laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sarja

Sarja on küla Mulgi vallas Viljandimaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Abja valda. Sarja küla on ligi 90% ulatuses kaetud metsaga, põllumaad on vähe. Sealt on mustikametsi, kaasikuid, haavikuid, saarikuid, seemnemännikuid, vähem aga pindalalt suuri põlde ääristavaid lepikuid. Sügiseti saadakse neist metsadest rikkalik seenesaak[viide?]. Sarja metsades leidub põtru, metskitsi, metssigu, punahirvi, karusid, ilveseid ja muid loomi. Paljude ojade ja kraavide kallastel saab jälgida kobraste elutegevust – hinnanguliselt on Sarja külas iga inimese kohta kaks kobrast[viide?]. Sarja külast voolab läbi Enu oja, Tiru oja, mis suubub Hendrikhansu ojja. Hendrikhansu talu all on viimane üles paisutatud Hendrikhansu järveks, mille kaldal on Eesti pikim liivakivipaljand – Hendrikhansu Põrgu. Seal võib kohata jäälindu. Sarja külaga liideti 1977. aastal Peraküla (1722 Peria Külla, 1797 Para küla, u 1900 Пяракюля) ja 1970. aastal Sambla. Sambla Väike-Sambla Saadu Venetare Sarja tee Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. "Sarja". KNR. Eesti Keele Instituut.
Veelikse (Mulgi)

Veelikse (kohalikus kõnepruugis Lambaküla) on küla Mulgi vallas Viljandimaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Abja valda. Külast läheb läbi Valga–Uulu maantee. Külast voolab läbi Hendrikhansu oja, millele on küla keskuses paisutatud Veelikse järv, küla põhjaosas asub oja ääres Vaida paljand. Küla loodepiiril voolab Tiru oja, millele on paisutatud Tiru järv. Veelikse külas oli Veelikse rüütlimõis (saksa keeles Felix). Mõisal oli Hendrikhansu ojal vesiveski. 1926. aastal avati Abja ning Mõisaküla vahelisel raudteelõigul uus jaam - Laatre. Samal aastal valmis ka stiilne Laatre jaamahoone, mis on Eesti väikeraudteede miljöö ehedaks näiteks. Kitsarööpmeline raudtee suleti 1973. aastal. Laatre jaamahoone asub Veelikse külas. Veelikse bussijaam aastal 2005 Veelikse piimapukk, juuni 1998. Seda piimapukki kasutati aastani 2001. Veelikse mõisa vesiveski ja Veelikse paisjärv aastal 2005 Bussijaam Laatre teeristil Valga-Uulu maanteel. Lammutati aastal 2019, tee uuendamisel Veelikse mõisa vesiveski veebruaris 2019 Veelikse paisjärv vesiveski juures, veebruar 2019 Veelikse mõis Laatre mõis Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Abja Maaturism Veelikse küla Mulgimaa loodus ja pärandikultuuri objektid
Maximilian Kolbe

