laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Karri Rämö

Karri Markus Tapio Rämö (sündinud 1. juulil 1986 Asikkalas) on Soome jäähokimängija (väravavaht). Soome kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2003–04 Lahti Pelicansi meeskonnas. Hooajal 2005–06 mängis ta Soome kõrgliigas HPK ridades. 2004. aastal valis Tampa Bay Lightning ta NHL-i draft '​is 191. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus Rämö mängima 2006. aastal. Suurem osa hooajast 2005–06 mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Springfield Falcons. Lightningi meeskonnas sai ta sel hooajal NHL-is kirja kaks mängu. Põhja-Ameerikasse jäi Rämö pärast seda veel kaheks hooajaks. Aastatel 2009–2013 mängis ta Rämö KHL-i klubis Omski Avangard. 2013. aasta juulis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Calgary Flames. Flamesis mängis ta kokku kolm hooaega. 2016. aasta detsembris sõlmis ta lepingu AHL-i klubiga Toronto Marlies. 2017. aasta veebruaris naasis ta Pelicansi. Hooajal 2017–18 mängis ta KHL-is Jokerite ridades. Seejärel sõlmis ta taas lepingu Avangardiga, kuid vigastuse tõttu pidi ta hooaja 2018–19 täielikult vahele jätma. Hooajal 2019–20 mängis Rämö Rootsi kõrgliigaklubis Djurgårdens IF ja 2020–21 Soome kõrgliigaklubis HC TPS. TPS-iga võitis ta 2021. aastal Soome meistrivõistlustel hõbemedali. Sama hooajal väljalangemismängudes oli ta parima tõrjeprotsendiga väravavaht (92,9%). Hooaja 2021–22 esimeses pooles mängis ta Saksamaa kõrgliigagklubis ERC Ingolstadt. 2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis Rämö Soome kuni 20-aastaste koondisega pronksmedali. Soome jäähokikoondise koosseisus võitis ta pronksmedali 2008. aasta maailmameistrivõistlustel. Soome koondises osales ta ka 2018. aasta taliolümpiamängudel. https://www.eliteprospects.com/player/4280/karri-ramo (vaadatud 26.4.2022) Karri Rämö NHL.com lehel Karri Rämö hockeydb.com lehel
Městec Králové

Městec Králové (saksa keeles Königstädtel) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Nymburki ringkonnas. Městec Králové asub Nymburkist umbes 18 km ja Prahast ligikaudu 64 km idas. Městec Královét on esmamainitud 1300. aastal. Legendi järgi on Městec Královés sündinud Böömimaa kuningas Otakar II (valitses aastatel 1253–1278). Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Městec Králové Místopisný průvodce po České Republice Historie města Oficiální stránky města Městec Králové
Lennukimootor

