laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vello Saar

Vello Saar (16. aprill 1958 Räpina – 17. juunil 2024 Põlva) oli Eesti ettevõtja. Tal on kolm last. Üks nendest on Marika Saar. 1983. aastast saadik töötas ta Värska sanatooriumis. Alates 1993. aastast oli ta AS Värska Sanatoorium juhatuse esimees ja üks omanikest. Ta oli ka AS Värska Veekeskus ja OÜ Värska Vara juhatuse liige. Samuti oli ta Eesti Rehabilitatsiooniasutuste Liidu juhatuse liige, Eesti Terviseturismi Ühenduse juhatuse liige, SA Lõuna-Eesti Turism nõukogu liige, Räpina Inkubatsioonikeskuse nõukogu liige ning Seto Kongressi Vanemate Kogu liige. Ta on olnud Värska vallavolikogu esimees.[viide?] 2012 Põlvamaa Vapimärk 2016 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2020 Võru maakonna aasta ettevõtja 2022 Võrumaa vapimärk "Ühine Setomaa. Vello Saar". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2017. Vaadatud 28. septembril 2017. Kagu-Eesti edukaimad firmad tegelevad ehituse ja puiduga. Lõunaleht, 7.07.2009 Inforegister. Vello Saar[alaline kõdulink] Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Novosili rajoon

Novosili rajoon (vene keeles Новосильский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti keskosas. Rajooni keskus on Novosili linn. Rajoon piirneb kirdes Korsakovo rajooniga, idas Novoderevenkovski rajooniga, kagus Verhovje rajooniga, edelas Zalegoštši rajooniga ja loodes Mtsenski rajooniga. Rajooni pindala on 778,3 km². Elanike arv oli 2012. aastal 8392, 2009. aastal 9594 ja 2002. aastal 10 591. Novosili rajoonis on 81 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Novosili linna) ja seitsme külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Zuša, Kolpjonka, Panikovets, Nerutš, Pševka, Ditšnja, Vereštšaga, Rakovka ja Malaja Rakovka. Q126719912
Auger de Moléon de Granier

Auger de Moléon Granier (umbes 1600 – pärast 1652) oli prantsuse literaat. Ta valiti septembris 1635 Prantsuse Akadeemia liikmeks (38. tool), kuid heideti kuus kuud hiljem varguse pärast välja.
Ülle Podekrat

Ülle Podekrat (16. detsember 1958 – 12. august 2016) oli eesti rahvakultuuri edendaja ja muusikapedagoog. 1982. aastal asus tööle Põlva lasteaia Mesimumm muusikaõpetajana. ta oli Lõuna-Eesti lasteaedade folklooripidude ja üle-eestilise lasteaialaste rahvamängude festivali „Kes aias?“ algataja ja peakorraldaja. 1988. aastal asutas ta folkloorirühma Käokirjas. Ta oli aastaid Eesti rahvamuusikatöötluste festivali Moisekatsi Elohelü idee autor ja peakorraldaja 2000 Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind 2005 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (pärimuspõhise muusikaõpetuse süsteemi loomine ja folklooripidude korraldamine) 2006 Valgetähe V klassi teenetemärk 2007 Pärimuskultuuri auhind 2013 Põlvamaa aasta kultuuripreemia 2014 Põlvamaa Vapimärk "Moisekatsi Elohelü. Ülle Podekrat". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2017. Vaadatud 28. septembril 2017. In memoriam – Ülle Podekrat. Koit, 16. august 2016 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Karsti lambakoer

Karsti lambakoer on Sloveeniast pärinev koeratõug. Tõustandardi järgi on Karsti lambakoer on suurepärane karjakoer ja väga hea valvur. Tänapäeval kasutatakse teda rohkem valve- ja kaitsekoerana. Samas allikas on koera käitumise/iseloomu kohta muuhulgas kirjas: "Heatahtliku olemusega, julge ja valvas, olemata kuri; oma peremehe suhtes väga andunud; mõõdukalt elava temperamendiga." Pildid "KARST SHEPHERD DOG" (PDF) (inglise). FCI. Vaadatud 24.09.2017. "Karsti lambakoer" (PDF). EKL. Vaadatud 24.09.2017.  Karsti lambakoer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Karsti lambakoer veebisaidil koer.ee
Mehhanism

