laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Natalja Aljakina-Mroszek

Natalja Aljakina-Mrozek (vene keeles Наталья Алякина-Мрошек ; ca. 1955–17. juuni 1995) oli Venemaa ajakirjanik, kes töötas Saksamaa raadiouudisteagentuuris Rufa Rundfunk-Agenturdienste ja ajakirjas Focus Venemaal Budjonnovskis, kui ta Esimese Tšetšeenia sõja ajal tapeti. Natalja Aljakina-Mrozek oli tapmise ajal 40-aastane. Ta oli abielus Gisbert Mrozekiga, kes oli samuti Rufa ajakirjanik. Natalja Aljakina-Mrozekit ja tema autojuhti tulistas Vene sõdur soomuki kuulipildujast 17. juunil 1995 pärast armee kontrollpunkti läbimist, ta oli teel kajastama Budjonnovski pantvangikriisi. Tema abikaasa Gisbert Mrozek viibis samuti autos, kuid ei saanud vigastada. Aljakina-Mrozek suri mõni minut hiljem kuulihaavasse kaelas. Vahetult pärast juhtunut algatas Venemaa kohtunik ettekavatsetud mõrva uurimise. Hiljem mõisteti Vene sõdur, reamees Sergei Fedotov, süüdi oma relva hooletus käsitlemises, kuid kohtunik peatas tema kui Tšetšeenia sõjas osaleja karistuse. Venemaal tapetud ajakirjanikud "Journalist's Husband Slams Official 'Probe' | News". Themoscowtimes.com. 6. juuli 1995. Vaadatud 23. aprillil 2015. "Attacks on the Press in 1995". Cpj.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2002. Vaadatud 27. märtsil 2015. "Journalists in Russia, Alyakina". Journalists-in-russia.org. Vaadatud 18. oktoobril 2014. "Soldier who shot Russian journalist given suspended sentence". Ifex.org. Vaadatud 23. aprillil 2015. "Russian Troops Shoot Journalist Dead | News". Themoscowtimes.com. 20. juuni 1995. Vaadatud 23. aprillil 2015. "Algas kohus Vene siseväelase üle". Sõnumileht : SL, nr. 113. Sõnumileht. 16. mai 1996. Vaadatud 18.10.2023. "Investigation Ordered into Journalist's Death in Budyonnovsk". Apnewsarchive.com. 19. juuni 1995. Vaadatud 23. aprillil 2015.
Anatoli Levin-Utkin

Anatoli Levin-Utkin (vene keeles Анатолий Левин-Уткин; 17. august 1957 – 24. august 1998 Peterburi) oli Venemaa ajakirjanik, nädalalehe Juriditšeski Peterburg Segodnja asetoimetaja ja kaasasutaja. Ta tapeti 21. augustil 1998 röövimise käigus väljaspool oma kodu. Rünnak arvatakse olevat seotud kahe Venemaa tolli ja salateenistust käsitleva uurimisaruandega, mille ta avaldas nädal varem. Rünnaku käigus peksti teda rängalt ja temalt varastati kohver, mis sisaldas infot kolmanda aruande kohta. Päeval, mil teda rünnati, töötas Levin-Utkin oma uurimissarja kolmanda aruande kallal, mis sisaldas korruptsioonisüüdistusi FSB äsja ametisse nimetatud juhi Vladimir Putini suunas. "The Brutal Killing Of A Reporter Who Probed Putin's Past". RadioFreeEurope/RadioLiberty., 22. juuni 2022 "Anatoly Levin-Utkin". "Путин ликвидировал журналиста, заявившего о незаконном назначении его директором ФСБ — расследование". prm.ua. "Путин пришел к власти из-за убийства. Журналисты обнародовали большое расследование". internetua.com. "Журналист из Петербурга погиб после написания статьи о "незаконном" назначении Путина в ФСБ – СМИ". 23. juuni 2022. "24 года назад в российских СМИ вышла одна из первых биографий Путина. Ее соавтора убили спустя неделю — новое расследование преступления". nv.ua.
Riho Terras (matemaatik)

