laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Verona provints

Verona provints on provints Itaalias Veneto maakonnas. Provintsi keskus on Verona linn. Provintsi loodepiiril asub Garda järv. Provintsis asub viinamarjakasvatuse poolest tuntud Valpolicella piirkond. Verona provints jaguneb 98 omavalitsusüksuseks (comune). Affi Albaredo d'Adige Angiari Arcole Badia Calavena Bardolino Belfiore Bevilacqua Bonavigo Boschi Sant'Anna Bosco Chiesanuova Bovolone Brentino Belluno Brenzone Bussolengo Buttapietra Caldiero Caprino Veronese Casaleone Castagnaro Castel d'Azzano Castelnuovo del Garda Cavaion Veronese Cazzano di Tramigna Cerea Cerro Veronese Cologna Veneta Colognola ai Colli Concamarise Costermano Dolcè Erbezzo Erbè Ferrara di Monte Baldo Fumane Garda Gazzo Veronese Grezzana Illasi Isola Rizza Isola della Scala Lavagno Lazise Legnago Malcesine Marano di Valpolicella Mezzane di Sotto Minerbe Montecchia di Crosara Monteforte d'Alpone Mozzecane Negrar Nogara Nogarole Rocca Oppeano Palù Pastrengo Pescantina Peschiera del Garda Povegliano Veronese Pressana Rivoli Veronese Ronco all'Adige Roncà Roverchiara Roveredo di Guà Roverè Veronese Salizzole San Bonifacio San Giovanni Ilarione San Giovanni Lupatoto San Martino Buon Albergo San Mauro di Saline San Pietro di Morubio San Pietro in Cariano San Zeno di Montagna Sanguinetto Sant'Ambrogio di Valpolicella Sant'Anna d'Alfaedo Selva di Progno Soave Sommacampagna Sona Sorgà Terrazzo Torri del Benaco Tregnago Trevenzuolo Valeggio sul Mincio Velo Veronese Verona Veronella Vestenanova Vigasio Villa Bartolomea Villafranca di Verona Zevio Zimella Verona provintsi koduleht (itaalia keeles)
Abitegusõna

Abitegusõna on tegusõna, mis täiendab teiste verbide semantilisi kategooriaid, nagu näiteks pööre, kõneviis või aeg. Eesti keele jaatava kõneviisi mõningad liitajad (täisminevik ja enneminevik) koosnevad abitegusõnast olema ja põhiverbi mineviku kesksõnast, näiteks lauses Pood oli suletud. Abiverb sellisel juhul väljendab aega, kõneviisi ja pööret. Eesti keele abiverb tahtma väljendab aga modaalsust, näiteks lauses Tass tahtis kukkuma hakata väljendab infiniitne verb tõenäosust. http://www.oxforddictionaries.com/definition/english/auxiliary-verb?q=auxiliary+verb[alaline kõdulink] http://www.eki.ee/books/ekk09/index.php?link=M_72 http://jeful.ut.ee/public/files/habichtjt_esuka2.pdf
Delschau mõis

Delschau mõis (Delšava muižiņa, ka Reitera muižiņa, Štakelberga muižiņa) oli mõis Lätis Riia linnas Teika asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Brīvības iela 315. Saksa keeles Delschausche Gelegenheit, ka Reutershof. Delschau mõisa rajasid aastal 1720 Stackelbergid Mazā Jumpravmuiža mõisale kuulunud maadele. Mõisa karjamaad asusid Purvciemsis Hausmaņi soos, seal lõigati ka turvast. Kuuskümmend aastat hiljem müüsid Stakelbergid mõisa Reuteri-nimelisele kõrtsmikule, kes pärandas selle omakorda oma väimehele Delschaule. Viimane rajas mõisa juurde kõrtsi, kus müüs Mazā Jumpravmuiža mõisa viinaköögis valmistatud viina. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles)
Hartwissi mõis