Mehhanismiks nimetatakse tehislikult loodud kehade süsteemi, mis on ette nähtud ühe või mitme keha liikumise teisendamiseks ühe või mitme teise keha nõutavaks liikumiseks. Sageli muudab mehhanism kiirusi, jõudusid ja pöördemomente, teisendab üht liikumist teiseks. Lihtmehhanismid on lihtsa ehitusega seadmed, millega muudetakse ülekantava jõu suurust või suunda, näiteks kang, kaldpind, kiil, plokk, tali, pöör. Nende puhul kehtib mehaanika kuldreegel: nii mitu korda, kui lihtmehhanismi kasutamisel võidetakse jõus, kaotatakse läbitud tee pikkuses. Hammasmehhanismid:hammasülekanne, Malta rist, tähtmehhanism, planetaarmehhanism. Painduvate lülidega mehhanismid: liigendmehhanism. Friktsioonmehhanismid: kettülekanne, rihmülekanne, trossülekanne. Kiilmehhanismid. Nukkmehhanismid. Kruvimehhanismid. Varbmehhanismid: väntmehhanism, kulissmehhanism. Paindlik mehhanism Masin Ülekanne
Lepikeste

Lepikeste oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Suure-Veerksu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Räpina kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Liismiti

Liismiti oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Sõreste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kanepi kihelkonda.
Hispaania mastif

Hispaania mastif on Hispaaniast pärinev koeratõug. Tõustandardis on koera käitumise/iseloomu kohta muuhulgas kirjas: "Väga ilus ja arukas koer ning see peegeldub ka tema ilmest. Rustikaalne, kiinduva loomuga, sõbralik ja väärikas koer." Pildid "SPANISH MASTIFF" (PDF) (inglise). FCI. Vaadatud 28.09.2017. "Hispaania mastif" (PDF). EKL. Vaadatud 28.09.2017.  Hispaania mastif – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Hispaania mastif koer.ee saidil
Liitva

Liitva on Võru linnaosa. Linnaosa tänavaid: Kivi, Pae, Eterniidi, Kruusa. https://web.archive.org/web/20170928194928/https://www.vorumaateataja.ee/toimetus/kontakt/60-uudised/16124-voru-kandles-arutati-2017-2018-liitva-linnaosas-kavandatavaid-tanavaehitustoeid (vaadatud 28.09.2018)
Liitva (küla)

Liitva oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Navi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Liivaku

Liivaku oli mitme Eesti küla nimi: Liivaku (Järvamaa) Liivaku (Virumaa) Liivaku (Võrumaa) Liivaku järv Liivaku mõis Liivakupalu
Liivaku (Võrumaa)

Liivaku oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Tursa küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Hargla kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Mehaaniline kulumine

Mehaaniline kulumine on kulumine, mille põhjustab hõõre kahe või rohkema kokkupuutuva pinna liikumisel. Mehaanilisel kulumisel on ülekaalus mehaanilised mõjutused. Abrasiivkulumine Pindväsimuskulumine ehk piting Joaskulumine Erosioonkulumine Kavitatsioonkulumine Fretingkorrosioon kulumiskindlus
Luhtu

Luhtu oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Parmupalu ja Tundu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Hargla kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel. Eesti kohanimeraamat
Charles Louis de Bourbon

