laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vladimir Jakovlev

See artikkel räägib Leedu alpinistist. Vene poliitiku kohta vaata artiklit Vladimir Jakovlev (poliitik). Vladimir Jakovlev (sündinud 1960) on Leedu alpinist. Alpinismiga hakkas ta tegelema 1980. aastal. Teise Leedu alpinistina täitis ta aunimetuse "Lumeleopard" saamiseks vajalikud nõuded. Ta on noorimaid selle aunimetuse saanud Baltimaade alpiniste. Ta ronis kahel aastal järjest Pamiiris. 1989. aastal tõusis ta Korženevskaja tippu. Järgmisel aastal vallutas veel kaks seitsmetuhandelist mäge: 8. augustil alistus talle Lenini mäetipp ja 21. augustil 1990 soolotõusus Ismoili Somoni mäetipp. 1991. aastal käis ta Tian Shanis eesmärgiga tõusta kahe seitsmetuhandelise, 5B raskuskategooriaga mäe tippu. 10. augustil oligi ta Han-Tengri tipus ja nädal hiljem Džengiši tipus. Mõlemad tipputõusud sooritas ta soolotõusus. 1989 – Korženevskaja (7105 m), 5A raskuskategooria 1990 – Lenini mäetipp (7134 m), 5A raskuskategooria 1990 – Ismoili Somoni mäetipp (7495 m), 5A raskuskategooria, soolotõus 1991 – Han-Tengri (7010 m), soolotõus, 5B raskuskategooria, soolotõus 1991 – Džengiš (7439 m), 5B raskuskategooria, soolotõus 1996. aastal ronis ta Matterhorni tippu (4A raskuskategooria marsruut). 1991 – aunimetus "Lumeleopard" (tõusnud viiele endise Nõukogude Liidu üle 7000 m kõrgusele mäetipule) Snow Leopards. russianclimb.com Vladimir Jakovlev. kalnai.lt
Pöide valla lipp

Pöide valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Pöide valla lipp. Lipp kinnitati 3. oktoobril 1995. Pöide valla lipuks oli ruudukujuline vapilipp. Kollase kanga ülaservas sinine müürihambulise lõikega laid ning kollase välja keskel sinine liiliakujuliste otstega Kreeka rist. Lipu normalmõõtmed olid 105×105 cm. Müürihambuline lõige tähistab nii Pöide maalinna kui ka ordulinnust. Sinine liiliakujuliste otstega Kreeka rist märgib 13. sajandist pärinevat Maarjale pühitsetud Pöide kirikut. Samuti viitab see Pöide vallas hiljem domineerivaks saanud apostellikule usutunnistusele. Valla lipu heiskamisel koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi, maakonna, kohaliku omavalitsuse või muu lipuga, asus valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakul, teise riigi, Eesti riigilipust või mõnest muust lipust. Pöide valla vapp Pöide valla sümboolika valla kodulehel Pöide valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Audrius Peseckas

Audrius Peseckas (sündinud 12. jaanuaril 1964 Punias Alytuse maakonnas) on leedu alpinist. Ta on lõpetanud Kaunase Polütehnilise Instituudi. Kolmanda Leedu alpinistina täitis ta Lumeleopardi nõuded. Alpinismiga hakkas ta tegelema 1985. aastal. 2005. aastal tõusis ta Tian Shanis Džengiši (7439 m) tippu. 2007. aastal ronis ta Pamiiris ning jõudis kolme seitsmetuhandelise mäe tippu: Korženevskaja (7105 m), Lenini mäetipp (7134 m) ja Ismoili Somoni mäetipp (7495 m). 2007 – pälvis aunimetuse "Lumeleopard" (tõusnud viiele endise Nõukogude Liidu üle 7000 m kõrgusele mäetipule) Audrius Peseckas. alpinizmo.vikis.lt Snow Leopards. russianclimb.com
Ivar Lai

