laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kolmnurkdiagramm

Kolmnurkdiagramm on võrdkülgse kolmnurga kujuline diagramm, mida kasutatakse kolme muutuja suhte esitamiseks. Kolmnurkdiagramme kasutatakse peamiselt kolmekomponendilise süsteemi koostise esitamiseks. Kui komponente on rohkem, siis kolme peamise või antud juhul olulisima komponendi, kusjuures nende sisaldus arvutatakse ümber nii, et summa oleks 100%. Seega on kolme muutuja summa alati 1 ehk 100%. Kolmnurkdiagrammid on kasutusel peamiselt geoloogias (näiteks QAPF-diagramm), kus neid kasutatakse setete ja kivimite koostise iseloomustamiseks ning klassifitseerimiseks. Oletagem, et analüüs satub kõrvaloleval joonisel kolmnurga alumisse vasakpoolsesse nurka. See tähendaks seda, et vastav proov koosneb sajaprotsendiliselt komponendist "A" (roheline täpp). Kui aga analüüsi tulemusel ilmneks, et proov ei sisalda üldse komponenti "B", küll aga sisaldab võrdselt komponente "A" ja "C", siis paigutub vastav proov kolmnurga alumise külje keskpunkti (sinine täpp). Punase täpiga tähistatud analüüs koosneb 10% komponendist "C", 40% komponendist "B" ning 50% komponendist "A".
To All the Girls...

"To All the Girls..." on Willie Nelsoni 2013. aastal ilmunud album. Albumi andis välja Legacy Recordings ja sisaldab see Nelsoni duette naislauljatega. Album on pealkirja saanud laulu "To All the Girls I've Loved Before" järgi, mis oli edetabelites kõrgetel kohtadel 1985. aastal Nelsoni ja Julio Iglesiase esituses. Esimesel müüginädalal jõudis album Billboardi kantrialbumite edetabelis teisele kohale, mis oli Nelsoni kõrgeim koht selles edetabelis pärast 1989. aastat. Edetabelis Billboard 200 jõudis album üheksandale kohale. Albumil laulavad Nelsoniga duette tuntud kantrilauljad (Dolly Parton, Miranda Lambert, Loretta Lynn, Carrie Underwood, Rosanne Cash, Wynonna Judd), americana ja alternatiivkantri lauljad (The Secret Sisters, Brandi Carlile, Alison Krauss, Shelby Lynne, Emmylou Harris), peamiselt teistes žanrites tuntud lauljad (Sheryl Crow, Mavis Staples, Norah Jones), lauljad, kes on tuntud kantrilauljate tütred (Melonie Cannon, Buddy Cannoni tütar; Tina Rose, Leon Russelli tütar; Nelsoni enda tütar Paula Nelson) ja Nelsoni protežee Lily Meola. Albumilt anti välja 4 singlit: "From Here to the Moon and Back" (duetipartneriks Dolly Parton), "Grandma's Hands" (Mavis Staples), "It Won't Be Long" (The Secret Sisters) ja "Somewhere Between" (Loretta Lynn).
Vinaja

Vinaja (sanskriti ja paali keeles vinaya ‘juhised, reeglid, distsipliin’; tiibeti keeles ’dul ba; hiina keeles 律 lü; jaapani keeles ritsu) on budismis eelkõige munkadele ja nunnadele ette nähtud juhtnööride kogu, mille eesmärk on nende käitumise ohjeldamine ja kontrollimine. Laiemas mõttes on vinaja ka neid järgiv eluviis, budistlike munga- ja nunnakoguduste distsipliin. Vinaja juhised on koondatud Vinayapiṭakasse. Thitanano bhikkhu (Andrus Kahn). Virgumise tee - nii nagu õpetas Buddha. Eesti Theravaada Sangha, 2018, lk 145-146. ISBN 978-9949-81-894-5. Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.
Karl Pung