Maximilian Maria Kolbe (poola keeles Maksymilian Maria Kolbe; kodanikunimega Rajmund Kolbe; 8. jaanuar 1894 Zduńska Wola – 14. august 1941 Oświęcim) oli katoliku kiriku pühak, poola frantsiskaani munk, ordupreester, märter, kes läks Auschwitzis ühe pereisa eest vabatahtlikult surma. Rajmund Kolbe sündis 8. jaanuaril 1894 Venemaa Keisririigi valduses olnud Poola osas. 1910. aastal astus ta frantsisklaste ordusse. Ta saadeti õppima Rooma, kus ta 1918. aastal pühitseti preestriks. 1919. aastal naasis isa Maximilian Poolasse ja hakkas seal edendama organisatsiooni Militia Immaculatae ('Pärispatuta Neitsi sõjavägi') tegevust, mille ta oli asutanud 16. oktoobril 1917. 1927. aastal asutas ta Varssavi lähedal Niepokalanówi evangeliseerimiskeskuse (kloostri). Aastaks 1939 oli sealsest 18 vennast saanud 650, nii et see oli maailma suurim katoliku klooster. Et maailma paremini Pärispatuta Neitsile võita, kasutasid vennad kõige moodsamaid massiteabevahendeid. Nad avaldasid palju katehheetilist ja harduskirjandust, päevalehte tiraažiga 230 000 ja üle miljonilise tiraažiga kuukirja. Kolbe rajas lühilaineraadiojaama ning kavatses asutada filmistuudio. 1930. aastal rajas ta Nagasaki servale jaapani Niepokalanówi ning plaanis rajada misjonikeskusi üle maailma. 1939. aastal pakkus Kolbe klooster varjupaika Poola pagulastele, sealhulgas juutidele. Mais 1941 ta vahistati ja paigutati koonduslaagrisse Auschwitz I. Juulis 1941 oli üks mees Plokist nr 14 kadunud. Selle eest otsustati kümme meest samast plokist surnuks näljutada, et hirmutamisega ära hoida uusi põgenemiskatseid (hiljem leiti kadunud mees uppununa laagri välikäimlast). Üks kümnest hakkas karjuma, hädaldades oma perekonna pärast. Kolbe palus, et ta saaks surma minna tolle mehe asemel, ja tema soov rahuldati. Pärast kahenädalast nälgimist oli neli meest veel elus. Et kongidest oli puudus, hukati Kolbe ja teised kolm meest fenoolisüstiga. Kolbe kuulutati õndsaks 1971. aastal ja paavst Johannes Paulus II kanoniseeris ta pühakuks "armastuse märtrina" 1982. aastal. Tema mälestuspäev on 14. augustil. Püha Maximilian Maria Kolbet peetakse ajakirjanike, perekondade, vangide, abordivastase liikumise ja narkomaanide kaitsepühakuks.
Veskimäe (Mulgi)

Veskimäe on küla Mulgi vallas Viljandimaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Abja valda. Külas asuvas Ärma talus on elanud president Toomas Hendrik Ilves. Külas voolab Lüütre oja, millele on paisutatud Kille paisjärv. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Veelikse järv

Veelikse järv on kahe Eesti järve nimi: Veelikse järv asub Pärnu maakonna Saarde vallas Veelikse järv asub Viljandi maakonna Mulgi vallas
Umbsoo küla

Umbsoo on küla Mulgi vallas Viljandimaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Abja valda. Küla põhjapiiriks on Valga–Uulu maantee, lõunapiiriks riigipiir Lätiga. Küla on saanud nime Umbsoo järgi. Küla lähistel voolab ka Umbsoo oja. Külas asub Mõisaküla kalmistu. 1977. aastal liideti Umbsoo külaga Lämba. Kuni 2008. aastani poolitas küla territooriumi Pärnu–Mõisaküla raudteelõik. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.05.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Marja Kallasmaa: artikkel "Lämba" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Umbsoo

Umbsoo (ka Kamalipera soo) asub Viljandi maakonna Mulgi vallas, ajalooliselt kuulus aga Pärnumaa Halliste ja Saarde kihelkonna valdustesse.
MET ART

MET ART (algselt Most Erotic Teens) on alates 1999. aastast tegutsev kunstiliste aktifotode galerii internetis. MET ART koduleht
Grigori Galitsõn

Grigori Aleksandrovitš Galitsõn (vene Григорий Александрович Галицын; 1957 Rozdilna, Rozdilna rajoon, Odessa oblast – 13. november 2021) oli vene aktifotograaf. Ta on teinud erootilisi aktifotosid Volgogradi oblastist pärit naismodellidest (kellest ühega on ta nüüd abielus) ning riputanud neid veebisaitidele (algul Obolenski nime all). Ta oli üks juhtivaid erootiliste fotode tegijaid ning on avaldanud fotoalbumi "Galitsin's Angels: From Russia With Love" (2005). Ta elas Volgogradis. 17. septembril 2006 arreteeriti ta koos oma abikaasa Irina Aleksandrovna Pistšassovaga oma kodus. Neile esitati süüdistus pornograafiliste kujutiste levitamises. Veebisaidid on suletud. Galitsõn saatis Vladimir Putinile kirja, kus ta näitab nende süüdistuste alusetust. Ta vabastati vanglast 2009. aasta algul. Alates 2014. aastast elas ta Kalatšjovski rajoonis, kus kasvatas sigu ja kanu. Obolenski portfoolio saidil photosight.ru Galitsõni kiri Putinile (vene keeles)
Maija Plissetskaja

