laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vendium

Vendium ehk Vend ehk Vendi kompleks on vananenud kronostratigraafilise üksuse nimetus, mille asemel kasutatakse mõistet Ediacara. Vendi kompleksiks nimetati kivimikihti, mis tekkis Proterosoikumi lõpus, vahetult enne Kambriumi ajastut. Vend ja Ediacara ei ole siiski täiesti identsed mõisted, sest Vendi algus on varasem. Eestis ei tekita see probleeme, sest Vendi algusajast ehk Krüogeeni ajastust Eesti pealiskorras setteid ei ole. Suur vastuseis on uuele nimele ülemineku suhtes Venemaal, kust nimetus "Vend" pärit ongi. Nimetus Ediacara on ametlikult kasutusel aastast 2004. Vendi kompleks ei ole kunagi olnud ametlik Rahvusvahelise Geoloogiaühingu poolt tunnustatud kronostratigraafiline üksus, seetõttu ei ole õige öelda "Vendi ajastu" ka mitte ajaloolises kontekstis. Vendi ladestu on vanimaid pealiskorra üksus, mis kuhjus Balti klindile 600-570 miljonit aastat tagasi, Põhja- ja Kirde-Eesti oli magedaveelise veekogu all. Esindatud on nii jämedateralisi liivakivisid kui ka peeneteralisi savisid. Kuna vesi tungis sisse idast, väheneb vendi lademe paksus lääne suunas, Lääne- ja Edela-Eestis need aga puuduvad. Eestis pole vendi setetest loomastiku jäänuseid leitud, kuid Gdovi kihistust on avastatud üksikuid akritarhe. Vendi setted Eestis ei paljandu, sest nad on kaetud kambriumi setetega. Vendi ladestu praktiline tähtsus seisneb veel reostamata kambriumi-vendi põhjaveekompleksis.
Rohelised Maskid

Rohelised Maskid olid looduskaitseringid Eesti koolides, mis loodi 1960. aastatel Holger Puki jutustuse "Rohelised maskid" innustusel.
Caprivi ringkond

Zambezi ringkond (aastani 2013 Caprivi ringkond) on Namiibia 1. järgu haldusüksus (ringkond). See piirneb põhjas Angola, idas Sambia ja Zimbabwega ning lõunas Botswanaga. Ringkond on nime saanud endise Saksamaa riigikantsleri Leo von Caprivi järgi. Ringkond jaguneb 6 valimisringkonnaks. Halduskeskus ja suurim asula on Katima Mulilo. Caprivi ringkonnas asub Mundumu rahvuspark. Namibia Statistics Agency  Caprivi ringkond – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Nikolskoje

