laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rannakaitsepatarei nr 12 (Paljassaare)

Rannikupatarei nr 12 oli 1915. aastal ehitatud Peeter Suure merekindluse peapositsiooni mererinde suurtükipatarei Suur-Paljassaarel, praeguse Paljassaare poolsaare loodeosas. Patarei relvastuses oli neli Vickersi 130 mm kahurit. Patarei valmis 1915. aasta augustis. Pärast 1919. aastat kasutati patareihooneid miinide ladudena, kahurialused konserveeriti. Rannikupatarei nr 12 on tunnistatud kultuurimälestiseks. Õhutõrjepatarei nr 12a Kultuuriministri 13. mai 1997. a määrus nr 21, nr 60 Rannakaitsepatarei nr 12 kultuurimälestiste riiklikus registris Rannakaitsepatarei nr 12 kitsarööpmelise raudtee tamm kultuurimälestiste riiklikus registris
Kahekümne viie margane münt

25-margane münt on fiktiivne Eesti münt, mis olevat vermitud 1926. aastal. Legendi järgi transporditi 1927. või 1928. aastal 25-margased Eesti Pangast ümbersulatamiseks Arsenali ja neist säilis 10–15 eksemplari. Ametlikke andmeid 25-margaste eksisteerimise kohta pole. 25-margane münt on avaldatud mõnedes mündikataloogides ja aeg-ajalt pakutakse müügiks väidetavaid 25-margaseid münte. Arutelud 1926. a 25-margaste teemal
Kaasus

Kaasus on õigusteaduses mingi tüüpiline üksikjuhtum kohtupraktikas. Kaasusi kasutatakse ka õigusteaduse õpetamises. Kaasuses on väljamõeldud olukord, kus on üks või mitu kuriteoepisoodi. Kaasust lahendav üliõpilane peab leidma kaasuses olevate inimeste vastutuse, ehk aru saama, milliste süütegude eest nad vastutavad. casus belli casus fœderis Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1]
Aleksander III (täpsustus)

Aleksander III (Alexander III) on mitme valitseja eestikeelne nimi: Aleksander III oli Venemaa keiser 1881–1894 Aleksander III oli Rooma paavst Aleksander III oli Lääne-Gruusia kuningas Aleksander III oli Kahheetia kuningas Alexander III oli Šotimaa kuningas Aleksander III (Alexandros III) oli Makedoonia kuningas Aleksander Suur Aleksander I (täpsustus) Aleksander II (täpsustus) Aleksander IV Aleksander V
Aleksander Roninson

Aleksander Roninson (sündinud 1. jaanuaril 1924 Vitebski oblast) on Nõukogude erusõjaväelane, Eesti ja Iisraeli tehnikateadlane. Roninson sündis Sirocinas (praeguse haldusjaotuse järgi Vitebski oblasti Šumilina rajoonis). Ta on lõpetanud Jaroslavli Keskkooli 1941 (kiitusega), Kõrgema Insener-tehnilise Mereväe Kooli (Leningradis) elektromehaanika osakonna 1947 (cum laude) ja Laevaehituse ja Relvastuse Mereväe Akadeemia (Leningradis) elektrotehnika teaduskonna kõrgema kvalifikatsiooni insener-elektrikuna laevade demagnetiseerimise erialal 1955 (cum laude). Ta on end täiendanud Leningradi Polütehnilises Instituudis üldfüüsika alal 1976; Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis 1989. Tehnikakandidaat 1961; vanemteadur 1964; tehnikadoktor 1973; professor 1980. Alustas 1942 mereväes; NSV Liidu Põhjamere laevastiku vaneminsener Murmanskis ja Arhangelskis 1947–1950; laevade demagnetiseerimise vaneminsener Rõbinski veehoidlas 1950–1952; laevade demagnetiseerimise vaneminsener Vaikse ookeani laevastikus 1955–1960. Teenis Sovetskaja Gavani sadamas ja Petropavlovsk-Kamtšatski mähisevaba seadmestikujaama ülemana. Eesti NSVs Loksal paiknenud sõjaväe merelaevastiku teadusasutuse nooremteadur 1960–1974, vanemteadur 1964. TTÜs 1974–1992: füüsika kateedri professor 1974–1992. Lahkus Eestist seoses elama asumisega Iisraeli aprillis 1992. Jeruusalemmas Geoloogia Instituudi professor-konsultant 2007. Magnet- ja elektrostaatiliste väljade arvutusmeetodid. Avaldanud üle 130 publikatsiooni, osa ilmunud piiratud levikuga väljaannetes, neist 30 tööd paljundatud määratud korras sõjaväeosade väljaannetes. Suure Isamaasõja orden, 19 medalit ja 2 rinnamärki eeskujuliku tegevteenistuse eest sõjaväe merelaevastikus; NSV Liidu tehniliste kõrgkoolide teadustööde konkursil üleliiduline aukiri parima uurimistöö eest. Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. TTÜ kirjastus. Tallinn 2008. Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tln, 1986, lk 377–378.
Johann Heinrich Bartholomäus Walther