Hartwissi mõis (Hartvisa muižiņa) oli suvemõis Lätis Riia linnas Teika asumis. Mõisa peahoone asus Brīvības iela põhjaservas, kolm versta Riia linnast. Johann Christoph Brotze andmete kohaselt rajas Hartwissi mõisa Riia komandant Anhorn de Hartwiss. XVIII sajandil rajatud suvemõis oli sajandi lõpuks räämas ja hooletusse jäänud. Brotze joonisel aastast 1796 on kujutatud lihtsat ühekorruselist ehitist, krundil oli ka üks kõrvalhoone. Teisel pool maanteed, millest kasvas välja hilisem Brīvības iela, asus vabamüürlaste juhitud kool; ka Hartwiss ise oli vabamüürlane. XVIII teisel poolel aga kool suleti. Tänapäevaks ei ole Hartwissi mõisa hoonetest midagi säilinud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles)
Mazā Šmerļa mõis

Mazā Šmerļa mõis (Mazā Šmerļa mõis) oli mõis Lätis Riia linnas Teika asumis. Mõisa peahoone asus Brīvības iela 382–384. Saksa keeles oli mõisa nimi Klein Schmerl. Mazā Šmerļa mõis eraldati Lielā Šmerļa mõisast aastal 1769. Esimene mõisnik oli Riia majaomanik Shitz. Mõisa juurde kuulus ka maantee ääres asuv kõrts. Shitzide perele kuulus mõis aastani 1828. Mõisa valdused ei olnud suured, lisaks aiale kuulus selle juurde veidi põllumaad ja sood. XIX sajandil rajati mõisakompleksi asemele Schwabe köievabrik. Tänapäevaks ei ole Mazā Šmerļa mõisa hoonetest midagi säilinud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles)
Sándor István Bárdosi

Sándor István Bárdosi (sündinud 29. aprillil 1977 Budapestis) on Ungari endine maadleja. Ta võitis 2000. aasta suveolümpiamängudel hõbemedali. Bárdosi karjääri tipphetked on olümpiamängudel hõbemedali võitmine ning juunioride maailmameistriks ja juunioride Euroopa meistriks tulemine. "Sándor István Bárdosi Bio, Stats, and Results". sports-reference.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 13.11.2012. Vaadatud 29.04.2014.
Lielā Šmerļa mõis

Lielā Šmerļa mõis (Lielā Šmerļa muižiņa) oli mõis Lätis Riia linnas Teika asumis. Mõisa peahoone asus Ropažu iela 140. Saksa keeles oli mõisa nimi Gros Schmerl. Vanimad teated Lielā Šmerļa mõisast pärinevad aastast 1769, mil sellest eraldati Mazā Šmerļa mõis. Aastatel 1781–1828 kuulus mõis Stitzerite perele. XIX sajandi lõpus kujunes mõisa ümbrus populaarseks puhkepaigaks. Mõisa juurde rajati Smerlise restoran. Mõisa viimaseks omanikuks oli Kerkoviuste pere. Tänapäeval ei ole Lielā Šmerļa mõisa hoonetest midagi säilinud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles)
Primo Zamparini

Primo Zamparini (9. veebruar 1939 Fabriano – 21. august 2024 Fabriano) oli Itaalia poksija. Ta võitis 1960. aasta suveolümpiamängudel -54 kg kaalukategoorias hõbemedali ja 1961. aastal Euroopa amatööride meistrivõistlustel pronksi.
Potenza provints

Potenza provints on provints Itaalias Basilicata maakonnas. Provintsi keskuseks on Potenza linn. Potenza provints jaguneb 100 omavalitsusüksuseks (comune). Abriola Acerenza Albano di Lucania Anzi Armento Atella Avigliano Balvano Banzi Baragiano Barile Bella Brienza Brindisi Montagna Calvello Calvera Campomaggiore Cancellara Carbone Castelgrande Castelluccio Inferiore Castelluccio Superiore Castelmezzano Castelsaraceno Castronuovo di Sant'Andrea Cersosimo Chiaromonte Corleto Perticara Episcopia Fardella Filiano Forenza Francavilla in Sinni Gallicchio Genzano di Lucania Ginestra Grumento Nova Guardia Perticara Lagonegro Latronico Laurenzana Lauria Lavello Maratea Marsico Nuovo Marsicovetere Maschito Melfi Missanello Moliterno Montemilone Montemurro Muro Lucano Nemoli Noepoli Oppido Lucano Palazzo San Gervasio Paterno Pescopagano Picerno Pietragalla Pietrapertosa Pignola Potenza Rapolla Rapone Rionero in Vulture Ripacandida Rivello Roccanova Rotonda Ruoti Ruvo del Monte San Chirico Nuovo San Chirico Raparo San Costantino Albanese San Fele San Martino d'Agri San Paolo Albanese San Severino Lucano Sant'Angelo Le Fratte Sant'Arcangelo Sarconi Sasso di Castalda Satriano di Lucania Savoia di Lucania Senise Spinoso Teana Terranova di Pollino Tito Tolve Tramutola Trecchina Trivigno Vaglio Basilicata Venosa Vietri di Potenza Viggianello Viggiano Potenza provintsi koduleht (itaalia keeles)
Sibon

