laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sinine banaan

Sinine banaan (Blue Banana, ka Bluemerang, prantsuse keeles Mégalopole européenne) on nimetus Kesk-Euroopa kõige tihedama asustusega piirkonna kohta, mis ulatub Inglismaalt üle Madalmaade ja Saksamaa Põhja-Itaaliani. Banaani või bumerangi kujuga alal on rohkesti suurlinnu ja kokku umbes 110 miljonit elanikku. Piirkonda on koondunud ka suur osa Euroopa majandusest ja rahandusest. Kontseptsiooni esitas Roger Brunet' juhitud rühm prantsuse geograafe 1989. aastal. Algul nimetasid nad vanadest kaubateedest läbitud tööstuspiirkonda Euroopa selgrooks ning sinine on teatavasti Euroopa sümbolvärv (ka olümpiarõngastes).Sinise banaani kujunemise põhjused on tingitud tööstuspiirkondade tekkimisest. Euroring, mille pakkus 1998 välja Roger Brunet ja mille moodustavad linnad ja nende ümbrused, London, Randstad (Rotterdam, Amsterdam, Haag, Utrecht ja nende ümbrus), Düsseldorf, Köln, Frankfurt, Stuttgart, Zürich, Basel ja Pariis.
Kunst.ee

KUNST.EE on aastast 2000 neli korda aastas ilmuv Eesti kunsti- ja visuaalkultuuri ajakiri. Kvartaliajakiri on 1958–1996 ilmunud almanahhi Kunst järjepidevuse jätkaja, seega sisuliselt Eesti vanim kunstialane perioodikaväljaanne. Ajakirja kirjastab sihtasutus Kultuurileht ja ajakirja väljaandmist rahastab Kultuuriministeerium ning toetab ainsa sponsorina Eesti Kunstnike Liit. Ajakirja tulubaas moodustub ettetellimistest ja numbrite üksikmüügist. Aastatel 2000–2008 ilmus ajakiri neli korda aastas (kvartaliajakiri), aastast 2009 aga kaks korda aastas topelt- ehk koondnumbrina (see tähendab: nr 1–2 ja nr 3–4). Aastast 2012 ilmub KUNST.EE jällegi kvartaliajakirjana, kus kõik tekstid on rööpselt eesti ja inglise keeles. Ajakirja kodulehel on elektrooniliselt tasuta kättesaadavad nii kvartaliajakirja KUNST.EE kui ka almanahhi Kunst varasemad numbrid.[1] Aastatel 2000–2008 oli ajakirja peatoimetaja Heie Treier ja kujundaja Tõnu Kaalep. Alates 2009. aastast on ajakirja peatoimetaja Andreas Trossek ja kujundaja Margus Tamm. Ajakiri teeb koostööd kõigi kunstiinstitutsioonide, -kriitikute, kunstiajaloolaste, kunstnikepõlvkondade ja -kooslustega. http://ajakirikunst.ee/?c=ajakirjast&l=et (vaadatud 7.12.2014) www.kl.ee www.eaa.ee Ajakirja koduleht
Kivallirmiutun

Kivalliqi keel (enda nimi Kivallirmiutun, Inuktitun, inuktituti Kivallirmiutut) on Kanada Nunavutis räägitav Ida-Kanada inuiti keel. ingl. Qairnirmiut subdialect. Hõimud: Qaernermiut, (?) Harvaqtormiut ingl. Hauniqturmiut subdialect. ingl. Paallirmiut subdialect. ingl. Ahiarmiut subdialect. ma’na — aitäh ilgaak ᐃᓪᒑᒃ — lumi kaitseprillid nukatugat — noor põdrapull Rahvastik 2001 Nunavut: Shelley Tulloch (2005), Aulapkainahuarniq Inuit Uqauhiinnik Nunavunmi ᐃᓄᐃᑦ ᐅᖃᐅᓯᖕᒋᑦ ᐊᔾᔨᐅᓇᖏᑦᑐᑦ ᓄᓇᕗᒻᒥ Preserving Inuit Dialects in Nunavut[alaline kõdulink], research report. Prepared for the Office of the Languages Commissioner of Nunavut Iqaluit, Nunavut, January 2005
Narva Kunstiühing