Karl Pung VR II/3 (17. mai 1892 – 3. september 1942), eesti põllumees. Osales 1915–1918 Esimeses maailmasõjas, 1919–1920 Vabadussõjas Sakala Partisanide Pataljoni koosseisus. Mõhküla karjamõisast eraldatud Raja talu peremees, kaitseliitlane, tuletõrjuja. Arreteeriti 29. detsembril 1940.
Sussid

Sussid on kerged toajalatsid. Tuhvlid Sokksussid Võimlemissussid Sussikott
Jüri Saks

Jüri Saks VR II/3 (23. oktoober (vkj)/ 4. november 1891 Saksari talu, Kaavere küla, Võisiku vald, Kolga-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 23. märts 1978 Kasemäe talu, Võisiku küla, Põltsamaa külanõukogu, Jõgeva rajoon) oli Eesti sõjaväelane ja põllumees. Osales Esimeses maailmasõjas ning Vabadussõjas Sakala partisanide polgu koosseisus telefonistina (reamees). Asus sõjaväest vabanemise järel isakoju Saksari tallu. Sai 1921. aastal Võisiku mõisast 19,45-hektarise autasumaa, mille nimetas Kasemäe taluks. Ehitas hooned ning ostis koha 1931. aastal päriseks. Võisiku valla see osa, kus asus ka Kasemäe talu, liideti 1927. aastal Vana-Põltsamaa vallaga. Talust sai iseseisvusaastail eeskujulik majapidamine. Osales ühiskondlikus elus. Oli Põltsamaa Piimaühistu ja Võisiku Masinaühistu juhatuse liige ning Kaitseliidu Sakalamaa Maleva Põltsamaa malevkonna ja VRVÜ Viljandi osakonna liige. Pidas Kasemäe talu kuni 1949. aasta kevadeni, kui sunniti astuma kolhoosi. Talumaa võeti ära, talu laudast tehti kolhoosi laut, kus abikaasa töötas karjatalitajana. Ta ise oli Kungla kolhoosi ning hiljem liitumisel tekkinud Lenini-nimelise kolhoosi põllutööline kuni pensionile jäämiseni 1965. aastal. Pensionärina oli Võisikul ja ümbruskonnas postiljon. Suri kodutalus vähki. 1. september 1920 – Vabaduse Risti II liigi 3. järk, lisaks tasuta maa normaaltalu suuruses, 10 000 marka ning Eesti Vabadussõja mälestusmärk Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid Jaak Pihlak. "Kolga-Jaani kihelkond ja Vabaduse Risti vennad". Viljandi Muuseumi aastaraamat 2002. Viljandi 2003. Lk 182 Jaak Pihlak. "Kolga-Jaani kihelkond ja Vabaduse Risti vennad". Viljandi Muuseumi aastaraamat 2002. Viljandi 2003. Lk 181–182 Jaak Pihlak. "Põltsamaa kihelkond ja Vabaduse Risti vennad". Viljandi Muuseumi aastaraamat 2006. Viljandi 2007. Lk 188–189 Haud Põltsamaa uuel kalmistul
Vanaema

Vanaema on ema ema või isa ema.
Vanaisa

Vanaisa on ema isa või isa isa.
Johannes Seer

Johannes Seer VR II/3 (2. oktoober (vkj)/ 14. oktoober 1892 Kõrtsijüri talu, Sootaga küla, Laiuse vald, Laiuse kihelkond, Tartumaa – 18. detsember 1985 Kullamäe talu, Kõpu küla, Pajusi külanõukogu, Jõgeva rajoon) oli Eesti sõjaväelane ja põllumees. Osales Esimeses maailmasõjas ja 2. jalaväepolgu koosseisus Vabadussõjas (reamees). Pärast Vabadussõda oli Tartus voorimees, pärast abiellumist pidas naise vanematele kuuluvat Kullamäe talu Kõpu külas Kurista vallas Viljandimaal. Ta oli Kaitseliidu Sakalamaa maleva Põltsamaa malevkonna Kurista kompanii ja Laiuse vabatahtliku tuletõrje ühingu liige. Alates 1949. aastast põllutööline Nurmekunda, hiljem Põdra kolhoosis. 1961. aastast invaliidsuspensionil. 14. detsember 1920 – Vabaduse Risti II liigi 3. järk, lisaks 10 000 marka ning Eesti Vabadussõja mälestusmärk Tema vend oli sõjaväelane Eduard Seer. Abiellus 30. märtsil 1924 Põltsamaa Niguliste kirikus Alide Tiemanniga (1899–1986). Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid Jaak Pihlak. "Põltsamaa kihelkond ja Vabaduse Risti vennad". Viljandi Muuseumi aastaraamat 2006. Viljandi 2007. Lk 192 Jaak Pihlak. "Põltsamaa kihelkond ja Vabaduse Risti vennad". Viljandi Muuseumi aastaraamat 2006. Viljandi 2007. Lk 191–192 Haud Põltsamaa uuel kalmistul
Virgumine

