laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Paldiski kreis

Paldiski kreis (saksa keeles Der Baltischport(i)sche Kreis, vene keeles Балтийский порт; Балтийско-Портский уезд) oli Tallinna asehalduskonna haldusüksus Põhja-Eestis aastatel 1783–1796. Paldiski kreis moodustati Harjumaa jagamisel kaheks kreisiks – üks keskusega Paldiskis ja teine keskusega Tallinnas – ning kahe Läänemaa kihelkonna lisamisega. Kreis piirnes läänes Haapsalu kreisi, idas Tallinna kreisi ja lõunas Riia asehaldurkonna Pärnu kreisiga. Risti kihelkond Harju-Madise kihelkond Nissi kihelkond Keila kihelkond Hageri kihelkond Kullamaa kihelkond Märjamaa kihelkond Pärast asehaldurkondade likvideerimist 1796. aastal taastati endine ühine Harju kreis. Venemaa keisririigi Liivimaa kubermang Paldiski kreis, Johann Christoph Brotze kogust Tallinna ja Riia asehaldurkonnad, O. F. von Pistohlkorsi kaart 1783 Tallinna asehalduskonna kreisid, Venemaa keisririigi Väike atlas (1792)
Mann (perekonnanimi)

Mann on saksa päritolu perekonnanimi. Selle tähendus on 'mees', 'inimene'. Ambrose Dudley Mann, ameerika diplomaat Gustav Mann, saksa botaanik Heinrich Mann, saksa kirjanik Klaus Mann, saksa kirjanik Michael Mann, filmirežissöör Michael Mann, klimatoloog Michael Mann, Kanada poliitik Michael Mann, sotsioloog Michael Thomas Mann, muusik ja kirjandusteadlane, Thomas Manni poeg Mike Mann, oftalmoloog Thomas Mann, saksa kirjanik Murray Gell-Mann, USA füüsik
Saunasaar

Saunasaar on jõesaar Põltsamaa linnas Põltsamaa jõel. Legendi järgi oli saarele ehitatud saun Katariina II jaoks. Pärast teist maailmasõda ehitati sinna hoone Põltsamaa Jahimeeste Seltsile. Naistesaar
Alevi tänav (Tartu)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Alevi tänav (Eeslinna tänav, Vorstadtstraße) on tänav Tartus Karlova linnaosas. Ta algab Võru tänavalt ja lõpeb Tähe tänaval ning ta on 620 meetrit pikk. Tänaval on kaks läbikäiku Nigula tänavaga.
Lille tänav (Tallinn)

Lille tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Lille allasumis. Tänav algab Paldiski maanteelt, ristub Kullerkupu ja Vaarika tänavaga ning lõpeb Endla tänaval. Lille tänav on põhja-lõunasuunaline ja ligikaudu 330 meetri pikkune. Lille tänav sai nime 14. jaanuaril 1925. Esimesel Nõukogude aastal oli nimi Künnapuu. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 60
Aasa tänav

Aasa tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Uue Maailma asumis. Tänav algab Komeedi tänavalt ja kulgeb enam–vähem põhja–lõunasuunaliselt kuni Saturni tänavani. Aasa tänav on ligikaudu 120 meetri pikkune. Aasa tänav on Uue Maailma asumis üks maalilisemaid ja terviklikumalt algse hoonestusega säilinud tänavaid, kus kõik elamud on püstitatud aastatel 1929–1932. Tänavat planeeriti suurte õuedega aedlinlikuks piirkonnaks, mis on sellise miljöö ka senini säilitanud. Aasa tänav sai nime 18. septembril 1929. Tänav on rajatud eraomaniku algatusel maa-ala tükeldamisel. Elamu Aasa tn 2// Komeedi t. 11 ehitismälestis nr. 8715 Tallinna maja tüüpi puitelamu Aasa tn 3a, ehitismälestis nr. 8716 Elamu Aasa tn 6, ehitismälestis nr. 8717 Elamu Aasa t. 10 // Saturni t. 10, ehitismälestis nr. 8719 http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Karen Jagodin, Robert Nerman. Tallinna kesklinn. Tallinn, 2013, lk. 302 Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 22 Elamu Aasa t. 2 // Komeedi t. 11, 1929. a. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 01.11.2022) Elamu Aasa t. 3, 1929. a. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 01.11.2022) Elamu Aasa t. 6, 1929. a. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 01.11.2022) Elamu Aasa t. 10/ Saturni t. 10, 1929. a. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 01.11.2022)
Aasa tänav (täpsustus)