Riho Terras (13. juuni 1939 Tartu – 28. november 2005 San Diego) oli eesti-ameerika matemaatik. Ta õppis Saksamaal Ulmis ja emigreerus 1951. aastal koos emaga USA-sse. 1965. aastal pälvis ta Milton Abramowitzi auhinna uurimistöö eest Marylandi ülikoolis. Ta kaitses doktoriväitekirja 1970. aastal Illinoisi ülikoolis ja sai doktorikraadi. Ta on tuntud 1976. aastal avaldatud Collatzi konjektuuri kohta käiva Terrase teoreemi järgi. Ta oli abielus matemaatik Audrey Terrasega. Vaba Eesti Sõna = Free Estonian Word, 13. detsember 2005
Corbie psalter

Corbie psalter on 9. sajandi alguses Corbie kloostris kirjutatud ja illumineeritud käsikirjaline psalter, mis asub Amiensis (Bibliothèque Louis Aragon d'Amiens, Ms.18). Käsikiri valmis 9. sajandi alguses Karolingide aja ühe mõjukama ja produktiivsema hariduskeskuse, Corbie kloostri skriptooriumis. Psalter on ära nimetatud 11. sajandi kloostri raamatukogu inventarinimestikus. Prantsuse revolutsiooni ajal viidi käsikiri Amiensi, kus see asub siiani. Corbie psalter koosneb 144 pärgamentlehest mõõdus 275 × 168 mm. Tekst on kirjutatud karolingide minusklis kahes veerus. Psaltris on 150 ladinakeelset psalmi gallikaani versioonis ja psalm 151, samuti canticum '​id, Athanasiose usutunnistus ja litaaniad. Käsikiri on tähelepanuväärne oma initsiaalide poolest, olles varastest psaltritest üks tihedamini illumineerituid. Psaltris on 156 ornamenteeritud või jutustava stseeniga kaunistatud initsiaali iga psalmi ja laulu alguses. Initsiaalid kujutavad nii loomi kui ka Piibli tegelasi-inimfiguure, sõjamehi ja vaimulikke. Esimesed initsiaalid on värvitud rohelise, lilla või kollase värviga. Alates folio 108 on need värvimata, vaid joontega. Corbie psaltri initsiaale kaunistab iiri-anglosaksi kunstist mõjutatud põimornamentika ja nn haarava looma motiiv, germaani hilise loomastiili pärand. Käsikiri ei olnud mõeldud liturgial kasutamiseks, vaid isiklikuks lugemiseks. Iga initsiaal peaks esindama psalmi lugeva inimese meeleseisundit ja illustratsioonidest on välja loetud lugeja kujutamist tema suhtes tekstiga; esimesel initsiaalil on Jumal kujutatud teksti autorina. Manuscrits de la Bibliothèque d'Amiens. Psautier, avec cantiques et litanies (Digitaliseeritud käsikiri portaalis gallica.bnf.fr) Manuscrits de la Bibliothèque d'Amiens. Psautier, avec cantiques et litanies (Digitaliseeritud käsikiri portaalis gallica.bnf.fr)
Andja (film)

"Andja" on 2014. aasta Ameerika ulmefilm, mis põhineb samanimelisel romaanil (1993). Osades on Jeff Bridges, Brenton Thwaites, Odeya Rush, Meryl Streep, Alexander Skarsgård, Katie Holmes, Cameron Monaghan, Taylor Swift ja Emma Tremblay. Andja andmekogus IMDb
Sälinkää

Sälinkää (rootsi keeles Sellinge) on küla Soomes Lõuna-Soome läänis Uusimaa maakonnas Mäntsälä vallas, 70 km kaugusel Helsingist. Elanike arv on 250. https://pxnet2.stat.fi/PXWeb/pxweb/fi/StatFin/StatFin__vrm__vaerak/statfin_vaerak_pxt_11s8.px/table/tableViewLayout1/ https://statfin.stat.fi/PxWeb/pxweb/fi/StatFin/StatFin__vaerak/statfin_vaerak_pxt_13vt.px/table/tableViewLayout1/?loadedQueryId=60e8f3ae-d415-4525-bf53-53af87312966&timeType=item
Mäntsälä

Mäntsälä on küla Soomes Lõuna-Soome läänis Uusimaa maakonnas Mäntsälä vallas, 60 km kaugusel Helsingist. Elanike arv on 11000. 13vt -- Taajama- ja haja-asutusalueväestö iän ja sukupuolen mukaan kunnittain, 2021[alaline kõdulink]
Vigased pruudid (film 2023)

