laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
CNC

CNC ehk Centre national du cinéma et de l'image animée (varasema nimega Centre national de la cinématographie) on Prantsusmaa kultuuriministeeriumile alluv filmide ja muu audiovisuaalse kunsti toetamise ja säilitamisega tegelev agentuur. Arvprogrammjuhtimine
Galilei teisendus

Galilei teisendus (Galileo Galilei järgi) on Newtoni mehaanika reegel, mille abil saab siduda punktmassi koordinaate vaadelduna erinevates inertsiaalsetes taustsüsteemides. Iga Galilei teisendus on esitatav järgnevate teisenduste kombinatsioonina ruumi nihe, kus nihutatakse koordinaatide alguspunkti aja nihe, kus nihutatakse ajatelje nullpunkti ruumi pööre, kus pööratakse kõiki koordinaattelgi mõne telje ümber ruumi peegeldus, kus peegeldatakse kõiki koordinaate mõne tasandi suhtes kiiruse nihe, mis seovad vaatluseid teineteise suhtes ühtlaselt ja sirgjooneliselt liikuvas inertsiaalses taustsüsteemis (see teisendus on mitterelativistlikus ja relativistlikus mehaanikas erinev), kusjuures iga ülaloeteltud teisendus on samuti Galilei teisendus. Galilei teisendused moodustavad Galilei rühma. Mõnikord nimetatakse Galilei teisenduseks ka üksiku koordinaadi teisendust. Sel juhul räägitakse vastavast koordinaatide teisendusest, kui Galilei teisendustest. Juhul, kui pole täpsustatud, millise teisendusega on tegu, peetakse Galilei teisenduse all silmas enamasti just kiiruse nihet. Lorentzi teisendused, Galilei teisenduste vaste erirelatiivsusteoorias Galilei relatiivsusprintsiip, füüsikaliste süsteemide invariantsus Galilei teisenduste suhtes. Atam P. Arya, Introduction to Classical Mechanics, 2nd ed. (1998), lk 672 L. Ballentine, Quantum Mechanics - A Modern Development (1998, World Scientific Publishing), lk 66 "Ilmar Ots. Mass ei sõltu kiirusest! Horisont 3/2008". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. oktoober 2011. Vaadatud 10. märts 2009. Gunnar Karu. Galilei relatiivsusprintsiip[alaline kõdulink] "Füüsika üldkursus 1", Saveljev, I. ,"Valgus",Tallinn 1978, §17. "Galilei relatiivsusprintsiip", lk.42-44. "Füüsika üldkursus 3", Saveljev, I. ,Tallinn "Valgus" 1979, §37. "Lorentzi teisendused", lk.152-154.
Läänerindel muutuseta

"Läänerindel muutuseta" on Erich Maria Remarque'i romaan sõjakoledustest Esimese maailmasõja päevil ja sõjast naasnute raskustest tavaellu tagasi pöördumisel. Romaan ilmus kõigepealt 1928. aasta lõpul ajakirjas Vossische Zeitung ja tervikteosena 1929. aasta alguses. Esimese kolme aastaga tõlgiti romaan 25 keelde, kaasa arvatud eesti keel, ning raamatut müüdi kokku üle 2,5 miljoni eksemplari. Romaani on tõlgitud enam kui 50 keelde. Teose põhjal on valminud mitu mängufilmi, mis on võitnud filmiauhindu. 1930. aastal valmis romaani põhjal parima filmi Oscari võitnud mängufilm. 2022. aastal Edward Bergeri lavastatud "Läänerindel muutuseta" võitis parima võõrkeelse filmi Oscari. Remarque annab ülevaate sõjakoledustest ja nende mõjust sõduritele sõdurite endi silme läbi. Samas ei pea ta ise Esimeses maailmasõjas osalenuna oma jutustust objektiivseks. Remarque'i sõnutsi on tegu ühe väikese sõdurite salga seiklustega. Sõjakoleduste käsitlemine on teoses paljuski realistlik ja dramaatiline. Keemiarelvade ja kuulipildujate kasutuselevõtt on teinud sõjapidamise surmavamaks ja julmemaks kui varem. Remarque kirjeldab värvikalt igapäevast elu rindel, kus kaevikud on pideva suurtükitule all, lahinguväli on kaetud laipadega ning sõdurite elu ohustavad mürkgaas ja snaiprid. Kirjeldatud on ka koledusi hospidalis. Sõja keskel olemisel ja osalisel äralõigatusel muust maailmast on sõduritele suur psühholoogiline mõju. See ei seisne ainult hirmus iga hetk kuulitabamus saada, gaasirünnaku alla jääda või suurtükikilluga pihta saada, vaid ka närvivapustuste üleelamises. Kaevikutes ebainimlikes tingimustes elamine ja pidev oht hoiab sõdurite närvid kogu aeg pingul. Isegi kui neil on õnne ja nad erinevalt piinarikkalt surnud kaaslastest sõja lõpus koju tagasi saavad, on nad vaimselt hävitatud. "Läänerindel muutuseta". Tapper, 1929. "Läänerindel muutuseta". Tapper, 1935. "Läänerindel muutuseta". Eesti Raamat, 1983. "Läänerindel muutuseta. Lissaboni öö". Avita, 2000. ISBN 9985202287 "Läänerindel muutuseta". Tänapäev, 2006. ISBN 9985623932 Paul Bäumer Teose katkendid (saksa, inglise ja vene keeles)
Abüssaal