Ivar Lai (sündinud 21. aprillil 1962) on eesti alpinist. Ta on alpinistina kolmel korral osa võtnud Eesti Himaalaja ja Karakorami ekspeditsioonidest kaheksatuhandelistele ja tõusnud Džomolungmal 8550 m kõrgusele. Tõus Denali tippu tema osavõtul tunnistati 1999. aastal Baltikumi aasta parimaks kõrgtõusuks. Ta lõpetas 1989. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateadukonna autode ja autonduse erialal. Ta on V.H.B. VARUOSAD OÜ juhatuse liige ja töötab samas müügijuhina. Mägironimisega hakkas tegelema 1985. aastal. 1991. aastal ronis ta Pamiiris ja tõusis Korženevskaja nõlval 6900 m kõrgusele. 2000. aastal võttis ta koos Raul Vahisaluga osa kaheliikmelisest ekspeditsioonist Lõuna-Ameerika kõrgeimale mäele Aconcagua. Tippu tõusti 9 päevaga, mis oli sel ajal eestlaste parim tulemus sellel mäel. 1995 – Matterhorn (4478 m) 1995 – Mont Blanc (4807 m) 1998 – Elbrus (5642 m) 1999 – Mount McKinley (6190 m) 2000 – Aconcagua (6960 m) 2002 – Kilimanjaro (5895 m) 1998 – Himaalajas Cho Oyu nõlval tõusis kõrgusele 8000 m 2001 – Karakorumis Broad Peaki nõlval tõusis kõrgusele 7500 m 2003 – Himaalajas Džomolungma nõlval tõusis kõrgusele 8550 m 1999 – Baltikumi aasta parim kõrgtõus – Mount McKinleyle (6190 m, alpinismirühma koosseisus) Reisikirjad 22st 25. maini. magiklubi.ee TTÜ lõpetajad 1918–2006. digi.lib.ttu.ee Ivar Lai[alaline kõdulink]. inforegister.ee Ivar Lai. magiklubi.ee Raivo Plumer, Tõivo Sarmet. "Everesti päevik". Pegasus: Tallinn, 2005. Lk 82 Eestlased vallutasid taas Lõuna-Ameerika kõrgeima mäetipu. 28.01.2000. epl.delfi.ee Eesti mägironijad on Baltikumi parimad. 3.12.2001. epl.delfi.ee Džomolungma 2003. aasta ekspeditsiooni liikmed – veebilehel magiklubi.ee
Eesti U-15 jalgpallikoondise mängude loend

Eesti U-15 jalgpallikoondise mängude loend on Eesti U-15 jalgpallikoondise mängude nimekiri, mis sisaldab toimumisaega, mängupaika, võistlust, tulemust ning väravalööjaid. Alates 2009. aastast mängib Eesti U15 koondis U17 Eliitliigas. Eesti jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-23 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-21 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-20 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-19 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-18 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-17 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-16 jalgpallikoondise mängude loend Luik, Margus, toim (2009). Estonian Football 100 years / Eesti Jalgpalliliit (31 cm) (inglise). Tallinn: ML Agency. Lk 417. ISBN 978-9949-18-257-2. {{cite book}}: |format= nõuab parameetrit |url= (juhend); |pages= ja |page= dubleerivad üksteist (juhend) U-15 » Koondise mängud
Kalmer Mäeorg

Kalmer Mäeorg (sündinud 8. juulil 1958) on eesti ajaloolane ja arhivaar. Mäeorg lõpetas Tartu Ülikooli ajaloo eriala 1985. aastal. 1997–2002 õppis ta sealsamas magistrantuuris ja sai teadusmagistri kraadi arhiivinduse erialal. Tema magistritöö teema oli "Tulumaks Tallinnas. Tuluteadaannete andmetöötluse võimalusi Tallinna VI maksujaoskonna 1937. aasta tuluteadaannete näitel". Mäeorg töötab Tallinna Linnaarhiivis peaspetsialistina. Ta on 2015. aastast Eesti Arhivaaride Ühingu juhatuse liige. Kalmer Mäeorg. Mustpeade vennaskond aastail 1887–1940. – Tallinna Mustpead. Mustpeade vennaskonna ajaloost ja varadest. Tallinn 1999, lk 40–51. Kalmer Mäeorg. Mustpeade pikk lahkumine. – Umsiedlung 60. Baltisakslaste organiseeritud lahkumine Eestist. 24. novembril 1999 Tallinna Linnaarhiivis toimunud konverentsi ettekanded. Koostanud Sirje Kivimäe. Tallinn 2000, lk 77–92. Tiina Kala, Juhan Kreem, Lea Kõiv, Kalmer Mäeorg, Anu Mänd, Triin Parts. Tallinna ajaloo lugemik. Dokumente 13.–20. sajandini. Tallinn 2014. Kalmer Mäeorg, Aigi Rahi-Tamm. Edgar von Wahl 1867–1948: keelemees ja poliitiline prohvet. – Ajalooline Ajakiri 2016, nr 2, lk 295–311. Kalmer Mäeorg. Mündi tänav. Lühikese tee pikk kulgemine, KesKus, Mai 2021 "Tartu Ülikooli vilistlaste nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 3. detsembril 2016. "Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna magistriõppe lõpetanute nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2016. Vaadatud 3. detsembril 2016. Tulumaks Tallinnas. Tuluteadaannete andmetöötluse võimalusi Tallinna VI maksujaoskonna 1937. aasta tuluteaadaannete näitel Tallinna linnavalitsuse telefoniraamat Eesti Arhivaaride Ühingu juhatus Kalmer Mäeorg Inforegistris.
Fokkmast