Nikolskoje (soome Lomkka) on linn Venemaa Leningradi oblastis Tosno rajoonis. Asub 38 km Peterburist kagus, Tosna jõe ääres. Linnas elab 22 490 inimest. Linn on Tosno rajoonis rahvaarvult teine pärast Tosnot. Nikolskoje rajati Peeter I käsul 1710. aastal. Asula tekkis kivimurde lähedusse. Teise maailmasõja ajal okupeerisid sakslased augustist 1941 kuni jaanuarini 1944. Asula sai aleviks 1958 ja linnaõigused 1990. aastal. Linnas tegutseb Nikolskoje kultuurimaja. 2022. aastal on plaanis avada uus kultuurikeskus. Linnas on kaks õigeusu kirikud: Püha Tsaar Nikolai II kirik ja Püha Nikolause kirik. Nikolskojes asuvad ning tegutsevad neli kooli: Gümnaasium nr. 1, Põhikool nr. 2, Põhikool nr. 3 ja Nikolskoje Erikool. Linnas tegutseb muusikakool. Nikolskoje asub 1 km kaugusel Peterburi piirist ja 38 km kaugusel Peterburi ajaloolisest kesklinnast. Linna läbib Tosna jõgi. Keskmised kõrgused on umbes 30 meetrit üle merepinna. Linnasisene ühistransport on korraldatud bussiliikluse abil. Linnal on maanteeühendus Otradnoje linnaga ning Uljanovka ja Krasnõi Bor alevidega. Nikolskojest 31 km lääne pool asub Pulkovo lennujaam. Seisuga 13. märts 2018 peatusid Nikolskoje peatuses järgmised bussiliinid: 682 Nikolskoje – Rybatskoje metroojaam 687 Nikolskoje, Tehas Sokol" – Otradnoje, Ivanovskaja raudteejaam 688 Nikolskoje – Kuptšino metroojaam 438з Nikolskoje, Tehas "Sokol" – Kolpino raudteejaam 438 Sablino raudteejaam – Kolpino raudteejaam 450 Nikolskoje – Kolpino, Zavodskoy pr. 540 Nikolskoje – Kolpino, Zavodskoy pr. 319 Tosno – Otradnoje, Ivanovskaja raudteejaam (Gladkoje kaudu) Telefonsidet pakub Nikolskojes ettevõte Rostelekom. Nikolskoje suunakood on 81361, linna telefoninumbrid on viiekohalised. Mobiilsideteenuseid pakuvad ettevõtted MegaFon, MTS, Bilain, ja Tele2. Postiteenuseid pakub riiklik ettevõte Почта России, millel on linnas 2 postkontorit. Nikolskoje postiindeksid on 187026 ja 187047. Internetiühendust pakub linnas viis ettevõtet: MegaFon, Lentel, NKS, Yota ja New-Line Telecom. 2010. aasta rahvaloenduse andmed "Численность населения Ленинградской области в разрезе муниципальных образований по состоянию на 1 января 2019 года" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10.03.2020. Vaadatud 8.03.2020. "По завету Путина в Ленобласти построят дюжину домов культуры". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. jaanuar 2022. Vaadatud 8. märtsil 2020. Расписание автобусов Nikolskoje entsüklopeedias "Мой город"
Laiuv ämblikrohi

Laiuv ämblikrohi (Boerhavia diffusa) on imelilleliste sugukonda ämblikrohu perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Ta kasvab kogu maailma ekvatoriaalses, lähisekvatoriaalses ja troopilises kliimas. Laiuv ämblikrohi kasvab 40–120 cm kõrgeks. Vars võib olla lamav või püstine. Õisikuks on pööris. Õiepõhi on 0,7–1 mm pikk ja alla 0,5 mm lai. Kroonlehed on punased, harvem valged. Tolmukaid on 3. Laiuv ämblikrohi kasvab tihti niisketes kohtades. Taimekeedist kasutatakse kerge lahtistina ja palavikualandajana lastele, selle vanne aga nahaärrituste korral. Lisaks sellele arvatakse sel olevat röga lahtistav toime. Seda kasutatakse ravimina ka südame- ja neeruhaiguste korral.
Sulgjas kalanhoe

