laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kyōto auhind

Kyōto auhind (jaapani keeles 京都賞, Kyōto-shō) on Jaapani mitteriiklik rahvusvaheline auhind, elutööauhind kunstis ja teaduses. Kyōto auhind loodi koostöös Nobeli Fondiga ja antakse välja igal aastal alates 1985. aastast. Auhinnatseremoonia toimub Kyōtos. Auhindu on kolm: Kyōto auhind eesrindlike tehnoloogiate valdkonnas Kyōto auhind alusteaduste valdkonnas Kyōto auhind kunsti ja filosoofia valdkonnas Auhinnaga kaasneb 100 miljoni Jaapani jeeni suurune rahasumma. Auhinnal on neli kategooriat, mis vahelduvad aastati. Seega antakse igas kategoorias välja auhind iga nelja tagant tagant: elektroonika biotehnoloogia ja meditsiinitehnoloogia materjaliteadus ja inseneriteadused informaatika Auhinnal on neli kategooriat, mis vahelduvad aastati. Seega antakse igas kategoorias välja auhind iga nelja tagant tagant: matemaatika bioteadused geoteadused, astronoomia ja astrofüüsika kognitiivteadused/eluteadused Auhinnal on neli kategooriat, mis vahelduvad aastati. Seega antakse igas kategoorias välja auhind iga nelja tagant tagant: muusika kunst teatri- ja filmikunst mõte ja eetika Koduleht
Trixie Mattel

Brian Michael Firkus (sündinud 23. augustil 1989 Milwaukees Wisconsini osariigis) ehk lavanimega Trixie Mattel on Ameerika Ühendriikide edukas drag queen ning laulukirjutaja ja laulja. Teda teatakse liialdatud meigi ja camp-stiili poolest, ta etendab komöödiat ning viljeleb akustilist popmuusikat (sh folki ja kantrit). 2015. aastal osales ta telesaate "RuPaul's Drag Race" seitsmendas hooajas, jäädes kuuendale kohale. 2018. aastal osales ta telesaate "RuPaul's Drag Race All Stars" kolmandas hooajas, võites esikoha. Seejärel on ta teinud laialdast koostööd ning esinenud meediates ja lavadel üle maailma. Milwaukee ülikoolis läbis ta bakalaureuseõppe teatrikunstis, täpsemalt muusikalides osalemises. Ta alustas ümberriietumisega kohalikes baarides ja ööklubides ning esines aeg-ajalt kahetunnise sõidu kaugusel Chicagos. Päevasel ajal töötas ta vabakutselise jumestuskunstnikuna ilupoe Sephora heaks ja kaubanduskeskuses ilubrändi M·A·C jaoks. Ta omab kosmeetikat müüvat ettevõtet Trixie Cosmetics, ta on kaasomanik Wisconsini osariigi vanimale LGBTQ+ baarile This Is It! ja California osariigis asuvale motellile Trixie Motel. Tal on põlisrahvaste juured odžibveide hõimust. Ta omab suurearvulist Barbie-nukkude kollektsiooni. Katya  Trixie Mattel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Trixie Matteli ametlik koduleht
Mait Kraun

Mait Kraun (sündinud 28. oktoobril 1992) on eesti majandusanalüütik ja endine ajakirjanik. Ta on käinud Lähte gümnaasiumis, Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja Tartu Ülikoolis. Tema bakalaureusetöö teemaks oli "Eesti edukamate põllumajandusfirmade tururiski juhtimine tuletisväärtpaberite kaudu". Aastail 2012–2014 oli Kraun Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige. 2012–2013 oli ta ühtlasi EKRE noorteliikumise Sinine Äratus esimene esimees ja jäi selle juhatuse liikmeks 2015. aastani. Samuti oli ta EKRE Tartumaa ringkonna juhatuse ja erakonna volikogu liige. 2013. aasta kohalikel valimistel kandideeris Kraun EKRE nimekirjas Tartu linnavolikogusse, sai 28 häält ja ei osutunud valituks. Aastail 2014–2022 töötas Kraun Äripäeva ajakirjanikuna. Alates 2022. aastast on ta Tavid AS majandusanalüütik. [1] ariregister.rik.ee "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. märts 2023. Vaadatud 9. märtsil 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. märts 2023. Vaadatud 9. märtsil 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) [2] [3] [4] [5]
Užur