Charles Louis de Bourbon (2. november 1933 Nijmegen – 16. november 2022 Toronto) oli naundorffistlik Prantsusmaa trooninõudleja Charles XIII ja Provence'i krahvi nime all. Tema vanemad olid Louis Jean Henri Charles Adelberth de Bourbon ("Louis-Adelberth I"; 1908–1975) ja Gudrune Marie Naumann. Pärast isa surma 8. jaanuaril 1975 oli ta Naundorffide noorema (Kanada) haru pea Charles XII nime all. Pärast Naudorffide vanema liini väljasuremist 21. detsembril 2008 oli ta kõigi Naudorffide pea ja trooninõudleja Charles XIII nime all, kuna viimane Prantsusmaa Naundorff Charles de Bourbon oli ka Charles XII. Tema abikaasa oli Arline-Marie Winchester (sündinud 1933, tsiviilabielu 1953 Markhamis, kiriklik abielu 3. aprillil 1982 Pariisis) ja nende lapsed on: Philippe-Charles de Bourbon (1953–1955) Marie-Louise de Bourbon (sündinud 1955), abiellus John Albert Richard Knightiga Michel-Henri de Bourbon (sündinud 10. veebruaril 1957 Torontos), abiellus 1976 Deborah Deaniga (sündinud 1956), lahutatud 1984; abiellus Jacqueline Anne Rodrigues'ga; abiellus Yvonne Serdariga Jean-Edmond de Bourbon (sündinud 1960), abiellus Laura Linda Rudyga
Lukatsi

Lukatsi oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Ihamaru küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda.
Mamastõ-Mõtsanuka

Mamastõ-Mõtsanuka (ka Mammaste-Metsanurga) oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Mammaste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Matimäe

Matimäe oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Taheva küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Hargla kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Mehka

Mehka oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Kuutsi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Hargla kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Murra

Murra oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Rummi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Urvaste kihelkonda. Küla kaotati 1940. aastatel.
Mäe-Häätarõ

Mäe-Häätarõ oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Häätaru küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda.
Määrästü

Määrästü (ka Määrastu) oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Säkna küla alale. Kihelkondlikult jäi küla Räpina ja Põlva kihelkonna alale. Küla kaotati 1970. aastatel.
Abrasiivkulumine

Abrasiivkulumine on kulumine, mille puhul abrasiivosakesed (liiv, tolm, metallikillud) kraabivad ja lõikavad materjali pinda. Abrasiivi poolt lahti lõigatud laast toimib omakorda abrasiivosakesena, muljub hõõrdepinda ja mustab määrdeõli. Kui hõõrduvate pindade konarad puutuvad üksteise vastu, siis nad deformeeruvad plastselt ja nende tippudes tekivad suured kontaktpinged. Alati võivad pinnakonarad ka haakuda. Mahalõigatud pinnakonar aga toimib jälle abrasiivosakesena. Abrasiivkulumise vähendamiseks kõvendatakse pindu karastamise või metallkeraamiliste ja teiste kõvade ainetega katmise teel. Oluliselt vähendab abrasiivkulumist ka määrimine, pinnasileduse suurendamine ja pinna kõvendamine. Kulumise intensiivsus oleneb peamiselt pindadevahelisest survest ja vähem pindade omavahelisest libisemisest. Väga oluline on hõõrduvaid pindu kaitsta abrasiivosakeste vahele sattumise eest. Selleks tihendatakse masina koostu tihenditega. Mehaaniline kulumine kulumine kulumiskindlus
Mõndsi

Mõndsi (ka Mõntsi, Mõnsi) oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Heisri küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kanepi kihelkonda.
Ora

Ora oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Metste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. 1930. aastatel oli see asula paikkonna staatuses.
Palopää

Palopää oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Jaanikeste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Räpina kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Pihosi

Pihosi (ka Pihostõ) oli küla Tartumaal. Küla jääb tänapäeval Jõepera ja Meeksi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Räpina kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel. Vana-Pihostõ Vastsõ-Pihostõ
Piili

Piili (ka Peeli) oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Tundu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Hargla kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel. Peeli jõgi
Pindväsimuskulumine

Pindväsimuskulumine ehk piting tekib detaili pinnakihi mikromahtude korduva deformeerimise tagajärjel. Näiteks kuullaagri kuulid, veeredes mööda laagrivõru veeretee pinda, tekitavad vahelduvaid kontaktpingeid. Samad pinged tekivad ka hammasratta hamba pinnas. Mõne aja pärast (miljonid pingetsüklid) hakkavad arenema väsimuspraod ja pinnatükike eraldub, jättes järele väikese augu. Materjalipind, mis sel moel auklikuks kulunud näeb välja nagu rõugearmidest puretud. mehaaniline kulumine kulumiskindlus kulumine
Piirimäe

