laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Anne (ajakiri)

Anne oli 1995–2009 ilmunud Eesti naisteajakiri. 2009 ühines Anne ajakirjaga Stiil, moodustus ajakiri Anne & Stiil. Ajakiri ilmus ühe korra kuus. 1995–1996 ilmus ajakiri Eesti Ekspressi kaasandena. 1995–1997 andis ajakirja välja Eesti Ekspressi Kirjastuse AS, 1998–2000 OÜ Ajakirjade Grupp ja seejärel Ajakirjade Kirjastuse AS.
Eduard Kolmanovski

Eduard Kolmanovski (vene Эдуард Савельевич Колмановский; 9. jaanuar 1923 Mahiloŭ – 27. juuli 1994 Moskva) oli juudi rahvusest Vene helilooja. Aastatel 1936–1941 õppis Eduard Kolmanovski Moskvas Gnessinite-nimelises Muusikakoolis. 1945. aastal lõpetas ta Moskva Tšaikovski-nimelise Konservatooriumi. 1945–1955 töötas ta NSV Liidu Raadiokomitee muusikatoimetuses. Eduard Kolmanovski on kirjutanud arvukalt laule (tuntumad "Elu, armastan sind", "Kas venelased tahavad sõda?") ja filmimuusikat. Burjaadi ANSV teeneline kunstitegelane (1963 Vene NFSV teeneline kunstitegelane (1974) Vene NFSV rahvakunstnik (1981) NSV Liidu rahvakunstnik (1991) http://to-name.ru/biography/eduard-kolmanovskij.htm http://www.kino-teatr.ru/kino/composer/sov/27874/bio/
Kalle Rovanperä

Kalle Rovanperä (sündinud 1. oktoobril 2000 Jyväskyläs) on Soome rallisõitja, 2022. aasta autoralli maailmameister. 2015. aastal tuli ta 14-aastaselt Citroen C2R2 Max autoga klassis R2 Läti meistriks. Esimest korda osales ta WRC rallil Walesi rallil 2017. aasta oktoobris. Detsembris 2017 kinnitati ta Škoda Motorsport tehasemeeskonna WRC2-klassi sõitjaks. 2018. aastal kogus ta WRC arvestuses 3 punkti ja sai 21. koha. WRC2 arvestuses tuli ta hooaja kokkuvõttes 3. kohale. 2019. aastal tuli ta WRC2 arvestuses esikohale. Alates 2020. aastast sõidab ta Toyota Gazoo Racing tiimis. 2020. aastal tuli ta 5. kohale ja 2021. aastal 4. kohale. Seejuures võitis ta 2021. aastal võitis Rally Estonia, mis oli tema esimene rallivõit WRC sarjas. Rovanperä kindlustas endale maailmameistri tiitli Uus-Meremaal ralli võiduga kaks etappi enne 2022. aasta hooaja lõppu. Sellega sai temast WRC ajaloo noorim maailmameister. Tema isa Harri Rovanperä on Soome endine rallisõitja. Kalle Rovanperäl on mootorratas BMW S1000RR. "Kalle Rovanperäst sai WRC ajaloo noorim maailmameister" ERR Sport, 1.–2. oktoober 2022 "Instagram". www.instagram.com. Vaadatud 1. septembril 2023.
Autoleht

Autoleht on aastast 1999 ilmuv Eesti ajakiri. Autolehte annab välja OÜ Presshouse. Ajakirja peatoimetaja on aastast 2004 Kristjan Sooper. 1999–2003 oli peatoimetaja Margus-Hans Kuuse. 1999–2001 ilmus Autoleht ajalehena. 1999–2004 ilmus Autoleht 2 korda kuus. Aastast 2005 ilmub Autoleht 1 kord nädalas (kolmapäeval). http://www.ester.ee/record=b1240587*est (vaadatud 27.08.2016) Ajakirja koduleht
Muuseum (ajakiri)

