laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Arthur Koestler

Arthur Koestler (5. september 1905 Budapest – 3. märts 1983 London) oli Ungari juudi päritolu Briti kirjanik ja psühholoog. Tema kõige tuntum teos on romaan "Darkness at Noon" ("Keskpäevapimedus", 1940), mis avab Nõukogude Liidus 1930. aastatel toimunud poliitiliste kohtuprotsesside psühholoogilisi mehhanisme. Seda teost peetakse üheks 20. sajandi parimaks poliitiliseks romaaniks. „"Nõukogude müüdi narkoos on sama visa ja seda on sama raske ravida nagu igasugust muud maaniat või ismi. Pärast Raisatud Nädalalõppu Utoopias on kange tahtmine saada veel vähemalt üks piisk, isegi kui jook on lahjendatud ja müügil vale sildi all. Ja Kominterni ideaalide mustal turul leidub alati uusi silte. Komintern teeb loosungitega äri nagu salaviinakaupmees võltsitud alkoholiga, ja mida lihtsameelsem on külastaja, seda kergemini saab temast ideoloogilise puskari ohver, mida müüakse rahu, demokraatia, progressi või mistahes muu kaubamärgi all." (Arthur Koestler, "Pühendatud", 1995, lk 51)“ Koestler kirjutas terve rea teadusküsimusi käsitlevaid raamatuid. Nende seas on tähelepanuväärsed loovuse mehhanismi teemaline teos "The Act of Creation" (1964) ning keha ja vaimu dualismi vastane "The Ghost in the Machine" (1967). Sonningi auhind 1968 "Pühendatud" (autobiograafiline essee). Inglise keelest tõlkinud Udo Uibo. Lisa lk 53–64: Viimane intervjuu, tõlkinud Toomas Haug – Tallinn, Loomingu Raamatukogu 1995, nr 5, 64 lk "Keskpäevapimedus". Inglise keelest tõlkinud Katrin Kiik – Loomingu Raamatukogu 1995, nr 31–34, 184 lk "Keskpäevapimedus" (Romaani saamisloost. Peatükk autobiograafia 2. köitest "Salakiri" = The Invisible Writing, 1954). Inglise keelest tõlkinud Edvin Hiedel – Looming 1995, nr 12, lk 1696–1707 Aivar Kull, "Miks sa astusid parteisse?" (raamatu "Pühendatud" arvustus) – Postimees 24. mai 1995 ja A. Kulli kriitikakogumikus "Kulli pilk", Ilmamaa, Tartu 2005, lk 54–56 Jaan Vasak, "Arthur Koestler ja "Keskpäevapimedus": "Loomingu Raamatukogus" ilmus meie sajandi tuntuim poliitiline romaan" – Pühapäevaleht 4. november 1995, lk 11 Arvo Krikmann, "Arthur Koestler, huumoriteooria "kodutu meel"" – Keel ja Kirjandus 2003, nr 11, lk 805–814 Arvo Krikmann, "Koestler, Raskin, Attardo ja teised: Lingvistiliste huumoriteooriate uuemaist arenguist" - Reetor, 4, Tartu 2004 Arvo Krikmann, "Contemporary linguistic theories of humour" (pdf-formaadis) – Folklore, 2006 vol 33, lk 27–57
534

◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 500. aastad | 510. aastad | 520. aastad | 530. aastad | 540. aastad | 550. aastad | 560. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 530 | 531 | 532 | 533 | 534 | 535 | 536 | 537 | 538 | ► | ►► 534. aasta Vana-Rooma konsuliteks olid Flavius Anicius Iustinianus I ja Decius Flavius Theodorus Paulinus Vandaalide kuningas Gelimer alistus Ticameroni lahingus Bütsantsile ja vandaalide kuningriik lakkas olemast. Theuderich I järel sai Frangi kuningaks tema poeg Theudebert I Athalarichi järel sai idagootide valitsejaks Theodahad ... Athalarich
533

◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 500. aastad | 510. aastad | 520. aastad | 530. aastad | 540. aastad | 550. aastad | 560. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 529 | 530 | 531 | 532 | 533 | 534 | 535 | 536 | 537 | ► | ►► Johannes II valiti Rooma piiskopiks. 15. märts – Bütsantsi keiser Justinianus I avaldas edikti, milles tunnustas esimese nelja oikumeenilise kirikukogu otsuseid. ... ...
531

◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 500. aastad | 510. aastad | 520. aastad | 530. aastad | 540. aastad | 550. aastad | 560. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 527 | 528 | 529 | 530 | 531 | 532 | 533 | 534 | 535 | ► | ►► 531 (DXXXI) oli 6. sajandi 31. aasta. 10. märts – Pärast Keitai surma sai Jaapani keisriks tema poeg Ankan. 19. aprill – Azarethese juhitud pärslased võitsid Callinicumi lahingus Bütsantsi vägesid. Läänegootide pealinnaks sai Toledo. Paavst Bonifatius II määras Vigiliuse oma järeltulijaks, kuid vaimulikkonna vastuseisu tõttu tühistas hiljem oma otsuse. ... 10. märts – Keitai, Jaapani keiser Amalarich
Kiltsi mõis (Ridala)

Kiltsi või Valgevälja mõis (saksa keeles Weissenfeld) oli rüütlimõis Ridala kihelkonnas Läänemaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Lääne maakonda Haapsalu linna territooriumile. Kiltsi mõisa on esmamainitud 1323. aastal kui Alba Curia. 16. sajandil kuulus mõis Gilsenitele, kelle järgi sai Kiltsi ka oma eestikeelse nime. 1871. aastal omandas mõisa Karl von Hunnius. Hunniustele kuulus mõisasüda 1939. aastani. Tõenäoliselt 14.–15. sajandil rajati mõisakeskusse Kiltsi vasallilinnus, mis sai tõenäoliselt Liivi sõjas kannatada. 17. sajandi alguses ehitati linnus ümber renessanss-stiilis kahekorruseliseks mõisahooneks, säilitades siiski hoone keskaegse mahu ja kuju. Härrastemajale lisati ka kolm renessanssportaali. Lõvimaskarooniga kaunistatud peaportaal asus hoone fassaadil, kaks väiksemat siseportaali asusid vestibüüli külgseintes. 18. sajandil lisati peahoonele pikad ühekorruselised tiibhooned. Teise maailmasõja järel kuulus mõisakompleks Nõukogude sõjaväele. 1993. aasta tulekahju järel jäi peahoone varemeisse, külgtiivad olid seda olnud juba varem. 2001–2002 toimusid hoone tagaküljel suured varingud. 2000. aastal purustasid vandaalid peaportaali lõvimaskarooni ning 2002 murti välja ja varastati külgportaalid. Mõisa kõrvalhoonetest on mõned säilinud ümberehitatud kujul. Kiltsi mõisast Eesti mõisaportaalis Kiltsi mõis (Ridala) kultuurimälestiste riiklikus registris Kiltsi mõis (Ridala khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Biomeditsiinitehnika

Biomeditsiinitehnika ehk biotehnika (inglise biomedical engineering, bioengineering) on tehnikateaduste rakendamine meditsiinis ja bioloogias. Biomeditsiinitehnika valdkonda kuuluvad näiteks ultraheliuuringute tulemuste esitused arvuti ekraanil ja tehiselundite ning proteeside loomine. Tänapäeva biomeditsiinitehnika põhineb suures osas elektroonika ja infotehnoloogia laialdasele kasutamisele. Vastavalt on elektroonikas olemas spetsialiseerumise meditsiinielektroonika või biomeditsiinielektroonika haru. Meditsiinifüüsikat käsitletakse tihti eraldi või ka biomeditsiinitehnika ühe haruna. Laiemalt võttes kuuluvad biomeditsiinitehnika alla kõik bioloogias ja meditsiinis kasutatavad seadmed (meditsiiniseadmed). Terminina pole "biotehnika" eesti erialases keeleruumis levinud, küll aga on kasutusel termin biotehnoloogia. Biomeditsiin Biotehnoloogia Eesti Biomeditsiinitehnika ja Meditsiinifüüsika Ühing Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 14.10.2011)
Miilu

Miilu ehk Davidi hirv (Elaphurus davidianus) on hirvlaste sugukonda kuuluv imetaja. Miilu on esindatud ka Tallinna loomaaias. Miilu. Tallinna Loomaaia haruldused. Tallinn Zoo
Tallinn-Sadama raudteejaam