Lennukimootor on lennukile paigaldamiseks kohandatud jõuallikas, mille teeb eriliseks suur võimsuse ja kaalu suhe ning võimalikult väikesed mõõtmed. Tänapäeval enim kasutusel olevad lennukimootorid on kolb- ja turbiinmootorid. Mõnel juhul kasutatakse jõuallikana ka rakett- või elektrimootoreid. Lennunduses on enim kasutusel turbiinmootorid, millel on neli alamkategooriat: turboreaktiiv-, turbopropeller-, turbovõll (helikopterite)- ja turboventilaatormootor. Enim leiab kasutust turboventilaatormootor, mis kombineerib hästi säästlikkuse ja jõu. Turbiinmootori tööpõhimõte on järgmine: mootor imeb labamasina süsteemi (kompressori) abil õhu põlemiskambrisse. Järgnevalt pihustub põlemiskambrisse kütus, mis süüdatakse. Osa mootorisse tulevast õhust liigub ka põlemiskambriväliselt mootorist läbi. See õhk jahutab mootori põlemiskambri seinu väliselt, jahutab õõnsuste kaudu ka turbiini- ja selle staatorilabasid, millega tagatakse mootori pikaajaline töökindlus. Ainult kolbmootoriga lennukid olid laialt kasutusel kuni teise maailmasõjani. Tänapäeval kasutatakse kolbmootoreid üldiselt väiksematel lennukitel. Tehnika arengu tõttu kasutatakse suurtel lennukitel eranditult turbiinmootoreid, sest kolbmootor ei tagaks suurte lennukite vajalikku lennuvõimekust ega oleks majanduslikult kasulik. Elektrimootoreid kasutatakse lennunduses üha laiemalt. Rakettmootoreid kasutatakse lennukitel harva: peamiselt katsetustel või erivajaduse korral. Peamiselt on kasutusel neli eri tüüpi lennukikütust: reaktiivkütus (JET A-1, tegelikult ka petrooleum), petrooleumkütusesegu (JET B), Avgas (lennukibensiin) ja bioõlikütus. Tavalist reaktiivkütust kasutatakse enamiku lennuki turbiinmootorites. Petrooleumkütusesegu on kasutusel militaarlennukitel. Avgas kütust kasutatakse kolbmootorites. Bioõlikütus on uudne lennukikütus, mis on alles katsetamisjärgus, esialgu on katsetatud bioõli ja petrooleumi segu. Landis, F (1999). "Gas-turbine engine". Vaadatud 23.03.2021. Plane & Pilot (2020). "Plane facts: Rocket Planes". Vaadatud 25.03.2021. Guilmartin, J (2009). "Unmanned aerial vehicle". Vaadatud 24.03.2021. Gonzalez, C (2016). "What's the Difference Between Turbine Engines?". Vaadatud 23.03.2021. Skybrary (2013). "Piston Engine". Vaadatud 23.03.2021. Skytanking (2015). "Aviation Fuels: Jet Fuel, Aviation Gasoline (Avgas), Jet B, Biokerosene". Vaadatud 25.03.2021.
Avtomat Fjodorova

Avtomat Fjodorova (vene keeles Автома́т Фёдорова, Fjodorovi automaat või FA) on valikulise tulerežiimiga Vene automaatvintpüss. Selle konstrueeris 1913. aastal Vladimir Grigorjevitš Fjodorov ning see oli maailma esimestest töötavatest automaatrelvadest. Fjodorovi automaati toodeti Venemaa Keisririigis ning hiljem Nõukogude Venemaal. Kovrovis toodeti aastatel 1913–1925 kokku 3200 Fjodorovi automaati, nendest suur enamik pärast 1920. aastat. Automaati kasutati vähesel määral esimeses maailmasõjas, märksa levinum oli see Venemaa kodusõjas ja talvesõjas. Mõnede asjatundjate hinnangul oli see tänapäevase rünnakvintpüssi "varajane eelkäija" või "esivanem". Vene leiutiste ajatelg Lahingvintpüsside loend M1918 Browning Automatic Rifle Ribeyrolles 1918 (automaatkarabiin) Mondragón (vintpüss) Lmg 25 Huot Automatic Rifle Cei-Rigotti M1941 Johnson (kuulipilduja) Sturmgewehr 44 Tokarev M1927 http://www.thefirearmblog.com/blog/2016/02/22/brief-history-russian-fedorov-avtomat-rifle/ A brief history of the Russian Fedorov Avtomat Rifle, February 22, 2016, by Max Popenker George M. Chinn, The Machine Gun, volume 2, 1952, p. 30 MILITARY SMALL ARMS OF THE 20TH CENTURY, 7TH EDITION, BY IAN V. HOGG & JOHN S. WEEKS, KRAUSE PUBLICATIONS, 2000, PAGE 267, David Westwood (2005). Rifles: An Illustrated History Of Their Impact. ABC-CLIO. Lk 135. ISBN 978-1-85109-401-1. Fowler, William; Sweeney, Patrick (2008), The Illustrated Encyclopedia of Rifles and Machine Guns: An illustrated historical reference to over 500 military, law enforcement and antique firearms... and automatic machine guns, a comprehensive guide, Lorenz Books, lk 68, ISBN 0-7548-1758-X John Walter (2003). Military Rifles of Two World Wars. Greenhill. Lk 19. ISBN 978-1-85367-536-2. Daniel D. Musgrave; Thomas B. Nelson (1967). The World's Assault Rifles and Automatic Carbines. T. B. N. Enterprises. Lk 149; see also discussion on p. 15. A.J.R. Cormack Famous Rifles and Machine Guns, ISBN 0-214-20325-5 Major F. Myatt Modern Small Arms, ISBN 0-86101-024-8 Maxim Popenker, Anthony G. Williams (2004). Battle Rifle. Wiltshire: The Crowood Press Ltd. ISBN 1-86126-700-2 John Walter, Military Rifles of Two World Wars, ISBN 1-85367-536-9 Youtube video, M1916 Fedorov showcase and disassembly by Forgotten Weapons M1916 Fedorov: Russia's First Assault Rifle? https://web.archive.org/web/20070224164653/http://world.guns.ru/assault/as86-e.htm http://armor.kiev.ua/Tanks/BeforeWWII/MS1/fedorov/index.html Fedorov Avtomat disassembled (video) and image gallery
Kindral Liu (vintpüss)