Muuseum on aastast 1995 ilmuv Eesti ajakiri, mis käsitleb muuseumitega seotut. Ajakiri on Eesti Muuseumiühingu ajakiri ja see ühing annab ajakirja ka välja. 1995–2006 oli ajakirja toimetaja Aleksei Peterson, pärast seda on peatoimetaja Piret Õunapuu. Ajakiri on eri aegadel ilmunud 1 või 2 korda aastas. http://www.ester.ee/record=b1072640*est (vaadatud 27.08.2016)
Ametlikud Teadaanded

Ametlikud Teadaanded on Eesti Vabariigi ametlik võrguväljaanne, kus avaldatakse teateid, kutseid ja kuulutusi, mille avaldamiskohustus tuleneb seadustest või määrustest. Väljaande väljaandja ja vastutav töötleja on Justiitsministeerium. Väljaanne hakkas ilmuma aastal 2000 ja algul paberkujul, seda andis välja Riigi Teataja Kirjastus. Aastatel 2001–2003 ilmus väljaanne koos ajalehega Äripäev ja seda andis välja Äripäeva Kirjastus. 1. juulist 2003 ilmub väljaanne vaid võrguväljaandena ja seda annab välja Justiitsministeerium. https://www.riigiteataja.ee/akt/101042015009 (vaadatud 27.08.2016) http://www.ester.ee/record=b4438263*est (vaadatud 27.08.2016) Võrguväljaanne Ametlikud Teadaanded
David A. R. White

David Andrew Roy White (sündinud 12. mail 1970 Kansases Dodge Citys) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja, -lavastaja, -produtsent ja stsenarist.
Eesti Kultuurfond Ameerika Ühendriikides

Eesti Kultuurfond Ameerika Ühendriikides (inglise keelesThe Foundation for Estonian Arts and Letters) on Ameerika Ühendriikides tegutsev mittetulunduslik organisatsioon, mille eesmärgiks on toetada Eesti kunstide ja kultuuri säilimist Ameerika Ühendriikides. Fond asutati Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides kultuuritoimkonna poolt 14. detsembril 1957 New Yorgi Eesti Majas kunstide, rahvusteaduste, kirjanduse ja eesti keele edendamiseks. Esimeseks fondi esimeheks valiti 1957. aastal Dr. Viktor Kõressaar. Organisatsiooni toetusel loodi 1970. aastal New Yorgis esimesed Eesti Kultuuripäevad. 2016. aastal valitud juhatuse liikmete hulka kuulusid: Kaarel Laev, Merike Barborak, Ines Horton, Kadri Napritson, Heino Ainso, Andres Kurrik, Valev Laube, Jaanika Peerna ja David Sassian. 2017. aastal valitud juhatuse liikmete hulka kuulusid Tiina Vaska, Merike Barborak, Ines Horton, Heino Ainso, Andres Kurrik, Kadri Napritson, Karina York, Mairo Notton ja Jane Friis Raub. 2018. aastal valitud juhatuse liikmed on Tiina Vaska, Merike Barborak, Ines Horton, Karina York, Mairo Notton, Jane Friis Raub, Reigo Ahven, Gerda Normet Vellore ja Raahel Pilpak. Eesti Kultuurfond Ameerika Ühendriikides koduleht "Keskpõrandale kokku". Estonian World Review, 13. mai 2003 "Kultuuriõhtu New Yorgis". Estonian World Review, 15. oktoober 2004 "Kadunud Kunsti Tagasitulek". Eesti Päevaleht, 18. september 2010 "Tallinnas tuleb pagulaskunsti näitus". Eesti Suursaatkond Washingtonis, 11. juuli 2008 "New Yorgi Eesti Kultuuripäevad 2016 Eesti Elu". Eesti Elu, 27. veebruar 2016
BitBake