Narva Kunstiühing oli aastal 1929 Narvas asutatud kunstnike ühing. Ühingu lõid Voldemar Peil, Aleksander Normak ja Aldred Tuisu. Aastal 1940 lakkas ühing tegutsemast. Aastail 1929–1934 korraldas ühing viis näitust. EE 12. köide, 2003: 361. Narva kunstielu XIX sajandi lõpul ja XX sajandi algul. Ajaleht Sirp, autor R.V, 19.05.2006 (vaadatud 27.01.2013)
Aivilingmiutut

Aiviliki keel (enda nimi Aivilingmiutut, Inuktitut) on Kanada Nunavutis räägitav Ida-Kanada inuiti keel. Aiviliki keel jaguneb kaks murdeks: ingl. Southampton subdialect ingl. Rankin subdialect. Hõimud: Aivilingmiut, (?) Amitormiut Rahvastik 2001 Nunavut: http://www.languagegeek.com/inu/inuktitut.html Shelley Tulloch (2005), Aulapkainahuarniq Inuit Uqauhiinnik Nunavunmi ᐃᓄᐃᑦ ᐅᖃᐅᓯᖕᒋᑦ ᐊᔾᔨᐅᓇᖏᑦᑐᑦ ᓄᓇᕗᒻᒥ Preserving Inuit Dialects in Nunavut[alaline kõdulink], research report. Prepared for the Office of the Languages Commissioner of Nunavut Iqaluit, Nunavut, January 2005
Kunstiteaduslikke Uurimusi

Kunstiteaduslikke Uurimusi (inglise Studies on Art and Architecture) on Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu välja antav teadusajakiri, mis sisaldab originaaluurimusi kunstiajaloo, -teooria ja visuaalkultuuri kohta, samuti avaldatakse kunstiteaduslike raamatute ja ürituste ülevaateid. Ajakiri ilmub aastast 1976, ilmudes 1976–1980 nime "Töid kunstiteaduse ja -kriitika alalt" all (köide 1–3) ja 1981–1986 nime "Kunstiteadus. Kunstikriitika" all (köide 4–6). Aastast 2003 on Kunstiteaduslikke Uurimusi eelretsenseeritav perioodiliselt ilmuv teadusajakiri. http://ktu.artun.ee/ (vaadatud 27.01.2013) Ajakirja koduleht (vaadatud 27.01.2013)
Duilio Bianchini

Duilio Bianchini (14. veebruar 1922 Rimini – 12. märts 2002) oli Itaalia poksija. Bianchini võitis kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1942. aasta Euroopa meistrivõistlustel (Breslau, 1942) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Bianchini poksis oktoobrist 1951 kuni juunini 1956 elukutselisena. Ta pidas kokku 39 kohtumist, millest võitis 20 (neist 6 nokaudiga), kaotas 12 (neist 4 nokaudiga) ja viigistas 7 kohtumist. 1942. aasta Euroopa meistrivõistlused poksis. Breslau 1942. Tulemused inglise keeles Duilio Bianchini veebisaidil BoxRec (inglise) Duilio Bianchini Rimini valla kodulehel. Itaalia keeles
Nunavimmiutitut