Sibon on maoperekond. Perekonda Sibon klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Sibon annulatus (Günther, 1872) Sibon anthracops (Cope, 1868) Sibon argus (Cope, 1876) Sibon carri (Shreve, 1951) Sibon dimidiatus (Günther, 1872) Sibon dunni Peters, 1957 Sibon lamari Solorzano, 2001 Sibon linearis Perez-Higareda, Lopez-Luna & Smith, 2002 Sibon longifrenis (Stejneger, 1909) Sibon manzanaresi Mccranie, 2007 Sibon merendonensis Rovito, Papenfuss & Vásquez-Almazán, 2012 Sibon miskitus Mccranie, 2006 Sibon nebulatus (Linnaeus, 1758) Sibon noalamina Lotzkat, Hertz & Köhler, 2012 Sibon perissostichon Köhler, Lotzkat & Hertz, 2010 Sibon sanniolus (Cope, 1866). Need maod elavad Mehhikos, Kesk- ja Lõuna-Ameerikas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Sibon Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 29.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-es Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne uBio-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Sibon seisuga 29.04.2014.
Matera provints

Matera provints on provints Itaalias Basilicata maakonnas. Provintsi keskus on Matera linn. Matera provints jaguneb 31 omavalitsusüksuseks (comune). Accettura Aliano Bernalda Calciano Cirigliano Colobraro Craco Ferrandina Garaguso Gorgoglione Grassano Grottole Irsina Matera Miglionico Montalbano Jonico Montescaglioso Nova Siri Oliveto Lucano Pisticci Policoro Pomarico Rotondella Salandra San Giorgio Lucano San Mauro Forte Scanzano Jonico Stigliano Tricarico Tursi Valsinni Üle 10 000 elaniku elab järgmistes omavalitsusüksustes.. "Bilancio demografico ISTAT 2019". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. august 2020. Vaadatud 17. oktoobril 2019. "Bilancio demografico ISTAT: vista territoriale". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. august 2020. Vaadatud 20. aprillil 2013.  Matera provints – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Matera provintsi koduleht (itaalia keeles) Guida ai monumenti, ai siti storici, ai musei ed ai Sassi di Matera Informazioni su Matera Schede su Matera e la sua Provincia
Lokuta mõisa kalmistu

Lokuta mõisa kalmistu on kalmistu Järva maakonnas Türi vallas Kolu külas. Ajalooliselt jäi kalmistu Türi kihelkonda. Kalmistu rajasid Lokuta mõisa tollased omanikud Traubenbergid 1860. aastate algul Kõltsi karjamõisa maadele, sellepärast tuntakse paika ka nime "Kõltsi kabel" järgi. Kalmistule on kokku maetud kuus lahkunut, neist kolm kabelisse ja kolm haudadesse kalmistul. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 7 km kaugusele lääne-edelasse. Praegu on kalmistu mahajäetud ja rüüstatud, põhja poolt ohustab kalmistut tegutsev karjäär, mille mahajäetud osas asub Kolu tiik. Kalmistu lõunaservas paikneb matusekabel. Uusgooti stiilis ehitatud hulknurkse põhiplaaniga kabel on praegu varemetes. 1862 – August Georg Rausch von Traubenberg (16. september (vkj) 1808 – 25. november (vkj) 1860) Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu, 2013, lk 63. Alo Särg. "Lokuta (Tecknal)" – Järvamaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn, 2005, lk 83-84. Ülo Ormus. "Kõltsi kabel" – Järvamaa pärandkultuurist. Paide 2008, lk 118-119. Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu, 2002 (käsikiri). Pärandkultuuri objekt: "Kõltsi kabel" (835:KUL:002) Eesti looduse infosüsteemis Lokuta mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
Afrotyphlopinae