Sulgjas kalanhoe (Kalanchoe pinnata) on paksuleheliste sugukonda kalanhoe perekonda kuuluv Madagaskarilt pärit sukulent. Taim on levinud Aasias, Austraalias, Galápagosel, Uus-Meremaal, Filipiinidel, Hawaii saartel ja veel paljudes saarestikes. Mitmes kohas (näiteks Havail) loetakse seda ohtlikuks võõrliigiks. Sulgjas kalanhoe on laialt levinud aiataim. Sulgjas kalanhoe on kiirelt kasvav taim, mis võib kasvada 30–200 cm kõrguseks. Tema lihakad lehed on ümarad, saagja lillaka servaga, 5–20 cm pikad ja 2,5–12 cm laiad. Õied on umbes 2–10 cm pikkused, rippuvad ja kellakujulised. Need on rohekaskollased ja tüve poolt punakad. Tupplehed on 21–30 mm pikad ja 6–12 mm laiad. 5 punast kuni lillat kroonlehte on 34–54 mm pikad ja 4–7 mm laiad. 4 tolmukat on 2–4,5 mm laiad. Viljalehed on 6–12 mm pikad. Vili on 10–14 mm pikkune kukkur. Selle sees on palju seemneid, mis on 0,8–1,2 mm pikad ja 0,2–0,35 mm läbimõõduga. Sulgjas kalanhoe suudab paljuneda nii, et tema mahaulatuvate lehtede servadesse kasvavad uued noored taimed. Kõigil kalanhoedel seda omadust ei ole. Sulgjas kalanhoe kasvab kuivades päikselistes kohtades kuni 1000 m kõrgusel merepinnast. Johann Wolfgang von Goethe hindas kirglikult sulgjat kalanhoed ja armastas oma sõpradele kinkida noori taimi, mis kalanhoe leheservadesse olid kasvanud. Ta käsitles sulgjat kalanhoed põhjalikult oma essees "Geschichte meiner botanischen Studien" ("Minu botaanikauurimuste ajalugu"). Taime kloroformiga konserveeritud mahl on antiseptilise ja põletikuvastase toimega (sisaldab polüsahhariide, parkaineid, orgaanilisi happeid, ensüüme ja mikroelemente). Seda kasutatakse halvasti paranevate haavade, põletuste, lamatiste, nahalõhede raviks, aga ka tonsilliidi ja igemepõletiku raviks. Ravitakse ka mitmesuguseid nakkusi ja reumat. Kalanhoeekstraktil on üldine immuunsust tugevdav toime. Kalanhoe sisaldab A- ja C-brüofiliini. Neist esimene takistab kasvajate arengut ja teisel on täheldatud putukaid tõrjuvaid omadusi. Seevastu südamele mõjub kalanhoe kahjulikult, eriti kariloomadel.
Kunene ringkond

Kunene ringkond on Namiibia 1. järgu haldusüksus (ringkond). Piirneb põhjas Angolaga. Ringkond jaguneb 6 valimisringkonnaks. Halduskeskus ja suurim asula on Opuwo. Kunene ringkonnas asub Etosha rahvuspark.  Kunene ringkond – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
I Dreamed a Dream (album)

"I Dreamed a Dream" on Susan Boyle'i debüütalbum. Album ilmus 23. novembril 2009. Väljaandjaks oli Syco Music. Üksteist laulu, plaadil olevast kaheteiskümnest, on kaverid.
Margus Maiste

Margus Maiste (sündinud 19. jaanuaril 1977 Viljandis[viide?]) on eesti arhitekt. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Margus Maiste aastatel 1995–2002 Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas. Aastatel 1990–2001 töötas Margus Maiste Rein Murula Arhitektuuribüroos. Aastatel 2001–2002 töötas ta Pärnu Linnavalitsuses arhitektina. 2003–2005 töötas ta arhitektuuribüroos KOKO Arhitektid OÜ ning alates aastast 2005 arhitektuuribüroos Proge OÜ. Margus Maiste tuntumad tööd on sotsiaalmaja Koplis, Tallinna Inglise Kolledži spordihoone ning ajalehe Sakala toimetuse hoone Viljandis. Lisaks on Margus Maiste osalenud edukalt mitmetel arhitektuurivõistlustel. Margus Maiste on Eesti Arhitektide Liidu liige. sotsiaalmaja Koplis, 2001 (kaasautor Rein Murula) V16 kortermaja Viljandis, 2005 (KOKO Arhitektid OÜ) Kerri C&M büroohoone, Viljandi, 2006 (KOKO Arhitektid OÜ) Sakala toimetuse maja Viljandis, 2006 Tallinna Inglise Kolledži spordihoone, 2007 (KOKO Arhitektid OÜ, kaasautor Lembit-Kaur Stöör)) Kuldala elurajoon, 2007 (KOKO Arhitektid OÜ, kaasautorid Raivo Kotov, Lembit-Kaur Stöör, Olga Batuhtina ja Margit Aule)) Eramu Viimsis, 2007 (KOKO Arhitektid OÜ) Kaalu 8 ärihoone, 2007 Tallinna tn. 40 kortermaja, 2007 Holstoffi Keskus, Kuressaare, 1997 (kaasautorid Mihkel Tüür, Raivo Kotov); 3. preemia Pärnu uus raamatukogu, 1999 (kaasautor Martin Aunin); 3. preemia Lasnamäe Spordihoone, 2000 (kaasautorid Hannes Praks, Raivo Kotov); ostupreemia Iru elamurajoon, 2002 (kaasautor Raivo Kotov); ostupreemia Kuldala elurajooni kutsutud konkurss, 2004; 1. preemia Rakvere LIDL, 2005 (kaasautorid Andres Lember, Tarmo Maiste); 1. preemia Pikk tn. 12 kõrghoone Pärnus, 2007; 1. preemia Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Margus Maiste Eve Rohtla: „Sakala“ ajalehetoimetus uues majas Viljandis, MAJA 1–2007 Inga Raukas: Kooliõuede mälestuseks, Eesti Ekspress, 19. aprill 2007 Anneliis Aunapuu: Tähti ja valgust täis klaasmaja, Eesti Ekspress, 14. juuni 2007
Markus Kaasik