Nunaviki keel (enda nimi Nunavimmiutitut ᓄᓇᕕᒻᒥᐅᑎᑐᑦ ) on Kanada Nunavikis räägitav Ida-Kanada inuiti keel. Nunaviki keel jaguneb neli (või kaks) murdeks: Tahagmiut või Tarramiut [rahvas] Tarramiutut või Taqramiutut [keel]. Hõimud: Nuvugmiut, Ungavamiut, Tahagmiut Siqinirmiut. Hõimud: Koksoakmiut, Kangiqsualujjuamiut, Kidlinungmiut Itivimiut Qikirtamiut (ingl. Belcher Islands Inuit) Nunavik: ᑰᑦᔪᐊᕌᐱᒃ (Kuujjuaraapik/Great Whale River), ᐅᒥᐅᔭᖅ (Umiujaq), ᐃᓄᑦᔪᐊᖅ (Inujjuaq/Inukjuak), ᐳᕕᕐᓂᑐᖅ (Puvirnituq), ᒣᓚᓯᒃᑯᑦ (Mailasikkut/Chisasibi), ᐊᑯᓕᕕᒃ (Akulivik), ᐃᕗᔨᕕᒃ (Ivujivik), ᓴᓪᓗᐃᑦ (Salluit), ᑲᖏᖅᓱᔪᐊᖅ (Kangiqsujuaq), ᖁᐊᖅᑕᖅ (Quaqtaq), ᑲᖏᕐᓱᒃ (Kangirsuk), ᐊᐅᐸᓗᒃ (Aupaluk), ᑕᓯᐅᔭᖅ (Tasiujaq), ᑰᑦᔪᐊᖅ (Kuujjuaq/Fort Chimo), ᑲᖏᖅᓱᐊᓗᑦᔪᐊᖅ (Kangiqsualujjuaq), ᑕᕐᐸᖓᔪᖅ (Tarpangajuq) ve ᑭᓪᓕᓂᖅ (Killiniq/Port Burwell). Nunavut: ᓴᓂᑭᓗᐊᖅ (Sanikiluaq) saar. Ka, 1953. Kõrge Arktika ümberpaigutamine (High Arctic relocation): Resolute ja Grise Fiord http://www.languagegeek.com/inu/inuktitut.html Shelley Tulloch (2005), Aulapkainahuarniq Inuit Uqauhiinnik Nunavunmi ᐃᓄᐃᑦ ᐅᖃᐅᓯᖕᒋᑦ ᐊᔾᔨᐅᓇᖏᑦᑐᑦ ᓄᓇᕗᒻᒥ Preserving Inuit Dialects in Nunavut[alaline kõdulink], research report. Prepared for the Office of the Languages Commissioner of Nunavut Iqaluit, Nunavut, January 2005
Javier Fernández

Javier Fernández on mitme tuntud inimese nimi: Javier Fernández, hispaania judoka (1981–) Javier Fernández, hispaania iluuisutaja (1991–) Javier Fernández Fernández, Hispaania poliitik (1948–)
Javier Fernández (iluuisutaja)

Javier Fernández López (sündinud 15. aprillil 1991 Madridis) on Hispaania iluuisutaja, kes võistles meeste üksiksõidus. Ta on kahekordne maailmameister ja seitsmekordne Euroopa meister iluuisutamises. Ühtlasi on Fernández esimene Hispaania sportlane, kes on tulnud iluuisutamises maailmameistriks. Fernández on tulnud Euroopa meistriks aastatel 2013–2019. Maailmameistriks tuli ta esimest korda 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Hiinas Shanghais. 2011. aastast treenis ta Brian Orseri juhendamisel Torontos Kanadas. 2019. aastal lõpetas ta tippspordis võistlemise ja keskendus jääetendustele. 2021. aasta detsembris avas ta Madridis oma iluuisutamisakadeemia ning korraldab iluuisutamislaagreid ka Mehhikos ja Itaalias. Javier Fernandez International Skating Union (vaadatud 31.03.2015) Javier Fernandez is first Spanish figure skating World Champion Emirates 24/7 Sports, 28.03.2015 (vaadatud 31.03.2015)
Michael McCullagh

Michael McCullagh (21. juuni 1922 – 30. märts 2001; London, Suurbritannia) oli Iirimaa poksija. McCullagh osales kergekaalus (kuni 62 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Svend Vadile (Taani) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. McCullagh võitis kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 8. Euroopa meistrivõistlustel (Oslo, 1949) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. 14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles "8. Euroopa meistrivõistlused poksis. Oslo 1949. Tulemused inglise keeles" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 27. jaanuaril 2013. Michael McCullagh veebisaidil Olympedia (inglise)
Nunivaki tšupiki murre

