laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Zhejiang

Zhejiang (浙江, Zhèjiāng) on provints (省, shěng) Hiina idaosas. Provints jaguneb 11 ringkonna tasemel haldusüksuseks (kõik ringkonna õigustega linnad): Hangzhou Shi (杭州市 Hángzhōu Shì) Huzhou (湖州市 Húzhōu Shì) Jiaxing (嘉兴市 Jiāxīng Shì) Zhoushan (舟山市 Zhōushān Shì) Ningbo (宁波市 Níngbō Shì) Shaoxing (绍兴市 Shàoxīng Shì) Quzhou (衢州市 Qúzhōu Shì) Jinhua (金华市 Jīnhuá Shì) Taizhou (台州市 Tāizhōu Shì) Wenzhou Shi (温州市 Wēnzhōu Shì) Lishui Shi (丽水市 Líshuǐ Shì) 2000. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Zhejiangi provintsi elanikest hiinlased 99,2% ja šeed 0,4%. Provintsi koduleht
Diana Klas

Diana Klas (sündinud 19. juulil 1967 Tartus) on Eesti näitleja. Diana Klas on Eri Klasi ja Nieves Lepa tütar. Lõpetas 1985 Tartu 3. Keskkooli, õppis 1985–1987 Tartu Muusikakoolis laulmist (Aino Kõivu klass). Oli 1986–1998 Vanemuise ja 2001–2003 Vanalinnastuudio näitleja, vahepeal ja hiljem vabakutseline. Ta on esinenud kontserdilauljana, mänginud filmis („Kallis härra Q”, 1998) ja teleseriaalides („NB! Teatriluulud”, 2000, „Kodu keset linna”, 2003–2011). Ta on olnud Eesti Teatriliidu (1998–2009) ja Eesti Näitlejate Liidu liige (2002–2009). Olga Levitskaja (Lindepuu "Tol kevadel Tartus", 1986 Vanemuises) Ira (Arro "Mööda sissetallatud rada", 1987) Preziosa (Suppé "Kümme pruuti ja ei ühtegi peigmeest", 1987) Osmina (Giacomo Puccini "Õde Angelica", 1988) Dolores (Styne'i Sugar ehk Džässis ainult tüdrukud, 1988) Koor (Elioti "Mõrv katedraalis", 1989) Ida (Kingi "Farss pastoraadis", 1989) Anna Altleis (Külveti Menning, 1990) Alkmene (Molière’i Amphitryon, 1991) Kaunispäev (Ojakääru Winnetou, 1991) Regan (William Shakespeare'i "Kuningas Lear", 1994) solist (Mu kurbused on alasti, salongiõhtu, 1995) Léona (Anouilh' Orkester, 1995) Sibyl (Cowardi "Eraelud", 1995) Édith Piaf (Murutari Marlene, 1996) Wanda (Frimli ja Stotharti "Rose-Marie", 1996) Väike kuninganna (Anouilh' ja Undi "Lõoke taeva all", 1997) Guildenstern (Shakespeare’i ja Undi Hamleti tragöödia, 1997) Näitlejanna (Kerge "Piaf – Pariisi varblane", 2000 Vanemuises, koostöös Piaf Projektiga) osaline (Brel, Jacques Breli laulude põhjal, 2001) Charlotte (Anton Tšehhovi "Kirsiaed", 2001) Rimski Korvenkoska (Elanderi Kassid, 2001) Taali (Raudsepa "Roosad prillid", 2003) Harf (Fellini "Orkestriproov", 2004, Kell Kümme) osaline (Chapmani "Palun lahkuge lavalt!", 2011 Komöödiateatris) Clementine (Kohlhaase ja Zimmeri "Kala neljale", 2012 Komöödiateatris) Julie (Baffie Kurt, tumm ja pime läksid kohtingule, 2015 Komöödiateatris) T. Seero. Diana Klas loob meeleolusid. – Õhtuleht, 9. september 1998- K. Murutar. Diana kui Piaf, see Pariisi varblane. [Piaf – Pariisi varblane]. – Postimees', 26. jaanuar 2000. A. Laasik. Diana Klas on ehtne Jacques Brel. [Brel]. – Eesti Päevaleht, 13. veebruar 2001. 20 küsimust: Diana Klas. [Intervjuu]. – Postimees: Arter, 8. veebruar 2003. E. Kivimaa. Dia(na)loogid. – Eesti Naine 2005, 3. Tulihingelist Diana Klasi elu ei murra. Intervjueerinud M. Kask. – Postimees, 19. juuli 2005. T. Koha. Diana Klas. – Elukiri' 2007, 8. Diana Klas: sain võimaluse laulda Joala laulu, mis meeldib mulle 40 aastat. Intervjueerinud S. Paavle. – Õhtuleht, 5. november 2014 Diana Klas: „Olen kõik Piafi laulud laval läbi elanud”. Intervjueerinud A. Viira. – Õhtuleht, 19. detsember 2015 Klas, Diana, teatriliit.ee
Nagu kaks tilka vett (film 1998)