Aasa on tänava nimi järgmistes Eesti linnades: Aasa tänav Antslas Aasa tänav Elvas Aasa tänav Jõgeval Aasa tänav Jõhvis Aasa tänav Kallastel Aasa tänav Karksi-Nuias Aasa tänav Kehras Aasa tänav Keilas Aasa tänav Kilingi-Nõmmes Aasa tänav Kiviõlis Aasa tänav Märjamaal Aasa tänav Narvas Aasa tänav Paides Aasa tänav Põltsamaal Aasa tänav Põlvas Aasa tänav Pärnus Aasa tänav Rakveres Aasa tänav Raplas Aasa tänav Suure-Jaanis Aasa tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Uue Maailma asumis Aasa tänav Tamsalus Aasa tänav Tapal Aasa tänav Tartus Raadi-Kruusamäe linnaosas Aasa tänav Tõrvas Aasa tänav Valgas Aasa tänav Viljandis Aasa tänav Võhmas Aasa tänav Võrus Aasa on tänava nimi järgmistes alevites ja alevikes: Ambla, Aravete, Aseri, Avinurme, Kadrina, Kohila, Kolga-Jaani, Kose, Lagedi, Lehtse, Lohusuu, Misso, Märjamaa, Nõo, Orissaare, Peetri, Saku, Sõmeru, Sääse, Tootsi, Tõrvandi, Vastseliina, Viiratsi, Võsu, Väike-Maarja. Aasa on tänava nimi järgmistes külades: Kakumäe, Koigi, Maidla, Mägise, Tiheda, Tõrvajõe, Urge, Viisu.
Gripi tuletorn

Gripi tuletorn (norra keeles Grip fyrstasjon) on tuletorn Norras Gripi saarestikus Bratthårskolleni saarel. Tuletorn ehitati aastatel 1885–1888. 47 meetri kõrgune punane malmist tuletorn seisab 16 meetri kõrgusel valgest kivist alusel. Kõrguselt on tuletorn Norras teisel kohal. Tornist lähtuv valgus on näha 19 meremiili kaugusele. Tuletorn sai elektrivarustuse 1932. aastal ja automatiseeriti aastal 1977. Aastal 2000 arvati Gripi tuletorn kultuuripärandi hulka. Peale tuletorni on kivisel Bratthårskolleni saarel paadikuur ja kaks paadisilda.
Campari

Campari on Itaalia päritolu aperitiiv. Campari etanoolisisaldus on 20,5–28%. See on tavaline kokteilikomponent, Camparit serveeritakse ka tsitrusmahla, veini või soodaveega. Joogi leiutas Gaspare Campari 1860. aastal. 1904. aastal avati esimene tehas Milano lähedal Sesto San Giovannis.
Igor Sjunin

Igor Sjunin (sündinud 4. detsembril 1990) on Eesti kolmikhüppaja. Ta esindas Eestit 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus, kus ta tulemusega 16.24 sai 20. koha. Sjunini isiklik rekord kolmikhüppes välistingimustes on 16.86 ja sisetingimustes 16.23. Igor Sjunin Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Deivil Tserp, 19aastane Igor Sjunin – uus kolmikhüppelootus, Õhtuleht, 15. detsember 2009 Pöialõikusest taastuv Igor Sjunin sisehooajal ei võistle, Postimees, 25. jaanuar 2011 Igor Sjunin võitis Saksamaal peetud võistlustel kolmikhüppe, err.ee, 21. mai 2012 Igor Sjunin hüppas 16.24 ja finaali ei pääsenud, Delfi, 28. juuni 2012
286. Kaitsepataljon