Abüssaal on maailmamere ökoloogiline sügavusvöönd, bentaali osa, mis asub 2000–6000 meetri sügavusel ookeani pinnast. Abüssaalist ranniku poole jäävat ookeanipõhja osa nimetatakse batüaaliks. Juhul kui vastav ookeaniosa on sügavam kui 6000 meetrit (enamasti on siis tegemist süvikutega), nimetatakse sellest piirist allpool olevat osa hadaaliks. Ookeanipõhjast suurema osa moodustab abüssaalne tasandik, mis paikneb vähem kui kuue kilomeetri sügavusel, mistõttu on abüssaalne tasandik ühtlasi ka abüssaali põhjaks. Abüssaalis puudub valgus, mistõttu pole seal fotosünteesivaid organisme. Abüssaalis elavad organismid peavad olema kohastunud suure rõhu (>200 atm), valguse puudumise ning madala veetemperatuuriga (0–2 °C). Abüssaali kohal lasuvat vastavat veemassiivi nimetatakse abüssopelagiaaliks. Abüssaali asustavaid organisme nimetatakse batübiontideks ehk süvaveeorganismideks. Süvavees elavaid kalu nimetatakse ka abüssaalikaladeks. Abüssaalikalad Abüssopelagiaal Batüaal
Ablatsioon (glatsioloogia)

Ablatsioon on protsesside kogum, mille tagajärjel liustiku mass väheneb. Ablatsioon hõlmab liustike sulamist, aurumist, tuulekannet, jäämägede moodustumist, šelfiliustike sulatamist merevee poolt jms. Ablatsioonialaks nimetatakse liustiku osa, kus ablatsioon ületab akumulatsiooni (aasta keskmisena). Mõnikord nimetatakse ablatsiooniks ka merejää või lumikatte massi vähenemist. Akumulatsioon
Ablatsioon

Ablatsioon on protsesside kogum, mille tagajärjel liustiku mass väheneb. Ablatsioon on meteoriitika termin. Ablatsioon on taimede lehtede perioodiline varisemine. Ablatsioon on võrkkesta irdumine soonkestast.
Kellele lüüakse hingekella

"Kellele lüüakse hingekella" on ameerika kirjaniku Ernest Hemingway romaan, mis ilmus 1940. aastal ning saavutas kohe suure müügiedu. Raamatut peetakse Hemingway üheks kuulsamaks ja silmapaistvmaks romaaniks. Prantsuse ajaleht Le Monde valis selle 1999. aastal sajandi 100 parima raamatu hulka. Teos jutustab Hispaania kodusõjast, mis toimus 1936–1939. Hemingway püüab peategelase Robert Jordani silmade läbi anda pilt selleaegsetest sündmustest, mida võib pidada Teise maailmasõja peaprooviks. Raamat jutustab kolmest päevast, mil Robert Jordani ja teiste partisanide ülesanne on tähtis sild õhku lasta. Silla õhkimine on eluohtlik ülesanne, pealegi tarbetu, sest vaenlane on plaanist juba informeeritud. Jordan viib käsu sellegipoolest täide ja laseb silla õhku. Teoses leiavad veel aset sündmused, mis muudavad peategelase elu ja viimsed päevad enne traagilist surma meeldivaks. Jordan armub Mariasse, kellega saab koos olla vaid 72 tundi. Jordan saab raskesti haavata ja katab kaaslaste taganemist. Ta sureb teadmises, et on võideldes seisnud õigel poolel ning armastus Maria vastu on talle veel kord näidanud, mis tähendab olla õnnelik.
Eoon

