BMD-1

BMD-1 (vene БМД-1, боевая машина десанта) on Nõukogude Liidus (Venemaa) valmistatud dessandi lahingumasin. Selle tootmine on lõpetatud, kuid ta on veel relvastuses. Massiandmed ja mõõdud Maksimaalne kaal: 13,3 t Kaal tühjalt: 7,5 t Pikkus: 6,74 m Laius: 2,94 m Kõrgus: 2,15 m Kliirens: 0,1–0,45 m (reguleeritav) Kaitstus Soomuse materjal: kerge magneesiumisulam Soomuse paksus: Kahuri ümbrik – 26–33 mm Torni küljed – 13–23 mm Torni lagi – 6 mm Kere esiosa – 15 mm Kere – 10 mm Relvastus Kahur: Markeering – 73 mm sileraudne kahur 2A28 Grom Sihikuline laskekaugus – 1300 m Efektiivne laskekaugus – 600–800 m Lahingkomplekt – 40 mürsku, HEAT, HE Tankitõrjeraketisüsteem: 9S428 Maljutka, 4 raketti Torni paralleelkuulipilduja: 7,62 mm kuulipilduja PKT, 2000 padrunit Kere sünkroonkuulipildujad: 2 x 7,62 mm kuulipilduja PKT, 4000 padrunit Suitsugranaadiheitjad ABK kaitsesüsteem Liikuvus, jõuseade Mootor: Markeering – 4-taktiline vedelikjahutusega diiselmootor 5D-20 Silindrite arv – V-6 Töömaht – 15,9 l Võimsus – 241 hj (180 kW) @ 2,600 p/min Kütusevaru – 300 l Sõidukaugus maanteel: 500 km Kütusekulu: 60 l /100 km Kiirus: Maanteel – 65 km/h Maastikul – 40 km/h Vees – 7 km/h Meeskond: komandör sihtur juht-mehaanik 4–5 sõitjat-dessantväelast BMD seeria sarnaneb idee poolest BMP-seeriaga. BMD-1 tornil puudub stabilisatsioonisüsteem ja kahur on käsitsilaetav. Vedrustus on muudetava kõrgusega ja soomuk on heidetav transpordilennukist. Õhuke ja erisulamist soomus tagab kerguse, kuid on kergelt haavatav. Ohtlikuks on osutunud masinale maamiinid. BMD-1 (Objekt 915) – originaalversioon. BMD-1K – juhtimismasin lisasidevahendite ja generaatoriga. BMD-1P – alates 1977. aastast tootjamaal moderniseeritud. Vahetatud on tankitõrjeraketisüsteem. BMD-1PK – juhtimismasin. BMD-1M – paigaldatud suitsugranaadiheitjad ja parandatud veermikku. Masina baasil on valmistatud spetsiaalne dessandi soomustransportöör BTR-D ja liikurmiinipilduja Nona-S. BMD-1 eeskujuks oli jalaväe lahingumasin BMP-1, mille väljatöötamine algas 1960. aastate algul. Juba enne BMP kasutuselevõttu otsustati luua sarnase põhimõttega masin ka äsja loodud õhudessantvägedele. BMD-1 hakati välja töötama Volgogradi Traktoritehases 1965, võeti relvastusse 1969 ja oli esimene omataoline. Suurem seeriatootmine algas 1970. Lääne inimesed nägid BMD-1 esimest korda õppuste ajal Dvinal 1970 ja teist korda Moskvas Punasel väljakul paraadi ajal novembris 1973. Sõjamasina välimuse põhjal arvati esialgu, et see on kergetank. BMD väikese meeskonna tõttu vähendati NSV Liidus õhudessantvägede pataljoni isikkoosseisu 610 mehelt 316-ni. Seevastu võimaldas BMD relvastus tal üle võtta osa pataljoni tulejõust. Aastal 1973 asendas BMD täielikult seni NSV Liidus kasutatud õhutõrjekahurid ASU-57, suurendades sellega õhudessantvägede tulejõudu ja liikumisvõimet. BMD-1 oli kasutusel Afganistani sõjas, kus ilmnesid samasugused puudused kui BMP-1-l. 1983 otsustati Nõukogude Liidus seoses Afganistani sõja kogemustega välja töötada uus moodsam versioon BMD-2, hiljem ka BMD-3. BMD-1 kasutati veel Iraagis Lahesõdades. 2003. aasta USA invasiooni käigus kõik Iraagi BMD-d hävisid. Seoses uuemate mudelite valmimisega on BMD-1 järjest aktiivsest teenistusest maha võetud ja asendatud. Venemaa – 715 Valgevene – 154 Usbekistan – 120 Ukraina – 61 Moldaavia – 44 Aserbaidžaan – 20 Armeenia – 10 Kuuba – ? Angola – ? Liibüa – ? Dessandi lahingumasin BMD-2, BMD-3, BMD-4 Nona-S Venemaa õhudessantväed BMP-1 Warfare.ru Vojennoje Delo video (vene k)