Tallinn-Sadama raudteejaam oli raudteejaam Tallinna Kesklinnas kitsarööpmelisel Tallinna–Viljandi raudteeliinil. Raudteejaama kohta kasutati 20. sajandi alguses ka nime Tallinn-Sadam jaam, vanadel kaartidel leidub nimekujusid (saksa keeles) Reval-Hafenbahnhof ja Felliner Bhf.II, (vene keeles) Revel-Gavan, samuti Willjandi Waksal II. Tallinn-Sadama raudteejaama vaksal asus Narva maantee ja Tuukri tänava vahelisel (praegusest Tallinna Ülikoolist veidi kirdes asuval) alal, praeguse Tuukri tänav 58 hoone kohal. Jaamahoone lammutati 1980. aasta suveolümpiamängude olümpiaregati eel 1979. aastal. Jaamas asunud vaksalihoone sarnanes Tallinn-Väikse jaama hoonega: mõlemad olid kahekorruselised paekivist jaamahooned koos varikatuse ja veetorniga. Suur osa Tallinn-Sadama jaamakompleksist, sealhulgas vaksali peahoone, lammutati, kui Pedagoogikaülikooli laiendati ning selle lähedale Tuukri ja Nafta tänavale ehitati uusi hooneid. 2020. aastateni on säilinud üks laohoone – Tallinn-Sadama jaama ait Tuukri tänava ääres. Tallinna sisenenud Tallinna–Viljandi raudteeliin hargnes Liiva raudteejaamas Liiva–Vääna raudteeks ja Liiva–Tallinn-Sadama raudteeks. 3,7 kilomeetri pikkune kitsarööpmeline raudteeharu Tallinn-Sadam – Tallinn-Väike avati 1901. aasta 1. augustil. Tallinna–Viljandi raudteeliin kulges Tallinn-Väikse raudteejaamast viaduktiga üle Tallinna–Narva laiarööpmelise raudtee, edasi Siselinna kalmistute vahelt praeguse Tallinna bussijaama juurde, edasi Odra tänava kõrvalt üle Tartu maantee ning linnamajade vahel kurseerides jõudis ta Narva maanteele Kadrioru juures Vesivärava tänava kohal. Vesivärava tänava juures ristus kitsarööpmeline raudtee just enne Tallinn-Sadama jaama Narva maantee ja Tallinna trammiteega. Narva maantee ääres on alles 1910. aastal ehitatud väikese torniga paekivist hoone. Edasi kulges raudtee Tallinna sadamasse (laiarööpmeline raudtee oli kitsarööpmelisest raudteest eraldi ja tuli sadamasse Balti jaama kaudu). Jaamad ja peatused raudteeliinil: Tallinn-Sadam Veski post raudteeharust viis harutee ka Osse & Co Tselluloosi- ja Puupapivabrikuni, mida hiljem pikendati Dvigateli postini (Lasnamäe ehk Ülemiste jaama); Tallinn-Väikse raudteejaam 1913. aastal avati Liiva raudteejaamast hargnenud Nõmme-Väike ja Vääna vaheline raudteeliin, mis esialgu oli sõjalise otstarbega (Peeter Suure Merekindluse kindlusraudtee). 1933. aastal anti raudteeliin üle EVR-le. Raudteeliin suundus üle laiarööpmelise Tallinna–Keila–Haapsalu raudtee ja lõppes Väänas. Tallinn-Sadama raudteejaamast algasid ja lõppesid Tallinn-Sadama – Viljandi – Mõisaküla – Pärnu raudteeliin, Tallinn-Sadama – Viljandi – Rujena – Riia raudteeliin ja Tallinn-Sadama – Rapla – Virtsu raudteeliin. Kitsarööpmeline raudtee Eestis Mehis Helme: Eesti kitsarööpmelised raudteed 1896-1996, 1996, ISBN 9985-60-248-X, lk 194 (Ruhja Ekspressi sõiduplaan) Mehis Helme: Eesti kitsarööpmelised raudteed 1896-1996, 1996, ISBN 9985-60-248-X, lk 195 (1942. aasta sõiduplaan) Tallinn-Sadam jaam, Histrodamus.ee
Jaotumus

Jaotumus ehk territoriaalstruktuur on liigi isendite paiknemine koosluses. Jaotumus võib olla kas regulaarne ehk korrapärane või rühmitine ehk kogumiline ehk agregatiivne või nende kahe vahepealne – juhuslik jaotumus. Agregatsioon (ökoloogia) Asustustihedus Levila Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Kuupsatelliit

