laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Voogu astunu

Voolusesse astunu ehk Voogu astunu (paali keeles sotāpanna, sanskriti keeles śrotāpanna; inglise keeles stream-winner või stream-entrant) on budismis inimene, kes on mõistnud õpetust ehk dhammat ja asunud kaheksaosalisele õilsale teele, et jõuda vabanemiseni ehk nirvaanasse (paali keeles nibbāna, sanskritis nirvana). Sõna sotāpanna tähendab paali keeles 'seda, kes sisenes' (āpanna) voolu/voogu (sota). Tipitaka tekstide kohaselt on sellel õilsal teel (ariya-magga) neli astet: voogu astunu; ükskordnaasja (paali keeles sakadāgāmi, sanskritis sakr´dāgāmin; ), kel on vaja inimesena sündida veel vaid üks kord; mittenaasja (anāgāmin) ei sünni enam inimeste vallas; arahant on ületanud dukkha ja jõudnud nirvaanasse (nibbāna). Tavainimene (puthujjana, pr´thagjana) ei ole veel asunud ühelegi neist neljast astmest. Vooguastunu on vabanenud kolmest köidikust (saṁyojana): isikupõhine vaade (sakkāya-diṭṭhi) ehk arvamus iseenda tõelisusest, kujutlus omaenda mina või isiksuse püsivusest;  Pikemalt artiklis Isetus skeptiline kahtlus (vicikicchā), ka kõhklus või usaldamatus Õpetuse suhtes;  Pikemalt artiklis Viis takistust kommetesse ja rituaalidesse kiindumine (sīlabbata-parāmāsā), üksnes käitumisjuhiste, ettekirjutuste ja tseremooniate täitmine; vale vaade, mille kohaselt saab meelt rituaalide ja/või tseremooniate abil puhastada.  Pikemalt artiklis Kalama Sutta Vooguastunul on viis kontrollivõimet (pañcindriyāni): (1) usk (saddhā), (2) energia (viriya), (3) teadvelolek (sati), (4) keskendatus (samādhi) ja (5) taipamispõhine tarkus (pañña). Tal on kõlbeline käitumine, õige keskendumine ning õige vaade. Vooguastunut nimetatakse ka võitjaks, kuna on astunud õilsale kaheksaosalisele teele, mis viib kindlalt nirvaanasse. Ta on vabanenud kolmest köidikust, usaldab kolme kalliskivi, peab kinni viiest käitumisjuhisest ja hoidub ebasobivatest teguviisidest. Vooguastunu ei lange enam kunagi tavainimese tasemele. Ta on saavutanud ülimad teadmised ja näeb olemasolu sõltuvusliku tekkimise võtmes. Vooguastunu võib inimeste maailmas või taevastes valdades sündida veel kuni seitse korda. Ükskordnaasja Mittenaasja Arhat Bodhisattva Budistlik kosmoloogia Meditative States in Tibetan Buddhism By Lati Rinpoche, Denma Locho Rinpoche, Leah Zahler, Jeffrey Hopkins. pg 63 "A Glossary of Pali and Buddhist Terms". Access to Insight. Vaadatud 22.08.2010. Snyder, David. "Definition of a Buddhist". The Dhamma. Originaali arhiivikoopia seisuga 8. veebruar 2017. Vaadatud 10. novembril 2019. Paṭhamabrahmacariya-sutta (1), SN 45.39, Saṅgīti-sutta, DN 33, Dasuttara-sutta, DN 34 (D.iii.272), jt. Andrus Kahn (Ṭhitañāṇa bhikkhu) (2018). Virgumise tee - nii nagu õpetas Buddha. Tallinn: Eesti Theravaada Sangha. Lk 138. Saṅgīti-sutta, DN 33, Vimuttikathā Kv 5.1. Kiṭāgiri-sutta MN 70. Sandaka-sutta, MN 76.  Ānisaṁsa-sutta, AN 6.97. Andrus Kahn (Ṭhitañāṇa bhikkhu) (2018). Virgumise tee - nii nagu õpetas Buddha. Tallinn: Eesti Theravaada Sangha. Lk 140.
Ükskordnaasja

