laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Liverpooli laht

Liverpooli laht on laht Iiri mere idaosas Kirde-Walesi, Cheshire'i, Lancashire'i ja Merseyside'i vahel. Liverpooli laht on tugevalt mõjutatud mageveest. Lahte suubuvad Alti, Conwy, Dee, Ribble'i ja Mersey jõed. Lahes on mitu laevavrakki ja sukeldumispaika. Lahes paikneb mitu nafta- ja gaasimaardlat, mille päeva kogutootlikkus on (2008. aasta jaanuari seisuga) 60 000 barrelit. Lahe lõunaosas paikneb Suurbritannia esimene avamere tuulepark North Hoyle. Liverpooli lahes on keelatud kala püüda. SS City of Brussels Ellan Vannin PS Lelia Ocean Monarch Resurgam HMS Thetis (N25) http://www.naturalareas.naturalengland.org.uk/Science/natural/NA_Details.asp?NA_ID=117&S=&R=2 School of Ocean Sciences Bangor Diving Liverpool Bay Real-time map of shipping in the bay
Kromlehh

Kromlehh on megaliitne ehitis. Kromlehh on bretooni keelest pärit sõna, mida kasutatakse eelajalooliste megaliitiliste rajatiste kohta. Termin kromlehh on arheoloogiaringkondades praktiliselt vananenud, kuid seda kasutatakse kõnekeeles märkimaks kaht tüüpi megaliitseid ehitisi. Kromlehh koosneb mitmest või ühest suurte püstkivide ringist, millele võib olla paarikaupa kolmas plokk peale tõstetud ja mille keskel asub mõnikord dolmen või menhir. Kromlehh koosneb dolmenitest ja menhiritest. Kromlehhid pärinevad peamiselt neoliitikumist ja pronksiajast ning need rajatised olid tõenäoliselt seotud päikesekultusega . Kõige paremini on säilinud Stonehenge'i kromlehh Lõuna-Inglismaal Salisbury külje all. Stonehenge ehitati umbes aastatel 2500-1500 eKr. A. Loigu konspekt Ürgaja kunsti mõisted A. Loigu konspekt Neoliitiline kunst
615

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 580. aastad | 590. aastad | 600. aastad | 610. aastad | 620. aastad | 630. aastad | 640. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 611 | 612 | 613 | 614 | 615 | 616 | 617 | 618 | 619 | ► | ►► 615. aasta (DCXV) oli 7. sajandi 15. aasta, Juliuse kalendri aasta, mis algas kolmapäeval. 19. oktoober – paavstiks sai Adeodatus I. ... Bonifatius IV
Menhir

Menhir on esiajast pärinev inimese püstitatud sambataoline tahumata või vähe tahutud kivirahn. Menhireid võib leida seismas üksikute monoliitidena, aga ka osana sarnaste kivirahnude grupist. Menhireid on väga erinevas suuruses, nende kuju on enamasti neljakandiline ja tipust kitsenev. Neid leidub Euroopas, Aafrikas ja Aasias, kõige enam on menhireid Lääne-Euroopas: Iirimaal, Suurbritannias ja Bretagne'is. Loode-Prantsusmaal on 1200 menhiri. Menhirite otstarbe kohta ei ole ühest seisukohta. Sajandite jooksul on arvatud, et menhireid kasutasid druiidid inimeste ohverdamiseks, asukoha märgistena, keerukate ideoloogiliste süsteemide elementidena, kalendrina. Menhirite püstitajate ühiskonnakorralduse, usuliste tõekspidamiste ja isegi keele kohta ei ole praktiliselt midagi teada. On välja selgitatud, et nad matsid oma surnuid ning oskasid kasvatada teravilja ja valmistada keraamikat, kivist tööriistu ja ehteid. Viimase ajani seostati menhireid Beakeri inimestega, kes elasid Euroopas hilis-neoliitikumis ja varasel pronksiajal. Viimased Suurbritannia megaliitidealased uuringud viitavad aga palju varasemale loomisajale, võib-olla isegi kuni kuus või seitse tuhat aastat tagasi. Bretagne Prantsusmaal paistab silma mehnirite leviku sageduse ja erinevate menhiritüüpide poolest. Suurim säilinud menhir maailmas asub Locmariaqueris Bretagne'is ning seda tuntakse nimega Suur menhir. Kunagi ligi 20 meetrit kõrge, lebab see nüüd neljaks tükiks murdununa maas. Menhiri kaal oleks tervikuna olnud 330 tonni. See on raskuselt kolmas objekt, mida on liigutanud inimesed ilma mootori jõul töötavate masinateta. Teine kõige suurem menhirite kontsentratsioon Prantsusmaal on Cham des Bondonsis, mis asub Sevennide platool. Megaliit Oliphant, Margaret "The Atlas Of The Ancient World", 1992, lk 81 Patton, Mark. "Statements in Stone: Monuments and Society in Neolithic Brittany". (New York), Routledge, 1993. p.4 Aviva, Elyn; White, Gary. "Mysterious Megaliths: The Standing Stones of Carnac, Brittany, France". World and I, Vol. 13, October 1998. http://sophie-g.net/photo/bret/brest/kerloas01.htm
Otto Neurath