BitBake on tarkvaraarenduses kasutatav paketikoosteprogramm. Juhised koostamiseks antakse ette BitBake retseptidega. Retseptid sisaldavad laetavate pakettide URL-e (Internetiaadresse jms.). URL-id võivad sisaldada mitmesuguste andmesideprotokollide aadresse ning viiteid mitmesugustesse versioonihaldussüsteemidesse sh HTTP, HTTPS, FTP, CVS, SVN, Git ja kohalike kaustade aadresse. BitBake esmaversioon loodi 7. detsembril 2004 projektis OpenEmbedded, kuid eraldati hiljem eraldihallatavaks töövahendiks.
Draakoni sild

Draakoni sild (sloveeni Zmajski most) on kaarsild üle Ljubljanica jõe Ljubljanas Vodniki väljaku lähedal. Draakoni sild on Sloveenia pealinna tuntumaid vaatamisväärsusi, see on arvatud ehitismälestiseks. Silla algne nimi oli Keiser Franz Joseph I juubelisild Austria-Ungari monarh Franz Joseph I 40. valitsemisaasta juubeli tähistamiseks. Sellele viitavad ka silla balustraadil suurelt märgitud kaks aastaarvu: 1848 ja 1888. Sild sai tuntuks siiski Draakoni sillana (1919. aastast ka ametlik nimi) tänu draakonit kujutuvale pronksskulptuuridele silla otstes. Kaarsild püstitati samas asukohas 1895. aasta maavärinas kannatada saanud puitsilla asemele. Silla projekteerisid austria insener Joseph Melan, kes tegi konstruktoritöö, ja dalmaatsia arhitekt Jurij Zaninović, kes andis sillale Viini moderni stiilis väljanägemise. Tarinduselt üheavaline kaarsild üleval asuva sõiduteega. Sild avati 1901. aastal. Sillakaare sildeava on 33,34 m. Sild oli esimesi raudbetoonist sildu Euroopas. Kaarsild renoveeriti aastatel 1983–1984. Zmajski most. structurae.net
Michael Cunningham

Michael Cunningham (sündinud 6. novembril 1952) on Ameerika Ühendriikide kirjanik. Romaani "Tunnid" eest on Michael Cunninghan pälvinud Faulkneri ja Pulitzeri preemia (1999). 2011 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks "Golden States" (1984) "White Angel" (1989) "A Home at the End of the World" (1990; eesti keeles "Kodu maailma lõpus", 2006, tõlkija Ketlin Priilinn) "Flesh and Blood" (1995) "Kindred" (1995) "The Hours" (1998; eesti keeles "Tunnid", 2003, tõlkija Karin Suursalu) ISBN 9985-65-410-2 "Land's End: A Walk through Provincetown" (2002) "Specimen Days" (2005; eesti keeles "Erilised päevad", 2007, kirjastus Eesti Raamat; tõlkija Urve Hanko) Koduleht
Mare Erik

Mare Erik (sünninimi Mare Roosiväli) (26. märts 1936 — 3. detsember 1995) oli eesti muusikaõpetaja ja kooridirigent. Ta oli pärit muusikalembesest Tudulinnast. Ta lõpetas Tartu Muusikakooli (praegune Heino Elleri nimeline Tartu Muusikakool) koorijuhtimise eriala 1957. aastal (prof. Richard Ritsing) ja õppis lühemat aega Tallinna Konservatooriumi kaugõppes.[viide?] Mare Erik oli Suure-Jaani segakoori Ilmatar dirigent alates koori taasloomisest 1959. aastal kuni 1963. aastani, koos Jaan Joandiga (dirigent kuni 1970). Töötas Suure-Jaanis ja Jõgeval muusika- ja klaveriõpetajana. J. Järv Jõgevalt: "Õhkkond oli muusikakoolis meeldivas mõttes akadeemiline." --- Tolle aja õpetajatest meenutab ta sooja tundega veel Ilmar Läänet ja Mare Erikut, kumbagi pole enam elavate kirjas. “Mare Erik oli nagu tulesäde, selline südamlik, siiras ja naerusuine."” Hiljem töötas ta Tartu II Lastemuusikakoolis.[viide?] Mare Eriku abikaasa oli metsandustegelane Ain Erik.[viide?] Evi Ostrak, Bruno Uustal. Kultuurihuvilised tudulinlased läbi sajandi. (13. Hansura, lk. 22-25) https://web.archive.org/web/20160911031755/http://www.tmk.ee/uldinfo/ajalugu/vil1957 (vaadatud 29.08.2016) "Ilmatar 115. (vaadatud 28.08.2016)". Originaali arhiivikoopia seisuga 20.09.2016. Vaadatud 28.08.2016. Foto: FOTIS. M. Erik klaveritundi andmas.(vaadatud 28.08.2016) Vaike Käosaar. Lisaväärtus muusikakoolist.(vaadatud 28.08.2016)
Šveitsi Föderaalne Tehnoloogiainstituut