Markus Kaasik (sündinud 22. märtsil 1970 Tallinnas) on eesti arhitekt. Ta on lõpetanud Tallinna Kunstiülikooli, mille arhitektuuriteaduskonnas õppis aastatel 1988–1993. Alates 1994. aastast töötab Markus Kaasik arhitektuuribüroos Kolm Pluss Üks ja on selle üks omanikest. Markus Kaasiku tuntumad tööd on Villa V Nõmmel, Eesti suursaatkond Vilniuses, kortermaja rekonstruktsioon ja laiendus Kadriorus ning Pärnu raamatukogu. Lisaks on Markus Kaasik osalenud edukalt arhitektuurikonkurssidel. Arhitektuuribüroo Kolm Pluss Üks sai Eesti Vabariigi Vilniuse suursaatkonna arhitektuurse lahenduse eest 1998. aastal ja Villa V arhitektuurse lahenduse eest 2001. aastal Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia. Markus Kaasik on Eesti Arhitektide Liidu liige. Ridamaja Hauka tn, 1995 (kaasautorid Andres Ojari, Ralf Tamm, Ilmar Valdur) Mateki tüüpridamaja, 1995 (kaasautorid Ralf Tamm, Ilmar Valdur) eramu Miidurannas, 1995 eramu Viimsis, 1998 Eramu Haabneemes, 1998 (kaasautor Ilmar Valdur) Eesti Vabariigi suursaatkond Vilniuses, 1998 (kaasautor Andres Ojari, Inga Raukas, Ilmar Valdur) Villa V, 2001 (kaasautorid Andres Ojari, Ilmar Valdur) Koidula tn galeriimaja, 2006 (kaasautorid Andres Ojari, Ilmar Valdur, Merje Müürisepp) Pärnu raamatukogu, 2008 (kaasautorid Andres Ojari, Ilmar Valdur) Helsingi moodsa kunsti muuseum, 1991 Vabaduse väljaku planeerimise ideekonkurss, 1993 (kaasautor Toomas Tammis) Vilniuse suursaatkond, 1996, 1. preemia Rakvere keskväljak planeerimise ideekonkurss, 1999 Tartu Hugo Treffneri Gümnaasiumi arhitektuurikonkurss, 1999 Pärnu uus raamatukogu, 1999 (kaasautorid Ilmar Valdur, Andres Ojari, Mihkel Tüür, Kalle Komissarov); 1. preemia EXPO2000 Eesti paviljon Hannoveris, 1999; Okupatsioonide muuseum, 2001; Tallinna uus raekoda, 2009 (kaasautorid Andres Ojari, Ilmar Valdur); 3. preemia 2008 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (koos Andres Ojari, Ilmar Valduri, Kalle Komissarovi ja Mihkel Tüüriga; Pärnu raamatukogu arhitektuurse terviklahenduse eest) Tema isa on arhitekt Veljo Kaasik, ema on maalikunstnik Kristiina Kaasik. Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Markus Kaasik Arhitektuuribüroo 3+1 OÜ, töötajad Arhitektuuribüroo 3+1 OÜ, tööd Andri Ksenofontov. Elamu Magasini kvartalis Tallinnas MAJA, 3-2005 Veronique Faucheur. Jalutades Koidula tänava aias MAJA, 3-2006 Nico Saieh. Villa V / 3+1 Architects Archdaily, jaanuar 2009
Hannes Niineväli