Otto Neurath (10. detsember 1882 Viin – 22. detsember 1945 Oxford) oli Austria filosoof, sotsioloog ja majandusteadlane. Teda peetakse üheks kõige mitteortodokssemaks marksistiks. Ta õppis algul Viini ülikoolis, hiljem Berliini ülikoolis matemaatikat, majandusteadust, ajalugu ja filosoofiat. Ta sai doktorikraadi 1907 Berliinis, töötas vahepeal Austria sõjaministeeriumi majandusosakonnas ja habiliteerus 1917 Heidelbergi ülikoolis. Müncheni Nõukogude Vabariigis oli ta Kurt Eisneri valitsuses keskmajandusameti president, kellena ta tegeles tsentraalse planeerimisega. Hiljem mõisteti ta riigireetmise eest pooleteiseks aastaks vangi. Ent Austria valitsuse sekkumise tõttu vabastati ta ennetähtaegselt ja saadeti välja Viini. Seal organiseeris ta ühinguga Siedlungs- und Kleingartenverband eneseabi elamispinna nappuse vastu. Üks näitus viis tänini eksisteeriva Ühiskonna- ja Majandusmuuseumi asutamisele. Ta kuulus pragmaatilise teadusteoreetilise lähenemise esindajana Viini ringi vasakusse tiiba. Ta ei tunnistanud metafüüsikat ega epistemoloogiat. Marksismi pidas ta omamoodi teaduseks. Teadus oli tema jaoks muudatuste tööriist. Koos graafik Gerd Arntziga töötas ta välja Viini pildistatistika meetodi Isotype. See oli viis kvantitatiivse info esitamiseks kergesti mõistetavate ikoonidena. Sellel leiutisel oli suur mõju kartograafiliste sümbolite arengule ning proportsionaalsete sümbolite kasutamisele võrdleva ruumilise info esitamiseks. Sellel alal võib Neurathit pidada Edward Tufte'i ja Buckminster Fulleri eelkäijaks. Pärast 1934. aasta 12. veebruari sündmusi ja seisusteriigi rajamist emigreerus ta algul Hollandisse Haagi, pidi aga 1940 põgenema edasi Inglismaale, et oma tööd jätkata. Kui ta ei oleks natsionaalsotsialistide võimuhaaramise ajal viibinud Moskvas oma piktogrammide süsteemi selgitamas, oleks ta peaaegu kindlasti arreteeritud. Ta suri 1945 Oxfordis. Neurathi läbitöötamata arhiiv asub Readingi Ülikoolis.
604

