laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rickeni sametkübarik

Rickeni sametkübarik (Conocybe rickenii) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. pisieoseline sametkübarik (Conocybe rickeniana) Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 306 Rickeni sametkübarik andmebaasis eElurikkus
Kauļi (Amata vald)

Kauļi on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Amata vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda. Kauļi asub valla keskosas merepinnast 196 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Ģikšist 2 ja Riiast 84 kilomeetri kaugusele. Külas asub Kauļi bussipeatus. Külast lõunas soostunud lohus asub Kauļi järv. Külas asuvad Lejaskauļi muinaskalmed ehk Kalmistuküngas on riikliku kaitse all olev arheoloogiamälestis. Aastal 2007 oli külas 11 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Lejaskauļu senkapi (Kapsētas kalniņš) Vietvārdu datubāze
Tuhm nigerik

Tuhm nigerik (Naucoria melinoides, sünonüüm Alnicola melinoides) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 354 Tuhm nigerik andmebaasis eElurikkus
Sootanuk

Sootanuk (Galerina paludosa) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 358 Sootanuk andmebaasis eElurikkus
Cantharellus cinereus

Cantharellus cinereus on kandseente hulka kuuluv seeneliik kukeseene perekonnas. Seene varasem nimi oli hall toruseen ja see kuulus perekonda toruseen. Seent on leitud ka Eestist. Seen on söödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 456 Cantharellus cinereus andmebaasis eElurikkus.
Nõmmtõlvik

Nõmmtõlvik (Clavaria argillacea) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 460 Nõmmtõlvik andmebaasis eElurikkus
Rencēni (Amata vald)

Rencēni on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Amata vallas. Rencēni asub valla põhjaosas merepinnast 161 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Ģikšist 2,5 ja Riiast 87 kilomeetri kaugusele. Külas asuvad bussipeatused Rencēni ja Rencēni 1. Küla on kujunenud endise Rencēni mõisa keskuse juurde. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda. Mõisa pargis asuv Rencēni mõisa keskaegne kalmistu ehk Katkuküngas on regionaalse kaitse all olev muinsusmälestis. Külas kasvav mets-õunapuu on võetud looduskaitse alla. Rencēnist lõunas asub 183,4 meetri kõrgune Dzegužkalnsi mägi. Aastal 2007 oli külas 18 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Autotransporta direcija Rencēnu muižas viduslaiku kapsēta (Mēra kalniņš) Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Valge ramariopsis

Valge ramariopsis (Ramariopsis kunzei) on kandseente hulka perekonda ramariopsis kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 466 Valge ramariopsis andmebaasis eElurikkus
Vurrik

Vurrik (Gomphus clavatus) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on söödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 472 Vurrik andmebaasis eElurikkus
Reinas

Reinas on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Amata vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda. Reinas asub valla kaguosas merepinnast 200 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Ģikšist 6 ja Riiast 95 kilomeetri kaugusele. Külas asuvad Kalnareinase ja Galareinase bussipeatus. 2007. aastal oli külas 20 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Kübar-sistotreem

Kübar-sistotreem (Sistotrema confluens) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Seen on mittesöödav. Hans E. Laux. Seenelise teejuht. Tallinn: Sinisukk, 2011. Lk 486 Kübar-sistotreem andmebaasis eElurikkus
Sīļi

Sīļi (ka Tālie Sīļi) on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Amata vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda. Sīļi asub valla idaosas merepinnast 193 meetri kõrgusel Amata jõe kaldal. Küla jääb valla keskusest Ģikšist 6 ja Riiast 95 kilomeetri kaugusele. Külas asuvad Kalnasīļi keskaegne kalmistu ning sealne kirikuase ehk Pühamägi on regionaalse kaitse all olevad muinsusmälestised. Aastal 2007 oli külas 3 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Kalnasīļu viduslaiku kapsēta un baznīcas vieta (Svētais kalns) Vietvārdu datubāze
Spāre

Spāre (vanasti ka Spāres muiža) on küla (aprūpes ciems) Lätis Cēsise piirkonnas Amata vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda. Spāre asub valla loodeosas merepinnast 146 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Ģikšist 8 ja Riiast 78 kilomeetri kaugusele. Küla on kujunenud endise Spāre mõisa keskuse juurde. Mõisa peahoones asub tänapäeval erivajadustega lastele mõeldud internaatpõhikool. Kooli juures asub puudetukk, mille istutasid aastal 1930 Läti kirjandustegelased. Park tehti korda aastal 2014. Külas asuvad Spāres skola ja Spāre bussipeatus. Külas kasvav Aleksandrs Čaksi istutatud tamm on võetud looduskaitse alla. 2019. aastal oli külas 34 elanikku. Kirjanike pargi infostend Spāre mõisa häärber Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Zāģeri