Šveitsi Föderaalne Tehnoloogiainstituut võib viidata ühele kahest asutusest: ETH Zürich (Šveitsi Föderaalne Tehnoloogiainstituut Zürichis) EPF Lausanne (Šveitsi Föderaalne Tehnoloogiainstituut Lausanne'is)
Harald Grønningen

Harald Grønningen (9. oktoober 1934 Lensvik – 26. august 2016 Lensvik) oli norra murdmaasuusataja.
ETH Zürich

ETH Zürich (saksa keeles Eidgenössische Technische Hochschule Zürich 'Konföderatsiooni Zürichi Tehnikakõrgkool') on teadusele, tehnoloogiale, matemaatikale ja juhtimisele keskenduv ülikool Zürichis Šveitsis. Nagu sõsarasutus EPFL, on ETH Zürich kesksel kohal Šveitsi Föderaalsete Tehnoloogiainstituutide haldusalas. ETH Zürichit paigutatakse maailma parimate ülikoolide hulka. Üliõpilased ja professorid on saanud kokku 21 Nobeli auhinda. Kõige kuulsam neist on Albert Einstein, kes sai 1921. aastal Nobeli füüsikaauhinna. Ülikooli asutas 1855. aastal Šveitsi föderaalvalitsus eesmärgiga koolitada insenere ja teadlasi, tekitada riiklik teaduse ja tehnoloogia keskus ning võimaldada suhtlust teadlaste ja tööstuse vahel. "ETH Zurich, Annual Report 2014" (PDF). ethz.ch. Vaadatud 24.07.2015. QS World University Rankings® 2015/16. topuniversities.com Portrait. ethz.ch "Bericht über den Entwurf zu einem Reglemente für die Eidgenössische polytechnische Schule, 21.6.1854, in: Schweizerisches Bundesblatt 6 (1854) 39, Bd. 3, S. 163-182, Textauszug handelt von Bauschule und Ingenieurschule" (PDF). See artikkel on täielikult või osaliselt tõlgitud artikli(te)st ETH Zurich sellest versioonist. ETH Zürichi koduleht (inglise keeles)
Vergilius