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 570. aastad | 580. aastad | 590. aastad | 600. aastad | 610. aastad | 620. aastad | 630. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 600 | 601 | 602 | 603 | 604 | 605 | 606 | 607 | 608 | ► | ►► 604. aasta (DCIV) oli 7. sajandi 4. aasta. Valmis Gregorius I käsul koostatud koraaliviiside valikkogumik, nn. Gregoriuse antifonaarium. Sellest alates kasutati kirikus ainult selles kogumiskus olevaid viise. Gregorius I järel sai paavstiks Sabinianus. Songtsen Gampo Gregorius I Canterbury Augustinus
Andrei Erikson

Andrei Erikson VR II/3 (2. detsember 1892 Seliste vald, Pärnumaa – 14. märts 1938 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kaptenleitnant, 1938). Lõpetas Liepaja (Liibavi) kaugesõidu-merekooli. 1914. aastal mobiliseeriti ta vene mereväkke, 25. augustil 1915 ülendati lipnikuks. Vabadussõja puhkedes astus 26. novembril 1918 Eesti sõjaväkke, olles üks esimesi teenistusse astujaid. Määrati suurtükilaevale Lembitu ning osales sellel kõigis mereväe operatsioonides. 1919. aasta kevadel tegutses suurtükiohvitserina soomusrongil. Lahingus üles näidatud vapruse eest anti talle Vabadusrist (II/3). Vabadussõja järel jätkas teenistust mereväes, oli miiniristleja Lennuk komandöri abi, Marduse ja Laine komandör. Suri 1938. aastal kopsupõletiku tagajärjel. Vabadusrist, II klassi 3. järk – 1920 tasuta maa normaaltalu mõõdus – 1920 Karutapja orden, III järk – 1925 Soome Valge Roosi Ordu I klassi rüütli aumärk Läti Vabadussõja mälestusmedal – 1925 Läti Vabariigi 10. aastapäeva mälestusmedal – 1928 Ohvitseride andmekogu
555

Sajandid: 5. sajand - 6. sajand - 7. sajand Kümnendid: 500. aastad 510. aastad 520. aastad 530. aastad 540. aastad - 550. aastad - 560. aastad 570. aastad 580. aastad 590. aastad 600. aastad Aastad: 550 551 552 553 554 - 555 - 556 557 558 559 560 Vigilius
639

Sajandid: 6. sajand - 7. sajand - 8. sajand Kümnendid: 580. aastad 590. aastad 600. aastad 610. aastad 620. aastad - 630. aastad - 640. aastad 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad Aastad: 634 635 636 637 638 - 639 - 640 641 642 643 644 Dagobert I
Tuulegeneraator