Hannes Niineväli (sündinud 22. märtsil 1969 Tallinnas) on eesti arhitekt. Keskhariduse omandas Hannes Niineväli Tallinna 10. Keskkoolis. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Tallinna Kunstiülikoolis aastatel 1990–1995. Alates aastast 1995 töötab Hannes Niineväli arhitektuuribüroos Arhitektuuristuudio Kirsima&Niineväli OÜ. Suure osa Hannes Niineväli loomingust moodustavad ühepere- ja korterelamud. Ühiskondlikest hoonetest kuuluvad tema loomingusse haldushoone Koplis ja Marienthali keskus Mustamäel. Villa Pirital, 1999 Villa Haapsalus, 2000 Paariselamu Haaberstis, 2000 Haldushoone Tallinnas, 2001 (kaasautor Andri Kirsima) Villa Haaberstis, 2001 Villa Time Out, 2001 (kaasautor Roland Meijer) Kortermaja Nõmmel, 2002 Kortermaja Paadi tn-l, 2002 (kaasautor Andri Kirsima) Paariselamu Harkujärve külas, 2002 Villa Pirital, 2002 Villa Maarjamäel, 2003 Villa Vabaõhumuuseumi teel, 2004 Ridaelamu Kakumäe teel, 2004 Villa Haaberstis, 2005 Villa Nõmmel, 2005 Villa Nõmmel, 2006 Villa Saha tn-l, 2006 Villa Tammistes, 2007 Villa Pirital, 2007 Marienthali keskus, 2008 (kaasautor Andri Kirsima) ärihoone Kuressaares, 2001 (kaasautor Andri Kirsima) Kortermaja Paadi tn-l, 2001 (kaasautor Andri Kirsima), 1. preemia Elamukvartal Jüri alevikus, 2001 (kaasautorid Andri Kirsima, Terje Susi) Magasini 35 planeering, 2008 (kaasautor Andri Kirsima), 2. preemia Eesti Kunstiakadeemia lõpetajad Urmas Oja: Puidu-, ruudu- ja ristkülikumängud Kelvingis ERAMU&Korter Tallinna ähvardab peagi uute büroode uputus, Tarbija24, 9. aprill 2007
Molekulaarsus

Molekulaarsuseks nimetatakse keemias elementaarreaktsioonis põrkuvate osakeste (aatomite, molekulide, ioonide, radikaalide) arvu, st ühes reaktsiooni elementaarstaadiumis osalevate osakeste arvu. Seda suurust kasutatakse keemiliste reaktsioonide iseloomustamisel. Molekulaarsuse järgi jagatakse elementaarreaktsioonid: monomolekulaarne reaktsioon tähendab reaktsioonimehhanismi etappi, kus siirdeolekus toimuvad muutused ainult ühe osakesega, see on reaktsioon, milles osaleb üks osake (molekul A dissotsieerub või isomeriseerub produkti(de)ks) bimolekulaarne reaktsioon, mille elementaaretapis osaleb kaks osakest trimolekulaarne reaktsioon, milles osaleb kolm osakest. Trimolekulaarsed reaktsioonid on väga haruldased, sest kolme osakese samaaegne põrkumine on vähe tõenäoline. Elementaarreaktsioonide kirjeldamisel kasutatavad mõisted nagu molekulaarsus, reaktsiooni järk ja stöhhiomeetriline koefitsient on tavaliselt arvuliselt kokkulangevad, kuid neid mõisteid kasutatakse erinevates kontseptsioonides. Brutoreaktsioon Keemiline kineetika
Andres Ojari