"Nagu kaks tilka vett" on Ameerika Ühendriikide romantiline komöödia. Filmi režissöör ja kaasstsenarist on Nancy Meyers. Filmi produtsent ja teiseks kaasstsenarist on Charles Shyer. See on 1961. aasta samanimelise filmi uuem versioon ja 1949. aasta saksa romaani "Lisa ja Lottie" (Das doppelte Lottchen) adaptsioon. Filmi peategelased on kaksikud Annie James ja Hallie Parker. Mõlemat kaksikut mängib Lindsay Lohan. Kaksikute isa Nick Parkerit mängib Dennis Quaid ning ema Elizabeth Jamesi Natasha Richardson. Film räägib kaksikutest, Halliest ja Anniest, kes on sünnist saati lahutatud olnud. Nad kohtuvad suvelaagris, kui nad on 11-aastased. Nad õpivad seal teineteist tundma ning otsustavad omavahel kohad ära vahetada, et oma lahutatud vanemad hiljem uuesti kokku viia.
Barokiajastu basspillid

Barokk kunsti- ja muusikastiilina sündis 16. sajandi Itaalias, kus kujunes enamik ajastu muusikažanritest, kunstis arenes barokk enim Prantsusmaal ning Itaalia oli kõigis muusikavaldkondades Euroopale eeskujuks. Muusikastiilina võeti barokk kasutusele alles 18/19. saj. vahetusel. 17. sajandi instrumentaalmuusikas oli suurimaks sündmuseks viiuli esilekerkimine soolo- ja ansamblipillina. See oli seotud kuulsa viiulimeistrite koolkonnaga Cremonas (Amatid, Guarnerid ja Stradivarid). Itaalia küpses barokkmuusikas oli kõige tavalisemaks ansambli koosseisuks barokktrio, millest kujunes välja "itaalia orkester" – kaks võrdse tähtsusega juhtivat viiulirühma, harmooniatäiteks vioolad ja vundamendiks basso continuo. Moodustati ka päris suuri orkestreid. Barokiajastu klahvpillimuusikat kirjutati järgmistele pillidele: klavessiin; klavikord; positiivorel. Kõige mitmekülgsem roll oli klavessiinil, mis oli nii soolo- kui ka harmooniapill. Loe klavessiini kohta Vikipeediast. Kodudes oli kõige enam levinud klavikord ja positiivorel. Mõlemad olid väiksemad ja soodsamad kui sama pilliperekonna suured pillid. "Barokkmuusika". www.taskutark.ee. Vaadatud 8. mail 2024. "Muusikaajalugu - 4.2 Pillid". sites.google.com. Vaadatud 8. mail 2024. "Barokk. Instrumentaalmuusika (tell + show)". vara.e-koolikott.ee. Vaadatud 8. mail 2024.
Tehiskivi