Tuuleturbiin (ka tuuleelektrigeneraator; slängis tuugen (tuulik + elektrigeneraator)) on labamasin, mis muudab tuule ehk voolava õhu liikumise kineetilise energia turbiini võlli pöörlemisenergiaks ehk mehaaniliseks energiaks. Tuuleturbiin koosneb maastikul masti otsa püstitatud mitmelabalisest rootorist. Eristatakse üld- ja eriotstarbelisi tuuleturbiine. Eriotstarbelised, näiteks tuuleveskid, võivad olla kohandatud jahvatamiseks, elektrigeneraatorite ajamiteks, vee magestamiseks, tõstmiseks või pumpamiseks. Üldotstarbelisi tuuleturbiine kasutatakse tuuleelektrijaamades. Rühmiti paigaldatud suuri tuuleturbiine nimetatakse tuuleparkideks. Laialdaselt kasutatakse tuulikelektrigeneraatoreid võimsusega 1–2 MW, maailma suurimate eksemplaride võimsus on veidi üle 7 MW. Väiksemaid tuuleturbiine kasutatakse ka väiksema võimsusega elektrigeneraatorite 10 W ajamitena. Juba Heron Aleksandriast konstrueeris tuuleratta, kuid seda ei hakatud kasutama. Odava orjatöö tõttu polnud töömasinate leiutamiseks ja täiustamiseks ühiskondlikku survet. Tuulikud võeti praktikas kasutusele 7. sajandil Sistanis – see on piirkond, mis jääb Iraani, Afganistani ja Pakistani piirile. Nad levisid kiiresti. 1190. aasta paiku nägid neid Süürias ristisõdijad ja tõid nende ehitamise oskuse Euroopasse. Juba 14. sajandil kasutati tuulikuid Reini deltas maa kuivendamiseks. Esimese tuuleturbiiniga elektrit tootva elektrigeneraatori valmistas 1887. aasta juulis šoti õpetlane James Blyth, et valgustada oma suvilat Marykirkis. Juba mõni kuu hiljem asutas USA leiutaja Charles Brush esimese automaatse tuuleelektrijaama elektri tootmiseks Ohio osariigis Clevelandis. See oli 18 m kõrge, kaalus 3,6 tonni ja selle võimsus oli 12 kW. Esimene 100 kW tuuleturbiin pandi tööle 1931. aastal NSV Liidus Jaltas. See oli tänapäevase rõhtsa teljega tuuleelektrijaamade eelkäija. See oli 30 m kõrge ja ühendatud kohaliku 6,3 kV jaotussüsteemiga. Seadme kasutegur oli 32%, mis ei erine oluliselt tänapäeva tuuleelektrijaamade kasutegurist. Esimene 1 MW tuuleturbiin pandi tööle 1941. aasta sügisel USA-s Vermonti osariigis. Kuid see jõudis enne rikkiminekut töötada kõigest 1100 tundi. Sõja tõttu oli varuosadest ja materjalidest suur puudus, seega jäi turbiin remontimata. Tuuleturbiinid asuvad tavaliselt inimasustusest kaugel ega vaja oma igapäevaseks hoolduseks spetsialisti juuresolekut. Seetõttu on nendega juhtunud õnnetuste korral inimohvrid suhteliselt haruldased. Kuna tuuleturbiinid on püstitatud