Piirimäe on paikkond Võru maakonnas Põlva vallas Aarna küla alal. Enne 1930. aastaid oli see küla staatuses. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Piirimäe mõis
Pudru

Pudru või Pudruküla oli mitme Eesti küla nimi: Pudru (Valgamaa) Pudru (Viljandimaa) Pudru (Võrumaa)
Pudru (Võrumaa)

Pudru oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Hänike küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Urvaste kihelkonda.
Punaku

Punaku oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Karilatsi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1940. aastatel.
Punni

Punni oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Jaanikeste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Räpina kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Punsaku

Punsaku oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Kääpa küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel. Punsaku järv
Puusta

Puusta oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Võuküla küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Räpina kihelkonda. Küla kaotati 1940. aastatel. Puusta mõis
Novoderevenkovski rajoon

Novoderevenkovski rajoon (vene keeles Новодеревеньковский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Homutovo alev. Rajoon piirneb kirdes Tula oblastiga, idas Lipetski oblastiga, lõunas Krasnaja Zarja rajooniga, edelas Verhovje rajooniga, läänes Novosili rajooniga ja loodes Korsakovo rajooniga. Rajooni pindala on 1024,9 km². Elanike arv oli 2012. aastal 10 520, 2009. aastal 12 698 ja 2002. aastal 13 486. Novoderevenkovski rajoonis on 81 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Homutovo alevi) ja seitsme külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Ljubovša ja Gogol. Q126719912
Pürenee mastif

Pürenee mastif on Püreneede Hispaania osast Aragónist pärinev koeratõug. Tõustandardis on koera kasutuse kohta kirjas järgmist: "Valvamine ja kaitse. Varasematel aegadel oli pürenee mastif kasutusel tõrjeks kiskjate, peamiselt huntide ja karude, vastu. Tänapäeval on ta suurepärane maamõisade ja nende asukate valvur; kergesti koolitatav." Samas allikas on koera käitumise/iseloomu kohta muuhulgas kirjas: "Inimsõbraliku, rahuliku, suursuguse ja hästi intelligentsena on ta samas julge ja uhke võõraste suhtes, kelle eest ta kunagi tagasi ei kohku." Pildid "PYRENEAN MASTIFF" (PDF) (inglise). FCI. Vaadatud 28.09.2017. "Pürenee mastif" (PDF). EKL. Vaadatud 28.09.2017.  Pürenee mastif – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Pürenee mastif veebisaidil koer.ee
Balthazar Napoleon IV de Bourbon

Balthazar Napoleon IV de Bourbon (sündinud 29. juulil 1958) on India advokaat, põllumees, India Bourbonide (Bourbon-Bhopalide) perekonna pea ja Clermonti krahv. Tema vanemad on Salvador III (Mumtaz Masih, 1917–1978) ja Mary Matilde Green. Tema abikaasa on Elisha Pacheco, nende lapsed on Frederick, Shergari hertsog (sündinud 1985) Michelle (sündinud 1988) Adrian, Rehti hertsog (sündinud 1992) [1]
Kolmhark

Kolmhargiks nimetatakse kolmeharalist oda. Vana-Roomas kuulus kolmhark lisaks võrgule ja pistodale kergegladiaatori retiariuse (retiaari) relvastuse hulka. Relva kolm haru olid ca 10 cm pikad ning olid kidadeta, et hoida hargiharusid takerdumast võitluse käigus võrku või vastasesse. Vahel oli keskmine haru kaks korda pikem. Kolmhark oli suure ulatusega torkerelv haavade löömiseks või vastase tasakaalust väljaviimiseks. Hargi vart kasutati ka võitluskepina. Retiariuse vastaseks määrati tavaliselt secutor, raskegladiaator, kes kandis nähtavust piiravat kiivrit. Kolmhargiga kiireid torkeid ja petteliigutusi tegeva retiariuse eesmärgiks oli vastase tähelepanu hajutamine, et talle edukalt võrk peale heita. "Rooma areenivõitleja käsiraamat", Tallinn, AS Äripäev, 2017 lk 97-98. Philip Matyszak. Rooma areenivõitleja käsiraamat. Tallinn, AS Äripäev, 2017  Kolmhark – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Õpilasuurimus