Maija Mihhailovna Plissetskaja (vene keeles Майя Михайловна Плисецкая; 20. november 1925 Moskva – 2. mai 2015 München) oli juudi päritolu Vene balletitantsija, keda on sageli nimetatud oma aja suurimaks baleriiniks. 1943. aastal lõpetas ta Moskva koreograafiakooli. Kohe pärast seda sai temast priimabaleriin, mis on algaja baleriini kohta haruldane. Tema punased juuksed ja silmapaistev välimus tegid temast glamuurse kuju. Tema pikad ja nõtked käed olid tollal ainulaadsed, samuti oli ta tuntud oma hea hüppevõime, ekstreemselt painduva kaela, tehniliselt tugeva tantsu ja karisma poolest. Plissetskaja üks kuulsamaid rolle oli surev luik Camille Saint-Saënsi tsükli "Loomade karneval" põhjal tehtud balletis. Plissetskaja oli baleriine, kes pälvis prima ballerina assoluta austava nimetuse. Pjotr Tšaikovski "Luikede järv" Odette-Ottilie Tšaikovski "Uinuv kaunitar" Aleksander Krein "Laurencia" (Laurencia) Camille Saint-Saëns "Loomade karneval" Vene NFSV teeneline kunstnik (1951) Vene NFSV rahvakunstnik (1956) NSV Liidu rahvakunstnik (1959) Lenini preemia (1964) Kolm Lenini ordenit (1967, 1976, 1985) Sotsialistliku töö kangelane (1985) Prantsuse Auleegioni orden (1986) Preemia "Venemaa rahvuslik uhkus" (2003) Ordeni Teenete eest Isamaa ees kõigi nelja järgu kavaler (1995, 2000, 2005 ja 2010) Balti Täht (2013)  Plissetskaja oli abielus helilooja Rodion Štšedriniga. Elu viimastel kümnenditel elas peamiselt Münchenis ning vahel ka abikaasa kodumaal Leedus Trakais. Maia Plissetskaja. Mina, Maia Plissetskaja ... ; (tõlge vene keelest: Jüri Ojamaa, Maris Makko; eessõna: Urmas Ott). Tallinn : SE&JS, 1997. Plissetskaja tantsib ka oma 75. juubelil, Eesti Päevaleht, 21. november 2000 Iginoor Plissetskaja tähistas 80 aasta juubelit tantsuga, Õhtuleht, 23. november 2005 Suri kaasaja suurimaid balletilegende Maia Plissetskaja, Delfi, 2. mai 2015
Jooks

Jooks ehk jooksmine on loomade ja inimeste kiireim liikumisviis jalgade abil ilma abivahendita. Erinevalt kõndimisest ei puuduta jooksmisel jalad kogu aeg maad. Jooksmisel tõmbuvad lihased kokku ja pumpavad vereringesse valku. Vereringe viib valgu peaajju, kus aktiveerub katepsiin B, mis pärast jooksmist taastab lihaseid ning parandab mälu ja õppimisvõimet. Sörk on aeglane jooks, mis sai 1970. aastatel Läänes tavaliseks tervisespordi alaks. Et sörk koormab liigeseid, siis on paljud asendanud sörgi trepist ronimisega. Kestvusjooksu hüpotees Running-Induced Systemic Cathepsin B Secretion Is Associated with Memory Function Joe Puleo, Patrick Milroy "Jooksu anatoomia". Inglise keelest tõlkinud Marina Maran, eessõna Kristjan Port. Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2012, 200 lk; ISBN 9789985587447
Huuksi

Huuksi on küla Järva maakonnas Järva vallas. Külas on asunud Huuksi mõis. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koigi valda. 2014. aastal läks osa küla territooriumist taastatud Pätsavere külale. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 28.02.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Maret Maripuu