Andres Ojari (sündinud 24. septembril 1970 Tallinnas) on eesti arhitekt. Keskhariduse omandas ta 1988. aastal Tallinna 21. Keskkoolis. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta aastatel 1988–1993 Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriteaduskonnas. Aastatel 1988–1991 töötas ta arhitektuuribüroo E Stuudio/Enn Laansoo arhitekt-assistendina. Alates 1994. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Kolm Pluss Üks. Arhitektuuribüroo Kolm Pluss Üks sai Eesti Vabariigi Vilniuse suursaatkonna arhitektuurse lahenduse eest 1998. aastal ja Villa V arhitektuurse lahenduse eest 2001. aastal Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia. Ridamaja Hauka tn, 1995 (kaasautorid Markus Kaasik, Ralf Tamm, Ilmar Valdur) Eesti Vabariigi Suursaatkond Vilniuses, 1998 (kaasautor Markus Kaasik, Inga Raukas, Ilmar Valdur) Villa V, 2001 (kaasautorid Markus Kaasik, Ilmar Valdur) eramu E-Farm, 2002 (kaasautorid Ilmar Valdur, Markus Kaasik) eramu In City, 2004 (kaasautorid Ilmar Valdur, Markus Kaasik) Koidula tn. galeriimaja, 2006 (kaasautorid Markus Kaasik, Ilmar Valdur, Merje Müürisepp) Pärnu raamatukogu, 2008 (kaasautorid Ilmar Valdur, Markus Kaasik) eramu In Box eramu On Hill Vilniuse suursaatkond, 1996, 1. preemia Rakvere keskväljak planeerimise ideekonkurss, 1999 Tartu Hugo Treffneri Gümnaasiumi arhitektuurikonkurss, 1999 Pärnu uus raamatukogu, 1999 (kaasautorid Ilmar Valdur, Markus Kaasik, Mihkel Tüür, Kalle Komissarov); 1. preemia EXPO2000 Eesti paviljon Hannoveris, 1999 Okupatsioonide muuseum, 2001 Tallinna uus raekoda, 2009 (kaasautorid Markus Kaasik, Ilmar Valdur); 3. preemia Andres Ojari on Eesti Arhitektide Liidu liige. 2008: Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (koos Ilmar Valduri, Markus Kaasiku, Kalle Komissarovi, Mihkel Tüüriga; Pärnu raamatukogu arhitektuurse terviklahenduse eest) 2023 Valgetähe IV klassi teenetemärk Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Andres Ojari Arhitektuuribüroo 3+1 OÜ, töötajad Arhitektuuribüroo 3+1 OÜ, tööd Andri Ksenofontov: Elamu Magasini kvartalis Tallinnas, Maja 3-2005 Veronique Faucheur: Jalutades Koidula tänava aias, Maja 3-2006 Nico Saieh: Villa V / 3+1 Architects, Archdaily, jaanuar 2009
Elementaarreaktsioon

Elementaarreaktsioon ehk reaktsiooni elementaaretapp on keemilise reaktsiooni üks staadium, milles üks või kaks (harva kolm) keemilist osakest – aatomit, molekuli, iooni või radikaali – reageerivad. Elementaaretapile vastab üks siirdeolek. Reaktsiooni saaduseks on stabiilne produkt või ebastabiilne vaheprodukt (intermediaat). Keemiline reaktsioon lähteainetelt lõpp-produktideni - see on brutoreaktsioon - võib kulgeda mitme järjestikuse elementaarreaktsiooni kaudu, see tähendab ühelt vaheproduktilt teisele (vahe)produktile. Monomolekulaarses elementaarreaktsioonis mingi molekul A dissotsieerub või isomeriseerub produkti(de)ks: A → produktid Selle esimest järku reaktsiooni kiirus on võrdeline osakeste A kontsentratsiooniga: d[A]/dt = -k[A] Bimolekulaarses elementaarreaktsioonis kaks osakest - aatomit, molekuli, iooni või radikaali - A ja B reageerivad omavahel, andes produkti(d): A + B → produktid Selle teist järku reaktsiooni kiirus on võrdeline osakeste A ja B kontsentratsioonide korrutisega: d[A]/dt = d[B]/dt = -k[A][B] Trimolekulaarsed elementaarreaktsioonid, kus kolm osakest põrkuva korraga, on väga väikese tõenäosusega. Molekulaarsus Keemiline kineetika Massitoimeseadus Intermediaat Statsionaarne olek
Ilmar Valdur