286. Kaitsepataljon (Schutzmannschaft Front Bataillon 286) ja selle järglane 286. Politsei Jalaväepataljon (Polizei-Füsilier-Bataillon 286) oli teise maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt moodustatud Eesti väeosa, mis tegeles Saksa vägede tagalajulgeoleku tagamisega. Pataljoni ülem: major Rudolf Martinson sideohvitser: hauptmann Heinrich Kruse I kompanii, kapten Jaan Saul, II kompanii, kapten Peeter Animägi, Ants Kübar III kompanii, kapten Karl Kütt IV kuulipildujakompanii, kapten August Rennu (Renno). 286. Kaitsepataljon moodustati 1943. aasta mais Eesti politsei välipolitsei meestest Tallinnas, pataljoni suuruseks oli umbes 700 meest, pataljoni staap asus algselt Tallinnas. Pataljon saadeti 1943. aasta 8. juunil Tallinnast Riia lähedale Bolderājasse väljaõppele. Pataljon sai väljaõppe ja varustuse Lätis Bolderājas, kust pärast väljaõpet saadeti Ida-Poolasse ja Valgevene kindralkomissariaati partisanidevastasesse sõtta. 20. juulist kuni 11. septembrini 1943 teenis pataljon Leedus, kus valvas põllumajandusnormide täitmist, osales põllutööjõu mobiliseerimises. 12. augustist kuni 11. septembrini 1943 osales pataljon partisanivastases operatsioonis "Unternehmen Sommer". 21. septembrist kuni 23. oktoobrini 1943 osales partisanidevastases operatsioonis "Unternehmen Fritz", Vilniusest lõunas. 24. oktoobrist kuni 6. novembrini 1943 osales pataljon suures partisanidevastases operatsioonis "Unternehmen Heinrich" Polotski ja Idritsa piirkonnas 16. armee tagalapiirkonnas. Samas operatsioonis osalesid Saksa, Läti ja Vene väeüksuste kõrval ka 288. Eesti politseipataljon ja 289. Eesti politseipataljon ning 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaad. Operatsioon katkestati Punaarmee pealetungi tõttu Neveli lõigus ja 7. novembril paigutati pataljon rindele Idritsasse, Neveli piirkonda, kus pataljon allus algul 132. jalaväediviisile. 1943. aasta 9. detsembril muudeti pataljoni nimi 286. Politsei Jalaväepataljoniks (Polizei Füsilier Bataillon 286) ning pataljonis kehtinud Wehrmachti auastmed asendati Saksa Korrapolitsei auastmetega. Pataljoni ülem: kapten Ants Kübar I kompanii II kompanii III kompanii IV kuulipildujakompanii, kapten Peeter Animägi. Pataljon allus kaitsel algul 132. jalaväediviisile ning 1944. aasta jaanuari teisest poolest alates 290. jalaväediviisile. Pataljon toodi Eestisse tagasi 18.–22. veebruaril 1944, kaotused olid 16 langenut ja 64 haavatut. Eestis saadeti pataljoni lisatud politseinikud tagasi oma teenistuskohta. Pataljoni esialgne välipolitseinikest moodustatud koosseis asendati 1944. aastal välja kuulutatud mobilisatsiooni tulemusel kogunenud mobiliseeritutega ning saadeti Virumaale rannakaitsesse 1. Eesti Politseirügemendi koosseisus, kus ta asus kuni Saksa vägede lahkumiseni Eestist septembris 1944. Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend
Väike-Ameerika tänav

