laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kääpa maastikukaitseala

Kääpa maastikukaitseala on maastikukaitseala Jõgeva maakonnas pindalaga 2284 ha. Kaitseala ajalugu ulatub aastasse 1961 kui Tartu Rajooni TSN Täitevkomitee 28. juuni 1961. aasta otsusega nr 8 moodustati Tammeluha kaitseala. Kääpa maastikukaitseala loomise eesmärgiks on looduslike elupaikade (kalgiveelised järved, lamminiidud, vanad loodusmetsade, rohunditerikad kuusikud ning soostuvad ja soo-lehtmetsad) ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse. Kaitse all on ka jõe- ja järveluhad, kaitsealused liigid ning liigestatud reljeefiga puhkemaastik. Kääpa maastikukaitsealal on vahelduv maastik, mille moodustab liivane Kaiu mõhnastik, mille peal kasvavad peamiselt palumännikud. Läbi maastikukaitseala voolab Kääpa jõgi. Kaitseala territooriumil on jääb neli järve: Kaiu, Jõemõisa, Papi- ning Särgjärv. Nendes veekogudes on III kaitsekategooria kalaliigid – harilik hink ja vingerjas, Kääpa jõel ka võldas. Kääpa jõel on samuti jõevähk. Kääpa maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis Kääpa maastikukaitseala Keskkonnaregistris Kääpa maastikukaitseala Turismiwebi saidil
Eesti keskmine palk

Eesti keskmine palk on Statistikaameti poolt ametlikult deklareeritud andmete alusel arvutatav Eesti maksumaksjate saadav keskmine brutokuupalk, millest ei ole arvestatud maha riigimakse (neto). Osakoormusega töökohtade puhul arvutab Statistikaamet täiskoha palga, võttes eelduseks, et osakoormus on vastav osa täistöökohast. Et paljusid neist täistöökohtadest ja neile vastavaist täiskuupalkadest pole tegelikult olemas, siis on Statistikaameti arvutatud keskmine palk alati suurem kui see keskmine, mis Maksu- ja Tolliameti andmeil tegelikult välja makstakse. Eesti keskmine brutokuupalk 2023. aasta lõikes oli 1832 eurot. Samal ajal oli keskmine mediaanpalk 1501 eurot. Alampalk ehk miinimumpalk Eesti keskmine netopalk maakonniti Netosissetulek "Keskmine palk oli mullu viimases kvartalis 1904 eurot" ERR, 6. märts 2024 keskmine brutokuupalk põhitegevusala järgi (1992–2001). Statistikaamet. Keskmine brutopalk, tööjõukulu ja töötatud tunnid majandusüksuse omaniku liigi järgi (kvartalid). Statistikaamet. keskmine brutopalk, tööjõukulu, töötatud tunnid ja töötajate arv tegevusalarühma järgi (kvartalid). Statistikaamet. keskmine brutopalk. Statistikaamet. keskmine brutopalk, tööjõukulu, töötatud tunnid ja töötajate arv tegevusalarühma järgi (kvartalid). Statistikaamet.
Hirmus suvi

