laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
401

◄ | 4. sajand | 5. sajand | 6. sajand | ► ◄ | 370. aastad | 380. aastad | 390. aastad | 400. aastad | 410. aastad | 420. aastad | 430. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 397 | 398 | 399 | 400 | 401 | 402 | 403 | 404 | 405 | ► | ►► 22. detsember – Innocentius I sai 40. paavstiks. Theodosius II, Ida-Rooma imperaator (10. aprill) Leo I, Ida-Rooma imperaator 19. detsember – Anastasius I, paavst
369

369. aasta Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand Aastakümned: 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad - 370. aastad - 380. aastad 390. aastad 400. aastad 410. aastad 420. aastad Aastad: 364 365 366 367 368 - 369 - 370 371 372 373 374 ... ... ...
380

Sajandid: 3. sajand – 4. sajand – 5. sajand Aastakümned: 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad – 380. aastad – 390. aastad 400. aastad 410. aastad 420. aastad 430. aastad Aastad: 375 376 377 378 379 – 380 – 381 382 383 384 385 380. aasta (CCCLXXX) oli 4. sajandi 80. aasta. 27. veebruar – Thessaloníki ediktiga sai kristlusest Rooma keisririigi riigiusund. ... ...
Elisabet Pärkson

Elisabet Pärkson (22. detsember 1899 Peškova, Peterburi kubermang – 21. veebruar 2008 Soosalu, Märjamaa vald) oli vanim elusolev eestlane 20. jaanuarist 2006 oma surmani. Elas 108-aastaseks. Ta sündis eesti külas Peterburi kubermangus Oudova lähedal, kuhu tema isa oli Lõuna-Eestist ümber asunud. 1937. aastal arreteeriti ta mees ja saadeti Arhangelskisse, kus ta suri. Elisabet Pärkson tuli Eestisse koos lastega 1943. aastal. Elisabet Pärkson elas Märjamaa vallas Soosalu külas endise Käända küla territooriumil. Tal polnud Eesti kodakondsust, sest tema vanemad ei olnud Eesti kodanikud. Pärkson oli kuni surmani viimane elusolev 19. sajandil sündinud eestlane. Artikkel Märjamaa nädalalehes Artikkel Eesti Päevalehes "Maailma vanim eestlane Elisabet Pärkson saab täna 108aastaseks", Postimees, 21. detsember 2007 Reporter.ee: maailma vanim eestlane on Eesti passita Reporter.ee: maailma vanim eestlane suri kodakondsust saamata
774

774. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Aastakümned: 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad - 770. aastad - 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad Aastad: 769 770 771 772 773 - 774 - 775 776 777 778 779 Karl Suur purustas langobardid. ... ...
Ingküla

Ingküla on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Külas on Ingküla bussipeatus. Ingküla vana kalmistu on kaitstav muinsusmälestis. Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 14.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. https://xgis.maaamet.ee/xgis2/page/app/maanteeamet
Sankt Moritz

Sankt Moritz [sankt m'oorits] on vald Šveitsi kaguosas Graubündeni kantonis Engadini orus Sankt Moritzi järve ääres. Sankt Moritzis toimusid 1928. ja 1948. aasta taliolümpiamängud. Bilanz der ständigen Wohnbevölkerung nach institutionellen Gliederungen, Staatsangehörigkeit (Kategorie), Geschlecht und demographischen Komponenten, vaadatud 12.01.2019. http://www.stmoritz.ch/
Jalukse

Jalukse on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Külas on Jalukse bussipeatus. Muinsuskaitse all on Jalukse ohvripuud, Jalukse ringvall-linnus ja kaks kultuskivi (mälestised nr. 10064 ja 10065). Küla põhjaosa jääb Leidissoo looduskaitsealale. Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda. Jalukse Tiinamägi Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 14.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. https://xgis.maaamet.ee/xgis2/page/app/maanteeamet Maa-ameti geoportaal
Kärbla

Kärbla on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Kärbla ja Linnamäe piiril on Räägu bussipeatus. Räägu mõisa vesiveski ja külas asuvad muinaspõllud (mälestis nr. 10075) on kaitstavad muinsusmälestised. Külas kasvab looduskaitsealune Kärbla tamm. Kärbla põhjaosa jääb Silma looduskaitsealale. Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 16.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. https://xgis.maaamet.ee/xgis2/page/app/maanteeamet Maa-ameti geoportaal
Niibi