Ilmar Valdur (sündinud 31. juulil 1970) on eesti arhitekt. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1988–1993. Ta töötab alates 1994. aastast arhitektuuribüroos Kolm Pluss Üks. Arhitektuuribüroo Kolm Pluss Üks sai Eesti Vabariigi Vilniuse suursaatkonna arhitektuurse lahenduse eest 1998. aastal ja Villa V arhitektuurse lahenduse eest 2001. aastal Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia. Ta on Eesti Arhitektide Liidu liige. Tema tuntumad tööd on Villa V Nõmmel, E-Farm Viimsis, kortermaja rekonstruktsioon ja laiendus Kadriorus ning raamatukogu Pärnus. Ridamaja Hauka tn, 1995 (kaasautorid Andres Ojari, Ralf Tamm, Markus Kaasik) Mateki tüüpridamaja, 1995 (kaasautorid Ralf Tamm, Markus Kaasik) Eramu Haabneemes, 1998 (kaasautor Markus Kaasik) Eesti Vabariigi suursaatkond Vilniuses, 1998 (kaasautor Andres Ojari, Inga Raukas, Markus Kaasik) Villa V, 2001 (kaasautorid Andres Ojari, Markus Kaasik) eramu E-Farm, 2002 (kaasautorid Andres Ojari, Markus Kaasik) eramu In City, 2004 (kaasautorid Andres Ojari, Markus Kaasik) Koidula tn. galeriimaja, 2006 (kaasautorid Andres Ojari, Markus Kaasik, Merje Müürisepp) Pärnu raamatukogu, 2008 (kaasautorid Andres Ojari, Markus Kaasik) eramu In Box eramu On Hill Vilniuse suursaatkond, 1996, 1. preemia Pärnu uus raamatukogu, 1999 (kaasautorid Markus Kaasik, Andres Ojari, Mihkel Tüür, Kalle Komissarov); 1. preemia EXPO 2000 Eesti paviljon Hannoveris, 1999; Okupatsioonide muuseum, 2001; Tallinna uus raekoda, 2009 (kaasautorid Andres Ojari, Markus Kaasik); 3. preemia 2008: Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (koos Andres Ojari, Markus Kaasiku, Kalle Komissarovi, Mihkel Tüüriga; Pärnu raamatukogu arhitektuurse terviklahenduse eest) Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Ilmar Valdur Arhitektuuribüroo 3+1 OÜ, töötajad Arhitektuuribüroo 3+1 OÜ, tööd Andri Ksenofontov: Elamu Magasini kvartalis Tallinnas Maja, 3-2005 Veronique Faucheur: Jalutades Koidula tänava aias Maja, 3-2006 Nico Saieh: Villa V / 3+1 Architects Archdaily, jaanuar 2009
Tanel Tuhal

