laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
797

797. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad - 790. aastad - 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad Aastad: 792 793 794 795 796 - 797 - 798 799 800 801 802 Bütsantsis toimus riigipööre, mille käigus keisrinna Irene kukutas oma poja Konstantinos VI ning sandistas ta. Sellega sai Irenest ainuvalitseja. ... ... Vseviov, David (2004). Bütsantsi keisrid. Valitsejad purpuris. Tallinn: Kunst.
Victor Rask

Victor Emanuel Martin Rask (sündinud 1. märtsil 1993 Leksandis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Minnesota Wild. Ta alustas jäähoki mängimist kodulinna klubis Leksands IF, mille meeskonnas debüteeris ta hooajal 2009–10 Rootsi esiliigas. 2011. aastal valis Carolina Hurricanes ta NHL-i draft '​is 42. valikuna. Aastatel 2011–2013 mängis ta Western Hockey League'i klubis Calgary Hitmen ja hooajal 2013–14 American Hockey League'is Hurricanesi noorteklubis Charlotte Checkers. NHL-is debüteeris Rask Hurricanesi meeskonnas 10. oktoobril 2014 mängus New York Islandersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 3. novembril mängus Los Angeles Kingsi vastu. Hurricanesi meeskonnas mängis ta kokku neli täishooaega. Tema kõige edukam hooaeg oli 2015–16, mil ta lõi 21 väravat ja andis 27 väravasöötu. 2019. aasta jaanuaris kaubeldi ta Nino Niederreiteri vastu Minnesota Wildi. 2022. aasta märtsis kaubeldi ta Wildist Seattle Krakeni. 2012. aastal tuli Rask Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Aasta hiljem võitis ta koondisega juunioride maailmameistrivõistlustelt hõbemedali. 2017. aastal tuli Rask Rootsi jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Tema vanem õde Fanny Rask on endine jäähokimängija. "Hurricanes acquire Niederreiter from Wild". tsn.ca. 17.1.2019. Vaadatud 1.11.2021 "Wild trade Victor Rask to Kraken". theScore.com. 21.3.2022. Vaadatud 10.4.2022 Victor Rask NHL.com lehel Victor Rask hockeydb.com lehel
Teine Taiwani väina kriis

Teine Taiwani väina kriis (ka 1958. aasta Taiwani väina kriis) oli konflikt Hiina Rahvavabariigi (HRV) ja Hiina Vabariigi (HV) vahel. Hiina Rahvavabariik pommitas Taiwani väinas asuvaid Mandri-Hiina ranniku lähedasi Jinmeni ja Matsu saari, et need Guomindangi käest "vabastada". Lisaks taheti koguda andmeid Ameerika Ühendriikide tegevuse kohta Taiwani lähistel. Dongdingi saare lähedal toimus ka merelahing, milles Hiina Vabariigi merevägi lõi tagasi Hiina RV mereväe meredessandikatse. USA riigisekretär Christian Herter on hiljem teise Taiwani väina kriisi kohta öelnud "esimene tõsine tuumakriis". Kolmas Taiwani väina kriis Jinmenil toimunud lahingute loend Hiina kodusõda Hiina Vabariigi sõjavägi Jinmeni nuga Dongdingi saar https://taiwaninfo.nat.gov.tw/news.php?unit=47&post=206570 Maritime Taiwan: Historical Encounters with the East and the West by Shih-Shan Henry Tsai. Page 189. Published 2009 https://www.airforcemag.com/article/0359meaning/ . Vaadatud 26. septembril 2021 M.H. Halperin (detsember 1966). The 1958 Taiwan Straits Crisis: A Documented History. Daniel Ellsberg. Lk i–xvii. Bush, R. & O'Hanlon, M. (2007). A War Like No Other: The Truth About China's Challenge to America. Wiley. ISBN 0-471-98677-1 Bush, R. (2006). Untying the Knot: Making Peace in the Taiwan Strait. Brookings Institution Press. ISBN 0-8157-1290-1 Carpenter, T. (2006). America's Coming War with China: A Collision Course over Taiwan. Palgrave Macmillan. ISBN 1-4039-6841-1 Cole, B. (2006). Taiwan's Security: History and Prospects. Routledge. ISBN 0-415-36581-3 Copper, J. (2006). Playing with Fire: The Looming War with China over Taiwan. Praeger Security International General Interest. ISBN 0-275-98888-0 Federation of American Scientists et al. (2006). Chinese Nuclear Forces and U.S. Nuclear War Planning Gill, B. (2007). Rising Star: China's New Security Diplomacy. Brookings Institution Press. ISBN 0-8157-3146-9 Shirk, S. (2007). China: Fragile Superpower: How China's Internal Politics Could Derail Its Peaceful Rise. Oxford University Press. ISBN 0-19-530609-0 Tsang, S. (2006). If China Attacks Taiwan: Military Strategy, Politics and Economics. Routledge. ISBN 0-415-40785-0 Tucker, N.B. (2005). Dangerous Strait: the U.S.-Taiwan-China Crisis. Columbia University Press. ISBN 0-231-13564-5 Watry, David M. Diplomacy at the Brink: Eisenhower, Churchill, and Eden in the Cold War. Baton Rouge: Louisiana State University Press, 2014. http://www.globalsecurity.org/military/ops/quemoy_matsu-2.htm Mao Zedong's handling of the Taiwan Straits Crisis of 1958 Khrushchev's Nuclear Promise to Beijing During the 1958 Crisis[alaline kõdulink] First and Second Taiwan Strait Crisis, Quemoy and Matsu Islands of Taiwan from the Cold War Museum The Communist Threat in the Taiwan Area Contemparary US government reaction YouTube - Taiwan After WW2 | US Army & Republic of China Army Prepare for War with China | Documentary
Eesti regilaulude andmebaas