Niibi (rannarootsi Nyby) on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Küla liideti Ingkülaga 1970. aastate keskel ja eraldati 2001. aastal. Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda. Niibi mõis Niibi soo Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 18.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Mõisaküla (Lääne-Nigula)

Mõisaküla on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Muinsuskaitse all on külas asuv kivikalme. Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 18.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Salajõe

Salajõe on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Salajõe ja Vedra piiril on Jõe bussipeatus, Salajõe ja Sutlepa piiril aga bussipeatus Nõmmküla teerist. Salajõe Kabelimägi on kaitstav muinsusmälestis. Külas asuvad looduskaitsealused Salajõe Allika rändrahnud. Salajõe idaosa jääb Salajõe maastikukaitsealale, lääneosa aga Silma looduskaitsealale. Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda. Salajõe allikad Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 20.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. https://xgis.maaamet.ee/xgis2/page/app/maanteeamet Maa-ameti geoportaal
Kiili

Kiili on alev Harju maakonnas, Kiili valla keskus. Alevik tekkis pärast II maailmasõda möödunud sajanditel sinna asustatud Vene tsaariarmee sõdurite elupaiga kohale ja seetõttu kandis kuni 1977. aastani nime Veneküla. 18. augustil 2008 sai Kiili alevik alevi staatuse. Omaette külana on Veneküla esmamainitud 1750. aastal Sausti mõisa adramaa revisjonis Wenne Külla nime all. Asula praegust nime on esmamainitud 1782. aastal, kui hingeloendis-revisjonis on mainitud üht kohalikku vabadikku nimega Kuily Jurri. Kiili vald Kiili veski Sausti–Kiili tee "Rahva Võit" Kiili gümnaasium Kiili raamatukogu Kurna–Tuhala tee Kiili rahvamaja Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 12.12.2018. Eesti 2021. aasta rahvaloendus, vaadatud 28.05.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 7.07.2022.
Saunja (Lääne-Nigula)

Saunja on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Saunja külas asus Saunja mõis. Külas on Saunja ja Rannaküla bussipeatus, Taebla ja Saunja piiril on Laikmaa tee bussipeatus. Külas asuv Silmaallika nime kandev ohvriallikas on kaitstav muinsusmälestis. Saunja põhjaosa jääb Silma looduskaitsealale. 1977. aastani oli praeguse Saunja küla suurim küla Rannaküla, Saunjaga võrdväärne Kapa ning vähim liidetu Kõrgemäe küla. 2013. aastani kuulus küla Oru valda. Küla järgi on nime saanud Saunja kihistu. Aamse looduskaitseala Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 20.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. https://xgis.maaamet.ee/xgis2/page/app/maanteeamet Maa-ameti geoportaal Saunja kihistu Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018) Läänemaal avati loodushariduskeskuse õppehoone, err.ee, 20. oktoober 2009
Saunja

Saunja on mitme Eesti koha nimi: Saunja, küla Kuusalu vallas Harju maakonnas Saunja, küla Lääne-Nigula vallas Lääne maakonnas Saunja laht Saunja mõis
Seljaküla