Väike-Ameerika tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Uue Maailma asumis. Tänav algab Pärnu maanteelt, ristub Virmalise, Toom-Kuninga, Kesk-Ameerika, Luha ja Koidu tänavaga ning lõpeb Tehnika tänaval Lilleküla raudteepeatuse lähedal. Väike-Ameerika tänav on ligikaudu 790 meetri pikkune. 9. märtsil 1944 toimunud Tallinna pommitamise tagajärjel hävis suur osa Väike-Ameerika tänava omaaegsest hoonestusest. Väike-Ameerika tänav, Suur-Ameerika tänav ja Kesk-Ameerika tänav on nime saanud Pärnu maantee ja Suur-Ameerika tänava nurgal 18.–19. sajandil asunud võõrastemaja-kõrtsi America (Ameerika) järgi. Tänava nimi on ametlikult fikseeritud 1885. aastast, mil eestikeelne nimekuju oli Veike-Ameerika tänav, saksakeelne Kleine Amerikastrasse ja venekeelne Малая Американская улица. 1908. aastast on pärit eestikeelne nimekuju Väike-Amerika tänav ja 1910. aastast Veike-Amerika tänav. Väike-Ameerika tänav sai tänava ametlikuks nimekujuks 1923. aastal. 1939. aastal sooviti tänava nime vahetada Piiri tänavaks. 27. juunist 1950 sai tänava nimeks Kiire tänav. 18. oktoobril 1991 anti tänavale tema ajalooline nimi tagasi. Tänava alguses asub Tallinna Tehnikakõrgkool Hooneid Väike-Ameerika tänaval Ministeeriumide hoone 2017. aastal http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 50. Rida Tallinna tänavaid ümberristimisele, Päewaleht, nr. 110, 23 aprill 1939 Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed
Unterneemani madal

Unterneemani madal on madal Väinameres Kõverlaiust idas. Madala geograafilised koordinaadid on 58°44,6'N 023°14,4'E. Väikseim sügavus on 1,8 meetrit. Unterneemani madal on tähistatud Unterneemani madala parema külje poiga. 1927. aastal oli madal tähistatud toodriga. Unterneemani madal jääb peamisest Muhu väina laevateest lääne poole. Teisele poole laevateed jäävad Kumari madal ja Kumari laid ning Sipelgarahu. Eesti lootsiraamat. Veeteede Amet, 2007, lk 151 Johan Mey. Eesti loots: meresõidu ja lootsiasjanduse käsiraamat: hüdrograafiline kirjeldus Eesti rannikust ja merest, Tallinn 1927, lk 160 Unterneemani madala parema külje poi[alaline kõdulink] Veeteede Ameti navigatsioonimärkide registris
Kumari parema külje poi

Kumari parema külje poi on poi Väinameres peamise Muhu väina laevatee ääres, Kumari madalast 6 kaabeltaud läänes. Kuni maini 2011 tähistas samas asukohas vrakki Kumari ohupoi. Poi geograafilised koordinaadid on 58° 46′ 26″ N, 23° 13′ 56″ E. Samad koordinaadid olid ka ohupoil. Mööda laevateed põhja poolt tulles tuleb märk jätta parema poordi poole. Teisel pool laevateed asub Kumari vasaku külje poi, suhteliselt ligidal on veel Unterneemani madala parema külje poi. Poi veepealne osa on roheliseks värvitud. Poi tipus asub tuli, mis pimedal ajal plingib lühidalt ühe korra 3 sekundi jooksul. Samuti on olemas helkur ja radaripeegeldi. Poi on vees mai algusest detsembri alguseni. Eesti lootsiraamat. Veeteede Amet, 2007, lk 139 Teadaanded meremeestele[alaline kõdulink], nr 5, 2011, lk 10 Kumari parema külje poi navigatsioonimärkide andmekogus
Flash Airlines