Johann Heinrich Bartholomäus Walther (1737, Rostock, Saksamaa – maetud 2. aprillil 1802 Tartus) oli Eestis tegutsenud saksa arhitekt, Tartu raekoja ja teiste esindushoonete autor. 1761. aastal sai Walther Tartu kodanikuks. Eriti ohtralt rajati Tartusse Waltheri projekteeritud hooneid pärast 1775. aasta suurt tulekahju. Tema loomingu tuntuim näide on Tartu raekoda, mis põhiosas lähtub küll Hollandi klassitsismist, ent milles on ka baroki ja rokokoo elemente. Raekoja projekt kinnitati 1779. aastal, ehitustööd algasid 1781 ja hoone avati 9. oktoobril 1786; siseviimistlus jätkus veel 1789. aastani. Waltheri projekteeritud on ka varaklassitsistlik hoone Raekoja plats 8 (1782–1786), nn Katariina maja ehk Pistohlkorsi maja (praegune Tartu linnamuuseumi hoone, 1785–90) Narva maanteel ning Elistvere, Väätsa, Salla, Varangu ja Liigvalla mõisahooned. Samuti on tema töö J. F. Telleri perekonnakabel Vana-Jaani kalmistul (1790. aastad). "1000 tartlast läbi aegade" (koostanud Lembit ja Uno Ainsoo), Tartu: MTÜ Liivimaa Mälu, 2003; lk 474 "Tartu: ajalugu ja kultuurilugu" (koostanud Heivi Pullerits) Tartu: Ilmamaa, 2005, lk 62 "Tartu ajalugu" (koostanud Raimo Pullat) Tln: Eesti Raamat, 1980, lk 138 Varangu mõis Väike-Maarja valla kodulehel Liigvalla mõisast Eesti mõisaportaalis "1000 tartlast läbi aegade" (koostanud Lembit ja Uno Ainsoo), Tartu: MTÜ Liivimaa Mälu, 2003; lk 474 (Waltheri elulugu ja Tartu raekoja nurgakivi vaskplaadi tekst) Marge Rennit "Tartu müürseppmeistri Johann Heinrich Bartholomäus Waltheri pärandusloend aastast 1802" Tartu Linnamuuseumi aastaraamat 1999, lk 49–55
Michael Oakeshott

Michael Joseph Oakeshott (11. detsember 1901 Chelsfield, Kent – 19. detsember 1990 Acton, Dorset) oli Inglise filosoof. Oakeshott õppis 1920–1925 Cambridge'i ülikoolis ajalugu ja poliitilise mõtte ajalugu. Seejärel asus ta samasse ülikooli õppejõuks. 1927–1938 oli ta abielus Joyce Margaret Frickeriga ja tal sündis poeg Simon. 1933. aastal ilmus Oakeshotti esimene olulisem teos, "Experience and its Modes". Teises maailmasõjas osales Oakeshott suurtükiväelasena. 1946. aastal andis Oakeshott välja Thomas Hobbesi "Leviathani" kommenteeritud väljaande, mis pani aluse tema reputatsioonile poliitilise mõtte uurijana. Poliitilises filosoofias kaitses Oakeshott eelkõige konservatiivseid seisukohti, kuigi mitmeid tema seisukohti on peetud ka liberaalseteks. Oakeshott leidis, et poliitikas tuleks säilitada ajaloolist traditsiooni, tavasid ja pärandit ning astus vastu äärmuslikule ratsionalismile, mida ta pidas poliitikat ja ühiskonda hävitavaks.
Kapitaliinerts