Fokkmast on vähemalt 2-mastilise laeva vöörist ahtri suunas loetuna eesmine ja ühtlasi järgnevast mastist (tavaliselt grootmast) mitte kõrgem, vaid pigem madalam mast. Fokkmasti külge kinnitatud esimest mastipikendust nimetatakse fokk-tengiks, teist fokk-praamtengiks ja kolmandat fokk-roiltengiks. Kõigil laevadel (eriti mootorlaevadel) ei pruugi mast koosneda mitmest osast või pikendusest. Purjelaevadel kinnituvad fokkmasti külge eespurjed ja vastavalt laevatüübile raapurjed, kahvelpurjed või muud tüüpi purjed. Väga paljudele fokkmasti kinnituvadtele taglase trossidele ja purjedele kirjutatakse ette fokk– kui masti tunnus.
Salzburgi hertsogkond

Salzburgi hertsogkond (saksa: Herzogtum Salzburg) oli aastatel 1849 kuni 1918 Austria keisririigi ja Austria-Ungari Tsisleitaania kroonimaa. Selle pealinn oli Salzburg, teised linnad hertsogkonnas olid Zell am See ja Gastein. Salzburgi peapiiskopkond ilmalikustati aastal 1803 kui Salzburgi kuurvürstkond, kuid lühiealine vürstkond annekteeriti Austria keisririigi poolt aastal 1805. Pärast Napoleoni sõdu hallati Salzburgi territooriumi Linzist kui Salzachi departemangu Ülem-Austrias. 1809. aasta Schönbrunni rahuga sai Salzburg Prantsusmaa omaks ja anti aastal 1810 Baieri kuningriigile, kus sellest moodustati Salzachkreis. Pärast Pariisi rahu läks see aastal 1816 tagasi Austriale (Müncheni leping), välja arvatud Salzburgi Salzachi jõe vasakkalda osa, niinimetatud Rupertiwinkel, mis nagu Berchtesgadengi jäi Baierile. Pärast 1848. aasta revolutsioone Austria keisririigis eraldati Salzburgi territoorium Ülem-Austriast ja sellest sai aastal 1849 uus kroonimaa Salzburgi hertsogkond. Sellest sai aastal 1867 Austria-Ungari osa. Habsburgide langusega aastal 1918 sai hertsogkonna järglaseks Salzburgi liidumaa, esmalt Saksa-Austria ja siis Esimese Austria vabariigi osa.
Maksim Oreškin

