Kinnipidamisõigus (karistusõigus)

Kinnipidamisõigus (ingl right of detention) on igaühe õigus toimetada kuriteo toimepanemisel või vahetult pärast seda põgenemiskatselt tabatud isik politseisse ning ta kahtlustatavana kinni pidada. Kinnipidamisõiguse rakendamise alus tuleneb kriminaalmenetluse seadustiku § 217 lõikest 4. Kuriteo toimepanemises kahtlustatava isiku võib kinni pidada, kuid see peab toimuma seaduslikult ja inimõigusi austades. Kinnipidamine peab vastama kriminaalmenetluse seadustikus ettenähtud alustele. Politseil peab olema põhjendatud kahtlus, et toime on pandud kuritegu. Põhjendatud kahtlus tähendab, et politseil on juba teavet, mis rahuldaks objektiivset vaatlejat, et toime on pandud kuritegu. Objektiivne vaatleja on näiteks keegi, kes pole kahtlustatavaga seotud ega huvitatud tema kaitsmisest. Politseil või muudel pädevatel asutustel peab olema kavatsus isikut kahtlustada õiguserikkumises. Kui neil sellist kavatsust ei ole, ei tohi nad teda kinni pidada. Kinnipidamisprotokollis peab olema selgelt kirjas, millist kinnipidamise alust konkreetsel juhul kohaldatakse ja miks. Lisaks tuleb kahtlustatavat hoida kohas, mis on ette nähtud kuriteokahtlusega kinnipeetud isikutele. Et isikut kahtlustatavana kinni pidada, peab olema legitiimne alus, sest tegemist on isikuvabaduse riivega. Selle riive seaduslik alus tuleneb Eesti Vabariigi põhiseadusest, mille kohaselt võib vabaduse võtta vaid seaduses sätestatud juhtudel ja korras, et vältida kuritegu või haldusõiguse rikkumist, toimetada sellises õigusrikkumises põhjendatult kahtlustatav pädeva riigiorgani ette või ära hoida tema pakkuminek. Isiku kinnipidamine on sätestatud ka korrakaitseseaduses, mis annab aluse politseil või muul korrakaitseorganil isikut kinni pidada, sulgedes ta sõidukisse või ruumi või piirates muul viisil olulisel määral tema füüsilist vabadust, kui see on vältimatult vajalik. Kui isik peetakse kriminaalmenetluses kahtlustatavana kinni, kehtivad sellele järgmised piirangud: Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni kohaselt on kinnipidamise maksimaalne kestus mõistlik aeg, mis on Eesti Vabariigi põhiseaduse järgi 48 tundi. Kuriteos kahtlustatavana kinnipeetud isikul on õigus: saada kohe infot oma õiguste ja kohustuste kohta; saada teada, mis on kahtluse sisu, anda ütlusi või nendest keelduda; saada infot arusaadavas keeles ja viisil (vajaduse korral tõlgi abiga); saada kohe teada, miks temalt vabadus võeti; teatada oma lähedastele vabaduse võtmisest (seda õigust võib piirata kuriteo ennetamiseks või uurimiseks); kinnipidamisele mitte rohkem kui 48 tundi (kohtu loaga võib ka kauem) saada kohe infot kohtuotsusest; nõuda hüvitist, kui tema õigusi rikutakse. Kuriteos süüdistataval on õigus: kaitsta ennast või valida kaitsja (samuti saada tasuta õigusabi, kui süüdistatav ei ole võimeline ise õigusabi eest tasuma); esitada tõendeid ja taotlusi; kutsuda tunnistajaid ning neid üle kuulata; küsitleda süüdistaja tunnistajaid või lasta neid küsitleda; saada infot arusaadavas keeles ja viisil (vajaduse korral tõlgi abiga). Kriminaalmenetluse seadustik. – Riigi Teataja; RT I, 08.07.2021, 9. Human rights guide. (09.10.2017). https://www.inimoigustegiid.ee/en/themes/detention-custody/detention (vaadatud 16.10.2021). Eesti Vabariigi põhiseadus. – Riigi Teataja, RT I, 15.05.2015, 2. Korrakaitseseadus. – Riigi Teataja, RT I, 13.03.2019, 95. Inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon. – Riigi Teataja, RT II 2010, 14, 54. Justiitsministeerium. (2021). Rights of persons under arrest or charged with a crime and rights of victims. https://www.eesti.ee/en/legal-advice/crime-and-punishments/rights-of-persons-under-arrest-or-charged-with-a-crime-and-rights-of-victims#rightsandobligationsofindividualsdetainedassuspectsandtheaccused1 (vaadatud 15.10.2021).