"Hirmus suvi" on 2000. aastal valminud Läti mängufilm. Eesti keeles on filmi pealkiri esinenud ka kujul "Ohtlik suvi". Filmi rahvusvaheline ingliskeelne pealkiri on "Dangerous summer". Filmi tegevus toimub 12.–19. juunil 1940 Lätis (põhiliselt Riias). Baltisakslasest Läti välisminister Vilhelms Munters saab Nõukogude luurelt ülesande hankida president Kārlis Ulmaniselt volitus välisriikides asuvate Läti riigi varade kasutamiseks. Muntersil õnnestubki Ulmanist veenda, et Läti saadik Londonis ei ole usaldusväärne ja ta saabki volituse. Kuid tegelikult mängib Munters kahekordset mängu ning ta kavatseb välismaale põgeneda ning ise pankades asuvad varad omastada. Samal ajal saab Muntersi perekonnatuttavate tütar Izolde Vāgnere tuttavaks Läti Raadio reporterite Robertsi ja Kārlisega. Izolde on baltisakslane, tema vanemad on juba möödunud aastal Saksamaale lahkunud. Kuid Izolde on esialgu veel Lätisse jäänud, kuna ta peab ülikooli lõpetama. Robertsi ja Izolde vahel tekib vastastikune sümpaatia ning suhted hakkavad kiiresti arenema. Kuid Vilhelms Munters tahab saata Izoldega volitust Saksamaale. Viimasel hetkel aga tuleb Izolde laeva pealt tagasi. Roberts saab volituse oma valdusse. Vahepeal aga okupeerib Nõukogude Liit Läti. Nüüd peab Izolde Saksamaale lahkuma. Roberts jõuab Muntersiga kokkuleppele, kuid ta annab talle üle võltsitud volituse. Õige volituse põletab ta ära. Izolde saab viimasele Saksamaale minevale laevale. Munters tahab laeva peale minna, kuid Läti diplomaatilise passiga teda sinna ei lasta. Nõukogude agendid võtavad ta sadamas vahi alla. Roberts läheb Izolde korterisse, kuid seal on NKVD varitsus ja ta lastakse kohapeal maha. Filmis on segatud ajaloolised faktid fiktsiooniga. Munters tegi küll koostööd Nõukogude luurega, kuid volitust Läti varade kasutamiseks ta ei taotlenud ega saanud. Izolde ja Roberts on väljamõeldud tegelaskujud. Artūrs Skrastiņš – Roberts Inese Caune – Izolde Uldis Dumpis – Vilhelms Munters Uldis Vazdiks – Kārlis Ulmanis Jānis Reinis – Kārlis Eduards Pāvuls – Jāzeps Poškus Varis Vētra – Fricis Ceļmiņš Maija Apine – Natālija Muntere Pēteris Liepiņš – Raadio direktor Jakovs Rafaeļsons – Hanons Bubs Igors Čerņavskis – Zavjalov Arnoldas Klivečko – Vassiljev Arnis Līcītis – Derevjanski Kārlis Sebris – Augusts Juris Pļaviņš – kindral Berķis Māris Pūris – Rudums Līga Liepiņa – Elza Leons Krivāns – Osvalds Uldis Pūcītis – Pēteris Aldis Kusiņš – Aldis
Uldis Dumpis

Uldis Reinis Dumpis (sündinud 3. oktoobril 1943 Bauskas) on läti näitleja. Ta lõpetas 1965. aastal Läti Konservatooriumi teatriteaduskonna ja on pärast seda töötanud Läti Rahvusteatri näitlejana. Alates 1964. aastast on Uldis Dumpis mänginud ligikaudu 70 filmis. 1987 – Läti NSV rahvakunstnik Uldis Dumpis andmebaasis IMDb Uldis Dumpis Läti Rahvusteatri kodulehel Uldis Dumpis kino-teatr.ru andmebaasis
Hilda Mikkelsaar

Hilda Mikkelsaar (neiupõlvenimi Hilda Martinson; 20. august 1906 Tartu – 8. september 1969 Toronto) oli eesti maalikunstnik ja joonistusõpetaja. Ta lõpetas Viljandi Eesti Haridusseltsi tütarlastegümnaasiumi, kus üks tema õpetajaid oli Jaan Lattik. Aastast 1926 õppis kunstikoolis Pallas (Nikolai Triigi ja Ado Vabbe juhendamisel), mille lõpetas aastal 1930 joonistusõpetaja kutsega. Ta töötas aastatel 1930–1940 Tallinnas joonistusõpetajana (2. tütarlaste gümnaasiumis ja tütarlaste kommertsgümnaasiumis) ning lastekodus kasvatajana. Siirdus aastal 1944 Saksamaale, kus oli Geislingeni Eesti Gümnaasiumis joonistusõpetaja. Aastal 1949 asus Kanadasse, oli aastal 1956 EKKT asutajaid. Ta on loonud portreid, maastiku- ja lillepilte, Kalevipoja-ainelisi figuurikompositsioone, 1950. aastail abstraktseid maale, viimaseis tõlgendanud mitmesuguseid emotsioone (viha, valu, armastust). Ta on illustreerinud Jaan Lattiku raamatu "Surnu pruut". Tema tütar oli kunstnik Ruth Tulving, väimees mäluteadlane Endel Tulving. Helgi Kaldma Eestlased joonistavad Kanadas[alaline kõdulink] Sakala 21. detsember 2005 Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996
Jānis Reinis