Maret Maripuu (sündinud 16. juulil 1974 Tallinnas) on Eesti poliitik ja riigiametnik. Ta on alates 1. juulist 2022 Sotsiaalkindlustusameti peadirektor. Ta on õppinud Tallinna 49. Keskkoolis ja Akadeemias Nord õigusteadust ja Tartu Ülikoolis terviseteadusi. Maret Maripuu on töötanud aktsiaseltsis Eesti Statoil. Aastatel 2014–2022 oli ta Tööinspektsiooni peadirektor. Maripuu töötas 1994–1999 riigikogus liberaalide ja reformierakonna fraktsiooni nõunikuna ning ühtlasi Eesti Reformierakonna kantselei juhatajana. 1999–2011 oli Maripuu IX–XI Riigikogu liige. Maripuu oli 2001–2005 Tallinna volikogu esimees ja 2006–2007 Riigikogu aseesimees. Ta oli 2007–2009 Andrus Ansipi teise valitsuse sotsiaalminister. Pensionide kojukande ja sotsiaaltoetuste väljamaksmisega tekkinud probleemide tõttu esitas Maripuu lahkumisavalduse. Tema asemel sai sotsiaalministriks Hanno Pevkur. 16. oktoobril 2005 toimunud kohalike omavalitsuste valimistel kogus Maripuu Tallinnas 2767 häält. See oli kogu Eesti peale 5., Tallinnas 4. ja Reformierakonnas 3. tulemus. Maripuu kandideeris ka 2011. aasta Riigikogu valimistel. Ta kogus 1458 häält ning sai keskkonnaministri ametikohale asunud Keit Pentuse asendusliikme kohast loobunud Ülle Rajasalu asemel asendusliikmena XII Riigikogu liikmeks. 2003 – Portugali Vabariigi Prints Dom Henrique ordeni suurohvitseririst Maripuu abiellus 2017. aasta juunis oma ammuse elukaaslase Igor Gräziniga. Nende ühine poeg Kaspar Gräzin on sündinud 2001. aasta mais. Kaspar Gräzini ristivanemad on Ivi Eenmaa, Jaanus Rahumägi ja Valdo Randpere. "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk 44 Sotsiaakindlustusametit asub juhtima Maret Maripuu. Riigikantselei tippjuhi konkusiveeb. "Kristen Michal. " "*" Eesti Päevaleht, 2. august 2012 "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk 13 Rajasalu loobus, Maret Maripuu pääseb riigikokku! Õhtuleht, 28. märts 2011. Lühitutvustus Riigikogu lehel Maret Maripuu saates "Kukul külas", 12. mai 2002, 1.osa, wma 2. osa Sigrid Kõiv. Pensioniea tõus ja Haigekassa tulevik – uue aasta valupunktid. Postimees, 3. jaanuar 2009 Kadri Ibrus. Maret Maripuu: tunnistan, et olen ise ka süüdi, aga karistan kantslerit. EPL, 8. jaanuar 2009 Sigrid Kõiv. Üllatusmuna Maret Maripuu osutus ministrina seest tühjaks. Postimees, 8. jaanuar 2009 Raimo Poom. Maripuu vabastatakse ametist enne veebruari. EPL, 8. jaanuar 2009 Raimo Poom. Maripuu tekitas kantsleri vallandamisega uue jama. EPL, 9. jaanuar 2009 Hanneli Rudi. Keskerakond alustas sotsiaalministri umbusaldamiseks allkirjade kogumist. Postimees 14. jaanuar 2009 Kai Kalamees. Ansip jäi edasi Maripuu kaitseingliks. Postimees, 15. jaanuar 2009 Küllike Rooväli. Hea laps Maret. Postimees, 17. jaanuar 2009 Tarmo Vahter. Atoneni idee tõi Maripuule häda kaela. Eesti Ekspress, 22. jaanuar 2009 Raimo Poom. Maripuu ülesanne: teatada kõik halvad uudised. Eesti Päevaleht, 23. jaanuar 2009 Rein Sikk. Portree: Maripuu saab Savisaare populaarsuse ja immuunsuse. EPL, 24. jaanuar 2009 Priit Pullerits. Klassivanem Maripuu mängimata jäänud vemp. Postimees, 24. jaanuar 2009
Kahala (Järva)