Ükskordnaasja (paali keeles sakadāgāmin, sanskriti keeles sakṛdāgāmin) on budismis inimene, kes on astunud arahandiks saamise ehk õilsa inimese teele, vabanenud kolmest sansaaras hoidvast köidikust ning on märgatavalt nõrgendanud 4. ja 5. köidikut. Nimetus "ükskordnaasja" tähendab seda, et ta sünnib veel ühe korra inimesena siia maailma, et siis saada arahandiks. Ükskordnaasja (sakadāgāmi) naaseb inimeste maailma veel ühe korra ja siis saab temast arahant ning ta saavutab igavese nibbaana (nibbāna). Vooguastunuga võrreldes on ükskordnaasjas vähem kirge (rāga), ahnust (lobha), pahatahtlikkust, viha (dosa) ja pettekujutlusi (moha) ning tema puhul on oluliselt nõrgenenud neljas ja viies köidik, milleks on naudingukirg (kāma-rāga) ning kuritahtlikkus ja vastumeelsus (vyāpāda, paṭigha). See on ükskordnaasja viimane sünd naudingute ja ihade valda (kāma-loka). Voolusesse astunu Mittenaasja Arhat Bodhisattva Budistlik kosmoloogia Andrus Kahn (Ṭhitañāṇa bhikkhu) (2018). Virgumise tee - nii nagu õpetas Buddha. Tallinn: Eesti Theravaada Sangha. Lk 141.
Mittenaasja

Mittenaasja ehk anagami (paali ja sanskriti keeles anāgāmi) on budismis inimene, kes on jõudnud arahandiks saamise ehk õilsa inimese teel kolmandale tasemele ning on vabanenud viiest sansaaras hoidvast köidikust. Mittenaasja virgub lõplikult seal maailmas, kuhu ta uuesti sünnib; inimeste maailma ta enam ei naase. Kui mittenaasja ei saa arahandiks selles elus, sünnib ta Brahma valda ehk Puhtasse elupaika (suddhāvāsa), kus ta saab arahandiks ning saavutab nirvaana ehk vaibumise (nibbāna). Puggalapaññatti kohaselt on viit liiki anagamisid. Voolusesse astunu Ükskordnaasja Arhat Bodhisattva Budistlik kosmoloogia Ṭhitañāṇa bhikkhu (Dr. Andrus Kahn) (2018). Virgumise tee - nii nagu õpetas Buddha. Tallinn: Eesti Theravaada Sangha. Lk 141. Puggalapaññatti 42–46. palikanon.com: anagami
Gustav von Berg

Friedrich Johann Gustav von Berg (2. (ukj 13. aprill) 1756 Kingli mõis – 8. (ukj 20. aprill) 1821 Kingli) oli mõisaomanik ja rüütelkonnategelane. Ta põlvnes vanast aadlisuguvõsast. Sündis Kingli mõisniku Karl Friedrich von Bergi (1720–1791) ja tema abikaasa Johanna Juliane von Polli (1731–1772) pojana. Astus Venemaa sõjaväeteenistusse, kus teenis suurtükiväes. Sõjaväelise karjääri lõpetas kapteni aukraadis. Pärast erruminekut majandas oma Kingli mõisa. 1792. aastal valiti ta Saaremaa aadlimarssaliks, kellena oli ametis 1797. aastani. Hiljem oli Saaremaa maanõunik. Ta oli kaks korda abielus. 1788. aastal naitus ta Luise Katharina von Polliga (1763–1789); see liit jäi lastetuks. 1799. aastal abiellus ta Juliane von Güldenstubbega (1766–1800); sellest abielust sündis tema ainus poeg Wilhelm von Berg (1799–1866), kes oli Kingli ja Ohekatku mõisnik. Gustav von Berg veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital" Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Christian Berend von Berg