Jānis Reinis (13. detsember 1960 Obeliai – 26. august 2016) oli läti näitleja. Ta töötas näitlejana Läti Rahvusteatris ja Läti Kunstiteatris. Alates 1986. aastast mängis Jānis Reinis mitmetes filmides (sealhulgas ka "Hirmus suvi" ja "Riia kaitsjad"). "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. august 2016. Vaadatud 27. augustil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Jānis Reinis andmebaasis IMDb Jānis Reinis kino-teatr.ru andmebaasis
Olaf Kopvillem

Olaf Kopvillem (1. november 1926 Kiviõli – 21. juuli 1997 Burlington) oli eesti keemik, kupletist ja koorijuht. Ta õppis Jõhvi Gümnaasiumis, võeti Saksa sõjaväkke ja sügisel 1944 suundus taganevate üksustega Saksamaale. Pärast lühiajalist vangilaagris viibimist lõpetas aastal 1947 Geislingeni põgenikelaagris Geislingeni Eesti Gümnaasiumi. Enne pääsu Kanadasse (1948) töötas kaevurina. Ta lõpetas 1956. aastal keemikuna Montréali ülikooli, oli korporatsiooni Ugala vilistlane. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta paar aastat ülikooli juures. 1960. aastal asus ta kütusefirma Shell teenistusse, töötades Montréalis, Torontos ja Burlingtonis ning aastatel 1972–1974 Hollandis. Ent rohkem kui töö keemikuna tõi talle kuulsust tegutsemine muusikavaldkonnas. Ta asutas ansambli Vikerlased, juhatas mitukümmend aastat Hamiltoni koori. Samuti asutas ta Torontos vanemgaidide koori ja Hamiltonis Helletajad. Ta tegi pidevalt kaastööd Toronto ajalehele Vaba Eestlane, mille põhjal andis ta aastal 1996 Tallinnas välja kogumiku "Vested". Aastal 1993 esitas teater Endla muusikalise komöödia "Toronto-Vilsandi nõudmiseni"; see tükk valmis tema eluloo ainetel. Kõige rohkem kuulsust kaasmaalaste seas tõid talle aga kupleed, need olid tuntud ka Kodu-Eestis. 1988 – Kanada Eestlaste Kesknõukogu teenetemärk 1993 – Kanada Eestlaste Kesknõukogu teenetemärk 1996 – Meie Mats Tema poeg oli muusik ja ajakirjanik Peeter Kopvillem. "Vindilised viisid" Pastoraal Puhkus Eluloolised märkmed Nii me elame Tsivillisatsioon Immigrant Austriast Jõulud Võta käru ja käruta Sauna taga, tiigi ääres "Viise ja vinte" Videvik Arm küll polnud see Romanss Sügisüksildus September Cachita Sularaha eest Rio Grand Koduigatsus Klunker "Lenda, lenda, lepalind" Lenda, lenda, lepalind Rannal Rohutirts Kevadtuul ja sina Ball Sügis Igatsus Sigarett Üks naljakas laul
Pobeda (reisilaev)

"Pobeda" oli Musta mere laevastikule kuulunud reisilaev. Laev ehitati Danzigi vabalinnas Schichau Werfti laevatehases. Laev, mis algselt kandis nime "Magdalena", lasti vette 1928. aastal ning ta kodusadamaks sai Bremen. 8. veebruaril 1934 sõitis "Magdalena" Curacao saare juures madalikule. Pärast remonti sai laeva nimeks "Iberia". 1946. aastal anti Iberia Teise maailmasõja reparatsioonide käigus Nõukogude Liidule, uueks kodusadamaks sai Odessa.Laev nimetati teist korda ümber ja see sai nimeks "Pobeda". 1. septembril 1948, kui laev oli teel New Yorgist Odessasse, toimus laeval tulekahju. Hukkus 49 inimest, kümned said raskeid põletushaavu. Pobeda sõitis kruiisilaevana Mustal merel kuni 1977. aastani, mil läks lammutamisele. Laeva põhiandmed olid järgmised: pikkus 140 m, laius 18,5 m, brutomaht 9779 t. Laev võis pardale võtta 177 meeskonnaliiget ja 331 reisijat.
Papijärv