kõrgetele mastidele, jäävad need tavaliste tuletõrjevahendite kustutusulatusest välja ja neid on süttimise korral keeruline kustutada. Esineb juhtumeid, kus üks või mitugi tuuliku laba on elektrigeneraatori põlengu tõttu kahjustada saanud või muul põhjusel murdunud. On juhtunud, et tuuleturbiinid pole tormituultele vastu pidanud ning on ümber kukkunud. Kunda tuuleturbiin Elektrituulik Varbla vallas Pärnumaal Charles Brushi 12 kW elektrituulik, rootori diameeter 17 m (1888) vertikaalse teljega tuuleturbiin tiivik tuuleveski Eesti Tuuletehnoloogia Liit Roheline Värav, 25. märts 2011 Tehnikaleksikon, lk 540
Kätrin Järvis

Kätrin Järvis (sündinud 14. märtsil 1969) on Eesti rahvatantsujuht. Ta on lõpetanud Rahvatantsujuhtide Kooli 2007. aastal. Alustas tantsimist 1978. aastal lasterühmas Vallatus. Aastast 1982 on tantsuansambli Sõprus liige, sh aastast 2006 ansambli segarühmade juht. Aastast 2008 juhendab tantsuansambli Sõprus segarühmi (A, B ja C) ning Harkujärve Põhikooli ja Pirita Majandusgümnaasiumi lasterühmi. Koos tantsuansambli Sõprus laste- ja naisrühma juhendaja Agne Kurrikoff-Hermaniga on ette valmistanud mitu kontsertetendust, sealhulgas tantsuansambli Sõprus traditsioonilised kevadkontserdid. Üldjuhi assistendina korduvalt kaasatud üleriigiliste tantsuetenduste meeskonda. Loonud rea folklooril põhinevaid autoritantse, näiteks "Mere lapsed" (Koit Toome muusika), "Kokkutantsu polka" ja "Puuriida tants" (Arne Oidi muusika), "Õhtu jõudis kätte" (rahvamuusika). Kätrin Järvise tantsud on saanud konkurssidel järgmisi auhinnalisi kohti: "Öised orjad" – Meestetantsude konkurss, Rakvere 2009, I koht "Tulõq, aga tulõq" – Naistetantsude konkurss, Jõgeva 2010, II preemia "Lätsi aga kõrtsi rõõmuga" – ERRS uute tantsude konkurss, 2010, II preemia "Tantsule karmoškaga" – ERRS uute tantsude konkurss, 2010, III preemia "Kreisi reilender" – ERRS uute tantsude konkurss, 2012, I preemia "Õrn haare" – "Pärimuse päitsed", Põlva 2013, publikupreemia "Vaeslapse laul" – "Pärimuse päitsed", Põlva 2013, III-IV koht "Leemekulbiliigutajad" – Naistetantsude konkurss, Jõgeva 2014, I preemia "Lätsi sanna" – ERRS uute tantsude konkurss, 2016, I preemia "Tantsulugu rättidega" – ERRS uute tantsude konkurss, 2017, segarühmade I koht "Haanja miis" – ERRS uute tantsude konkurss, 2017, meestetantsude eripreemia [1] Tantsuvideo "Kokkutantsu polka" YouTube'is [2] Tantsuvideo "Õhtu jõudis kätte" YouTube'is [3] Tantsuvideo "Öised orjad" YouTube'is
Ruslan Stepanov