Eoon on geoloogilise ajaarvamise suurim ühik. ...
Ametüst

Ametüst on violetse värvusega kvartsi erim. Iseloomuliku värvuse annavad ametüstile rauaühendid. Ametüst on poolvääriskivi. Ametüsti on peetud süütuse, hingerahu ning vooruslikkuse sümboliks ning sellele on omistatud parandavat toimet. Antiikajal usuti, et ametüst kaitseb joobe eest (nimetus ametüst tuleneb kreekakeelsest sõnast a-methystos – "mitte-purjus"). Kuna lillat värvi on peetud kahetsuse värviks, kasutati seda keskajal palvehelmete valmistamiseks. Sakslane Conrad von Megenburg kirjutas 14. sajandil, et ametüst peletab kurjad mõtted ning kingib inimesele mõistlikkust. Vanemates kalliskivide sümboolikat käsitlevates kirjutistes on märgitud ametüsti planeediks Saturn. Usuti, et see kaitseb mürkide ja kaetuste eest. Uuem esoteeriline kirjandus peab ametüsti kalliskiviks, mis sümboliseerib "Amburi ajastut". Allikas: Biedermann, Hans, Suuri symbolikirja, WSOY, Helskinki, lk 17
Amasoniit

Amasoniit on roheka värvusega mikrokliini erim. Iseloomuliku värvuse annab amasoniidile plii. Amasoniit on poolvääriskivi.
Asuka Hinoi

Asuka Hinoi (樋井明日香 Hinoi Asuka; sündinud 8. jaanuaril 1991 Ōsakas) on jaapani lauljatar, J-pop-ansambli Hinoi Team juht. Aastal 2002 valisid tüdrukud Hikaru Koyama ja Miho Hiroshige ta ansambli LOVE & PEACE algkoosseisu. Ansambel moodustati filmi "Dodge Go! Go!" võteteks valitud osatäitjatest. Nende laul "Drifter" oli filmi teemalugu. Tüdrukutel olid filmis ka väikesed osad. See lugu jäi ansambli ainsaks singliks (Pony Canyoni leibel, Vision Factory). Singlil ei olnud erilist menu. Aastal 2003 proovisid Asuka ja Hikaru koos Yuho Fujiwaraga proovinud luua uut ansamblit "mezzo piano" Vision Factory produtseerimisel. See kuulutati küll välja, kuid ansamblit ei tekkinud. Aastal 2003 produtseeris Tomoko Kawase, kes nägi Asukas potentsiaali, Sonic Groove'i (avex traxi all-leibel) väljaandel tema esimese soolosingli "♥Wanna be your girlfriend♥". Laulu kasutati draama Ashita Tenki ni Naare lõputeemana. Singel jõudis Oriconi edetabelites kõigest 60. kohale, kuid kogus Asukale tuntust. Viis kuud hiljem kirjutas kuulus SPEED-i laulukirjutaja Hiromasa Ijichi tema teise, punk-pop-singli "Tatta Hitori no Kimi". Seda mängiti sellistes saadetes nagu "Music Station", "Pop Jam", kuid teda osteti vähem kui esimest singlit, nii et ta jäi Oreconi edetabelites 79. kohale. 4. detsembril 2004 teatati, et Asukast saab ansambli Hinoi Team juht. Ansambli liikmeid otsiti tantsu- ja laulukoolist Caless, kus Asuka ja Hikaru olid laulmist ja tantsu õppinud. Algkoosseisu kuulusid peale Asuka veel Hikaru, Keika Matsuoka ja Mizuki Inoue, kuid viimane otsustati välja vahetada Rina Takenakaga. Hinoi Teami debüüt oli ette nähtud 5. veebruarile 2005, kuid see lükati edasi 18. maile. Nende esimene singel "Ike Ike" pani aluse Hinoi Teami kasvavale populaarsusele. Teine singel "King Kong" kuulutati välja enne esimest. "Drifter" (3. juuli 2003) "♥Wanna be your girlfriend♥" (19. november 2003) "Tatta Hitori no Kimi" (たったひとりの君; 14. aprill 2004) "Ike Ike" (18. mai 2005) [2005.05.18] IKE IKE "King Kong" (27. juuli 2005) "Night of Fire/Play With The Numbers" (14. detsember 2005) "Sticky Tricky And Bang" (8. märts 2006) "Super Euro Party" (15. märts 2006) Asuka kasv on 158 cm. Tema veregrupp on B. Tema lemmikvärvid on must ja punane, lemmiktoidud on umeboshi ja tomatid. Tema harrastused on tähtede ja väikeste laste vaatamine ning laulusõnade kirjutamine. Ta oskab magada jupikaupa. Ametlik koduleht Sissekanne saidil generasia.com
Kaisma järv