Nunivaki tšupiki murre (tšupiki Cugtun) on Alaskal Nunivaki saarel räägitav keskjupiki keele murre. Vene laensõnad (Vene Ameerika 1733 - 1867): caarralar (< vene сахар) suhkur caayu (< vene чай) tee cainig (< vene чайник) teekann cap'akir (< vene сапоги) saapad cass'ar (< vene часы) tundi culunar (< vene солонина ?) soolamine kala kelipar (< vene хлеб) leib maslar (< vene масло) õli miss'ug (< vene мешок) kott, koti mulut'ug (< vene молоток) vasar paltug (< vene пальто) mantel pelatekar (< vene палатка) telk putuskar (< vene подушка) padi tiisiss'ar (< vene тысяча) tuhat yaassig : (< vene ящик) kast "Nuniwarmiut Piciryarata Tamaryalkuti : Nunivak Island Cup'ig Language Preliminary Dictionary". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2012. Vaadatud 27. jaanuaril 2013.
Freiburgi ülikool

Freiburgi Ülikool (Albert-Ludwigs-Universität Freiburg) on ülikool Saksamaal Freiburgis. Ülikool on asutatud aastal 1457.
Pinneberg

Pinneberg on linn Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal, Pinnebergi kreisi keskus. Pinneberg asub Hamburgist 18 km loodes. Elanike arv on 42 851 (31.12.2011). Pinnebergis on raudteejaam, kus peatuvad paljud kohalikud rongid. Pinnebergis asus aastail 1947–1949 Balti Ülikool. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Tševaki tšupiki murre

Tševaki tšupiki murre (tšupiki Cugtun) on Alaskal Chevakis ja Hooper Bays räägitav keskjupiki keele murre. Vene laensõnad (Vene Ameerika 1733 - 1867): caarralaq (< vene сахар) suhkur caayuq (< vene чай) tee caanik (< vene чайник) teekann cap'akiq ( < vene сапоги) saapad cass'aq (< vene часы) tundi culunaq (< vene солонина ?) soolamine kala kalantaassaq (< vene карандаш) pliiatsi kalmaaniq (< vene карман) liikuva kelipaq (< vene хлеб) leib luussitaq (< vene лошадь) hobune mass’laq (< vene масло) õli, margariin missuulleq (< vene мешок) kott, koti muluk’uuq (< vene молоко) piim mulut'ug (< vene молоток) vasar pal’tuuk (< vene пальто) mantel pelatekaq (< vene палатка) telk putuskaq (< vene подушка) padi spickaq : (< vene спичка) mängu tiititsaaq / tiissitsaaq (< vene тысяча) tuhat yaassiik : (< vene ящик) kast Anthony Cabot Woodbury (1981), Study of the Chevak Dialect of Central Yup'ik Eskimo, University of California, Berkeley, 1981 Alaskool: Chevak Cup’ik Glossary Alaskool: Chevak Cup’ik Glossary Alaskool: Guidebook for Integrating Cup'ik Culture and Curriculum Kashunamiut School District On the Facebook: Cup'ik Word Of The Day - Chevak by Rebecca Nayamin (Kashunamiut School Cup’ik Language Teacher)
Michael Ondaatje

Philip Michael Ondaatje (sündinud 12. septembril 1943 Colombos Sri Lankal) on Kanada proosakirjanik ja luuletaja. Romaani "Inglise patsient" eest sai ta Bookeri auhinna. Selle teose põhjal tehtud samanimeline film võitis üheksa Oscarit. 1997 – Inglise patsient. Tallinn: kirjastus Eesti Raamat. Romaan (originaalis "The English Patient", 1992); tõlkinud Karin Suursalu. 2006 – Inglise patsient. Tallinn: Eesti Päevaleht. Romaan (originaalis "The English Patient", 1992); tõlkinud Kätlin Kaldmaa. 2007 – Anili vaim. Tallinn: kirjastus Tänapäev. (Originaalis "Anil's Ghost", 2000); tõlkinud Ehte Puhang. 2008 – Divisadero. Tallinn: kirjastus Eesti Raamat, sarjas "Nüüdisromaan". (Originaalis "Divisadero", 2007); tõlkinud Urve Hanko 2019 – Sõjakuma. Tallinn: kirjastus Eesti Raamat. Romaan (originaalis "Warlight", 2018); tõlkinud Lauri Saaber. 1965 – Ralph Gustavsoni auhind 1966 – Epsteini auhind 1971 – Kanada kirjandusauhind 1980 – Kanada kirjandusauhind 1992 – Bookeri-McConnelli auhind 1995 – Nelly Sachsi auhind 2000 – Prix Médicis étranger 2018 – Kuldne Bookeri auhind (romaani "Inglise patsient" kui viimase poolesaja aasta parima inglise keeles kirjutatud romaani eest) Kuldse Bookeri pälvis Michael Ondaatje romaan "Inglise patsient". ERR Uudised, 09.07.2018
Kesk-Siberi jupiki keel