Christian Berend von Berg (1677 – 18/29. oktoober 1750 Kuressaare) oli Loona, Paadla, Lööne ja Jõgise mõisnik, Rootsi kolonelleitnant. 1709–1714 oli ta venelaste käes vangis. Tema vanemad olid Loona mõisnik Fromhold von Berg (1665–1710) ja Paadla mõisniku Reinhold von Buxhoevedeni tütar Agneta Helena von Buxhoeveden. Tema abikaasa oli Loona mõisniku Reinhold Johann von Vietinghoffi tütar Margaretha Hedwig (alias Hedwig Beata) von Vietinghoff (1697–1752). Tal ei olnud lapsi. Genealogisches Handbuch der Oeselschen Ritterschaft
Ahvpinšer

Ahvpinšer on Saksamaalt pärinev koeratõug. Tõu aretamisega tehti algust XIX sajandi lõpul, esivanemaiks peetakse kääbuspinšerit ja väikest traatkarvalist grifooni. Koer kaalub keskmiselt 2,9 kuni 6 kilo, turja kõrgus 23–30 cm. Emased koerad on väiksemad. 2013. aastal saavutas ahvpinšer Banana Joe V Tani Kazari Madison Square Gardenis peetud 137. Westminsteri kenneliklubi koertenäitusel esikoha. Banana Joe V Tani Kazari Koer (koost. A. Essenson), Tallinn: Valgus, 1985, lk 197 Erinevate allikate andmetel. "FCI Standard - Affenpinscher" (DOC). Fédération Cynologique Internationale. 2. september 2009. Lk 5. Vaadatud 29. märts 2011. Turjakõrgus, isas- ja emasloomad: 25 kuni 30 cm; kaal, isas- ja emasloomad: u 4 kuni 6 kg "Australian National Kennel Council - Affenpinscher". Australian National Kennel Council. 9. september 2009. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. märts 2011. Vaadatud 29. märts 2011. Kõrgus: 24-28 cm; kaal: 3-4 kg. "United Kennel Club: Affenpinscher". United Kennel Club. 15. aprill 2007. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2011. Vaadatud 29. märts 2011. Aktsepteeritav kõrgus 23 kuni 28 cm; kaal 3,6 kuni 5,9 kg. Susman, Tina (12. veebruar 2013). "Westminster's Best in Show: An affenpinscher named Banana Joe". LA Times (inglise). Vaadatud 13. veebruar 2013. Whiteside, Kelly (12. veebruar 2013). "Affenpinscher wins Best in Show at Westminster dog show". USA Today (inglise). Vaadatud 13. veebruaril 2013.  Ahvpinšer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Turm

