laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mercedes-Benz

Mercedes-Benz (nimetatakse Mercedeseks ja mõnikord ka Benziks) on Saksamaa luksus- ja tarbesõidukite kaubamärk, mis asutati 1926. aastal. Mercedes-Benz AG (2019. aastal asutatud Mercedes-Benz Group AG tütarettevõte) peakontor asub Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Stuttgardis. Mercedes-Benz AG toodab Mercedes-Benzi märgiga sõiduautosid ja kergeid tarbesõidukeid. Alates 2019. aasta novembrist haldab Mercedes-Benzi märgiga raskeid tarbesõidukeid (veoautod ja bussid) Daimler Truck, mis on endine Mercedes-Benzi kontserni osa ning mis muudeti 2021. aasta lõpus iseseisvaks ettevõtteks. Mercedes-Benzi juured ulatuvad Karl Benzi loodud esimese bensiinimootoriga autoni, Benz Patent Motorwagenini, finantseeritud Bertha Benzi poolt ja patenteeritud jaanuaris 1886, Gottlieb Daimleri ja insener Wilhelm Maybachi reisivankri ümbermuutmiseni, lisades bensiinimootori hiljem samal aastal. Mercedese autot turundas 1901. aastast Daimler-Motoren-Gesellschaft. Esimesed Mercedes-Benzi nime kandvad autod toodeti 1926, järgnedes Karl Benzi ja Gottlieb Daimleri ettevõtete ühinemisele Daimler-Benzi firmaks. 1930. aastate jooksul tootis Mercedes-Benz mudeli 770 – auto, mis oli populaarne Saksamaal natsiajastul. Adolf Hitler sõitis Mercedes-Benzi autodega, mille tuuleklaasid olid kuulikindlad. Enamik säilinud mudelitest on müüdud oksjonidel eraisikutele. Nüüdisajal on üks neist välja pandud Ottawa sõjamuuseumis Ontarios. Ka paavstimobiil on enamasti olnud Mercedes-Benzi toode. Benz on tutvustanud mitmeid tehnoloogia ja turvalisuse innovatsioone, mis hiljem teistes sõidukites tavaliseks said. Mercedes-Benz on üks vanemaid ja tuntumaid automarke. 1893 – Velocipedi mudelit näidati Chicago Maailmamessil (inglise Chicago World Fair); 1894 – Velocipedist patenteeritud mootorsõidukist Benz Patent Motor Car sai esimene seeriatootmises olev automobiil maailmas; 1886 – Gottlieb Daimler ja Carl Benz leiutasid käivituva masina (inglise self-propelled vehicle). Tuntumad Mercedes-Benzi sõidukid tänapäeval on järgmised. Mercedes-Benz A-klass Mercedes-Benz B-klass Mercedes-Benz C-klass Mercedes-Benz CL-klass Mercedes-Benz CLA Mercedes-Benz CLS Mercedes-Benz E-klass Mercedes-Benz G-klass Mercedes-Benz GL-klass Mercedes-Benz GLA-klass Mercedes-Benz GLB-klass Mercedes-Benz GLC-klass Mercedes-Benz GLE-klass Mercedes-Benz GLK-klass Mercedes-Benz GLS-klass Mercedes-Benz M-klass Mercedes-Benz R-klass Mercedes-Benz S-klass Mercedes-Benz SL-klass Mercedes-Benz SLK-klass Mercedes-Benz SLS-klass Mercedes-Benz V-klass Mercedes-Benz Viano Mercedes-Benz Actros Mercedes-Benz Arocs Mercedes-Benz Ateco Mercedes-Benz Econic Mercedes-Benz Sprinter Mercedes-Benz Vito Mercedes-Benz Unimog (vastavalt lisadele veoauto, traktor ja maastur) jpt.
Mercedes-Benz Sprinter