Papijärv ehk Jõemõisa Papijärv on looduslik järv Jõgevamaal Mustvee vallas, üks Jõemõisa-Kaiu järvestiku järvedest, mis paikneb Kagu-Eesti lavamaa ja Vooremaa vahelises orundis. Jõemõisa järvega nimetatakse Jõemõisa Papijärve kaksikjärveks. Papijärve kaldajoone pikkus on 4597 m, pindala 42,3 ha (teistel andmetel 29,2 ha), pikkus 1480 m ja laius 510 m. Järvel on kaks saart üldpindalaga 0,24 ha, üks nendest on Linnusaar. Keskmine järve sügavus on 2,6 m, maksimaalne sügavus 2,8 m. Papijärve valgala pindala on 216 km². See on makrofüüdijärv ehk suurtaimerikas järv. Pärast mandrijää taandumist asus antud kohas Peipsi jääpaisjärve laht, mis sai hiljem iseseisvaks järveks. Selle järve veetaseme alandamise, muda kogunemise ja kinnikasvamise tagajärjel ning Kääpa jõe süvendamisel on moodustanud kolm kitsaste väinadega ühendatud järve. Papijärve suubuvad Uhmardu jõgi ehk Mustvee oja ja Ristimurru kraav. Läänekaldal on kaldaallikad. Järvest voolab välja Vahejõgi, mis suubub Jõemõisa järve. Jõemõisa ja Papijärve ühinemise kohal, mida nimetatakse Järvekaelaks, saab alguse Kääpa jõgi, mis suubub Peipsi järve. Papijärv Eesti looduse infosüsteemis Papijärv eestigiidi saidil Kääpa maastikukaitseala Turismiwebi saidil
Tammeluht

Tammeluht on niit Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Jõemõisa-Kaiu järvestiku ääres Jõemõisa ja Kaiu järve vahel, kus kasvavad Eestis suhteliselt haruldased põlistammed. 1968. aastal loodi seal kaitseala pärand-kultuurmaastiku kaitseks. Tammeluhale on rajatud matkarada pikkusega 2,8 km. Tammeluht Eesti looduse infosüsteemis Tammeluht turismiwebi saidil
Plettenberg (täpsustus)

Plettenberg on mitme koha ja isiku nimi. Plettenberg on linn Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Pletenbergi laht asub Lõuna-Aafrikas Plettenbergi mägi asub Saksamaal Baden-Württenbergis. Plettenberg Bay on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis. Plettenberg on Westfalenist pärit aadlisuguvõsa. Wolter von Plettenberg oli Liivimaa ordumeister.
Ramón Tapia

Ramón Tapia Zapata (17. märts 1932 Antofagasta, Antofagasta provints, Antofagasta piirkond, Tšiili – 12. aprill 1984) oli Tšiili poksija. Tapia sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Gennadi Šatkovile (NSV Liit). 16. suveolümpiamängude poksivõistlus. Melbourne 1956. Tulemused inglise keeles Ramón Tapia veebisaidil Olympedia (inglise)
Riia kaitsjad

"Riia kaitsjad" on 2007. aastal valminud Läti mängufilm. Filmi võtete jaoks ehitati 2004. aastal filmilinnak Cinevilla. Filmi tegevus toimub põhiliselt 1919. aasta sügisel, mil Läti pealinna Riiat ohustasid Pavel Bermondt-Avalovi juhtimise alla kuuluvad Vene valgekaartlased ja sakslastest koosnev Rauddiviis. Jānis Reinis – Mārtiņš Elita Kļaviņa – Elza Ģirts Krūmiņš – Pavel Bermondt-Avalov Romualds Ancāns – Rüdiger von der Goltz Indra Briķe – krahvinna Vilis Daudziņš – Paulis Uldis Dumpis – kirikuõpetaja Kestutis Jakstas – Kārlis Ulmanis Andris Keišs – Ernests Savickis Ģirts Ķesteris – Arnolds Artūrs Skrastiņš – Jēkabs Agris Māsēns – Augusts Savickis "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. mai 2014. Vaadatud 2. mail 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Ristimurru kraav

Ristimurru kraav on kraav Tartu maakonnas Tartu ja Peipsiääre vallas. Kraav saab alguse Välgi külast 3 km lääneedela pool ja suubub Papijärve. Ristimurru kraav Eesti looduse infosüsteemis
Ahvenamaa lipp

