laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tõnis Mets

Tõnis Mets (sündinud 26. detsembril 1938 Lihula vallas) on eesti agronoom, poliitik ja omavalitsustegelane. Ta on lõpetanud 1959. aastal Lihula Keskkooli ja 1969. aastal Olustvere sovhoostehnikumi agronoomina. Ta oli lapsena (1941. aastal) küüditatud. 1956. aastal asutas ta põrandaaluse Eesti Vabadusvõitlejate Liidu, arreteeriti 1959. aastal, oli seejärel kuus aastat Mordva ANSV-s vangistuses.[viide?] Aastatel 1968–1990 töötas ta Haapsalu Maaparandusvalitsuses. Ta osales paljudes poliitilistes meeleavaldustes, alates Hirvepargi miitingust.[viide?] Ta oli ka Rahvarinde aktivist.[viide?] Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, tegutsedes rahvussuhete komisjonis. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt.[viide?] Ta oli ka Eesti Kongressi saadik. Ta on olnud Lihula linnapea.[viide?] 1993. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Lihula vallavolikogusse (valimisliidus Lihula Tulevik) ja osutus valituks. 1996. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Lihula vallavolikogusse (valimisliidus Ühtne Lihula) ja osutus valituks. 1999. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Lihula vallavolikogusse (valimisliidus Ühtne Lihula) ja osutus valituks. Ta kandideeris 1995. aasta valimistel (Parempoolsete nimekirjas) ka Riigikokku, kuid ei osutunud valituks. 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk http://www.vvk.ee/?op=search_results&otsi=T%C3%B5nis+Mets&label=history
Bà Rịa-Vũng Tàu provints

Bà Rịa-Vũng Tàu provints on 1. järgu haldusüksus Vietnamis, riigi kagurannikul. Lisaks mandriosale kuuluvad provintsi Côn Sơni saared. Provintsi keskus on Bà Rịa. Provints on jagatud kaheksaks haldusüksuseks (5 piirkonda ja kolm linna).
Kapellskär

Kapellskär on neem Rootsis Norrtälje vallas. See asub umbes 100 km Stockholmist kirdes. Kapellskäris asub Kapellskäri sadam.
L. Sprague de Camp

Lyon Sprague de Camp (27. november 1907 – 6. november 2000) oli ameerika ulmekirjanik. Oma pika, üle viiekümne aasta väldanud karjääri jooksul avaldas ta üle 100 romaani ja muid teoseid, millest tuntud on teiste imeulmekirjanike biograafiad ja hulk Conani-romaane. Eesti keeles ei ole L. Sprague de Campi teoseid ilmunud. Eesti Raadio järjejutuna on esitatud lühijutt "Väljavalitu" ("The Exhalted"). L. Sprague de Camp Ulmekirjanduse BAASis
Kurortoloogia

Kurortoloogia on meditsiini haru, mis käsitleb looduslikke ravitegureid, nende toimet inimorganismile ja rakendamist kuurordis. Eesti kurortoloogia rajajaks peetakse Carl Abraham Hunniust, kes oli Haapsalu kreisiarst ning hakkas patsientide ravimisel katsetama Haapsalu ümbruse lahtede mudaga. Ta töötas välja mudaravi metoodika ja muda kasutamise näidustused. Esimese mudaravila asutas ta 1825. aastal, mida loetakse ka Haapsalu kuurordi tegevuse alguseks. Kurortoloogia ja Taastusravi Instituut "Eesti kurortoloogia rajaja eritemplil" Õhtuleht, 2. august 1997 Eesti NSV kuurordid / koostanud H. Vanker, E. Veinpalu, L. Vernik ; Tallinn : Eesti Riiklik Kirjastus, 1963. Tervisesaade: Pärnu Kurortoloogia ja Taastusravi Instituut Ülevaade instituudi tööst ja tulevikuväljavaadetest. (Vikerraadio eetris 13.12.1997) "Kuurort ja teadustöö" Pärnu kuurort 175
Eesti Kohtuekspertiisi Instituut

