laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Stanisław Kierbedź

Stanisław Kierbedź (vene keeles Станислав Валерианович Кербедз; 10. märts 1810 Nowy Dwór, Panevėžysi lähedal, Vilno kubermang – 19. aprill 1899 Varssavi) oli poola päritolu Venemaa insener ja sillaehitaja. Insener-kindralleitnant (1868). Tõeline salanõunik (1881). Ta lõpetas gümnaasiumi Kovnos. Aastatel 1826–1828 õppis matemaatikat ja füüsikat Keiserlikus Vilna ülikoolis. 1831. aastal lõpetas ta Teedeinseneride korpuse instituudi Peterburis. Aastatel 1837–1849 töötas samas õppejõuna. Aastatel 1842–1850 ehitas Kierbedź Peterburis Neeva jõele enda projekteeritud esimese alalise silla – Blagoveštšenski silla, mille eest keiser Nikolai I ülendas ta kindralmajoriks. Aastatel 1852–1862 ehitatud Peterburi–Varssavi raudteele projekteeris ja ehitas Kierbedź mitu silda, sealhulgas Tsaari-Venemaa territooriumil rajatud esimese metallist raudteesilla (raudteesilla üle Luga jõe Preobraženskaja raudteejaama juures, valmis 1857) ja Daugavpilsi raudteesilla (valminud 1862). Aastatel 1858–1864 ehitati tema projekti järgi esimene alaline sild üle Wisła jõe Varssavis (Aleksandri sild). 1870. aastatel etendas ta juhtivat osa Peterburi meresadama ja Merekanali rajamisel. 8. augustil 1891 läks ta riigiteenistusest erru ja asus elama Varssavisse. 1851. aastal valiti ta Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks ja 1858. aastal auliikmeks. Tema vennapoeg Stanisław Kierbedź oli samuti insener. Адрес-календарь. Общая роспись начальствующих и прочих должностных лиц. vivaldi.nlr.ru
Nekroloog

Nekroloog (vanakreeka sõnadest nekros 'surnu' ja logos 'sõna, mõiste') ehk järelehüüe on äsja surnud inimese mälestuseks kirjutatud kirjutis. Nekrolooge avaldatakse näiteks ajalehtedes.
Sapižanka (Šargorodi rajoon)

Sapižanka (ukraina keeles Сапіжанка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Šargorodi rajoonis. Elanike arv on 1035.
Eesti Kütiväe Teataja

Eesti Kütiväe Teataja oli 1918–1919 ilmunud Eesti Töörahva Kommuuni Nõukogu ajaleht. Ajalehte andis välja Eesti Töörahva Kommuuni Nõukogu. Ajalehte ilmus kokku 20 numbrit. Esimene number ilmus Jamburgis (Kingissepp), järgmised numbrid Narvas. Ajaleht ilmus 28. novembrist 1918 kuni 14. jaanuarini 1919. Jaanuarist kuni 20. maini 1919 oli Eesti Töörahva Kommuuni Nõukogu häälekandja Tööline. http://www.ester.ee/record=b1320120*est (vaadatud 29.08.2016) Eesti nõukogude entsüklopeedia. 2. köide: CERA–FILL. Tallinn: Valgus, 1987, lk 218.
Raudteesild üle Luga jõe Tolmatšovo raudteejaama juures