Flash Airlines ehk Flash Air oli tšarterlendudega tegelev Egiptuse eralennufirma, mille kontor asus Kairos ja mis oli osa turismifirmast Flash Group. Viimane on asutatud 1985. aastal ja omab autosid, kruiisilaevu ja restorani Kairos. IATA: - ICAO: FSH Kutsung: FLASH Ettevõttel oli kuni 3. jaanuarini 2004 kaks 1993. aastal valmistatud lennukit Boeing 737-300. Korraldati rahvusvahelisi ja Egiptuse-siseseid odavaid reisilende. 3. jaanuaril 2004 kukkus lennul FSH604 sõitev lennuk veidi aega pärast Sharm ash-Shaykhist õhkutõusmist Punasesse merre. Pärast õnnetust ütles Šveitsi Föderaalse Lennundusameti esindaja, et oktoobris 2002 tehtud rutiinsel ülevaatusel avastati ühel Flash Airlinesi lennukil turvalisusprobleemid. Et ettevõte turvalisusmurele piisavalt ei reageerinud, siis ei lubatud tal enam lennata Šveitsi ega Šveitsi kohal. Egiptuse tsiviillennundusminister Ahmed Shafiq ütles, et Šveitsi süüdistused on alusetud ning ministeeriumil on ülevaatusdokumendid, mis tõestavad, et Flash Airlinesi lennukid on turvalised. Ettevõtte peapiloot Hassan Mounir väitis, et lennukeeld Šveitsi kohal ei olnud seotud turvalisusega, vaid endise omaniku finantsprobleemidega. Küll aga kinnitas ta, et üks ettevõtte lennukitest süttis lennul Sharm-as-Shaykhist Bolognasse oktoobris 2002. Lennuk tegi hädamaandumise Ateena lennuväljalt. Parempoolne mootor oli leekides. Hoolimata Šveitsi otsusest jätkas ettevõte lende Euroopa maadesse, sealhulgas Prantsusmaale ja Itaaliasse. Ka Prantsusmaal toimusid tehnilised ülevaatused, kuid kõik leiti korras olevat. Prantsuse lennundusvõimude teatel ei olnud nad teadnud, et Šveitsi õhuruum on ettevõttele suletud. Šveitsi esindaja väitel informeeriti teisi riike, sealhulgas ka Prantsusmaad. Ka Soome lennuamet lubas septembris 2003 Flash Airlinesil teha tšarterlende Soomest Egiptusse. Luba kehtis detsembrini 2003. Pärast õnnetust selgus, et Šveitsist oli juba oktoobris 2002 Soomet e-kirja teel hoiatatud ning saadetud kokkuvõte ja ülesvõtted kahelt üllatusülevaatuselt, kuid see e-kiri oli kogemata tähele panemata jäänud. Pärast õnnetust on ettevõtte teine lennuk ülevaatuseks lennud katkestanud. Ta jätkab lende ainult juhul, kui ta osutub turvaliseks. Lennufirma kinnitusel on tema lennukid varustatud uusimate navigatsiooniseadmetega ja pilootidel on lennatud vähemalt 5000 lennutundi. Flash Airlinesi lend FSH604 Ametlik koduleht
Giacomo Leopardi

Giacomo Leopardi [dž'akomo leop'ardi], täisnimega Giacomo Taldegardo Francesco di Sales Saverio Pietro Leopardi (29. juuni 1798 Recanati – 14. juuni 1837 Napoli) oli itaalia luuletaja, esseist, filosoof ja filoloog. Ehkki ta elas ultrakonservatiivsel Kirikuriigi territooriumil, puutus ta kokku valgustusajastu ideedega. Tema enda looming seostub peamiselt romantismi traditsiooniga. Eesti keeles on ilmunud Leopardi teos "Mõtted" ("Pensieri", tõlkinud Maarja Kangro, Loomingu Raamatukogu 3–4, 2008), mille originaal avaldati 1837. aastal postuumselt. Selles kritiseerib ta teravalt inimkonda.
Nikolai Konrad