Siberi jupiki keel (enda nimi Yupigestun) on Venemaal Tšuktši poolsaarel ja Alaskal St. Lawrence saarel räägitav jupiki keel. Siberi jupiki keel jaguneb neli murdeks: Ungaziki murre (jup. Уӈазиӷмӣ ainsus Уӈазиӷмӣт mitmus; ingl. Chaplino dialect; vene Уназикский говор). Ungazik (посёлок Унгазик või Чаплино) küla on Venemaal Tšuktši poolsaarel. Avani murre (vene Аванский говор). Avan (посёлок Аван) küla on Venemaal Tšuktši poolsaarel. Imtuki murre (vene Имтукский говор). Imtuk (посёлок Имтук) küla on Venemaal Tšuktši poolsaarel. Sivuqaqi murre (jup. Yupiget [rahvas], Yupigestun [keel]; ingles St. Lawrence Island Yupik; vene диалект острова Св. Лаврентия). St. Lawrence (Sivuqa) saar (Alaska). Hõimud: Sivuqarmiit, Pauvuilagmiit, Kukuligmiit, Sikuuvugmiit, Kialigagmiit. märgib: ӈъ = ŋ ӷ = г’ , ӄ = к’ , ӈ = н’ , ў = w , ӽ = х’ * võõrsõnad. Venemaa: йук (ainsus) йугыт (mitmus) inimese аӷна́ӄ naine ата́ isa насӄуӄ pea ӄытӈилъӄўаӄ kinga kand аӷвы́ӄ vaal ука́зиӄ jänes ӄауа́к lind ниӷраӄ puuri мыӄ (ainsus) мыӷыт (mitmus) vesi акин (ainsus) акитын (mitmus) padi хуаӈа mina хуанӄутуӈ me kaks хуаӈкута me (vähemalt kolm) ылъпак sa ылъпытак te kaks ылъпыси sa (vähemalt kolm) ылъна ta ылъкык ta kahe ылън’ит nad (vähemalt kolm) Alaska: igaq : käsi igaghvik : kool aqelqaamavik, aqelqaghvik, aqelqiqvik : hotell yughaghta : preester (katoliku ja protestantliku) tengegkayuk : lennuk igaghyaghqaq : paber ullghitak , pangalgusik : mootorsaan eltughaq : lapselaps sikuq : nõel Sivuqam nangaghnegha = Sivuqaq (St. Lawrence) teave kalanta, tanqighsuun : kalender tanqiq : kuu Qaluvik : jaanuar Nazighaghsiq : veebruar Teghiglugsiq : märts Lluughvik : aprill Kiigem Aghnaa : mai Pinaghvik : juuni Ellngaghvik : juuli Palighvik : august Kumlavik : september Naayvaghvik : oktoober Aqumuq : november Kaneghyengesiq : detsember Alaska Native Language Center : Alaska Native Languages / Population and Speaker Statistics "Поселок Унгазик (Чаплино)". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. veebruar 2009. Vaadatud 27. jaanuaril 2013. "Поселок Аван". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. mai 2012. Vaadatud 27. jaanuaril 2013. "Поселок Имтук". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. mai 2012. Vaadatud 27. jaanuaril 2013. Г. А. Меновщиков, Азиатских эскимосов язык, Языки мира. Палеоазиатские языки. - М., 1997. - С. 75-81 Anna Berge, Contact-induced lexical development in Yupik and Inuit languages], Alaska Native Language Center, University of Alaska Fairbanks Native Languages: Months Michael E. Krauss (1975), St. Lawrence Island Eskimo Phonology and Orthography, Linguistics. Volume 13, Issue 152, Pages 39–72 Siberi jupiki loomade nimed (Sivuqaqi murre on Alaska)
Naukani keel