Tanel Tuhal (sündinud 25. juunil 1967 Pärnus) on eesti arhitekt. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Tanel Tuhal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1985–1992. 1992–1994 töötas Tanel Tuhal arhitektuuribüroos A Dato AS arhitektina. Alates 1994. aastast töötab Tanel Tuhal koos Ra Luhsega loodud arhitektuuribüroos Luhse&Tuhal OÜ. Tanel Tuhali tuntumad tööd on Pirita uus klooster, Jõhvi Kontserdimaja, Lehe tänava elamud ning Vene Teatri laiendus. Lisaks on Tanel Tuhal koos Ra Luhsega edukalt osalenud mitmetel arhitektuurikonkurssidel. Tanel Tuhal on Eesti Arhitektide Liidu liige. kaupluse sisekuj. ja rekonstrueerimisprojekt Pärnus, 1992 olmehoone Pärnus, 1992 müügipaviljonid Pärnus, 1993 kohvik Pärnus, 1993 Pärnu Kolledž, 1997 123 tanklaketi tankla Järvel, 2000 Pärnu Teatri juurdeehitus, 2001 Pirita Bendiktiinide klooster, 2001 Pärnu rannakohvik, 2002 Elamu Kuressaares, 2003 Jõhvi Kontserdimaja, 2005 kortermaja Rakveres, 2005 eramu Hiiu-Maleva 14b, 2005 Papli tänava elamud, 2005 Vene Teatri laiendus, 2006 Gran Rose Spa, 2006 Elamu Tedre tn, 2007 Kortermajad Lehe tn, 2007 Jõeoti elamud, 2007 Jüri lasteaed, 2008 Helsingi Moodsa kunsti muuseum, 1993 Eesti Rahva Muuseum 1993, (kaasautor Tanel Tuhal); 1. preemia Ventspilsi Kontserdimaja konkurss, 2005; Okupatsioonide muuseum, 2005; Kirik Lasnamäele, 2005; Pärnu jõe äärne elamu ja ärikvartal, 2007; 1. preemia Eesti Kunstiakadeemia uue hoone konkurss, 2008; Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Tanel Tuhal Arhitektuuribüroo Luhse&Tuhal OÜ ajalugu Jõhvi kontserdimaja looja Ra Luhse: Jõhvi on praegu väga kuum koht, Põhjarannik, 17. veebruar 2008 Ene Läkk: Pühima Päästja Püha Birgitta Ordu klooster Pirital, Eesti Ekspress, 27. märts 2002 Ingrid Ruudi: Arhitektuuripoliitiliselt Jõhvi kontserdimajast, MAJA 1–2006
Indrek Tiigi

Indrek Tiigi (sündinud 26. detsembril 1979) on eesti arhitekt. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Indrek Tiigi Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas aastatel 1998–2004. Aastatel 2003–2004 täiendas Indrek Tiigi end Virginia Polytechnic Institute and State University’s Ameerika Ühendriikides. 2000–2002 töötas Indrek Tiigi arhitektuuribüroos Kolm Pluss Üks OÜ. Alates 2002. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Urban Mark OÜ. Indrek Tiigi tuntumad tööd on E-Talu, Silgu tänava eramu Kakumäel ja Tallink Spa hotell. Lisaks on Indrek Tiigi mitme linnaplaneerimise ja urbanistliku projekti autor ning osalenud arhitektuurivõistlustel. Indrek Tiigi on Eesti Arhitektide Liidu liige. E-Talu, 2002 (kaasautorid Andres Ojari, Ilmar Valdur, Markus Kaasik) eramu Tallinnas Silgu tänaval, 2004 (kaasautor Ülar Mark) Büroo- ja tootmishoone, 2006 (kaasautorid Ülar Mark, Sten-Mark Mändmaa) projekt "Joint Space" Veneetsia arhitektuuribiennaalil, 2006 Ugandi Spa Hotell, 2007 ehitamata Tallink Spa hotell, 2007 (kaasautor Ülar Mark) Tartu uus rongijaam 2008 Okupatsioonide muuseum, 2001, ostupreemia Lutheri kvartali planeering, 2005 Seewaldi ala planeering, 2005, eripreemia Tartu Ülikooli Narva Kolledži konkurss, 2005, ostupreemia Maakri kvartali konkursi I etapp, 2006, kvalifitseerumine II etappi Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Indrek Tiigi Eesti Kunstiakadeemia (arhitektuur ja linnaplaneerimine 1956–2013 tudengid), Indrek Tiigi Ülar Mark, Indrek Tiigi: Elamu Silgu tänaval Kakumäel Arhitektuuribüroo Urban Mark OÜ, töid
Arnold Posti

Arnold Michael Posti (6. mai 1892 Tallinn – 7. august 1941 Petšorlagi vangilaager, Komi ANSV) oli Eesti konsul Stockholmis 1919. aastal. Arreteeriti NKVD poolt 24. jaanuaril 1941 Tallinnas.
Ernst Sarepera

Ernst Sarepera (10. juuli (vkj)/ 23. juuli 1906 Tartu – 8. mai 1971 London) oli Eesti diplomaat. Ta oli aastatel 1930–1934 Moskva saatkonna atašee. Ta oli alates 1. juunist 1939 Londoni saatkonna I sekretär, pärast saadik August Torma surma täitis ta saadiku ülesandeid. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 TLÜAR väliseesti isikud