Nikolai Konrad (vene Николай Иосифович Конрад; 13. märts (vkj 1. märts) 1891 Riia – 30. september 1970 Moskva) oli baltisaksa päritolu vene sinoloog, japanoloog ja ajaloofilosoof. Ta õppis Peterburi Ülikoolis ja 1914–1917 Jaapanis. Eesti keeles on ilmunud Nikolai Konradi artiklite kogumik "Ajaloo mõttest: valik ajaloofilosoofilisi töid" (koostanud Mart Kivimäe ja Linnart Mäll, tõlkinud Linnart Mäll, Tallinn: Eesti Raamat, 1987). Mäll, Linnart; Läänemets, Märt; Toome, Teet (2011) Ida mõtteloo leksikon. Teine parandatud ja täiendatud trükk. Tartu: Tartu Ülikooli Orientalistikakeskus, lk 107. Sergei Issakov, "Vaidlused renessansi üle" – Keel ja Kirjandus 1972, nr 11, lk 668–674 Linnar Priimägi, "Nikolai Konradi renessansimõistest" – Akadeemia 1989, nr 2, lk 319–338, loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
Stanley Williams

Stanley Tookie Williams III (29. detsember 1953 New Orleans – 13. detsember 2005 San Quentini vangla) oli Cripsi jõugu asutaja ja liider. Aastal 1976 mõisteti ta nelja inimese tapmise eest surma. Vanglas kirjutas ta jõuguvastaseid raamatuid ja lasteraamatuid. Ta püüdis mitu korda põgeneda. Arnold Schwarzenegger lükkas Williamsi armuandmispalve tagasi ning 13. detsembril 2005 hukati ta mürgisüstiga.
David Haye

David Deron Haye (sündinud 25. oktoobril 1980 Bermondseys Southwarki linnaosas Suur-Londonis) on Inglismaa ja Suurbritannia poksija. Tema ema on valge inglanna ja tema isa on must jamaicalane. Haye sai raskekaalus (kuni 91 kg) 11. maailmameistrivõistlustel (Belfast, 2001) hõbemedali, kaotades finaalis Odlanier Solísile (Kuuba). Ta osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 10. maailmameistrivõistlustel (Houston, 1999), kuid kaotas 2. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Michael Simmsile (USA) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja. Haye jätkas detsembris 2002 poksimist elukutselisena ja on seni (seisuga 5. mai 2018) pidanud 32 kohtumist. Ta on võitnud neist 28 (neist 26 nokaudiga) ja kaotanud 4 (neist 3 nokaudiga) kohtumist. Ta on olnud Inglismaa ning erinevate kaalukategooriate ja poksiorganisatsioonide maailmameister. Haye peamine treeninglaager asub Girnes Küprose saarel. Seepärast kannab ta oma võistlusriietusel Briti lipu kõrval ka Põhja-Küprose lippu ning talle on auavaldusena antud Põhja-Küprose kodakondsus. 11. maailmameistrivõistlused poksis. Belfast 2001. Tulemused inglise keeles 10. maailmameistrivõistlused poksis. Houston 1999. Tulemused inglise keeles David Haye BoxReci lehel (inglise keeles)
Rasmus Mägi