Eesti regilaulude andmebaas on eesti regilaulude digiteeritud tekstide kogu internetis, mis sisaldab üle saja tuhande teksti. See moodustab ligi kaks kolmandikku kõigist arhiivides leiduvatest regilaulutekstidest. Andmebaasis on kõik regilaulud Eesti Kirjameeste Seltsi, Jakob Hurda, Matthias Johann Eiseni ja tema stipendiaatide, Mihkel Veske, Hans ja Jaan Leokese, Eesti Üliõpilaste Seltsi, Eesti Rahva Muuseumi, Eesti Kirjanduse Seltsi ja Tallinna Eesti Muuseumi rahvaluulekogudest ning Akadeemilise Emakeele Seltsi murdekogudest. Alustatud on Eesti Rahvaluule Arhiivi nimelises käsikirjakogus leiduvate regilaulude lisamist andmebaasi. Lisaks regilauludele on andmebaasis ka u 6000 siirdevormilist ja lõppriimilist laulu. Andmebaasi on Eesti Kirjandusmuuseumi Eesti Rahvaluule Arhiivis ette valmistatud aastast 2003. Edaspidi lisanduvad teiste rahvaluulekogude digiteeritud laulutekstid, mida juba praegu saab kasutada Eesti Rahvaluule Arhiivis. Eesti regilaulude andmebaas.
Georges de Chambray

Georges de Chambray (23. oktoober 1783 Pariis – 7. august 1848 Pariis) oli prantsuse sõjaväelane (brigaadikindral) ja literaat. Georges de Chambray oli pärit aadliperekonnast. Osales Napoleoni 1812. aasta sõjakäigus Venemaale suurtükiväekapteni auastmes. Novembris 1812 võeti Berezina lahingu käigus venelaste poolt vangi. Aastatel 1821–1823 töötas vahepeal koloneli auastmesse ülendatud markii de Chambray Prantsusmaa sõjaministri loal sõjaministeeriumi arhiivis 1812. aasta sõjakäigu dokumentidega. 1823. aastal ilmus tal "Histoire de l'Expédition de Russie" kahes köites. Aasta hiljem Preisi sõjaajaloolane Johann Ludwig Urban Blesson tõlkis selle saksa keelde. Sellele de Chambray tööle viidatakse paljudes Napoleoni sõdu käsitletavais teostes. 1827. aastal ilmus Georges de Chambray'lt "Philosophie de la guerre" ('sõja filosoofia'). Seoses 1829. aastal sõjaväeteenistusest erru minekuga anti talle brigaadikindrali auaste. Püha Louis' Kuningliku Sõjalise Ordu rüütli klassi orden (1816) Auleegioni ohvitseri klassi orden (1821) valiti Preisi Kuningliku Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliikmeks Georges de Chambray raamatud Amazonis. amazon.com
Aleuudi rajoon