Ruslan Stepanov (sündinud 22. veebruaril 1980 Valgas) on Eesti tantsija ja koreograaf. Tantsimist alustas Ruslan Valga tantsurühmas Stuudio Joy. Ta lõpetas 2002. aastal Viljandi Kultuurikolledži diplomitööga "Toamonodraama". Samal aastal asus tööle Vanemuise teatri balletiartistina, hakates tantsimise kõrvalt kohe ka lavastama. Märtsis 2009 osales ta oma lavastusega „Vaikimine” Peterburi rahvusvahelisel monolavastuste festivalil „Monokkel”. 2012. aastast elab Stepanov Saksamaal. Aastatel 2012–2014 elas ja töötas ta Görlitzis, kus oli tantsutrupi Wee Dance Company tantsija. 2014. aastast elab ja töötab ta vabakutselisena Saksamaal Berliinis. 2017. aastal kuulus ta festivali "Koolitants" žüriisse. 28. detsembril 1999 sai Eesti valitsuselt naturalisatsiooni korras Eesti kodakondsuse. 2002 "Fluxus" (Vanemuine, Teet Kask) "Armastuse tango" (Vanemuine, Mai Murdmaa) – Doktor "Quiteria pulm" (Vanemuine, Viesturs Jansons) 2003 "Pöörane päev ehk Figaro pulm" (Vanemuine, Oleg Titov) "L'Amour" (Vanemuine, Ruslan Stepanov) 2004 "Pähklipureja" (Vanemuine, Pär Isberg) – Onu Sinine 2005 "Pulmareis" (Vanemuine, Mai Murdmaa) "Tantsumaraton" (Vanemuine, Mai Murdmaa) "Suveöö unenägu" (Vanemuine, Hugo Fanari) – Lysander "Another" (tantsufilm, esilinastus 2006, René Vilbre ja Helena Jonsdottir) 2006 "Sõduri lugu" (Vanemuine, Rachid Tika) "Peer Gynt" (Vanemuine, Mare Tommingas) – Mäekuningas 2007 "Giselle" (Vanemuine, Stanislav Fečo) – Courlandi hertsog "Sigmund & Freud" (Vanemuine, Saša Pepeljajev) – Sigmund "Onegin" (Vanemuine, Vassili Medvedjev) – Gremin 2008 "Peeter Paan" (Vanemuine, Oksana Titova) – Musthabe "Uinuv kaunitar" (Vanemuine, Pär Isberg) – Isa 2009 "Surmatants" (Mai Murdmaa) – Edgar 2002 "Toamonodraama" (Vanemuine) 2003 "L'Amour" (Vanemuine) 2005 "Anathema" (Vanemuine) 2006 "Passenger" (Vanemuine) 2008 "Zarathustra" (Vanemuine) "Vaikimine" (Vanemuine) 2009 "Kevade" (Vanemuine) 2011 "Tunnel" (Vanemuine) 2012 kontsertetendus "Thank You for the Music" (Vanemuine) "CARRRMEN!" (Vanemuine) 2015 "It's looking like a castle, if you don't look up" (koos Laura Keiliga, Eestis etendus Tartu Sadamateatris) 2016 "Lendav banaan" (koos Maria Goltsmani, Elina Tamme ja Eneli Rüütliga, Koolitantsu Kompanii) 2017 "Kitš" (Koolitantsu Kompanii) 2018 "Aus?" (Koolitantsu Kompanii) "Невесомость" (Kanuti Gildi SAAL) 2010 Eesti Teatriliidu sõna-, muusika-, balleti- ja tantsulavastuste žürii eriauhind 2013 Eesti Teatriliidu tantsuauhind 2019 Eesti Teatriliidu tantsuauhind 2020 Eesti Teatriliidu etenduskunstide ühisauhind (koos Artjom Astroviga) Tuumalu, Tiit. Ka Berliin ei usu pisaraid. – Postimees, 16.10.2015, lk 14–15. Ruslan Stepanov on ringiga tagasi Koolitantsu juures ERR Menu, 11.01.2017 (vaadatud 11.01.2017) Rakveres selgusid teatri aastaauhindade võitjad ERR Kultuur, 27. märts 2019. Ruslan Stepanov Network Dance (ingliskeelne profiil) Reinomägi, Reelika. Jõllitada ei ole viisakas! Eesti Ekspress, 18. oktoober 2007. Keskpalu, Helju. Tõrva laulja ja Valga tantsija tegutsevad silmapaistvalt. Valgamaalane, 17. juuni 2008. Laurisaar, Riho. Ruslan Stepanov toob Arno ja Tootsi arvutiajastusse tantsima. Eesti Päevaleht Online, 28. veebruar 2009.
Ariel (Disney)