Õpilasuurimus on Eestis gümnaasiumi lõpetamiseks sooritatav juhendatav ja kaitstav individuaalne või kollektiivne uurimistöö. Õpilasuurimus peab olema algupärane, objektiivne ja süsteemne, uurimuse tulemused peavad olema tõendatavad, mõtestatud ja selgitatud. See peab kajastama õpilase uurimistulemusi ja seisukohti ega tohi piirduda refereerimisega. Õpilasuurimuse võib asendada praktilise tööga, mille eesmärgid on uurimistööga samad, kuid mis võimaldab võtta uurimuse aluseks mõne enda loodud teose, õpilasfirma, tehnoloogilise lahenduse, õppematerjali vmt projekti. Praktilise töö uurimuslik osa kirjeldab töö tausta, lähtealuseid ja eesmärke, kontseptuaalset lahendust, töö aktuaalsust, tööprotsessi ning töö tulemust. Õpilasuurimust juhendab kooli töötaja, võib kaasata juhendajaid väljastpoolt kooli. Õpilasuurimuse tegemise ajakava igaks aastaks määrab kooli direktor käskkirjaga, koolidel on oma juhendid õpilasuurimuse ja praktilise töö koostamiseks. Kui töö tehakse kollektiivselt, siis peavad kaitsmisel osalema kõik autorid ühiselt. Õpilasuurimuse ja/või praktilise töö eesmärk on õpilase loova eneseväljenduse, koostöö ja iseseisvalt töötamise oskuse arendamine. Uurimistööd tehes arendatakse oskust koguda uuritava probleemi kohta taustainfot, koguda andmeid ning neid analüüsida, oskust rakendada teoreetilisi teadmisi praktikasse, uurimusküsimuse sõnastamise ning lahenduseks sobiva meetodi, analüüsivahendite valimise ja rakendamise oskust, teadusteksti koostamise oskust ning töö kokkuvõtte koostamise ning töö kaitsmise oskust. Lisaks sellele peaks uurimistöö kinnistama kirjaliku töö tegemise ning oma aja planeerimise oskusi. Õppekavaveebi kirjelduse järgi arendatakse õpilasuurimusega "oskust leida teaduslikke seisukohti ja teha tõendusmaterjali põhjal järeldusi, seada eesmärke ning oma tulemusi hinnata" ning "kriitilist mõtlemist, argumenteerimis-, eneseväljendus- ja esinemisoskust ning oskust töötada erinevate allikate ja andmetega". Õpilaste teadustööde riiklik konkurss Õpilasuurimus (Innove õppekavaveeb) Õpilasuurimuse ja praktilise töö ettevalmistamise ning hindamise tingimused ja kord Uurimistööde ja praktiliste tööde läbiviimise korraldamine gümnaasiumis. Juhendmaterjalid koolidele (Innove õppekavaveeb) Õpilasuurimus sahtlist välja Vikipeedia e-kursuse abiga! (Wikimedia blogi) Vikipeedia artikli kirjutamine ehk Referaat Vikipeediasse, mitte sahtlisse! YouTube, 2021
Nürnbergi kohtuprotsess kuritegudes osalenud arstide vastu