Publius Vergilius Maro (15. oktoober 70 eKr Andes – 21. september 19 eKr Brindisi) oli Vana-Rooma kirjanik, kelle tuntuimaks teoseks on eepos "Aeneis". "Bucolica. Karjaselaulud". Tõlkinud ja saatesõna "Vergiliuse pastoraalid": Ants Oras. New York: Estonian Learned Society in America, 1970 "Rooma kirjanduse antoloogia", Eesti Raamat, Tallinn 1971, lk. 270–321 (Leo Anvelti tõlgitud katkendeid teostest "Bucolica", "Georgica" ja "Aeneis" ja Ülo Torpatsi tõlgitud "Epitaaf Vergiliuse haual") + kommentaarid lk. 608–617 "Aeneis: Eepos kaheteistkümnes laulus". Tõlkinud ja saatesõna "Vergilius ja eesti heksameetri probleem": Ants Oras. Eesti Kirjanike Kooperatiiv, Lund 1975 "Bucolica. Aeneis". Tõlkinud ja saatesõnad: Ants Oras. Hortus Litterarum, Tallinn 1992 John William Mackail, "Vergilius ja tema tähendus nüüdismaailmale". Tõlkinud Ants Oras, saatesõna Pärtel Haliste, EKS, Tartu 1930, 148 lk P. Vergilius Maro "Aeneis. Liber I" Tartu: RK "Teaduslik Kirjandus", 1947 (korraldanud, eessõnaga, kommentaaridega ja sõnastikuga varustanud Lydia Pintman) Thomas Stearns Eliot, "Mis on klassik?" (1944. aastal Vergiliuse Ühingu presidendikõnena peetud ettekanne). Tõlkinud Jaak Rähesoo, raamatutes: T. S. Eliot, "Valik esseid", Loomingu Raamatukogu 1973, nr. 20/21, lk 81–99, ja T. S. Eliot, "Valitud esseesid", Hortus Litterarum, Tallinn 1997, lk 254–281 Thomas Stearns Eliot, "Vergilius ja kristlik maailm". Tõlkinud Anne Lange ja Jaak Rähesoo, järelmärkus: Jaak Rähesoo – Looming 1987, nr 12, lk 1645–51 Ilmar Vene, "Vergilius eesti keeles" – Keel ja Kirjandus 1993, nr 9, lk 517–522 Marju Lepajõe, "Võlur Vergilius" (raamatu "Bucolica; Aeneis" arvustus) – Vikerkaar 1993, nr 11, lk 82–85 Ants Oras, "Luulekool II: Meistriklass", Ilmamaa, Tartu 2004, lk 197–216 (tõlkeraamatute saatesõnade uustrükk) Anne Lange, "Ants Oras". Ilmamaa, Tartu 2005, lk 377–394 Teosed ladina keeles http://ancienthistory.about.com/od/latinvergil/Vergil.htm http://www.poetryintranslation.com/PITBR/Latin/Virgilhome.htm http://virgil.org/vitae/
Ole Ellefsæter

Ole Martin Ellefsæter (15. veebruar 1939 – 18. oktoober 2022) oli norra murdmaasuusataja.
Josef Haas

Josef Haas (3. august 1937 – 18. jaanuar 2024) oli Šveitsi murdmaasuusataja. 1968. aasta taliolümpiamängudel Grenoble'is võitis ta 50 km distantsil pronksmedali. Samal aastal valiti ta Šveitsi aasta sportlaseks. Josef Haas veebisaidil Olympedia (inglise)
Pål Tyldum

Pål Tyldum (sündinud 28. märtsil 1942) on endine norra murdmaasuusataja.
Limbaži lennuväli

Limbaži lennuväli on lennuväli Lätis Limbaži piirkonnas Limbaži vallas. Lennuväljal on kaks paralleelset maandumisrada, neist sertifitseeritud on vaid esimene. Lennuväljal võivad liigelda sõidukid, mille mass ei ületa 5700 kg. Lennuväli rajati Nõukogude ajal põllumajandusliku lennuväljana. Pärast Läti taasiseseisvumist oli see algul kaitseministeeriumi valduses, seejärel kuulus Limbaži vallale. Aastast 2000 on lennuväli eraomandis (omanikuks on SIA "Vidrižu Atvari"). Lennuväli on sertifitseeritud aastast 2006. Aastani 2011 kandis see nime Langači lennuväli. http://www.caa.lv/lv/informacija-un-uzzinas/civilas-aviacijas-lidlauki Lennuvälja koduleht
Katamaraan

Katamaraan (tamili sõnadest kattu maram 'kaks puud') on kahe (küljega kõrvutise ning ühendatud) kerega veesõiduk.
Prauliena