Maksim Stanislavovitš Oreškin (vene keeles Максим Станиславович Орешкин; sündinud 21. juulil 1982 Moskvas) on Venemaa ökonomist ja poliitik, 24. jaanuarist 2020 kuni 7. maini 2024 president Vladimir Putini abi. Ta sai 34-aastaselt Venemaa Föderatsiooni Valitsuse noorimaks ministriks. Alates 30. novembrist 2016 kuni 15. jaanuarini 2020 oli ta Venemaa majandusarengu minister. Ta lõpetas aastal 2002 bakalaureusena ja aastal 2004 magistrina Kõrgema Majanduskooli Moskvas, õppesuunal "majandus". Seejärel töötas mitmes Venemaa ja välismaa päritolu suurpangas. 2013. aasta septembrist kuni 3. maini 2015 oli ta Venemaa rahandusministeeriumi pikaajalise strateegilise planeerimise osakonna juhataja. 3. maist 2015 kuni 30. novembrini 2016 oli ta Venemaa aserahandusminister. 30. novembrist 2016 kuni 15. jaanuarini 2020 oli ta Venemaa majandusarengu minister. 25. augustil 2017 teatas agentuur Bloomberg Politics et minister Oreškini mõju ja poliitiline kaal on Venemaal suurenenud ja temast on saanud Vladimir Putini favoriit. Agentuur tuletas lugejatele meelde, et just Oreškin oli see, kes avaldas 2017. aasta juulis Hamburgis peetud G-20 tippkohtumisel toimunud Venemaa presidendi Putini ja USA presidendi Donald Trumpi esimese kohtumise üksikasjad. Lisaks rõhutati asjaolu, et Oreškin töötab praegu, 2018. aasta Venemaa presidendivalimiste eel, majandusreformi projekti kallal. Tema isa Stanislav Oreškin (sündinud 1943) töötas õppejõuna Moskva riiklikus ehitusülikoolis. Tema ema Nadežda Nikitina (sündinud 1947) on Moskva riikliku ehitusülikooli pinnasemehaanika ja geotehnika kateedri professor, tehnikakandidaat. Maksim Oreškini vanem vend Vladislav Oreškin (sündinud 1972) on pankur. Maksim Oreškini 2015. aasta deklareeritud aastatulu oli 12,0 ja 2016. aastal 16,9 miljonit rubla. Ta valdab võõrkeelena inglise keelt. Максим Орешкин. svpressa.ru Putin’s New Favorite Official Plans Ministry of Future to Revamp Economy. bloomberg.com, 25. august 2017 Орешкин отреагировал на публикации о попадании в фавориты Путина. lenta.ru, 31. august 2017 Максим Орешкин: биография. 24smi.org Станислав Орешкин. finparty.ru Орешкин отреагировал на публикации о попадании в фавориты Путина. lenta.ru, 31. august 2017
Eesti U-16 jalgpallikoondise mängude loend

Eesti U16-jalgpallikoondise mängude loend on Eesti U16-jalgpallikoondise mängude nimekiri, mis sisaldab toimumisaega, mängupaika, võistlust, tulemust ja väravalööjaid. Mängude loendit on uuendatud pärast 10. septembri 2017 mängu Lätiga. Eesti jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-23 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-21 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-20 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-19 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-18 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-17 jalgpallikoondise mängude loend Eesti U-15 jalgpallikoondise mängude loend Luik, Margus, toim (2009). Estonian Football 100 years / Eesti Jalgpalliliit (31 cm) (inglise). Tallinn: ML Agency. Lk 416-417. ISBN 978-9949-18-257-2. {{cite book}}: |format= nõuab parameetrit |url= (juhend); |pages= ja |page= dubleerivad üksteist (juhend) U-16 » Koondise mängud
Woodstocki festival (Poola)

Poola Woodstocki festival on iga-aastane piletivaba rokkmuusika festival Poolas, mida on korraldatud aastast 1995. Alates 2004. aastast toimub see Kostrzyn nad Odrąs. Festival on saanud nime hipiliikumise kõrgpunktis 1969. aastal Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis korraldatud Woodstocki festivali järgi. Festival toimub igal aastal juuli lõpus või augusti alguses ning kestab tavaliselt kolm päeva. Poola Woodstocki festivali on viimastel aastatel külastanud keskmiselt 625 000 inimest. 2014. aastal löödi 750 000 inimesega publikurekord. Poola Woodstocki festivali külastajad peavad festivali Euroopa suurimas vabaõhufestivaliks. "Poola Woodstocki festivali koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2017. Vaadatud 1. detsembril 2016.
Ilze Viņķele

Ilze Viņķele (neiuna Ilze Vidiņa; sündinud 27. novembril 1971 Rēzeknes) on Läti poliitik. Ta oli 23. jaanuarist 2019 kuni 7. jaanuarini 2021 Läti tervishoiuminister. Ta kuulub erakonda Liikumine Poolt!. Ta oli aastatel 2011–2014 Läti sotsiaalminister. Ta oli seimi 10. ja 11. koosseisu liige ning on 12. koosseisu liige. Viņķele lõpetas 1989. aastal Rēzekne 5. Keskkooli. Seejärel lõpetas ta Riia Stradiņši Ülikooli sotsiaaltöö erialal. Ta on abielus arsti ja poliitiku Juris Viņķelisega (abikaasa on samuti olnud Läti sotsiaalminister), neil on kolm poega. Tema isa Juris Vidiņš on olnud arst, poliitik (oli seimi 6. ja 7. koosseisu liige) ja dissident (kuulus organisatsiooni Helsinki-86). "Läti peaminister soovib tervishoiuministri tagasiastumist" ERR, 5. jaanuar 2021
Chlodovech