Afrotyphlopinae on madude alamsugukond. Alamsugukonda Afrotyphlopinae klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoperekonnad: Afrotyphlops Broadley & Wallach, 2009 Letheobia Cope, 1869 Rhinotyphlops Fitzinger, 1843. Need maod elavad Aafrikas ja Araabias. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Afrotyphlopinae Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 30.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne roomajate andmebaasis S. Blair Hedges, Angela B. Marion, , Kelly M. Lipp, Julie Marin, ja Nicolas Vidal, A taxonomic framework for typhlopid snakes from the Caribbean and other regions (Reptilia, Squamata), toimetanud Robert W. Henderson, 17. jaanuar 2014, Caribbean Herpetology 49:1–61, veebiversioon (vaadatud 30.04.2014) (inglise keeles)
Asiatyphlopinae

Asiatyphlopinae on madude alamsugukond. Alamsugukonda Asiatyphlopinae klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoperekonnad: Acutotyphlops Wallach, 1995 Anilios Gray, 1845 Asiatyphlops Hedges, Marion, Lipp, Marin & Vidal, 2014 Cyclotyphlops Bosch & Ineich, 1994 Grypotyphlops Peters, 1881 Indotyphlops Hedges, Marion, Lipp, Marin & Vidal, 2014 Malayotyphlops Hedges, Marion, Lipp, Marin & Vidal, 2014 Ramphotyphlops Fitzinger, 1843 Sundatyphlops Hedges, Marion, Lipp, Marin & Vidal, 2014 Xerotyphlops Hedges, Marion, Lipp, Marin & Vidal, 2014. Need maod elavad Aafrikas ja Araabias. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Asiatyphlopinae Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 30.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne roomajate andmebaasis S. Blair Hedges, Angela B. Marion, , Kelly M. Lipp, Julie Marin, ja Nicolas Vidal, A taxonomic framework for typhlopid snakes from the Caribbean and other regions (Reptilia, Squamata), toimetanud Robert W. Henderson, 17. jaanuar 2014, Caribbean Herpetology 49:1–61, veebiversioon (vaadatud 30.04.2014) (inglise keeles)
Madatyphlopinae

Madatyphlopinae on madude alamsugukond. Alamsugukonda Madatyphlopinae klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoperekond: Madatyphlops Hedges, Marion, Lipp, Marin & Vidal, 2014. Need maod elavad Madagaskaril. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Madatyphlopinae Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 30.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne roomajate andmebaasis S. Blair Hedges, Angela B. Marion, , Kelly M. Lipp, Julie Marin, ja Nicolas Vidal, A taxonomic framework for typhlopid snakes from the Caribbean and other regions (Reptilia, Squamata), toimetanud Robert W. Henderson, 17. jaanuar 2014, Caribbean Herpetology 49:1–61, veebiversioon (vaadatud 30.04.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Madatyphlops seisuga 30.04.2014.
Typhlopinae

Typhlopinae on madude alamsugukond. Alamsugukonda Typhlopinae klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoperekonnad: Amerotyphlops Hedges, Marion, Lipp, Marin & Vidal, 2014 Antillotyphlops Hedges, Marion, Lipp, Marin & Vidal, 2014 Cubatyphlops Hedges, Marion, Lipp, Marin & Vidal, 2014 Typhlops Oppel, 1811 - pimemadu. Need maod elavad Ameerikas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Typhlopinae Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 30.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne roomajate andmebaasis Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Typhlopinae seisuga 30.04.2014.
Kirna mõisa kalmistu