Virgumine (sanskriti ja paali keeles bodhi; tiibeti keeles byang chub; hiina keeles 菩提 puti; jaapani keeles bodai), ka valgustus või valgustumine on budismi keskseid mõisteid, mis tähendab nii teadvuse kõrgeimat seisundit kui ka selleni jõudmise protsessi. Sellest sõnast tuleneb ka budismi rajaja Šākjamuni põhiline epiteet virgunu ehk buda, mis tähendab isikut, kes on juba jõudnud täieliku virgumiseni. Virgumine on budismi tee eesmärk, milleni Šākjamuni jõudis Bodhgayās bodhipuu all istudes. Kasutatakse ka mõisteid "budasus", "tühjus", "nõndasus" jt. Zen-budismis on kasutusel mõisted "satori" ja "kensho". Hiina budismis on kasutusel ka mõiste fodao. Mitmes religioonis kasutatakse veel mõisteid "nirvaana", "ülim täielik virgumine", "õige täielik virgumine", "avanemine" jmt. Hinduismis ja džainismis on kasutusel mõiste "mokša" ehk "vabanemine". Joogas ja mitmetes meeleharjutustes on kasutusel mõisted "samadhi" ja "dhyana". Taoismis on mõiste "absouutne dao"; sufismis on mõiste "fana", kristluses "pöördumine" või "ilmutus" jne. Virgumise otsene ja positiivne kirjeldamine pole enamiku tekstide seisukohalt võimalik, küll on aga võimalik kirjeldada ja õpetada teed ehk meetodit, mis viib virgumiseni. Virgumistee kirjeldamine on budistliku kirjanduse põhisisu. On koostatud loetelusid teguritest, mis aitavad viia või on vajalikud selleks, et jõuda virgumiseni. Samuti on loetelusid teguritest, mis takistavad virgumist. Virgumise kogemus võib olla äkiline ja ootamatu, aga see võib toimuda ka järkjärguliselt ja pikkamööda. Virgumine võib olla vaid osaline, mitte veel täielik ega lõplik. Mae Thorani Virgumise tegurid Viis takistust Ida mõtteloo leksikon: virgumine. [1]
Eesti Haridustöötajate Liit