Kaisma järv (ka Kaisma Suurjärv) on järv Pärnumaal Kaisma külast 5 km loodes. Järve pindala on 140,4 ha, suurim sügavus on 2,1 m ja keskmine 1,25 m. Järve kaldajoone pikkus on umbes 6 km. Asub 35,7 m kõrgusel merepinnast Lääne-Eesti madalikul. Kaisma järv on nõrga läbivooluga, sisse voolavad mõned kraavid ja esineb allikaid. Järvest voolab läbi Kaisma Väikejärve välja Enge jõgi. Kaisma järve idakaldalt saab alguse umbes 1,5 km matkarada, mis lõppeb järve põhjaosas oleva vaatlustorniga. Varem oli ümber järve ka 6 km pikkune matkarada, kuid selle lõuna ja kaguosa on nüüdisajal raskesti läbitav (vana laudtee ja sillad on lagunemas). 2020. aasta oktoobris oli 6 km pikkune rada läbitav, kuid tuleb olla ettevaatlik. Järve kaldal asub puhkeala. Sealset munitsipaalmaal toimuvat puhkemajandust korraldab MTÜ Järvemaastik. Ettevõtlusega tegeleb OÜ Kaisma Suurjärve Puhkeala, mis rendib saunamaja, päikeseterrassi, jahimaja ja aita. Võimalik on laenutada veesõidukeid, sõudepaate ja matkasüstasid. Kaisma Väikejärv Kaisma järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 29.04.2013) Järve puhkeala koduleht
Maardu järv

Maardu järv (ka Liivakandi järv) on järv Harjumaal Maardu linna lõunaosas. Järv on 160 hektarit suur ja ümara kujuga, suurim sügavus küündib 3,7 meetrini. Asub merepinnast 33 m kõrgusel Põhja-Eesti lavamaal. Läbivool on suhteliselt tugev, sisse voolab kraave ja esineb allikaid, väljavool toimub Kroodi oja kaudu Muuga lahte. Maardu järv oli looduslik veekogu, mis pärast kraavi kaevamist 1894. aastal tühjaks jooksis. Järv taastati 1939, misjärel oli see kasutusel Maardu keemiatehase veereservuaarina. Järv jäätub kergesti ja on populaarne kalastajate seas. Järve põhjakaldal asub supluskoht. Maardu järv keskkonnaportaalis
Kroodi oja