Tehiskivi on looduslikest materjalidest tööstuslikult toodetud kivi. Põhikomponentideks on tsement, liiv ja täitematerjal, milleks on looduslik kivim. Tehiskive kasutatakse ehituses, sisekujunduses ja tööstustes. Tehiskive kasutatakse sisekujunduses, sest nende pind on siledam ja ühtlasem kui looduslikul kivil. Omapärasema välimuse saamiseks lisatakse pigmenti. Kõige levinum tehiskivi sisekujunduses on tööstuslik marmor. Sisekujunduses kasutatavaid tehiskive nimetatakse komposiitkivideks või harvemal juhul kunstkiviks. Tehiskivi eelised võrreldes loodusliku kiviga on:   värviline, sile ja ühtlane pind odav ja säästlik tootmine madal hind Samas esineb tehiskividel mitmeid puudusi: pikema aja jooksul võib tehiskivi murenema hakata või puruneda   tehiskivi ei ole kliimale nii vastupidav kui looduslik kivi, sest tehiskivi pole pleekimis- ega kriimustuskindel Mõningatel kivimitel, näiteks marmoril, on keerulisem tootmisprotsess: kivimi purustamine või pulbriks tegemine materjalide kokku segamine, lisatakse juurde pigmenti ja sideainet segu tihendamine vaakumvibratsiooniga paagutamine lihvimine pinna töötlemine lõikamine Tehiskive hakati valmistama 18. sajandil ning neid nimetati coade kivideks. Coade kivi on oma nimetuse saanud algidee autori Eleanor Coade järgi. Algne coade kivi koosnes ränikivist, kvartsist, savist ja soodaklaasist. Coade kivi valmistamise tehnikas oli põhirõhk põletamisprotsessil ning savi kasutamisel sideainena, mis muutsid kivid kvaliteetsemaks. Enne coade kivi valmistati tehiskive savita, sellepärast ei arvestata ametlikult Eleanor Coade tehiskivide loojaks. Coade tehiskivi retsept on aluseks võetud tänapäevaste tehiskivide valmistamisel ning sellepärast peetakse teda de facto tehiskivide loojaks. Presskivi või konstrueeritud kivi koosneb purustatud kivitükkidest, mille sideaineks on polümeervaik või tsement. Kasutatakse köögi tööpindade tegemisel, sisearhitektuuris. Presskivideks on pressitud kvarts ja pressitud marmor. Valatud kivi on betoonist ja jäljendab looduslikku kivi. Terratso koosneb betoonist ja kivitükkidest. Kasutatakse põranda-, trepi- ja seinakattematerjalina Kultiveeritud kivi on Cultured Stone ettevõtte toodetud kiviplaat. Koosneb betoonist ja lisaainetest. Coade kivi ka Lithidodipyra/Lithidodipra on esimesena kasutusele võetud tehiskivi, mis koosneb ränikivist, kvartsist ja savist. Tillemann, Harald (1966). Inimene loob kivi. Tallinn: Valgus. ISBN 9789916087312. Barani, Kianoush (jaanuar 2016). "Production of artificial stone slabs using waste granite and marble stone sludge samples". ResearchGate. Vaadatud 28.03.2024. Valeriani, Simona, ‘Baked clay’ and ‘artificial stone’: the 19th century rediscovery of ancient building materials (inglise), vaadatud 28. märtsil 2024 "Cultured stone". Cultured Stone. Vaadatud 28. märtsil 2024.
Baby Lasagna

Marko Purišić (sündinud 5. juulil 1995), esinejanimega Baby Lasagna, on Horvaatia laulja, laulukirjutaja ja muusikaprodutsent. Ta esindas Horvaatiat 2024. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel looga "Rim Tim Tagi Dim". Eurovisioonil sai ta finaalis teise koha ning temast sai Horvaatiale kõrgeima punktisumma kogunud esindaja alates riigi debüüdist 1993. aastal. Aastatel 2011–2016 ja 2018–2022 oli Purišić Horvaatia rokkansambli Manntra kitarrist. 2023. aastal alustas ta soolokarjääri. 21. oktoobril 2023 avaldas Purišić oma debüütsingli "IG Boy". 2023. aasta detsembris, ilmus tema teine ​​singel "Don't Hate Yourself, But Don't Love Yourself Too Much". Purišići muusikaliste eeskujude hulka kuuluvad Rammstein, Twenty One Pilots, Electric Callboy, Tonči & Madre Badessat. Tema muusika hõlmab selliseid stiile nagu pop-punk, tekno, metal' ja house'. "Demons and Mosquitoes" "IG Boy" (2023) "Don't Hate Yourself, But Don't Love Yourself Too Much" (2023) "Rim Tim Tagi Dim" (2024) "And I" (2024) "Biggie Boom Boom" (2024)
Fujian