Užur on linn Venemaal Krasnojarski krais, Užuri rajooni keskus. Asub umbes 300 km Krasnojarskist läänes Užurka jõe ääres. Asula rajati 1760. aastal, 1942 sai töölisaleviks, linnaõigused sai 1953. aastal. Linnast vahetult lõunas asub kinnine alev Solnetšnõi (varem Užur-4), kus asub 62. raketidiviis. 2021. aastal oli linnas 14 134 elanikku. https://rosstat.gov.ru/storage/mediabank/tab-5_VPN-2020.xlsx http://region.krasu.ru/cities/uzur
Tulistamine Hamburgi kuningriigisaalis

Tulistamine Hamburgi kuningriigisaalis oli 2023. aasta 9. märtsil toimunud tulistamine Jehoova tunnistajate kuningriigisaalis Deelböge tänaval Alsterdorfi linnaosas Hamburgis Saksamaal. Daniel Boffey (10. märts 2023). "Hamburg police were tipped off about gunman, but did not take his weapon | Officers were told of concerns about mental health of man who went on to shoot dead four men, two women and an unborn baby". theguardian.com (inglise). Hamburg: TheGuardian.com. Vaadatud 10. märtsil 2023. "Tulistamine Saksamaal Hamburgis asuvas kuningriigisaalis". jw.org. 20. märts 2023. Vaadatud 20. märtsil 2023. "Spari in un tempio dei Testimoni di Geova ad Amburgo, 8 morti. Suicida l'attentatore, era ex membro | Otto i feriti. Intervenute le forze speciali, indagini in corso. È il fatto di sangue più grave avvenuto nella città tedesca da decenni" [Tulistamine Jehoova tunnistajate templis Hamburgis, 8 surnut. Endine Jehoova tunnistaja sooritas enesetapu | Kaheksa haavatut. Eriüksuslased sekkusid, uurimine käib. Tegemist on aastakümnete tõsiseima verevalamisega Saksa linnas]. rainews.it (itaalia). Rai News. 10. märts 2023. Vaadatud 10. märtsil 2023. "Juhtiva kogu 2023. aasta erisaade 3". jw.org. 17. aprill 2023. Vaadatud 18. aprillil 2023. "Saksamaal hukkus rünnakus Jehoova tunnistajate pühakojale seitse inimest". err.ee. ERR uudised. 10. märts 2023, 11:19. Vaadatud 10. märtsil 2023. Jenny Hill; Jaroslav Lukiv; Emily McGarvey (10. märts 2023, 16:20). "Hamburg shooting: Seven killed in attack on Jehovah's Witness hall". bbc.com (inglise). BBC News. Vaadatud 10. märtsil 2023. Timeline of shooting at Jehovah’s Witnesses hall in Germany [Jehoova tunnistajate saalis Saksamaal toimunud tulistamise ajajoon]. AP News, 10. märts 2023 Tulistamine Saksamaal Hamburgis asuvas kuningriigisaalis Tuhanded osalevad Hamburgi tulistamise ohvrite matusetalitusel
Sumbumine

Sumbumine on mõju võnkesüsteemis või väline mõju võnkesüsteemile, mis vähendab või takistab selle võnkumist. Füüsikalistes süsteemides on summutava mõjuga protsessid, mis hajutavad võnkumisel salvestatud energiat. Sumbumist tekitava mõju näiteks on viskoosne takistus (vedeliku viskoossus töötab võnkumisele vastu, põhjustades selle aeglustumist; vt viskoosne summutamine) mehaanilistes süsteemides, elektriline takistus elektroonilistes ostsillaatorites ning valguse neeldumine ja hajumine optilistes ostsillaatorites. Sumbumine, mis ei teki energia kadude tõttu, võib olla oluline muudes võnkuvates süsteemides, nagu need, mis esinevad bioloogilistes süsteemides. Harmooniline võnkumine Viskoossus Steidel (1971). An Introduction to Mechanical Vibrations. John Wiley & Sons. Lk 37. damped, which is the term used in the study of vibration to denote a dissipation of energy
Maret Kark