Mercedes-Benz Sprinter on autotootja Mercedes-Benzi sõidukite hulka kuuluv, valdavalt väiketarbesõidukite mudelite klass. Mercedes-Benz Sprinterite tehnilised näitajad ja mootori tüübid, lisavarustus jms võivad iga sõiduki puhul erineda. Mercedes-Benz Sprintereid toodetakse Mercedes-Benz T 1 järglasena alates 1995. aastast. Põlvkonnad: Esimene põlvkond (1995–2006) Teine põlvkond (2006–2018) Kolmas põlvkond (2019–) Tuntuimad tootjad on Daimler-Benz, DaimlerChrysler, Daimler AG, Volkswagen AG. Daimler Vans Manufacturing, LLC (Charleston, Lõuna-Carolina, Ameerika Ühendriigid); Fujian Benz Automotive Co. (FBAC) (Hiina); GAZ-i tehas Nižni Novgorodis (Venemaa); Mercedes-Benzi tehas González Catánis (Argentina); Mercedes-Benz Ludwigsfelde GmbH (Saksamaa); Xinkai Auto Manufacture Corporation (Hiina); Mercedes-Benzi transporteritehases Düsseldorfis komplekteerib ligi 6600 töötajat keskmiselt 150 000 Mercedes-Benz Sprinteri tüüpi sõidukit aastas. ... Sprinteri mudelite valik on väga laiaulatuslik: erinevas suuruses kaubikud, erineva kabiini pikkusega raam- ja madelautod, väikebussid, politsei- ja kiirabisõidukid, reanimobiilid jmt. Toodetavad ja komplekteeritavad väikebussid on kuni umbes 20 reisijakohaga. Sprintereid kasutatakse nii linna-, valla-, maakonna- kui ka kaugliinidel. Eestis kasutavad Sprintereid näiteks Sarbuss, GoBus, Automen ja teised firmad. Mercedes-Benz Sprintereid ehitatakse ümber baasautodest (mitmes riigis, sh. ka Eestis kohapeal) kasutamiseks ka kiirabi- ja politseisõidukite ning reanimobiilidena. Eestis on levinuim kiirabisõidukimudel Mercedes-Benz Sprinter 319 CDI. Mercedes-Benz Sprinter väikebuss Augsburgis Mercedes-Benz Sprinter väikebuss tagantvaates Luksusbuss Mercedes-Benz Sprinteri baasil Dodge Sprinter Mikrobuss ja Väikebuss Daimler Vans Manufacturing, LLC vaadatud 31.08.2013 (saksa keeles) Fujian Benz Automotive Co. (FBAC) vaadatud 31.08.2013 (saksa keeles) Nizhny Novgorod launches assembly of Mercedes-Benz Sprinter18.07.2013 | Source: Pravda.Ru vaadatud 31.08.2013 (inglise keeles) "Mercedes-Benz Ludwigsfelde GmbH" (vaadatud 31.08.201) (saksa keeles) Auto + Fuhrpark - 01.07.2013, "Erster neuer Sprinter in Düsseldorf vom Band gerollt.Mercedes-Benz startet Serienproduktion des neuen Sprinter", vaadatud 31.08.2013 (saksa keeles) Regionaalhaigla võtab kasutusse kolm uut kiirabiautot, 20.02.2012 vaadatud 31.08.2013 "Eestis toodetud kiirabi pälvis Saksamaa erialamessil positiivset tähelepanu" vaadatud 31.08.2013 Tiit Reinart, "Silwi Autoehitus ehitab kiirabiautosid"[alaline kõdulink], 06.04.2004 vaadatud 31.08.2013
Sareta

Sareta on Saaremaa bussifirma, mis käitas Setrate ja Mercedes-Benz Sprinteri sõidukitega regulaarliine Kuressaarest Tallinna. Viie väljumisega päevas oli Sareta tihedaima graafikuga Kuressaare–Tallinna–Kuressaare liini käitaja. Liiniteenindamine lõpetati 2018. aasta oktoobris.[viide?] http://www.sareta.ee/ https://saartehaal.postimees.ee/6671475/bussifirma-sareta-tegi-pealinna-liinidega-lopu
Regulaarliin