Zāģeri on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Amata vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda. Zāģeri asub valla põhjaosas merepinnast 141 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Ģikšist 4 ja Riiast 88 kilomeetri kaugusele. Aastal 2007 oli külas 5 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Vietvārdu datubāze
Venči

Venči on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Amata vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda. Venči asub valla lääneosas merepinnast 181 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Ģikšist 11 ja Riiast 82 kilomeetri kaugusele. Külas kasvav tamm ümbermõõduga 4,78 ja kõrgusega 19,5 m, tamm ümbermõõduga 4,03 ja kõrgusega 23,6 m, tamm ümbermõõduga 4,76 ja kõrgusega 13,6 m ja tamm ümbermõõduga 4,4 ning kõrgusega 22 m on võetud looduskaitse alla. Aastal 2007 oli külas 4 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Stākas

Stākas on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Amata vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda. Stākas asub valla lääneosas merepinnast 159 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Ģikšist 11 ja Riiast 77 kilomeetri kaugusele. Aastal 2007 oli külas 8 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Vietvārdu datubāze
Velmeri

Velmeri on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Amata vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda. Velmeri asub valla keskosas merepinnast 195 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Ģikšist 3 ja Riiast 92 kilomeetri kaugusele. Külas asub Velmeri bussipeatus. Aastal 2007 oli külas 31 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Amatas skola

Amatas skola (tõlkes Amata kool, ka Doles, vanasti Rencēnu skola ehk Rencēni kool) on küla (aprūpes ciems) Lätis Cēsise piirkonnas Amata vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda. Amatas skola asub valla keskosas merepinnast 200 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Ģikšist 3 ja Riiast 82 kilomeetri kaugusele. Külas asub Amata põhikool, sinna jääb Amatas skola bussipeatus. Aastal 2007 oli külas 5 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Doles

Doles on küla (mazciems) Lätis Valmiera piirkonnas Naukšēni vallas. Külas on Dolese bussipeatus. Aastal 2000 oli külas 32 elanikku. Aastail 2009-2021 kuulus küla Naukšēni piirkonda. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija
Gallia Lugdunensis

Gallia Lugdunensis (prantsuse keeles Gaule Lyonnaise) oli Rooma keisririigi provints tänapäeva Prantsusmaal, keldi Gallia territooriumi osa, mida varem tunti Celticana. See sai nime keskuse Lugdunum (tänapäevane Lyon) järgi, mis oli arvatavasti Rooma Euroopa suurim linn Itaaliast läänes ja suur keiserlik rahapaja. Gallia vallutamist (58–50 eKr) kirjeldavas teoses "Märkmeid Gallia sõjast" eristab Julius Caesar provincia nostrat Gallia lõunaosas, mis oli sel ajal juba Rooma provints, ja kolme muud Gallia osa: Aquitani, Belgae ja Galli (tuntud ka kui Celtae). Galli territoorium ulatus Seine'i ja Marne'i jõest kirdes, mis moodustasid piiri Gallia Belgicaga, Garonne'i jõeni edelas, mis moodustas piiri Gallia Aquitaniaga. Augustuse ajal loodi Gallia Lugdunensis Galli territooriumi suuruse vähendamisega: Loire'i ja Garonne'i jõe vaheline osa anti Gallia Aquitaniale ja kesk-idaosad anti uuele Germania Superiori provintsile. Kaart näitab ulatust pärast neid vähendusi. Gallia Lugdunensise loomise aeg on arutluse all, kas 27 ja 25 eKr vahel või 16 ja 13 eKr vahel, Augustuse Gallia-külastuste ajal. See oli keiserlik provints, mida peeti piisavalt oluliseks, et seda saaks juhtida keiserlik legaat. Pärast Diocletianuse tetrarhiat (296 pKr) oli see diötseesi peamine provints, mida segadusttekitavalt kutsuti Galliae ('Gallia provintsid'), kuhu kuulusid veel ainult helveedi, belgi (mõlemad samuti keldi) ja germaani provintsid; koos Viennensise (Gallia lõunaprovintsid), Britannia (samuti keldi) ja Hispania diötseesidega (kogu Ibeeria poolsaar) moodustas see pretoriaanide prefektuuri, samuti nimega Galliae, läänekeisri alluvuses. Provints lõpetas tegeliku eksistentsi aastal 486 pKr, kui Rooma kindral Syagrius sai sissetungivatelt frankidelt lüüa. Lyonesse
Tume-pehmekoor