Rasmus Mägi (sündinud 4. mail 1992) on Eesti tõkkejooksja. Ta lõpetas 2011. aastal Miina Härma Gümnaasiumi. 28. juunil 2012 püstitas ta Helsingis kergejõustiku EMil 400 m tõkkejooksus Eesti rekordi 49,54. 11. juunil 2013 parandas ta rekordit ja sai aja 49,51. 2013. aastal võitis Mägi U23 Euroopa meistrivõistlustel Eesti rekordiga 49,19 pronksmedali. 2014. aastal sai ta Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali; poolfinaalis püstitas ta Eesti rekordi 48,54. Mägi on esindanud Eestit 2012., 2016., 2020. ja 2024. aasta suveolümpiamängudel. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai ta finaalis kuuenda koha, püstitades Eesti rekordi 48,40. 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos sai ta Eesti rekordiga 48,11 seitsmenda koha. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis kukkus ta finaalis ja sai ajaga 52,53 seitsmenda koha. Ta on nimetatud Eesti 2014., 2016. ja 2021. aasta meessportlaseks. 2022. aasta juunis Turus, Paavo Nurmi mängudel püstitas ta Eesti 400 meetri tõkkejooksu rekordi 47,82. 2022. aasta Eesti meistrivõistlustel püstitas Mägi 400 m jooksus Eesti rekordi 45,35. 49,98, 7. juuni 2012, Huelva 49,54 (ER), 28. juuni 2012, Helsingi 49,51 (ER), 11. juuni 2013, Bellinzona 49,19 (ER), 13. juuli 2013, Tampere 48,87 (ER), 17. juuni 2014, Ostrava 48,77 (ER), 3. august 2014, Tallinn 48,54 (ER), 13. august 2014, Zürich 48,54 (ER), 13. august 2014, Zürich 48,40 (ER), 18. august 2016, Rio de Janeiro 48,36 (ER), 1. august 2021, Tokyo 48,11 (ER), 3. august 2021, Tokyo 47,82 (ER), 14. juuni 2022, Turu 46,26, 8. august 2020, Tallinn 45,45 (ER), 26. juuni 2021, Tallinn 45,35 (ER), 25. juuni 2022, Tallinn Teda treenivad vanemad Taivo ja Anne Mägi (endine kergejõustiklane Anne Sookael). Tema õde Maris Mägi on samuti olnud edukas kergejõustiklane, poolõde Kadri Jukk on võimleja. 2013 – Eesti Vabariigi spordipreemia (silmapaistva sportliku edu eest 400 m tõkkejooksus 2012. aastal) 2014 – Eesti parim meessportlane 2015 – Eesti Vabariigi spordipreemia 2016 – Eesti parim meessportlane 2016 asetati tema jalajäljed Tartu Teerajajate alleele 2017 – Eesti Vabariigi spordipreemia (eduka esinemise eest Rio de Janeiro olümpiamängudel 2016. aastal) 2021 – Eesti parim meessportlane Peep Pahv, Rekordimees Mägi: viimastel meetritel oli hull minek sees, Postimees, 28. juuni 2012. Rasmus Mägi rühkis võimsa lõpuga Euroopa viiendaks!, Õhtuleht Online, 29. juuni 2012. TUBLI! Rasmus Mägi võitis Eesti rekordiga pronksmedali, hõbeda kaotas fotofinišiga Delfi Sport, 13. juuli 2013. Rasmus Mägi püstitas Eesti rekordi ERR, 14. juuni 2022. Rasmus Mägi jooksis Hispaanias isiklikuks rekordiks 49,98, err.ee, 8. juuni 2012. Biograafia ESBL-is Rasmus Mägi Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Galerii: kaunitarid ja Rasmus Mägi teenisid välja stipendiumi, Postimees.ee, 19. november 2014
Eesti-Poola maavõistlused poksis

Eesti–Poola maavõistlusi poksis peeti 1938. aastal. Esimene maavõistlus toimus Tallinnas 28. märtsil 1938. Poola võitis 6:2. Teine maavõistlus toimus Łódźis 11. detsembril 1938. Poola võitis 5:3. Harilikult toimus maavõistlus korra aastas. Pole teada, kas 1939. aastal kavatseti Eesti ja Poola vahel pidada ka kaks maavõistlust ning miks jäi ära võimalik maavõistlus 1939. aasta kevadel. Võimalik 1939. aasta sügismaavõistlus jäi ära Poola riigi okupeerimise ja annekteerimise tõttu Nõukogude Liidu ja Saksamaa poolt Teises maailmasõjas. Edaspidi polnud enam ka Eesti riiki. Pärast Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamist pole Eesti ja Poola vahel enam peetud maavõistlusi.
1938. aasta Eesti ja Poola kevadmaavõistlus poksis