Ahvenamaa lääni lipp on Soome autonoomse lääni Ahvenamaa lipp. Lipp võeti ametlikult kasutusele 3. aprillil 1954. See on põhivärvilt sinine, millele on lisatud kahevärviline Skandinaavia rist. Lipu alus on Rootsi lipp, millele on lisatud punane rist. Kollane (PMS 116C) ja sinine (PMS 2945C) pärinevad Rootsi lipult, kollane ja punane (PMS 186C) aga Soome vapilt. Lipu väljad on jaotatud horisontaalselt 16+3+4+3+26 ja vertikaalselt 12+3+4+3+12. Ahvenamaa eelmine lipp oli horisontaalsete võrdsete väljadega sini-kolla-sinine lipp, mis oli mitteametlikult kasutusel 1922-1954. Ahvenamaa lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
Hullunud Tartu

"Hullunud Tartu" on 2010. aastast sügiseti Tartus toimuv iga-aastane interdistsiplinaarne kultuurifestival, mis ühendab kirjanduse, kunsti ja muusika. 2010-2018 oli festivali eestvedaja kirjanik Jaan Malin. Aastast 2019 on festivali kureerijaks Siim Lill. Algusest peale on korraldada aidanud Marja Unt. Igal aastal on see festival toimunud erinevas paigas: 2010 - Tartu Ülikooli kunagine närvikliinik Staadioni tn-l. 2011 - Tartu Ülikooli vanim anatoomikum Toomel. 2012 - Trükimuuseum ja Paberimuuseum. 2013 - Tartu Uus Teater ja endine Tartu Ülikooli kirik 2014 - Tartu Uus Teater + näitus klubis Promenaadiviis 2015 - kohvik Tervis ja restoran Wilde Vallikraavi ja Ülikooli nurgal + näitus klubis Promenaadiviis 2016 - Genialistide Klubis 2017 - Erinevate Tubade Klubi Aparaaditehases 2018 - Tartu Kirjanduse Maja 2019 - Tartu Kirjanduse Maja Igor Kotjuh on arvanud, et: "Võib-olla see on kõige avatum kirjandusfestival Eestis". Kristel Härma ""Hullunud Tartu" tõi taas kokku kunstnikud, kirjanikud ja muusikud" ERR, 16.11.2012 (vaadatud 18. novembril 2012) Igor Kotjuh: "Hullunud Tartu sõnas ja pildis" Sirp, 10. november 2017 Pilt ja sõna. Hullunud Tartu 2010–2012. Toimetanud Jaan Malin, Kadri Asmer ja Marja Unt. Luul, 2013. 309 lk. ISBN 9789949309931 Pilt ja sõna. Hullunud Tartu II. 2013–2015. Toimetanud Jaan Malin, Eveli Hämarsalu ja Marja Unt. Luul, 2016. 432 lk. ISBN 9789949814466 Kristel Härma ""Hullunud Tartu" tõi taas kokku kunstnikud, kirjanikud ja muusikud" ERR, 16.11.2012
Karskus

Karskus on vabatahtlik otsus loobuda alkoholi tarbimisest, aga ka teistest mõnutunnet tekitavate ainete kasutamisest ja mõnutunnet tekitavatest tegevustest. Karskuse valimise põhjuseid: religioosne – minu keha on vaimu tempel, mida ei tohi rüvetada; tervislik – keha tuleks mitte kurnata, vaid puhastada; sisemine areng – millestki loobudes saab teha ruumi millelegi uuele. Suurem osa religioonide alustekste sätestab mingit laadi karskusnõuded ja -soovitused. Karskusliikumine Karskuse Sõber (endine karskusselts Tartus) Karskusliikumine Eestis Karskusliikumisest ajaloost Eestis Olev Remsu. "Peateme kollektiivse enesetapu!", kogumik Aja Kirju, Petrone Print, 2016
Guillermo Salinas

Guillermo Salinas (sündinud 27. jaanuaril 1938) on Tšiili endine poksija. Salinas osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Franco Vallele (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Salinas poksis maist 1965 kuni juunini 1970 elukutselisena. Ta pidas kokku 10 kohtumist, millest võitis 7 (neist 3 nokaudiga) ja kaotas 3 (neist 2 nokaudiga) kohtumist. 18. suveolümpiamängude poksivõistlus. Tōkyō 1964. Tulemused inglise keeles Guillermo Salinas veebisaidil Olympedia (inglise) Guillermo Salinas lehel BoxRec. Inglise keeles
Bohemian Rhapsody