Fujian [futsj'en] on provints Hiina idaosas. Provintsi ranniku lähedal olevad Jinmeni ja Matsu saared on Hiina Vabariigi, ülejäänud provints Hiina Rahvavabariigi kontrolli all. Provints jaguneb 9 ringkonna tasemel haldusüksuseks (kõik ringkonna õigustega linnad): Fuzhou (福州市 Fúzhōu Shì) Xiamen (厦门市 Xiàmén Shì) Zhangzhou (漳州市 Zhāngzhōu Shì) Quanzhou (泉州市 Quánzhōu Shì) Sanming (三明市 Sānmíng Shì) Putian (莆田市 Pútián Shì) Nanping (南平市 Nánpíng Shì) Longyan (龙岩市 Lóngyán Shì) Ningde (宁德市 Níngdé Shì) 2000. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Fujiani provintsi elanikest hiinlased 98%, šeed 1% ja hueid 0,3%. Tabulation on 2020 China Population Census by County Provintsi koduleht
Vajumisvaatlus

Vajumisvaatlus uurib maapinna kihtide järsku või järkjärgulist vajumist. Vajumisvaatluse eesmärk on pinnase, hoone või infrastruktuuri vajumise mõõtmine ohutuse tagamiseks. Vajumisvaatluse käigus selgitatakse uuritava objekti vastavus projekti normidele. Vajumisvaatlusega seonduvaid mõõdistusi viib läbi vastava kutsega spetsialist. Esimesed vajumisvaatlused tehti 1906. aastal Houstuni piirkonnas Ameerika Ühendriikides. Selle käigus teostati mitmeid uuringuid püsivate võrdlusalusete määramiseks, millel põhinevad algsed maapinna kõrgused. Pärast HGSD (Harris-Galveston Subsidence District) loomist 1975. aastal, töötati Ameerika Ühendriikides välja Riikliku Geodeetilise uurimisinstituudi (NGS) juhendamisel maapinna mõõtmised. Aastate jooksul on vajumisvaatlusteks tehnika arenenud võrdlusaluste kohapeal käsitsi mõõtmisest satelliitidel põhinevaks tehnoloogiaks. 1990. aastast on hakatud määrama muutusi maapinna kõrguses kasutades GPS-i. 2015. a avaldati rahvusvahelise hüdroloogiauuringute assotsiatsiooni ajakirjas „Proceedings of the International Association of Hydrological Sciences" USA-s läbiviidud vajumisvaatluste tüübid: optiline nivelleerimine – nivelleerimisel saadud suhteliste kõrguste seire satelliitmõõdistamine – kõrguste monitooring GNSS-i püsijaamade abil ekstensomeetriga mõõdistamine – mõõdetakse horisontaalset maapinna nihet kahe või enama punkti vahel fotogeoloogiline analüüsimine – maalõhede ja maapinna muutuste hindamine aerofotode abil põhjavee taseme seire – meetod, mida rakendatakse maalõhede ja vajumispiirkondade kaardistamisel, et hinnata piirkonna deformatsioone ja prognoosida maa vajumist Vajumist on võimalik mõõta järgnevate vahenditega. Interferomeetriline tehisavaradar Tahhümeeter Ekstensomeeter GNSS püsijaamad Nivelliir "Land Subsidence". USGS. 02. märts 2019. Vaadatud 08. mail 2024. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |vaadatud= ja |kuupäev= (juhend) "HISTORY OF SUBSIDENCE MONITORING". Harris-Galveston Subsidence District. Vaadatud 08. mail 2024. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |vaadatud= (juhend) Fergason, K. C.; Rucker, M.L.; Panda, B.B. (12. november 2015). "Methods for monitoring land subsidence and earth fissures in the Western USA" (PDF). PIAHS. Vaadatud 08. mail 2024. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |vaadatud= (juhend) "MEASURING SUBSIDENCE". Harris-Galveston Subsidence District. Vaadatud 08. mail 2024. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |vaadatud= (juhend)
Kaleen

Marie-Sophie Kreissl (sündinud 12. novembril 1994), tuntud ka kui Kaleen, on Austria laulja, tantsija ja koreograaf. Ta esindas Austriat 2024. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "We Will Rave". Kaleen'i muusikaliste mõjutajate alla kuuluvad Dua Lipa, Little Mix, Ariana Grande, Beyoncé ja Zara Larsson. 2014. aastal osales ta tantsuvõistluse Got to Dance saksakeelses versioonis ja jõudis finaali. Alates 2020. aastast on ta töötanud koreograafi ja lavastajana ORF-is. 2021. aastal asutas ta oma plaadifirma Wifi Records. Tema esimene album Stripping Feelings ilmus 2023. aasta septembris. "Stripping Feelings" (2023) "Too Good to Not" (2021) "Don't Wanna Leave You Now" (2021) "Games" (2022) "Put You Down" (2022) "What It Feels Like" (2023) "Stripping Feelings" (2023) "Taking Chances" (2023) "We Will Rave" (2024)
William Sweet