Tume-pehmekoor (Cantharis fusca) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 270 Tume-pehmekoor andmebaasis eElurikkus
Punapea-pehmekoor

Punapea-pehmekoor (Cantharis livida) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 270 Punapea-pehmekoor andmebaasis eElurikkus
Suur-salekoor

Suur-salekoor (Rhagonycha fulva) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 270 Suur-salekoor andmebaasis eElurikkus
Kollane tähnikpehmekoor

Kollane tähnikpehmekoor (Malthinus punctatus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 270 Kollane tähnikpehmekoor andmebaasis eElurikkus
Impeachment

Tagandamisjuurdlus (inglise keeles impeachment) on üldises õiguses legislatiivorgani ametniku vastu algatatud kriminaalmenetlus. Suurbritannias tegutseb tagandamisjuurdluses parlamendi alamkoda prokuröri ning lordide koda kohtunikuna. Süüdimõistmise korral on määratud trahve, vangistust ning isegi surmanuhtlust. Ameerika Ühendriikide föderaalvalitsuse puhul algatab menetluse Esindajatekoda ning kohtunikuna tegutseb Senat. Kõige karmim karistus on ametist eemaldamine. Isegi kui Senat mõistab presidendi või muu ametiisiku süüdi juba peale seda kui isik on ametist lahkunud, jääb süüdimõistmine sellegipoolest jõusse, seeläbi, et süüdimõistetud ametiisikul on keelatud edaspidi kandideerida valimistel ja/või töötada mistahes muul positsioonil avalikus halduses. Andrew Johnson oli esimene Ameerika Ühendriikide president, kelle suhtes impeachment algatati. 1868. aastal esitati talle süüdistus selle eest, et ta püüdis õigusvastaselt eemaldada ametist toonast sõjasekretäri Edwin Stantonit, et ta sundis üht kindralit Kongressi välja antud õigusakti rikkuma ning lugupidamatusega Kongressi suhtes. Johnson mõisteti õigeks ühehäälelise häälteenamusega. 1974. aastal algatas Esindajatekoda kolmel alusel impeachmenti Richard Nixoni suhtes, kuid viimane astus enne menetluse algust tagasi. Detsembris 1998 esitas Esindajatekoda süüdistuse Bill Clintoni suhtes. Clintonit süüdistati valetunnistuste andmises ning õigusemõistmise takistamises, mis puudutas tema suhte uurimist Valge Maja praktikandi Monica Lewinskyga. Istungil hääletas Senat süütuksmõistmise poolt. Valetunnistuste andmise osas langesid hääled 55-45 ja õigusemõistmise takistamise osas 50-50. Süüdimõistmiseks oleks olnud vaja 67 häält. Kolmas Ühendriikide juhtum selles vallas oli 2019. aastal, kui 18. detsembril 2019 hääletas Esindajatekoda vabariiklaste president Donald Trumpi impeachmenti poolt häälteenamusega 230–197 ja saatis kaasuse seega Senatisse, kuid 5. veebruaril 2020 mõistis Senat Trumpi häälteenamusega 52–48 õigeks. Neljanda tagandamismenetluse ja üldse teise tagandamismenetluse sama presidendi suhtes alustas Esindajatekoda 11. jaanuaril 2021 president Donald Trumpi vastu selle eest, et too oli üles ässitanud relvastatud ülestõusu, mis leidis aset 6. jaanuaril 2021 Kapitooliumi ründamise näol. Trumpi suhtes 13. jaanuaril 2021 toimunud tagandamishääletusel impeachis Esindajatekoda sama presidendi teist korda, häälteenamusega 232–197, ning saatis kaasuse ühtlasi Senatisse. Muuhulgas hääletas Trumpi vastu kümme vabariiklast ja veel neli vabariiklast jättis hääletamata.
Toonesepahunt

Toonesepahunt (Tillus elongatus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 270 Toonesepahunt andmebaasis eElurikkus
Tarumardikas