Kroodi oja (ka Kroodi kanal) on oja Harjumaal Maardu linnas. Kroodi oja saab alguse Maardu järve põhjakaldalt, voolab läbi Maardu linna ja suubub Muuga lahte. Kroodi oja on üks Eesti reostunuimaid veekogusid. Oja vee kvaliteeti mõjutas piirkonnas pika aja jooksul toimunud fosforiidi kaevandamine ja rikastamine. Kroodi oja ehk Kroodi kanal kaevati Maardu järve ja Muuga lahe vahele 1893. aastal. Oja kallastel on asunud tööstuspiirkond: vasakul kaldal Maardu tööstusrajoon ja paremal kaldal endise ASi Eesti Fosforiit alad. Oja vee kvaliteet oli halvim 1960. ja 1970. aastatel, mil Maardu keemiakombinaadis toodeti väävelhapet ja superfosfaati. Sel ajal ei rakendatud vee kaitseks mingeid meetmeid ja kogu reostus juhiti ojja, mille kaudu see jõudis Maardu järve ja Muuga lahte. Olukord hakkas paranema 20. sajandi sajandi lõpus, kui fosforiiditootmine Maardus lõppes ja ettevõtted hakkasid pöörama tähelepanu ka keskkonnale. Tänapäeval on vee kvaliteet paranenud, ent vees leidub jätkuvalt jääkreostust. 2015. aastal läbi viidud uuringu tulemusena selgus reostuse levik ja iseloom: ülemjooksul leidub reostust sealsete tiikide mudastes põhjasetetes (naftasaadused, tsink, vask, nikkel, plii); kesk- ja alamjooksul esineb pinnasereostust (arseen, tsink, vask, plii, kaadmium); kogu oja ulatuses leidub fenoole ja raskmetalle; ka tiikide alal leidub naftasaadustega reostunud vett. 2017. aastal sõlmis Keskkonnaministeerium ettevõtetega Savaterra Oy ja SavaClean OÜ lepingu oja puhastamiseks. Puhastustööd lõppesid 2021. aasta lõpus. Tööde 8,8 miljoni euro suurusest maksumusest tuli 85% Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfondist ja 15% osa kaeti Keskkonnainvesteeringute Keskuse keskkonnaprogrammist ja riigieelarvest. Järgmise 50 aasta jooksul tehakse Kroodi oja põhja- ja pinnavee seiret. Kroodi oja Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 25. jaanuaril 2015) Kroodi oja puhastatakse reostusest. Keskkonnaministeerium, 30.11.2017. Vaadatud 04.01.2018. Ükskõiksuse roe. Harju Elu, 06.11.2015. Vaadatud 04.01.2018. VIDEO: Eesti kõige saastatum veekogu Kroodi oja sai puhtaks. Keskkonnaministeeriumi veebisait.
Alajõgi

Alajõgi on jõgi Ida-Viru maakonnas. Jõgi saab alguse Kõnnu Pikkjärves Ongassaare küla lähedal ja suubub Peipsi järve Alajõe külas, olles 29 km pikk ja 150 km² valgalaga.
Koosa jõgi

Koosa jõgi on jõgi Tartumaal Peipsiääre vallas Praaga külas. Koosa jõgi eraldub Kavastust idas Emajõest ja suubub Peipsi järve 1,5 km Emajõest põhja pool. Jõe pikkus on 10,7 km. Jõgi kuulub Emajõe vesikonda. Koosa jõgi Eesti looduse infosüsteemis
Kohtla jõgi

Kohtla jõgi on jõgi Ida-Viru maakonnas. Purtse jõe parempoolne lisajõgi. Jõe lähe asub Mäetaguse aleviku lähedal ning see suubub Purtse jõkke, olles 29 km pikk ja 189 km² valgalaga.
Harku oja

Harku oja on oja Harjumaal. Oja saab alguse Muraste külas Muraste rabast loodes Tallinna–Rannamõisa–Kloogaranna tee lähedal ja suubub Harku järve. Oja pikkus on 16,3 km ja valgala pindala 30,5 km². Lõunast suubub Harku ojja Harku karjäärist vett ära juhtiv kraav. Keskjooksul kulgeb oja piki Tabasalu raba lõunaserva. Suurema osa pikkusest voolab oja kunstlikus voolusängis. Harku joastik Harku oja keskkonnaportaalis
Pink

Pink on iste, mis on harilikult kõva, jalgadega ja mahutab kõrvuti istuma mitu inimest. Pink on tihti valmistatud puidust, aga võib olla ka kivist, betoonist, metallist või muust materjalist. Pingil võib olla, aga ei pea olema seljatugi, käetoed. Pinke kasutatakse nii toas kui õues. Jalapink Lihtne seljatoega puust pink Puust aiapink Metallist pargipink Tänavapink Kivist pink Kirikupingid Koolipink Koolipink Kihnu muuseumis Varjuga palkpink Palkpink Poolpalgist ja pakkudest pink Massiivsest jalakatüvest ühes tükis lõigatud pink (otse) ja kuusest saetud lahtivõetav pink (vasemal) Pingid Ruhnu puukirikus rabamispink rennitagune pink seinapink  Pink – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Barbarid