Kuupsatelliit (inglise keeles CubeSat) on üks kosmoseuurimise jaoks mõeldud minitehiskaaslase tüüp, mille ruumala on täpselt üks liiter. Mõõtudelt on see 1×1×1 dm ja kogumass ei tohi ületada 1,33 kilogrammi. Selliste mõõtudega tehiskaaslast nimetatakse 1U-satelliidiks. Esimesed kuupsatelliidid saatis kosmosesse 2003. aasta juunis Venemaa äriettevõte Eurockot, mis tegelebki satelliitide orbiidile saatmisega. 2012. aasta augusti seisuga on orbiidil umbes 75 kuupsatelliiti. Esialgu ei olnud kuupsatelliidid mõeldud standardiks, kuid aja jooksul ta siiski muutus de facto standardiks. 2004. aasta seisuga maksis kuupsatelliidi valmistamine koos ülessaatmisega laias laastus 65–80 tuhat USA dollarit. See on suhteliselt väike summa võrreldes varasemate tehiskaaslastega, mis on jõukohane juba ka ülikoolidele ja eraettevõtetele. Enamik kuupsatelliite ongi valminud teadusasutustes, aga neid on valmistanud isegi suurte tehiskaaslaste tootja Boeing. 26. juulil 2006 saadeti ühe kanderaketiga välja 11 ülikooli ja eraettevõtte 14 kuupsatelliiti. See on suurim arv kuupsatelliite, mis on seni korraga välja saadetud. Start ebaõnnestus ja rakett hävis selle käigus koos kõigi kuupsatelliitidega. Hävinud kuupsatelliidid olid valmistatud muuhulgas Egiptuses, Itaalias, Lõuna-Koreas, Norras ja USA-s ning see kandis Valgevene läbi aegade esimest kuupsatelliiti. Eestis valmistatud tehiskaaslane ESTCube-1 on 1U-satelliit. Enamik satelliite ehitatakse haridusasutustes, kuid ka paljud äriettevõtted on kuupsatelliite valmistanud. Kuupsatelliidi vorming on populaarne ka amatöörraadioside harrastajate seas. Olemas on veel 2U- (2×1×1 dm) ja 3U- (3×1×1 dm) versioone. PCBSat Koit (tudengisatelliit) Hämarik (tudengisatelliit) Kuupsatelliidi disainidokument California State Polytechnic University "ESTCube-1‎ > ‎Satelliit". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. märts 2012. Vaadatud 14. oktoobril 2011. Kuupsatelliidi programmi ametlik koduleht Sisaldab infot tulevate missioonide kohta. Suur kuupsatelliitide missiooninimekiri
Öko-

Öko- (omadussõnast ökoloogiline) on eesliide, mis algupäraselt oli viljakas sõnamoodustusosa paljudes keskkonnatermineis (eriti ökoloogiaga seonduvais), kuid hiljem on eesliidet kasutatud ka nendes termineis, mille seotus keskkonnaga on kaudne (ökoloogiline kasvatus). Eesliide "öko-" tuli kasutusele 1970ndail.
Little Britain

"Little Britain" on Suurbritannia aastatel 2003–2006 valminud sketšisari. Peaosades on David Walliams ja Matt Lucas. Sari sai järje "Little Britain USA" 2008. aastal. Vicky Pollard Daffyd Thomas Lou Todd ja Andy Pipkin Marjorie Dawes Ray McCooney Edward "Emily" Howard Maggie Blackamoor ja Judy Pike Sebastian Love Anne ja Doctor Lawrence Dame Sally Markham Kenny Craig Dennis Waterman Sir Bernard Chumley Gary ja Jason Carol Beer Bubbles' DeVere ja Desiree Mr. Mann Come Fly with Me
Ökosfäär

Ökosfäär (inglise ecosphere) on maa ökosüsteemide kogum. biosfäär geosfäär semiosfäär Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 14.10.2011) Gillard, A. 1969. On the terminology of biosphere and ecosphere. Nature 223: 500–501.
Ridala kirik

