtused, mis esinevad kõigis seni uuritud keeltes. Sellisteks nähtusteks on näiteks kaashäälikute ja täishäälikute olemasolu, vähemalt ühe sulghääliku olemasolu, vahetegemine nimisõnade ja tegusõnade vahel ning küsimuse moodustamise vahendite olemasolu. Absoluutseid universaale on siiski üsna vähe. Universaalsed tendentsid on nähtused, mida leidub enamikus keeltes, kuid mitte kõigis. Selliseid universaale on märksa rohkem, näiteks vokaali [i], sulghäälikute [p], [t], [k], omadussõnade olemasolu. Nii absoluutseid universaale kui universaalseid tendentse saab jagada lihtuniversaalideks ja tingimuslikeks universaalideks. Lihtuniversaalid kehtivad keeltes sõltumata sama keele teistest nähtustest. Eelpool kirjeldatud universaalinäited olid kõik lihtuniversaalid. Tingimuslikud universaalid seostavad omavahel kaks või enam struktuurijoont tingimusliku väitena: "Kui keeles on X, siis on seal ka Y." Näiteks: "Kui keeles on kaks helitut sulghäälikut, siis üks neist on [t]". Põhjaliku keeleuniversaalide loendi on esitanud Joseph Greenberg. Keeleuniversaale on uurinud ka Bernard Comrie. Mati Erelt, "Keeletüpoloogiast", Oma Keel 2005 I, lk 5–13.
William von Fersen

Parun Hans William von Fersen (14. mai 1858 Kolga mõis, Kuusalu kihelkond, Harjumaa – 6. mai 1937 Pärnu) oli Venemaa mereväelane, viitseadmiral. Fersenite suguvõsast pärinev William von Fersen sündis Kolga mõisa rentniku Nikolai von Ferseni (1821–1872) ja tema abikaasa Aline (sünd. krahvitar Stenbock; 1839–1912) vanima lapsena. William Fersen (venepäraselt Vassili Fersen, Василий Николаевич Ферзен) asus Venemaa mereväe teenistusse 1876. aastal, 1879. aastal ülendati ta gardemariiniks ja 1880. aastal mitšmaniks. Lõpetas 1892. aastal Mereväekorpuse miiniklassi ja 1904. aastal Nikolai Mereväeakadeemia juures mereväeteaduste kursuse. 1896–1897 täitis miinilaev "Vzrõvi" kapteni ülesandeid, 1897–1899 oli 2. järgu ristleja "Afrika" vanemohvitser. 1899–1902 oli ta Ameerika Ühendriikides. 1902–1905 2. järgu ristleja "Izumrud" kapten. Osales Vene-Jaapani sõjas ning teda autasustati sõjalise vahvuse eest kuldmõõgaga kirjega "Vapruse eest" ning ülendati 1. järgu kapteniks (6. detsembril 1905). 1906–1907 oli Vladivostoki sadama komandandi kohusetäitja. 1908. aastast oli ta Balti mere laevastiku 2. miinidivisjoni ülem. 1913–1914 oli Tallinnas baseerunud Balti laevastiku liinilaevade 1. brigaadi (1-я бригада линейных кораблей Балтийского флота) komandör. Läks Venemaa laevastikust erru 1917. aastal. William von Fersen maeti Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.[viide?] William von Fersen abiellus 19. detsembril 1885 Kroonlinnas Wladislawa Nowitzkyga (sünd. 1866), kes oli leitnant Wladislaw Nowitzky ja Florentina Szislawsky tütar. Abielust sündisid: Kornelia (1890-1984), abiellus 1910 Nikolai Bogdanoviga Wladislaw Nikolai (1891-1962), mereväeohvitser, abiellus Helena Woronowskiga Magnus Arvid (1892-1938), abiellus paruness Lilla Maydelliga (sünd. 1892) Marie (1894–1920) Viited: "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland". Görlitz 1930, lk 92–93 "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland". Görlitz 1930, lk 202–203
Tõnis Tamm