Chlodovech on mitme Merovingide soost frankide kuninga nimi: Chlodovech I (466–511) Chlodovech II (639–657) Chlodovech III (690–694)
Priit Joosu

Priit Joosu (sündinud 8. oktoobril 1972) on eesti alpinist. Mägironijana on ta saavutanud Lumeleopardi sümboolse staatuse (tipputõusudega aastatel 2006–2019 kõigile viiele endise Nõukogude Liidu seitsmetuhandelisele mäetipule). Ta on Kunlunis asuva kahe viietuhandelise mäetipu esmavallutajaid. 2006. aasta augustis tõusis ta Pamiiris kümne päeva jooksul kahele seitsmetuhandelisele: 7. augustil Korženevskaja ja 17. augustil Ismoili Somoni tippu. 2007. aastal tõusis ta kolmandalegi Pamiiri seitsmetuhandelise – Lenini tippu. 2008. aastal üritas ta koos Hannes Ojaga tõusta Tian Shanis Džengiši (7439 m) tippu (siiani on tippu jõudnud eestlastest vaid Ilmar Priimets), kuid neil tuli piirduda vaid tõusuga selle läänetipu Važa-Phšavelale. 2010. aasta juulis-augustis retkles ta koos kaaslastega Hiinas Kunluni mäestikus asuvail Koktaki, Qontagni ja Saldwori liustikel ja tõusis liustike kõrval asuvate viietuhandeliste mägede tippu. 2011. ja 2012. aastal naasis ta Pamiiri ja tõusis seal mitme kuuetuhandelise mäe tippu. 2014. aastal käis ta kaaslastega Tian-Shani seitsmetuhandelise Han-Tengri tipus. 2015. aastal tõusis ta koos Priit Simsoniga esimeste eestlastena Andides Alpamayo (5947 m) tippu. 2006 – Korženevskaja (7105 m) 2006 – Ismoili Somoni mäetipp (7495 m) 2007 – Lenini mäetipp (7134 m) 2008 – Džengiši läänetipp Važa-Phšavela (6918 m) 2010 – Lazio mägi (6045 m) 2011 – Karl Marxi mäetipp (6723 m) 2012 – Tartu Ülikooli mäetipp (6250 m) 2014 – Han-Tengri (7010 m) 2015 - Vallunaraju (5686 m), Tocllaraju (6032 m), Alpamayo (5947 m) 2018 – Kunchang Kangri (6801 m) 2019 – Džengiš (7439 m) 2022 - Gasherbrum II (8034 m) 2006 – J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile (tõusud Korženevskaja ja Ismoili Somoni mäetippu) 2006 – Eesti Matkaliidu aunimetus Aasta matkaja 2014 – J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile (tõus Han-Tengri (7010 m) tippu 2019 – J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile (juhtis Džengiši (7439 m) tippu jõudnud gruppi) Ajalugu 2000–2009. ajaveeb.alpinism.ee Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee Teoksil. jkalpiklubi.ee Aasta Matkaja ja Aasta Matkategelane. matkaliit.ee Jaan Künnapi alpinismiklubi. facebook.com, 6. oktoober 2019 Neli eesti alpinisti vallutas 7439 meetri kõrguse Pobeda mäetipu, ERR, 18.08.2019
Hermann Tõnissoo

Hermann Tõnissoo (kuni aastani 1935 Hermann Tõnisson; 18. november 1890 Tõstamaa vald, Pärnumaa – 31. märts 1974) oli Eesti laevakapten. Aastatel 1940–1941 oli ta jäämurdja Suur Tõll kapten. 1945–1956 oli Tõnissoo Tallinna Merekooli õppejõud. Hermann Tõnissoo oli üks Eesti läbi aegade suuremaid laevamudelimeistreid. Helin | ERR Digihoidla (H. Tõnissoo alates 13:00 min) Hermann Tõnissoo - 100 | ERR Digihoidla Hermann Tõnissoo, laevakapten : mälestused, koostaja Ants Pärna, Tallinn : SE & JS, 2006 (Tallinn : Tallinna Raamatutrükikoda)
Mēdzūla mõis