Eesti Kohtuekspertiisi Instituut (lühend: EKEI) on riiklik ekspertiisiasutus. Instituut tegeleb peamiselt kohtuekspertiisidega. EKEI loodi 1. jaanuaril 2008 Eesti Kohtuarstliku Ekspertiisibüroo ning Kohtuekspertiisi ja Kriminalistika Keskuse ühinemisel. Instituudi direktor oli 2008–2020 Üllar Lanno. Instituudi struktuuriüksusteks on osakonnad ja talitused. Talitused võivad kuuluda osakondade koosseisu. Instituudi koosseisu kuuluvad kohtuarstlikud ekspertiisiosakonnad: DNA-osakond Dokumendiosakond Infotehnoloogiaosakond Keemiaosakond Liiklusosakond sõrmejälje- ja tehnikaosakond Instituudil on 4 regionaalset kohtuarstlikku ekspertiisiosakonda: 1) Põhja-Eesti kohtuarstlik ekspertiisiosakond, asukoht on Tallinn ja tööpiirkond on Tallinn ja Harjumaa; 2) Lõuna-Eesti kohtuarstlik ekspertiisiosakond, asukoht on Tartu ja tööpiirkond on Tartu linn, Tartumaa, Viljandimaa, Jõgevamaa, Võrumaa, Põlvamaa ja Valgamaa; 3) Ida-Eesti kohtuarstlik ekspertiisiosakond, asukoht on Kohtla-Järve ja tööpiirkond on Lääne-Virumaa ja Ida-Virumaa; 4) Lääne-Eesti kohtuarstlik ekspertiisiosakond, asukoht on Pärnu ja tööpiirkond on Pärnu linn, Pärnumaa, Läänemaa, Raplamaa, Järvamaa, Hiiumaa ja Saaremaa. "Eesti Kohtuekspertiisi Instituudi üldtutvustus". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2014. Vaadatud 11. juulil 2013.
Władysław Gomułka

Władysław Gomułka (6. veebruar 1905 Krosno – 1. september 1982 Konstancin-Jeziorna) oli Poola kommunistlik poliitik ja riigitegelane, Poola kommunistlik liider aastatel 1956–1970. Władysław Gomułka oli pärit töölisperekonnast. Ta omandas ainult alghariduse ning tööle läks ta juba 14-aastaselt 1919. aastal. Poola Kommunistlikku Parteisse astus Gomułka 1926. aastal. 1932. aastal mõisteti ta kommunistliku tegevuse eest neljaks aastaks vangi, kuid haiguse tõttu vabastati ta vangistusest juba 1934. aastal. Seejärel suundus ta Moskvasse, kus õppis aastatel 1934–1935 Rahvusvahelises Leninlikus Akadeemias. Gomułka pöördus 1935. aastal Poolasse tagasi, kus ta vangistati ning vabanes alles Teise maailmasõja alguses 1939. aastal. Aastatel 1939–1942 elas ta Białystokis ja Lvivis. 1942. aastal saabus ta illegaalina Varssavisse, kus temast sai Poola Töölispartei Keskkomitee liige. 1943. aasta novembrist sai temast sama partei esimene sekretär. 1944. aasta juulis saabus ta Lublinisse, kus temast sai Poola Rahvusliku Vabastamise Komitee liige. 1944. aasta detsembrist kuulus ta valitsusse peaministri asetäitjana ja "tagastatud alade" ministrina. 1948. aastal jäi ta võimuvõitluses Stalini soosikule Bolesław Bierutile alla. 1949. aastal jaanuaris eemaldati Gomułka kõigilt riiklikelt ametikohtadelt, sama aasta novembris heideti aga Poola Ühendatud Töölisparteist välja. 1951. aasta juulis ta arreteeriti ning viibis vangistuses kuni 1954. aastani. 1956. aasta augustis taastati tema liikmesus Poola Ühendatud Töölisparteis, sama aasta 21. oktoobril valiti ta aga sama partei esimeseks sekretäriks. Oma võimuperioodi algul oli Gomułka küllaltki populaarne. Ta pooldas niinimetatud "Poola teed sotsialismile". 1960. aastatel muutus ta aga Nõukogude Liidu surve all üha vanameelsemaks. 1968. aasta märtsis päästeti Gomułka juhtimisel valla "sionismivastane kampaania". Umbes 17 000 juudi rahvusest Poola kodanikku võtsid vastu väljasõiduviisa ja lahkusid maalt. Władysław Gomułka astus parteijuhi ametikohal tagasi 20. detsembril 1970 seoses Gdanskis ja mujal Põhja-Poolas puhkenud töölisrahutustega. http://spartacus-educational.com/POLgomulka.htm http://www.sww.w.szu.pl/postacie/post_polska/gomulka.html http://www.polskieradio.pl/39/156/Artykul/921055,Wladyslaw-Gomulka-%E2%80%93-naiwniak-czy-fanatyk Timothy Snyder. Veremaad : Euroopa Hitleri ja Stalini vahel. Tallinn, 2011, lk. 393–397 http://www.britannica.com/biography/Wladyslaw-Gomulka
Crusade