Ridala Püha Maarja Magdaleena kirik on kirik Lääne maakonnas Haapsalu linnas Kolila külas. Seda peetakse Eesti ala üheks vanimaks pühakojaks. Kirik on ehitatud 13. sajandil, 2010. aastal peeti kiriku 740. aastapäeva. Kirikut kasutab Ridala Püha Maarja Magdaleena kogudus. Ridala kiriku lääneportaal Berent Lorentzi altar aastast 1678. Altar on kaunistatud major Heinrich von Kurselli ja tema abikaasa Anna von Maydelli vappidega. Altariretaabel. Detail Altariaed. Detail Kantsel ja vahevõre Kantsel. Detail Berend Wilhelm von Wrangeli (1648–1688) vappepitaaf Rittmeister Christopher von Kurselli (1650–1679) vappepitaaf Peapiiskop Põder peab Ridala kiriku 740. aastapäeva jutluse[alaline kõdulink], Delfi, 24. juuli 2010 Ridala kirik kultuurimälestiste riiklikus registris Ridala kirik, aeropanoraam (aerofoto). Ridala kirik EELK veebilehel Andrus Karnau, Kursellid annetasid Ridala kirikule maali, Lääne Elu, 15. august 2000 Tiiu Pikkur, Ridala kirik vajab katuse remondiks kolme miljonit, Eesti Kirik, 3. august 2009 Kaire Reiljan, 6. september: Ridala kiriku päästmine, Lääne Elu, 6. september 2011
Loomaökoloogia

Loomaökoloogia ehk zooökoloogia on teadus, mis uurib loomade (üksikisendite ja populatsioonide) ajalooliselt kujunenud vastastikuseid suhteid ja keskkonnaseoseid. Loomaökoloogia tähtsamad harud on toitumis- ja sigimisökoloogia. Loomageograafia Sigimisökoloogia Toitumisökoloogia Seeneökoloogia Taimeökoloogia Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Aviva Stadium

Aviva Stadium on Iirimaal Dublinis asuv jalgpallistaadion. Aviva Stadium on Iirimaa jalgpallikoondise kodustaadion. Staadion sai valmis 2010. aastal.
Giovanni Trapattoni

Giovanni Trapattoni (sündinud 17. märtsil 1939 Cusano Milaninos Itaalias) on Itaalia jalgpallitreener ning endine jalgpallur. Aastatel 1959–1971 mängis Trapattoni AC Milanis. Aastatel 2008–2013 töötas Trapattoni Iirimaa jalgpallikoondise peatreenerina. Ta on olnud muu hulgas Juventuse, Milano Internazionale, Müncheni Bayerni, Lissaboni Benfica ja Itaalia jalgpallikoondise peatreener.
Shay Given

Séamus John James Given (ka Shay Given; sündinud 20. aprillil 1976 Liffordis) on Iirimaa endine jalgpallur, väravavaht. Given on mänginud järgmistes klubides: Blackburn Rovers, Swindon Town, Sunderland, Newcastle United, Manchester City, Aston Villa, Middlesbrough ja Stoke City. Iirimaa jalgpallikoondisse kuulus Given aastatel 1996–2016. Sunderland Football League First Division: 1995–96 Newcastle United UEFA Intertoto Cup: 2006  Shay Given – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kilp (geoloogia)

Kilp on ulatuslik osa kraatonist, kus avanevad kristalse aluskorra kivimid. Kilp on osa kraatonist, mis tähendab seda, et kilbid on tektooniliselt stabiilsed alad, kus tugevaid maavärinaid ega mäetekkeprotsesse ei ole. Kilbi kivimid on enamasti Proterosoikumi või Arhaikumi vanusega. Mandrilise maakoore paksus kilpidel on pisut väiksem kui platvormidel, mis on seletatav nii settelise pealiskorra puudumise kui ka aluskorra kivimite suurema kulutusega. Kilpe leidub kõigil mandritel. Mõnel mandril leidub üksainus kilp (Aafrika, Antarktika, Austraalia), mõnel mitu. Meile lähim kilp on Balti ehk Fennoskandia kilp, mis paljandub näiteks Soomes. Kilbid on viimase poole miljardi aasta jooksul tektoonilistest protsessidest, näiteks riketest ja mäetekkeprotsessidest suhteliselt vähe mõjutatud. Nende stabiilsuse tõttu on erosioon enamiku kilpidest pika aja jooksul üsna tasaseks muutnud. Siiski on nad üldiselt väga kergelt kumerad. Tavaliselt ümbritsevad kilpe setenditega kaetud platvormid. Näiteks Eesti asub sellisel platvormil. Kilpi ümbritsevad platvormid on harilikult sama kraatoni osad mis kilpki. Kraatoni moodustavadki kilbid ja platvormid. Kilbid ise võivad olla geoloogiliselt keeruka ehitusega. Nad võivad sisaldada suuri alasid, mis on kaetud graniitsete ja granodioriitsete gneissidega, samuti settekivimite vööndeid, mida tihti ümbritsevad rohekivimivööndid. Sageli on nendeks kivimiteks moondunud rohekilt, amfiboliit ja granuliit. Termini "kilp" (saksa keeles Schild) võttis geoloogias esimesena kasutusele Austria geoloog Eduard Seuß oma kolmeköitelises teoses "Maa pale" ("Das Antlitz der Erde", 1885–1908). Platvorm
Martna kirik