Mēdzūla mõis (saksa keeles Meselau, läti keeles Mēdzūlas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Liezēre kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub Lätis Madona piirkonnas Liezēre vallas Mēdzūla asulas. Mõisa omanikud on olnud Buddenbrockid ja Grotthussid.
Nurmuiža mõis

Nurmuiža mõis (läti keeles Nurmuižas muiža, saksa keeles Nurmhusen, Nurmis) oli Nurmuiža ordulinnusest välja kasvanud mõis Kuramaa kubermangu Talsi kreisis Talsi kihelkonnas. Lätis nüüdisaegse haldusjaotuse järgi Talsi piirkonnas Lauciene vallas Lauciene asulas. Mõisa omanikud on olnud Duntenid, Fircksid. Mõisa kõrvalmõis oli Majori mõis. Viit linnusmõisast edela pool kulgeval maanteel Linnusmõisa kagupoolne külg Linnusmõisa laudahoone Maakivid linnusmõisa majandushoonete rekonstrueerimiseks Hoone linnusmõisa I ja II majandushoovi vahel Vaade linnusmõisa II majandushoovi edelaküljele
VEB Arena

VEB Arena (vene ВЭБ Арена) ehk Arena CSKA (vene Арена ЦСКА) on mitmeotstarbeline staadion Moskvas Pestšankal Hodõnka väljal. Staadion kuulub jalgpalliklubile Moskva CSKA. Staadion avati ametlikult 10. septembril 2016. 28. veebruarist 2017 kannab staadion sponsori Vnešekonompank (Välismajanduspank) järgi nime VEB Arena. Staadion ehitati kohale, kus varem asus 2000. aastal suletud ja 2007. aastal lammutatud Grigori Fedotovi nimeline staadion, millel Nõukogude Liidu ajal mängis peamiselt Moskva AKSK (Armee Keskspordiklubi) duubelmeeskond. Suurte kohtumiste pidamine oli tollal raskendatud kõrvalasunud Hodõnka lennuvälja tõttu. Uue staadioni nurgakivi pandi 19. mail 2007. Staadioni ehitamisel esines mitmeid tööde peatamisi ja nii teatas Moskva linnapea ehituse valmimisest alles 30. juulil 2016. Esimene ilma pealtvaatajateta testmäng peeti staadionil 4. septembril 2016, kus ilma riikide koondistesse kutsutud mängijateta CSKA meeskond pidas sõpruskohtumise Moskva Torpedoga ja võitis tulemusega 3:0. Uue staadioni esimese värava autoriks märgiti Astemir Gordjušenko. Staadioni ametlik avamine ja avamäng Groznõi Terekiga peeti 10. septembril. CSKA võitis 3:0 ning esimese ametliku värava autor oli Elevandiluuranniku koondislane Lacina Traoré.
Nītaure mõis

Nītaure mõis (saksa keeles Schloß Nitau, läti keeles Nītaures muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Nītaure kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Amata piirkonnas Nītaure vallas Nītaure asulas. Mõisa omanikud on olnud Fermorid. Mõisast Līga Landsberga lätikeelses blogis
Balti pataljoni mälestussammas

Balti pataljoni mälestussammas on mälestusmärk Vabadussõjas langenud Balti pataljoni võitlejatele. Sammas asub Tallinnas Toompeal Kohtu tänav 6 sisehoovis. Mälestussammas avati Saksa Kultuuromavalitsuse hoone ees 2. detsembril 1928. Praegu asub selles hoones Eesti Teaduste Akadeemia. Nõukogude okupatsiooni ajal mälestusmärk lammutati. Sammas taastati 1990. aastatel samal kohal. Balti pataljoni mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Viivi Eksta