Ariel (heebrea אריאל "jumala lõvi") on Walt Disney Company filmi "Väike merineitsi" peategelane. "Väikese merineitsi" muinasjutul on 3 osa: Esimeses osas on õnneliku lõpuga Hans Christian Anderseni lugu merineitsist. Teises osas saab Ariel lapse Melody. Kolmandas osas näidatakse Arieli lapsepõlve. Arieli häält teeb kõikides osades Jodi Benson ja see film on multifilm.
1680. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 16. sajand | 17. sajand | 18. sajand | ► ◄ | 1650. aastad | 1660. aastad | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | 1710. aastad | ► 1680 | 1681 | 1682 | 1683 | 1684 | 1685 | 1686 | 1687 | 1688 | 1689 1680. aastad on ajavahemik 1680. aasta algusest kuni 1689. aasta lõpuni. ... ... ... ...
701

Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad - 700. aastad - 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad Aastad: 696 697 698 699 700 - 701 - 702 703 704 705 706 Li Bo, hiina luuletaja
714

Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad - 710. aastad - 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad Aastad: 709 710 711 712 713 - 714 - 715 716 717 718 719 Pippin Lühike
Ruslan

Ruslan on peamiselt vene keeleruumis levinud mehenimi. Nime arvatakse pärinevat omakorda turgi nimest Arslan, mis tähendab "lõvi". Vene keeleruumis on nime populariseerimisele kaasa aidanud luuletaja Aleksandr Puškini esimene poeem, aastatel 1818–1820 kirjutatud "Ruslan ja Ludmilla", ning selle alusel loodud teatrilavastused ja filmid. Õigeusuliste kristlaste seas esineb nime Ruslan harva, sest see ei kuulu õigeusu kiriku nimede (pühakute) kalendrisse. Naissoo vorm samast nimest on Ruslana. Ruslan on mitmete tuntud inimeste eesnimi: Ruslan Alehno (1981–), valgevene laulja Ruslan Aušev (1954–), NSV Liidu sõjaväelane ja Inguši Vabariigi esimene president Ruslan Hasbulatov (1942–), tšetšeeni päritolu Venemaa poliitik ja majandusteadlane Ruslan Nigmatullin (1974–), tatari päritolu endine Venemaa jalgpallur Ruslan Pimenov (1981–), Venemaa jalgpallur Ruslan Ponomarjov (1983–), Ukraina maletaja Ruslan Salei (1974–), valgevene hokimängija Ruslan Stepanov (1980–), Eesti tantsija ja koreograaf Ruslan Trochynskyi, eesti-ukraina laulja Ruslan Tšagajev (1978–), usbeki poksija Ruslana nime kannab 1973. aastal sündinud ukraina lauljatar. "Ruslan" on Antonovi ettevõttes aastatel 1982–2004 toodetud transpordilennuki nimi; "Ruslan" on 2009. aastal linastuv Ameerika Ühendriikide põnevusfilm.
1670. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 16. sajand | 17. sajand | 18. sajand | ► ◄ | 1640. aastad | 1650. aastad | 1660. aastad | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | 1700. aastad | ► 1670 | 1671 | 1672 | 1673 | 1674 | 1675 | 1676 | 1677 | 1678 | 1679 1670. aastad on ajavahemik 1670. aasta algusest kuni 1679. aasta lõpuni. ... ... ... ...
Kasum

Kasum (kahjum) (profit) – raamatupidamiskohustuslase aruandeperioodi tulude ja kulude vahe. Äriühingu tulusid ja kulusid kajastatakse kasumiaruandes (income statement). Kui tulud on suuremad kui kulud, siis on aruande lõpptulemiks kasum. Kui kulud on suuremad kui tulud, siis on lõpptulemiks kahjum. Kasum on oma- ja müügihinna vahe. Kalendriaasta kasum moodustub toodete müügist saadud tulust. "Raamatupidamise seadus". Riigiteataja. 15.03.2019. Vaadatud 15.12.2019. Janek Keskküla (2019). Finants- ja maksuarvestus. Tallinn: Janek Keskküla. Lk 16. "Oma- ja müügihinna arvutamise ABC". Hakkan ettevõtjaks. 18.12.2018. Vaadatud 15.12.2019.[alaline kõdulink]
Turuhind

Turuhind on turul toimuva nõudmise ja pakkumise kompromissina välja kujunenud hind. Turuväärtus
Noreia

Noreia oli antiikaegne linn Alpide idaosas, Noricumi kuningriigi pealinn. Selle asukoht ei ole üheselt kindlaks tehtud. Võib-olla on see väljakaevatud asula Kärntenis Magdalensbergil. Teda on paigutatud ka Neumarkti ja Hallstatti. Noreia all saavutasid kimbrid ja teutoonid 113 eKr võidu Rooma väe üle, kuid pole selge, kas lahingupaik oli Noricumi kuningriigi pealinn või oli teisigi samanimelisi kohti. Viimase oletuse kasuks räägib see, et hilise Rooma aja teedekaardil Tabula Peutingeriana on Noreia kaks korda sisse kantud.
715

Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad - 710. aastad - 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad Aastad: 710 711 712 713 714 - 715 - 716 717 718 719 720 Bütsantsis toimus riigipööre, mille käigus Theodosios III kukutas keiser Anastasios II Constantinus David Vseviov (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
Josh Pace