Kahala (ka: Järva-Kahala) on küla Järva maakonnas Järva vallas. Külas on asunud Huuksi mõis. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koigi valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.03.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Pheidias

Pheidias (ladina keeles Phidias; u 480 eKr – u 430 eKr) oli 5. sajandil eKr elanud Kreeka klassikalise ajajärgu silmapaistvaim kujur, Myroni ja Polykleitose kaasaegne. Pheidiase elulooandmed on vaieldavad, pärimuslikud: protsess, mille tema vastu algatasid Ateenas Periklese poliitilised vastased, süüdistades teda Athena kuju jaoks määratud kulla omistamises, seejärel pagendus ning surm Olümpias. Ta täitis 5. sajandi II kolmandikul muuhulgas Ateena, Delfi ja Olümpia tellimusi. Oma sõbra Periklese ülesandel osales Pheidias Ateena akropoli kavandamises ja ehituse juhtimises. Ta visandas ning osaliselt ka teostas Parthenoni kaunistused (metoobid, friisid, frontooniskulptuurid). Pheidiase teoste hulka kuuluvad akropolile püstitatud peaaegu 17 m kõrgune pronksskulptuur "Athena Promachos" (kreeka keeles "eestvõitleja"), kulla ja elevandiluuga kaunistatud "Athena Parthenos" ja Olümpia Zeusi kuju (viimasest annavad ettekujutuse ainult Pausaniase kirjeldus ja kujutised müntidel). Tema "Athena Lemnia" on tuvastatud tol ajal valmistatud kuju autorikoopia järgi.
Keri küla

Keri on küla Järva maakonnas Järva vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koigi valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.03.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Keri (täpsustus)

Keri on eesti keeles käskiva kõneviisi ainsuse teine vorm sõnast kerima. Keri on kasutusel kohanimena: Keri on saar Viimsi vallas, Soome lahes Keri küla on küla Järva maakonna Järva vallas Keri soo on soo Järva maakonnas Keri tuletorn on tuletorn Keri saarel Keri vahe asub Viimsi vallas
Lähevere

Lähevere on küla Järva maakonnas Järva vallas. Külas on asunud Lähevere mõis. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koigi valda. 2014. aastal läks osa küla territooriumist taastatud Pätsavere külale. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaatori muudatused, vaadatud 16.09.2018.
Athena Lemnia

Athena Lemnia on üks Pheidiase loodud Athena raidkujusid. Lisanime "Lemnia" sai see arvatavasti Lemnosele väljarännanud ateenlastelt.
Allikajärv

Allikajärv on allikatest toituv järv. Allikajärv on ka mitme Eesti järve põhinimi: Prandi Allikajärv asub Järva maakonnas Järva vallas Roosna-Alliku Allikajärv asub Järva maakonnas Paide linnas Jäneda Allikajärv ehk Väike Allikajärv asub Lääne-Virumaal Tapa vallas Varangu Allikajärv asub Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas Peraküla Allikajärv asub Lääne maakonnas Lääne-Nigula ja Lääne-Nigula valla piiril Laomäe Allikajärv asub Lääne maakonnas Haapsalu linnas Allikjärv
Harry Belafonte

Harry Belafonte (kodanikunimega Harold George Belafonte Jr.; 1. märts 1927 – 25. aprill 2023) oli Jamaica päritolu ameerika kalüpsolaulja, näitleja, filantroop ning kodanikuõiguste ja rahu eest võitleja. Ta pälvis kolm Grammy auhinda, sh aastal 2000 Grammy elutööauhinna. Samuti on ta saanud Emmy ja Tony auhinna. Tema nimi on kantud Rock'n'rolli Kuulsuste Halli. Belafonte pälvis 1989. aastal Kennedy keskuse autasu, 1994. aastal USA riikliku kunstimedali ja 2014. aastal andis Berklee muusikakolledž talle audoktori kraadi. Ta suri 25. aprill 2023 oma New Yorgis Manhattanil asuvas kodus südamepuudulikkuse tõttu. 1993 – National Medal of Arts Harry Belafonte, 96, Dies "Suri legendaarne USA laulja Harry Belafonte". Kroonika. 25. aprill 2023. Vaadatud 27. aprillil 2023.
Arojärv