Regulaarliin on sõiduplaani järgi sõitev bussi-, rongi-, laeva- või lennuliin, mis opereerib üldjuhul kommertsalustel ehk kasumlikult.
Sõiduplaan

Sõiduplaan on mingi liinisõiduki liikumiseks ette nähtud graafik. Sõiduplaaniks nimetatakse ka selle graafiku kirjalikku esitust.
Setra

Setra on Baden-Württembergis Ulmis tegutsev bussitootmisettevõte, mis kuulub kontsernile Daimler AG. Eestis kasutab Setra busse Sareta. Setra eelkäijaks oli Ulmis tegutsev Karl Kässbohrer Fahrzeugwerke GmbH, mille rajas vankrimeister Karl Kässbohrer (1864–922) aastal 1893. Peale tema surma võtsid äri üle tema pojad Karl noorem (1901–973) ja Otto (1904–989). Esimene Setra nime kandvat bussi - S8 - esitleti 1951. aastal. Nimi Setra tuleneb sõnast selbsttragend ('isekandev') - buss oli esimene, mis kasutas kandevkere, tagamootori ja tagasillaga otseühenduse kooslust. Setra mudelitähised vihjavad alati bussi istmeridade arvule, nii oligi esimeses bussis S8 kaheksa istmerida. Aja jooksul tulid välja ka mudelid S6, S7, S9, S10, S11, S12, S14 ja S15. 1967. aastal hakati tootma teise põlvkonna Setra busse. Nüüd oli mudelinime lõpus 0, mudelid olid sõltuvalt istmeridade arvust S80-S150. 1976. aastal tulid välja Setra kolmanda põlvkonna bussid. Mudelitähised olid nüüd S208-S217, lisaks toodeti ka kahekorruselisi S221 ja S228. 1991. aastal tulid välja neljanda põlvkonna Setra bussid, mudelitähistega S309-S319, lisaks ka kahekorruseline S328. Viienda põlvkonna Setra bussid tulid välja 2001. aastal, mudelitähised olid S411-S419, lisaks kahekorruseline S431. Praegu uusimad Setra bussid on kuuenda põlvkonna omad, mis lasti välja 2011. aastal, mudeliteks S511-S519 ja kahekorruseline S531. Setra S8 (1951) Setra S6 u 1955. aastast Setra S215HD (1981) Setra S431DT
Mercedes-Benz Group

Mercedes-Benz Group AG (varem ka Daimler-Benz, DaimlerChrysler ja Daimler) on Saksamaa autotootja. Ettevõtte peakorter asub Stuttgardis Saksamaal. Daimler-Benz (1926–1998) DaimlerChrysler (1998–2007) Daimler AG (2007–2019) Konzernaufteilung (2019) 1924. aastal allkirjastasid ühiste huvide lepingu 1883. aastal asutatud Benz & Cie. (Karl Benz) ja 1890. aastal asutatud Daimler Motoren Gesellschaft (Gottlieb Daimler ja Wilhelm Maybach). 1926. aastal kaks ettevõtet liitusid ning sündis Daimler-Benz, mille kogu toodang hakkas kandma kaubamärki Mercedes-Benz. 1998. aastal, kui ühinesid Daimler-Benz ja Chrysler Corporation, hakkas ettevõte kandma nime DaimlerChrysler. 2007. aastal müüdi Chrysler Group ära ja ettevõtte nimeks jäi lihtsalt Daimler. Daimler AG tütarettevõte on Mercedes-Benz. Daimler-Benz AG (1926–1998) Wilhelm Kissel (1926–1942) Wilhelm Haspel (1942–1952) Heinrich C. Wagner (1952) Fritz Koenecke (1952–1960) Walter Hitzinger (1961–1966) Joachim Zahn (1966–1979) Gerhard Prinz (1980–1983) Werner Breitschwerdt (1983–1987) Edzard Reuter (1987–1995) Jürgen E. Schrempp (1995–1998) DaimlerChrysler AG (1998–2007) Jürgen E. Schrempp (1998–2006) Robert James Eaton (co-CEO, 1998–2000) Dieter Zetsche (2006–2007) Daimler AG (2007–) Dieter Zetsche (2007–2019) Ola Källenius (2019–) 2019 Bank of America Corporation: 20.25% BlackRock, Inc.: 5.09% Harris Associates L.P.: 4.93% Li Shufu with Tenaciou3 Prospect Investment Limited: 9.69% Morgan Stanley: 5.7% Hiina Rahvavabariik: 5% "1000 autot. Ajalugu. Mudelid. Andmed", tõlkinud Kerstti Kittus, Sinisukk, 2006, ISBN 9949 14 154 0
Abdal