"Bohemian Rhapsody" on ansambli Queen laul albumilt "A Night At The Opera". Laul avaldati 31. oktoobril 1975 ning selle kirjutas vokalist Freddie Mercury. Laulul pole refrääni, selle asemel koosneb laul neljast osast: ballaad, mis lõpeb kitarrisoologa, ooperliku stiiliga osa ja lõpuks hard-rock'i osa. Laulu loomine algas 1960. aastate lõpus ning salvestama hakati seda 24. augustil 1975. Esimesena esitati laulu 14. novembril 1975 Liverpoolis Empire Theatre'is jupitatud osadena, sest originaaljärjestus oli ebatavaline ja küllaltki keeruline, et seda live'is esitada. Lugu esitati popurriina koos teiste lauludega 1976. aastani.[viide?] Esimene täielik esitus (õige osade järjestusega) oli 13. jaanuaril 1977 Milwaukees ja nii esitati seda kuni viimase Queeni kontserdini Freddie Mercuryga 9. augustil 1986. Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis lugu 163. kohale. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuni 2008. Vaadatud 22. juunil 2008.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Maks Roosma nimeline loominguline stipendium

Maks Roosma nimeline loominguline stipendium on stipendium klaasikunstniku, professor Maks Roosma mälestuseks. Professor Maks Roosma (1909–1971) oli Eesti Kunstiakadeemia klaasikunsti erialale alusepanija ja koolkonna rajaja. Tema elu ja tegevuse mälestuse jäädvustamiseks ja eriala järjepidevuse ülalhoidmiseks asutas Eesti Kunstiakadeemia klaasikunsti osakond 2007. aastal Maks Roosma nimelise loomingulise stipendiumi Eesti Kunstiakadeemia klaasikunsti eriala üliõpilasele. Stipendium antakse üliõpilasele või magistrandile, kes on viimase aasta jooksul ilmutanud silmapaistvaid loomingulisi tulemusi; on järjekindlalt tegelnud klaasikunstiga; ei oma akadeemilisi võlgnevusi. Klaasikunsti eriala üliõpilaste ja magistrantide hulgast valib stipendiaadi kolleegium, kuhu kuuluvad eriala õppejõud. 2006/2007 Kristiina Uslar 2007/2008 Helen Ankudinova, Kairit Annus, Birgit Pählapuu, Raili Velt 2008/2009 Merle Bukovec 2009/2010 Piret Ellamaa 2010/2011 Külli Nidermann 2011/2012 Andra Jõgis 2015/2016 Maria Tamm 2016/2017 Maarja Mäemets 2017/2018 Rait Lõhmus 2018/2019 Maris Maasikas-Korts 2019/2020 Greete Rüütmann 2021/2022 Kaija Kohlmann-Genno
Spartakistid

Spartakistide Liit ehk Spartakistid (saksa: Spartakusbund) oli marksistlik revolutsiooniline liikumine Saksamaal Esimese maailmasõja ajal. Liikumine on saanud nime Spartacuse järgi, kes oli Vana-Rooma suurima orjade ülestõusu juht. See loodi Karl Liebknechti, Rosa Luxemburgi, Klara Zetkini ja teiste eestvedamisel. Liit nimetas end ümber Saksamaa Kommunistlikuks Parteiks (KPD) ja ühines Kominterniga 1919. Selle suurim tegevus toimus Saksa revolutsiooni ajal 1918, kui ta õhutas revolutsioonilisi meeleolusid oma ajalehe kaudu. Spartakistide tegevus aitas kaasa Saksa keisririigi kaotusele Esimeses maailmasõjas ja hävinemisele. Kuna liikumise juhtide seas oli mitmeid juute, oli see üheks Hitleri antisemitismi ja "noa selga löömise" müüdi ajendiks. Spartakusbundi ja USPD suhete kohta vt: Ottokar Luban. Die Rolle der Spartakusgruppe bei der Entstehung und Entwicklung der USPD Januar 1916 bis März 1919. – 'Jahrbuch für Forschungen zur Geschichte der Arbeiterbewegung, No. II/2008.
Ranna-, Õhu- ja Sisekaitse Staap