Arojärv (ka Arujärv, Rasina Arojärv) on järv Põlvamaal Põlva vallas Rasinast 0,7 km idas. Arojärv on ida–läänesuunaliselt ovaalse kujuga 28,7 ha suurune järv. Asub 36,4 meetrit üle merepinna, sügavus ulatub 3 meetrini. Järv paikneb soises nõos ja on kõvasti soostunud, ligi pääseb vaid lõunapoolsest küljest, mujalt ümbritseb kaldaid sooriba ja lepik. Arojärv keskkonnaportaalis, vaadatud 25.07.2018. Rasina Arujärv veebiportaalis eestigiid.ee
Päinurme

Päinurme on küla Järva maakonnas Järva vallas. Küla lähistel voolab Päinurme jõgi ja asetseb Päinurme soo. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koigi valda. Külas on asunud Päinurme mõis. Päinurme põlistamme säilinud osa 2024. aastal Päinurme algkooli maja 1937. aastal Päinurme päevakeskus Päinurme Raamatukogu "Kiir" Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 7.03.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Rutikvere

Rutikvere on küla Järva maakonnas Järva vallas. Küla lähistel asetseb Rutikvere soo. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koigi valda. Külas on asunud Rutikvere mõis ja meierei. Rutikveres asub Pärnassaare kalmistu. Rutikvere mõisa varemed Pärnassaare kalmistu väravad Kunagist Eestimaa-Liivimaa piiri tähistav kivi Riiussaares Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 8.03.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Rutikvere meierei. Foto: J. Vali 03.01.2005, Kultuurimälestiste riikliku registri fotokogu Päinurme Piimaühingu Rutikvere koorejaama hoone 1930.a., Eesti Piimandusmuuseumi fotokogu, EPiM FK 695:23 Rutikvere Ühispiimatalituse piima koorimise-pastöriseerimise ruum, meier Th. Janno, Eesti Piimandusmuuseumi fotokogu, EPiM FK 821:3
Sõrandu

Sõrandu on küla Järva maakonnas Järva vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koigi valda. Kohanimekäändeks on "Sõrandusse". Sõrandu asub edelas oleva Huuksi ja kirdes oleva Silmsi vahelise tee ääres. Lõunasse jääb Pätsavere, loodesse Väike-Kareda küla. Muudest paikadest asuvad lähedal põhjas olev Kiiluküla ja idas olev Sigapusma. Sõrandu küla esmamainiti 1564 kujul Sernisz.1615 nimetati teda Serrantt, 1726 kujul Sarrando ja 1796 kujul Serrando. Küla kuulus Peetri kihelkonda. 16. sajandil allus ta Mäo mõisale ja kuulus ka Prandi vakuse koosseisu. 1615 mainiti seda küla kroonule kuuluvate tühjade maade hulgas. 18. sajandil kuulus Sõrandu taas Mäo mõisale, veel hiljem Koigi mõisale. Sõrandu külas sündis 1900. aastal skulptor Johannes Hirv. 1937 arutas Koigi vallavolikogu Sõrandu ja Sigapusma küla elanike palvet need külad ühendada ning anda neile uueks nimeks Koigi küla, sest nende vanad nimed olevat halve kõlaga. Kohta tuntavat juba nagunii Koigina endise Koigi vallamaja järgi ja peetavat Koigi valla keskuseks. See palve jäi tagajärjeta. 1939 tehti uus ettepanek vähemalt Sigapusma küla Sõranduga liita. 1945. aasta külade loendis enam Sigapusmat polnudki. 1977 liideti Sõranduga Kiiluküla, mis koosnes endistest Sõrandu küla saunadest. Lauri Kettunen esitas külanime päritolu kohta kaks selgitust. Nime alus sõrama tähenduses 'särama' on neist kahest vähem usutav. Tõenäolisem nime alus on sõna sõõrd : sõõru 'maharaiutud võsa'. Peale selle võib nime aluseks olla sõna "sõrg", näiteks sõraliste loomade kohta öeldi sõrane. Nimelõpp -ndu võib olla vana tuletusliide, aga võib olla ka kunagise liitsõna teise poole -niidu lühenenud kuju. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 9.03.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Eesti kohanimeraamat, lk. 634 Eesti kohanimeraamat, kaart 23 EKABL, lk. 111 Sõrandu külaselts
Límnos