Turm on Emajõe Lodjaseltsile kuuluv viikingilaev, kodusadam on Tartu. Viikingilaev Turm on näide 1000 aasta tagusest laevaehituskunstist. Turma ehitamine algas enne Salme viikingilaevade leidmist Saaremaal, mistõttu võeti eeskujuks toonane lähim laevaleid Lapuri vrakk Soomes ja selle põhjal rekonstrueeritud Sotka. Kere ehitati traditsioonilisel klinkerplangutusmeetodil oksavabast tollisest männiplangust, plangud kinnitati üksteise külge sepisneetidega. Ehitamisel valmistati kõigepealt plangutus ning seejärel sobitati sisse kaarepuud. Turma kiil ja täävid on tahutud tammepuust ning ühendatud diagonaaltapiga. Käilakujuks on ürgne maopea. Ehitamiseks kulus üks aasta ja üks päev. Laev on 12 m pikk ja 3 m lai, süvis 0,5 m. Turm võtab pardale kuni 12 reisijat. Edasi saab liikuda 10 pika aeru, 28 m² raapurje, bensiini- või elektrimootori jõul. Tippkiirus on 8,2 sõlme. Turm mahub paadihaagisele ning seda saab maad mööda transportida mere ning jõgede-järvede äärde. Seetõttu seilab laev lisaks Emajõele ja Võrtsjärvele-Peipsile ka paljudel teistel Eesti siseveekogudel ja Läänemerel. Turm veesati 6. juunil 2009. Turma esimeseks ülesandeks oli laulupeotule kandmine ajaloolisi siseveeteid mööda Tartust mere poole. 2010. aastal käidi koos Emajõe lodja Jõmmu, Eesti rannarootslaste aluse Runbjarni ning kuunaritega Kajsamoor ja Blue Sirius Lätis Ventspilsis, Rootsis Fåröl, Visbys, Nynäshamnis, Stockholmis, Sigtunas ja Birkas ning Soomes Turus, Maarianhaminas ja Hankos. 2012. aasta suvel läbis Turm mööda jõgesid ja kanaleid Pariisist Lübeckisse 1800 km. Lodjakoda Lodi Sotka on moderni ja täysin purjehduskelpoinen replika l. jäljennös vanhimmasta suomalaisesta hylkylöydöstä, Viikinkiajan laiva Ry ja muinaisuisko Sotka
Friedrich Wilhelm Grubner

Friedrich Wilhelm Grubner (1752 Viljandi – 1821 Viljandi) oli kaupmees, Viljandi raehärra aastail 1800–1804 ja bürgermeister aastail 1804–1806. Aastail 1785–1793 oli Paldiskis tolliinspektor (tolliülem). Tema isa oli kullassepp Heinrich Ernst Grubner (u 1711–1792). Tema abikaasa oli Marie Dorothea Monton (sündinud Riias, isa prantsuse õpetlane). Nende teadaolevast neljast lapsest tegutses poeg Reinhold Wilhelm (1789 Paldiski – 1837 Kuressaare) Kuressaares Schmidti kaubamajas. "Viljandi Jaani kogudus". "Viljandi linn revisjonilehed 1795". Riigiarhiiv. Das Felliner Bürgerbuch (1728–1889). Lk. 46 (nr. 184) ja 93. Jahresbericht der Felliner litterarischen Gesellschaft. 1900 und 1901. Fellin 1902. Beilage 1.
Lossi

Lossi on mitme koha nimi või nime osa. Lossi tänav on mitmes Eesti asulas. Lossi plats on Tallinnas Toompeal. Lossi järv on paisjärv Karksi vallas. Lossiküla Lossi sild Lossiaed Lossihoov Lossiplats Lossipark Lossijärv Lossimäed
Henry Adams

Henry Brooks Adams (16. veebruar 1838 Boston – 27. märts 1918 Washington) oli Ameerika Ühendriikide ajaloolane ja ajakirjanik. Ta sündis prominentses peres. Tema isapoolne vanaisa John Quincy Adams ja vanavanaisa John Adams olid olnud Ameerika Ühendriikide presidendid. Tema emapoolne vanaisa Peter Chardon Brooks oli miljonär ning vanavanaisa Nathaniel Gorham oli üks USA konstitutsiooni allkirjastajatest. Pärast Harvardi ülikooli lõpetamist 1858. aastal töötas ta sekretärina oma isa Charles Adamsi juures, kes oli Abraham Lincolni saadik Londonis. See kogemus ja kokkupuude inglise kultuuriga mõjutas noormeest tugevalt. Tema elu ajal oli tema tuntuim teos üheksaköiteline "History of the United States During the Administrations of Thomas Jefferson and James Madison" ("Ameerika Ühendriikide ajalugu Thomas Jeffersoni ja James Madisoni valitsuste ajal"). Postuumselt avaldatud memuaariraamat "The Education of Henry Adams" ("Henry Adamsi haridus") sai Pulitzeri preemia. 1898 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia tegevliikmeks
Välispoliitiline doktriin