Kindral Liu on Hiina vintpüss. Relv nimetati selle konstruktori ja Hanyangi arsenali esimese juhataja, kindral Liu Qing Eni (1869–1929) järgi. Kindral Liu oli tõenäoliselt Hiina esimene poolautomaatvintpüss. Relval on tulesummuti "gaasilõksu" süsteem, mis sarnaneb vintpüssile M1922 Bang (sarnast süsteemi kasutavad ka Gewehr 41 ja M1 Garandi varajased mudelid). Keerates tulesummutil asuvat silindrit päripäeva, saab relva muuta gaasiga ümberlaadivast käsilukustusega vintpüssiks. Silindrit uuesti vastupäeva keerates saab sellest uuesti gaasiga ümberlaadiv poolautomaat. Kindral Liu vintpüssi kabas on relva puhastuskomplekt. Josh. "Hanyang Arsenal and Its Place in Chinese History". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 28. jaanuar 2014. Hatcher, Julian S. (1948). The Book of the Garand. Washington: Infantry Journal Press. Lk 21–22. Hatcher 1966, p. 147. Springfield Armory Museum Record General Liu rifle Rare Chinese Liu semi-auto military rifle. A National Firearms Museum Treasure Gun. [1] Bin Shih and the General Liu Rifle photograph of General Liu Hanyang report on the General Liu Rifle Hanyang report on the General Liu Rifle (in Chinese) The first Chinese semi-automatic rifle by General Liu Qing En 國造半自動步槍第一人- 劉慶恩將軍 From the October 2003 issue, pages 261 - 264 Semiauto Rifles of WWI and Before Rare Chinese Liu Semi-Automatic Military Rifle
Liceo Tommaso Gulli

Liceo Tommaso Gulli on muusika, keelte, humanitaarteaduste ja seltskondlikkuse keskkool Itaalias Reggio Calabrias. Selle ajalugu algab pärast 1908. aasta maavärinat, kui asutati eranditult naissoost magistrikolledž, kus nad õppisid õpetajaks, kuni aastani 1923. Praegu on see 4 kursusega keskkool. Õpetustaseme poolest on see üks esimesi Euroopa koole. Reggio, al liceo Gulli nasce la sezione musicale[alaline kõdulink] Liceo Tommaso Gulli
EssilorLuxottica

EssilorLuxottica on Prantsuse-Itaalia vertikaalselt integreeritud rahvusvaheline ettevõte, mis asub Pariisi lähedal Charenton-le-Pontis ja mis asutati 1. oktoobril 2018 Prantsuse Essilori ja Itaalia Luxottica ühinemisel. See on üks juhtivaid rühmi silmaläätsede, optiliste seadmete, retseptiprillide ja päikeseprillide kujundamisel, tootmisel ja turustamisel. Kontserni käive on 14 miljardit eurot ja turuväärtus on 33 miljardit eurot. Ettevõte on noteeritud Pariisi Euronext turul ja on osa CAC 40 indeksist, kuhu kuuluvad 40 suurimat Pariisi börsil noteeritud ettevõtet, ja Euro Stoxx 50, kuhu kuuluvad 50 suurimat eurotsooni ettevõtet. Essilor et Luxottica annoncent la finalisation de leur fusion ESSILORLUXOTTICA Ettevõtte koduleht
Katalaas

Katalaas on ensüüm, mis katalüüsib vesinikperoksiidi lagunemist veeks ja hapnikuks. Katalaas on levinud ensüüm aeroobsetes organismides. Reaktsioonivõrrand on järgnev: 2 H 2 O 2 ⟶ 2 H 2 O + O 2 {\displaystyle {\ce {2H2O2 -> 2H2O + O2}}} .
Sedlec-Prčice