Nürnbergi kohtuprotsess kuritegudes osalenud arstide vastu (ametliku nimetusega United States of America v. Karl Brandt, et al.) oli esimene Nürnbergi järelprotsessidest sõjakurjategijate üle. Nürnbergi arstide protsess toimus pärast Teise maailmasõja lõppu Ameerika Ühendriikide okupatsioonitsoonis Nürnbergis Saksamaal 9. detsembrist 1946 kuni 20. augustini 1947. Süüdistavateks olid 20 koonduslaagrite arsti, üks jurist ja kaks mitte-arsti (Leutheusser, 155:2003). Süüdistatavad Viktor Brack Karl Brandt Karl Gebhardt Waldemar Hoven Joachim Mrugowsky Wolfram Sievers Rudolf Brandt Fritz Fischer Karl Genzken Siegfried Handloser Gerhard Rose Oskar Schröder Hermann Becker-Freyseng Herta Oberheuser Wilhelm Beiglböck Helmut Poppendick Kurt Blome Adolf Pokorny Paul Rostock Konrad Schäfer Siegfried Ruff Georg August Weltz Hans-Wolfgang Romberg Ulrike Leutheusser, Hitler ja naised, Huma kirjastus, 2003; saksa keelest tõlkinud Kersti Kittus; originaali pealkiri "Hitler und die Frauen", 2001. Deutsche Verlags-Anstalt GmbH. OFFICE OF MILITARY GOVERNMENT FOR GERMANY (US), Nurnberg Military Tribunals,Nürnberg, 1946
Voldemar Enno

Voldemar Enno (15. juuli 1926 Võnnu vald, Tartumaa – 2. märts 2023 Tallinn) oli eesti insener, ettevõtja ja hüdroelektrijaamade arendaja. 1943. aastal lõpetas Peravalla algkooli. 1964. aastal lõpetas ta kaugõppes Tallinna Polütehnikumi tööstusettevõtete elektriseadmete eriala. 1973. aastal lõpetas ta kaugõppes Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrotehnikateaduskonna automaatika ja telemehaanika eriala. 1950. aastast töötas Järvselja õppe- ja katsemetsamajandi majandusülemana, hiljem Lääniste kolhoosi elektrikuna, 1962. aastast Kostivere sovhoosis. Aastatel 1963–1965 oli ta Väike-Maarja Maakutsekooli nr 27 tootmisõpetuse meister, 1965–1968 sama kutsekooli elektrotehnika õpetaja. Aastatel 1969–1986 oli ta Põlva rajooni põllumajandusvalitsuse elektrigrupi peainsener. 1986–1987 töötas Eduard Vilde nimelises kolhoosis, 1987. aastast kolhoosi Koit peaenergeetikuna. 1990. aastal asutati tema initsiatiivil AS Generaator, mis asus tegelema hüdroelektrijaamade taaskäivitamisega. Ta oli Saesaare, Leevaku ja Räpina hüdroelektrijaama majandava AS Generaator üks omanikest ning erinevatel aegadel juhatuse esimees ja nõukogu esimees. Ta osales 15 hüdroelektrijaama taastamisel. Ta oli Eesti Inseneride Liidu asutajaliige ja Eesti Elektroenergeetika Seltsi auliige. 2001 Põlvamaa elutöö preemia 2002 Eesti Inseneride Liidu aasta insener 2016 Põlvamaa Vapimärk "Tallinna Polütehnikumi lõpetanute nimekirjad 1921-2015". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2015. Vaadatud 29. septembril 2017. TTÜ lõpetajad 1918–2006 Raivo Sihver. Hüdroenergeetika hing Voldemar Enno saab täna kaheksakümneseks. Koit, 15.07.2006 "Väike-Maarja Õppekeskus 50" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 29. september 2017. Vaadatud 29. septembril 2017. Andres Reimer. Mehed, kes teevad ise elektrit. Ärileht, 26.11.2001 Katrin Pauts. Luksus, mis ei maksa sentigi. Õhtuleht, 14. november 2001 Räpinasse tuleb kaks elektrijaama. Postimees, 7. november 1996 "Põlvamaa kõrgeima autasu pälvis Voldemar Enno". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2017. Vaadatud 29. septembril 2017. "Eesti Elektroenergeetika Seltsi liikmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2017. Vaadatud 29. septembril 2017.
Kuuseehted

Kuuseehted on ehted, millega kaunistatakse jõulu- või näärikuuske.
Herta Oberheuser