"Vigased pruudid" on Eesti mängufilm Eduard Vilde samanimelise humoreski ainetel. Filmi võtted toimusid 2022. aastal peamiselt Lihula lähistel Laasu talus. Humoresk "Vigased pruudid" ilmus esmakordselt 1888. aastal Eduard Vilde naljajuttude kogumikus "Kõtistamise kõrred". Kordustrükid ilmusid 1907. ja 1913. aastal. Läänemaal asuva Lipuvere talu peremees Mart on eelmise sajandivahetuse aegne kange eesti taluperemees, päritolult mulk. Ta ei kuula kedagi ja talitab ikka nii, nagu tema isa teda omal ajal õpetas. Oma laste eluõnne on Mart ära otsustanud, nii et tütred Miina ja Leena ainult mulkidest vennapoegadele Jaagule ja Ennule kõlbavad. Ei aita siin tüdrukute ohked ega kaebed, sest südamed hoiavad hoopis kohalike noormeeste Joosepi ja Juhani poole. Et sõnad ja veenmine isa meelt ei muuda, tuleb appi võtta kavalus. Plaan mulkidest väimehi ninapidi vedada muutub sündmuste arenedes üha pöörasemaks, kuni Joosep ja Juhan naisteriietes "vigaseid pruute" mängides üritavad saabunud mulgi kosilasi ära ehmatada, nii et need koduteele tagasi pööraksid. Mängufilmi treiler. Harry Kõrvits – Mart Pajuvits, Lipuvere peremees Maarja Johanna Mägi – Leena, tema tütar Maria Teresa Kalmet – Miina, tema tütar Oskar Seeman – Joosep, Lipuvere sulane Simo Andre Kadastu – Juhan, Lipuvere sulane Kaspar Velberg – Enn, kosilane Mulgimaalt Pääru Oja – Jaak, kosilane Mulgimaalt Meelis Rämmeld – kasakas Tarvo Vridolin – mölder Margo Mitt – kõrtsmik Jan Gebruk – kõrtsiline Vigased pruudid – 1929. aasta mängufilm Vigased pruudid – telelavastus Vigased pruudid. E–kataloog Ester. "Vigased pruudid". andmebaasis IMDb. "Vigased pruudid". Eesti filmi andmebaas. Galerii: lõppesid komöödiafilmi “Vigased pruudid” võtted. diktor.geenius.ee, 14. juuli 2022. Läänemaal üles võetud komöödia „Vigased pruudid“ jõuab kinno. online.le.ee, 14. september 2023. Vigased pruudid: puudu oli vaid Toomas Hendrik Ilves. kultuur.postimees.ee, 3.oktoober 2023.
Harvjalgsed

Harvjalgsed kuuluvad hulkjalgsete alamrühma. Teadaolevalt on neid maailmas umbes 830 liiki. Harvjalgsed elutsevad peamiselt mullas, vanas puidus ja lagunenud lehtede all. Harvjalgsed on umbes 0,5–2 mm pikad, silindrilise kehaehitusega ja enamasti kas pruuni või valget värvi. Iseloomulikuks tunnuseks on lihtsustatud kehaehitus, neil puuduvad silmad ja süda. Pea on allapoole suunatud ning väike, seal paiknevad meeleorganid, mis on valguse suhtes tundlikud. Olemas on ülalõuad ja alahuul, tavaliselt 10 paari jäsemeid ja 5 paari meelekarvu, mis on pikad ja paiknevad keha külgedel. Harvjalgsed tehakse kindlaks enamasti nende tagumiste päraku plaatide järgi. Plaadi omadusi nagu suurust, kuju ja struktuuri kasutatakse liikide eristamiseks. Harvjalgsetel esineb omamoodi liikumismuster, mida iseloomustavad energilised sööstud ja äkilised suunamuutused. Nad toituvad peamiselt hallitusest, seentest ja taimede juurekarvadest. Nende kehad on kaevamiseks ja uuristamiseks liiga pehmed, mistõttu liiguvad harvjalgsed juurte ja lõhede järgi pinnases, mõnikord kuni põhjavee pinnani välja. Harvjalgsete munad arenevad läbi lühikese arengupausi embrüonaalse arengu lõpus ja enne esimest vastsestaadiumi. Vastsed kasvavad mitmete koorumiste kaudu ja sarnanevad üldjoontes täiskasvanud isenditega, kuid nad on väiksemad ning väiksem keha segmentide ja erinevate meelekarvakeste arv. Esimese vastsestaadiumiga kaasnevad 3 või 6 jalgade paari, kuid see arv suureneb iga koorumisega nii, et täiskasvanud isenditel võib olla 9–11 jalgade paari. Maailmas on harvjalgseid kirjeldatud umbkaudu 700 liiki, kes kuuluvad kahte seltsi: Hexamerocerata ja Tetramerocerata, ning viide perekonda. McAllister (2020). "Pauropoda". Encyclopedia of Arkansas. Vaadatud 02.10.2023. Scheller (1988). "The Pauropoda of the Savannah River Plant Aiken, South Carolina" (PDF). A Publication of the Savannah River Plant National Environmental Research Park Program. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 30.10.2023. Vaadatud 02.10.2023. "Pauropods". GUWS Medical. 22.09.2022. Vaadatud 02.10.2023. Pakkas. "Alamklass: harvjalgsed (Pauropoda)". Vaadatud 02.10.2023. "Class Pauropoda". Key to Australian Freshwater and Terrestrial Invertebrates. Vaadatud 02.10.2023. "Pauropod". Britannica. 2019. Vaadatud 02.10.2023. "Pauropods: Pauropoda". Encyclopedia.com. Vaadatud 02.10.2023.
Lorenzo Monaco