Kapitaliinerts (inglise capital inertia) on rahanduses arengusuundi ja valikuid mõjutav tegur. Arenenud maade tavapärases ­ma­jandusmudelis on inimeste säästud ­paigutatud aktsiatesse, mille dividenditootluse või väärtuse kasvuga on seotud investeerijate ootused. Mida enam sääste on kaasatud keskkonnaruumi kahjustavatesse tehnoloogiatesse, seda väiksem on tõenäosus, et õnnestub rakendada tehnoloogilisi uuendusi, mis eeldavad poliitilist tahet. Investorite hulk arenenud maades moodustab ka märkimisväärse osa valijaskonnast, mis demokraatlikus valitsemiskorras omakorda soosib prae­guse majandusmudeli status quo säilimist. Kapitaliinerts on üks peamisi keskkonna­vaenulike tehnoloogiate arengusuuna säilitajaid. Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 10.10.2012)
Tööjõumahukas tootmine

Tööjõumahukas tootmine on tootmisviis, kus kasutatakse maa või kapitali rakendamisega võrreldes suhteliselt rohkem tööjõudu. Tihtipeale sõltub ühe või teise tootmisteguri kasutamise intensiivsus selle hinnast. Näiteks kui tööjõud on odav, on põllumajandus tööjõumahukas, tööjõu kallinedes muutub aga kapitalimahukaks (kasutatakse rohkem masinaid). Kapitalimahukas tootmine Toormemahukas tootmine Tööjõumahukus (inglise labour intensity) Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 10.10.2012)
Kapitalimahukas tootmine

Kapitalimahukas tootmine (inglise capital intensive production) on tootmisviis, milles tehiskapitali kasutatakse suhteliselt rohkem kui inimkapitali. Näiteks nõuavad naftatöötlemis- ja keemiatehased mahukaid investeeringuid seadmetesse, kuid annavad suhteliselt vähe tööd inimestele. Toormemahukas tootmine Tööjõumahukas tootmine Kapitalimahukus Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 10.10.2012)
Kogukond

Kogukond on enamasti territoriaalselt määratletud inimeste kooslus, keda ühendavad näiteks ajalugu, sugulussidemed, ühistegevus, ühesugused väärtused ja eluviis. Tavaliselt moodustavad kogukonna lähestikku elavad inimesed (naabruskond), ent kogukond võib olla ka suurem hulk inimesi, kel on midagi ühist, näiteks rahvus, ideoloogia, huvid. Samamoodi on kogukond võimeline tekkima ka virtuaalmaailmas. Kogukonna vajaduste ja võimaluste väljaselgitamisega tegeleb kogukonnatöö.[viide?] huvirühm hõim kogukonnaarengu projektid KoguKonnad (ajakiri) osalusareng sotsiaalne ettevõtlus Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 10.10.2012)
Kogukonnaarengu projektid

Kogukonnaarengu projektid (inglise commu­nity development projects) on kohaliku tasandi projektid kogukondade edendamiseks ühistegevuse ja isemajandamise kaudu. 1950.–1960. aastatel arendati kogukonnaarengu projekte sõjajärgsete linnakogukondade sotsiaalsete konfliktide ärahoidmiseks või leevendamiseks. Eestis on kogukonnaarengu projektid aktuaalsed elu säilitamiseks maapiirkondades. Eesti Ökokogukondade Ühendus Gaia Akadeemia jõutamine osalusareng sinine majandus Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 10.10.2012)
Sotsiaalne haavatavus