Sedlec-Prčice (saksa keeles Sedletz-Pertschitz) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Příbrami ringkonnas. Sedlec-Prčice asub Příbramist umbes 40 km idakagus ja Praha kesklinnast ligikaudu 57 km lõunas. Sedlec-Prčice linn moodustati 7. septembril 1957, mil ühendati Sedleci ja Prčice asulad. Sedlec-Prčice vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Od roku 1957 to táhnou spolu Městský úřad Sedlec-Prčice Sedlec - Prčice : právní ochrana Národní památkový ústav
Matkapliit

Matkapliit ehk priimus on kaasaskantav pliit, mida kasutatakse matkamisel, telkimisel, piknikul või olukordades, kus toidu valmistamine harjumuspäraste vahenditega on keeruline. Matkapliite võib liigitada disaini ja kasutatava kütteaine järgi. Levinumad kütused on propaani ja butaani segu ning piiritus. Tänapäevased kaasaskantavad pliidid võeti kasutusele 19. sajandi alguses. Prantsuse päritolu kokk Alexis Soyer tegi mitmeid uuendusi, sealhulgas hakkas kokanduses kasutama gaasi ja reguleeritava temperatuuriga küpsetusahje. Aastal 1849 tõi Soyer turule esimese kaasaskantava "võlupliidi", millega sai toitu valmistada igal pool. Seade sarnanes oma tööpõhimõttelt petrooleumilambiga, milles kasutatakse kütusesse ulatuvat tahti põleti töös hoidmiseks. Lisaks kütuse järgi liigitamisele eristatakse pliite ka suuruse ja portatiivsuse järgi. Väikseimad mudelid sobivad hästi seljakotimatkajatele, kelle jaoks on oluline väike kaal ja kompaktsus. Suuremad pliidid võivad sarnaneda juba kodus kasutatavatega, kuid on tunduvalt raskemad ja mõeldud pigem autoga või muu liikumisvahendiga matkajatele. Praegusel ajal ilmselt üks levinumaid matkapliidi tüüpe. Kasutatavateks gaasideks on propaan ja butaan, mille vahekord gaasipadrunites olevates segudes sõltub aastaajast. Disaini poolest võib gaasiga töötavad pliidid jaotada kaheks: põleti kinnitub gaasipadrunile ja see omakorda toimib alusena või iseseisev pliit, mis ühendatakse gaasipadruniga väikese toru/vooliku abil. Iseseisvatel pliitidel võib põleteid olla ka rohkem kui üks, kuid selle arvelt väheneb ka portatiivsus. Tegemist on lihtsamat tüüpi ühe põletiga pliidiga, kus põletis sisalduv kütus ei ole surve all ning põleb lõpuni või leegi kustutamiseni. Peamiseks kasutatavaks kütuseks on kuivpiiritus või piiritus. Põletid on kompaktsed ning sobivad hästi minimaalse varustusega matkajatele. Sarnast seadet kasutatakse ka fondüü serveerimisel. Piirituspõleti on üks osa katelokist, mida kasutab Eesti kaitsevägi. Matkapliit võib näida turvaline, kuid kindlasti tuleks kasutamisel jälgida vajalikke ohutusnõudeid: matkapliit on ette nähtud välitingimustes kasutamiseks; jälgida tuleb tuleohutust; gaasipriimuse korral tuleb veenduda, et gaasipadrun oleks korrektselt põletiga ühendatud; enne kottipakkimist tuleb pliidil lasta maha jahtuda; pliiti tuleb hoiustada kuivas kohas; piirituspõletisse ei tohi mingil juhul kallata kütust kasutamise ajal; enne pliidi kasutuselevõttu tuleb kindlasti lugeda läbi pliidi kasutusjuhend; mingil juhul ei tohi kasutada defektiga seadet. Pescovitz, David (29. juuni 2010). "History of the camping stove". Boing Boing. Vaadatud 02.05.2021. Pajuste, Margo (4. mai 2020). "MATKAKÖÖGI ABC: kuidas valida priimust?". Õhtuleht. Vaadatud 02.05.2021. Aldošin, Tanel (2015). "Sõduri käsiraamat" (PDF). KVÜÕA Lahingkool. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 3.05.2021. Vaadatud 03.05.2021. "Using a Camping Stove – 8 Safety Tips". Mountain Warehouse. 1. august 2016. Vaadatud 02.05.2021.
Sammasõunapuu