Raudteesild üle Luga jõe Tolmatšovo raudteejaama juures, varem Raudteesild üle Luga jõe Preobraženskaja raudteejaama juures (vene Железнодорожный мост через реку Луга у станции Преображенская), on raudteesild üle Luga jõe Tolmatšovo raudteejaama juures Luga rajoonis Leningradi oblastis Oktoobriraudteel. Sild jääb 20 km Lugast kirdesse. Praeguse silla asukohas oli varem teine sild. 1852. aastal projekteeris insener Stanisław Kierbedź Peterburi–Varssavi raudteele Preobrženskaja raudteejaama (praeguse nimega Tolmatšovo) juures üle Luga jõe silla. Projekti kinnitas 8. jaanuaril 1853 keiser Nikolai I. Kaheteeline raudteesild rajati aastatel 1853–1857, ehitust juhtisid porutšiku auastmes insenerid Ieronim Stebnitski (hilisem akadeemik), J. Duhhovskoi ja I. Rerberg, kes 1850. aastate alguses lõpetasid Peterburi teedeinseneride korpuse instituudi. Stebnitski juhtis silla ehitust selle algperioodil. Ta tegi Kierbedźi sillasammaste joonistes mõningad muudatused, mis kiirendasid ehitustööde teostust. Tema haigestumise järel jätkas ehitustööde juhtimist Duhhovskoi, silla ehituse lõppstaadiumis juhtis töid Rerberg. 1857. aastal valminud sild oli Tsaari-Venemaa territooriumil esimene metallist raudteesild. Tarinduselt oli rajatis paralleelsete vöödega jätkuvsõrestikega sild üleval asuva sõiduteega. Kaheavalise kivisammastel metallsild oli silletega 55,4 m. Sildeehitise materjaliks kasutatud raud valtsiti Venemaal – Ogarjovi tehases Peterburis ja Demidovi tehastes Uuralites. Ajaloolise raudteesilla õhkisid Teises maailmasõjas 1944. aastal taganevad Wehrmachti väed. Второй участок магистрали. oktmag.ru Петербурго-Варшавская железная дорога. rzd-expo.ru Луга. Путеводитель. skitalets.ru 1944. aastal taganevate Wehrmachti vägede poolt õhitud raudteesild Tolmatšovo juures (foto)
Vuhlõ

Vuhlõ (ukraina keeles Вугли) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Hmilnõki rajoonis. Elanike arv on 352. Pindala on 1,3 km².
Tšertše (Rohatõni rajoon)

Tšertše (ukraina keeles Черче) on küla Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Rohatõni rajoonis. Elanike arv on 1168. Tšertše kabel.
Znamenivka (Murovani Kurõlivtsi rajoon)

Znamenivka (ukraina keeles Знаменівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Murovani Kurõlivtsi rajoonis. Elanike arv on 394. Pindala on 0,927 km².
Horten

Horten on linn Norras Vestfoldi maakonnas, Horteni valla keskus. Tettsteders befolkning og areal Tettsteders befolkning og areal
Detail

Detail on terviku väike osa. Seda sõna kasutatakse ka mitmes spetsiaalses tähenduses. Detail on masina osa, mille valmistamiseks ei kasutata koostamisoperatsioone. ...
Gjøvik

Gjøvik on linn Norras Innlandeti maakonnas, Gjøviki valla keskus. Linn asub Mjøsa järve kaldal. Gjøvikist suundub Oslosse raudtee Gjøvikbanen. Gjøvikis on sündinud suusataja Ingvild Flugstad Østberg. Tettsteders befolkning og areal Tettsteders befolkning og areal
ÜRO keskus Viinis

ÜRO keskus Viinis (UNOV) on üks neljast peamisest ÜRO keskusest maailmas. Bürookompleks asub Austria pealinna Viini ärikeskuses Donau Citys. UNOV on osa suurest rahvusvaheliste organisatsioonide kontorite kobarast Vienna International Centre. Keskus loodi 1. jaanuaril 1980, see oli kolmas sedalaadi keskus. ÜRO peakorter ÜRO keskus Genfis ÜRO keskus Nairobis  ÜRO keskus Viinis – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Õhtust hommikuni

"Õhtust hommikuni" on 1962. aasta Eesti lühimängufilm. Filmi režissöör on Leida Laius. Filmi tootis Tallinnfilm. Film valmis Leida Laiuse Üleliidulise Kinematograafia Instituudi (VGIK) diplomitööna. Film on tehtud Mart Kalda samanimelise jutustuse ainetel. Viiu Härm – Salme Kirill Lavrov – Griša Ülle Ulla – Karin Aksel Orav – Rudolf Hanno Kalmet – veltveebel Mati Klooren – ohvitser Leo Talimaa – esemete otsija Õhtust hommikuni Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 29.08.2016) Õhtust hommikuni Eesti filmi andmebaasis
Karin Garder

