Iran Airi lend 655

Iran Airi lend 655 oli rahvusvaheline tsiviillend Teheranist Dubaisse. 3. juulil 1988 tulistati Iran Airi lend 655 reisilennuk Airbus A300 alla Ameerika Ühendriikide mereväe laeva USS Vincennes poolt. Intsident leidis aset Iraani õhuruumis Pärsia lahe kohal, mil lennuk lendas mööda oma tavapärast lennumarsruuti. Hukkus 290 inimest, neist 66 last. USS Vincennes oli sisenenud Iraani territoriaalvetesse, kuna ühe neile kuulunud helikopteri poole oli tulistatud hoiatuslaske Iraani territooriumil paiknevalt kaatrilt. Ameerika Ühendriikide valitsuse sõnul oli USS Vincennesi meeskond ekslikult identifitseerinud Iran Airile kuulunud Airbusi ründava F-14 Tomcat tüüpi hävituslennukina, mida tarniti Iraani õhuväele Ameerika Ühendriikidest 1970. aastatel. Iraani eksporditud F-14-tüüpi hävituslennukid olid varustatud õhk-õhk-tüüpi relvadega, kuid Ameerika Ühendriikide mereväe laeva meeskonda oli instrueeritud, et Iraani F-14 hävitajatel on ka õhk-maa-tüüpi relvad. USS Vincennes püüdis Iran Airile kuulunud lennukiga ühendust võtta kümnel korral nii tsiviil- kui ka militaarsagedustel, kuid tulemusteta. ICAO sõnul oleks lennukimeeskond pidanud jälgima ka teisi tsiviilsagedusi, kust oleks hoiatused kuulda olnud. Iraani valitsuse sõnul käitus Ameerika Ühendriikide mereväe ristleja hooletult, tulistades alla lennuki, mis edastas signaali kolmandas režiimis, mis on kasutusel tsiviillennukite identifitseerimiseks ja mitte teises režiimis, mida kasutavad Iraani sõjaväelennukid. Mitmed analüütikud kritiseerisid USS Vincennesi kaptenit William C. Rogers III tema liigse agressiivsuse eest pingelises ja ohtlikus piirkonnas. 1996. aastal jõudsid Ameerika Ühendriigid ja Iraan kokkuleppele Rahvusvahelises Kohtus, kus sõnastati intsident järgmiselt: "...Ameerika Ühendriigid tunnistavad 3. juulil 1988. aastal toimunud intsidenti kui kohutavat tragöödiat ning väljendavad sügavat kahetsust kaotatud elude pärast...". Ehkki Ameerika Ühendriigid ei tunnistanud ennast süüdi ega vabandanud ametlikult Iraani valitsuse ees, nõustus Ameerika Ühendriikide valitsus maksma kokku 61,8 miljonit dollarit perekondadele, kes kaotasid toimunud intsidendis oma lähedase. Iran Airi lendu 655 opereeris Airbus A300, mille kapteniks oli 37-aastane Mohsen Razaian, kellel oli üle 7000 lennutunni. Lennuk lahkus Bandar Abbasi rahvusvahelisest lennujaamast kell 10.17 Iraani aja järgi (UTC +03.30), 27 minutit pärast planeeritud õhkutõusu. Tegu oleks pidanud olema 28-minutilise lennuga. Pärast õhkutõusmist käskis lennujuhtimistorn piloodil sisse lülitada transponderi ning jätkata lendu üle Pärsia lahe. Lühikese lennudistantsi tõttu oleks olnud tegu lihtsa lennuga: tõusta 4300 m kõrgusele ning laskuda Dubai rahvusvahelisse lennujaama. Lennuk edastas õiget transponderi koodi, mis vastab tsiviillennukile ning pidas ingliskeelset raadiosidet vastavate lennujuhtimistornidega. 