Kirna mõisa kalmistu on kalmistu endises Türi kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kirna külas Türi vallas Järva maakonnas. Kalmistu jääb Kirna mõisa südamest linnulennult umbes 800 meetri kaugusele loodesse. Kalmistule maetute üldarv ei ole teada, praegu on see jäetud maha ja rüüstatud. Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Osten-Sackenid umbes 19. sajandi algul hiiemäele. Hiiele omaselt kasvas mäel iidseid pärni. Viimane pärn raiuti maha põhjendusega, et eestlased olevat seal paganaid kummardamas käinud. Sellest kännust on nüüdseks välja kasvanud vähemalt kümneharuline pärn. Selle sama pärna lähedal on paekivist võlvi jäänused, mis arvati olevat salakäigu suue mõisa juurde. Kalmistul oli ka klassitsistlikus stiilis kabel. Esialgu maeti kabeli põranda alla, kuid peagi ehitati kabeli ukse ette kivist postide ja raudkettidega ümbritsetud ala. Neljast sambast koosneva sammasportikusega kabel meenutas antiiktemplit ja sarnanes mõisa peahoone portikusega. See oli arvatavasti püstitatud peahoone ümberehitamisega sama ajal, 19. sajandi algul. Nüüdisajal on matusekabel varemeis, neljast sambast on alles kolm ning katus on sisse varisenud. Kalmistu ette, selle kunagise sissesõidutee kohale (mis viis välja Kirna-Virika-Pala teele) on 20. sajandi teisel poolel rajatud siloauk. Kirna mõis ja selle kalmistu Eesti Mõisaportaalis. Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Kirna mõisa kalmistu Veljo Ranniku kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu Kirna mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
Tiibluu

Tiibluu (ladina os pterygoideum) on paljudel selgroogsetel peas paiknev paariline ajukolju luu, mis asub põhikiilluu tiibjätke pinnal. Tiibluu areng, anatoomia, asend, kuju ja morfoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Inimeste tiibluud ei kirjeldata eraldi luuna, vaid liigitatakse kiilluu koosseisu.  Pikemalt artiklis Hambad#Madudel Enamikul tänapäevastel madudel paiknevad uurijate arvates hambad ka tiibluul, v.a infraseltsi Scolecophidia liigitatud maod, kellel ei ole tiibluul hambaid tuvastatud. Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 51, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Horst Erich König, Hans-Georg Liebich, Veterinary Anatomy of Domestic Mammals: Textbook and Colour Atlas, lk 69, 3. trükk, Schattauer, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 30.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne Nomina Anatomica Veterinarias Os pterygoideum. Tiibluu, lk 13, 5. väljaanne, 2012
Välis-Eesti (ajakiri 1929)

Välis-Eesti (aastani 1935 Välis-Eesti Almanak) oli 1929–1940 Tallinnas ilmunud ajakiri. Ajakirja andis välja Välis-Eesti Ühing. Ajakiri taotles väliseestlaste organiseerumist ja sidumist kodueestlastega. http://tallinn.ester.ee/record=b1321607~S1*est (vaadatud 23.04.2014) Eesti Entsüklopeedia. 8. köide: Tanulane–Yvon. Tartu: Loodus, 1937, lk 1248.
Kagoshima prefektuur

Kagoshima prefektuur on Jaapani prefektuur Kyūshū saare lõunaosas. Prefektuuri kuuluvad ka Ōsumi, Tokara ja Amami saared. Kagoshima prefektuuri tunnuslind on lidthi pasknäär (Garrulus lidthi), tunnuspuu on kampripuu (Cinnamomum camphora) ja tunnuslill kyushu rododendron (Rhododendron kiusianum). Kagoshima prefektuuris on 43 omavalitsusüksust, neist 19 linna (市, shi). Kagoshima prefektuuris on 11 ajaloolist maakonda (郡, gun). Aira Akune Amami Hioki Ibusuki Ichikikushikino Isa Izumi Kagoshima Kanoya Kirishima Makurazaki Minamikyushu Minamisatsuma Nishinoomote Satsumasendai Shibushi So'o Tarumizu 鹿児島県／月報（毎月推計人口）, vaadatud 31.03.2021. Kagoshima prefektuuri koduleht
1349 (ansambel)