Aleuudi rajoon on haldusüksus Venemaal Kamtšatka krais. Asub Kamtšatka poolsaarest idas asuvatel Komandorisaartel. Rajoonis on 1 küla – Beringi saarel asuv Nikolskoje. 2021. aastal oli rajoonis 671 elanikku. Приморская область 1856-1898  Aleuudi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Virve Valtmann-Valdson

Virve Valtmann-Valdson (sündinud 3. märtsil 1939 Lääne-Virumaal Aaspere vallas Vatku külas) on eesti käsitöömeister ja- koolitaja. Virve Valtmann-Valdson (neiuna Allese) sündis 3. märtsil 1939 Lääne-Virumaal Aaspere vallas Vatku külas. Ema suri, kui Virve oli kolmenädalane. Üles kasvatasid ta tädi Milde (24. a) ja vanaema. Virve isa oli Omakaitses ja sõja ajal metsavennana elas metsas punkris. Vanaema suri, kui Virve oli 17. Virve abiellus 18aastasena ja aasta pärast sündis tal poeg. Abielu lahutati, kui poeg oli 15aastane ning Virve jäi üksi poega kasvatama. Peaaegu kogu täiskasvanuelu on ta elanud Tartus ja Tartumaal, töötanud joonistamise ja käsitöö õpetajana ja tegutsenud käsitöömeistrina. 2010. aastal kolis Virve Tartust Neemele poja pere juurde, 2017. aastal tuli aga Tartusse tagasi. Ama algkool Kadrina 7-klassiline Mittetäielik Keskkool Tartu Kujutava Kunsti Kool – 1954. –1959.a joonistus- ja joonestusõpetaja Vabariiklik Õpetajate Täiendusinstituut – 1988. a täienduskursus käsitööringi juhataja erialal, 1990. –1991. a täienduskursus tütarlaste tööõpetuse erialal, 1992. a täienduskursus tütarlaste tööõpetuse erialal Eesti Hariduse Arenduskeskus – 1991. a tütarlaste tööõpetuse eriala, rahvakunst ja tikkimine, kodundus ja tööõpetus Rahvakultuuri Arendus- ja Koolituskeskus – 1996., 1998., 2000. a rahvarõiva valmistamise kursused, kolm etappi Järgnevalt on välja toodud meistri töökogemused alates esimesest töökohast 1959. aastal kuni tänaseni. 1959–1960 Tartu Linna Kaubandusvalitsuse kunstnik, kaupluse nr 18 dekoraator 1962–1964 Puhja Keskkool, joonistamise õpetaja 1963–1965 Ulila ja Kaimi kool, käsitööõpetaja 1963–1978 Tartu Linna 1. Töölisnoorte keskkool, joonestusõpetaja 1968–2001 Tartu Linna Pioneeride Maja suveniiride ringi õpetaja, osakonnajuhataja ametikohale üle viidud alates 1990. a 2001–2003 Tartu Katoliku Koolis käsitööõpetaja 2002 – … käsitöökursuste (tikkimine, silmuskudumine) juhendaja Tartu Rahvaülikoolis 2005 – … rahvusliku käsitöö õpetaja Eesti Rahva Muuseumi ja Rahvakultuuri Arendus – Koolituskeskuse korraldatud rahvarõivakooli kursustel 2020 – … käsitööringi juhendaja Tartu Karlova-Ropka haruraamatukogus Murs, L. 2020. Käsitöömeister Virve Valtmann-Valdson: looming, käsitöine pärand ja pedagoogiline aspekt. [Seminaritöö]. Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia. Rahvusliku käsitöö osakond. Tartu.
796

796. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad - 790. aastad - 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad Aastad: 791 792 793 794 795 - 796 - 797 798 799 800 801 ... ... ...
Jeonju

Jeonju (ka Chŏnju; ametlikult Jeonju-si, hangulis 전주시, hanjas 全州市) on linn Lõuna-Korea kirdeosas, Põhja-Jeolla provintsi halduskeskus.
Muani maakond

Muani maakond (Muan-gun, hangulis 무안군, hanjas 務安郡) on maakond Lõuna-Korea kirdeosas, Lõuna-Jeolla provintsi halduskeskus.
Wanju maakond

Wanju maakond (Wanju-gun, hangulis 완주군, hanjas 完州郡) on maakond Lõuna-Koreas Põhja-Jeolla provintsis.
Gongju

Gongju (ka Kongju, korea kirjas 공주시, hani kirjas 公州市, Lõuna-Korea omaladinas Gongju-si [gongdžu-ši]) on linn Lõuna-Koreas Lõuna-Chungcheongi provintsis. Linna pindala on 868,24 km² ja 2020. aastal oli elanikke 104 545.
Alfred Amédée Dodds