"Crusade" (eesti keeles "Ristiretk") on USA ulmesari, mille sisu lähtub J. Michael Straczynski loodud sarja "Babylon 5" sündmustikust. "Crusade'i" sündmused leiavad aset 2267. aastal. Sarjale eelneb "Babylon 5" ulmemaailma kronoloogias telefilm "A Call To Arms". Selles ründavad Maad drakhid, kes päästavad lahti nanoviiruse, mis nakatab kõik Maa elanikud. Viirus on õnneks inimestele kohandamata ja selle mõju pole kohe letaalne. Viirus aga muteerub pidevalt ning kui seda protsessi ei õnnestu peatada, prognoositakse kõigi Maa elanike hukkumist viie aasta jooksul. Maa pannakse tähtedevahelisse karantiini. Ühtlasi saadetakse teele uurimislaev Excalibur, mille meeskonnaliikmed viibisid inimkonna nakatumishetkel Maast eemal. Excaliburi meeskonna ülesanne on leida mõnelt teiselt planeedilt nanoviiruseravim. Nagu "Babylon 5", pidi ka "Crusade" kestma viis aastat. Paraku tekkisid sarja tellinud ning seda näitama pidanud USA telejaama TNT ja sarja tootjate vahel põhimõttelised lahkhelid, mille tõttu "Crusade'i" tootmine katkestati veel enne, kui esimene osa eetrisse läks. Selleks ajaks oli valminud 13 esimese hooaja osa, need anti hiljem eetrisse ning on praeguseks avaldatud ka DVD-l. Kapten Matthew Gideon (Gary Cole), uurimislaeva Excalibur komandör. Leitnant John Matheson (Daniel Dae Kim), laeva esimene ohvitser. Telepaat. Max Eilerson (David Allen Brooks), firma Planeetidevahelised Ekspeditsioonid arheoloog. Galen (Peter Woodward), tehnomaag. Dr. Sarah Chambers (Marjean Holden), Excaliburi arst. Dureena Nafeel (Carrie Dobro), kogenud varas. Drakhide hävitatud rassi esindaja. Kapten Elizabeth Lochley (Tracy Scoggins), kosmosejaama Babylon 5 komandör. "Sõjatsoon" (War Zone) "Pikk tee" (The Long Road) "Igaviku kaev" (The Well of Forever) "Kurbuse tee" (The Path of Sorrows) "Hingemustrid" (Patterns of the Soul) "Otsus hauast" (Ruling from the Tomb) "Mängureeglid" (The Rules of the Game) "Välimused ja muud pettused" (Appearances and Other Deceits) "Rutates öös" (Racing the Night) "Sõjamälestus" (The Memory of War) "Maa vajadused" (The Needs of Earth) "Külalised samalt tänavalt" (Visitors from Down the Street) "Igal ööl ma unistan kodust" (Each Night I Dream of Home)
Vietnamlased

Vietnamlased (endanimetus Viet) on rahvas Indohiina, Vietnami põhirahvas. Kõnelevad austroaasia keelte hulka kuuluvat vietnami keelt. Vietnamlaste üldarv maailmas on ligikaudu 77 miljonit, sellest Vietnamis 74 miljonit (86% elanikkonnast). Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 8 vietnamlast, kõik Tallinnas. Antropoloogiliselt kuuluvad vietnamlased lõuna-aasia rassi. Vietnamlaste hulgas on budiste, taoiste, konfutsianiste, katoliiklasi ja protestante. Valitseb usuline sallivus, erinevad usundid on omavahel põimunud. Päring Statistikaameti andmebaasist
Tanel Mällo