Tarumardikas (Trichodes apiarius) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 270 Tarumardikas andmebaasis eElurikkus
Stepitulilane

Stepitulilane (Pyrochroa serraticornis) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Ta on Eestis haruldane. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 270 Stepitulilane andmebaasis eElurikkus
Õiepurpurlane

Õiepurpurlane (Lygistopterus sanguineus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 270 Õiepurpurlane andmebaasis eElurikkus
Koidumardikas

Koidumardikas (Dictyoptera aurora) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 270 Koidumardikas andmebaasis eElurikkus
Ääris-verevjätklane

Ääris-verevjätklane (Malachius aeneus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Ääris-verevjätklane andmebaasis eElurikkus
Harilik verevjätklane

Harilik verevjätklane (Malachius bipustulatus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Harilik verevjätklane andmebaasis eElurikkus
Toa-verevjätklane

Toa-verevjätklane (Anthocomus fasciatus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Toa-verevjätklane andmebaasis eElurikkus
Seenetriinu

Seenetriinu (Endomychus coccineus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Seenetriinu andmebaasis eElurikkus
Lutsernitriinu

Lutsernitriinu (Subcoccinella vigintiquatuorpunctata) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Ta on perekonna Subcoccinella ainus liik. Ta kattetiibadel on 24 musta täppi. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Lutsernitriinu andmebaasis eElurikkus
Roostikutriinu

Roostikutriinu (Coccidula scutellata) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Roostikutriinu andmebaasis eElurikkus
Väike-aasatriinu

Väike-aasatriinu (Hippodamia tredecimpunctata) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Väike-aasatriinu andmebaasis eElurikkus
Gomoku

Gomoku ehk "Viis nuppu ritta" on Jaapani lauamäng. Klassikalise mängulaua suurus on 18x18, kuid Gomokut võib mängida ka väiksemal mängulaual või isegi ruudulisel paberil. Ametlikel mängudel kasutatakse ringikujulisi nuppe, mis on kas mustad või valged. Vajalikud on ka mustad ja valged nupud, paberil mängimise korral võib teha näiteks ruute ja riste. Nuppe võib siis teoreetiliselt vaja minna 225, kuid harilikult piisab 100-st (50 kumbagi värvi) nupust. Gomokus on mustal väike eelis, kuid lihtsalt niisama mängides pole see märgatav. Gomoku professionaalne versioon on Rendžu. Gomokus on eesmärk saada viiest nupust koosnev katkematu rida kas horisontaalis, vertikaalis või diagonaalis. Mängulaud meenutab esmapilgul paljude ruutudega lauda. Tähele tuleb panna, et nuppe ei käida mitte ruutude sisse, nagu tunduks lihtsam, vaid joonte ristumiskohtadesse. Nuppe laualt enne mängu lõppu ära ei võeta ega nihutata. Algul on mängulaud tühi. Alustab must, seejärel käib valge ja nii läheb edasi, korda-mööda. Võidab mängija, kes esimesena moodustab viisiku. Gomokus võitmiseks on vaja moodustada kahvleid ehk olukordi, kus mängulaual on mitu neljast või kahest otsast lahtist kolmest rida korraga, nii et vastane ei jõua neid kõiki kinni panna. Gomokut on võimalik mängida mitmes kohas internetis. Lisaks sellele on seda võimalik harrastada Kullo huvikeskuse mõttemängude ringis. Eesti Rendžu Liit - väga põhjalik sait. Vint - Eesti lauamängude veebikeskkond
Silmiktriinu

Silmiktriinu (Anatis ocellata) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Silmiktriinu andmebaasis eElurikkus
Kümmetäpp-lepatriinu

Kümmetäpp-lepatriinu (Adalia decempunctata) on mardikaliste seltsi lepatriinulaste sugukonda kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Kümmetäpp-lepatriinu andmebaasis eElurikkus
Ankurtriinu

Ankurtriinu (Propylea quatuordecimpunctata) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Ankurtriinu andmebaasis eElurikkus
Harilik käokirjak

Harilik käokirjak (Calvia quatuordecimguttata) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukas on Eestis tavaline. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Harilik käokirjak andmebaasis eElurikkus
Louise, kuninglik printsess