Seljaküla on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Seljaküla küla on mõlemal pool Vihterpalu jõge asetsev hajaküla. Seljaküla nimi võib pärineda küla asukohta iseloomustavast sõnast "seljandik". Vihterpalu jõest läände jääv küla koosnes varem Aasa ja Põltsamaa külast (nn Lutika linn). Selles küla osas paiknes vana koolimaja (rajatud 19. sajandil) ja külakõrts-trahter (asus praeguse Trahtle(li) maadel). Kinnitamata andmetel paiknes Pärna talu maadel külakabel, mille varemed on siiani alles. Vihterpalu jõest itta jääv küla koosnes Lehtmetsa ja Nõmmukse külast. Lehtmetsa külla tee äärde ehitati eelmise vabariigi ajal uus koolimaja, mis hävis tulekahjus 1985. aasta kevadel (kahtlustati süütamist). Kahte küla ühendas 1930. aastal üle Vihterpalu jõe rajatud ligi kolme meetri laiune massiivne, kaheavaline paekivisild, mis asendati Nõukogude ajal uue ja laiema betoonsillaga. Küla Põltsamaa-poolses osas asub varemetena säilinud Seljaküla rüütlimõis (saksa keeles Sellenküll). Viimane Seljaküla mõisa omanik oli eesti soost. Seljaküla mõisaga on seotud mitmeid rahvapärimusi. Külas on Valgeristi, Seljaküla ja Aasa bussipeatus. Küla kirdeosa jääb Läänemaa Suursoo maastikukaitsealale. 1977. aastal liideti Seljakülaga Aasaküla. 19. juulil 2008 toimus Seljaküla küla endiste ja praeguste elanike kokkutulek. Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 20.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. https://xgis.maaamet.ee/xgis2/page/app/maanteeamet Maa-ameti geoportaal Marja Kallasmaa: artikkel "Seljaküla" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Soolu

Soolu on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Küla põhjaosa jääb Leidissoo looduskaitsealale. Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 20.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Maa-ameti geoportaal
Uugla

Uugla on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda. Külas on Uugla bussipeatus. Muinsuskaitse all on Uugla kivikalme ja veel kolm kivikalmet (mälestised nr. 10085, 10083 ning 10084), Uugla asulakoht, teine asulakoht (mälestis nr. 10081), Uugla rauasulatuskoht, Uugla lohukivi ja ohvrikivi (mälestis nr. 10090). Asulakoht. Kultuurimälestis nr 10080 Asulakoht. Kultuurimälestis nr 10081 Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 21.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. https://xgis.maaamet.ee/xgis2/page/app/maanteeamet 22. juuli 2006 - Teadlased leidsid eestlaste muistse üliku elupaiga @postimees.ee 05. august 2008 - Läänemaal leiti väljakaevamistelt haruldane ripats @postimees.ee Uugla 10.-13. sajandi muististekompleks
Boksitogorski rajoon

Boksitogorski rajoon on haldusüksus Venemaal Leningradi oblasti kaguosas. Rajoonis on metsa- ja puidutööstusettevõtteid, tegeletakse põllumajandusega. Rajoon jaguneb 11 kohalikuks omavalitsuseks. Rajooni keskus on Boksitogorsk, kuid suurim asula on Pikaljovo. Rajooni põhjaosas elavad vepslased.
Ammuta (Haapsalu)

Ammuta on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 22.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Emmuvere

Emmuvere on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 22.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Erja

Erja on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Erja soo Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 22.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Espre

Espre on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Espre soo Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 22.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Herjava

Herjava on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Herjava külas 203 elanikku, neist eestlasi 83,7%. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 22.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Päring Statistikaameti andmebaasist
Kingissepa rajoon (Leningradi oblast)

Kingissepa rajoon (soome keeles Jaaman piiri) on haldusüksus Venemaal Leningradi oblasti lääneosas. Piirneb läänes Eestiga ning idas Leningradi oblasti Lomonossovi ja Volossovo rajooniga. Rajoon moodustati 1927. aastal Peterburi kubermangu Jamburgi maakonnast. Rajoonis on kaks linnaasundust (городское поселение) ja üheksa külaasundust (сельское поселение): Jaanilinna linnaasundus (soome keeles Iivananlinna) Kingissepa linnaasundus Bolšoi Lutski külaasundus (Suuri-Lutska) Falilejevo külaasundus (Ahokylä) Kotlõ külaasundus (Kattila) Kuzjomkino külaasundus (Narvusi) Nežnovo külaasundus (Niisnova) Opolje külaasundus (Opolja) Pustomerža külaasundus (Pustoperä) Ust-Luga külaasundus (Laukaansuu, eesti keeles Laugasuu, Lauga-Jõesuu) Vistino külaasundus (Viistinä) Alade põliselanikud on vadjalased ja isurid. Kingissepa rajoon moodustati 1927. aastal Peterburi kubermangu Jamburgi maakonnast. Jamburgi linn nimetati Kingisseppa linnaks, 1922. aastal eesti enamliku tegelase Viktor Kingissepa järgi. Aastatel 1918–1940 ehk pärast Eesti Vabadussõda oli osa Narva-taguseid alasid ja Eesti Ingeri (Narva, Piiri (end Kose) vald) ning Jaanilinn, Tartu rahulepingu alusel Eesti Vabariigi territoorium. Nõukogude võimud eraldasid 1945. aasta jaanuaris Narva-tagused vallad Eesti NSV-st ja viisid selle ala Vene NFSV Leningradi oblasti koosseisu. Aasiku Kotlõ Kukkusi Lipovo Peipija Kingissepa–Narva maantee Q126709394 Rajooni koduleht
Hobulaiu