Alfred Amédée Dodds (6. veebruar 1842 Saint-Louis – 17. juuli 1922 Pariis) oli Prantsuse teise keisririigi ja Prantsuse kolmanda keisririigi vägede komandör. 1890. aastate algusest teenis ta Senegalis, siis juhatas Rusikavõitlejate mässu mahasurumist teise ekspeditsioonivägede koosseisus ja lõpuks juhatas prantsuse vägesid Teise Prantsuse-Dahomee sõja ajal. Nii kvadroonina kui ka métisena oli ta 20. sajandi alguses Aafrika diasporaas kuulus eeskuju.  Alfred Amédée Dodds – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Aafrika diasporaa

Aafrika diasporaa on ülemaailmne kogukond, mis on pärineb põlisaafriklastest või Aafrika inimestest. Peamiselt elab neid Ameerikas, eriti Brasiilias ja Ühendriikides.  Aafrika diasporaa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mosuli ülestõus

1959. aasta Mosuli ülestõus oli Mosulis aset leidnud riigipööre araabia rahvuslaste poolt, kes tahtsid kukutada peaminister Abd al-Karim Qasimi ning Iraagi Vabariigi Ühinenud Araabia Vabariigiga liita. Riigipööre ebaõnnestus, kuid Mosulis vallandus mitmeteks päevadeks vägivaldne anarhia, mitmed grupeeringud kasutasid kaost isiklike ja poliitiliste tülide klaarimiseks. "Archived copy". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 1. veebruar 2013.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Wolf-Hunnicutt, Brandon (2011). The End of the Concessionary Regime: Oil and American Power in Iraq, 1958-1972. Stanford University. Lk 36. Davies, Eric (2005). Memories of State: Politics, History, and Collective Identity in Modern Iraq. University of California Press. Lk 118. ISBN 9780520235465. Podeh, Elie (1999). The Decline of Arab Unity: The Rise and Fall of the United Arab Republic. Sussex Academic Press. Lk 85. ISBN 1-902210-20-4.
Sinani maakond

Sinani maakond (Sinan-gun, hangulis 신안군, hanjas 新安郡) on maakond Lõuna-Koreas Lõuna-Jeolla provintsis.
Phrynichos

Phrynichos oli vanakreeka luuletaja. Ta oli varane tragöödiakirjanik, Thespise õpilane. Ta võitis esmakordselt tragöödiavõistlusel 511 eKr. Tema näidend "Mileetose vallutamine" etendus varsti pärast seda, kui pärslased olid Mileetose, mis oli Ateena koloonia, vallutanud. Phrynichost trahviti selle eest, et ta tõi lavale kodumaa õnnetusi kajastava näidendi.
Bõstraja rajoon

Bõstraja rajoon on haldusüksus Venemaal Kamtšatka krais. Asub Kamtšatka poolsaare keskosas sisemaal. Rajoonis on 2 küla – halduskeskus Esso ja Anavgai. 2021. aastal oli rajoonis 2384 elanikku. 2010. aastal olid 35% elanikest eveenid ja 5% korjakid. Численность населения СССР на 17 января 1939 года. По районам, районным центрам, городам, рабочим поселкам и крупным сельским населенным пунктам. http://essobmr.ru/
Nagytétény

Nagytétény (saksa keeles Großteting) oli kunagi iseseisev küla, mis praegu on linnaosa Budapesti XXII ringkonnas. See asub Doonau paremal kaldal.  Nagytétény – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Franz Defregger