Eesti Haridustöötajate Liit (EHL) on iseseisev omaalgatuslik ametiühinguorganisatsioon, mille tegevus rajaneb demokraatial, sõltumatusel ning iseseisval otsustamisel, juhtimise kollegiaalsusel ja tegevuse avalikustamisel. EHLi eesmärgiks on ühistegevuse kaudu oma liikmeskonna töö- ja kutsealaste, majanduslike, ühiskondlike ning sotsiaalsete huvide ning õiguste esindamine ja kaitsmine. EHL on loodud vabatahtlikult ühinenud haridustöötajate regionaalsetel alustel moodustatud ametiühingu organisatsioonidest ja ühendustest (liikmesliitudest). EHL moodustati 3. aprillil 1990. aastal Eesti haridustöötajate ametiühingute maakonna- ja linnaliitude poolt ühistegevuse korraldamiseks. EHL on asutatud vabatahtlikult ühinenud haridustöötajate regionaalsetel alustel moodustatud ametiühingu organisatsioonidest ja ühendustest (liikmesliitudest), mis on omakorda moodustatud piirkondlikel alustel koondunud asutuste ametiühingutest (ehk EHL osakondadest). Igas osakonnas on ametiühingus usaldusisik. EHL osaleb haridusasutuste a/ü organisatsioonide ja kohalike omavalitsuste vaheliste kokkulepete sõlmimises töö, töötasu, töötingimuste jt küsimuste lahendamiseks. EHL osaleb haridusvaldkonna seadus- ja määruseelnõude koostamisel, korraldab üleriigilisi küsitlusi õpetajate töötasustamise, töötingimuste jms kohta vajadusel ettepanekute esitamiseks võimu- ja valitsusorganitele olukorra parandamiseks, korraldab oma liikmetele seaduslike huvide toetuseks vajadusel protestiaktsioone, korraldab koos Haridus- ja Teadusministeeriumiga Aasta Õpetaja konkurssi, toetab Eesti Koolispordi Liidu pedagoogidele korraldatavate spordivõistluste läbiviimist ning toetab Eesti Õpetajate Meeskoori tegevust jpm. Eesti Haridustöötajate Liit korraldab igal aastal oma liikmetele konverentsi, uutele usaldusisikutele koolitusi ning alustanud õpetajate motivatsiooniüritusi suveseminaridena. EHL liikmesliitude üheks põhiülesandeks on kollektiivlepingute sõlmimise kaudu parendada oma liikmete töö-, töötasu- ja puhkusetingimusi, juhendada ning suunata haridusasutuste ametiühingu organisatsioone.
Georgius Conradi

Georgius Conradi oli viimane Padise kloostri abt (aastail 1555–1559). 29. märtsil 1555, pärast valimist konvendi poolt, seadis visitaator Antonius Dreyger ta ametisse. 5. oktoobril 1559 sekulariseeris ordumeister Gotthard Kettler kloostri. Pärast tagandamist, vana abtina, elas ta Tallinnas (4. septembril 1561). Ta oli veel elus 9. mail 1579, mil ta andis tunnistuse Engelbrecht Kopperschlegeri päranduse asjus.
Everhardus Sunnenschin

Everhardus Sunnenschin oli Padise abt aastail 1524–1543. Allikate andmeil oli ta ametis vähemalt 16. novembrist 1524 kuni 10. augustini 1543. 11. novembril 1544 on teda nimetatud endiseks abtiks ja hiljemalt 24. juunil 1547 oli ta surnud. 1528. aastal on mainitud tema vendi Hansu ja Jakobit.
Kreevini keel