Piero di Giovanni (u 1370 – u 1425) oli 15. sajandi alguse Firenze üks juhtivaid maalikunstnikke. Teda tuntakse nimega Lorenzo Monaco (munk Lorenzo), kuna ta võttis nime Lorenzo, kui astus 1391. aastal Camaldolese kloostrisse Santa Maria degli Angeli. Teda on peetud Giotto stiili viimaseks oluliseks esindajaks enne renessansirevolutsiooni, mis saabus koos Fra Angelico ja Masaccioga. Monaco looming ja stiililised huvid esindavad Firenze kunstis kullatud tausta hiilguse lõppu. Monaco nooruspõlve kohta on teada vaid see, et ta oli õpipoisiks Firenzes. Lorenzo töötas Firenzes peaaegu 30 aastat, alates 1390. aastate keskpaigast kuni tema surmani umbes 1424. aastal. 1390. aastal astus ta rangesse Kamalduli mungaordusse Santa Maria degli Angeli kloostrisse, mis oli Firenze kultuurikeskus ja linnas populaarne asutus poliitilise eliidi seas. Võttes oma sünnipärase nime Piero di Giovanni asemel nimeks Don Lorenzo, keskendus ta usulistele uuringutele aastatel 1390 kuni 1395 või 1396, mil ta kloostrist lahkus, et alustada karjääri kunstnikuna - ametit, mille jaoks ta eeldatavasti oli juba teismelisena välja õppinud enne oma otsust astuda mungaelu ametisse. Lorenzo Monaco on tuntud eelkõige lopsakate ja suursuguste tahvelmaalide poolest, mille ta valmistas Santa Maria degli Angeli ja mõne muu valitud kloostriinstitutsiooni jaoks Firenzes. Lorenzo Monaco kõige olulisem ja mõjukam teos oli "Neitsi kroonimine", mis oli allkirjastatud ja dateeritud veebruaris 1413 ning paigaldatud Santa Maria degli Angeli altarile. Luciano Bellosi, Lorenzo Monaco, collana i maestri del colore n. 73, Milan, Fabbri, 1965 https://www.britannica.com/biography/Lorenzo-Monaco
Nir Ozi veresaun