William Sweet (sündinud 1955 Edmontonis, Kanadas) on Kanada filosoof. Ta on Institut International de Philosophie (Pariis) liige ja Kanada Kuningliku Seltsi (FRSC) liige. Sweet on lõpetanud Pariisi ülikooli politoloogia ja usuteaduse erialal. Ta kaitses doktorikraadi filosoofias Ottawa ülikoolis ja doktorikraadi teoloogias Lõuna-Aafrika ülikoolis William Sweet töötab St Francis Xavieri ülikooli filosoofia osakonnas. Tema uurimisteemadeks on poliitiline filosoofia, eetika, moraalifilosoofia, õigusfilosoofia, lääne poliitiline kultuur jne. 1986 – valiti Kanada Kuningliku Seltsi liikmeks 1995 – valiti Ühendkuningriigi Kuningliku Ajalooühingu liikmeks Before and After Democracy, (Leuven, Belgium: Peeters, 2023). Philosophy Re-Engaging Cultures and Ways of Life, (Washington, DC, 2022). Care of Self and Meaning of Life, (with Cristal Huang) (Washington, DC, 2015). What is Intercultural Philosophy?, (Washington, DC: CRVP, 2015). Cultural Clash and Religion, (Washington, DC: CRVP, 2014) William Sweet, Jonathan Lavery, Louis Groarke (toim) Ideas Under Fire, (Fairleigh Dickenson University Press, 2013)
Gåte

Gåte on Norra ansambel. Nende stiili on nimetatud progressiivseks folk-rokiks. Nad esindasid Norrat 2024. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel looga "Ulveham". "Jygri" (2002) "Iselilja" (2004) "Liva" (2006) "Svevn" (2018) "Nord" (2021)
Puudutus

Puudutus (ka puudutamine) on keskkonna tajumine naha abil. Spetsiaalsed naha retseptorid saadavad ajju signaale, mis võimaldavad tunnetada valgust ja pehmet survet, kuuma ja külma, kehaasendit ja valu. Puudutus on sensoorse närvisüsteemi osa. Närvisüsteem hõlmab lisaks ka nägemis-, kuulmis-, haistmis-, maitse- ja tasakaalumeelt. Füsioloogias nimetatakse puudutust somatosensoorseks süsteemiks, aju ja keha närvistruktuuride võrgustikuks, mis tekitab puudutuse (haptiline taju), samuti temperatuuri (termotseptsioon), kehaasendi (propriotseptsioon ehk lihastaju) ja valu (notsitseptsioon) taju. Somatosensoorsus toimib siis, kui naha või siseorganite mehaanilised ja termotundlikud struktuurid tajuvad füüsilisi mõjutusi, näiteks survet nahale (mehhanotransduktsioon, notsitseptsioon). Nende struktuuride või retseptorite tundlikkus viib perifeersete sensoorsete neuronite aktiveerimiseni, mis edastavad signaale seljaajule. Sensoorset teavet töödeldakse seejärel lokaalselt seljaajus, et juhtida reflekse ning see edastatakse ka ajju, et tajuda teadlikku puudutust ja propriotseptsiooni. Ajju suunduvad närvirajad on üles ehitatud nii, et teave füüsilise mõjutaja asukoha kohta säilib. Sel viisil esindavad aju somatosensoorses ajukoores olevad naaberneuronid naha või keha lähedal asuvaid asukohti, luues omapärase kaardi. The Senses: The Somatosensory system Carl Sherman (August 12, 2019). Dana Foundation. New York.
Marimo