Naukani jupiki keel (enda nimi нывуӄаӷмит [rahvas]) on Venemaal Tšuktši poolsaarel (Naukan /посёлок Наукан/ ja Dežnjov /посёлок Дежнёв/ küla) räägitav jupiki keel. pikna / пикньа eespool pikute- / пикуты- on sarnane yuk insan anguyak vaenlased; välis; vene igurgiq kormoran nanuq jääkaru ayveq merihobu neghhsaq hüljes ulagaq polarrebane quyngiq kodustatud põhjapõtrade tuntu metsiku põhjapõdra peyuggtemke karja epeqaq sammal equt paju qamawk põhjapõdra või koer kelk pukseerida atekuk park qulliik püksid kamgek (kaksus) kamget (mitmus); saapad, kingad nasaghaq , nasaq pealkiri ayggaq kindad sikuq nõel eknitaq lamp qulumsi võit awk vere aningoq mädanik, akne mesiiq sulamine rasva suuqaq vaalaluust Steven A. Jacobson (2005), History of the Naukan Yupik Eskimo dictionary with implications for a future Siberian Yupik dictionary, Études/Inuit/Studies 29 (1–2):149-161 М. Членов, Уэленский язык – проблема идентификации] Эскимосов азиатских язык
Sireniki keel

Sireniki jupiki keel (omakeelne nimetus Uqeghllistun) oli Venemaal Tšuktši poolsaarel Sireniki (Сиӷы́ныӽ) külas räägitud jupiki keel. 20. sajandi alguses rääkis sireniki keelt umbes 130 inimest, 1954. aastal umbes 30 ja 1988. aastal vaid neli inimest. Viimane sireniki keelt emakeelena rääkija suri Sireniki külas 1997. aastal. Sireniki külas elavad eskimod räägivad tänapäeval Kesk-Siberi jupiki keelt. Steven A. Jacobson (2005), History of the Naukan Yupik Eskimo dictionary with implications for a future Siberian Yupik dictionary, Études/Inuit/Studies 29 (1–2):149-161 Г. А. Меновщиков (1997), Сиреникских эскимосов язык, Языки мира. Палеоазиатские языки. - М., 1997. - С. 81-84 A. Nutawyi & N. Rodionova, (2008), List of the Sireniki Yupik Sea Ice Terms. Unpublished manuscript prepared for the SIKU project (in Yupik, with Russian parallels)
Ernst Umhauer