Abdal on avaari, tsahhi ja dargi mütoloogias jahijumal, kaukaasia kaljukitsede, metskitsede ja põtrade kaitsja. Laki mütoloogias vastab talle Avdal. Abdali on seostatud gruusia jahijumalanna Daliga, keda Dagestani mägilased on arvatavasti austanud. On arvatud, et ta on muutunud meesjumalaks. Kui Abdal ilmub jahimehele valge karu või valge inimese kujul, tähendab see jahimehele ebaõnne. Abdal karistab karmilt jahipiiranguid rikkunud jahimeest. Kui jaht õnnestus, ohverdati Abdalile tapetud looma süda ja maks. Luud jäeti alles ning neid ei põletatud, sest usuti, et Abdal taaselustab looma luude järgi. Abdal võtab raseda naise üsast sündimata lapse välja, et teha ta kaukaasia kaljukitsede karjaseks. Abdal hoolitseb metsloomade eest ning karjatab ja lüpsab neid. Avdal
Suur-Tōkyō

Suur-Tokyo on suur linn-asum Kantō piirkonnas, Jaapanis, mis koosneb suurel määral Chibast, Kanagawast, Saitamast ja Tōkyōst (keskel). Kogupindala on 13 754 km². Piirkonnas elab 34 miljonit inimest (2000). Tōkaidō hiidlinnastu
Kantō

Kantō piirkond on mitteametlik nimetus piirkonnale Jaapanis, millel asub ka Suur-Tōkyō. Kantō piirkond asub Jaapani suurimal, Honshū saarel. Kantō hõlmab Chiba, Gunma, Ibaraki, Kanagawa, Saitama, Tochigi ja Tōkyō prefektuuri. 1. juunil 2010 oli Kantō arvestuslik rahvaarv 42 430 822.
Avdal

Avdal on laki mütoloogias jahijumal, kes vastab mõningate teiste Dagestani rahvaste jahijumalale Abdalile. Kui enne jahti ei ole Avdali poole palvetatud, siis ei lase Avdal looma tappa, tõrjudes nooled või kuulid kepiga tagasi.
Kōtoku-in

Kōtoku-in (jaapani keeles 高徳院) on budistlik Jōdo-shū sekti tempel, mis asub Kamakura linnas Jaapanis. Tempel on tuntud oma Suure Buda skulptuuri poolest, mis on üks Jaapani sümboleid. http://www.kamakuratoday.com/e/sightseeing/daibutsu.html
Ao veskijärv

Ao veskijärv (ka Ao paisjärv, 2. Ao paisjärv) on paisjärv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas Ao külas. Asub Põltsamaa jõel. Järve pindala on 1,2 ha. Ao veskijärve juures paiknes vesiveski, mis Nõukogude ajal lammutati. Veskijärve äärde ehitati pumbajaam, mille abil kasutati järve vett ümberkaudsete põldude kastmiseks vihmutussüsteemidega. Järve registrikood on VEE2066020. Ao paisjärv Ao veskijärv keskkonnaportaalis
Otto von Porat