Prauliena on küla (lielciems) Lätis Madona piirkonnas, Prauliena valla halduskeskus. Küla asub Madonast 7 km ida pool, merepinnast 135 meetri kõrgusel, Riiani on külast 175 kilomeetrit. Asulas oli Prauliena mõisa (Praulen) süda. Külas asub väike, 2 hektari suurune Prauliena järv. Külas on põhikool, raamatukogu, lasteaed-algkool. Sinna jäävad Prauliena ja Praulienas skola bussipeatus. Küla on esmamainitud 1507. aastal. Asula tekkis kunagise Prauliena mõisakeskuse juurde. Nõukogude ajal asus seal kohaliku sovhoosi keskasula. Looduskaitse all on Prauliena Lossiaia pärn, Prauliena Alleelehis, Klēbeki pärn ja tamm ümbermõõduga 4,2 meetrit. Prauliena lähistel asub Prauliena lennuväli. 2015. aastal oli külas 489 elanikku, 2022. aastal 429. Jānis Medenis – Läti kirjanik Ilze Indrāne – Läti kunstnik Haralds Mednis – Läti dirigent https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Autotransporta direcija Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Prauliena lennuväli

Prauliena lennuväli on sertifitseerimata lennuväli Madona piirkonnas Prauliena vallas Praulienast neli kilomeetrit põhja pool vana Madona-Lubana raudtee lähistel. Lennuväli rajati nõukogude võimu ajal põllumajandusliku lennuväljana. Tänapäeval kasutavad seda amatöörlendurid ja deltaplaanid, samuti korraldatakse seal kiirendusvõistlusi. http://www.forgottenairfields.com/latvia/vidzeme/praulina-s713.html http://www.daba.gov.lv/upload/File/DAPi_apstiprin/DP_Kuja-08.pdf
Degumnieki

Degumnieki (latgali Dagumnīki) on küla (vidējciems) Lätis Madona piirkonnas, Ošupe valla halduskeskus. Küla asub Madonast 41 km ja Riiast 199 kilomeetri kaugusel merepinnast 100 meetri kõrgusel. Külas on põhikool, raamatukogu ja rahvamaja. Degumnieki tekkis nõukogude ajal kui kohaliku sovhoosi keskasula. Sinna jääb Degumnieki bussipeatus. Degumnieki lähistel asub Degumnieki lennuväli. Degumnieki tamm ümbermõõduga 5,2 meetrit on looduskaitse all. Aastal 2015 oli külas 260 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 231. https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Latvijas pagasti. Enciklopēdija. 2. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2002. 136. lk. ISBN 9984-00-436-8. Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Degumnieki lennuväli

Degumnieki lennuväli on sertifitseerimata lennuväli Madona piirkonnas Ošupe vallas. See asub Degumniekist kaks kilomeetrit kirde pool vana Madona–Lubana raudtee lähistel. Lennuväli rajati nõukogude võimu ajal põllumajandusliku lennuväljana. Lennuvälja kasutatakse tänapäeval vähe, põhiliselt kasutavad seda deltaplaanid, samuti ka mudellennukid, seal on korraldatud ka lennunduspäevi. http://www.forgottenairfields.com/latvia/vidzeme/degumnieki-s716.htmll http://www.rs.gov.lv/?id=1031&top=0&rel=2823
Töötav Läänlane

Töötav Läänlane oli 1940–1941 ilmunud EK(b)P Läänemaa Komitee ajaleht. Ajalehte andis välja Eesti NSV Riikliku Kirjastuskeskuse Ajalehtede Kirjastus. Ajalehe vastutav toimetaja oli Eduard Värav. Ajaleht ilmus 2 korda nädalas. Kokku ilmus 75 numbrit. http://www.ester.ee/record=b1321391*est (vaadatud 28.08.2016)
Tõstamaa Tuuled

Tõstamaa Tuuled on aastast 1995 ilmuv Pärnu linna ajaleht. Ajalehte andis varem välja Tõstamaa Vallavalitsus. Ajaleht ilmub üks kord kuus. http://www.ester.ee/record=b1073092*est (vaadatud 28.08.2016)
Kostabi

See artikkel räägib ajalehest. Nime kohta vaata artiklit Kostabi (perekonnanimi). Kostabi oli 1991–1993 ilmunud Tartu kultuurileht. Lehte andis välja AS Kostabi. Leht ilmus üks kord nädalas. Eesti Kostabi-$elts http://www.ester.ee/record=b1206325*est (vaadatud 28.08.2016)
Kuninga uued rõivad