Límnos (Vana-Kreeka kontekstis Lemnos) kreeka Λήμνος) on Kreekale kuuluv saar Egeuse mere põhjaosas. Lemnos oli kaarlaste, traaklaste, kreeklaste (8. sajandist eKr) ja türreenide (aastani 550 eKr) asuala; see viljakas saar oli tuntud teraviljakasvatuse poolest. 512–480 eKr allus Lemnos Ahhemeniidide Pärsiale, aastast 478/477 eKr kuulus ta Ateena Mereliitu ning 387–166 eKr (vaheaegadega) oli Kreeka Ateena valduses. Lemnosel asusid Hephaistose kultuspaigad (maa- ja tulekultus). Límnose vald Límnose piirkonnaüksus
Tamsi (Järva)

Tamsi on küla Järva maakonnas Järva vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koigi valda. Pätsavere sood on vahel Tamsi sooks nimetatud. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 11.03.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Vaali

Vaali on küla Järva maakonnas Järva vallas. Küla lähistel voolab Vaali peakraav ja asetseb Vaali soo. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koigi valda. Sajandeid kuulus ta Koeru kihelkonda. Kohanimekäändeks on "Vaalisse". Vaalile lähimad külad on põhjas Valila ja Merja, kagus Jõeküla, lõunas Päinurme, edelas Lähevere ja loodes Silmsi. Muudest kohtadest on lähemad põhjas Linnaküla, kagus Pädaniku, lõunas Lilleküla, läänes Sigapusma ja loodes Silmsisoo. Paiga algne nimi on Majavere. 1474 esmamainiti küla kujul Mayyafer ja veel 1850 nimetati mõisa nimega Meifer. Küla on kuni 19. sajandi lõpuni nimetatud ka Ohuvereks. Näiteks on seda 1586 kirjutatud kujul Palla Over ja 1712 kujul Ohoffer. Küla põhjapoolset osa on kutsutud ka Metsataguseks. Küla asemele rajati enne 1596. aastat mõis, mida omaniku Metstackeni järgi kutsuti ka Metsataga mõisaks, näiteks 1694 esines see kujul Metsake ja 1850 kujul Metsataggo. Alates 1634 oli see Müüsleri mõisa kõrvalmõis. 17. sajandi lõpuks sai see Päinurme mõisa kõrvalmõisaks, aga Põhjasõja tulemusel taandarenes lihtsaks külaks. 1782. aastaks oli külla uuesti rajatud Metsataga ehk Majavere karjamõis, mis arenes 19. sajandi alguseks omaette mõisaks ja sai 1875 koguni rüütlimõisaks. Mõis sai nime omanike Wahlide järgi ja selle mugandamise tulemusena tekkiski küla praegune eestikeelne nimi. Vaali mõisa nimetati 1858 Wahlhof, kuid 1883. aastast pärineb nimekuju Waalimöis. 1905. aasta sügisel tehti Vaali külas 1905. aasta revolutsiooni käigus esimene katse luua Eesti Vabariiki. Katses osalenud Hans Anton Schultz, Mart Jürmann, Voldemar Jürmann ja Johan Stamm hukati karistussalklaste poolt 24. detsembril 1905 Koerus. 1920. aastatel rajati mõisa maadele asundus, mis 1950. aastateks liideti Vaali külaga. Vaali küla alla arvatakse ka endine Pädaniku asundus, mis rajati 1920. aastatel Aruküla mõisa Pädaniku karjamõisa maadele. Kuid juba 1590 on nimetatud talu Peddenick. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 11.03.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Eesti kohanimeraamat, lk. 713 Eesti kohanimeraamat, kaart 24 Pekka Erelt: Eesti Vabariik sündis Vaali külas Eesti Ekspress, 7. detsember 2000