Karin Garder (neiuna Karin Sepre; 30. oktoober 1926 – 9. juuni 2010) oli eesti näitleja ja telerežissöör. Tema Vaivarast pärit pere elas II maailmasõja ajal Astrahanis. Ta õppis aastatel 1946–1948 Eesti NSV Riiklikus Teatriinstituudis, kust siirdus GITISe eesti stuudiosse, mille lõpetas 1953. aastal. Ta töötas aastatel 1953–1955 näitlejana Viktor Kingissepa nimelises Tallinna Riiklikus Draamateatris ja 1955–1958 oli näitleja teatris Ugala. Aastal 1958 alustas ta tööd Eesti Televisioonis režissööri assistendina. Karin Garder suri 9. juunil 2010 ja ta maeti 27. juulil 2010 Tallinna Aleksander Nevski kalmistule. http://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=96967
Risør

Risør on linn Norras Agderi maakonnas, Risøri valla keskus. Tettsteders befolkning og areal
Haimre vald

Haimre vald (saksa keeles Heimar) oli vald Läänemaal Märjamaa kihelkonnas. Vallamaja asus Haimre külas. Vald eksisteeris 1866–1939. Valla alal asus teiste seas Haimre, Orgita ja Tellista mõis. 1939. aasta vallareformiga liideti valdav osa vallast Märjamaa vallaga. Tükk valla lõunaosast liideti ka Velise vallaga. Maa-ameti kaardirakendused Haimre vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 29.08.2016) Haimre vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Hellenurme vald

Hellenurme vald (saksa keeles Hellenorm) oli vald Tartumaal Rõngu kihelkonnas. Vallamaja asus Kirmi külas. Vald eksisteeris 1866–1939[viide?]. Valla alal asus Hellenurme mõis. Maa-ameti kaardirakendused Hellenurme vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 29.08.2016) Hellenurme vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Novovolžski sild

Novovolžski sild, ka Uus sild, ka Betoonsild, (vene Нововолжский мост, Новый мост, Бетонный мост), on autosild üle Volga jõe Tveris Tveri oblastis. Aastatel 1953–1956 ehitati Kalininisse viieavaline sild. Tarinduselt mitmeavaline kaarsild. Sillaprojekti autor on Leningradi projekteerimisinstituudi Lentransmostprojekti insener A. Volovik. Sild avati liikluseks 1956. aasta novembris. Silla omapära on see, et kasutati ära 1930. aastatel Leitnant Schmidti silla rekonstrueerimisel väljavahetatud malmist kaarkandurid. Insener Stanisław Kierbedźi projekteeritud üle saja aasta vanused malmkaared viidi Leningradist Kalininisse. Silla üldpikkus koos pealesõitudega on 485 m ja laius 19,6 m. Igasse avasse monteeriti 9 malmkaart (kokku viis kaarava). Äärmised, kaldale jäävad avaehitised, on tehtud raudbetoonist. 1994. aastal sild rekonstrueeriti. Starovolžski sild
Paco Alcácer

Francisco Alcácer García (enam tuntud nimega Paco Alcácer; sündinud 30. augustil 1993 Torrentis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Araabia Ühendemiraatide kõrgliigaklubis Sharjah. Alcácer on tulnud kaks korda Euroopa U19 meistriks. Hispaania jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2014–2019 kokku 19 korda ja lõi 12 väravat. Tulles läbi Valencia noortetasemete, Alcácer alustas mängimist põhimeeskonnas 2010. aastal ja temast sai põhimängija pärast tagasitulekut laenult Getafes. Ta lõi Valencia meeskonnas La Ligas 30 väravat. 2016. aasta suvel siirdus Paco Alcácer 30 miljoni euro eest Valenciast Barcelonasse. Alcácer lõi oma esimene ametliku värava Copa del Rey avavoorus Hérculesi vastu, Barcelona võitis selle mängu 7:0. 4. veebruaril lõi Alcácer La Liga mängus Bilbaoga kohtumise avavärava. Alcácer lõi 27. mail värava Copa del Rey finaalis Alavésiga. 28. augustil 2018 siirdus Alcácer laenulepingu alusel Saksamaa kõrgliiga klubisse Dortmundi Borussia. Debüüdi Borussia meeskonnas tegi ta 14. septembril, vormistades Borussia 3:1 võidu. 6. oktoobril tegi ta Augsburgi vastu kübaratriki, tuues Borussiale 4:3 võidu. Paco tegi koondisedebüüdi 4. septembril 2014 mängus Prantsusmaa vastu, Hispaania kaotas võõrsil 1:0. Neli päeva hiljem lõi ta Makedoonia vastu esimese koondisevärava. Barcelona La Liga: 2017–18 Copa del Rey: 2016–17, 2017–18 Dortmundi Borussia DFL-Supercup: 2019 Villarreal UEFA Euroopa Liiga: 2020–21 Hispaania jalgpallikoondis Euroopa U19 meistrivõistlused: 2011, 2012 "Barcelona 7-0 Hercules (Agg 8-1)". Dailymail. 21. detsember 2016. Vaadatud 22.12.2016. "Barcelona sai Bilbao üle mugava võidu". Soccernet. 4. veebruar 2017. Vaadatud 04.02.2017. "Iniesta ja Messi võitsid Barcelona mängijatena 30. trofee". DELFI. 28. mai 2017. Vaadatud 28.05.2017.  Paco Alcácer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hulja vald