"Kuninga uued rõivad" (ka "Keisri uued rõivad", taani keeles "Kejserens nye klæder") on Hans Christian Anderseni kunstmuinasjutt, milles kaks kangrut lubavad kuningale teha uued rõivad, mis on nähtamatud nendele, kes on lollid või oma ametikoha jaoks kõlbmatud. Riided olevat nii kerged ja õhulised, et seljas neid ei tunnegi. Kuid kangrud on kelmid, kes üksnes näitlevad, justkui riietaksid kuningat. Mitte keegi, kes näeb paljast kuningat, ei julge seda tunnistada, kartes, et teda peetakse lolliks või ebakompetentseks, ning kõik kiidavad riiete maitsekust ja ilu. Seejärel läheb kuningas pidulikule ringkäigule mööda linna. Esialgu linnarahvas püüab teeselda, justkui kuningas oleks hiilgavalt riides, kuni üks laps, kes on liiga noor selleks, et olukorda mõista, hüüab valjusti: «Aga kuningas on ju alasti!» Seejärel hakkab linnarahvas varsti sedasama kordama. Kuningas kahtlustab, et on petta saanud ja linnarahvas räägib tõtt, kuid jätkab väärikalt oma ringkäiku. Andersen sai muinasjutu jaoks inspiratsiooni Villena vürsti Juan Manueli (1282–1348) 1335 ilmunud raamatust "Libro de los ejemplos del conde Lucanor y de Patronio", mis sisaldab 50 lühijuttu, nimelt selle 7. jutust "Sellest, mis juhtus kuninga ja kolme petturiga". Juan Manueli jutus on olematud rõivad petturite jutu järgi nähtamatud väljaspool abielu sündinutele. Andersen ei lugenud seda juttu originaalis, vaid saksakeelses tõlkes. Andersen muutis jutu satiiriks silmakirjalikkuse ja õukondlaste pugemise pihta. Esimest korda avaldas Andersen selle muinasjutu 7. aprillil 1837 kogumiku "Lastele vestetud muinasjutud" viimases, 3. köites koos "Väikese merineitsiga". Esimest kaht köidet ei võtnud kriitika hästi vastu, kolmanda köitega kriitikute suhtumine pöördus ja tagantjärele hakati ka kahes esimeses köites olevaid jutte heaks pidama. Muinasjuttu, selle lõike ja tsitaate kasutatakse tänapäeval sümbolina, viidates poliitilistele, ühiskondlikele või ka isiklikele probleemidele, kriitikameele puudusele, selle ignoreerimisele või ka takkakiitmisele. Väljendus selles muinasjutus: «Aga kuningas on ju alasti!» sai üldmõisteks ja sümboliseeris selleaegse ühiskonnakorra moraalset ja poliitilist tühisust juba Anderseni kogumiku ilmumise ajal. mõistujutt retoorika "Keisri uued rõivad | A r k a a d i a". www.luts.ee. Vaadatud 23. detsembril 2023. "Eesti Päevaleht 31 jaanuar 2012 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 23. detsembril 2023. "Andrus Tuisk: Palja kuninga sündroom. Reformierakond on selle hästi ära tabanud". Eesti Päevaleht. Vaadatud 23. detsembril 2023. ""Kuningas on alasti...", aga alasti inimene kuningas?". Arvamus. 7. juuli 2017. Vaadatud 23. detsembril 2023. "Probleemse arsti tõttu kannatada saanud inimesel väheneb usaldus kõigi tohtrite vastu — Eesti Patsientide Liit". patsiendid.ee. 20. juuni 2018. Vaadatud 23. detsembril 2023. "Uus Eesti 30 oktoober 1937 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 23. detsembril 2023. "Harju Elu : Harjumaa ajaleht 2 aprill 1955 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 23. detsembril 2023. Muinasjutu tekst
Kaubaleht