Kreevini keel (läti keeles krieviņu valoda) oli Lätis Bauska linna lähedal räägitud vadja keele vorm, mida kuni 19. sajandi keskpaigani kõneles vadjalaste rühm kreevinid. Kreevinid pärinevad tõenäoliselt Liivi ordumeister Heidenreich Vincke von Overbergi poolt 1440. aastatel Novgorodi aladele korraldatud sõjaretke käigus Ingerimaalt Kapriost võetud vadja vangidest, kes viidi Eesti ala kaudu Bauska lossi ehitama ja asusid siis sellest ida poole elama. Viimased kreevini keele oskajad surid 19. sajandi keskpaigas. Ferdinand Johann Wiedemann tuvastas 1871. aastal, et kreevinite keel on vadja keele vorm. Ehkki selles puudub vadja keele kõige silmatorkavam joon – algupärase k asendumine tš-ga eesvokaali ees – on kreevini keel sellele selgelt lähedane ning samas erinev eesti ja soome keelest. Kreevini keelele (nii sõnavarale kui struktuurile) on suurt mõju avaldanud läti keel: säilinud 594 lemmast 19% on läti laen- ja võõrsõnad, lisaks leidub tosin läti tõlke- ja tähenduslaenu ning Eberhard Winkleri hinnangul pärineb ka katketooni kasutamine läti keelest. Julius Mägiste leidis kreevini keeles 17 laensõna ning kaheksa häälikulist ja morfoloogilist tunnust eesti keelest ja seostas selle pastor Carl Friedrich Watsoni 1824. aastal tehtud märkusega, et 18. sajandi alguse suure katku järel tühjaks jäänud maid olevat harima ostetud Saaremaa talupoegi. Winkleri arvates on eesti laene siiski vaid 9, äratuntavad mõjud keele struktuurile puuduvad ja suhteliselt väike eestlaste sisseränne ei saanudki suuremat mõju avaldada. Winkler on kreevini keeles tuvastanud ka kolm saksa, kaks leedu ja kaks vene laensõna. Meieisapalve osaliselt rekonstrueeritud näide kreevini keeles. Meģģi ise taiwâs! jadku elka śiwu śenna tulap meģģi tiwi śivu riikki! Śiwu meelle se iggau ka kui taiwâs ni kans ma bēli! Meģģi arma leipe anna meli tennawa. Ġedde meggi padudd, kui me jattim umili nisi meli jad! Elas meite kurja sad. Śewon wodse kurģe miusse erre Jo siula kalpap śiwu kikki śiwu appi un śiwu üwiwi śewonśe śewonśe. Amen! Eberhard Winkler. (2012). Täienduseks kreevinite ja nende keele ajaloole. Tallinna Ülikooli Eesti Keele Ja Kultuuri Instituudi Toimetised, 14, lk 219–232 "Kreevinid", Eesti entsüklopeedia 5. köide, 1990, lk 184 Jüri Viikberg (2011). Kui keel on suurem kui rahvas ise. Sirp Natalia Kuznetsova, Elena Markus, Mehmet Muslimov (2015). Finnic minorities of Ingria: The current sociolinguistic situation and its background. Kogumikus "Cultural and linguistic minorities in the Russian Federation and the European Union", Multilingual Education 13: Comparative studies on equality and diversity. Berlin: Springer. Lk 129 Winkler 2012, lk 224–226 Winkler 2012, lk 229–230 Winkler 2012, lk 227–228 Winkler 2012, lk 229 Enn Ernits (1997). Ein neuer rekonstruktionsversuch der kreewinischen texte, Linguistica Uralica XXXIII 1997: 3, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 181–192 The Red Book of the Peoples of the Russian Empire (inglise keeles) Kreevini keel Multitree andmebaasis (inglise keeles)
Matori keel

Matori keel oli Uurali keelte samojeedi keelterühmas. Keel suri välja 1840. aastatel. Seda räägiti Sajaanide mäestikus Mongoolia põhjapiiri lähistel. Matori keele kõnelejad elasid suurel alal Minussinski ümbruses Jenisseist Baikalini. Matori keelel täheldati kolme murret.
Tõnu Sepp (arheoloog)