Välispoliitiline doktriin on riigi avalik seisukohavõtt mingis välispoliitilises küsimuses. Kõige arvukamalt kasutatakse seda mõistet seoses USA-ga. Välispoliitilise doktriini esitavad sageli presidendid ja see kannab sageli selle esitanud isiku nime (nt Eisenhoweri doktriin). Calvo doktriin Drago doktriin Sanmini doktriin Hallsteini doktriin Ulbrichti doktriin Brežnevi doktriin Sinatra doktriin 1823: Monroe doktriin 1932: Stimsoni doktriin 1947: Trumani doktriin 1957: Eisenhoweri doktriin 1961: Kennedy doktriin 1965: Johnsoni doktriin 1969: Nixoni doktriin 1980: Carteri doktriin 1981: Kirkpatricku doktriin 1984: Weinbergeri doktriin 1985: Reagani doktriin 1990: Powelli doktriin 1999: Clintoni doktriin 2002: Bushi doktriin 2002: Rumsfeldi doktriin Betancourti doktriin
Rukla vald

Rukla vald (leedu keeles Ruklos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Jonava rajooni territooriumil. Valla pindala on 80 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2232 inimest. Valla keskus on Rukla alev, kus aastal 2011 oli 2098 elanikku. Vallavanem on Gintas Jasiulionis. [1]. Jonavos rajono savivaldybė, vaadatud 06.07.2017. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 06.07.2017.
Upninkai vald

Upninkai vald (leedu keeles Upninkų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Jonava rajooni territooriumil. Valla pindala on 173 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1328 inimest. Valla keskus on Upninkai küla. Vallavanem on Lolita Nekrošienė. Vallamaja Upninkai ja Dubia vaheline tee [1]. Jonavos rajono savivaldybė, vaadatud 06.07.2017. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 06.07.2017.
Bad Segeberg

Bad Segeberg on linn Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal. Linnas elab 15 767 inimest (2010). Linna pindala on 18,87 km². Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Linna koduleht
Balga linnus

Balga (ordu)linnus (saksa keeles Burg Balga) oli Saksa ordu linnus Preisimaal, Balga komtuurkonna keskus; nüüdisaegse haldusjaotuse järgi Kaliningradi oblastis Mamonovo linnas. Linnus ehitati 1250. aastal. Linnus esindas arhitektuuriliselt telliskivigootika stiili. Ehkki linnus oli halvas seisus juba enne Põhjasõda, siis varemeteks muutus see 1701, kui Friedrich I andis käsu kasutada linnuse kive Pillau kindluse ehitamiseks. Linnuse varemed on säilinud tänapäevani.
Barrie

Barrie on linn Kanadas Ontario provintsis Simcao järve kaldal. Linnas elab 128 430 elanikku (2006). Linn asutati 1812. https://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2021/dp-pd/prof/details/page.cfm?Lang=F&SearchText=Barrie&GENDERlist=1,2,3&STATISTIClist=1&DGUIDlist=2021A00053543042&HEADERlist=1 Canada 2021 Census Linna koduleht
Falilejevo külaasundus

Falilejevo külaasundus (vene keeles Фалилеевское сельское поселение) on külaasundus Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis. Külaasunduses on üheksa asulat, nende seas Falilejevo, Rattšino. Külaasunduse elanike peamine elatusala on põllumajandus.
Kotlõ külaasundus

Kotlõ külaasundus (vene keeles Котельское сельское поселение) on külaasundus Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis. Külaasunduses on 44 asulat, nende seas Kotelski, Kotlõ. Külaasunduse elanike peamine elatusala on põllumajandus. Piirkonnas on ajalooliselt elanud vadjalased.
Nežnovo külaasundus

Nežnovo külaasundus (vene keeles Нежновское сельское поселение) on külaasundus Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis. Külaasunduses on 21 asulat, nende seas Nežnovo. Külaasunduse elanike peamine elatusala on põllumajandus. Ajalooliselt on piirkonda asustanud vadjalased ja isurid. http://nezhnovo.ru/index.php?option=com_content&view=category&layout=blog&id=5&Itemid=7
Harald Triegel