Franz Defregger (30. aprill 1835 Ederhof – 2. jaanuar 1921 München) oli Austria maalikunstnik. Ta maalis peamiselt žanri- ja ajaloomaale. Defregger sündis Ida-Tiroolis jõuka talumehe pojana. 1860, pärast isa surma, müüs ta talu maha ja maksis oma õdedele nende pärandussumma välja. Algul plaanis ta kolida USA-sse, kuid sellest ei tulnud midagi välja. Selle asemel läks ta Innsbrucki, kus hakkas skulptor Michael Stolzi juures õppima. 1861 läbis ta sisseastumiseksamid Müncheni kunstiakadeemiasse ning õppis Hermann Dycki, Hermann Anschützi ja Peter Josef von Korneliuse juures. 1863 sõitis ta Pariisi, kus jätkas iseõppijana, harjutades figuurimaale ning külastades muuseume, kunstinäitusi ja töökodasid. 1865 naasis ta Münchenisse, kus töötas 1867–1870 koos Hans Makarti ja Gabriel Maxiga ajaloomaalija Karl Theodor von Piloty juures. Defreggerist sai üks juhtivaid Müncheni žanrimaalijaid. 1878–1910 oli ta Müncheni Kunstiakadeemia ajaloomaaliprofessor. 1906 esines ta Berliinis saksa kunsti 100. aastapäeva tähistaval ülevaatenäitusel. Ta maalis meeleldi portreid, talupoegade eluolu ja dramaatilisi stseene Tirooli vabadusvõitlusest 1809. aastal. Aastal 1883 tõsteti ta aadliseisusse ja tema nime ette lisandus sõna "von". Defregger suri 85-aastaselt ja maeti Münchenisse Nordfriedhofi kalmistule.
Budatétény

Budatétény (saksa keeles Kleinteting) oli kuni 1950. aastani iseseisev küla, mis praegu on linnaosa Budapesti XXII ringkonnas. Aastatel 1873–1915 kandis see nime Kistétény. Linnaosa asub Doonau paremal kaldal.  Budatétény – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hannula-Katrin Pandis

Hannula-Katrin Pandis (sündinud 7. novembril 1990) on eesti orienteeruja. 2010. aastal lõpetas ta Gustav Adolfi Gümnaasiumi. 2016. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli matemaatilise statistika eriala. Töötanud Swedbank'is tarkvara insenerina. 2017. ja 2018. aastal tuli ta OK Ilves võistkonnas Jüriööjooksu võitjaks. Eesti meistrivõistlustelt orienteerumises on ta võitnud 2 kulda (2011. aastal orienteerumisjooksu naiste teatevõistluses ja 2018. aastal sprinditeates) ja ühe hõbeda (2016. aastal sprinditeates). Rogaini Euroopa meistrivõistlustel 2020. aastal Lätis Tukumsi lähedal ja 2021. aastal Eestis Otepääl võitis ta naiskondade arvestuses kulla koos Piibe Tammemäega, 2024. aastal Missos koos Margret Zimmermanniga. "Tartu Ülikooli lõpetanute nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. november 2021. Vaadatud 2. novembril 2021. "Tartu Ülikooli matemaatika ja statistika instituudi vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. juuni 2021. Vaadatud 2. novembril 2021. GAG siseorienteerumine Hannula-Katrin Pandise sporditulemused
Narva linnaarhitekt

Narva linnaarhitekt on Narva linnavalitsuse teenistuses olev linnaarhitekt. Eesti NSV ajal oli samaväärse ametikoha nimetus Narva peaarhitekt. ... – 1905 Aleksandr Novitski 1907 – 1932 Nikolai Opatski ... 1999 – 2002 Ülar Mark Anne Tippu 2008 – 2015 Peeter Tambu 2016 – 2020 Ivan Sergejev 2020 – 2021 Uku Põllumaa Peeter Tambu MTÜ VABA LOOME KESKUS. О доме (vaadatud 02.11.2021) В Нарве сменился директор Департамента архитектуры и планирования ERR, 13.11.2013 (vaadatud 02.11.2021) Narva uuel peaarhitektil on samas ametis varasem kogemus Postimees, 14.04.2021 (vaadatud 02.11.2021) Julgete linn Sirp, 13.05.2016 (vaadatud 02.11.2021) Narva arhitekt Ivan Sergejev lahkub ametist Põhjarannik, 19.12.2019 (vaadatud 02.11.2021) Нарва снова осталась без главного архитектора ERR, 11.02.2021 (vaadatud 02.11.2021) Narva LV Arhitektuuri- ja Linnaplaneerimise amet (vaadatud 02.11.2021)
Nikolai Opatski