Herta Oberheuser (15. mai 1911 Köln – 24. jaanuar 1978 Linz am Rhein) oli saksa arst. Ta tegi Auschwitzi koonduslaagris ja Ravensbrücki koonduslaagris vangidega katseid. 1937. aastal sai Oberheuser Bonnis meditsiinikraadi, spetsialiseerumisega dermatoloogiale. Oberheuser liitus NSDAP-ga internina. Hiljem töötas ta arstina Saksa Tütarlase Liidus (Jungmädelbund, BDM). 1940. aastal määrati Oberheuser SS-i peakirurgi ja Heinrich Himmleri ihuarsti Karl Gebhardti assistendiks. Ravensbrücki koonduslaagris vastutas ta sulfoonamiidide inimkatsete läbiviimise eest naisvangidel. Inimkatseid tehti poola naiste peal. Need eksperimendid olid mõeldud sulfoonamiidide mõju kindlakstegemiseks. Mõju saamiseks nakatati vange stafülokokkide, gaasgangreeni ja Clostridium tetani bakteriga. Neid opereeris ka dr Oberheuser. (Leutheusser, 155:2003) Lisaks eksperimentidele tegeles Oberheuser ka sunniviisiliste abortidega, mida tehti naisvangidele, kes olid seitsmendat või kaheksandat kuud rasedad. Arstliku sekkumise kõrval esines ka surnuks peksmist, mille tagajärjel looted aborteerusid. Ühe allika kohaselt mõrvanud ta ka terveid lapsi õli ja evipan'i (heksobarbitaal (N01AF02)) süstidega ning eemaldanud jäsemeid ja elutähtsaid elundeid. Nürnbergi arstide protsessil süüdistati Oberheuserit ainsa naisena inimsusvastastes kuritegudes. (Leutheusser, 155:2003) Oberheuserist sai sõjakurjategija ja ta mõisteti 20 aastaks vangi, kuid vabastati hea käitumise eest ennetähtaegselt 1952. aasta aprillis. Ta asus tööle perearstina. Mikaberidze, Alexander (25.06.2013). Atrocities, Massacres, and War Crimes: An Encyclopedia [2 Volumes]: An Encyclopedia (inglise). ABC-CLIO. ISBN 9781598849264. Elutähtsateks elunditeks peetakse elundeid, mille töö häirumine ja/või lakkamine võib mõjutada organismi seisundit nii, et organism ei saa nendeta igapäevast talitlust jätkata. Inimestel: aju, neerud, maks, kopsud ja süda Arstid, veebiversioon (vaadatud 29. septembril 2017) inglise keeles OFFICE OF MILITARY GOVERNMENT FOR GERMANY (US), Nurnberg Military Tribunals, Nürnberg, 1946 Ulrike Leutheusser, "Hitler ja naised", Huma kirjastus 2003. aastal; saksa keelest tõlkinud Kersti Kittus. Originaali pealkiri "Hitler und die Frauen", 2001. Deutsche Verlags-Anstalt GmbH. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Herta Oberheuser ja saksakeelset artiklit de:Herta Oberheuser seisuga 29.09.2017.
Joaskulumine

Joaskulumine on mehaaniline kulumine, mille puhul pinda murendab selle vastu lendav abrasiiv. Sellist kulumist esineb jahvatusseadmetes (desintegraator, jugaveski jne), torutranspordiseadmetes, kateldes jpm. Pinnakõvaduse suurendamine aitab siis, kui see saab suuremaks lenduvate osakeste mikrokõvadusest. Näiteks kuluvad kvartsliiva joas pehme teras, karastatud teras ja kõva valgemalm ühesuguse intensiivsusega. Alles kermisplaat (metallkeraamiline kõvasulam) tõstab kulumiskindlust mitu korda. Sisuliselt toimib joas abrasiivkulumis- ja pindväsimusmehhanism, aga ka teised kulumisnähud. Joaskulumise tuntumaid uurimiskeskusi on Tallinna Tehnikaülikool. Professor Ilmar Kleisi koolkond on seal välja töötanud standardse uurimismetoodika.
Seansikiht

Seansikiht võimaldab eri hostide kasutajatel luua omavahelise sideseansi.  Seansid peavad olema kas täisdupleks- või pooldupleksrežiimis. Seansikiht juhib ja sünkroonib andmeülekannet ning kaitseb ülekande katkestuste eest.