Barbar (vanakreeka βάρβαρος bárbaros, sõna-sõnalt 'bar-bar-kõneleja') tähendas vanaaja kreeklastel algselt igasugust isikut, kes ei kõnelnud kreeka keelt või kõneles seda halvasti, see tähendab arusaamatult kõnelejat. Samas tähenduses võtsid sõna kasutusele roomlased. Ülekantud tähenduses nimetatakse barbariks tsiviliseerimatut, harimatut inimest. Barbarism https://www.eki.ee/dict/vsl/index.cgi?Q=barbar&F=M&C06=et
Soitsjärv

Mitte segi ajada Tartumaa Võnnu valla Soitsejärvega Soitsjärv on järv Tartumaal Tartu vallas, Saadjärvest 1 km kirdes. Soitsjärv on 158,2 ha suur, suurim sügavus küündib 8 meetrini. Ta asub Vooremaal 53 m kõrgusel merepinnast. Järv on nõrga läbivooluga. Soitsjärv Eesti looduse infosüsteemis
Klooga järv

Klooga järv (ka Lodijärv) on põhja-lõunasuunaline piklik järv Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Klooga alevikus. Klooga järv on 132,9 ha suur, suurim sügavus on 3,6 m. Järv saab oma veed kraavidest ja allikatest, väljavool toimub kraavi (Kloogajärve oja) kaudu Vasalemma jõkke. Klooga järv veebiportaalis eestigiid.ee Klooga järv Eesti looduse infosüsteemis
Imemuinasjutt

Imemuinasjutt on muinasjututüüp, milles juhtub midagi üleloomulikku ning mille tagajärjel saavad pahad karistuse ja muinasjutt ilusa lõpu. Tegelasteks on tavaliselt kuningasoost inimesed ja vaesed inimesed. Mitmes keeles nimetatakse imemuinasjutte ka pärismuinasjuttudeks. Imemuinasjutud kuuluvad Aarne-Thompson-Utheri tüübikataloogi numeratsioonis vahemikku ATU 300–745A. Imemuinasjuttudele on iseloomulik, et loos toimub ebatavalisi sündmusi, süžee on põhjalikumalt välja arendatud kui teistes rahvajutužanrites, tegevuskoht ja -aeg on ebamäärased (esinevad vormelid nagu ükskord ammu-ammu ühes kuningriigis). Tavaliselt on tegu olnud selgelt väljamõeldisega, rääkijad ise pole jutte uskunud. Lohetapja Imemuinasjutud. Tartu Ülikooli rahvaluule õppetooli koduleht. (Kasutatud 25. juunil 2010.)
Tänavjärv

Tänavjärv on järv Harjumaal Lääne-Harju vallas Hatu külas, Nõvast 9 km kagus, Veskijärvest umbes 1,2 km ida pool. Järv jääb Läänemaa Suursoo maastikukaitsealale, Tänavjärve sihtkaitsevööndisse. Järvest lõuna poole jääb Mustjärv (Vedama Mustjärv), ida poole jääb Pilli järv (Soeotsa Mustjärv). Järvest põhja ja kirde poole jääb Tänavjärve raba, lääne ja loode poole jääb Veskisoo. Tänavjärv on keset raba paiknev liivakallastaega järv. Järv on pehme- ja heledaveeline ning semidüstroofne ehk poolhuumustoiteline. Järv toitub peamiselt sademetest. Järv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Tänavjärve keskkonnaregistri kood on VEE2028300. 2018. aastal püüti järvest võrguga kontrollpüügil 5 liiki kalu. Järv on rohketoiteline ja rikas haruldaste veetaimede poolest ning seetõttu kaitse all. Kaldataimena on siin dominant harilik porss. Laia levikuga on siin ka harilik pilliroog, sooalss ja tarnad. Siin-seal leidub ka harilikku sinihelmikat, ubalehte, sookailu, tupp-villpead, harilikku kukemarja ja nõelalssi. 2017. aastal loendati siin seire raames tänikvesilike ja kahepaiksete isendeid. Järves elab jõevähk. Tänavjärve idapoolses otsas on RMK puhkeplats. Järve ümbrust on räsinud mitmed metsatulekahjud (vt ka Vihterpalu metsapõlengud) Ammustel aegadel toimis ühendus Veskijärvega Tänavjärve raba Veskijärv Keskkonnaagentuur. "Veskijärv". Keskkonnaregister. Vaadatud 9.11.2020. Keskkonnaagentuur (2018). "Väikejärvede hüdrobioloogiline seire 2018". Keskkonnaseire Infosüsteem (KESE). Vaadatud 9.11.2020. Keskkonnaagentuur (2017). "Kahepaiksete seire 2017. a." Keskkonnaseire infosüsteem (KESE). Vaadatud 9.11.2020. Keskkonnaagentuur (2019). "Jõevähi seire 2019. a." Keskkonnaseire infosüsteem (KESE). Vaadatud 9.11.2020. Tänavjärve lõkkekoht Teet Krause (25.09.2014). "Veskijärv ja Tänavjärv - kaunid hetked kalastajale". kalale.ee. Vaadatud 9.11.2020. Tänavjärv keskkonnaportaalis RMK lõkkekoht Video lennust Tänavjärve ja Veskijärve kohal
Eeter TV