Nikolai Opatski (vene keeles Николай Петрович Опацкий; 29. aprill (vkj 17. aprill) 1871 Peterburi – 1946 Tallinn) oli Venemaa Keisririigi ja Eesti arhitekt. 1907–1932 oli ta Narva linnaarhitekt. Nikolai Opatski sündis Peterburis. 1898. aastal lõpetas ta Keiser Nikolai I Tsiviilinseneride Instituudi Peterburis. Pärast kõrgkooli lõpetamist asus ta tööle Eestimaa kubermangu aktsiisiametisse Tallinnas. 1902. aastal projekteeris ta Tallinnas aasta varem Konstantin Wilckeni projekteeritud Õle 18 maja põhimahu külge ühekorruselise lisamahu. Pärast Narva linnaarhitekti Aleksandr Novitski surma määrati Opatski Narva linnaarhitektiks. Ta elas Hendersoni majas Pavlovi tänaval, hiljem aadressil Vestervalli 16. Opatski projekteeris Narva veinilao hoone, tema osalusel ehitati linna pumbajaam (1906), Võitleja seltsi hoone teatrisaaliga (1908), tapamaja (1910), Narva-Jõesuu kuursaal (1911–1912), Narva Peetri koguduse kirikukooli maja aadressil Vabaduse tänav 20 (1912), Narva haigla hoone (1915), Peetri tuletõrjedepoo jt. Opatski projektide järgi ehitati ümber Narva Eesti seltsi Ilmarine hoone (1910) ning ehitati estraadilava Sutthoffi pargis, Tuisu maja Sofia tänaval, Zahharovi maja aadressil Vestervalli 6 (selles majas asus kino Skating), Eesti Krediidipanga maja, Fligeli maja Osterskaja tänaval. 1926. aastal ehitati tema projekti järgi koolimaja aadressil Aleksander Puškini tänav 29 (tänapäeval Narva Kesklinna Kooli hoone). MTÜ VABA LOOME KESKUS. О доме (vaadatud 04.11.2021). Anni Nool. TALLINNAS 20. SAJANDI ALGUL EHITATUD TÖÖLISELAMU HOONETÜÜBI KUJUNEMINE JA SÄÄSTEV RENOVEERIMINE. Magistritöö. Tallinn, 2007 (vaadatud 04.11.2021). Narva uuema aja ehitised. Uus Eesti Narva uudised, 1939, nr. 237 (1010) (vaadatud 04.11.2021).
Ḩoseyn Amīr-‘Abdollāhīān

Ḩoseyn Amīr-‘Abdollāhīān (pärsia keeles حسین امیرعبداللهیان‎; 23. aprill 1964 Damghān, Semnāni provints – 19. mai 2024) oli Iraani diplomaat ja poliitik. Ta oli 25. augustist 2021 kuni surmani Iraani välisminister. Ta hukkus 19. mail 2024 helikopteriõnnetuses.
Huejotzingo San Migueli klooster

Huejotzingo San Migueli klooster (hispaania keeles Convento de San Miguel de Huejotzingo) on endine frantsisklaste klooster ja kirik Mehhikos Puebla osariigis, 25 km Puebla de los Angelesest kirdes. See asub 2291 meetri kõrgusel Popocatépetli vulkaani läänenõlval, olles üks 14 Popocatépetli kloostrist. Peaingel Miikaelile pühitsetud klooster on üks vanimaid kristlikke kloostreid Ameerikas, asutatud 1525. Kirik on ühena vähestest selle perioodi kirikutest Mehhikos säilinud peaaegu muutumatuna. Tänapäeval on kloostrikompleksis muuseum. Klooster kuulub koos teiste varaste kloostritega UNESCO maailmapärandi nimistusse. Kiriku sisevaade itta 16. sajandi altarile Osa altarist Sissekäik kloostrihoovi ("aatriumi") Üks kabelitest (capillas posas) Manueli stiilis portaal Puerta de la Porciúncula Ristikäik ja siseõu 12 esimese frantsiskaani venna portreed kloostri Sala de Profundis'es Kloostri refektoorium St. Michael the Archangel in Huejotzingo. - Khan Academy St. Michael the Archangel in Huejotzingo. - Khan Academy San Miguel Huejotzingo. The Pride of Puebla. - Mexico's Fortress Monasteries 3. Exploring Colonial Mexico
Arhiivinõukogu

