laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Omski oblast

Omski oblast on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Siberi föderaalringkonnas. Omski oblastis elas 2002. aasta rahvaloenduse andmetel 2 079 220 inimest, kellest 1 735 512 (83,5%) olid venelased, 81 618 (4%) kasahhid, 77 884 (3,8%) ukrainlased, 76 334 (3,7%) sakslased ja 47 796 (2,3%) tatarlased. Oblastis elas ka 3025 eestlast (peamiselt Estonka, Lilliküla, Tsvetnopolje, Zolotaja Niva, Vana-Viru, Uus-Viru, Orlovka ja Kovaljovo külas). Lisaks Omskile on oblastis veel viis linna: Tara, Issilkul, Kalatšinsk, Nazõvajevsk ja Tjukalinsk. 2 079 220 (2002) 2 043 900 (2004) 2 025 600 (2007) 2 018 000 (2008) 2 014 100 (2009) 1 976 600 (2011) 1 832 100 (2023) Omski oblast on jaotatud järgmisteks rajoonideks (31) ja oblastilise alluvusega linnadeks (6): Azovo saksa rahvusrajoon (Азовский немецкий национальный район) Bolšeretšje rajoon (Большереченский район) Bolšije Uki rajoon (Большеуковский район) Gorkovskoje rajoon (Горьковский район) Issilkuli rajoon (Исилькульский район) Kalatšinski rajoon (Калачинский район) Kolossovka rajoon (Колосовский район) Kormilovka rajoon (Кормиловский район) Krutinka rajoon (Крутинский район) Ljubinski rajoon (Любинский район) Marjanovka rajoon (Марьяновский район) Moskalenki rajoon (Москаленский район) Muromtsevo rajoon (Муромцевский район) Nazõvajevski rajoon (Называевский район) Nižnjaja Omka rajoon (Нижнеомский район) Novovaršavka rajoon (Нововаршавский район) Odesskoje rajoon (Одесский район) Okonešnikovo rajoon (Оконешниковский район) Omski rajoon (Омский район) Pavlogradka rajoon (Павлоградский район) Poltavka rajoon (Полтавский район) Russkaja Poljana rajoon (Русско-Полянский район) Sargatskoje rajoon (Саргатский район) Sedelnikovo rajoon (Седельниковский район) Šerbakuli rajoon (Шербакульский район) Znamenskoje rajoon (Знаменский район) Tara rajoon (Тарский район) Tavritšeskoje rajoon (Таврический район) Tevrizi rajoon (Тевризский район) Tjukalinski rajoon (Тюкалинский район) Tšerlaki rajoon (Черлакский район) Ust-Išimi rajoon (Усть-Ишимский район) Issilkul (Исилькуль) Kalatšinsk (Калачинск) Nazõvajevsk (Называевск) Omsk (Омск) Tara (Тара) Tjukalinsk (Тюкалинск)  Omski oblast – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Merle Kääri

Merle Kääri (10. november 1951 – 11. detsember 2021) oli eesti bioloog. Ta lõpetas 1970. aastal Tartu 5. Keskkooli bioloogia-geograafia klassi ning 1976. aastal Tartu Ülikooli bioloogia erialal. Ta töötas pikka aega Õngu kalakasvatuse juhatajana Hiiumaal. Tema ema oli Tartu lastearst Haldja Kääri (1921–2008) ja isa kirjandusteadlane Kalju Kääri (1921–1982).
Vürst-abtkond

Vürst-abt (saksa keeles Fürstabt) on tiitel vaimulikule, kes on kirikuvürst (nagu vürst-piiskop) feodaalüksuse, tavaliselt Saksa-Rooma riigi osariigi ex officio ilmaliku isanda tähenduses. Omanik aga ei pea piiskopi kiriklikku ametit. Määratud abtkond võib olla kas munkade või nunnade kogukond. Seega, kui tegemist on naistekloostriga, on abt-vürstkond üks väheseid juhtumeid, kus valitsemist saab piirata naissoost valitsejatega, tiitliga vürstinna-abtiss. Mõnel juhul oli omanik riigivürst (Reichsfürst), koha ja otsese häälega (votum virile) Riigipäeval. Enamik keisrile otsealluvaid abte, kandes küll "vürst-abti" tiitlit, omas vaid riigiprelaadi staatust kollektiivse häälega Riigipäeval. Riigiprelaadid olid Riigipäeval esindatud Švaabi ringkonna ja Reini kolleegiumi saadikutega, mõlemal oli üks kollektiivne hääl. Tegelikud vürst-abtid olid: Fulda abt, "keisrinna peakantsler" vastavalt keiser Friedrich II 1220. aasta dekreedile, ülendatud vürst-piiskopkonnaks paavst Benedictus XIV poolt 1752. aastal Prümi abt, ülendatud keiser Friedrich II poolt 1222. aastal, personaalunioonis Trieri piiskopkonnaga 1576. aastast Kempteni abt, kinnitatud kuningas Karl IV poolt 1348. aastal Murbachi abt, ülendatud kuningas Ferdinand I poolt 1548. aastal Stavelot-Malmedy abt Corvey abt, ülendatud vürst-piiskopiks 1792. aastal vürst-praost
Varssavi Lepingu Organisatsiooni sissetung Tšehhoslovakkiasse