Sotsiaalne haavatavus (inglise social vulnerability) tähendab inimeste, organisatsioonide või ühiskondade vastuvõtlikkust erinevatele stressitekitajatele ja šokkidele nagu kuritegelik käitumine, sotsiaalne tõrjutus ja loodusõnnetused. Nad ei suuda nende mõjudele vastu hakata. Tavaliselt on sellised olukorrad tingitud sotsiaalsest suhtlemisest, institutsioonide ja süsteemide kultuurilistest väärtustest. Sotsiaalset haavatust suurendavad nt eluliselt oluliste ressursside (toit, joogivesi) äkiline vähenemine, äärmuslikud ilmastikuolud, sõjalised konfliktid. Psühholoogias peetakse haavatavust inimese vastupanuvõime puudumiseks, kaitsetuseks. Need inimesed on emotsionaalselt kergelt haavatavad ja neil on ka suurem tõenäosus psüühikahäiretele. Need inimesed on tavaliselt aktiivsed, impulsiivsed, agressiivsed ja vihastuvad kergesti. Neil on väike rutiinitaluvus ja nad otsivad tegutsemiseks väliseid stiimuleid. Neil puudub hirm oma tegevuse tagajärgede pärast. Neil on väihe empaatiat teiste inimeste tunnete vastu. Inimene läbib oma arengus haavatavuse faasi näiteks teismelisena. Luis Flores Ballesteros. "What determines a disaster?" 54 Pesos May. 2008:54 Pesos 11 Sep 2008. <https://web.archive.org/web/20120320211421/http://54pesos.org/2008/09/11/what-determines-a-disaster/> Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 10.10.2012) Lexikon der Psychologie. Vulnerabilität. 8. detsember 2016. Spektrum Akademischer Verlag Judith Rich Harris. "The Nurture Assumprion". 1998. The Free Press, S. 295/296
Haavatavus

Haavatavus (inglise vulnerability) on mingi süsteemi (nt sotsiaalse või ökosüsteemi) tõenäolise kahjustumise määr ebasoodsate mõjurite tõttu. Sotsiaalne haavatavus Ökosüsteemi haavatavus ... Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 10.10.2012)
Heino Torga

Heino Torga (18. märts 1933 Narva – 9. oktoober 2012 Tallinn) oli eesti lavastaja ja näitleja. Ta lõpetas 1951. aastal Viljandi 2. Keskkooli, 1955. aastal Tallinna Draamateatri õppestuudio ja 1967. aastal Leningradi Riikliku Teatri-, Muusika- ja Kinematograafiainstituudi. Ta oli aastatel 1958–1962 Viljandi teatri Ugala näitleja, 1967–1970 lavastaja ja 1970–1979 peanäitejuht-direktor. Aastatel 1979–1981 töötas ta Eesti NSV Rahvaloomingu ja Kultuuritöö Teaduslikus Metoodikakeskuses ning aastatel 1981–1986 V. I. Lenini nimelises kultuuri- ja spordipalees. Aastatel 1986–1993 töötas ta Vanalinnastuudios ja 1993. aastast oli vabakutseline näitleja. Ta oli 1967. aastast abielus näitleja Eili Sillaga. Nende tütar Mari Torga on telesaadete toimetaja ja saatejuht. 1959 Hermann Heijermans "Lootus õnnistusele" (Jelle) 1959 Hans Pfeiffer "Laternate püha" (Akira Yamamoto) 1960 Carlo Goldoni "Põikpead" (Simon) 1960 August Kitzberg / Juhan Simm "Kosjasõit" (Ööpik) 1961 Tammsaare / Eeva Vahur "Mauruse kool" (Ollino) 1982 Aleksandr Suhhovo-Kobõlin "Toimik" (Varravin) 1985 Eduardo de Filippo "Silinder" (Attilio) 1986 Oskar Luts / Mati Unt "Raha!" (Jüri ja Onu) 1987 Edvard Radzinski "Kena naine lillega" (Apokin) 1988 Ferenc Molnár "Mäng lossis" (Gal) 1988 Joseph Kesselring "Hapu vein ja sinihape" (Einstein) 1990 Neil Simon "Jumala soosik" (Lipton) 1990 Hugo Raudsepp "Salongis ja kongis" (Anijärv) 1991 Hugo Raudsepp "Ameerika Kristus" (Somba) 1992 Jean-Noël Fenwick "Härra Schützi aumärgid" (Clausat) 1993 Ernst Peterson-Särgava "Uus miniister" (Aismann) 1995 Guy de Maupassant / Ago-Endrik Kerge "Mina, Bel-Ami" (Walter) 1997 Tammsaare / Ago-Endrik Kerge "Vanade ja noorte lugu" (Juhan) 1962 Jevgeni Švarts "Lumekuninganna" 1967 Bertolt Brecht "Mees on mees" 1967 Erskine Caldwell / John Kirkland "Tubakatee" 1968 Maksim Gorki "Veidrikud" 1969 Oskar Luts "Suvi" 1970 Hans Luik "Homsed tähed" 1971 Anton Tšehhov "Kajakas" 1972 August Jakobson "Viirastused" 1973 Ivan Bukovèan "Enne, kui kukk saab laulnud" 1975 Hella Wuolijoki "Niskamäe noorperenaine" 1976 Fjodor Dostojevski / Pçteris Pçtersons "Idioot" 1978 Hella Wuolijoki "Niskamäe Heta" 1978 Molière "Misantroop" 1978 Henrik Ibsen "Rosmersholm" 1992 Ardi Liives "Meie, patused" 1993 Alejandro Casona "Kolmas sõna" Eesti entsüklopeedia, 14. köide. Lk 545 Haud Tallinna Metsakalmistul
Erykah Badu