Martna Püha Martini kirik on kirik Lääne maakonna Lääne-Nigula valla Martna külas. Kirikut kasutab Martna Püha Martini kogudus. Juulis 2005 lõppes kiriku altariruumis välja tulnud kolme kihi keskaegsete maalingute restaureerimine. Maalingud tulid välja 2004. aasta sügisel. Kirik sai uue tornikella augustis 2011. Kelli Seiton ja Lehte Ilves, Martna kirikus saab näha keskaegseid maalinguid, Lääne Elu, 23. juuli 2005 Lehte Ilves, Martna kirikust tulid välja hästi säilinud keskaegsed maalingud, Lääne Elu, 25. november 2004 Kaire Reiljan, jõudis uus kell kirikutorni, Lääne Elu, 31. august 2011 Andrus Karnau, Kirikutorni katust tõrvanud tööline kukkus surnuks, Lääne Elu, 12. aprill 2001 Martna kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Amuuri leopard

Amuuri leopard (Panthera pardus orientalis) on pantri perekonda kuuluv leopardi alamliik. Amuuri leopard on kriitilises seisundis liik ning looduses on ta väljasuremise äärel. IUCNi punase nimestiku järgi elas 2007. aastal vabas looduses Edela-Primorje regioonis 14–20 täiskasvanud isendit ja 5–6 noort isendit.[viide?] Amuuri leopardi liigikaitse programmi ALTA andmete järgi elab looduses 30–35 isendit. Selle liigi puhul räägitakse palju nende loodusesse taasasustamisest, kasutades selleks loomaaia loomi. Tallinna Loomaaia amuuri leopardid Darla (sündinud 2004 Berliinis) ja Freddi (1995–2016) on andnud aastatel 2008–2014 viis pesakonda järglasi (kokku 12 kutsikat). Tallinna loomaaia amuuri leopardide ekspositsioonis elavad veel kaks amuuri leopardi: emasloom Muusi, kes on Darla järeltulija (sündinud Tallinna loomaaias 2014), ja isasloom Alexei (sündinud 2014 Inglismaal Twycrossi loomaaias, saabus Tallinna 2016). Veel 20. sajandi alguses asustas Amuuri leopard Venemaa Kaug-Ida Primorje piirkonda, Hiina kirde- ja Põhja-Korea põhjaosa. Sajandi jooksul vähenes selle liigi arvukus tohutult ning 21. sajandi alguseks on teada, et amuuri leopardi võib kohata vaid väikesel maa-alal Edela-Primorjes. Amuuri leopard on teistest leopardi alamliikidest kõige enam eristunud. Tema keha katab pehme ja suhteliselt pikk (seljal 30–50 mm, kõhu all 70 mm) kollakasoranž karvastik, millel on tumeneva keskosaga rosetid. Roseti suurus on 5×5 cm ja nende vahed on kuni 2,5 cm. Isaste tüvepikkus on 107–136 cm, saba pikkus 82–90 cm ja kehamass 32–48 kg. Emasloomad on kergemad, 25–43 kg. Amuuri leopard asustab mägitaiga piirkondi, kus seedermänni- ja laialehiste puude segametsad vahelduvad nulumetsadega. Jackson, P. & Nowell, K. (2008). Panthera pardus ssp. orientalis. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2008. ALTA koduleht Tallinna loomaaia koduleht "Amuuri leopard". tallinzoo.ee. Vaadatud 14.12.2021. Amuuri leopard Tallinna Loomaaia kodulehel
Greimase semiootikakeskus