Harald Ottomar Triegel (23. märts 1901 Tallinn – 8. detsember 1918 Järve küla, Jõhvi kihelkond) oli õppursõdur, kes langes Vabadussõjas. Triegel oli Tallinna Reaalkooli 5. klassi õpilane ning kuulus Kaitseliitu. Ta saadeti 29. novembril Narvasse. Ta oli rahvaväe 4. polgu 1. pataljoni 4. roodus kuulipildujate komandos. Ta osales 8. detsembri hommikul Viru rindel lahingus Järve mõisas. Punased piirasid 150 mehega nende 28-liikmelise üksuse ümber ja kuigi neil õnnestus sealt murda välja, jäi haavatuna maha lipnik Oskar Alveis, kelle järele minnes sai Triegel surma. Alveis langes haavatuna ikkagi punaste kätte vangi ja mõrvati samas. Triegel maeti algselt Järve mõisas tundmatuna koos Alveisi ning ühe Eesti sõduri ja ühe punasõduriga ühishauda. Seetõttu arvati 1919. aastal, et ta on väejooksik ja sellepärast teadmata kadunud. Tema isa leidis Haraldi põrmu pärast pikki otsinguid kaheksa kuud hiljem. Harald Triegel maeti 6. augustil 1919 sõjaväeliste austusavaldustega ümber Tallinna Vana-Kaarli kalmistule. 9. mail 2000 pani Reaalkool Harald Triegeli kalmule uue mälestusmärgi. Tema langemise päeval 8. detsembril käib kooli õpilasesindus tema haual ja süütab seal küünla. "Kooliõpilased väerinnal". Tallinna Teataja nr 84, 9. detsember 1918. Lk 3 "Harald Triegeli matus". Päevaleht nr 164, 6. august 1919. Lk 3 "Sõjaväe-jooksikute nimekirjas". Maaliit nr 60, 16. märts 1919. Lk 3 Miriam Koppel. "Ajatelje teejuht. Tallinna Reaalkool taasiseseisvumise järel". Uurimistöö. Tallinn 2015. Leht 18[alaline kõdulink] "Harald Triegeli matus". Päevaleht nr 164, 6. august 1919. Lk 3 "Esimene, kes langes. Ajaloolisi momente Vabadussõjast". Huvitav Žurnaal, suvi 1934 "Esimene, kes langes. Ajaloolisi momente Vabadussõjast". // "Koolipoisid Vabadussõjas". Koostajad Merike Jürjo, Aart Nõmm, Hanno Ojalo. Argo. Tallinn 2017. Lk 29–32 Wabadussõjaaegne Reaalkool 1918-1920. Langenud
Bruno Klein

Bruno Klein (sündinud 1957. aastal Kölnis) on saksa kunstiajaloolane, Saksimaa Teaduste Akadeemia Leipzigis liige. Ta on Dresdeni Tehnikaülikooli hilisantiikaja ja keskaja kristliku kunsti professor. Tema uurimistöö keskendub keskaja kunstile ja arhitektuuri ajaloole antiikajast tänapäevani. Kirjastus Tandem Verlag GmbH avaldas 2004. aastal saksakeelse kunstiajaloolise raamatu "Gotik", mille üks kaasautoreid on Bruno Klein (raamatu peatüki "Gooti arhitektuuri sünd Prantsusmaal ja naabermaades" autor, 88 lk). 2007. aastal tõlgiti teos eesti keelde. Ta õppis kunstiajalugu Berliinis, Pariisis, Kölnis ja Bonnis. Aastal 1983 sai ta doktorikraadi Berliini Vaba Ülikoolist (väitekiri käsitles prantsuse kõrgkeskaja arhitektuuri). Klein on töötanud Firenzes ja Göttingenis. 1991. aastal habiliteerus ta Göttingeni Ülikoolis (habilitatsioonitöö käsitles itaalia romaani arhitektuuri ja skulptuuri). Ta töötab Dresdeni Tehnikaülikooli filosoofiateaduskonna kunsti- ja muusikateaduse instituudi hilisantiikaja ja keskaja kristliku kunsti osakonnas professorina. 2011 – valiti Saksimaa Teaduste Akadeemia Leipzigis liikmeks. 2004 – Rolf Toman (toimetaja), Bruno Klein (autoreid) jt. Die Kunst der Gotik. Tandem Verlag GmbH, ISBN 978-3833110382. 2007 – Rolf Toman (toimetaja), Bruno Klein (autoreid) jt. Gootika. Arhitektuur, skulptuur, maalikunst. Koolibri, 524 lk, ISBN 978-9985018033. Bruno Klein, Prof. Dr. phil. habil. saw-leipzig.de Bruno Klein[alaline kõdulink]. ullmannmedien.com Prof. Dr. Bruno Klein. tu-dresden.de
Ingeri lipp