Otto Wessel von Porat (29. september 1903 Älmhult, Älmhulti vald, Kronobergi lään, Rootsi – 14. oktoober 1982 Bærumi vald) oli Norra poksija. Von Porat oli raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) Norra meister aastatel 1924 ja 1926. Von Porat sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta oli esimene ja on seni ainus Norra poksija, kes on tulnud olümpiavõitjaks. Von Porat poksis oktoobrist 1926 kuni novembrini 1934 elukutselisena ning pidas kokku 48 kohtumist, millest võitis 37 (neist 24 nokaudiga) ja kaotas 11 (neist 4 nokaudiga) kohtumist. 8. suveolümpiamängude poksivõistlus. Pariis 1924. Tulemused inglise keeles Otto von Porat veebisaidil Olympedia (inglise) Otto von Porat lehel BoxRec. Inglise keeles
Ao paisjärv

Ao paisjärv ehk 1. Ao paisjärv (ka Oruveski I veehoidla, Ao veehoidla) on paisjärv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas. Paisjärv rajati Põltsamaa jõe paisutamisega. Järve pindala on 10,2 ha. Registrikood: VEE2066010. Ao paisjärv keskkonnaportaalis
Eduard Uspenski

Eduard Nikolajevitš Uspenski (vene keeles Эдуард Николаевич Успенский; 22. detsember 1937 Jegorjevsk – 14. august 2018 Moskva) oli vene lastekirjanik. Tema tuntumate tegelaste hulgas on ka Eestis armastatud Onu Teodor, krokodill Gena, Potsataja ja Kübaramoor. Uspenski õppis inseneriks, kuid pärast ülikooli lõpetamist asus ta elatist teenima hoopis animafilmide stsenaariume kirjutades. Peale lasteraamatute kirjutas ta ka näidendeid ning avaldas luulet. Eesti keeles ilmunud: "Krokodill Trill" (1975; tõlkija Ellen Niit) "Krokodill Gena ja teised muinasjutud" (1989; tõlkija Helgi Limberg) "Karusloomade internaatkool" (1990; tõlkija Helgi Limberg) "Onu Teodor, kass ja koer. Onu Teodori tädi" (2000; tõlkija Andres Jaaksoo) "Suri armastatud kirjanik Eduard Uspenski". Postimees. Vaadatud 15. august 2018.
Nõmme jõgi

Nõmme jõgi (ka Nõmmeveski jõgi, ülemjooksul Äntu oja) on jõgi Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas. Nõmme jõgi algab endise Äntu mõisa keskuse juures, Ebavere–Simuna tee ääres paiknevast veerohkest langallikast. Jõgi suubub Põltsamaa jõkke Räitsvere ja Ao vahel, Rakke raudteejaamast 2,5 km loode pool. Nõmme jõgi keskkonnaportaalis
Kaldakindlustis

Kaldakindlustis (inglise slope revetment) on rajatis, mis kaitseb veekogu kaldaveeru, ka tammi, paisu ja teemulde nõlva vooluvee uhtuva toime, jää ja lainete purustava mõju, filtratsioonivee surve ning lumesulamis- ja vihmavee põhjustatud uuristuste eest. Nõlvakindlustise ehitamiseks kasutatakse peamiselt kivisillutist, raudbetooni, kruusa ja killustikku. Kallaste taimkindlustamine Fašiin (haos) EE 6. köide, 1995.
Peter Ustinov

Sir Peter Alexander Ustinov (16. aprill 1921 – 28. märts 2004 Šveits) oli vene päritolu Briti näitleja, kirjanik ja režissöör. Peter Ustinov oli oma prantsuse päritolu kunstnikust ema ja vene päritolu ajakirjanikust isa ainus poeg. Õppis mainekas Westminsteri koolis, kuid ei sallinud seda ja lahkus sealt 16-aastaselt. Seejärel sai näitlejakoolitust Londoni Teatristuudios. "Nelja koloneli armastus" (1951) "Romanov ja Julia" (1956) "Poolel teel puu otsa" (1967) "Dear me" (1977) "Minu Venemaa" (1983) "Ustinov at Large" (1991). Peter Ustinovi 60-aastasse filmikarjääri mahtus kümneid rolle alates imperaator Nerost ja lõpetades Agatha Christie loodud Belgia detektiivi Hercule Poirot'ga. Ta võitis kaks kõrvalosatäitja-Oscarit rollide eest filmides "Spartacus" (1960) ja "Topkapi" (1964) ning oli veel paaril korral nomineeritute hulgas. Ustinov sai muude auhindade seas televisiooniloomingu eest mitu Emmyt ja Grammy. 1975 – Briti impeeriumi ordu komandör (CBE) 1990 – löödi rüütliks (Knight Bachelor)  Peter Ustinov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Peter Ustinov andmekogus IMDb (inglise)
Linn Ullmann