Maret Kark (sündinud 10. veebruaril 1954) on eesti orientalist. Maret Kark on õpetanud Tartu Ülikoolis ja mujal sanskriti ja tiibeti keelt ning Sise-Aasia ja Tiibeti ajalugu. Ta on juhtinud Eesti-Tiibeti Kultuuriseltsi ning on olnud Tibetoloogia Instituudi juht. "Tiibeti välispoliitika XX sajandi alul", "Akadeemia" 8/2005, lk 1651-1688. "Tühjus versus lõpmatus: Varajaste tiibeti dzogtšeni upadeša tekstide tõlgendamisvõimalustest", "Akadeemia" 9/2006, lk 1955-1977. "Ühiskondlik-poliitiline liikumine Tiibetis 20. sajandi alul", "Akadeemia" 1/2003, lk 101-129. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Budoloogia vaatekoht budalastele
Oleg Ivanov

Oleg Ivanov (sündinud 17. juulil 1977) on krüptoärimees, poliitik ja aktiivne rašist. Hariduselt jurist ja finantsist. Ivanov töötab kommertsjuhina firmas OÜ Polarum Kaup. 16. aprillil 2022 tegi Ivanov oma autost venekeelse video, kus ta pidas maha 21 minutilise emotsionaalse monoloogi, kus ta rääkis liikumisest "Koos". Muuhulgas nimetas ta Butša massimõrva sündmuseks, mida pole olnud ja on lavastatud ukrainlaste poolt. Ta võrdles apoliitilisi venelasi juutidega, kes olid tema hinnangul II maailmasõja ajal samuti apoliitilised ja visati pärast ahju. Ta väitis, et Soome ja Rootsi tiritakse vastu tahtmist NATO-sse, kuna Ukrainat ei õnnestunud sinna saada. Ivanov ennustas seoses Lätis toimuva punamonumentide eemaldamisega, et seal korraldatakse midagi sarnast Butša massimõrvale, ehk tema hinnangul lavastatakse näitemäng. Koos masööriga Aivo Petersoniga juhib ta 19. mail 2022 loodud Kremli-meelset ja rašismi levitavat poliitilist liikumist Koos/Вместе, mis 2023. aasta Riigikogu valimisteks liitus valimisliiduks Eestimaa Ühendatud Vasakparteiga. Ivanov kogus XV Riigikogu valimistel Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosa ringkonnas 2699 häält. Sellest ei piisanud Riigikokku saamiseks. 2023. aasta mais põgenes Ivanov Venemaale, Šotsi, kuna ta kartis vahistamist. Tema isa on endine Konstitutsioonierakonna poliitik Vladimir Ivanov. Kandidaat nr 1038 OLEG IVANOV Олег Иванов - пора сделать выбор. youtube.com, 16. aprill 2022 Oleg Ivanov: Eesti on määratud sõjas Venemaaga hävitamisele, Eesti subtiitrid valimised.ee (andmed seisuga 07.03.2023 19:45) Erakonna Koos juht Ivanov lahkus Venemaale ja juhib erakonda sealt
Lentinula

Lentinula on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni. Lentinula edodes – šiitake, tammeseen Lentinula andmebaasis eElurikkus.
Ivo Jurak