Sammasõunapuu on erikujuliseks aretatud aed-õunapuu (Malus domestica), mille võra on püstine, "tavalise" õunapuu omast kitsam ning mis meenutab lühikeste võrsete ja tihedamalt paiknevate lehtede tõttu sammast. Ka õied ja lehed on tihedalt tüve ümber koos. Sammasõunapuud pärinevad Kanadast. 1960. aastail märgati 'McIntoshi' sordi õunapuu võras tihedalt paiknevate lehtedega oksa, millel külgoksi peaaegu polnud. Sellest sai esimene sammasõunapuu sort 'Wijcik Macintosh', mis on tänapäeval tuntud sammasõunapuu sortide esivanem. Harri Ploom. Kuum trend - sammasõunapuud. Kuidas kujundada sammasõunapuude võra?
Kostelec na Hané

Kostelec na Hané (saksa keeles Kosteletz in der Hanna) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Prostějovi ringkonnas. Kostelec na Hané asub Prostějovist ligi 6 km loodes ja Olomoucist umbes 16 km edelas. Kostelec na Hanét on esmamainitud 1131. aastal. Linnaõigused sai Kostelec na Hané 1. juulil 1970. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie Město Kostelec na Hané Základní informace Oficiální stránka města Kostelec na Hané
Sandra Roelofs

Sandra Elisabeth Roelofs–Saakašvili (sündinud 23. detsembril 1968 Terneuzenis Zeelandi provintsis) on Gruusia ekspresidendi Mihheil Saakašvili abikaasa. Tema abikaasa on olnud Gruusia president aastatel 2004–2007 ja 2008–2013.
Codex aureus Gnesnensis

Codex aureus Gnesnensis (poola keeles Złoty Kodeks Gnieźnieński 'Gniezno kuldkoodeks') on 11. sajandi teisest poolest pärinev rikkaliku kujundusega illumineeritud käsikirjaline evangelistaar, mis tänapäeval asub Gniezno peapiiskopkonna arhiivis. Raamat koosneb 111 pärgamentlehest, selle illustratsioonid ja initsiaalid on rikkalikult koloreeritud ja tekst on kirjutatud majuskelkirjas kuldtindiga (seetõttu loetakse käsikiri nn kuldkoodeksite hulka). Tekst hõlmab perikoope terve kirikuaasta liturgilisteks lugemisteks. Teksti illustreerivad kaksteist terve lehekülje suurust miniatuuri. Kullaga kaunistatud köide pärineb 16. sajandist ja selle loojaks peetakse Poznańi meistrit Erazm Kamyni. Käsikiri sarnaneb stiililt tugevasti Vyšehradi koodeksiga: sarnased on nende illustratsioonide stiil ja värvivalik, samuti kirjastiil, mis on rooma kapitaali ja untsiaali joontega majuskelkiri, ning kasutatud on samu lühendimärke ning samu untsiaali elemente. Siiski, Gniezno käsikiri on üleni kirjutatud kuldtindiga, samas kui Vyšehradi käsikirjas on kuldtindiga tehtud vaid valitud lõigud ja leheküljed. Arvatavasti on nii Gniezno käsikiri, Vyšehradi koodeks kui ka codex aureus Pultoviensis loodud samas skriptooriumis, selle asukohaks on peetud mõnd kloostrit Böömimaal, niinimetatud Praha miniatuurikoolkonda, või Baierimaal, Regensburgi Sankt Emmerami kloostri miniatuurikoolkonna mõjuväljas. Esimene teade Gniezno käsikirja kohta Poolas pärineb 1603. aastast. Selle kohta, kuidas ja millal käsikiri Poolasse jõudis, on tehtud järgmisi oletusi: Käsikirja tellisid Piastid kõnealusest skriptooriumist, võimalik, et seoses Bolesław II Vapra kuningaks kroonimisega 1076. aastal Emb-kumb Poola hertsogi Władysław I Hermani abikaasadest, kas Judyta Przemyślidka (surnud 1086) Böömimaalt või Ungari Judith Baierimaalt tõi käsikirja endaga kodumaalt Gnieznosse kaasa Käsikiri jõudis 12. sajandil ehitatud Maarja taevasseminemisele ja pühale Adalbertile pühitsetud Gniezno toomkirikusse. Vratislav II tellis Gniezno kuldkoodeksi kingituseks Piastidele. Suure tõenäosusega jõudsid codex aureus Gnesnensis ja codex aureus Pultoviensis Poolasse koos. 2012. aastal analüüsiti ja uuriti käsikirja ning konserveeriti see Toruńis Kultuuripärandi instituudis (UMK). E. Jabłońska, M. Pronobis-Gajdzis, T. Kozielec. The 11th-century Gniezno Codex Aureus. - Care and conservation of manuscripts. Department of Nordic Research. University of Copenhagen Złoty Kodeks Gnieźnieński (BK Ms 1a) z r. ok. 1070 (käsikiri Gniezno peapiiskopi arhiivi kodulehel, saatetekst poola keeles) E. Jabłońska, M. Pronobis-Gajdzis, T. Kozielec. The 11th-century Gniezno Codex Aureus. - Care and conservation of manuscripts. Department of Nordic Research University of Copenhagen
Toni Koivisto