Louise, kuninglik printsess ja Fife'i hertsoginna (Louise Victoria Alexandra Dagmar, 20. veebruar 1867 London – 4. jaanuar 1931 London) oli kuninglik printsess ning Fife'i hertsoginna. Ta oli kuningas Edward VII ja kuninganna Alexandra kolmas laps ning vanim tütar. Ta oli kuningas George V noorem õde ning viies printsess, kes kandis tiitlit kuninglik printsess. Louise oli abielus Fife'i hertsog Alexander Duffiga. Louise sündis Londonis Marlborough House'is, mis oli tema vanemate, toonaste Walesi printsi ja printsessi residents. Ta ristiti 10. mail 1867. Tema ristivanemad olid: Hellenite kuningas Geórgios I Preisimaa kroonprints (hilisem kuningas ja Saksa keiser) Friedrich Mecklenburgi suurhertsoginna Augusta Taani kuninganna Louise, kelle järgi printsess nime sai Venemaa keisrinna Maria Fjodorovna Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi hertsog Karl Hessen-Kasseli kuurvürst Friedrich Wilhelm Saksi-Weimar-Eisenachi prints Eduard printsessid Alice ja Helena Printsess Louise, Argylli hertsoginna Louise veetis suurema osa oma lapsepõlvest vanemate maakodus Sandringhamis. Nagu tema õed Maud ja Victoria, sai ka tema vähe haridust. 27. juulil 1889 abiellus Louise Fife'i krahvi Alexander Duffiga Buckinghami palees. Mees oli temast 18 aastat vanem. Kaks päeva pärast laulatust tegi kuninganna Victoria mehest Fife'i hertsogi ning Macduffi markii. Seaduse järgi pidi hertsogkond minema meessoost pärijale. Kui sai selgeks, et paaril ei sünni poega, muudeti 24. aprillil 1900 hertsogitiitli statuuti nii, et meessoost pärija puudumisel läheb hertsogkond üle naissoost pärijale. Fife'i hertsogil ja hertsoginnal oli kolm last: Alastair Duff, Macduffi markii (surnult sündinud 1890) Leedi Alexandra Duff (17. mai 1891 – 26. veebruar 1959), abiellus prints Arthuriga Leedi Maud Duff (3. aprill 1893 – 14. detsember 1945) 9. novembril 1905 tegi Edward VII Louise'ist kuningliku printsessi. Tema tiitliks sai "Tema Kuninglik Kõrgus Kuninglik printsess". Samal ajal said Louise'i tütardest Suurbritannia ja Iirimaa printsessid tiitliga "Kõrgus". Seega olid kaks printsessi "Tema Kõrgus Fife'i printsess Alexandra" ja "Tema Kõrgus Fife'i printsess Maud". Nad ei saanud oma tiitlit isa, vaid valitseva monarhi järgi. 1911. aasta detsembris sõitis kuninglik printsess koos perekonnaga Egiptusesse, kui nende laev Maroko lähedal karile sõitis. Kuigi nad pääsesid vigastusteta, jäi Alexander haigeks. Ta suri 1912. aasta jaanuaris Assuanis ning printsess Alexandra päris hertsogkonna. Walesi printsess Louise sai 1885 Victoria ja Alberti ordeni, mida anti välja ainult Victoria eluajal ja naistele. 1887 sai Louise India krooni ordeni. 1929 sai temast Dame. Kuninglik printsess suri 4. jaanuaril 1931 oma kodus ning ta maeti St George'i kabelisse Windsoris.
Harilik nahanäkk

Harilik nahanäkk (Dermestes lardarius) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Harilik nahanäkk andmebaasis eElurikkus
Kasukanäkk

Kasukanäkk (Attagenus pellio) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Kasukanäkk andmebaasis eElurikkus
Muuseuminäkk

Muuseuminäkk (Anthrenus museorum) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 272 Kukk, Toomas 2015. Herbaariumi käsiraamat. Tallinn: Hea Lugu, lk. 160. Muuseuminäkk andmebaasis eElurikkus
Harilik teesklane

Harilik teesklane (Ptinus fur) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 274 Kukk, Toomas 2015. Herbaariumi käsiraamat. Tallinn: Hea Lugu, lk. 160. Harilik teesklane andmebaasis eElurikkus
Terapurelane

Terapurelane (Rhyzopertha dominica) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik. Putukat on ka Eestis. Michael Chinery, 2005. Euroopa putukad. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 274 Terapurelane andmebaasis eElurikkus