3. juuli hommikul läbis USS Vincennes Hormuzi väina, kui laevalt pärit helikopter teatas, et nende poole tulistatakse käsirelvadest Iraani patrull-laevalt. Ristleja võttis suuna Iraanile kuuluva patrull-laeva poole, et sekkuda olukorda. Seda tehes siseneti Omaani territoriaalvetesse ning sealt lahkuti alles pärast Omaani Kuningliku Laevastiku sõjalaevalt tulnud käsku. USS Vincennes asus jälitama Iraani laeva ning sisenes Iraani territoriaalvetesse, et selle pihta tuli avada. Vastupidi mitmete meeskonnaliikmete öeldule salvestas laeva Aegis Combat System andmeid, mille kohaselt Iran Airile kuulunud lennuki transponder edastas tsiviillennukile vastavat koodi. Pärast mitmeid katseid saavutada raadio kaudu kontakt lennukiga ning arvates, et tegu on rünnakukõrgusele laskuva Iraani õhuväele kuuluva F-14 Tomcatiga, tulistas USS Vicennes välja kaks SM-2MR maa-õhk-tüüpi raketti, millest üks tabas sihtmärki. Lennuk hävines kohe ning kukkus peagi vette. Mitte ükski pardal olnud reisijast ei jäänud õnnetuses ellu. Iraani valitsuse poolt Rahvusvahelises Kohtus esitatud dokumentide järgi oli pardal 290 inimest: 274 reisijat ja 16 meeskonnaliiget. Nancy J. Cook, Stories of Modern Technology Failures and Cognitive Engineering Successes, CRC Press, 2007, PP77. Stephen Andrew Kelley (2007). "Better Lucky Than Good: Operation Earnest Will as Gunboat Diplomacy" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 23. august 2007. Vaadatud 20.05.2018. David Evans (1993). "Vincennes: A Case Study". Proceedings Magazine. Vaadatud 20.05.2018. Richard Halloran (1988). "Limits to an F-14 Threat Cited by Military Aides". The New York Times. Vaadatud 20.05.2018. Alexander Cockburn (1988). Corruptions of Empire: Life Studies & the Reagan Era. London: Verso Books. Lk 517. William M. Fogarty. "Formal Investigation into the Circumstances Surrounding the Downing of Iran Air Flight 655 on July 3, 198". Vaadatud 20.05.2018.[alaline kõdulink] "U.N. agency issues report on downing of Iran Air jet". "[The ICAO] added the crew was supposed to listen to a second frequency, 121.5 megahertz, on which four warning were issued.". Vaadatud 20.05.2018. "Shooting Down Iran Air Flight 655". Vaadatud 20.05.2018. "Shot Down Malaysian Airlines Flight Joins Few Others". Business Insider. Vaadatud 20.05.2018. "Military Blunders – Iran Air Shot Down – 3 July 1988". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. mai 2007. Vaadatud 20.05.2018. "Aerial Incident of 3 July 1988 (Islamic Republic of Iran v. United States of America) – Settlement Agreement" (PDF). International Court of Justice. 1996. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 29. veebruar 2008. Vaadatud 20.05.2018. Farhang Rajaee (1993). The Iran-Iraq War: The Politics of Aggression. University Press of Florida. Shapour Ghasemi (2004). "Shooting Down Iran Air Flight 655 [IR655]". Iran Chamber Society. Vaadatud 21.05.2018. "The Other Lockerbie". BBC News. 2000. Vaadatud 20.05.2018. Raghav Singh (2003). Presidential Pardon. "Witness to Iran Flight 655". New York Times. 1988. Vaadatud 20.05.2018. George C. Wilson. "Navy Missile Downs Iranian Jetliner". Washington Post. Vaadatud 20.05.2018. "Memorial of the Islamic Republic of Iran in the Case Concerning the Aerial Incident of 3 July 1988 (Islamic Republic of Iran v. United States of America)" (PDF). 1990. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 17.07.2013. Vaadatud 20.05.2018.