Tõnu Sepp (sündinud 16. aprillil 1960 Kuressaares) on eesti arheoloog. Ta lõpetas 1978. aastal Kingissepa 1. Keskkooli ja 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna arheoloogina. Ta töötas aastatel 1987–1989 Kingissepa 2. Keskkoolis ajalooõpetajana. Ta on töötanud Muinsuskaitseameti Saaremaa peainspektorina ja Saaremaa Muuseumi projektijuhina. Ta on Saaremaa Muinsuskaitse Seltsi liige ja endine esimees. "Kastellist kindluseks. Kuressaare linnus-kindluse ehituslugu uute väliuuringute valguses". // Saaremaa Muuseumi Toimetised 9. Kaasautorid Garel Püüa ja Ragnar Nurk. Saaremaa Muuseum. Kuressaare 2016 1991 – "Raua impordist keskaegses Eestis". // Kleio 4. Tartu 1991. Lk 6–10 2005 – "Kommentaariks tuuliku restaureerimisele". // Muinsuskaitse aastaraamat 2004. Tallinn 2005. Lk 41 2005 – "Pidula mõisa krohvitööd". // Muinsuskaitse aastaraamat 2004. Tallinn 2005. Lk 52 2005 – "Ehitusarheoloogilised uuringud Maasilinnas". // Muinsuskaitse aastaraamat 2004. Tallinn 2005. Lk 70–72 2005 – "Saaremaa tuulikute inventeeerimine". // Muinsuskaitse aastaraamat 2004. Tallinn 2005. Lk 85–87 2006 – "Lossi tn 16, Kuressaare". // Muinsuskaitse aastaraamat 2005. Tallinn 2006. Lk 40–42 2006 – "Kuressaare kindlus. Kas rekonstrueerime, konserveerime või restaureerime?". // Muinsuskaitse aastaraamat 2005. Tallinn 2006. Lk 51–54 2007 – "Puitkonstruktsioonide remont: traditsioonid, hea tava ja tänapäev". // Muinsuskaitse aastaraamat 2006. Tallinn 2007. Lk 58–61 2008 – "Lossi hotellist Ekesbarre residentsiks". // Muinsuskaitse aastaraamat 2007. Tallinn 2008. Lk 41–43 2008 – "Savi ja savimatt hüdroisolatsioonina". // Muinsuskaitse aastaraamat 2007. Tallinn 2008. Lk 53–54 2009 – "Vilidu tuuliku restaureerimine". // Muinsuskaitse aastaraamat 2008. Tallinn 2009. Lk 46 2010 – "Käru kiriku katuse restaureerimistööd". // Muinsuskaitse aastaraamat 2009. Tallinn 2010. Lk 40 2011 – "Angla tuuliku restaureerimine". // Muinsuskaitseraamat 2010. Kaasautor Mihkel Koppel. Tallinn 2011. Lk 62–63 2013 – "Vilsandi merepäästejaama päästmine". // Muinsuskaitse aastaraamat 2012. Tallinn 2013. Lk 22–23 2015 – "Uurimistööd Kuressaare kindluses aastatel 2010–2015". // Muinsuskaitse aastaraamat 2014. Kaasautor Garel Püüa. Tallinn 2015. Lk 54–57 2015 – "Kuressaare kindluse müürid ja müürimustrid". // Kaheaastaraamat 2013–2014. Saaremaa Muuseum. Kuressaare 2015. Lk 20–52 2015 – "Kuressaare kindluse konserveerimis- ja restaureerimistööd aastatel 2010–2015". // Kaheaastaraamat 2013–2014. Saaremaa Muuseum. Kuressaare 2015. Lk 110–149 2016 – "Kivivarest uuesti kindluseks. Ennistustööd Kuressaare kindluses aastail 2010-2015". // Muinsuskaitse aastaraamat 2015. Tallinn 2016. Lk 14–17 2016 – "Uuendatud vanad puitmajad Kuressaares". // Muinsuskaitse aastaraamat 2015. Kaasautorid Lilian Hansar ja Keidi Saks. Tallinn 2016. Lk 29–31 2017 – "Kas munakivitee ehitamine on juba kadunud kunst?". // Muinsuskaitse aastaraamat 2016. Tallinn 2017. Lk 95–98 2013 Eesti Muinsuskaitse Seltsi teenetemedal 2014 Parim muinsuskaitseline järelevalve (Kuressaare linnuse restaureerimisel) 2016 Aasta muinsuskaitsja muuseumis 2016 Saare maakonna teenetemärk Tunnustatavad 2014
Saarsilikaadid

Saarsilikaadid ehk nesosilikaadid ehk ortosilikaadid ehk singelsilikaadid on silikaatsed mineraalid, mis sisaldavad isoleeritud ränioksiidi tetraeedreid. Saarsilikaadid erinevad teistest silikaatidest selle poolest, et üks räni ioon ei jaga hapniku iooni teise räni iooniga. Hapnik moodustab sideme vaid ühe räni aatomiga, mistõttu on sellistes mineraalides ideaalse koostise ja defektideta struktuuri korral räni ja hapniku suhe enamasti 1:4. Nimetus "saarsilikaadid" tuleb sellest, et ränioksiidi tetraeedrid on mineraali kristallstruktuuris teistest ränioksiidi tetraeedritest isoleeritud täpselt nagu saared saarestikus. Üks tetraeeder meenutab seega saart. Saarsilikaadid on näiteks oliviin, granaat ja tsirkoon.
Mina jään