Ingeri lipp (soome keeles Inkerin lippu) on ingerlaste rahvuslipp. Lipu mõtles välja E. J. Haapakoski. Lipp võeti kasutusele septembris 1919. Lipul on aja jooksul olnud kolm staatust: 1919 kui polgulipp, 1919-1920 kui riigilipp ja alates 1921 kui rahvuslipp. Ingeri vapp
Pulkovo kõrgustik

Pulkovo kõrgustik (vene keeles Пулковские высоты) on kõrgustik Venemaal Peterburist lõunas. Pulkovo kõrgustiku lähedale jääb Isuri kõrgustik. Kõrgustiku kõrgeim mägi on Pulkovo mägi (75 m), millel asub Pulkovo observatoorium. Kõrgustiku lähedal toimus Vene kodusõja ja Teise maailmasõja ajal lahinguid.
Tõnu Odamus

Tõnu Odamus (16. veebruar 1943 Tallinn – 4. juuli 2017) oli eesti harrastussportlane. Tõnu Odamus sündis Tallinnas, lapsepõlvekodu oli Kloostrimetsa Pirital. Hiljem elas Sauel. Tõnu Odamus hakkas kehakultuuriga tegelema juba lapsepõlves Kloostrimetsa radadel. Hiljem kuulusid tema harrastatud spordialade hulka nii aerutamine, murdmaasuusatamine, jalgrattasõit, jooksmine, triatlon kui ka duatlon. Suusataja Tõnu Odamus hakkas aerutamisega tegelema vendade Bachmanite ergutusel, jõudes ka aerutamises mitme märkimisväärse medalivõiduni. Samuti näitas Tõnu noorem vend Indrek Odamus samal alal häid tulemusi, sõites osavalt nii süsta kui ka kanuuga. Tõnu Odamus osales üle saja korra osalenud Tartu maratonidel, kus talle oli antud lausa nimeline rinnanumber. Ise oli ta pidanud olulisemateks aladeks vastupidavust nõudvaid järvejookse, maratone, triatlone ja duatlone. Aastatel 1966, 1967, 1969 ja 1970 oli ta edukas Tallinna-Keila-Tallinna suusamaratonil, 1979 Neeruti suusamaratonil ja Sakala jooksul, aastatel 1984–1988 Pirita ja Pühajärve triatlonil. Raudmehe karikad ja tammepärjad võitis ta aastatel 1986 ja 1987 Voka klassikalisel triatlonil (ujumine 3,8 km, jalgrattasõit 180 km, maratonijooks 42,195 km) veteranide I vanuseklassis. Tõnu oli pere vanim laps, tal on noorem vend Indrek ja õde Reet. Tõnu Odamuse abikaasa oli Eesti Vabariigi kultuurkapitali spordipreemia ja Saue linna teenetemärgi pälvinud Enla Odamus (16-kordne Eesti meister aerutamises), kellega Tõnu tutvus tänu spordile ning abiellus 1968. aastal. Tema algatusel on Sauel alates 1994. aastast korraldatud kooliolümpiamänge, kus aukülalisteks on Eesti olümpiasportlased. Peres sirgusid tütred Terje ja Sirje. Kodus olid aukohal nii 1995. aasta Vasaloppeti 90 km suusatamise kui ka teiste tähtsamate võistluste diplomid ning arvukalt auhinnakarikaid. Eesti Aerutamisföderatsioon (2005). Eesti aerutamise lugu.
Soikino poolsaar