"Tšehhoslovakkia invasioon" suunab siia. 1938. aasta sündmuste kohta vaata artiklit Saksa okupatsioon Tšehhoslovakkias. Varssavi Lepingu Organisatsiooni sissetung Tšehhoslovakkiasse (ametlikult operatsioon Doonau) oli nelja Varssavi Lepingu Organisatsiooni (VLO) riigi (Nõukogude Liit, Poola, Bulgaaria ja Ungari) vägede sissetung Tšehhoslovakkiasse ööl vastu 21. augustit 1968. Tšehhoslovakkiasse tungis ligi pool miljonit sõdurit, VLO riikidest keeldusid osalemast Rumeenia ja Albaania. Ida-Saksamaalt osales invasioonis vaid paar instruktorit, kuna mõni tund enne sissetungi algust tuli Moskvast käsk Ida-Saksamaalt mitte piiri ületada. Okupatsiooni käigus hukkus 137 Tšehhoslovakkia tsiviilisikut ning 500 sai raskelt haavata. Sissetungiga katkestati Alexander Dubčeki Praha kevade liberaalsed reformid ning anti võim Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei (KSČ) autoritaarsele tiivale. Selle ajastu Nõukogude Liidu välispoliitikat tunti Brežnevi doktriini nime all. Sissetung oli rahvusvaheliselt vastuoluline ning tekitas väga vastakaid arvamusi. Kuigi enamik Varssavi pakti riikidest oli sissetungi poolt ning seda toetasid ka mõned kommunistlikud riigid mujal maailmas, oli sellel palju vastaseid. Sissetungi mõistsid kommunistlikest režiimidest hukka Albaania, Rumeenia ning Hiina. Paljud kommunistlikud parteid üle maailma kaotasid populaarsust, kritiseerisid Nõukogude Liitu, lõhenesid või lõpetasid tegevuse. Sissetungist sai alguse sündmuste jada, mis päädis Leonid Brežnevi ja USA presidendi Richard Nixoni rahuga pärast viimase visiiti Hiinasse aastal 1972. Tšehhoslovakkia invasiooni mõjusid on ajaloolased palju analüüsinud ning seda peetakse üheks külma sõja tähtsamaks sündmuseks. Paljude hinnangul algas sissetungist kommunistlike režiimide allakäik kõikjal maailmas, mis lõpuks viis 1989. aasta Nõukogude režiimi vastaste revolutsioonide ja Nõukogude Liidu lagunemiseni. Ota Šik Praha kevad Külma sõjaga seotud konfliktide loend Elanikele toetuv kaitse globalsecurity.org (27. aprill 2005). "Global Security, Soviet occupation of Czechoslovakia". GlobalSecurity.org. Vaadatud 19. jaanuar 2007. A Look Back … The Prague Spring & the Soviet Invasion of Czechoslovakia. Central Intelligence Agency. Retrieved on 11 June 2016. Fraňková, Ruth (18. august 2017). "Historians pin down number of 1968 invasion victims". radio.cz. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2017. Vaadatud 30. august 2018. "August 1968 – Victims of the Occupation". ustrcr.cz. Ústav pro studium totalitních režimů. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuli 2011. Vaadatud 23. juuni 2011. Chafetz, Glenn (30. aprill 1993). Gorbachev, Reform, and the Brezhnev Doctrine: Soviet Policy Toward Eastern Europe, 1985–1990. Praeger Publishers. ISBN 978-0-275-94484-1. "Soviet Invasion of Czechoslovakia": Collection of archival documents on www.DigitalArchive.org Project 1968–1969, page dedicated to documenting the invasion, created by the Totalitarian Regime Study Institute
Euroopa aasta auto

Euroopa aasta auto (The European Car of the Year, ka ECOTY) auhind on rahvusvaheline aasta auto auhind, mille väljaandmist alustati 1964. aastal. Auhind antakse välja Euroopa autoajakirjade koostöös, kuhu 2022. aastal kuuluvad Auto (Itaalia), Autocar (Suurbritannia), Automobil Revue (Šveits), Autopista (Hispaania), Auto Trends (Belgia), Autovisie (Holland), firmenauto (Saksamaa), L'Automobile Magazine (Prantsusmaa) ja Vi Bilägare (Rootsi). Žürii koosneb Euroopa ajakirjandusväljaannete autoajakirjanikest ning iga riigi žürii liimete arv sõltub konkreetse riigi autoturu suurusest ja autotööstuse olemasolust. Eraldi klassidele auhindasid ei jagata ning välja kuulutatakse üks ja ainus võitla. Euroopa aasta auto 2021 kuulutati välja 1. märtsil 2021a. Genfis, Šveitsis ning võitjaks osutus Toyota Yaris. Eesti aasta auto "ECOTY: Organizing Publications". "The Jury 2022". Car of The year. "Toyota Yaris, Car of the Year 2021".
Absoluutne sügavus