"Mina jään" on ansambli Lenna 2012. aasta laul. Laulu autorid on Lenna Kuurmaa ja Mihkel Raud. Eesti Laul 2012 võistlusel sai laul 2. koha. 2013. aasta Eesti Muusikaauhindade jagamisel valiti laul aasta parimaks lauluks. Laul You Tube'is
Haabersti hõberemmelgas

Haabersti hõberemmelgas (ka Haabersti paju, Haabersti hõbepaju) oli hõberemmelgas (Salix alba) Tallinna Haabersti linnaosas Paldiski maantee ääres. Puu jäi ette kavandatud Paldiski maantee laiendusele Haabersti ringristmiku remondi ajal. Puu mahavõtmise vastu avaldasid meelt kodanikuaktivistid 2017. aasta suvel. Puu mahavõtmist toetasid Haabersti Korteriühistute Ümarlaud ja Kakumäe Rahva Selts. Puu langetati 27. juunil 2017. Õismäe elanike pöördumine: hõberemmelga mahavõtmise takistamine on ebaseaduslik ja tuleb lõpetada. Delfi, 26.06.2017 "Kakumäe Rahva Selts pöördus Haabersti hõberemmelga kaitsjate poole: arvestage kaaslinlastega! Pealinn, 19. juuni 2017". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. juuni 2017. Vaadatud 27. juunil 2017. Helen Mihelson. Kodanikeühendus kutsub inimesi Haabersti hõberemmelga kaitsele Postimees, 16. juuni 2017 Haabersti remmelgas kütab kirgi ERR, 16. juuni 2017 Muinsuskaitseamet riigikogule: Haabersti paju pole püha puu ERR, 22. juuni 2017 Dendroloogia selts: hõberemmelgat ei peaks säilitama ERR, 25. juuni 2017 Puukaitsjad takistasid tulutult tunde Haabersti remmelga mahavõtmist ERR, 27. juuni 2017
Moonwalk (laul)

"Moonwalk" on Laura 2005. aasta laul ja ühtlasi singel. Laul on üks Laura albumi "Muusa" lauludest. Laulu kirjutas Sven Lõhmus. Eurolaul 2005 võistlusel sai laul 2. koha. Laul You Tube'is
Mu kodu

"Mu kodu" on Uno Naissoo laul. Laulu sõnad kirjutas Juhan Saar. Laulu laulis tuntuks Jaak Joala.[viide?] https://www.antikvariaat.eu/tr%C3%BCkis/mu-kodu-noot/10539 (vaadatud 16.06.2017) Laul Jaak Joala esituses You Tube'is Laulu sõnad ja noot
Alexela Arena

Alexela Arena (ka Paldiski jalgpallistaadion) on Paldiskis aadressil Pakri tänav 5 asuv jalgpallistaadion. Staadionit haldab MTÜ Heategevusfond Uus Laine. Staadion avati 31. augustil 2013. Staadion ehitati AS Alexela Terminal kulul. Paldiski jalgpallistaadion Eesti spordiregistris (vaadatud 16.06.2017) https://web.archive.org/web/20170616084455/http://uuslaine.ee/ (vaadatud 16.06.2017) Paldiski jalgpallistaadion Eesti spordiregistris
Ambla staadion

Ambla staadion on staadion Järva maakonnas Järva vallas Ambla alevikus. Staadion hõlmab jalgpalliväljakut ja kergejõustikurajatisi. Staadioni omanik ja valdaja on kohalik omavalitsus. Ambla staadion Eesti spordiregistris (vaadatud 16.06.2017) Ambla staadion Eesti spordiregistris
Jõgeva staadion

Jõgeva (linna) staadion on Jõgeva maakonnas Jõgevas aadressil Lai tänav 9 asuv staadion. Staadion hõlmab jalgpalliväljakut ja kergejõustikurajatisi. Staadioni omanik on Jõgeva Linnavalitsus ja valdaja Jõgeva Spordikeskus. Jõgeva staadion Eesti spordiregistris (vaadatud 16.06.2017) Jõgeva staadion Eesti spordiregistris
Jõgeva aleviku staadion