Linn Ullmann (täisnimega Karin Beate Ullman; sündinud 9. augustil 1966 Oslos) on norra kirjanik, ajakirjanik ja kirjanduskriitik. Linn Ullmann õppis New Yorgi ülikoolis inglise kirjandust. 2006. aasta veebruari seisuga töötab ta ajalehes Aftenposten, enne seda oli ta päevalehe Dagbladet ajakirjanik. Linn Ullmann on Norra filminäitleja Liv Ullmanni ja Rootsi režissööri Ingmar Bergmani tütar. Ta on abielus luuletaja Niels Fredrik Dahliga. 2017 Doblougi preemia "Enne kui sa uinud" ("Før du sovner" 1998; eesti keeles 2002; tõlkija Elvi Lumet) "Hüvastijätt Stellaga" ("Når jeg er hos deg" 2000; eesti keeles 2004; tõlkija Elvi Lumet) "Halastus" ("Nåde" 2002; eesti keeles 2006; tõlkija Elvi Lumet) "Õnnistatud laps" ("Et velsignet barn" 2005; eesti keeles 2008; tõlkija Maris Kruuda) "Kõige kallim" ("Det dyrebare" 2011; eesti keeles 2013; tõlkija Sigrid Tooming) "Rahutud" (eesti keeles 2017; tõlkija Sigrid Tooming)
Cristian Deville

Cristian Deville (sündinud 3. jaanuaril 1981) on Itaalia mäesuusataja, kelle põhiala on slaalom. 2001. aastal juunioride maailmameistrivõistlustel Verbieris sai Deville slaalomis pronksmedali. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Garmisch-Partenkirchenis oli ta slaalomis seitsmes. Deville võistles esimest korda maailma karikasarjas Kranjska Goras 5. jaanuaril 2003 slaalomis, kuid tulemust ta kirja ei saanud, kuna sõitis esimesel laskumisel rajalt välja. Esimest korda jõudis ta punktikohale ehk jõudis 30 parema hulka Sankt Antonis 15. veebruaril 2004, kui sai slaalomis 18. koha. Poodiumile pääses Deville esimest korda Beaver Creekis 8. detsembril 2011 slaalomis, kus ta oli teine 0,14-sekundilise kaotusega Ivica Kostelićile. Esimese võidu sai ta Kitzbühelis 22. jaanuaril 2012 slaalomis. 2001 Verbiers pronksmedal slaalomis Cristian Deville on osalenud (seisuga 29. jaanuar 2012) 78 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse kolmel korral, neist ühe etapi on ta võitnud. Cristian Deville koduleht Cristian Deville FIS-i kodulehel (inglise)
4. Eesti jalaväepolk