Hulja vald (saksa keeles Huljel) oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Hulja vald Undla vallaga. Valla alal asus Hulja mõis. Hulja vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 29.08.2016) Hulja vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Imastu vald

Imastu vald (saksa keeles Mönnikorb) oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Imastu vald Undla vallaga. Valla alal asus Imastu mõis. Imastu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 29.08.2016) Imastu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Jädivere vald

Jädivere vald (saksa keeles Jeddefer) oli vald Läänemaal Vigala kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Jädivere vald Vigala vallaga. Valla alal asus Jädivere mõis. Jädivere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 29.08.2016) Jädivere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kaelase-Libatse vald

Kaelase-Libatse vald (saksa keeles Kailes mit Wildenau) oli vald Pärnumaal Pärnu-Jaagupi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Kaelase-Libatse vald Halinga vallaga. Valla alal asus Kaelase ja Libatse mõis. Kaelase vald (eksisteeris 1920–1939) Kaelase-Libatse vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 29.08.2016) Kaelase-Libatse vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kaelase vald

Kaelase vald oli vald Pärnumaal Pärnu-Jaagupi kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Aasa küla aladel. Vald moodustati 21. veebruaril 1920 ja eksisteeris aastani 1939. 1939. aasta vallareformiga moodustati Kaelase, Halinga, Vee ja Änge vallast uus Halinga vald. Kaelase-Libatse vald Maa-ameti kaardirakendused Kaelase vald (vaadatud 29.08.2016)
Karlova vald

Karlova vald (saksa keeles Karlowa) oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Karlova vald Ropka vallaga. Valla alal asus Karlova ja Lemmatsi mõis. Karlova vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 29.08.2016) Karlova vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kasari vald

Mitte segi ajada Läänemaa Pühalepa kihelkonna Kassari vallaga Kasari vald (saksa keeles Kasargen) oli vald Läänemaal Kirbla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1917[viide?]. Valla alal asus Kasari ja Keskküla mõis. Kasari vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 29.08.2016) Kasari vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kiltsi vald

Kiltsi vald (saksa keeles Ass) oli vald Virumaal Väike-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Kiltsi vald Vao vallaga. Valla alal asus Kiltsi ja Vorsti mõis. Kiltsi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 29.08.2016) Kiltsi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kiltsi vald (Ridala kihelkond)

Kiltsi vald (saksa keeles Wessenfeld) oli vald Läänemaal Ridala kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Kiltsi vald Asuküla vallaga. Valla alal asus Kiltsi mõis. Kiltsi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 29.08.2016) Kiltsi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kirbla vald