Toni Petteri Koivisto (sündinud 5. novembril 1982 Ylitornios) on endine Soome jäähokimängija (vasak ääreründajana). Soome kõrgliigas debüteeris ta hooajal 1999/00 Lukko meeskonnas. 2001. aastal valis Florida Panthers ta NHL-i draft '​is 200. valikuna, kuid Põhja-Ameerikas ei ole ta karjääri jooksul kunagi mänginud. Aastatel 2005–2008 mängis ta Soome kõrgliigas Tampere Ilvese ridades ja seejärel ühe hooaja Oulun Kärpätes. 2009. aastal jõudis ta Kärpätega Soome meistrivõistlustel finaali, kus kaotati JYP-ile mängudega 0:4. 2009. aasta mais sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Magnitogorski Metallurg. 2010. aasta mais siirdus ta Rootsi kõrgliiga klubisse Frölunda HC. 2011. aasta novembris asus ta Rootsi kõrgliigas mängima Luleå HF meeskonnas. 2013. aastal kaotas ta Luleåga Rootsi meistrivõistluste finaalis Skellefteåle mängudega 0:4. Aastatel 2013–2021 mängis Koivisto taas Lukkos. 2021. aastal tuli ta Lukkoga Soome meistriks. 2001. aastal võitis Koivisto Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali ja 2002. aastal pronksmedali. Toni Koivisto hockeydb.com lehel
Morkovice-Slížany

Morkovice-Slížany (saksa keeles Morkowitz-Slischan) on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Kroměříži ringkonnas. Morkovice-Slížany asub Kroměřížist umbes 14 km läänedelas ja Zlínist ligikaudu 33 km läänes. Morkovice küla on esmamainitud 1222. aastal. Morkovice-Slížany linn moodustati Morkovice ja Slížany asulate ühendamise tulemusel 1960. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie Město Morkovice-Slížany
Ķemere

Ķemere on küla (mazciems) Lätis Valmiera piirkonnas Ēvele vallas. Küla asub valla põhjaosas Ošupīte oja kaldal ja jääb valla keskusest Ēvelest 9, endisest piirkonnakeskusest Burtniekist 21 ning Riiast 140 km kaugusele. Küla on tekkinud endise Ķemere mõisa juurde. Seal asub Ķemere bussipeatus. Aastail 2009-2021 kuulus küla Burtnieki piirkonda. Aastal 2007 oli külas 34 elanikku. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Daksti

Daksti on küla (mazciems) Lätis Valmiera piirkonnas Ēvele vallas. Küla asub valla põhjaosas ja jääb Riiast 145 km kaugusele. Seal asub Daksti bussipeatus. Aastal 2016 oli külas 40 elanikku, aastal 2018 oli elanikke 38, aastal 2021 aga 43. Aastail 2009–2021 kuulus küla Burtnieki piirkonda. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze
Aktiivturism