1349 on Norra black metal-ansambel. Ravn – laulja (alates 1997), trummar (1997-2000) Idar Burheim – kitarrist (alates 1999) Seidemann – basskitarrist (alates 1997) Frost – trummar (alates 2000) Balfori (Lars Larsen) – kitarrist (1997–1998) Tjalve (Andrè Kvebek) – kitarrist (1997–2006) "Chaos Preferred" (1999) "1349" (2001) "Liberation" (2003) "Beyond The Apocalypse" (2004) "Hellfire" (2005) "Revelations of the Black Flame" (2009) Ametlik lehekülg
Mežciems (Riia)

Mežciems on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 7,667 km². Mežciems piirneb põhjas Teika, lõunas Dreiliņi, läänes Purvciemsi, idas aga Jugla asumiga. 15 884 elanikku (2010). Mežciems (tõlkes Metsküla) on üks rohelisemaid asumeid Riias. Suuremalt jaolt asub asum tasasel alal, mis ulatub 8–10, kohati ka vaid 4 meetrit üle merepinna. Mežciemsis asub kolm järve – Gaiļezersi, Dambjapurva ja Velnezersi järv, millest suurim on Gaiļezersi järv. Asumisse jääb Biķernieki mets, kus asuvad Biķernieki luited. Luidete alal ulatub maapinna kõrgus kohati 22 meetrit üle merepinna. Mežciemsi alal asus mitu mõisa. Gaiļezersi järve ääres asus Gaiļi mõis. Biķernieki kiriku juures asus Kauli mõis, tähtsamad mõisad olid veel Hackmanni mõis ja Burchardi mõis. Biķernieki piirkonnas olid põllud liivased ja soised, maalapid väikesed. Nii püüdsid paljud kohalikud elanikud Jugla järvest kala. XVI sajandil liitusid need kalurid gildiks, mille sümboliks oli karikas (läti keeles biķeris). Selle järgi on piirkond tõenäoliselt ka nime saanud. Aastal 1672 saatis Riia raad selle gildi laiali. XIX sajandil kandis piirkond Burchardi mõisa järgi nime Burhardciems. Riia linnaga liideti asumi põhjapoolne osa aastal 1934, lõunapoolne aga aastal 1974. Intensiivsem ehitustöö algas aastal 1975, mil asumisse kavandati 15 000 elaniku jaoks mõeldud korterelamute piirkond. See piirkond valmis aastaks 1986. Lisaks korterelamutele ehitati Gaiļezersi järve äärde veel haigla. Asumi lõunapoolses osas on Biķernieki mets, kus asuvad spordibaas ja mälestusmärk holokausti ohvritele. Lisaks asub Mežciemsis veel Baltimaade suurim vanade autode muuseum. Mežciemsi koduleht (läti keeles)
Burchardi mõis

Burchardi mõis (Burharda muiža või Burchardu muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Mežciemsi asumis. Peahoone asus Mežciema iela 23 maja piirkonnas. Saksa keeles Burchardshof. Burchardi mõisa rajamise aeg on teadmata. 19. sajandi lõpus kandis Mežciemsi kant mõisa järgi Burhardciemsi nime. Mõisa peahoone on tänaseks hävinud, säilinud on mõisa teenijate maja. Burchardi suvemõis (Tallinnas Narva mnt 89, 91) Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles)
Hackmanni mõis

Hackmanni mõis (Hakmaņa muiža, saksa keeles Hackmanns Höfchen) oli mõis Lätis Riia linnas Mežciemsi asumis. Mõisa peahoone asukoha kohta on teada vaid, et see asus Biķerniekis, Riiast 8 ja poole versta kaugusel. Hackmanni mõis eraldus Mazā Jumpravmuiža mõisast aastal 1768. Toona asus seal Kaķaragsi kõrts, mille omanikuks oli keegi Rumpe. Kaks aastat hiljem sai kõrtsi ja sealse maa omanikuks Hackmanni-nimeline mees. Tema rajas ka mõisa peahoone – ühekorruselise palkidest maja. Seal elati küll ainult suvel. Hackmann pidi Mazā Jumpravmuiža mõisale igal aastal maksma 15 taalri suurust maadest loobumise tasu, ka võis ta osta kõrtsis müüdavat viina ainult sellelt mõisalt. Tänapäevaks on Hackmanni mõisa hooned hävinud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles)
Kauli mõis