Kirbla vald oli vald Läänemaal Kirbla kihelkonnas. Vallamaja asus Kirbla külas. Vald eksisteeris 1917–1939. Muudetud piirides moodustati uus Kirbla vald. Maa-ameti kaardirakendused http://www.eki.ee/cgi-bin/mkn8.cgi?form=ee&lang=et&kohanimi=kirbla+v&f2v=Y&keel=&f3v=Y&allikas=&staatus=&nimeliik=&maakond=&vald=&kihelkond=&asum=&f10v=Y&x1d=&x1m=&x1s=&x2d=&x2m=&x2s=&y1d=&y1m=&y1s=&y2d=&y2m=&y2s=&f14v=Y&of=tb (vaadatud 29.08.2016)
Vidva oja

Vidva oja (ka Vidva jõgi) on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas ( varem Karksi ja Halliste vallas). Vidva oja pikkus on 16,4 km, valgla suurus 68 km², langus 50,5 m ja lang 3,07 m/km. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Oja saab alguse 96 m kõrguselt Mäeküla järvest ja suubub 45,5 m kõrgusel Õisu järve. Ojale on paisutatud Paluküla järv, Kalvre järv ja Õisu Veskejärv. Vidva oja lähteks olev Mäeküla järv kuulub Muti maastikukaitseala koosseisu, oja alamjooks voolab pärast Kalvre järvest väljumist Õisu maastikukaitsealal asuvas Õisu Põrguorus. Mäeküla järv Õisu järv Õisu Põrguorg Vidva oja Eesti looduse infosüsteemis Vidva oja keskkonnaportaalis Mäeküla järv Eesti looduse infosüsteemis Vidva oja Eesti looduse infosüsteemis Vidva oja keskkonnaportaalis
Olga Vassiljeva (Venemaa poliitik)

Olga Vassiljeva (vene keeles Ольга Юрьевна Васильева; sündinud 13. jaanuaril 1960 Bugulmas Tatarstanis) on Venemaa riigitegelane, ajaloolane, religiooniloolane ja pedagoog. Ta oli (2016–2018) Venemaa haridus- ja teadusminister. Ta on 18. maist 2018 Venemaa haridusminister. Ta on sündinud 1960. aastal Bugulmas Tatarstanis (toona Tatari ANSV-s) matemaatikust isa tütrena. Ta lõpetas keskkooli 14-aastaselt. Seejärel lõpetas ta aastal 1979 Moskva Riikliku Kultuuriinstituudi, kus oli õppinud dirigeerimist. Aastatel 1979–1982 töötas ta laulmisõpetajana Moskva 578. ja 91. keskkoolis. "Putin signs decrees on appointing new Russian cabinet members" (inglise). TASS. 18. mai 2018. Vaadatud 20.05.2018.
Absurdikirjandus

Absurdikirjandus on kirjandus, mis rakendab groteski, sürrealismi ja dadaismi võtteid ning kujutab tegelikkuse ja keelekasutuse ebaloogilisuse äärmusi (absurdi). See keskendub tegelaste kogemustele olukordades, kus nad ei suuda leida elu mõtet või loogikat. Sagedased elemendid absurdikirjanduses on satiir, must huumor, vasturääkivused, tihti puudutatakse agnostilisi ja nihilistlikke teemasid. Kuigi suur osa absurdikirjandusest võib olla humoorikas ja irratsionaalne, ei kuulu see reeglina komöödia ega nonsensskirjanduse hulka. Absurdikirjandus kujunes välja 1950. aastail. Absurdikirjandusse kuuluvad näiteks Albert Camus' "Võõras" ja "Sisyphose müüt", Eugène Ionesco esimesed näidendid ning Samuel Becketti näidendid (absurditeater). Eksistentsialistlik kirjandus
Aguutilased

Aguutilased (Dasyproctidae) on sugukond närilisi. Nende levila on Kesk- ja Lõuna-Ameerikas. Aguuti
Johann Aken