Aktiivturism (inglise keeles adventure tourism) on turism, mille käigus harrastatakse aktiivset puhkust ja liikumist: jalgsi, rattaga, suuskadega, hobusega, kõike mis on kuidagi seotud spordiga. Aktiivturism on märkimisväärne suur tööstussektor, mida on tänaseks suhteliselt vähe uuritud. Eestis on aktiivturism hästi arenenud, tänu Eesti looduse unikaalsusele, erinevatele maastikualadele ja rabadele. Turism on iseenesest aktiivne, kuid aktiivturism võib olla kui eneseületamine. Aktiivturismi peamine eesmärk on sportlikkus ja seiklemine, nagu näiteks mägironimine või vabalangemine. See on turismivorm mida harrastatakse ka suuremates gruppides. Enamik asjakohast teaduskirjandust pärineb aga muudest turismi, vaba aja veetmise ja õuesõppe valdkondadest. Ökoturismi, puhketurismi, turismikaitsealade turismi ja isegi eluslooduse majandamist käsitlevad tekstid räägivad seiklusturismi kohta vähe, kuigi mõned neist mainivad möödaminnes kaubanduslikke varustajaid ja vaba aja veetmise võimalusi. matk: kanuumatk, rattamatk, kajakimatk, harrastajate sporditurismi võistlus suusatamine, lumelauasõit mägirattaga sõitmine parvetamine vabalangus Miles and Priest (1999) seikluste programmeerimisest õuesõppes Hudson (2002), peamiselt sporditurismile pühendatud Swarbrooke et al. (2003) inimeste seikluste psühholoogiast Easson (2006) ekstreemspordi filosoofiast ja psühholoogiast Buckley (2006)seiklusturismi toodete struktuuri kohta. Peamisteks aktiivturismi atraktsioonideks Eestis on kanuu- ja süstamatkad ning  seikluspargid. Populaarsemad seikluspargid on Alutaguse, Kiviõli ja Otepää. Enamus kanuumatku viiakse läbi Soomaal, samuti Põhja-Eestis-  Prangli saare ümbruses, Kolga lahel ja Sauga jõel ning  Lõuna-Eestis peamiselt Võhandu , Ahja ja Piusa jõe. Mägiratast saab sõita Kiviõlis, Türi lähistel ja Lõuna-Eestis Vooremäel. Eestis on parimad kärestikulised lõigud just parvetamiseks Jägala jõel ning seal on võimalik saada tõeliselt kiire andrenaliinilaeng. Loodusturism Ökoturism Maaturism Seiklusturism Ralf Christopher Buckley (2006). "Adventure Tourism Research: A Guide to the Literature". Vaadatud 3.05.2021. Heikki Sal-Saller (22.04.2017). "Rattaga mäest laskumine on super fun!". Originaali arhiivikoopia seisuga 4.05.2021. Vaadatud 4.05.2021. "ESTONIA TRAVEL GUIDE: WHAT TO SEE AND WHERE TO GO". Originaali arhiivikoopia seisuga 4.05.2021. Vaadatud 4.05.2021. visit estonia. "Water sports & leisure". Vaadatud 3.05.2021.
Howell Automatic Rifle

Howell Automatic Rifle (inglise keelest 'Howelli automaatvintpüss') on Lee-Enfieldi vintpüssi poolautomaatne variant. Relv paremal poolel asuv kaasikolb muutis selle usaldusväärseks, kuid kuna luku tagasilöök segas laskijat ning tulistades oli tagasilöök tugev, oli see kasutajatele ebamugav. Sarnased, kuid täisautomaatsed Lee-Enfieldi ümberehitused on Lõuna-Aafrika Riederi automaat ja Uus-Meremaa Charltoni automaat. Teise maailmasõja alguses, kui varustust nappis, väljastati mõned Howelli automaadid Briti Home Guardile. Charlton Automatic Rifle Rieder Automatic Rifle Special Service Lee Enfields: Commando and Auto Models by Ian Skennerton. Published by Ian D Skennerton, PO Box 80, Labrador 4215, Australia, 2001. ISBN 0-949749-37-0. Paperback, 48 pp, 50 plus b & w drawings and photos, 210 x 274 mm Howell Automatic Rifle at the Royal Armouries Forgotten Weapons' brief overview of the Howell