Tõnis Tamm (sündinud 7. juunil 1972 Tartus) on endine Eesti maadleja. Spordiklubis Englas kuulus ta treener Voldemar Pressi treeningugruppi. Ta sai Põhjamaade meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses 1998. aastal esikoha. 1993. aasta – 2. koht; 1997. aasta – 4. koht; 1998. aasta – 2. koht; 1999. aasta - 2. koht; 2001. aasta - 2. koht. 1985. aasta – 2. koht (kadett); 1986. aasta – 2. koht (kadett); 1987. aasta – 3. koht (kadett); 1987. aasta – 3. koht (juunior); 1988. aasta – 1. koht (juunior); 1989. aasta – 1. koht (juunior); 1990. aasta – 1. koht (juunior); 1991. aasta – 3. koht (juunior). Sport24 Spordiuudised, Õhtuleht, 25. mai 1998 Postimehe arhiiv
Argo Raag

Argo Raag (sündinud 24. jaanuaril 1972 Tartus) on endine Eesti maadleja. Ta võitis 1993. aastal Eesti meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses esikoha. 1987. aasta – 1. koht (kadett); 1989. aasta – 1. koht (juunior); 1990. aasta – 2. koht (juunior); 1991. aasta – 2. koht (juunior); 1992. aasta – 3. koht (juunior); 1993. aasta – 1. koht. A. Raag kuulus spordiklubis "Englas" treener Voldemar Pressi treeninggruppi. "Jakob Proovel: maadlejad on EMiks hoolikalt valmistunud" Postimees, 1996 "Tähtede võistlus ka maadluses" Postimees, 1996
Idealism (eluhoiak)

Tavakeeles nimetatakse idealismiks ehk aatelisuseks kõrgete ideaalide omamist, eriti kui need ideaalid on teostamatud või tavaarusaama kohaselt ebapraktilised[viide?]. Isikut, kellele on omane idealism, nimetatakse idealistiks. Klassikaliselt on sõna "idealism" tähistanud ka täiusetaotlust – pidevat tegevust täiuse saavutamiseks seoseta ebapraktilisusega[viide?]. Sõnale aatelisus on võimalik anda ka tähendus: tegutsemine mingi piirkonna ühishuvides. Piirkonna kattumisel isamaaga teiseneb aatelisus isamaalisuseks.[viide?] W. Astrow, Panidealism., Akadeemia nr. 5/1937
Gennadi Bogoljubov

Gennadi Bogoljubov-Sipelgas (sündinud 10. märtsil 1963 Tartus) on endine Eesti maadleja. Kuuekordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses – (1983, 1988, 1989, 1991, 1994, 1995) 1984. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht; 1985. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht; 1986. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht; 1987. aasta Eesti NSV Suvespartakiaad – 2. koht; 1992. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht; 1996. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht; 1998. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht; 2000. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht. 1980. aasta NSVL Noorsoo esivõistlused – 3. koht; NSVL meistersportlane – 1982. Vantaa Painicup 1990. aasta – 1. koht Georg Lurichi mälestusvõistlused Viiekordne võitja. Ta treenis Tartu Spordiseltsi Kalev treener Heiki Tootsi, hiljem spordiklubis Englas (Voldemar Pressi) treeningugrupis. Aastatel 1979–1983 treenis Bogoljubov TSIK-is treener Hillar Juhansoni juhendamisel. Biograafia ESBL-is Sport24 Sport24 andmed, kui perekonnanimi oli Sipelgas
Inversioon (meteoroloogia)

Õhutemperatuuri inversioon on meteoroloogias atmosfääri vertikaalse temperatuuri stratifikatsiooniga seotud ilming, mille korral mingis kõrgemas õhukihis järjest kõrgemal oleva õhu tegelik temperatuur on suurem altpoolt adiabaatilise gradiendi järgi jaheneva tõusva (konvektiivselt tõusva) õhu temperatuurist. Kui kõrgemal olevas kihis jääb õhutemperatuur kõrguse suurenedes samaks, siis seda kihti nimetatakse isotermiliseks (isoterm). Reeglina on inversioonikihis õhk jahedam kui maapinnalähedases kihis, kuid see on soojem vahetult inversioonikihi all paiknevast kihist. Inversioonikihit on atmosfääris toimuvat konvektsiooni pidurdav kiht. Inversioonikiht Maapinnalähedane inversioon Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1]