Hobulaiu on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas Hobulaiul. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Asulas puuduvad püsielanikud. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Jõõdre

Jõõdre on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Jõõdre kivikalme Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 22.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kabrametsa

Kabrametsa on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Rohense soo Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 22.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kadaka (Haapsalu)

Kadaka on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Rohense soo Juurika järv Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 23.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kaevere

Kaevere on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Lõhekivimägi Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 23.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Koheri

Koheri on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 23.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kolila

Kolila on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Külas asub Ridala kirik. Ridala kirik Kolila soo Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 23.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kolu (Haapsalu)

Kolu on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Kalmumäe kivikalme Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 23.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kolu

Kolu on mitme Eesti küla nimi: Kolu, küla Kadrina vallas Lääne-Viru maakonnas Kolu, küla Kose vallas Harju maakonnas Kolu, küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas Kolu, küla Türi vallas Järva maakonnas Kolu mõis
Alexander Berzin

Alexander Berzin (sündinud 1944 Patersonis New Jerseys USAs) on Tiibeti budismi õpetaja. Alexander Berzinist Budismiinstituudi veebilehelt (vaadatud 12.07.2012) Ülevaade Berzini budismialase arhiivi osadest
Magusgreip

Magusgreip on magusa greibipuu (Citrus ×paradisi × Citrus maxima) vili. Viimane on saadud pomelipuu ja greibipuu ristamisel. Magusgreip on pärit Iisraelist. Üldiselt on magusgreip pompelmuusist väiksem, greibist aga suurem. Magusgreibid on pirnikujulised, nende koor on paks, valkjaskollakas või -rohekas. Maitselt on nad hapukad. Euroopas müüakse magusgreipe vähe. Magusgreibi koorte õli kasutatakse pagaritööstuses. Pompelmuus
Puntland

Puntland on end iseseisvaks kuulutanud ja faktilise autonoomiaga piirkond Somaalia kesk- ja idaosas. Ta piirneb lõunas Somaalia, edelas Edela-Somaalia ja Etioopia, läänes Somaalimaa ja idas India ookeaniga. Puntlandi rahvastikust moodustavad põhiosa Darodi klanni kuuluvad dolbohanta, majertaini ja warsangeli rahvad. Puntland moodustas põhiosa Itaalia Somaalimaast, mis 1960 iseseisvus ja sai nimeks Somaalia. 1969, kui Somaalias tuli riigipöördega võimule Siad Barre, algasid Puntlandis rahutused, mis kestsid mitu aastat. Kuna Siad Barre võttis sotsialistliku suuna (ja pärast NSV Liiduga tülliminekut kapitalistliku), aitasid NSV Liit ja USA tal mässulistega võidelda. Kui USA abi keskvalitsusele lõpetas, algasid Puntlandis taas rahutused. Siad Barre kukutati 1991 ning 1990–1998 ei olnud Puntlandis õiget võimu. Somaaliasse viidi USA väed ÜRO rahuvalvejõudude koosseisus, kuid need viidi ära, kui rahuvalvajaist suur osa 3. märtsil 1995 mõrvati. Autonoomia kuulutati välja 23. juulil 1998. Presidendiks sai Puntlandi Päästmise Demokraatliku Rinde juht Cabdulaahi Yuusuf Axmed, kes (ligi aastase vaheajaga) valitses Puntlandi oktoobrini 2004, mil valiti Somaalia presidendiks. 2024. aasta aprillis teatas Puntland, et hakkab Somaalia põhiseaduslike muudatuste üle vaidluses tegutsema funktsionaalselt iseseisva riigina. Puntlandi piirid on kindlaks määramata. Erinevalt teistest end Somaalias iseseisvaks kuulutanud piirkondadest ei taotle Puntland rahvusvahelist tunnustust. Ta soovib olla föderaalne vabariik Somaalia koosseisus. See võimaldab Puntlandi riigitegelastel saada tähtsaid ametikohti ka keskvalitsuses. Detsembris 2004 sai Puntland kannatada tsunami tagajärjel. Rahvusvahelist abi Puntlandile eriti ei antud: puudus keskvõim, mille kaudu abi jagada, ja materiaalne kahju oli väiksem kui mitmes teises riigis. Somaalia pole ebastabiilsuse tõttu ka turismipiirkond. AllPuntland.com http://www.worldstatesmen.org/Somalia.html#Puntland http://flagspot.net/flags/so-punt.html
Talvepalee