Eesti ja Poola 1938. aasta kevadmaavõistlus poksis toimus Tallinnas, tollases kinos Ars (hävinenud; selle kohal on Vene Kultuurikeskus, praeguse aadressiga Mere pst 5) 22. märtsil 1938. Poola võitis 6:2. Kärbeskaal (kuni 112 naela ehk 50,8 kg): Edmund Sobkowiak (POL) - Arnold Torpel (EST) 3 - 0 Kukk-kaal (kuni 119 naela ehk 54 kg): Zygmunt Koziołek (POL) - Boriss Gridin (EST) 3 - 0 Sulgkaal (kuni 126 naela ehk 57,2 kg): Antoni Czortek (POL) - Evald Seepere (EST) 2 - 1 Kergekaal (kuni 135 naela ehk 61,2 kg): Harald Kanepi (EST) - Czesław Kajnar (POL) 3 - 0 Kergekeskkaal (kuni 147 naela ehk 66,7 kg): Henryk Wasiak (POL) - Aleksei Stepulov (EST) KO 2 Keskkaal (kuni 160 naela ehk 72,6 kg): Józef Pisarski (POL) - Aleksander Reinke (EST) 3 - 0 Poolraskekaal (kuni 175 naela ehk 79,4 kg): Anton Raadik (EST) - Kazimierz Doroba (POL) 3 - 0 Raskekaal (üle 175 naela ehk 79,4 kg): Stanisław Piłat (POL) - Paul Kõlu (EST) TKO 2 "A. Raadik ja H. Kanepi ainsad võitjad". Päevaleht nr 81, 23. märts 1938. Lk 5
Hundipea tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Hundipea tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosa Karjamaa asumi Hundipea allasumis. Tänav saab alguse Tööstuse tänavalt ja kulgeb umbes 100 m pikkuselt põhja suunas. Asub Miinisadama ja Hundipea sadama läheduses. Hundipea tänav sai nime 18. oktoobril 1991. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed
287. Kaitsepataljon

287. Kaitsepataljon ja selle järglane 287. Politseipataljon oli Teise maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt moodustatud Eesti väeosa, mis tegeles Saksa vägede tagalajulgeoleku tagamisega. 287. Kaitsepataljon moodustati 1943. aasta veebruarist laialisaadetud 33., 36. ja 39. kaitsepataljonide baasil, ja Velikije Luki lahingutes Saksa poolele üle tulnud 8. Eesti Laskurkorpuse eestlastest. Kaitsepataljoni 1. ja 2. kompanii moodustati Tartus, 3. ja 4. kompanii aga Rakveres. Augustis viidi pataljon üle Rakverre ja ka pataljoni staap hakkas seal asuma. Pataljoni suurus oli 842 meest. Pataljoniülem: major Johannes Koort 1943. aasta sügisest kuni järgmise aasta sügiseni allus pataljon SS-i Halduse Peaameti Eestis asuvate vangilaagrite komandantuurile ja valvas allüksuste kaupa sõjavangide laagreid Kiviõlis, Viivikonnas, Kloogal ja Lagedil ning oli kompaniide ja rühmade kaupa paigutatud vangilaagrite välisvalvesse. Kompaniid paiknesid: Kiviõlis, 1. kompanii; Kurtnas, hiljem Viivikonnas 2. kompanii; Kloogal 3. kompanii (vt Klooga koonduslaager) ja Kukrusel, hiljem Lagedil 4. kompanii. Mõned rühmad olid veel Ahtmel, Vaivaras ja Narva linavabriku laagris. Detsembris 1943 muudeti pataljon politsei-vahipataljoniks ja nimi 287. Politsei Vahipataljoniks (Polizei Wacht Bataillon 287), pataljonis kehtinud Wehrmachti auastmed asendati Saksa Korrapolitsei auastmetega. Pataljon koosseisus 842 meest, taandus septembris 1944 koos Saksa vägedega Saksamaale, kus pataljon likvideeriti ja isikkoosseis anti üle 20. Eesti SS-diviisile. Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend‎ 287. Kaitse Vahipataljon