A. J. Greimase semiootika ja kirjandusteooria keskus (A. J. Greimo semiotikos ir literatūros teorijos centras; varasem nimi 'Greimase semiootika õppe ja uuringute keskus') on õppe- ja uurimiskeskus Vilniuse Ülikoolis. Keskus on nimetatud Leedust pärit semiootiku Algirdas Greimase järgi. Keskus loodi 1992. aastal. Alates 2005. aastast on keskuse korraldada semiootika magistriõpe. Keskust on juhatanud Saulius Žukas (1992–2003), Dalia Satkauskytė (2003–2007), Kęstutis Nastopka (2007–2008), Arūnas Sverdiolas (2008–). Alates aastast 2020 on juhataja Irina Melnikova. Keskuse koduleht Keskusest inglise keeles Vilniuse Ülikooli kodulehel Artikkel keskusest Semiotix'is Vilniuse Ülikoolis välja antava ajakirja Semiotika koduleht.
En passant

En passant on olukord males. Kui algseisus asuv ettur käib edasi kahe välja võrra, läbides seejuures vastase etturi tulejoones asuva välja, võib vastane oma etturiga selle etturi oma järgmisel käigul lüüa, nagu oleks ettur käinud edasi vaid ühe välja võrra.
Arthur Compton

Arthur Holly Compton (10. september 1892 Wooster – 15. märts 1962 Berkeley) oli Ameerika Ühendriikide füüsik. Compton lõpetas 1913. aastal Woosteri ülikooli füüsika erialal ning sai 1916. aastal Princetoni ülikoolist doktorikraadi. 1918. aastal hakkas ta uurima röntgenikiirguse hajumist. 1922. aastal Saint Louise Washingtoni ülikoolis töötades avastas ta, et röntgenikiirguse hajumisel elektronilt kiirguse lainepikkus suureneb. See näitas, et kiirguse käitumist ei saa seletada laineteooriaga, vaid peab kasutama kvantteooriat. Nähtus nimetati Comptoni efektiks. Arthur Comptoni vend Karl Taylor Compton oli samuti füüsik, aastatel 1930–1948 Massachsettsi Tehnoloogiainstituudi president. Teine vend Wilson Martindale Compton oli majandusteadlane ning Washingtoni osariigi ülikooli president. Arthur Holly Compton valiti 1925. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks. Comptoni efekti avastamise eest jagas Compton 1927. aastal Nobeli füüsikaauhinda aurukambri (Wilsoni kambri) leiutanud Charles Thomson Rees Wilsoniga. 1930 – Matteucci medal 1940 – Franklini medal 1940 – Hughesi medal Arthur Compton Nobeli auhinna lehel
Alo Kõrve

Alo Kõrve (sündinud 2. detsembril 1978) on eesti näitleja. 2002. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (20. lend). Samast aastast töötab Tallinna Linnateatri näitlejana. 2002 "Nimed marmortahvlil" – Käsper 2007 "Indigo tuba" – Leif 2009 "Disko ja tuumasõda" – teksti lugeja 2009 "Buratino" – kass Basilio 2013 "Kaastundeavaldus" – Joosep 2013 "Elavad pildid" – Ants 2015 "Tiibadeta piloot" – Tuvi 2016 "Perekonnavaled" – Heiki 2019 "Uued algused" – Hendrik 2020 "O2" – Paul Parik 2021 "Öölapsed" – Anton 2021 "Sandra saab tööd" – Tõnis 2022 "Apteeker Melchior" – Wentzel Dorn 2022 "Apteeker Melchior. Viirastus" – Wentzel Dorn 2023 "Apteeker Melchior. Timuka tütar" – Wentzel Dorn 2024 "Elu ja armastus" – kunstnik 2006 "Helena" – Gert 2006 "Ohtlik lend" – Mario 2010 "Kättemaksukontor" – Alur Laigre 2015 "Mustad lesed" – Nils Lehtonen 2015 "Restart" – Sven Uudas 2015 "Takso" – ärimees Eero 2016 "Kättemaksukontor" – Arvid Hollo 2023 "Papsid" – Raivo 2002 Kristallkingakese auhind 2013 Ants Lauteri nimeline auhind 2022 Eesti Teatriliidu meeskõrvalosatäitja auhind (Treener lavastuses „Ujuja“ (Skene Katus Kunstile) ja Bror Skoog lavastuses „Muusikale“ (Tallinna Linnateater)) Alo Kõrve abikaasa on Tallinna Linnateatri näitleja Hele Kõrve. Neil on tütred Roosi (2009) ja Kirsi (2012). "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. märts 2016. Vaadatud 26. juulil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Alo Kõrve Tallinna Linnateatri kodulehel Alo Kõrve andmebaasis IMDb Alo Kõrve Eesti Teatriliidu lehel