Josh Pace (täisnimega Joshua Michael Pace; sündinud 23. mail 1983) on Ameerika Ühendriikide elukutseline korvpallur. Korvpallimängu hakkas Josh Pace harjutama keskkoolis, kui ta kuulus Syracuse'i meeskonda. Oma viimasel hooajal keskkoolis olid Pace'i keskmised näitajad 10,8 punkti, ning talle anti auhind Big East Conference Sportsmanship Award. Keskkooli karjääri peale kokku olid tema näitajad 7,3 punkti, 3,8 lauapalli ja 2,4 resultatiivset söötu keskmiselt mängu kohta. Pärast seda jätkas Pace mängimist välismaal. Tema järgmisteks klubideks said Tripoli Liibanonis ja Kuovot Soomes. 2006/2007. hooajal mängis Pace Uus-Meremaa klubis Nelson Giants. Ta nimetati Uus-Meremaa All-Stariks, tema näitajad olid 19,1 punkti, 3,5 resultatiivset söötu ja 1,4 palli vaheltlõiget mängu kohta. Järgmise hooaja veetis ta East Kentucky Minersi ridades ning 2008. aasta suvel tehti Josh Pace'ile ettepanek liituda Eesti elukutseliste korvpalliklubiga BC Kalev/Cramo. Tema keskmised näitajad Balti liigas olid 9,6 punkti ja 3,9 lauapalli. Näitajad KMLis olid keskmiselt 8,7 punkti ja 4 lauapalli mängus. Pace tuli Kaleviga Eesti korvpallimeistriks. Profiil bckalev.ee (arhiiviversioon) Profiil bbl.net Profiil eurobasket.com
Lahkme-Eesti

Lahkme-Eesti on Eesti maastikuvaldkond, mis pärast viimast jääaega ei olnud jääpaisjärvede all. Lahkme-Eesti kuulub Kõrg-Eesti allprovintsi. Lahkme-Eesti on Eesti tähtsamaid veelahkmeid. Lahkme-Eesti valdkonda kuuluvad järgmised maastikurajoonid: Pandivere kõrgustiku maastikurajoon Kesk-Eesti tasandiku maastikurajoon Türi voorestiku maastikurajoon Vooremaa maastikurajoon "Lahkme-Eesti looduskasutus ja -kaitse", toimetanud Ülo Heinsalu ja A. Mäemets, Eesti Teaduste Akadeemia 1991
Norid

Norid (ladina Norici) oli keldi-illüüria rahvas Noricumi kuningriigis (Regnum Noricum) ja hilisemas samanimelises Rooma provintsis (Baieri, Austria lõunaosa). Asustuskeskus oli tõenäoliselt praegune Magdalensberg Kärntenis. Nad kõnelesid nori keelt. Nimepidi tuntud kuningad olid: Cincibilus (ta sõlmis 170 eKr roomlastega sõpruslepingu) Voccio (ta pani oma tütre mehele sueebide vürstile Ariovistile, et võita liitlane boilaste vastu ja andis 49 eKr Julius Caesari käsutusse kodusõjaks sõdureid)
707

◄ | 7. sajand | 8. sajand | 9. sajand | ► ◄ | 670. aastad | 680. aastad | 690. aastad | 700. aastad | 710. aastad | 720. aastad | 730. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 703 | 704 | 705 | 706 | 707 | 708 | 709 | 710 | 711 | ► | ►► 707. aasta Baleaarid läksid Bütsantsi võimu alt mauridele. Johannes VII surma järel valiti oktoobris paavstiks Sisinnius, kes pühitseti ametisse 15. jaanuaril 708. Johannes VII (paavst)
20 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 40. aastad eKr | 30. aastad eKr | 20. aastad eKr | 10. aastad eKr | 0. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 23 eKr | 22 eKr | 21 eKr | 20 eKr | 19 eKr | 18 eKr | 17 eKr | ► | ►► 20. aasta eKr Vana-Rooma konsuliteks olid Marcus Appuleus Saturninus ja Publius Silius Nerva. Gaius Caesar Philon Aleksandriast, filosoof ...
687

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 650. aastad | 660. aastad | 670. aastad | 680. aastad | 690. aastad | 700. aastad | 710. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 683 | 684 | 685 | 686 | 687 | 688 | 689 | 690 | 691 | ► | ►► 687. aasta 15. detsember - Cononi järel sai paavstiks Sergius I Pippin Heristalist sai kogu Frangi riigi majordoomuseks Conon