Johann Aken (u 1629 Danzig – 1689 Riia) oli saksa maalikunstnik, barokk-kunsti esindaja, kes töötas 17. sajandi kolmandal veerandil Tallinnas. Johann Akeni elust on vähe teada. Ta töötas maalijana Danzigis ja Lübeckis. Hiljemalt 1662. aastal asus ta Tallinna, arhiiviandmete kohaselt maalis nii aadlikele kui ka linnakodanikele. Võimalik, et tal oli Tallinnaga juba varasemaid sidemeid. Suri Riias 1689. aastal. Kus Aken sai oma professionaalse väljaõppe, pole teada, aga kindlasti mõjutasid tema kujunemist Danzigi 'kuldajastu' hilismaneristlik maalikunst ja hilisem Hollandi-mõjuline portreemaal Saksamaal. Ainukese kindlalt tema nimega seostatava teose, Tallinna raekoja raesaali maalide puhul pole tegemist originaalkompositsioonidega, vaid eeskujudena on kasutatud kaasaegset originaal- ja reprodutseerivat graafikat. Äratuntavad on Rembrandti ja Rubensi kompositsioonid ja laenud Matthäus Meriani pildipiiblist. Siiski annab Akeni toetumine nende meistrite töödele tunnistust tema kursisolekust ajastu maitse-eelistustega. Kunstniku professionaalsusest annab märku oskus kohandada erinevad eeskujud ühtsena mõjuvaks pildiprogrammiks. Tema tuntuim töö Eestis on seotud Tallinna raekoja renoveerimisega 17. sajandil. Ta maalis 1667. aastal raesaali kaheksa piibliainelist lünettmaali: "Herodias Ristija Johannese peaga" "Simson ja Delila" "Susanna kohtu ees" "Kristus ja abielurikkuja naine" "Salomoni kohus" "Kristus Pilatuse ees" "Seeba kuninganna Salomoni ees" "Kristus teenarirahaga" Raekoja lünettmaalid on alates 1964. aastast kunstimälestisena muinsuskaitse all. Kunstiajaloolaste hinnangul ei ole J. Aken mitte kõigi maalide autor, vaid erinev teostus lubab oletada meistriabiliste olemasolu. P. Ehasalu. Raekoja lünettmaalid. - Avalikud hooned - omavalitssuste arhitektuurne ja kunstiline manifest. Eesti kunsti ajalugu 2. EKA 2005 https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=1280 https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=1281 https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=1282 https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=1283 https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=1284 https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=1285 https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=1286 https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=1287
Jasper Cillessen

Jasper Cillessen (sündinud 22. aprillil 1989 Nijmegenis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliiga klubis Las Palmas. Ta on tulnud Ajaxiga kolm korda Hollandi meistriks. Cillessen tegi oma debüüdi Hollandi jalgpallikoondises 2013. aastal ja oli valikult Hollandi esiväravavaht, kui nad lõpetasid 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused kolmandana. Cillessen alustas oma klubikarjääri Hollandi klubis N.E.C.. Ta mängis Ajaxi eest 101 liigakohtumist ja tuli hooaegadel 2011–12, 2012–13 ja 2013–14 Hollandi meistriks. 2016. aasta suvel liitus Cillesen Hispaania kõrgliiga klubiga Barcelona. Kuna Barcelona esiväravavaht on Marc-André ter Stegen, mängib Cillessen enamasti vaid Copa del Rey kohtumisi. Oma debüüdi tegi ta Camp Noul Alavés'i vastu, Barcelona kaotas 1:2. 27. mail 2017 aitas ta Barcelonal alistada Hispaania karikavõistluste finaalis Alavés 3:1. 2019. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Valenciaga. Jasper Cillesen mängis 7. juunil 2013 peatreener Louis van Gaali juhendamisel oma debüütmängu Hollandi jalgpallikoondises, ta tegi kaasa esimese poole sõpruskohtumisest Indoneesiaga, kui ta vahetati väravas Kenneth Vermeeri poolt 46. minutil. Holland võitis mängu 3:0. 2014. aasta juunis kutsuti Cillessen Hollandi meeskonda 2014. aasta maailmameistrivõistlusteks. Ta alustas turniiril igat Hollandi mängu ja aitas koondisel lõpetada MM-i kolmandana, kui pronksimängus alistati Brasiilia 3:0. Ajax Eredivisie: 2011–12, 2012–13, 2013–14 Johan Cruijff Schaal: 2013 Barcelona La Liga: 2017–18, 2018–19 Copa del Rey: 2016–17, 2017–18 Supercopa de España: 2018 Holland jalgpallikoondis Pronksmedalist Jalgpalli maailmameistrivõistlused: 2014 Amsterdami Ajaxi aasta jalgpallur: 2015, 2016 "Iniesta ja Messi võitsid Barcelona mängijatena 30. trofee". DELFI. 28. mai 2017. Vaadatud 28.05.2017.  Jasper Cillessen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil FC Barcelona kodulehel
Alaealisus