Erica Abi Wright (sündinud 26. veebruaril 1971 Dallases), esinejanimega Erykah Badu ['erika bad'uu], on Ameerika Ühendriikide laulja, laulukirjutaja, muusikaprodutsent, näitleja ja aktivist. "Baduizm" (1997) "Mama's Gun" (2000) "Worldwide Underground" (2003) "New Amerykah Part One (4th World War)" (2008) "New Amerykah Part Two (Return of the Ankh)" (2010) "Live" (1997) "All That" (1997) "Blues Brothers 2000" ("Bluusivennad 2000", 1998) "The Cider House Rules" ("Siidrimaja seadused", 1999) "House of D" (2004) "Before the Music Dies" (2006) "Dave Chapelle's Block Party" (2006) "Yo Gabba Gabba!" (2009) "Re:Generation Music Project" (2012) Ametlik koduleht Erykah Badu andmekogus IMDb (inglise)
Art Leete

Art Leete (sündinud 19. veebruaril 1969) on eesti etnoloog ja folklorist. Ta on Tartu Ülikooli etnoloogia professor ning kultuuriteaduste ja kunstide instituudi juhataja. Art Leete on uurinud põhjarahvaste, eriti neenetsite ja obiugrilaste ajalugu ning kombeid. Tema teadustöö põhisuund on komide ja Venemaa põhja-väikerahvaste identiteedi kohandumine tänapäevaste kultuurimuutustega. Art Leete lõpetas 1987. aastal Nõo Keskkooli ja 1994. aastal Tartu Ülikooli bakalaureusekraadiga etnoloogia erialal. Aastal 1996 sai ta magistrikraadi tööga "Orienteerumisstrateegiad Lääne-Siberi taiga- ja tundravööndi kultuurides" (juhendaja Jaanus Plaat). Aastal 2000 kaitses ta doktorikraadi tööga "Põhjarahvad antiigist tänapäevani: obiugrilaste ja neenetsite kirjelduste muutumine" (juhendaja Ülo Valk). Aastatel 1995–1997 töötas ta Eesti Rahva Muuseumi (ERM) soome-ugri ja võrdleva etnoloogia osakonna juhatajana, 1997–2001 ERM-i teadusdirektorina. Alates 2001. aastast töötab ta Tartu Ülikoolis. Aastatel 2002–2003 täiendas ta end Fulbrighti programmi raames Georgetowni Ülikoolis. Alates 2004. aastast on ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna kultuuriteaduste ja kunstide instituudi etnoloogia professor ja 2009. aastast ühtlasi kultuuriteaduste ja kunstide instituudi juhataja. 1997 Eesti Rahva Muuseumi teadustöö preemia 1999 Eesti Rahva Muuseumi teadustöö preemia 1999 Eesti Teadusfondi stipendium noorteadlaste stimuleerimiseks 2000 SA Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu noore teadlase preemia konkursil 2. koht 2008 Valgetähe V klassi teenetemärk 2017 Koosmeele auhind (Eesti Rahva Muuseumi soome-ugri kultuuride püsinäituse "Uurali kaja" kuraatorite töörühma juhataja) 2019 Tartu Ülikooli medal 2021 Oskar Kallase stipendium 1996 – Orienteerumisstrateegiad Lääne-Siberi taiga- ja tundravööndi kultuurides Tartu (magistritöö) 2000 – Põhjarahvad antiigist tänapäevani : obiugrilaste ja neenetsite kirjelduste muutumine Tartu, ISBN 9985-9252-5-4 2001 – (koos Liivo Niglase ja Anzori Barkalajaga) Põhjapõder arktilises kultuuris Tartu, ISBN 9985-9344-5-8 2002 – Kazõmi sõda: šamanistliku kultuuri allakäik Lääne-Siberis Tartu, ISBN 9985-4-0270-7 Kultuuriteooria tippkeskus Art Leete. etis.ee "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 6.12.2022. Tunnustusavaldused. UT 3/2019, lk 48 Art Leete Eesti Teadusinfosüsteemis Soome-ugri saladused uue vaimsuse tõusuajastul. Müürileht, 20. detsember 2016
William Ockham