Marimo on Eesti luksusrõivaste bränd, mis tegutseb aastast 2010. Selle asutaja, loovjuht ja disainer on Mariliis Pikkar. Ettevõtte butiik ja ateljee asuvad alates 2014. aastast Tallinna vanalinnas (Müürivahe 17). Brändi disainikeel on klassikaline ning elegantne. Marimo tootmine lähtub aeglase moe põhimõtetest ja tootmine toimub nende Tallinna vanalinna ateljees tellimuse järgi (ing k. made-to-order) ja kliendi mõõtude järgi (ing k. made-to-measure). Marimo toodab oma YouTube meediakanalile harivat sisu kapselgarderoobi loomise, rõivaste stiliseerimise ning jätkusuutliku moe kohta. 2019. aastal sai Marimo EAS Loomeettevõtjate ekspordivõimekuse arendamise toetust. 2022. aastal sai Marimo EAS Loomeettevõtjate arenguplaani elluviimise toetust. 2023 aasta seisuga Marimo on eksportinud 20+ riiki. Youtube Koduleht Instagram Kultuuriministeeriumi video intervjuu: Marimo üks juhtivaid ekspordis tegutsevaid ettevõtteid loomemajanduses 04.01.2024 Swedbank blogi: Vähem on rohkem- Eesti rõivabrändi Marimo näide 21.04.2023 Eesti Naine | Marimo Fashion House’i looja ja disainer Mariliis Pikkar: kui sa midagi armastad, siis sa ka riskid 21.10.2022 Ärisaade podcast: Marimo - kirega hoitud bränd 21.10.2022 Ekspordime podcast: Mariliis Pikkar “Kuidas Marimo Fashion 15 riiki moekaupu ekspordib?" 01.12.2021 Täitsa Pekkis Podcast: Mariliis Pikkar - elegantse brändi taga seisev sihikindel ja raske töö 31.05.2021 Vanalinnas asuv Eesti moemaja tuli kriisi mõjul välja ainulaadse kontseptsiooniga Delfi, 28.02.2021 Suur lugu - Šokk, kohanemine ja arengud. Eesti tuntud moedisainerid avavad, kuidas nad on kriisi ajal ellu jäänud, Anne & Stiil, 24.02.2021 Täispikk lugu! Marimo Fashion: Ajatu Elegants, Ajakiri Golf, 13.01.2021 Läbimõeldud kümme ehk Marimo uus kapselkollektsioon, Portail, 03.09.2020 Moedisainer Mariliis Pikkar: praktiliselt iga pruut küsib, kuidas kleiti ka hiljem kanda saaks, Edasi.org, 11.07.2019 Marimo disainer Mariliis Pikkar räägib presidendiballi silmapaistvatest kleitidest, Postimees, 21.02.2019 Beebi kõrvalt kohe tööle! Eesti moelooja räägib, kuidas on selline elu võimalikAnne&Stiil, 28.11.2018 https://www.marimofashion.com/pages/brand-story https://blog.swedbank.ee/ettevotlus/vahem-on-rohkem-eesti-roivabrandi-marimo-naide https://ariregister.rik.ee/est/company/11943466/Marimo-Fashion-OÜ?search_id=906455d&pos=1
Öö (film)

"Öö" on 2023. aastal esilinastunud Eesti lühimängufilm. Suveöine pulmapidu kisub ootamatult pruutpaari lahku kasvamiseks. Side, mis veel hiljuti tundus nii tugev, langeb kahtluse alla ööl, mil oodatud kooselu pidi algama. Pulmadele eelnenud unistused ja mõtted sellest, mida abielu kummagi jaoks tähendab, ei ole enam see ankur, mis neid antud lubaduse küljes hoiaks. Pulmapidu mereäärses männimetsas pannakse pausile pruudirööviga, mis kujuneb lõbusa tembu asemel vaikust ja kõhklust täis rännakuks. Ühel hetkel röövib pruut hoopis pruudiröövija, püüdes nii oma küsimustele ja sisekahtlustele vastuseid saada. Astrid – Ilo-Ann Saarepera Tõnis – Reimo Sagor Johan – Ingmar Jõela Kaspar – Markus Habakukk ja teised. Öö Eesti filmi andmebaasis Andrei Liimets. Võbelev väljakutse täispikkadele mängufilmidele. kultuur.postimees.ee, 20. märts 2024. Katharina Kala. Lühike, aga magus?. Sirp, 22. märts 2024.
Future