Ivo Jurak (11. oktoober 1977 – 7. märts 2023) oli Eesti sõjaväelane (kapten). Ta alustas sõjaväelist karjääri ajateenistusega 1996. aastal Sisekaitse Operatiivrügemendis. Ta teenis hiljem ka Scoutspataljoni luureülemana ja Vahipataljoni staabiülemana. Ta on olnud ka Briti väejuhatuse all teeninud ja kogu Afganistani sõja vältel kõige rohkem ohvreid kandnud Eesti välismissiooni Estcoy-8 liige. Jurak teenis 2015. aasta lõpuni kaitseväe toetuse väejuhatuse liikumise koordineerimise keskuses staabiohvitserina. Tema sõjaväeline karjäär lõppes, kui teda süüdistati riigisaladuse avalikustamises karistusseadustiku paragrahvi 241 lg 1 järgi (riigisaladuse avalikustamine pole seotud riigireetmise ega salakuulamisega), eraviisilises jälitustegevuses ja tulirelva ebaseaduslikus käitlemises. Ta võeti vahi alla 29. augustil 2016. Ta mõisteti süüdi ja ning teda karistati kahe aasta ja kuue kuu pikkuse vangistusega, millest tal tuli kohe vanglas ära kanda seitse kuud. Ühtlasi määras kohus talle nelja-aastase katseaja.. Jurak viis töölt kaasa riigisaladust sisaldavat teavet ja hoidis seda oma kodus, võimaldades sellega riigisaladusele ebaseadusliku juurdepääsu. Jurak võitles 2022. aasta sügisest Ukraina rahvusvahelise maakaitseleegioni koosseisus Venemaa-Ukraina sõjas. Ta hukkus 7. märtsil 2023 Bahmuti lahingus. Jurak on teadaolevalt esimene Eesti kodanik, kes on alates Venemaa täiemahulise agressiooni algusest selles sõjas elu kaotanud. Eesti kodanikest on enne teda Venemaa-Ukraina sõjas hukkunud Valgevenest pärit lahingmeedik Nikolai Iljin, kes tapeti 2020. aasta suvel. 1. aprillil 2023 sängitati tema urn mulda Tartu sõjaväekalmistule. NATO medal sõjalisel operatsioonil osalemise eest (2 korda) Kaitseministeeriumi rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil osalenu medal Kaitseväe teenetemärk lahinguliste teenete eest 1. jalaväebrigaadi rinnamärk Kaitseliidu teenetemedali II ja III klass Kaitseliidu Valga maleva teenetemärgi II klass Tanel Kriggul "Kohus mõistis kaitseväe eksohvitseri riigisaladuse avalikustamise eest vangi". err.ee, 26. veebruar 2017 "Віддав життя під Бахмутом: на війні в Україні загинув перший естонець". 24 Kanal, 10 märts 2023 Venelaste tule all hukkunud Ivo Jurakut mälestatakse kui tõelist patriooti. Sõber: väärt mees, kes oli alati Eesti eest väljas. delfi.ee, 10 märts 2023 Ukraina sõjas hukkus esimene eestlane ERR, 10. märts 2023. FOTOD | Kiievis saadeti viimsele teele Donbassis hukkunud Eesti kodanik Delfi, 22. juuli 2020. FOTOD | „Ta langes ka Eesti vabaduse eest!“ Ukrainas hukkunud Ivo Jurak sängitati Raadil mulda delfi.ee, 1. aprill 2023 Haud Tartu Sõjaväekalmistul
Agrippina Vaganova

Agrippina Jakovlena Vaganova (vene keeles Агриппина Яковлевна Ваганова; 26. juuni (vkj 14. juuni) 1879 Peterburi – 5. november 1951 Leningrad) oli vene balletitantsija, balletipedagoog ja ballettmeister. Tema auks on nimetatud Vaganova Vene Balleti Akadeemia. Pärast 1897. aastal Peterburi keiserliku teatrikooli lõpetamist sai Agrippina Vaganova Maria teatri rühmatantsijaks. 1901. aastal edutati ta korifeika’ks (klassikalises balletis soolotantsija kordeballeti ees, kes aga ei tantsi peaosi etenduses). Ta tegi kaasa Marius Petipa lavastustes. Oma lavakarjääri lõpus mais 1915 sai ta lõpuks baleriiniks. Sama aasta juunis vabastati ta balletitantsija ametist. Aastapensioniks määrati talle 1140 rubla. Pärast lavakarjääri lõpetamist pühendas Vaganova end balletipedagoogikale. Pärast revolutsiooni kutsuti ta tööle Petrogradi koreograafiakooli, kus ta kasvatas üles mitu põlvkonda baleriine. Tema õpilasteks olid näiteks Marina Semjonova ja Galina Ulanova. Aastatel 1931–1937 oli Vaganova Kirovi-nimelise Leningradi Ooperi ja Balletiteatri balletitrupi kunstiline juht. 1934. aastal ilmus tal raamat "Основы классического танца" ('klassikalise tantsu alused'), milles ta kirjeldab oma pedagoogilisi põhimõtteid. 1934 – Vene NFSV rahvakunstnik Агриппина Яковлевна Ваганова. vaganovaacademy.ru
Galina Ulanova