William Ockham (ka Occam, Hockham, umbes 1288 – 1347 või 1348) oli inglise frantsiskaani munk ja skolastiline filosoof, kelle arvatavaks sünnikohaks on Ockham, väike küla Surrey krahvkonnas. Teda peetakse keskaja mõtteloo üheks keskseks tegelaseks, kes oli 14. sajandi peamiste intellektuaalsete ja poliitiliste vastuolude keskmes. Kuigi ta on üldiselt tuntud Ockhami habemenoa, metodoloogilise printsiibi tõttu, mis kannab tema nime, on William Ockhamist ka oluliste loogika-, füüsika- ja teoloogiaalaste tööde autor. Anglikaani kirikus on tema mälestuspäev 10. aprill. William Ockham astus frantsisklaste ordusse varases eas. Arvatakse, et ta õppis 1309–1321 Oxfordi Ülikoolis, kuid ei saanud magistrikraadi (tavaline doktorikraadile eelnev kraad tollel ajal). Seetõttu sai ta lisanime Venerabilis Inceptor, ehk auväärne algaja (inceptor oli õppur, kes formaalselt oli vastu võetud õpetajate hulka ülikooli ametnike poolt). Ta oli tuntud ka kui Doctor Invincibilis ehk võitmatu õpetaja. Tema tolleaegne töö tekitas vastuolusid ja paljud uurijad on arvanud, et Ockham kutsuti paavsti kohtu ette Avignoni 1324. aastal süüdistatuna ketserluses. Keskajas muutus teoloog Petrus Lombarduse teos "Sententsid" (1150) standardiks teoloogias ja mitmed ambitsioonikad õpetlased kirjutasid sellele kommentaare. William Ockham oli üks sellistest kommentaatoritest, kuid tema kommentaare ei võetud kolleegide ja kiriklike autoriteetide poolt hästi vastu. 1324 mõistis piiskoppide sinod tema kommentaarid hukka kui ebaortodokssed ja ta kutsuti Avignoni, et kaitsta oma vaateid paavstliku kohtu ees. Kaks aastat hoiti teda kinni frantsiskaani majas, kuni ta 1326. aastal mõisteti süüdi ketserluses.
Teisene toore

Teisene toore ehk teisestoore ehk sekundaartoore (inglise secondary raw material) on tootmise lähteained (toore), mida saadakse tootmisjääkidest (taaskasutus). Teiseseks toormeks on nimetatud ka osaliselt kattuvat mõistet: "toore, mida uute ammutamisviisidega saadakse maardlatest, mis olid varem tühjendatud oma aja tehniliste võimaluste piirides (nt järelammutamisega saadud nafta)". Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 10.10.2012)
Süsteemianalüüs

Süsteemianalüüs (inglise systems analysis) on suursüsteemide (ökosüsteemid, biosfäär, tehnosfäär) uurimise viis süsteemis kulgevate protsesside mõistmiseks. Süsteemianalüüs hõlmab probleemi püstitamist, eelduste (lihtsustuste) valikut, mõõtmist, andmetöötlust, modelleerimist ja optimeerimist. Süsteemidünaamika Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 10.10.2012)
Süsteemidünaamika