Kauli mõis (Kaulu muiža või Franku muiža, saksa keeles Frankenhof) oli mõis Lätis Riia linnas Mežciemsi asumis. Mõisa peahoone asus Biķernieku iela majade 122 ja 124 piirkonnas. Kauli mõis rajati pärast 1709. aasta katkuepideemiat kahe talu asemele. Aastal 1787 sai mõisa omanikuks Riia kaupmees Hermann Bruns. Kuni aastani 1920 olid mõisa omanikuks Bushid. Mõisa peahoone oli XVIII sajandil ehitatud kahekorruselise palkidest maja. Aastal 2002 lammutati see koos teiste mõisasüdames asunud hoonetega, mis olid küll kõik ümber ehitatud. Biķernieku iela 126 asub siiski üks maja, mis võis olla üks mõisa kõrvalhoonetest. Pildi ülaosas, vaade Frankenhofi mõisale 1782 Vaade Frankenhofi mõisale 1803 Vaade Frankenhofi mõisale 1803 Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles)
Jõudluskontroll

Jõudluskontroll on loomakasvatuses oluliste jõudlusnäitajate regulaarne arvestamine. Nt tehakse lehmade piimajõudluse kontrolli. Eesti esimesed jõudluskontrolli andmed pärinevad 1903. aastast Kehtna mõisast. Esimene karjakontrolliühing loodi Vändra Põllumeeste Seltsi juures. Jõudluskontrolli Keskus Eesti maaelu entsüklopeedia (L–Ü), 2009. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 469
Gaiļi mõis

Gaiļi mõis (Gaiļu või Gaiļa muiža, ka Hāna muiža, saksa keeles Hahnenhof või Hahnhof) oli mõis Lätis Riia linnas Mežciemsi asumis. Mõisa peahoone asus praeguse onkoloogiahaigla territooriumil Gaiļezersi järve kaldal. Gaiļi mõis tekkis vahemikus 1736–1743 Putniņi järve ääres asunud Putniņi talu asemele. Aastast 1766 oli mõisa omanik Riia majaomanik Hahn, kelle järgi mõis ka nime sai. Hahn on saksa keeles kukk, läti keeles on kukk aga gailis. Nii said uue lätikeelse nime mõisa juures asunud järv ja mõis ise. Mõisale kuulusid üksikud talud, neist tähtsaim oli Biķernieki kiriku juures asunud Kreipe talu. Aastal 1800 läks see koos veel kolme taluga üle Dreiliņi mõisale. Mõisa peahoone oli 18. sajandil ehitatud barokkstiilis kivihoone. Tänapäevaks on Gaiļi mõisa hooned hävinud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles)
Töömälu

Töömälu on piiratud mahuga kognitiivne süsteem, mis ajutiselt säilitab ja töötleb informatsiooni, mida samaaegselt kasutatakse kognitiivsete ülesannete (otsuste tegemine, arutlemine jne) sooritamiseks. Üks kognitiivse psühholoogia rajajaid George Armitage Miller on öelnud, et inimese töömälu suudab korraga meeles pidada 7±2 infoühikut. Töömälus toimub uue lühiajalise informatsiooni võrdlus pikaajalises mälus olemasolevate teadmistega. Vastavate analüüsi ja sobitamise protsesside tulemusena toimub õppimine. Balota, D. A.; Marsh, Elizabeth J. (2004) Cognitive Psychology: Key Readings. Psychology Press. ISBN-13 978-1841-690-65-0, lk 355 Miller, G. A. (1956). "The magical number seven, plus or minus two: Some limits on our capacity for processing information". Psychological Review. 63 (2): 81–97. DOI:10.1037/h0043158. PMID 13310704. Krull, Edgar (2018). Pedagoogilise psühholoogia käsiraamat (kolmas, täiendatud ja ümbertöötatud trükk). Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 240–241. ISBN 9789949777006.