4. Eesti jalaväepolk oli 1917. aastal Eesti rahvusväeosana moodustatud ja 1917. aastal 1. Eesti jalaväediviisi koosseisu liidetud väeosa. 4. Eesti jalaväepolgu ülemad kapten Henrik Vahtramäe, (6. detsember 1917 – 5. aprill 1918), 4. Eesti jalaväepolgu ülem. I pataljon II Pataljon III Pataljon, ülem kapten Jaan Maide 9. rood, ülem praporštšik Eduard Putmaker, 10. rood, ülem praporštšik Heinrih Hustel, 11. rood, ülem praporštšik Egon Limberg, 12. rood, ülem praporštšik Kristjan Aulik. 4. Eesti jalaväepolgu formeerimist alustati 1. Eesti jalaväediviisi ülema käsul 6. detsembril 1917 Rakveres. Polgu formeeris senine 1. Eesti jalaväepolgu III pataljoni ülem polkovnik Henrik Vahtramäe, kes jäi polguülemaks kuni polgu likvideerimiseni, 5. aprillil 1918. Jalaväepolgu koosseis saadi 2. ja 3. Eesti jalaväepolgu neist allüksustest, mis olid saadetud korda hoidma Virumaal, Tartu tagavarapataljonist ja samuti arvati 3. jaanuaril 1918. aastal polgu koosseisu Paides asunud 2. Eesti jalaväepolgu III pataljon, kes jäi ka 4. Eesti jalaväepolgu III pataljoniks. Esimese maailmasõja ajal 1918. aasta veebruaris asus 4. Eesti jalaväepolgu III pataljon Paides ja pataljonikomandör Jaan Maide oli Paide komandant, Paides 23. veebruaril võimu enamlastelt ülevõtmise ajal. III pataljon kaitse all kuulutati Paides 25. veebruaril välja Eesti iseseisvus ja Manifest Eestimaa rahvastele. Pärast Eesti okupeerimist Saksa keisririigi vägede poolt 1918. aasta kevadel saadeti polk laiali 5. aprillil 1918, Saksa okupatsioonivõimude poolt, Saksa väejuhatuse korraldusega 28. märtsist 1918. Toomas Hiio, Eesti rahvusväeosade struktuurist ja isikkoosseisust, Eesti Päevaleht, 17. juuni 2008 Kuidas sattus Paidesse isekiswuse manifest. Kirjanik Jaan Lintrop kavatses rünnakut Paide enamlastele. Paides trükitud Iseseisvuse manifest on omaette haruldus., Järva Teataja (1926-1944), nr. 23, 22 veebruar 1938 Tunni ajaga oli punavõim Paidest kukutatud., Järva Teataja (1926-1944), nr. 24, 25 veebruar 1933 ERA.537. "4. Eesti Jalaväepolk", Eesti Riigiarhiivis
Alicia J. Rose

Alicia J. Rose, muusikunimega Miss Murgatroid, on USA akordionist ja kutseline fotograaf. Ta on avaldanud viis täispikka plaati, neist kolm üksi Miss Murgatroidi nime all ning kaks koostöös laulja ja viiuldaja Petra Hadeniga ("Bella Neurox" ja "Hearts & Daggers"). Methyl Ethyl Key Tones (1993) Myoclyonic Melodies (1996) Through Alien Empires (1997) Bella Neurox (Miss Murgatroid & Petra Haden) (1999) Hearts & Daggers (Miss Murgatroid & Petra Haden) (2008) Miss Murgatroidi ametlik veebileht Miss Murgatroid & Petra Haden Official Myspace Page Official Flickr Page
Lutsu tänav

Lutsu tänav (saksa keeles Quappenstraße, vene keeles Налимья улица) on tänav Tartu kesklinnas. Antud tänaval puudub seos kirjanik Oskar Lutsuga, tänav kandis Lutsu nime juba enne kirjaniku sündi. Tänav algab Jakobi tänavalt, ristub Jaani tänavaga, möödub Tartu Jaani kirikust jalakäijate tänavana ning lõpeb Rüütli tänaval. Tänava pikkus on 240 meetrit. Lutsu tänava ääres asuvad Antoniuse õu (Lutsu tänav 3, Lutsu tänav 5, Jaani tänav 6), Tartu Mänguasjamuuseum (Lutsu tänav 8) ja Tartu Mänguasjamuuseumi Teatri Kodu (Lutsu tänav 2). 1550–1958 oli tänava nimeks Lutsu tänav. 10. jaanuarist 1958 kuni 2. märtsini 1989 nimetati tänavat Võimla tänavaks (tänava alguses paiknes Tartu Ülikooli võimla). Aastail 1958–1987 kandis (Oskar) Lutsu tänava nime Tartus varasem ja hilisem Näituse tänav. Lutsu tänav 8 hoones tegutses 1820. aastast 1829. aastani Tartu Kreiskool. 1914 Lutsu 2, teatrimaja (2007, praegu renoveeritud) Lutsu 8, Mänguasjamuuseum Lutsu 14, 18. sajand "Lutsu tänav (kesklinnas)|Tartu ilukirjanduses". teele.luts.ee. Vaadatud 6. oktoobril 2023.
‘Abd Allāh ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Sa‘ūd