Kaubaleht (lühend KL, inglise keeles Estonian Business Weekly) oli 1990–1997 ilmunud Eesti ajaleht. Ajalehte andis välja AS Media. Ajalehte toimetasid Heikki Saller ja Urmas Glase. Ajaleht ilmus aastal 1990 kolm korda aastas, aastatel 1991–1992 kuus korda aastas ja 1993–1997 üks kord nädalas. http://www.ester.ee/record=b1072326*est (vaadatud 28.08.2016)
The Baltic Observer

The Baltic Observer oli 1991–1996 Riias ilmunud ajaleht, mis sisaldas uudiseid Balti riikidest. Ajalehte andis välja Baltic News Ltd. Ajaleht ilmus 1 kord nädalas. 28. märtsil 1996 ühinesid The Baltic Observer ja The Baltic Independent ajaleheks The Baltic Times. http://www.ester.ee/record=b1073069*est (vaadatud 28.08.2016)
The Baltic Independent

The Baltic Independent oli 1990–1996 Tallinnas ilmunud ajaleht, mis sisaldas uudiseid Balti riikidest . Ajalehte andis välja AS The Baltic Independent. Ajaleht ilmus 1 kord nädalas. Ajalehe toimetaja oli Tarmu Tammerk. Ajalehe eelkäija oli ajaleht The Estonian Independent. 28. märtsil 1996 ühinesid The Baltic Independent ja The Baltic Observer ajaleheks The Baltic Times. http://www.ester.ee/record=b1073068*est (vaadatud 28.08.2016)
Vallakaja

Vallakaja on aastast 1998 ilmuv Tartu maakonna Laeva valla ajaleht. Ajalehte annab välja Laeva Vallavalitsus. Ajaleht ilmub 5–8 korda aastas. Ajaleht on loetav ka internetis. http://www.ester.ee/record=b1284804*est (vaadatud 28.08.2016) Ajaleht Laeva valla kodulehel
Türi Rahvaleht

Türi Rahvaleht on aastast 1989 ilmuv Türi valla ajaleht. Ajalehte annab välja Türi Arengu Sihtasutus. Ajalehe tegevtoimetaja on Teet Reier. Aastast 2010 ilmub ajaleht 1 kord kuus. 1995–2009 ilmus ajaleht 1 kord nädalas. http://www.ester.ee/record=b1073113*est (vaadatud 28.08.2016) Türi Rahvaleht Türi Arengu Sihtasutuse kodulehel
Peetrimõisa paisjärv

Peetrimõisa paisjärv on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Peetrimõisa külas. Järve pindala on 1,6 ha, valgla suurus 1 km², kaldajoone pikkus 601 m ja kõrgus merepinnast 77 m. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Peetrimõisa paisjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 28.08.2016) Peetrimõisa paisjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 28.08.2016) Peetrimõisa paisjärv Eesti looduse infosüsteemis Peetrimõisa paisjärv keskkonnaportaalis
Vecbebri

Vecbebri on küla (lielciems) Lätis Aizkraukle piirkonnas, Bebri valla halduskeskus. Küla asub Koknesest 9,2 km põhja pool, merepinnast 120 meetri kõrgusel, Riiani on külast 110 kilomeetrit. Asulas oli Vecbebri mõisa (Alt-Bewershof) süda. Haridust annavad Bebri põhikool, Vecbebri kutsekeskkool ja Bebri erivajadustega laste internaatkool. Külas on raamatukogu ja lasteaed. Asula tekkis kunagise Vecbebri mõisakeskuse juurde. Aastal 1922 asutati sinna ajandus-mesinduskool, millest aastal 1944 sai mesindustehnikum. Aastal 1972 sai Vecbebrist kohaliku sovhoostehnikumi keskasula. Aastatel 2009–2021 jäi asula Koknese piirkonda. Mõisa peahoone on riikliku tähtsusega arhitektuurimälestis, külas asub ka Voldemārs Jākobsonsi majamuuseum. Vecbebri lähistel asub Vecbebri lennuväli. Aastal 2015 oli külas 563 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 473. Vietvārdu datubāze Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.