Süsteemidünaamika (inglise system dynamics) on dünaamiliste, komplekssete süsteemide, nagu rahvastiku-, majandus- ja ökosüsteemide analüüsimise meetod. Süsteemidünaamika hõlmab süsteemi osade ning nende seoste mõttelist või matemaatilist modelleerimist. Süsteemidünaamika meetodi rajas 1960. aastate algul Jay Forrester. Süsteemidünaamika muudab teistest lähenemistest erinevaks süsteemi väljundite ringluse (inglise feedback loops) uurimine, mis näitavad lineaarseid ning mittelineaarseid seoseid süsteemiosade vahel. Süsteemiteooria Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 10.10.2012)
Säästev tööstus

Säästev tööstus (inglise sustainable industry) on tootmistegevus, mis on korraldatud ja mida arendatakse majanduslikke, sotsiaalseid, tehnoloogilisi ja keskkonnakaitse kriteeriume arvestades. Majandusliku tõhususe suurendamist taotletakse samaaegse keskkonnamõju vähendamisega nii tootmisprotsessis kui ka elanikkonnale pakutavate toodete olelusringi jooksul. Tähtsaks peetakse töötajate töötervishoiu ja -ohutuse tagamist. Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 10.10.2012)
Põhi-Lõuna

Põhi-Lõuna on termin, mis osutab ühele kõige kestvamale bipolaarsele jaotusele tänapäevases globaalses süsteemis. Nn Brandti raport (1980) "Põhi-Lõuna" viitas elujärje erinevustele vaeste ja rikaste riikide vahel ja vastandus üksnes Läänt Idast eristanud poliitilisele vastasseisule. Raport osutas majanduslikele, poliitilistele ja sõjalistele vastaspingetele kümnendil, mille jooksul kolmanda maailma materiaalne seisund tõsiselt halvenes. Põhja-Lõuna kontseptsiooni suurim probleem on majandusliku ja poliitilise ühtluse puudumine regioonide sees. Vastuolud kahe poolkera vahel ilmnesid ka Rio konverentsil seoses rikaste riikide etteheidetega vaestele rahvastikukasvu pärast, millele vaesed riigid reageerisid mitme omapoolse etteheitega. Kuna Põhja-Lõuna erinevus on üldjoontes ka rikkuse-vaesuse erinevus, väidetakse, et Lõuna riikide vaesus takistab säästlike põhimõtete järgi elamist, ning seega tuleb seal pühenduda majanduskasvule kui keskkonnahoidlikkuse eeldusele. Ometi on kõik ähvardavad ülemaailmsed keskkonnaprobleemid saanud alguse just materiaalsest jõukusest. Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 10.10.2012)
Bahreini vapp

Bahreini vapp on Bahreini ametlik vapp. Vapi algse variandi kujundas 1932. aastal britt Charles Belgrave, kes oli aastatel 1926–1957 Bahreini valitsejate nõunik. Vappi on pärast seda paaril korral muudetud. Bahreini lipp
Neljas Maailm

Neljas Maailm on termin, millel on mitu tähendust: enamasti teatud Aasia ja Aafrika riigid, mis on tänapäeval maailmas kõige vaesemad (langeb kokku mõistega "vähimarenenud riigid"). Sellises tähendus on terminit kasutatud nende riikide eristamiseks üldisemast Kolmanda Maailma kategooriast 1970.–1980. aastate majanduslikku stagnatsiooni silmas pidades, ent sellise määratlusena (mõistena) ei ole kuigi laias kasutuses. Esimese Maailma ja Teise Maailma marginaalsed vähemusrühmad, näiteks kütid ja korilased ja/või põlisrahvad (inuitid, maoorid, indiaanlased, endise Nõukogude Liidu aladel elavad väikerahvad), kelle üle domineerivad teised rahvusrühmad ja/või riigi bürokraatia. Esimene Maailm Teine Maailm Kolmas Maailm Vähimarenenud riigid Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 10.10.2012)
Maastike mitmekesisus

Maastike mitmekesisus (inglise landscape di­versity) on maastike struktuur, mis hõlmab eelkõige eluta loodust ja mida hinnatakse mitme indikaatoriga. Eesmärk on säilitada võimalikult mitmesuguseid maastikutüüpe ja -mustreid. Haakepunktiks elurikkusega on elupaigad ja kasvukohad, mida maastik pakub. Euroopa maastiku konventsioon maastikuarhitektuur maastikuhooldus maastikukaitseala maastikupoliitika Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 01.10.2012)