Nayvadius DeMun Cash ( sündinud 20. novembril 1983), ametialaselt tuntud kui Future, on Ameerika räppar ja laulja. Oma mumble-stiilis vokaali ja viljaka väljundi poolest tuntud Future'it peetakse automaathäälestatud meloodiate kasutamise pioneeriks trap-muusikas. Selle muusikastiili püsiva populaarsuse tõttu peetakse teda üldiselt oma põlvkonna üheks mõjukamaks räppariks. Georgia osariigis Atlantas sündinud ja üles kasvanud Future sõlmis 2011. aastal salvestuslepingu plaadifirmaga Rocko's A1 Recordings, mis asus varsti pärast seda ühisettevõttesse Epic Records. Tema kaks esimest stuudioalbumit "Pluto" (2012) ja "Honest" (2014) said kriitilise ja kommertsliku edu, luues plaatina sertifikaadiga singlid "Turn On the Lights", "Honest", "Move That Dope" (koos Pharrell Williamsi ja Pusha T'ga) ning "I Won" (koos Kanye Westiga). Future’i muusikat on iseloomustatud kui trap-muusikat. Future kasutab oma lauludes valdavalt funktsiooni Auto-Tune, nii räppides kui ka koos efektiga lauldes. 2013. aastal kirjutas Pitchfork, et Future "näitab imekombel, et Auto-Tune võib endiselt olla huvitav kunstiline tööriist", väites, et ta "leiab tarkvara jaoks palju võimalusi emotsioonide rõhutamiseks ja värvimiseks". LA Times kirjutas 2016. aastal, et "Future'i kõrgelt töödeldud vokaal viitab mehele, kes on uimastite, armastuse või tehnoloogia tõttu ajendatud meeleheitele". GQ väitis 2014. aastal, et tal "on õnnestunud väsinud Auto-Tune taaskäivitada ja sellest, midagi täiesti uut teha". Ameerika räppar T-Pain, kes samuti kasutab seda heliprotsessorit, kritiseeris 2014. aastal Future'i selle ebatavalist kasutamist. Vastuseks ütles Future ühes intervjuus, et "kui ma esimest korda Auto-Tune'i kasutasin, ei kasutanud ma seda kunagi laulmiseks. Ma ei kasutanud seda nii, nagu T-Pain. Kasutasin seda räppimiseks, sest see muudab mu hääle karmimaks. Nüüd tahavad küll aga kõik Auto-Tune'is räppida." Tänu oma muusikastiili püsivale kaasaegsele populaarsusele peetakse teda oma põlvkonna üheks mõjukamaks räppariks. Future on tema andmetel seitsme lapse isa, kellel kõigil on erinevad emad. Samuti on ta lapsendanud oma tütre ema poja. 2013. aasta oktoobris kihlus Future Ciaraga, kes on ühe tema poja ema, kuid Ciara lõpetas kihluse 2014. aasta augustis Future truudusetuse tõttu. 2016. aastal kaebasid Future'i kohtusse nii Jessica Smith kui ka Ciara. Smith kaebas ta kohtusse elatise maksmata jätmise eest, väites, et nende poeg "kannatab emotsionaalsete ja käitumisprobleemide all, mis tulenevad Future kui isa hooletusse jätmisest". Ciara kaebas ta kohtusse laimu eest. 2016. aasta oktoobris ütles kohtunik, et Future`i Twitteri säutsude jada Ciara peksmise kohta ei olnud seotud 15 miljoni dollariga, mida ta küsis. 2019. aastal esitasid kaks naist Floridast ja Texasest vastavalt isadushagi, väites, et Future oli nende tütre ja poja isa.
2022. aasta Ilmar Raua mälestusturniir

Ilmar Raua 56. mälestusturniir oli 2022. aastal Viljandis peetud Ilmar Raua mälestusturniir males. 3.–10. juulini 2022 Viljandis toimunud rahvusvahelise turniiri koosseisus oli maletajaid peamiselt Eestist, aga ka Lätist, Leedust, Hispaaniast, Ukrainast ja Filipiinidelt. Turniiril mängis kaheksa suurmeistrit: Kaido Külaots, Meelis Kanep, Igor Shvyrjov, Tomas Laurušas, Paulius Pultinevičius, Normunds Miezis, Ilmārs Starostīts ja Mikita Majoraŭ. Turniiri korraldaja oli Toomas Valgemäe, peakohtunik FIDE arbiiter Tarmo Tuul ja kohtunik Gert Elmaste. Turniiril mängiti Šveitsi süsteemis 9 vooru. "Chess-results.com - 56th Ilmar Raud Memorial Tournament". chess-results.com. Vaadatud 8. mail 2024.