Alaealisus on õiguses täisealisuse vastand. Alaealine isik on noorem kui konkreetse riigi seadustes määratud täisealisuse vanus. Eestis ja veel paljudes teistes riikides on selleks 18 aastat. Alaealisest täisealiseks saamine märgib õiguslikku lapse ja täiskasvanu piiri. Alaealistele kehtivad mitmesugused piirangud, mis täisealistele ei kehti, näiteks keeld osta ja tarbida alkoholi ja tubakatooteid. Alaealistel on piiratud teovõime ja piiratud vastutus. Olenevalt riigist ja kontekstist (nt õigus abielluda, mootorsõidukit juhtida, valimistel hääletada või kandideerida, osaleda hasartmängudes, omada relva) võivad kehtida erinevad vanusepiirangud. Eestis on alaealise mõiste määratletud järgmiste seadustega: Karistusseadustiku (KarS) tähenduses on alaealine noorem kui 18-aastane ning süüvõime omistatakse isikule, kes teo toimepanemise ajal oli süüdiv ja vähemalt 14-aastane. Eesti Vabariigi lastekaitse seaduse § 2 kohaselt on laps kuni 18-aastane inimene. Tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 8 järgi on alaealine alla 18-aastane isik ning alaealisel on piiratud teovõime. Kriminaalmenetluse seadustiku (KrMS) § 171 lõige 1 kohaselt peetakse isikut täisealiseks alates 18.sünnipäevale järgnevast päevast. „Seega kui isik paneb kuriteo toime oma 18.sünnipäeval, kohaldatakse tema suhtes KrMS-i erisätteid.“ Alaealise ülekuulamine RT I 2001, 61, 364; 2006, 21, 160 RT I 1992, 28, 370; 2004, 27, 180 RT I 2002, 35, 216; 2005, 39, 308 RT I 2003, 27, 166; 2018, 22 R.Rammo, Alaealise ülekuulamine kriminaalmenetluse kohtueelses staadiumis, Juridika V/2006
Laulev revolutsioon (film)

"Laulev revolutsioon" (originaalpealkiri "The Singing Revolution") on 2006. aasta Ameerika Ühendriikide ja Eesti koostöös valminud dokumentaalfilm. Filmi režissöörid on Maureen Castle Tusty ja James Tusty. Filmi tootsid Allfilm, Mountain View Productions ja Northern Light Productions. Film räägib nii laulva revolutsiooni (1987-1988) kui ka paari hilisema aasta sündmustest Baltimaades. Laulev revolutsioon Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 30.08.2016) Laulev revolutsioon Eesti filmi andmebaasis
Kiiker (ajakiri)

Kiiker on aastast 2007 ilmuv Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühingu (EMSA) ajakiri (väljaande enda väitel ajaleht). Ajakirja annab välja Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühing. Ajakirja toimetab EMSA sekretariaat. Ajakirja levitab EMSA tasuta. väljaande kaanel öeldakse, et Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühingu ajaleht, ent välimuse ja ilmumissageduse tõttu on pigem ajakiri Kiiker Merevikis (vaadatud 30.08.2016) Ajakiri Kiiker Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühingu kodulehel
Eesti laevanduse aastaraamat

Eesti laevanduse aastaraamat on 1995. aastast regulaarselt ilmuv artiklikogumik. Aastaraamatut annab välja Eesti Meremeeste Liit. Aastaraamatut koostab Enn Kreem. Aastaraamat ilmus aastatel 1936–1938, seejärel alles 1948. aastal Rootsis. Aastaraamat ilmub taas regulaarsena 1995. aastast. Eesti laevanduse aastaraamat Merevikis (vaadatud 30.08.2016) http://www.ester.ee/record=b1208210*est (vaadatud 30.08.2016) Eesti laevanduse aastaraamat Merevikis