Tanel Mällo (sündinud 12. aprillil 1980) on eesti psühholoog ja isikuandmete uurija. Alates 2018. aastast on ta Aalto Ülikooli arvutiteaduste osakonna teadur. Tema uurimisteema on isikuandmete isiklik kasutamine. Mällo sai 2008. aastal doktorikraadi psühholoogias kaitstes Tartu Ülikoolis väitekirja "Uudistav käitumine ning 50-kHz ultrahelihäälitsused rottidel: indiviididevaheliste erinevuste käitumuslikud ja neurokeemilised profiilid" (juhendaja Jaanus Harro). Aastatel 2009–2011 oli ta järeldoktor Jyväskylä Ülikoolis ja 2016–2018 Tallinna Ülikooli teadusosakonna juhataja. Aastatel 2009–2018 oli Tanel Mällo raamatusarja "Transpersonaalse psühholoogia varamu" toimetaja. Sari kajastab transpersonaalse psühholoogia temaatikat ja sellega seonduvaid distsipliine. Mällo on Eesti Farmakoloogia Seltsi ja Eesti Psühholoogide Seltsi liige. Transpersonaalse psühholoogia varamu Eesti Transpersonaalse Assotsiatsiooni koduleht Tanel Mällo Eesti Teadusinfosüsteemis Tanel Mällo loeng "Psüühiliste protsesside modelleerimine loomadel" (2011) Tartu Ülikooli Televisioon. Video
Edward Gierek

Edward Gierek (6. jaanuar 1913 Porąbka (tänapäeval Sosnowiec) – 29. juuli 2001 Cieszyn) oli Poola kommunistlik poliitik ja riigitegelane, Poola kommunistlik liider aastatel 1970–1980. Edward Gierek oli pärit kaevuri perekonnast. Ta oli nelja-aastane, kui ta isa tööõnnetuses hukkus. 1923. aastal asus ta koos oma emaga elama Prantsusmaale, kus ta aastatel 1926–1934 töötas söekaevandustes. 1931. aastal astus Gierek Prantsusmaa Kommunistlikku Parteisse. 1934. aastal arreteeriti ta streigis osalemise eest ja saadeti Poolasse, kus ta varsti seejärel võeti armeeteenistusse. 1937. aastal emigreerus Edward Gierek Belgiasse, kus ta töötas söekaevanduses. 1937. aastal astus ta Belgia Kommunistlikku Parteisse. Saksa okupatsiooni ajal 1940–1944 osales ta põrandaaluses vastupanuliikumises. 1948. aastal pöördus ta Poolasse tagasi, kus töötas Poola Töölispartei Keskkomitee aparaadis. Aastatel 1949–1954 oli Gierek parteitööl Sileesias. 1954. aastal valiti ta Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomitee liikmeks. 1956–1964 oli ta Poola Ühendatud Töölispartei sekretär, 1957–1970 Katowice vojevoodkonna Poola Ühinenud Töölispartei Komitee esimene sekretär. 1970. aasta 20. detsembril sai Edward Gierek Poola Ühendatud Töölispartei esimeseks sekretäriks. 1970. aastate algul õnnestus Gierekil Poola elanike elatustaset tunduvalt tõsta, kuid seda suurel määral tänu välislaenude võtmisele. Üldiselt Giereki algatatud majandusreformid siiski ei õnnestunud. 1980. aasta 6. septembril astus Gierek parteijuhi ametikohalt tagasi. Tema asemel sai uueks parteijuhiks Stanisław Kania. Pärast sõjaseisukorra kehtestamist Poolas 1981. aasta detsembris heideti Edward Gierek parteist välja ning ta oli lühikest aega vahistatud. Hiljem ta poliitikaga enam ei tegelenud, elas tagasitõmbunult provintsis ja kirjutas mälestusi. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 10. augustil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://sciaga.pl/tekst/70176-71-edward_gierek https://www.bryk.pl/wypracowania/pozosta%C5%82e/wos/24149-edward_gierek_%C5%BCyciorys_polityczny.html http://www.britannica.com/EBchecked/topic/233356/Edward-Gierek http://www.rulers.org/rulp2.html
Varnja Elava Ajaloo Muuseum