Üllatusrünnakus Iisraeli vastu 7. oktoobril 2023 tungisid Gaza sektorist pärit Hamasi terroristid Lõuna-Iisraeli Nir Ozi kibutsisse. Nad mõrvasid hulga selle elanikke, põletasid maju ja röövisid tsiviilelanikke. New York Timesi andmetel tapeti või rööviti pantvangiks 400 elanikust umbes 180. Bild teatas, et kibutsis tapeti 20 ja rööviti 80 inimest, sealjuures The Jerusalem Post hindas samuti Nir Ozis röövitute arvuks 80. Veteranist sõjakorrespondendi aruanne teatas, et "umbes veerand Nir Ozi elanikest mõrvati, rööviti või sai väga raskelt vigastada. Ellujäänutel pole kohta, kuhu tagasi tulla." Ellujäänud kibutsi liikmed evakueeriti Eilatisse. Hamasi terroristid mõrvasid Nir Ozis Kedemi perekonna, sealhulgas Tamar Kedem Siman Tovi, tema abikaasa Yonatani (Johnny), tema äia, kaks 6-aastast tütart Shahar ja Arbel ning 4-aastase poja Omeri. Ühe eaka naise mõrva filmisid ja postitasid tema Facebooki seinale tema tapjad. Üks Nir Ozist röövitu oli Poola-Iisraeli ajaloolane Alex Dancyg. 2023. aasta Iisraeli-Hamasi sõja ajal toimunud veresaunade loend 2023. aasta Iisraeli-Hamasi sõja ülevaade https://www.ynetnews.com/article/4kemkv3z2 . Retrieved 15 October 2023 Rasgon, Adam (8. oktoober 2023). "A Father Reckons with the Hostage-Taking of His Family in Southern Israel". The New Yorker (Ameerika inglise). ISSN 0028-792X. Originaali arhiivikoopia seisuga 8. oktoober 2023. Vaadatud 9. oktoobril 2023. Blumenfeld, David; Hoomash, Carmit; Eaton, Alexandra; Throop, Noah; Reneau, Natalie (15. oktoober 2023). "Video: 'A Day of Horror:' Kibbutz Massacre Survivors Recount Hamas Attack". The New York Times (Ameerika inglise). ISSN 0362-4331. Vaadatud 15. oktoobril 2023. "Israel – Der Horror von Nir Oz: 20 Einwohner ermordet, 80 verschleppt". bild.de (saksa). Vaadatud 13. oktoobril 2023. Lampert, Nicole. "Nir Oz members: Our kibbutz 'woke up to a massacre, a second Holocaust'". The Jerusalem Post (Ameerika inglise). Vaadatud 13. oktoobril 2023. Zitser, Joshua (12. oktoober 2023). "War correspondent says horror at Israel kibbutz reminds him of ISIS". Business Insider (Ameerika inglise). Vaadatud 13. oktoobril 2023. Klingbail, Sivan (10. oktoober 2023). "My Kibbutz Was Erased: I Never Imagined I'd Write This". Haaretz (inglise). Vaadatud 13. oktoobril 2023. "Terrorists murdered entire young family sheltering in Kibbutz Nir Oz saferoom". Times of Israel (Ameerika inglise). Vaadatud 13. oktoobril 2023. Jones, Sam (10. oktoober 2023). "'Murdered in cold blood': stories emerge of Israelis killed at Gaza border". The Guardian. Vaadatud 13. oktoobril 2023. "Friends of historian seized by Hamas terrorists launch appeal for his return". www.thefirstnews.com (inglise). Vaadatud 13. oktoobril 2023. m, a (13. oktoober 2023). "International Outcry Mounts as Polish-Israeli Historian Abducted by Hamas: Appeal for Safe Return". PolandDaily24.com (Ameerika inglise). Vaadatud 17. oktoobril 2023.
Anne Kahar

Anne Kahar (24. veebruar 1948 Tallinn – 12. oktoober 2023) oli eesti nahakunstnik. Pärast Tallinna 46. Keskkooli lõpetamist 1966. aastal asus ta õppima Tallinna Pedagoogilisse Instituuti ja 1968. aastal Eesti Riiklikusse Kunstiinstituuti (ERKI) nahkehistöö erialale, mille lõpetas 1973. aastal. Peale ERKI lõpetamist töötas Anne Kahar jalatsikombinaadis Kommunaar kunstnikuna ja 1978. aastast meistrina ERKI nahkehistöö kateedris, hiljem põhiliselt vabakutselisena, tegeledes lisaks nahatööle ka kunstilise kudumisega. ERKI lõpetamisest alates tegutses ta järjepidevalt ka lepingulise kunstnikuna ARS-i nahakunstiateljee juures, kavandades toodangut ja valmistades autoritiraaže. Samuti lülitus ta aktiivselt näitustegevusse, esiendes paljudel tarbekunstinäitustel Eestis, Lätis ja Soomes. Anne Kahari aktiivne kunstnikutöö jääb 1970.–1990. aastatesse. Anne Kahar oli Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Nahakunstnike Liidu liige. https://www.eaa.ee/memoriam-anne-kahar-0 https://www.eaa.ee/sites/default/files/anne%20kahar.jpg
Daniel Noboa