Talvepalee (vene Зимний дворец) on Peterburi kesklinnas asuv endine Venemaa keisrite palee. Palee on osa Paleeväljakut ümbritsevast hoonekompleksist. Tänapäeval on Talvepalee osa Ermitaaži kunstimuuseumi hoonekompleksist. Hoone on suurepärane näide vene barokkarhitektuurist. Talvepalee ehitati aastatel 1754–1762 itaalia arhitekti Bartolomeo Rastrelli projekti järgi. Talvepalees on kokku 1886 ust, 1945 akent, 1500 tuba ja 117 treppi. Aastatel 1732–1917 oli Talvepalee Venemaa keisri ametlik residents. Vene keisrid elasid Talvepalees talvekuudel, suvel aga 20 kilomeetri kaugusel Tsarskoje Selos (praegune Puškin). Aastal 1917 kogunes Talvepalees Venemaa Ajutine Valitsus. Talvepalees istungit pidanud Venemaa Ajutine Valitsus aeti relvaähvardusel laiali VSD(b)TP-d pooldanud Balti laevastiku Kroonlinnas asunud madruste poolt oktoobrirevolutsiooni ajal 7. oktoobril 1917. Paleeväljak  Talvepalee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vulkaaniline materjal

Vulkaaniline materjal on aine, mille vulkaan oma tegevuse käigus Maa või mõne teise taevakeha pinnale väljutab. Vulkaanilise materjali hulka kuuluvad nii vedelas (laava), tahkes (püroklastid) kui ka gaasilises (vulkaanilised gaasid) olekus komponendid.
Vulkanoloog

Vulkanoloog on geoloog, kes on spetsialiseerunud vulkanoloogiale ehk vulkaanide uurimisele. Dwight Crandell Peter Francis Katia Krafft Maurice Krafft Boriss Piip Heidi Soosalu Haroun Tazieff
Sviiti

Sviiti on sviitipuu (Citrus × paradisi 'Oroblanco') vili. Sviitipuu on saadud greibi- ja pomelipuu ristamisel geneetikute R. K. Soosti ja J. W. Cameroni poolt 1958. aastal. Sort 'Oroblanco' patenteeriti 1981. aastal. Vili on lapik või ümmargune, keskmise suurusega (läbimõõt 9–12 cm). Koor on roheline või kollane ja paksem kui greibil, vahekest hele, vili keskelt õõnes. Segmente on lihtne koorida. Segmente ümbritsev kest on mõru ja seda ei sööda. Viljaliha on mahlane ja magus, toorestel või külmemates tingimustes kasvanud viljadel veidi mõrkjas. Meenutab maitselt greipi. Meenutab ka pomelit. Sviitipuu on suur, vastupidav ja saagikas. Kasvab kiiresti ning kohaneb hästi erinevate kasvutingimustega. Sviitisid kasvatatakse palju USA-s California osariigis ja Austraalias. 1984. aastast kasvatatakse sviitisid Iisraelis, kust on ka pärit kaubamärk "Sweetie". Morton, J. 1987. Grapefruit. p. 152–158. In: Fruits of warm climates http://www.jaffa.co.il/category.asp?id=61 vaadatud 13.11.2010. Citrus Pages https://web.archive.org/web/20100328142407/http://users.kymp.net/citruspages/jaffacitrus.html#sweetie
Saint Helens