Eeter TV oli muusikavideoid ja jutusaateid edastav Eesti telekanal, mille saateid tootis AS Santenor. Eeter TV eellane oli samale omanikule kuulunud CiTV (Pimp TV). Santenori enamusomanik oli investeerimispank Lõhmus, Haavel & Viisemann. 2006. aasta novembris investeeris Lõhmus tegevust alustanud Eeter TV-sse 1,2 miljonit krooni. Eeter TV-d levitati Starmani kaabeltelevisioonivõrgus. See oli Eestis Alo TV kõrval teine muusikatelekanal. Eeter TV oli eetris umbes kaks kuud. 9. veebruaril 2007 sõlmiti AS-iga Kalev aktsiamüügileping, kuid Kalev taganes sellest. "Kalev taganeb Eeter TV omanikfirma ostust" ERR Uudised 8. märts 2007 "Eeter TV saatus selgub lähikuudel"[alaline kõdulink] Postimees, 22. jaanuar 2007 Galerii kanali saatepäevast 17. detsember 2006 "Ajaleht: Eeter TV on raskustes" Postimees, 11. jaanuar 2007
Kuurium

Kuurium (ladina Curium) on keemiline element järjenumbriga 96. Ta on nimetuse saanud Marie ja Pierre Curie järgi. Kuurium on sünteetiline element, mida saadakse näiteks plutooniumi pommitamisel alfaosakestega (heeliumiioonidega). Kuid peamine kuuriumi saamise viis on plutooniumi, esialgu uraani pommitamine neutronitega pikka aega ja suurel hulgal. Kõik kuuriumi isotoobid on radioaktiivsed. Neist pikima elueaga on isotoop massiarvuga 247, mille poolestusaeg on 15,6 miljonit aastat. Omadustelt on kuurium aktinoid. Kuurium sünteesiti esimest korda 1944. aastal. Facts About Curium Live Science
Afeel

Afeel (kr sõnadest apo 'eemal, kaugel' + hēlios 'Päike') ehk päikesekaug on ümber Päikese tiirleva taevakeha orbiidi punkt, mis asub Päikese massikeskmest kõige kaugemal. Afeeli vastaspunkt on periheel. Maa on afeelis juulis, mistõttu põhjapoolkera suved on üldiselt pisut jahedamad ja pikemad kui lõunapoolkera suved (muude tingimuste võrdsuse korral). Termini "afeel" võttis kasutusele Johannes Kepler. Apogee Periheel Fairbridge, Rhodes W. (1997). Apsis, apsides. Entsüklopeedias Shirley, James H. & Fairbridge, Rhodes W. (Toim.), Encyclopedia of Planetary Sciences (Encyclopedia of Earth Sciences Series). Springer. Lk 26. ISBN 0412069512
Periheel

Periheel ehk päikeselähis on ümber Päikese tiirleva taevakeha orbiidi punkt, mis asub Päikese massikeskmele kõige lähemal. Periheeli vastaspunkt on afeel. Maa on periheelis jaanuaris, mistõttu põhjapoolkera talved on üldiselt pisut pehmemad ja veidi lühemad kui lõunapoolkera talved (seda muude tingimuste võrdsuse korral). Termini "periheel" võttis kasutusele Johannes Kepler. Perigee Afeel Fairbridge, Rhodes W. (1997). Apsis, apsides. Entsüklopeedias Shirley, James H. & Fairbridge, Rhodes W. (Toim.), Encyclopedia of Planetary Sciences (Encyclopedia of Earth Sciences Series). Springer. Lk 26. ISBN 0412069512