Soikino poolsaar (vene keeles Сойкинский полуостров või полуостров Сойкино, soome keeles Soikkola) on poolsaar Soome lahe lõunakaldal, halduslikult Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Vistino külaasunduses. Poolsaare nimetus tuleneb isurikeelsest sõnast soikkola 'poolsaar'.
Joseph Estrada

Joseph Ejercito Estrada (sünninimega José Marcelo Ejército; sündinud 19. aprillil 1937 Manilas) on Filipiinide filminäitleja ja poliitik. Ta oli alates 30. juunist 1998 kuni 20. jaanuarini 2001 Filipiinide president. Aastatel 1992–1998 oli ta Filipiinide asepresident. 2013. aasta juunist kuni 2019. aasta juunini oli ta Manila linnapea. Ta sündis aastal 1937 Tondos, praegu Manila linnaosas, kuid üles kasvas ta San Juanis (asub Manilast ida suunas). Ta on õppinud Filipiinide Tsentraalkolledžis (Central Colleges of the Philippines) ja Mapúa Tehnoloogiainstituudis. 20-aastaselt hakkas ta näitema filmides; siis muutis ta oma nime (Joseph Ejercito Estradaks). Ta on mänginud rohkem kui sajas filmis ja ta on produtsendina osalenud 70 filmi valmimises. Joseph Estrada CV
Banana Joe V Tani Kazari

Banana Joe V Tani Kazari (sündinud 30. märtsil 2007), tuntud ka kui Joe, on affenpinscheri tõugu koer. Joele on õpetatud käsklusi inglise, taani, hispaania ja saksa keeles. 2013. aastal Madison Square Gardenis peetud 137. Westminsteri kenneliklubi koertenäitusel hinnati Joe parimaks. "GCH CH Banana Joe V. Tani Kazari". American Kennel Club. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. aprill 2013. Vaadatud 13. veebruaril 2013. Susman, Tina (12. veebruar 2013). "Westminster's Best in Show: An affenpinscher named Banana Joe". LA Times (inglise). Vaadatud 13. veebruar 2013. Whiteside, Kelly (12. veebruar 2013). "Affenpinscher wins Best in Show at Westminster dog show". USA Today (inglise). Vaadatud 13. veebruaril 2013.
Snuppy

Snuppy (korea keeles: 스너피, ühend Seouli Rahvusülikooli ingliskeelsest lühendist SNU (Seoul National University) ja ingliskeelse sõna puppy (inglise keeles: koerakutsikas) kolmest viimasest tähest; 24. aprill 2005 – mai 2015) oli afganistani hurt, keda peetakse maailma esimeseks kloonitud koeraks. "First Dog Clone". National Geographic. Vaadatud 11.10.2008.
Toppy

Toppy nime kannavad 2007. aasta lõpul kolmele asendusemale sündinud seitse kloonitud Labradori retriiveri kutsikat. Tegemist oli esimeste kloonitud teenistuskoertega, koerte tööandjaks sai Korea tolliteenistus. Snuppy "Cloned sniffer dogs begin duties". BBC. 19. juuli 2009. Vaadatud 21.07.2009. Mostrous, Alexi (25. aprill 2008). "Seven cloned sniffer dogs named Toppy begin training in South Korea". The Sunday Times. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuli 2008. Vaadatud 31. augustil 2010.