Saint Helens on tegev kihtvulkaan Ameerika Ühendriikides Washingtoni osariigis. Saint Helens on Kaskaadide mäeahelikku kuuluv subduktsioonilise geneesiga vulkaanilise kaare vulkaan. 18. mail 1980 toimus võimas vulkaanipurse. Purske vahetu initsiaator oli maalihe, mis oli põhjustatud vulkaani paisumise tõttu gravitatsiooniliselt ebastabiilseks muutunud nõlvade varisemisest. Maalihke tagajärjel vähenes vulkaani all paikneva magmakambri kohal olevate kivimite mass ja alanes rõhk, mis sarnaselt gaseeritud joogi pudelilt korgi eemaldamisega tekitas gaaside eraldumise magmast ning plahvatusliku purske, mis viis ära vulkaani tipu, tehes selle 400 meetri võrra madalamaks.  Saint Helens – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Oneiroloogia

Oneiroloogia on õpetus ja uurimissuund unenägudest. Oneiroloogia püüab tänapäeval leida seoseid aju funktsioneerimise ja unenägude vahel ning aru saada, kuidas aju une nägemise ajal töötab. Oneiroloogia ei tegele unenägude tõlgendamisega nendest tähenduse otsimise mõttes, pigem tegeletakse uneprotsesside kvantitatiivse kirjeldamisega. Oneiromantia
Aleksander Nevski sild

Aleksander Nevski sild on sild Peterburis üle Neeva jõe. Sild on nime saanud Aleksander Nevski auks. Sild valmis aastatel 1960–1965 ja avati 5. novembril 1965. Sild ühendab Aleksander Nevski väljakut Zanevski prospektiga. Aastani 2004 oli see linna pikim sild: ilma kaldarajatisteta on pikkus 629 meetrit, koos nendega 905,7 meetrit. Silla laius on 35 m. Enne seda oli pikimaks sillaks 582-meetrine Kolmainu sild. Aastast 2004 peetakse linna pikimaks sillaks Bolšoi Obuhhovski silda. Peterburi sillad Peterburi infoportaal – Peterburi entsüklopeedia (vene keeles)
Finlandia kirjandusauhind

Finlandia kirjandusauhind on Soome prestiižseim kirjandusauhind. Auhind antakse igal aastal Soome parima romaani, lasteraamatu või dokumentaalteose autorile. Auhinna rahaline väärtus on alates 2010. aastast 30 000 eurot. Varem oli see 100 000 Soome marka. 1984 Erno Paasilinna 1985 Jörn Donner 1986 Sirkka Turkka 1987 Helvi Hämäläinen 1988 Gösta Ågren 1989 Markku Envall 1990 Olli Jalonen 1991 Arto Melleri 1992 Leena Krohn 1993 Bo Carpelan 1994 Eeva Joenpelto 1995 Hannu Mäkelä 1996 Irja Rane 1997 Antti Tuuri 1998 Pentti Holappa 1999 Kristina Carlson 2000 Johanna Sinisalo 2001 Hannu Raittila 2002 Kari Hotakainen 2003 Pirkko Saisio 2004 Helena Sinervo 2005 Bo Carpelan 2006 Kjell Westö 2007 Hannu Väisänen 2008 Sofi Oksanen 2009 Antti Hyry 2010 Mikko Rimminen 2011 Rosa Liksom 2012 Ulla-Lena Lundberg 2013 Riikka Pelo 2014 Jussi Valtonen 2015 Laura Lindstedt 2016 Jukka Viikilä 2017 Juha Hurme 2018 Olli Jalonen 2019 Pajtim Statovci 2020 Anni Kytömäki 2021 Jukka Viikilä 2022 Iida Rauma 2023 Sirpa Kähkönen Finlandia kirjandusauhind
Ellen Johnson Sirleaf

Ellen Johnson Sirleaf (sündinud 29. oktoobril 1938) oli aastatel 2006–2018 Libeeria president, esimene naispresident Aafrikas. 2021. aasta detsembris suri James Sirleaf üks Ellen Sirleafi poegadest teadmata asjaoludel oma elukohas Libeerias. 2011 – Nobeli rahuauhind