Galina Sergejevna Ulanova (vene keeles Галина Сергеевна Уланова; 8. jaanuar (vkj 26. detsember 1909) 1910 Peterburi – 21. märts 1998 Moskva) oli vene balletitantsija ja balletipedagoog. Galina Ulanova lõpetas 1928. aastal Leningradi koreograafiakoolis Agrippina Vaganova balletiklassi. Aastatel 1928–1944 oli ta Kirovi-nimelise Leningradi Riikliku Akadeemilise Ooperi- ja Balleteatri ja 1944–1960 Moskva Suure Teatri balletiartist. Ta osales 1956. aastal Londonis Suure Teatri esimesel välisringreisil, mis tõi talle maailmakuulsuse. Ta tantsis Giselle'i ja Juliat ning saavutas edu, mida välismaiste ekspertide sõnul polnud nad näinud Anna Pavlova ajast. Ta käis ringreisidel Hiinas, Austrias, Itaalias, Prantsusmaal, Inglismaal, Ameerika Ühendriikides ja teistes riikides. Alates 1960. aastast töötas Ulanova Suures Teatris pedagoog-repetiitorina. Tema käe all lihvisid oma kutsemeisterlikkust mitu tulevast rahvakunstnikku (näiteks Vladimir Vassiljev). Galina Ulanova oli baleriine, kes pälvis prima ballerina assoluta austava nimetuse.[viide?] 1939 – Vene NFSV teeneline kunstnik 1940 – Vene NFSV rahvakunstnik 1943 – Kasahhi NSV rahvakunstnik 1951 – NSV Liidu rahvakunstnik 1958 – Soome teenetemärk Pro Finlandia 1959 – valiti Saksa DV Kunstide Akadeemia välisliikmeks 1960 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1974 – sotsialistliku töö kangelane 1988 – sotsialistliku töö kangelane (teist korda) 1992 – Ordre des Arts et des Lettresi komandöriklassi orden 1995 – teatriauhind Kuldne Mask (eripreemia "Au ja väärikuse eest") Уланова, Галина Сергеевна. need4dance.ru
Marina Semjonova

Marina Timofejevna Semjonova (vene keeles Марина Тимофеевна Семёнова; 12. juuni (vkj 30. mai) 1908 Peterburi – 9. juuni 2010 Moskva) oli vene balletitantsija ja balletipedagoog. Elas 101-aastaseks. Marina Semjonova lõpetas 1925. aastal Leningradi koreograafiakoolis Agrippina Vaganova balletiklassi. Aastatel 1925–1929 oli ta Leningradi Riikliku Akadeemilise Ooperi- ja Balleteatri ja 1930–1952 Moskva Suure Teatri balletiartist. Semjonova oli üks esimesi Nõukogude baleriine, kes lasti külalisetendustele välisriiki. Aastatel 1935–1936 esines ta Pariisi Rahvusooperi balletitrupi juhi Serge Lifari kutsel Opéra Garnier' laval, esitades peaosa balletis "Giselle", samuti fragmente ballettidest "Luikede järv", "Uinuv kaunitar" ja "Chopiniana" (partnerina laval esines ka Lifar ise). Alates 1953. aastast töötas Semjonova Suures Teatris pedagoog-repetiitorina. Tema käe all olid oma kutsemeisterlikkust lihvinud mitu hilisemat rahvakunstnikku (näiteks Maia Plissetskaja). Aastatel 1953–1960 oli Semjonova ühtlasi Moskva koreograafiakooli pedagoog ja alates 1960. aastast GITIS-e õppejõud. 1937 – Vene NFSV teeneline kunstnik 1951 – Vene NFSV rahvakunstnik 1975 – NSV Liidu rahvakunstnik 1988 – sotsialistliku töö kangelane 2003 – balletiauhind Benois de la Danse (elutööauhind) 2007 – teatriauhind Kuldne Mask (eripreemia "Au ja väärikuse eest") Марина Тимофеевна Семенова. Биографическая справка. web.archive.org
Sherobod

Sherobod (vene keeles Шерабад Šerabad) on linn Usbekistanis Surxondaryo vilajetis, Sherobodi rajooni halduskeskus. Linn asub Sherobodi jõe paremal kaldal, Termizist ligikaudu 60 km põhjaloodes. Linnaõigused sai Sherobod 1973. aastal. Linnas asuvad puuvillapuhastusehas ja keraamikatehas. Шерабад Точка-на-Карте
1976. aasta suveolümpiamängud