Daniel Roy Gilchrist Noboa Azín (sündinud 30. novembril 1987 Guayaquilis) on Ecuadori ärijuht, poliitik ja banaanitööstuse valdkonna ettevõtja, kes valiti 2023. aasta üldvalimistel Ecuadori presidendiks. 2023. aasta 23. novembril ametisse astudes sai temast 35-aastasena riigi ajaloo noorim valitud president. 1800. aasta 19 juulil sündinud Juan José Flores(en) sai esimest korda riigi presidendiks 1830. aasta 13. mail. "Otra vez Álvaro Noboa quiere ser presidente y ahora competiría hasta con su hijo". El Universo (hispaania). 30. mai 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. mai 2023. Vaadatud 31. mail 2023. "Daniel Noboa, presidente electo de Ecuador con el 87% de actas escrutadas". Metro Ecuador (hispaania). 15. oktoober 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2023. Vaadatud 15. oktoobril 2023. "Daniel Noboa elected Ecuador's youngest president". BBC (inglise). 15. oktoober 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2023. Vaadatud 15. oktoobril 2023. "Noboa wins Ecuador presidential race, pledges to rebuild country". Reuters (inglise). 15. oktoober 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2023. Vaadatud 15. oktoobril 2023.
Netiv HaAsara veresaun

7. oktoobril 2023 ründasid Hamasi terroristid osana üllatusrünnakust Iisraeli vastu Gaza sektoriga piiritara lähedal asuvat Iisraeli moshaavi Netiv HaAsarat. Terroristid tapsid vähemalt 20 inimest, sealhulgas mõnel juhul sama perekonna liikmeid. Asula on koduks ligikaudu 900 elanikule. 1982. aastal asutatud Netiv HaAsara moshav on koduks 900 elanikule. Pärast Iisraeli lahkumist Gazast 2005. aastal sai Netiv HaAsarast Gaza sektorile lähim Iisraeli kogukond, mis asub vaid 400 meetri kaugusel Palestiina linna Beit Lahia servast. Mohsavi tabasid suurtükiväe rünnakud, sealhulgas Qassami rakettide, Katjuša rakettide ja miinipildujatega. 2007. aastal üritasid Rahva vastupanukomiteed sissetungida, mille tulemusel hukkus IDF-i käe läbi kaks ründajat. Netiv HaAsara oli aastate jooksul tunnistajaks tsiviilohvritele, sealhulgas selliste juhtumitele nagu Qassami raketiga seotud Dana Galkowiczi surm 2005. aastal, üheksa-aastase koolitüdruku kaotus 2007. aastal ja surmaga lõppenud rünnak Tai töötaja vastu 2010. aastal. 7. oktoobri hommikul tungisid Hamasi terroristid Simhat Torah'sse paraplaanide abil Gaza sektori põhjaosa lähedal asuvasse Netiv HaAsara moshavi. Nad käisid majast majja, tappes üle 20 inimese ja vigastades palju rohkem. Mõned ohvrid olid samast perekonnast, teised aga küla kiirreageerimismeeskonna liikmed. Mingil hetkel kadus külas elekter, mistõttu inimesed jäid turvalistesse ruumidesse ilma vooluta lõksu. 2011. aasta Itamari veresaun Re'imi muusikafestivali veresaun 2023. aasta Iisraeli-Hamasi sõja ajal toimunud veresaunade loend 2023. aasta Iisraeli-Hamasi sõja ülevaade Sharon, Jeremy (13. oktoober 2023). "'There was no air force, no soldiers, we were alone,' says Hamas massacre survivor". The Times of Israel (Ameerika inglise). Vaadatud 13. oktoobril 2010. "Border town identifies at least 20 of its residents killed in Hamas attack". The Times of Israel. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. oktoober 2023. Vaadatud 9. oktoobril 2023. @bokeralmog (7. oktoober 2023). "הטבח בנתיב העשרה: אבא ואמא, אבא אמא והבן והלב נקרע" (Tweet) – cit. via Twitter. "עדויות תושבי העוטף ממתקפת הפתע על ישראל: "טובחים כאן בתינוקות" | ישראל היום". Israel Hayom (heebrea). 7. oktoober 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2023. Vaadatud 9. oktoobril 2023.
Holiti veresaun