Ranna-, Õhu- ja Sisekaitse Staap oli Eesti sõjaväe piirkondlik juhtimisorgan. Staabi ülesandeks oli juhtida kaitseväelaste väljaõpet alluvates väeosades ja asutustes; kaitsta Tallinna välisvaenlaste sissetungi korral, võttes valve alla maa-ala Loobu jõesuust kuni Pärnu maakonna piirini ja saared. 1925. aastal nimetati Ranna-, Õhu- ja Sisekaitse Staap ümber Ranna ja Õhukaitse Staabiks. Ranna-, Õhu- ja Sisekaitse Staabi koosseisu kuulusid: I jaoskond, II jaoskond, inspektorijaoskond. Ranna-, õhu- ja sisekaitse ülema alluvusse kuulusid: 10. Jalaväerügement, Lennuväe rügement, Auto-Tankide divisjon, Distriplinaarkompanii, Harju kaitseväe ringkonna asutused[küsitav] Järva Kaitseringkonna asutused[küsitav] Lääne Kaitseringkonna asutused[küsitav] Saare Kaitseringkonna asutused[küsitav] Ranna-, õhu- ja sisekaitse ülema operatiivalluvusse kuulusid: merejõud merekindlused (välja arvatud Peipsi laevastiku divisjon) üksik eskadron. Ranna-, õhu- ja sisekaitse ülem oli samaaegselt ka Tallinna garnisoni ülem ja garnisoniteenistuse alal allusid talle ka kõik Tallinna ja selle ümbruse väeosad ja sõjaväeasutused. 28. aprillil 1924. aastal allutati ranna-, õhu- ja sisekaitse ülemale sõjaministri käskkirjaga ka Kaitseliit. 1928. aastal läbi viidud Eesti sõjaväe reformide ja koosseisude vähendamisega Ranna- ja Õhukaitse staap likvideeriti ning tema ülesanded anti üle Kindralstaabi I osakonnale ja osaliselt ka 3. diviisi staabile. Helgi Õunapuu. "Eesti Riigikaitse juhtimine 1918–1940", lk. 58–59, Riigiarhiivi teatmik, Riigiarhiiv, Tallinn 2004, ISBN 9985-9510-0-X
Meelis Paavel

Meelis Paavel (sündinud 17. juunil 1963 Tartus) on eesti ametnik. 1981. aastal lõpetas Paavel Palamuse Keskkooli, 1981–1982 õppis ta Tallinna 2. Tehnikakoolis. 1991. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli majandusgeograafia erialal. 2007–2008 õppis ta Eesti Diplomaatide Koolis erialal "rahvusvahelised suhted ja Euroopa integratsioon". Paavel töötas 1991–1994 Tartu Juhtimise Kõrgemas Koolis lektorina. 14. juuni 1994 – 25. märts 1999 oli ta Jõgeva maavanem. Alates 2002. aastast töötab ta Eesti Töötukassa juhatuse esimehena, 11. aprillil 2012 valis Eesti Töötukassa nõukogu ta juhatuse esimeheks tagasi viieks aastaks. Paavel oli kuni 2012. aastani Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Aastatel 1999–2002 osales ta asendusliikmena IX Riigikogu töös. Kaitseväe juhataja teenetemedal Kaitseliidu Valgeristi III klass Kaitseliidu Jõgeva maleva teenetemärk 2011 Jõgevamaa Kuldrist 2024 Valgetähe III klassi teenetemärk Peeter Ernits. Meelis Paavel: Töö otsimine on täiskohaga töö!, Maaleht, 19.04.2012 Jõgeva maakonna endised juhid[alaline kõdulink] Oliver Kahu. Töötukassa juhina jätkab Meelis Paavel, ERR uudised, 11.04.2012 "Meelis Paavel lahkub sotsiaaldemokraatide ridadest". ERR uudised, 12.04.2012. Vabariigi Presidendi 7.veebruari 2024 otsus "Riiklike autasude andmine" Lennart Meri ja Meelis Paavel pildil
Audru kirik

Audru Püha Risti kirik on kirik Audrus. Kirikaias asub Eesti ainus kirikut ümbritsev arboreetum. Selle rajajale Raimond Erik Prentselile on samasse püstitatud mälestuskivi. Arboreetumis kasvab mitmeid Eesti parkides haruldasi liike, muu hulgas Fraseri nulg, korea seedermänd, tähkvaher, kollane kask, ameerika pärn, jaapani jalakas. Kirikuaias on mälestustahvliga kivi heliloojatele ja koorijuhtidele vendadele Aleksander Kunileiule ja Friedrich August Saebelmannile. Audru kiriku ümbruse muudavad puud ja põõsad Baltikumi pärliks Pärnu Postimees, lk 5, 4. juuni 2003. Audru kirik kultuurimälestiste riiklikus registris