Varnja Elava Ajaloo Muuseum on Peipsiääre vallas Varnja külas asuv muuseum, mis tutvustab 19. sajandi lõpu – 20. sajandi alguse vanausuliste elulaadi. Muuseum avati 2002. aastal. Varnja Elava Ajaloo Muuseumiga samas majas avati 2005. aastal ka Varnja Kalameeste Muuseum. http://www.starover.ee/est/museums/varnja.html http://www.muuseum.ee/et/muuseumid/eesti_muuseumid/by_alphabet?action=details&museum_id=219 (vaadatud 10.07.2013)
Valga isamaalise kasvatuse püsiekspositsioon

Valga isamaalise kasvatuse püsiekspositsioon SA on Valgas asuv muuseum, kus eksponeeritakse Eesti piirivalve, kaitseväe, Kaitseliidu, kaitsepolitsei ja politsei ajalugu ja tänapäeva. Ekspositsioon avati 2000. aastal. Kaitseliidu muuseum http://www.muuseum.ee/et/muuseumid/eesti_muuseumid/by_alphabet?action=details&museum_id=225 (vaadatud 10.07.2013) Muuseumi koduleht (vaadatud 10.07.2013)
Helme koduloomuuseum

Helme koduloomuuseum on muuseum Tõrva vallas Kirikukülas. Muuseum tutvustab Helme piirkonnaga seotud pärandkultuuri. Muuseum avati 1975. aastal. Aastast 1979 asub muuseum Helme kiriku pastoraadis. http://www.muuseum.ee/et/muuseumid/eesti_muuseumid/by_alphabet?action=details&museum_id=224 (vaadatud 10.07.2013)
Hellenurme vesiveski

Hellenurme vesiveski on endisaegne Hellenurme mõisa territooriumil asuv vesiveski, mis tänapäeval on kohandatud muuseumiks. Vesiveski on ehitatud 1880. aastatel, sisustus (jahu- ja tangutootmismasinad) pärineb 1930. aastatest. Muuseum tutvustab Hellenurme vesiveskit ja sellega seotud ehitisi. Muuseumis näeb ka viljateradest saadud produkte ja nende valmistamise protsessi. 2013. aastal valmis programmi LEADER toel leivakoda. Hellenurme hüdroelektrijaam Vesiveski muuseum (Kohilas) https://web.archive.org/web/20141230000343/http://www.maaturism.ee/index.php?id=tasub-vaadata&sid=134 (vaadatud 10.07.2013) http://www.muuseum.ee/et/muuseumid/eesti_muuseumid/by_alphabet?action=details&museum_id=223 (vaadatud 10.07.2013) Hellenurme Veskimuuseum sai leivakoja[alaline kõdulink], Menu, 18. august 2013 Muuseumi koduleht (vaadatud 10.07.2013)
Karksi külamuuseum

Karksi külamuuseum on Mulgi vallas Karksi külas asuv muuseum. Külamuuseumis on kolm ruumi: kolhoosituba, memme-taadi kamber ja koolituba. Kolhoositoas on eksponeeritud Karksi kolhoosi aegseid lippe, vimpleid, aukirju ja fotosid. Memme-taadi kambris on üles pandud püsinäitus 20. sajandi algupoole Mulgimaa talu memme-taadi toast. https://web.archive.org/web/20170905190234/http://www.karksiks.ee/-Muuseum (vaadatud 22.07.2013) Muuseumist Eesti Muuseumide Infokeskuse kodulehel (vaadatud 10.07.2013) (vaadatud 10.07.2013)
Mõisaküla muuseum

Mõisaküla muuseum on Viljandi maakonnas Mulgi vallas Mõisakülas asuv muuseum. Muuseumi ekspositsioon "annab põhjaliku ülevaate Mõisaküla ajaloost, asula tekkimisest, siinsete ettevõtete toodangust, haridus- ja kultuurielust ning sporditegevusest". Muuseum asutati 1970. aastal Valter Ilisoni ja ettevõtte Talleks ühisel ettevõtmisel. 1992. aastal andis Talleks muuseumi varad üle Mõisaküla linnale. Kuni 2001. aastani asus muuseum AS ET Mõisaküla ruumides. Aastast 2001 asub muuseum 1932. aastal valminud hoones, mis on üks vähestest Mõisaküla hoonetest, mis säilis 1941. aasta sõjatulekahjus. Hoone kuulus Eesti Vabariigi ajal jaamakorraldaja Peeter Karrole. Mõisaküla muuseum. Mõisaküla linna veebisait. Mõisaküla muuseum Mõisaküla linna veebisaidil
Vastseliina koduloomuuseum