Holiti veresaun on massimõrv, mille Hamasi terroristid korraldasid 7. oktoobril 2023 Lõuna-Iisraelis Negevi kõrbes Holiti kibutsis osana üllatusrünnakust Iisraeli vastu. Rünnak võttis vähemalt 11 kibutsi liikme ja kahe võõrtöölise elu. Hukkunute seas oli vähemalt kaks Ameerika kodanikku. Kibuts asutati 1977. aastal Siinais ja viidi 1982. aasta Egiptuse-Iisraeli rahulepingu osana üle Negevile. Kibutsil oli enne veresauna 84 liiget. Vaata ka: 2023. aasta Iisraeli-Hamasi sõja ajal toimunud veresaunade loend 7. oktoobri 2023 varahommikul alustas Hamas üllatusrünnakut Iisraeli vastu, tulistades välja tuhandeid rakette. Selle aja jooksul ületas üle 1500 Hamasi terroristi Iisraeli piiri ja alustas rünnakuid Iisraeli linnade ja sõjaväebaaside vastu. Kibutsi elanike sõnul algas rünnak Holiti vastu umbes kell 8 hommikul. Hamasi võitlejad liikusid majast majja, tappes vähemalt 11 tsiviilisikut ja vigastades palju teisi. 11. oktoobril, mõni päev pärast rünnakut, avaldas Hamas video, millel on näha, kuidas kibutsi liige Avital Aladjem vabastati Gaza piiril koos oma naabri lastega. Iisraeli kaitsejõud nimetasid kaadrit "propagandaks", väites, et kaadrid pärinevad rünnakupäevast. צורי, מתן (8. oktoober 2023). "פורסמו שמותיהם של נרצחי קיבוץ חולית". Ynet (heebrea). Vaadatud 14. oktoobril 2023. Bogel-Burroughs, Nicholas; Yazbek, Hiba; Gavrielov, Nadav (10. oktoober 2023). "What We Know About the Americans Who Were Missing or Killed". The New York Times. Vaadatud 14. oktoobril 2023. Fabian, Emanuel. "Bodies of around 1,500 dead terrorists in Israel — report". www.timesofisrael.com. Vaadatud 14. oktoobril 2023. Staff, ToI; Steinberg, Jessica. "IDF says Hamas video purporting to show 3 hostages being released is propaganda". www.timesofisrael.com. Vaadatud 14. oktoobril 2023.
Ben Chiarot

Ben Chiarot (sündinud 9. mail 1991 Hamiltonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Detroit Red Wings. Juuniorina mängis Chiarot Ontario Hockey League'i (OHL) klubides Guelph Storm, Sudbury Wolves ja Saginaw Spirit. 2009. aastal valis Atlanta Thrashers ta NHL-i draft '​is 120. valikuna. Enne profikarjääri algust NHL-is mängis Chiarot aste madalamal American Hockey League'i (AHL) klubides. 2011. aastal kolis Atlanta Thrashers Kanadasse ja tegutses edasi nime all Winnipeg Jets. NHL-is tegi Chiarot Jetsi meeskonnas debüüdi hooajal 2013/14. Püsivalt asus ta Jetsi meeskonnas mängima alates järgmisest hooajast. 3. jaanuaril 2015 lõi ta mängus Toronto Maple Leafsi vastu oma esimese värava NHL-is. 2019. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Montreal Canadiensiga. 2021. aastal jõudis ta Canadiensiga Stanley karika finaali, kus kaotati Tampa Bay Lightningile. 2022. aasta märtsis kaubeldi Chiarot Canadiensist Florida Panthersi, kus mängis vaid hooaja lõpuni. 2022. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Detroit Red Wingsiga. "First NHL Goal: Chiarot contributes to Jets win over Maple Leafs". hockeysfuture.com. 9. jaanuar 2015. Vaadatud 29. jaanuaril 2015. "Three-year contract for defenceman Ben Chiarot". Montreal Canadiens. 4. juuli 2019. Vaadatud 4. juulil 2019. Canadiens, Montreal (16. märts 2022). "Ben Chiarot traded to Florida Panthers". National Hockey League. Vaadatud 16. märtsil 2022. "Chiarot signs four-year, $19 million contract with Red Wings". NHL.com. 13. juuli 2022. Vaadatud 13. juulil 2022. Ben Chiarot NHL.com lehel Ben Chiarot hockeydb.com lehel