‘Abd Allāh ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Sa‘ūd ( عبد الله بن عبد العزيز آل سعود ; 1. august 1924 Er-Rijad – 23. jaanuar 2015 Er-Rijad) oli Saudi Araabia kuningas alates 1. augustist 2005 kuni surmani. Ta tõusis troonile, kui tema poolvend kuningas Fahd suri. Ta oli oma eluajal vanim valitsev monarh. Abdullah oli Saudi dünastia rajaja kuningas Abdul Aziz ibn Saudi 15. poeg 37 pojast. Ka kõik ülejäänud pärast tolle surma 1953 valitsenud kuningad on olnud ibn Saudi pojad. Ta sai kodukoolituse valitud usuteadlaste ja haritlaste juhtimisel, veetis suure osa noorpõlvest kõrbes, kus lõi tihedad sidemed beduiini hõimupealikega. Hiljem oli ta Meka kuberner ja alates 1963 juhatas 40 000-mehelist Saudi Araabia rahvuskaarti, mis värvatakse tähtsamatest hõimudest ja toimib armee vastukaaluna. Pärast kuningas Faisali mõrvamist Kairos 1975 sai Abdullah teiseks asepeaministriks ning pärast poolvenna kuningas Khalidi surma 1982 kroonprintsiks ja esimeseks asepeaministriks. Abdullah sai regendiks juba siis, kui Fahdil oli 29. novembril 1995 tõsine rabandus. Pärast seda oli suur osa võimust Abdullah' käes, kuna vend ei taastunud rabandusest täielikult.
Anna Ahmatova (jõelaev)

Anna Ahmatova (vene keeles Анна Ахматова, varem Vladimir Monomahh, Don, Mihhail Nazarov, Dnepr) on kahe tekiga Dunai-klassi (projekt 305) Venemaa jõereisilaev, mis kuulub ettevõttele OOO Retšflot. Laev sai nime vene luuletaja Anna Ahmatova auks. Laev tehasenumbriga 1537 ehitati Óbuda Hajógyári laevatehases Budapestis Ungaris 1959. aastal Volga-Doni jõelaevakompaniile. 29. jaanuaril 2012 tekkis Moskva oblasti Mõtištši rajoonis Ikšinski veehoidlal, Ptšolka küla lahedal remondis oleval jõelaeval tulekahju. 10 töölist evakueriti. Jõereisilaevade loend Projektid 860 ja 305(vene keeles) Anna Ahmatova (kuni 04.2010 Vladimir Monomahh, kuni 2004 Don, kuni 1992 Mihhail Nazarov, kuni 1988 Dnepr), registri andmed(vene keeles) В Подмосковье потушен пожар на теплоходе "Анна Ахматова" (vene keeles) В Подмосковье загорелся теплоход «Анна Ахматова» (vene keeles) Postimees, 29.01.2012 13:07
Johann Christoph Straubing

Johann Christoph Straubing (15. mai 1735 Erfurt – 21. detsember 1792 / 1. jaanuar 1793 Türi) oli Eesti vaimulik. Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 26. augustil 1757) Jena ülikoolis. Ordineeriti 24. juulil / 4. augustil 1768 õpetajaks. Ta oli aastatel 1768–1773 Vändra ja Käru koguduse õpetaja. Aastatel 1773–1793 oli ta (sai ametisse 15. mail / 26. mail 1773) Türi Püha Martini koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007