Vastseliina koduloomuuseum on Võru vallas Vastseliina asulas asuv muuseum, mis tutvustab kohalikku kultuuripärandit. Muuseum asub 1883. aastal valminud kihelkonnakooli hoones. Muuseumis säilitatakse ja eksponeeritakse majapidamis- ja põllutööriistu, tarbeesemeid, vana käsitööd, dokumente ja fotosid. Vastseliina gümnaasiumi muuseum http://www.muuseum.ee/et/muuseumid/eesti_muuseumid/by_alphabet?action=details&museum_id=258 (vaadatud 10.07.2013)
Saksa Teaduste Akadeemiate Liit

Saksa Teaduste Akadeemiate Liit (saksa keeles Union der deutschen Akademien der Wissenschaften, lühend Akademienunion) on Saksamaa teadusakadeemiate ühendus. Akadeemiate Liit on katusorganisatsiooniks kaheksale akadeemiale. Põhiülesandeks on teha koostööd ja edendada ühiseid teadushuvisid. Erilist tähelepanu osutatakse interdistsiplinaarsele teaduskoostööle. Liitu kuuluvate akadeemiate liikmeskonda kuulub kokku rohkem kui 1900 teadlast erinevatelt teadusdistsipliinidelt. Liit kannab praegust nime 1999. aastast. Enne seda kandis Saksamaa teadusakadeemiate ühendus nime Saksamaa Liitvabariigi Teaduste Akadeemiate Konverents (Konferenz der deutschen Akademien der Wissenschaften). Saksa Teaduste Akadeemiate Liit on Euroopa akadeemiate ühendus ALLEA liige. Liitu kuuluvad: Berliini-Brandenburgi Teaduste Akadeemia (asub Berliinis ja Potsdamis) Põhja-Reini-Vestfaali Teaduste ja Kunstide Akadeemia (asub Düsseldorfis) Göttingeni Teaduste Akadeemia Heidelbergi Teaduste Akadeemia Saksimaa Teaduste Akadeemia Leipzigis Teaduste ja Kirjanduse Akadeemia Mainzis Baieri Teaduste Akadeemia (asub Münchenis) Hamburgi Teaduste Akadeemia Akadeemiate Liit teeb tihedat koostööd liitu mittekuuluvate Saksa Loodusuurijate Akadeemia Leopoldinaga, samuti Saksa Inseneriteaduste Akadeemiaga. Saksa DV Teaduste Akadeemia Union der deutschen Akademien der Wissenschaften Saksa Teaduste Akadeemiate Liidu koduleht
Vitali Menšikov

Vitali Menšikov (sündinud 22. novembril 1946 Kurgani oblastis) on Eesti keemiainsener ja poliitik. Ta sündis Kataiskis Kurgani oblastis. Ta lõpetas aastal 1971 Uurali Polütehnilise Instituudi (asukohaga Sverdlovskis). Ta töötas aastatel 1971–1979 Sillamäe Keemiametallurgia Tootmiskoondises meistri, vanemmeistri ja vahetuseülemana; aastatel 1979–1990 samas osakonnajuhataja asetäitjana. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, olles õiguskomisjoni liige ja Ülemnõukogu Presiidiumi liige. Ta oli aastatel 1989–1993 Sillamäe linnavolikogu liige ja novembrist 1992 kuni jaanuarini 1996 Sillamäe linnapea. Ta on 8. oktoobrist 1994 Eestimaa Ühendatud Vasakpartei (ja selle eelkäija) liige. Ta oli ka Vene Demokraatliku Liikumise (asutatud augustis 1992) kaasesimees. 1996. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta üksikkandidaadina Sillamäe linnavolikogusse, sai 55 häält ega osutunud valituks. http://www.vvk.ee/varasemad/k96/tulemus/319000000.html
Vao tornlinnus-muuseum