1976. aasta suveolümpiamängud olid XXI kaasaegsed olümpiamängud, mis toimusid 17. juulist 1. augustini 1976 Kanadas Montréalis. Montréal kinnitati olümpialinnaks ROK-i 69. istungil Amsterdamis 1970. aastal. Muud kandideerinud linnad olid Firenze (Itaalia), Los Angeles (USA) ja Moskva (NSV Liit). Toimus kaks hääletusvooru. Esimesel korral sai Moskva 28, Montréal 25 ja Los Angeles 17 häält, teises Montréal 41 ja Moskva 28 häält. Esimest korda osalesid olümpiamängudel Antigua ja Barbuda, Kaimanisaared ning Paapua Uus-Guinea. Andorra osales esimest korda suveolümpiamängudel, taliolümpiamängudel oli ta esimest korda osalenud pool aastat varem 1976. aasta taliolümpiamängudel Innsbruckis. Esimest korda võitsid olümpiamedali Tai ja Bermuda. Sealjuures Bermuda on 2013. aasta seisuga kõige väiksem riik, kes kunagi on olümpiamedali võitnud. Aavo Pikkuus tuli olümpiavõitjaks jalgrattaspordis 100 km meeskonnasõidus ja oli individuaalselt 44. Raul Arnemann tuli sõudmises kahepaadil pronksmedalile. Tõnu Lepik ei saanud kaugushüppes lõppvõistlusele. 1976. aasta algul võistles Uus-Meremaa ragbimeeskond Lõuna-Aafrika Vabariigis. See tekitas Aafrika riikides pahameelt, sest LAV oli eemaldatud olümpialiikumisest rassismi pärast. Nad nõudsid Uus-Meremaa mittelubamist olümpiamängudele. ROK ei olnud sellega nõus, põhjendades seda sellega, et ragbi ei ole olümpiaala. Protesti märgiks loobusid olümpiamängudel osalemast Guyana, Iraak ja 22 Aafrika riiki: Maroko, Alžeeria, Tuneesia, Liibüa, Egiptus, Mauritaania, Niger, Tšaad, Sudaan, Etioopia, Keenia, Tansaania, Uganda, Elevandiluurannik, Ghana, Togo, Nigeeria, Kamerun, Kongo Vabariik, Sambia ja Svaasimaa. See otsus sündis mängude avapäeval ja mõne riigi sportlasi (Kamerun, Egiptus, Maroko ja Tuneesia) oli juba võistelnud. Sellepärast ei olnud võistkondlikel aladel enam võimalik loobujaid uute võistkondadega asendada. Riikide mitteametlik paremusjärjestus 1976. aasta suveolümpiamängudel
Dynamite (BTS laul)

"Dynamite" on Lõuna-Korea poisteansambli BTS salvestatud laul, mis avaldati 21. augustil 2020 Big Hit Entertainmenti ja Sony Music Entertainmenti kaudu. See on ansambli esimene täielikult inglise keeles salvestatud lugu. Laul, mille kirjutasid David Stewart ja Jessica Agombar ning produtseeris Stewart, on meeleolukas diskopopi laul, milles on funki, souli ja närimispopi elemente, ning see on mõjutatud 1970. aastate muusikast – selles kõlavad plõksatavad käeplaksutused ja kajavad süntesaator ja pidulikud sarved. Koroonapandeemia ajal kuulajate rahustamiseks mõeldud laul räägib rõõmust ja tunnustusest pisiasjade vastu, mis muudavad elu väärtuslikuks. "Dynamite" sai ilmumisel muusikakriitikutelt positiivseid hinnanguid, kiites selle kaasahaaravuse ja laialdaselt köitva retroheli kohta. See tõi bändile nende esimese Grammy nominatsiooni parima popdueti/-ansambli esituse kategoorias 63. aasta Grammy auhindade jagamisel, tehes sellest esimese Korea popmuusika, kes on sellele nomineeritud. "Dynamite" koges suurt ärilist[viide?] edu kogu maailmas[viide?]; see debüteeris edetabelis Billboard Hot 100 esikohal, saades bändi esimeseks singliks USA-s ja tehes BTS-ist esimese Lõuna-Korea esineja, kes on jõudnud Hot 100 esikohale. Laulu müüdi esimesel nädalal 265 000 allalaadimist, mis on suurim puhas müüginädal pärast Taylor Swifti filmi " Look, mida sa tegid mulle tegema " (2017). "Dynamite" püsis Hot 100 tipus kokku kolm nädalat. Spotifys debüteeris "Dynamite" 7,778-ga miljonit voogu, mis tähistab 2020. aasta suurimat laulu avamispäeva. Lisaks saavutas "Dynamite" esikoha nii Billboard Global 200 kui ka Billboard Global Excl. USA edetabelite esikohal kolm nädalat järjest. Laul jõudis edetabelite esikümnesse 25 riigis, sealhulgas Austraalias, Kanadas ja Ühendkuningriigis, ning Ungaris, Iisraelis, Leedus, Malaisias, Singapuris ja Lõuna-Koreas. Kaasasolev muusikavideo jõudis 12. aprillil 2021 1 miljardi vaatamiseni. Algselt eraldiseisev singel "Dynamite" lisati hiljem BTS-i viiendale koreakeelsele albumile Be (2020), mis ilmus 20. novembril 2020. aasta Prantsusmaa singlimüügi edetabeli esikümne laulude loend Ali, Rasha (19. august 2020). "K-pop stars BTS tackle 'interesting kind of challenge' with first all-English song 'Dynamite'". USA Today. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. august 2020. Vaadatud 22. augustil 2020. Embley, Jochan (19. august 2020). "BTS share teaser video for new song Dynamite - and it sounds like a disco smash". Evening Standard. Originaali arhiivikoopia seisuga 21. august 2020. Vaadatud 19. augustil 2020. {{cite magazine}}: tühi viide (juhend) Laulu "Dynamite" muusikavideo Laulu "Dynamite" sõnad Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Dynamite (BTS song) seisuga {{{2}}}.
Venemaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

Venemaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
Eesti-Tiibeti Kultuuriselts

Eesti-Tiibeti Kultuuriselts on 1997. aastal Tartus asutatud Tiibeti kultuuri uurimise ja säilitamisega tegelev selts. Selts jätkab Tartu orientalistikatraditsioone, mille tuntuimaks esindajaks on 1956. aastal Pent Nurmekunna asutatud ja aastaid Linnart Mälli juhitud orientalistikakabinet (praegu Orientalistikakeskus). Eesti-Tiibeti Kultuuriseltsi juhatuse esimees on Laur Järv. Eesti-Tiibeti Kultuuriseltsi koduleht
Toshikazu Kawaguchi

Toshikazu Kawaguchi (jaapani keeles 川口 俊和 Kawaguchi Toshikazu; sündinud 3. aprillil 1971 Ōsakas) on jaapani kirjanik. "Enne kui kohv jahtub" (コーヒーが冷めないうちに) 2015; eesti keeles 2022. "Enne, kui valed välja tulevad" (この嘘がばれないうちに) 2017; eesti keeles 2024. "思い出が消えないうちに" 2018. "さよならも言えないうちに" 2021.
Wednesday 13

Joseph Poole ehk Wednesday 13 (sündinud 12. augustil 1976) on Ameerika muusik, kes laulab ansamblis Murderdolls. Praegu elab ta üksi Põhja-Carolinas. Ta on horror film ja Alice Cooper fänn.
Poliitik

Poliitik on inimene, kes on aktiivselt tegev poliitikas, kuuludes kas mõnda erakonda või poliitilisse rühmitusse või väljaspool neid sõltumatu poliitikuna. Poliitik tavaliselt omab oma maailmavaadet ja ideid ühiskonna ja riigi toimimise küsimustes ning osaleb valimistel, et oma vaateid realiseerida omavalitsuse, riigi või rahvusvahelisel tasandil (nt Euroopa Liit), osaledes seadusloomes, eelarvearutlustes ning valitsemises.  Poliitik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Allouagne

Allouagne (pikardi: Allouanne) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Suur põllumajandusküla asub u. 9,7 km Béthune'ist läänes ja 48 km Lille'ist edelas, teede D188 ja D183 ristumiskoha ümbruses. Autoroute A26 möödub põhja pool. Kaks häärberit, pärinevad 16. ja 17. sajandist. Saint-Legeri kirik, pärineb 20. sajandist. Ergste, Schwerte, Saksamaa Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Ames (Pas-de-Calais)

Ames on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandusküla asub u. 18 km Béthune'ist läänes ja 50 km Lille'ist edelas, teede D69 ja D91 ristumiskoha ümbruses, Nave'i jõe kallastel. Saint-Pierre'i kirik, pärineb 12. sajandist. Sõjamälestusmärk Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Amettes

Amettes on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandusküla asub u. 18 km Béthune'ist läänes ja 51 km Lille'ist edelas, teede D69 ja D341 ristumiskoha ümbruses, Nave'i jõe kallastel. St. Sulpice'i kirik, pärineb 16. sajandist. Sõjamälestusmärk. Benoît-Joseph Labre, katoliku pühak, sündis seal 1748. aastal. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021