Arhiivinõukogu on haridus- ja teadusministeeriumi juures tegutsev nõuandva õigusega nõukogu, mille ülesandeks on vaadata läbi arhiivinduse arengu põhisuunad ja teha ettepanekuid arhiivinduse arendamiseks. Arhiivinõukogu koordineerib eelkõige rahvusarhiivi tegevust. Arhiivinõukogu loomisaastaks loetakse 4. novembrit 1921, millal vabariigi valitsus võttis vastu nõukogu põhimääruse (see kinnitati riigikogus 29. aprillil 1922). Nõukogu tuli esimest korda kokku 29. novembril 1921 Tallinnas. Koosseisu kuulusid riigiarhiivi direktor (esimees), keskarhiivi direktor (aseesimees), haridus- ja sotsiaalministeeriumi, kohtuministeeriumi, siseministeeriumi, välisministeeriumi, sõjaarhiivi ja Tartu ülikooli esindajad, lisaks üks linnaomavalitsuste ja üks maaomavalitsuste esindaja. Alates 12. juunist 1935 reguleeris arhiivinõukogu tegevust arhiiviseadus (RT 1935, 53). Esimene esimees oli Põhjamaade ja Eesti ajaloo professor Arno Rafael Cederberg. Arhiivinõukogu tegeles 1922–1940 arhiiviseaduse jt õigusaktide väljatöötamisega, Lätiga arhivaalide vahetamise küsimusega, arhiivinduslike suhete selgitamisega Nõukogude Venemaaga ning hävitamisele määratud arhivaalide nimekirjade läbivaatamisega. 1998. aasta arhiiviseadusega taastati arhiivinõukogu tegevus. Nõukogu esimees oli riigisekretär. Praeguse arhiiviseaduse järgi kuuluvad arhiivinõukogusse avalikke ülesandeid täitvate asutuste esindajad, sealhulgas ülikoolide ja teadusasutuste esindajad ja kohaliku omavalitsuse arhiivi esindaja, ning erialaühenduste esindajad ja arhiivinduse asjatundjad. Arhiivinõukogu koosseisu ja töökorralduse kinnitab valdkonna eest vastutav minister käskkirjaga. Seisuga 2. november 2021 oli arhiivinõukogu koosseis: Mart Laidmets, Haridus- ja Teadusministeeriumi kantsler (muutmisel), arhiivinõukogu esimees Aadu Must, Tartu Ülikooli professor, arhiivinõukogu aseesimees Janne Andresoo, Rahvusraamatukogu direktor Küllo Arjakas, Tallinna Linnaarhiivi juhataja Toomas Hiio, Eesti sõjamuuseumi – kindral Laidoneri muuseumi direktori asetäitja Alar Karis, Eesti Rahva Muuseumi direktor (muutmisel) Liivi Karpištšenko, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi infoühiskonna teenuste arendamise osakonna nõunik Hille Oidema, MTÜ Eesti Arhivaaride Ühingu juhatuse liige Priit Pirsko, riigiarhivaar Fred Puss, Eesti Isikuloo Keskuse juhataja Tarvi Sits, Kultuuriministeeriumi kantsler Hagi Šein, Balti Filmi- ja Meediakooli professor "Arhiiviseadus (RT I, 13.03.2019, 33), § 5". Vaadatud 02.11.2021. "Rahvusarhiiv : Asutusest". Vaadatud 02.11.2021. Richard Övel (1936). Arhiivinõukogu. // Arhiivinduse käsiraamat, II. Tartu: Akadeemiline Kooperatiiv. Lk 55–57. "Arhiiviseadus (RT I 1998, 36, 552) § 14". Vaadatud 02.11.2021. "Arhiiviseadus (RT I, 13.03.2019, 33), § 6". Vaadatud 02.11.2021.
École nationale supérieure des mines de Paris

École nationale supérieure des mines de Paris (École des mines de Paris, Mines ParisTech) on Prantsuse kõrgkool ja PSLi teadusülikooli üks osa. Selle asutas Prantsuse kuningas Louis XVI aastal 1783. Mines ParisTech on tuntud oma teaduskeskuste tipptaseme ja rahvusvaheliste partnerlussuhete kvaliteedi poolest teiste mainekate ülikoolidega üle maailma. See on ParisTechi assotsiatsiooni liige. Carlos Ghosn, ärimees Mines ParisTech "06 DÉC PALMARÈS DES ECOLES D'INGÉNIEURS LES PLUS RECHERCHÉES". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2021. Vaadatud 3. novembril 2021. Ametlik koduleht
Venemaa keisririigi senaatorite loend

Venemaa keisririigi Valitseva Senati liikmete loend 1711−1917. Venemaa Keisririigi Valitsev Senat Мурзанов, Н. А. Правительствующий Сенат (Господа сенат). 22 февраля 1711−22 февраля 1911. Список сенаторов. − С.-Петербургъ: Сенатская типография, 1911 [1]. Senaatorite tähestikuline nimekiri saidil rodoslovnaya.org