Jõgeva aleviku (jalgpalli)staadion on Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Jõgeva alevikus asuv jalgpallistaadion. Staadioni omanik on Jõgeva Vallavalitsus ja valdaja Jõgeva Spordiklubi Noorus-96. Jõgeva staadion (Jõgevas) Jõgeva aleviku staadion Eesti spordiregistris (vaadatud 16.06.2017) Jõgeva aleviku staadion Eesti spordiregistris
August Kitzbergi nimelise Gümnaasiumi staadion

August Kitzbergi nimelise Gümnaasiumi staadion on Viljandi maakonnas Karksi-Nuias aadressil Kooli tänav 1 asuv staadion. Staadion hõlmab muu hulgas jalgpalliväljakut. Staadion omanik on Karksi Vallavalitsus ja valdaja August Kitzbergi nimeline Gümnaasium. August Kitzbergi nimelise Gümnaasiumi staadion Eesti spordiregistris (vaadatud 16.06.2017) August Kitzbergi nimelise Gümnaasiumi staadion Eesti spordiregistris
Riikka Pelo

Riikka Pelo (sündinud aastal 1972 Helsingis) on soome kirjanik ja stsenarist, kes kirjutab soome keeles. Ta sai aastal 2013 teose "Jokapäiväinen elämämme" (eesti keeles "Meie igapäevane elu") eest Finlandia kirjandusauhinna. Ta sündis aastal 1972 Helsingis. Ta sai aastal 1998 J. H. Erkko nimelisel kirjandusvõistlusel ergutusauhinna ja aastal 2002 teise auhinna. Aastal 2006 ilmus talt esikromaan "Taivaankantaja" ("Taevakandja"), mis sai samal aastal Tiliskivi auhinna. Aastal 2013 ilmus talt romaan "Jokapäiväinen elämämme" ("Meie igapäevane elu"), mis räägib vene poeedist Marina Tsvetajevast ja tema tütrest Ariadna Efronist Stalini-aegses Nõukogude Liidus. Sama aasta detsembris sai ta romaani eest Finlandia kirjandusauhinna. "Meie igapäevane elu" ilmus aastal 2017 ka eestikeelses tõlkes sarjas "Punane raamat" Kadri Jaanitsa tõlkes. Riikka Pelo teeb doktoritööd filmikunsti alal Aalto Ülikooli kunsti, disaini ja arhitektuuri kõrgkoolis. Riikka Pelo elab Ida-Helsingis Roihuvuoris. Ta on abielus ja kahe lapse ema. Riikka Pelo (veebilehel Teos)
Koeru staadion

Koeru (jalgpalli)staadion on Järva maakonnas Järva vallas Koeru alevikus asuv jalgpallistaadion. Staadionit haldab Koeru Vallavalitsus. Staadion on JK Koeru kodustaadion.[viide?] Koeru staadion Eesti spordiregistris (vaadatud 16.06.2017) Koeru staadion Eesti spordiregistris
Lasnamäe Spordikompleksi staadion

Lasnamäe Spordikompleksi staadion (lühemalt Lasnamäe SPK staadion) on Tallinnas Lasnamäe linnaosas aadressil Pae tänav 1 asuv staadion. Staadioni omanik on Lasnamäe Linnaosa Valitsus ja valdaja Lasnamäe Spordikompleks. Staadion hõlmab jalgpalli- (nimetatud ka Lasnamäe SPK kunstmuruväljak[viide?]) ja tenniseväljakut ning kergejõustikurajatisi. Staadioni kõrval asuvad tenniseväljakud, käsipalliplats, korvpalliplats ja jalgpalli harjutusväljak. Lasnamäe kergejõustikuhalli kunstmuruväljak Lasnamäe Spordikompleksi staadion Eesti spordiregistris (vaadatud 16.06.2017) Lasnamäe Spordikompleksi staadion Eesti spordiregistris