Ernst Umhauer (sündinud 2. detsembril 1989 Cherbourgis) on prantsuse näitleja, kes saavutas rahvusvahelise tuntuse osatäitmisega François Ozoni filmis "Kodus" (2012). Umhaueri isapoolne suguvõsa põlvneb Alsace'ist, mis selgitab ka tema saksapärast perekonnanime. Eesnime Ernst andsid vanemad talle maalikunstnik Max Ernsti järgi. Ta sündis ja kasvas üles Cherbourgi linnas Manche'i departemangus. Lõpetanud oma kodulinnas Marcel Cachini nimelise kolledži, jätkas ta õpinguid Jean-François Millet' nimelises lütseumis kino suunal, kuid lahkus koolist pärast teise kursuse kordama jäämist. Kolmel aastal võttis ta iganädalasi teatritunde Cherbourgi noorte kultuurimajas, kus tema juhendajaks oli Michel Beurton. Umhaueri esimesed osatäitmised kinos jäävad 2005. aastasse, kuid neis filmides oli ta statist. 2009. aastal astus ta kahes telefilmis üles väikestes kõrvalosades. Tema läbimurre kinomaailma toimus 2011. aastal, mil ta sai oma esimese märkimisväärse osatäitmise režissöör Raphaël Mathié lühifilmis "Le Cri". Samal aastal mängis Umhauer ka Dominik Molli täispikas filmis "Le Moine", kus tema kehastada oli noore noviitsi roll. 2012. aastal saavutas Umhauer rahvusvahelise tuntuse 16-aastase koolipoisi Claude Garcia rolliga filmilavastaja François Ozoni filmis "Kodus" ("Dans la maison"). Selle osatäitmise eest esitati ta Prantsusmaa filmiauhinna César nominendiks parima uue tulija kategoorias. 2005 – "Il était une fois la lune" (lühifilm, režissöörid Magali Billioud ja Florence Fantini) 2005 – "Le Passager de l’été" (režissöör Florence Moncorgé-Gabin) 2009 – "Comprendre & pardonner" (teleseriaal, osa "Un cœur en or") 2009 – "Les Corbeaux" (telefilm, režissöör Régis Musset) 2011 – "Le Cri" – Gabriel (lühifilm, režissöör Raphaël Mathié) 2011 – "Le Moine" – noviits (režissöör Dominik Moll) 2012 – "Kodus" – Claude Garcia (režissöör François Ozon) 2012 – Prix Lumières, parima uue tulija auhind 2013 – César, parima uustulnuka auhind (nominent) Ernst Umhauer andmekogus IMDb (inglise) Ernst Umhauer Facebookis (prantsuse keeles) Interview with Ernst Umhauer (ingliskeelne intervjuu François Ozoni veebilehel, vaadatud 27.01.2013)
Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus

Mitte segi ajada Eesti Kaasaegse Kunsti Arenduskeskusega või MTÜga Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseum Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus (lühend KKEK; inglise Estonian Centre For Contemporary Art, lühend CCA, algse nimega Sorosi Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus) on 1992. aastal Avatud Eesti Fondi loodud sihtasutus. See on vanim kaasaegse kunsti ekspertkeskus Eestis, mis tegeleb Eesti kunstnikele ja kunstiväljale võimaluste loomisega. KKEKi tegevust rahastab peamiselt Kultuuriministeerium. KKEKi asutav juhataja perioodil 1992–2005 oli Sirje Helme. Aastatel 2005–2013 juhtis keskust Johannes Saar ning 2013. aastast Maria Arusoo. Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus on Veneetsia biennaali Eesti paviljoni ametlik korraldaja olnud alates 1999. aastast ning sellest on saanud KKEKi üks olulisemaid ja laiahaardelisemaid projekte. Eesti paviljonis esindatud projekt valitakse välja avatud konkursil ning otsuse langetab rahvusvaheline žürii. Eesti riigil ei ole oma paviljonihoonet, mistõttu on näitus aegade jooksul asunud erinevates paikades üle Veneetsia linna. KKEKi ajakiri oli 2022. aastani ilmuv veebiajakiri, mis andis ülevaate nädala kunstisündmustest ja mõnest päevakajalisest kunstiteemast. Ajakirja toimetasid Kaarin Kivirähk ja Marika Agu. Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuses asub kultuuri- ja kunstiajalooliselt oluline arhiiv, mis annab põhjaliku ülevaate Eesti kunstielust alates 1990. aastate algusest. 2020. aasta alguses avalikustus kaasaegsete kunstnike andmebaas.[1] Seal sisalduvate kunstnike profiilidelt leiab spetsiaalselt andmebaasi jaoks koostatud biograafia, valiku olulisematest viimase aja näitustest ja teostest ning viited lisainfo saamiseks. https://web.archive.org/web/20120305142950/http://www.cca.ee/index.php?id=10488 (arhiiviversioon) (vaadatud 27.01.2013) Kultuuritoimetus (04.10.2018). "Maria Arusoo jätkab kaasaegse kunsti juhtimist". Postimees. "Maria Arusoo jätkab Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuse juhina". ERRi kultuuriportaal. 14.08.2023. Vaadatud 04.12.2023. Sihtasutuse koduleht
Soome-ugri rahvaste konsultatiivkomitee