Vao tornlinnus-muuseum on Vao tornlinnuses paiknev muuseum. Muuseum avati 1991. aastal. Muuseumis on peale Vao tornlinnuse ehitiste ka Vao mõisa ja küla ajaloo näitus. http://www.muuseum.ee/et/muuseumid/eesti_muuseumid/by_alphabet?action=details&museum_id=120
Edward Ochab

Edward Mieczysław Ochab (16. august 1906 Kraków – 1. mai 1989 Varssavi) oli Poola kommunistlik poliitik ja riigitegelane. 1956. aasta märtsist oktoobrini oli ta Poola kommunistlik liider. Edward Ochab astus Poola Kommunistlikku Parteisse 1929. aastal. Teise maailmasõja ajal viibis Nõukogude Liidus. Aastatel 1950–1954 oli ta Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomitee Organisatsioonibüroo sekretariaadi liige, 1950–1956 ka Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomitee sekretär. 1954–1968 oli ta Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomitee Poliitbüroo liige. Pärast Bolesław Bieruti ootamatut surma valiti Edward Ochab 20. märtsil 1956 Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomitee esimeseks sekretäriks. 21. oktoobril lahkus ta Poolas aset leidnud protestide ja rahutuste tõttu esimese sekretäri ametist. 1957–1959 oli ta Poola põllumajandusminister. 1961–1964 oli Ochab Riiginõukogu esimehe asetäitja ja 1964–1968 Riiginõukogu esimees (formaalselt riigipea). http://self.gutenberg.org/articles/edward_ochab "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. märts 2015. Vaadatud 1. augustil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Vallakirjutaja

Vallakirjutaja on palgaline vallasekretär, kas ajab vallavalitsuse asju ja teeb raamatupidamistööd. Eesti alal tekkis vallakirjutaja amet pärast 1866. aasta talurahvaseadust[küsitav]. Vallakirjutajad täitsid enamasti ka valla kohtukirjutaja rolli. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 642.
Balti landesraat

Balti landesraat (ka Balti maakogu, Baltimaade Ühendatud Maanõukogu, saksa keeles Der Vereinigte Landesrat für Livland, Estland, Ösel und Riga) oli Liivimaa maapäeva otsusel 22. märtsist 1918 ja Eestimaa maapäeva otsusel 28. märtsist 1918 12. aprillil 1918 moodustatud seisuslik esinduskogu, kuhu kuulusid kõigi elanikkonna kihtide ja rahvusrühmade esindajad. Samas ei olnud maanõukogu liikmete arv proportsioonis nende esindatavate gruppide arvulise suurusega. Esmakordselt kuulus Baltimaade esinduskogusse Petserimaa esindaja. Maanõukogusse kuulusid: Liivimaa rüütelkonna, mõisnike, vallavanemate, vaimulikkonna ja linnade (välja arvatud Riia) esindajad; Saaremaa rüütelkonna, mõisnike, vallavanemate, Kuressaare ja vaimulike esindajad; Tartu ülikooli professorite esindaja; Petserimaa esindaja; Riia linna esindajad (linnavolinikud, Börsikomitee esindaja, tööstuse esindaja, Polütehnikumi haldusnõukogu esindaja ja vaimulikkonna esindaja); Eestimaa rüütelkonna, mõisnike, vallavanemate, vaimulike ja linnade esindajad. Maanõukogu töökeelteks oli saksa, eesti ja läti keel. Maanõukogu saatis 12. aprillil 1918 telegrammi teel palve Saksa keisrile ja Preisi kuningale, ühendamaks Baltimaad Saksa riigiga personaaluniooni kujul, ning valis delegatsiooni temale maanõukogu otsuste esitamiseks. Delegatsiooni juhiks valiti Eduard Dellingshausen. 8. novembril 1918 valis maanõukogu Balti regendinõukogu eesotsas Adolf Pilar von Pilchauga. Balti Hertsogiriik Eduard von Dellingshausen. Kodumaa teenistuses. Tallinn, Olion, 1994, lk. 228–230. Eduard von Dellingshausen. Kodumaa teenistuses. Tallinn, Olion, 1994, lk. 237.