Viivi Eksta (sündinud 19. veebruaril 1933 Ruusmäe vallas[küsitav], Võrumaal) on eesti pedagoog ja psühholoog. Viivi Eksta lõpetas 1952 Tallinna 2. Keskkooli (eksternina).[viide?] 1956. aastal lõpetas Tallinna Pedagoogilise Instituudi keskkooli keemia-bioloogia õpetaja kutsega. Uurinud Eesti kooliõpilaste väärtushinnanguid, osalenud õpilasuuringutes. Kuulub Heino Liimetsa koolkonda. Avaldanud üle 600 artikli, sh intervjuud Eesti haridustegelastega.  2008–2009 osales ta Tallinna haridusloo koostamisel. Eksta, Viivi. 1996. Mõningatest isiksuseomaduste seostest tervisenäitajatega. Haridus.Tallinn Väikemees läheb kooli : koolireformi esimesed sammud. Perioodika, 1987. Modernising schools : changes in the soviet educational system. Perioodika, 1987. Nelikümmend aastat õpetajaid-uurijaid. Eesti Vabariigi Haridusministeerium, Ühiskondlik Pedagoogika Uurimise Instituut, 2001. Aleksander Elango 100. Tartu Ülikool, 2002. Tal`na Võro Selts` 15. Tallinna Võru Selts, 2005. Õppekava andmebaas (Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseumi võrguteavik) / koostanud Viivi Eksta, Ilmar Kopso. 2004. Johannes Käis (Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseumi võrguteavik) / koostanud Viivi Eksta, Jana Järvsoo, Ilmar Kopso, Riina Taro. Tallinna Ülikool, 2006. Heino Liimets. Personaalbibliograafia. Tallinna Ülikool, 2008. https://web.archive.org/web/20161202101258/http://www.eal.ee/index.php?article_id=1383&page=49&action=article& (arhiiviversioon) A. Liimets (2013). "Elustiil". Rain Mikser (toim). Haridusleksikon. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 57. "Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseumi andmebaas". Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aleksander Tamm (haridus- ja kultuuritegelane)

Aleksander Tamm (5. märts 1868 Tallinn – 3. august 1950 Tallinn) oli eesti haridus- ja kultuuritegelane. 1891. aastal lõpetas ta Peterburi õpetajate instituudi. Õppis ka Pobedinski kõrgematel kaubanduskursustel. Aastatel 1891–1904 töötas Tallinna 4-klassilise linnakooli (endise kreiskooli) õpetajana. Oli Estonia seltsi liige ja mitu aastat esimees, samuti karskusliikumise tegelane ja karskusseltsi Valvaja esimees. 1904. aastal siirdus vastuolude tõttu koolivalitsusega Kaug-Itta. Töötas õpetajana Nikolsk-Ussuriiskis, asutas Primorje krai õpetajate liidu, mille esimeheks ta valiti. 1906. aastal vallandati ta kindral-kuberneri käsul õpetaja ametist. Seejärel asus elama Vladivostokki, töötas seal 1915. aastani ühes suuremas laevakontoris, oli samas rahvaharidusseltsi ja rahvamaja esimees ja üks Eesti seltsi asutajaid Vladivostokis. 1912. aastal kandideeris Vene Riigiduuma valimistel, kuid ei saanud valituks. 1915. aastal siirdus elama Peterburi, töötades seal raamatupidaja ja õpetajana. 1920. aastal naasis Eestisse. Juhatas Tallinnas OÜ Ökonomisti kaubanduskursusi, tegutses lektorina Tallinna rahvaülikoolis. 1921. aastal asutas AS Eesti Reisibüroo ja oli 8 aastat selle peadirektor. Aastatel 1923–1926 oli II Riigikogu liige, Johan Pitka asutatud Rahvuslik Vabameelse Partei liige. 1926. aastal oli üks Raadio Ringhäälingu asutajaid ja töötas mitu aastat selle direktorina. Oli ka Nõmme linnavolikogu liige ja revisjonikomisjoni esimees, Nõmme Haridusseltsi esimees, samuti töötas õpetajana Tallinna Tütarlaste Kommertskoolis ning juhatas Eesti Ühistegelise Liidu kursusi. Ta on maetud Siselinna kalmistule. Aleksander Tamm 60-aastane. Päewaleht, 6. märts 1928 Aleksander Tamm 70-a. Waba Maa, 4. märts 1938 Aleksander Tamm 75-aastane. Eesti Sõna, 5. märts 1943 Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Rahvuslik Vabameelse Partei keskjuhatus ja Riigikogu rühm (1924) ERR arhiiv. Raadio, mäleta ennast! VI. Eesti Ringhäälingu algusaastad 1926... (1989) ERR arhiiv. Raadio, mäleta ennast! X saade (1990)