Soome-ugri rahvaste rahvusvaheline konsultatiivkomitee on organ, mis koordineerib soome-ugri rahvaste maailmakongresse. Eestlasi esindab selles komitees MTÜ Fenno-Ugria Asutus. Konsultatiivkomitee esimene istung toimus 1992. aastal Sõktõvkaris. Konsultatiivkomitee peakorter asub Helsingis Soome-Vene Sõprusühingus. http://www.fennougria.ee/index.php?id=10431 (vaadatud 27.01.2013) Konsulatiivkomitee koduleht (vene keeles) (vaadatud 27.01.2013) Konsultatiivkomiteest Fenno-Ugria Asutuse kodulehel (vaadatud 27.01.2013)
Soome-ugri rahvaste maailmakongress

Mitte segi ajada Rahvusvahelise fennougristikakongressiga Soome-ugri rahvaste maailmakongress on soome-ugri ja samojeedi rahvaste esindusfoorum, mille tegevus tugineb 1992. aastal Sõktõvkaris vastu võetud maailma soome-ugri rahvaste koostöödeklaratsioonil. Maailmakongress on nende kodukorra järgi valitsustest ja parteidest sõltumatu. Maailmakongressi täitevorgan on soome-ugri rahvaste konsultatiivkomitee, kelle kaudu on maailmakongress esindatud ka ÜRO inimõiguste komitee põlisrahvaste töörühmades. Maailmakongressi eesmärke on arendada ja kaitsta soome-ugri rahvaste kultuure ja keeli ning edendada soome-ugri rahvaste omavahelist koostööd. Soome-ugri rahvaste I maailmakongress Venemaal Sõktõvkaris, 1.–3. detsember 1992 Soome-ugri rahvaste II maailmakongress Ungaris Budapestis,17.–19. august 1996 Soome-ugri rahvaste III maailmakongress Soomes Helsingis, 10.–13. detsember 2000 Soome-ugri rahvaste IV maailmakongress Eestis Tallinnas, 15.–19. august 2004 Soome-ugri rahvaste V maailmakongress Venemaal Hantõ-Mansiiskis, 27.–30. juuni 2008 Soome-ugri rahvaste VI maailmakongress Ungaris Siofokis, 5.–7. september 2012 Soome-ugri rahvaste VII maailmakongress Soomes Lahtis, 15.–17. juuni 2016 Soome-ugri rahvaste VIII maailmakongress Eestis Tartus, 2021 (algselt kavas 17.–19. juuni 2020) https://fennougria.ee/esinduskogud/maailmakongressid/ (vaadatud 9.09.2016) VIII soome-ugri rahvaste maailmakongress 2020. aastal Tartus (vaadatud 16.10.2019) Maailmakongressidest Fenno-Ugria Asutuse kodulehel (vaadatud 9.09.2016)
Šellak

Šellak ehk šellakpolituur on looduslikku päritolu kollane kuni pruun vaik. Šellakit toodetakse emaste kilptäide abil. Kilptäid elavad India idaosas ja Tais ning on tuntud parasiitidena. Täide sekreet kaitseb haudeid. Seda kasutavad puidu restauraatorid peamiselt mööbliesemete viimistlemisel. Šellakeid kasutatakse dražeeglasuurina farmaatsias, isoleervärvides, puidupoleerides, närimiskummis, tintides ja tuššides. Iseloomulik on hea kleepumisvõime. Šellak kaitseb puitu lagundava ultraviolettkiirguse eest. Seda pleegitakse värviliste lakkide tegemiseks. Šellakit kasutatakse ka näiteks kuldamisel vahekihtide moodustamiseks ja vase sisaldusega imitatsioonilehe kattelakina. Šellak lahustub metanoolis, etanoolis ja atsetoonis. Pikka aega värske õhu käes seistes muutub šellak kollakaks ning tumeneb, läheb rabedaks ja piiritusega pole enam võimalik seda nii kergesti lahustada. Heliplaat Sirje Säär, Millest raamid tehtud on? 2008, Adamson-Ericu muuseum Tõnu Vainküla, René Pere (2012). Vana mööbel korda oma kätega. Tallinn: AS Ajakirjade Kirjastus. ISBN 978-9949-502-41-7 Jaanus Pihelgas: šellak, vaikaine