Absoluutne sügavus ehk üldsügavus on koha sügavus allpool merepinda. Absoluutne kõrgus Suhteline kõrgus
Rudolf Walden

Karl Rudolf Walden (1. detsember 1878 Helsingi – 25. oktoober 1946 Sysmä) oli Soome tööstusdirektor ja Ühendatud Paberivabriku asutaja, Soome sõjaminister ja relvajõudude ülemjuhataja ning kaitseminister vaherahu ja Jätkusõja ajal. Jalaväekindral. Ta sündis Ähtäri ringkonnakohtuniku Walfrid Waldeni ja Mathilda Christina o.s. Sommeliuse pere teise pojana. Ta alustas kooliteed Jyväskylä Lütseumis, kuid koolis ei läinud ta hästi. Tema isa tegi seejärel otsuse suunata mõlemad nooremad pojad Rudolf ja Nils 1890. aastal Hamina kadetikooli. Soome kadetikool oli sel ajal tunnustatud seitsmeklassiline asutus nelja üld- ja kolme eriklassiga. Esimene vastas koolide kõrgematele klassidele ja viis bakalaureusekraadini, eriklassid aga lõpetasid ohvitseridena. Rudolfi poeg oli Haminasse tulles 11-aastane. Rudolf näitas Haminas üles usinust ja peagi oli ta oma klassis esimene. Tema andekus ilmnes eriti matemaatikas ja sõjaväes ning ta äratas näitamishimu. Pärast üldklasside läbimist liikus Rudolf edasi eriklassidesse; seetõttu oli ta otsustanud ohvitseriks hakata. Õpetajad ja kamraadide ring kasvatasid noormeest positiivselt. Kadetiveeblina ja kadettide kursuse priimusena olnuks tal õigus astuda Venemaa eliitrügementi, kuid venestamismeetmete tõttu ta keeldus ja võeti augustis 1900 Soome kaardiväe leitnandiks. Suvel 1901 astus Suurhertsogiriigi sõjalisele süsteemile lojaalne Walden tagasi, kuid seda ei aktsepteeritud ja ta määrati Kuopio 1. ringkonna sõjaväelaseks. Kui Walden keeldus, siis ähvardati teda karistusega ja juhtumit arutati sõjaväekohtus. Nõnda sai asi nn repressiivperioodide legaalsusvõitluse osaks ja nii Waldens asjast aru sai. Talle määrati karistus, ta vallandati ja kaotas töösuhtejärgsed hüvitised. Lühike sõjaväelasekarjäär katkes ja algas pikk töösturi karjäär.
Győri raekoda

Győri raekoda on uusbarokne linnavalitsuse hoone Győris Ungaris. Ehitise keskosa ilmestab kellatorn, peafassaadist eenduvad kaks väiksemat torni. See asub linna kõige elavamas kohas, tänavate Szent István út ja Baross út ristumiskohas, Városház téri lõunaküljel. Győri raudteejaam  Győri raekoda – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kõrreliste-tõlvtõvik

Kõrreliste-tõlvtõvik (Epichloë typhina) on tungalteraliste sugukonda kuuluv liik seeni. Kõrreliste-tõlvtõvik on mikroseen, mis kasvatab niidukõrreliste ülemistele lehetuppedele paksu valge-kollase-helepruunika koorikja katte. Ta valiti aasta seeneks 2022. Pihlakas on aasta puu 2022 Tartu Postimees, 28.12.2021 (vaadatud 28.12.2021) Kõrreliste-tõlvtõvik andmebaasis eElurikkus
Mullastik

Mullastik ehk muldkate on mingile territooriumile iseloomulike muldade kogu. Näiteks saab rääkida põllu, riigi jne mullastikust. Eesti mullastik Pedosfäär
Fettuccine

Fettuccine (itaalia keeles 'väiksed lindid') on Itaalia köögis populaarne lindikujuline pastaliik. Üldiselt liigitatakse pastad kahte suurde rühma: pikad pastad (spagetid, fettuccine, linguine) ja lühikesed pastad (penne). Fettuccine on pastaliik, mis on pärit renessansiaegsest üliõhukesest capelli d'angelo'st. Fettuccine on lamedam ja paksem pastaliik. Traditsiooniliselt on see valmistatud munast ja jahust, tavaliselt üks muna 100 grammi jahu kohta. Jahu, vesi ja muud vajalikud koostisained segatakse, sõtkutakse ja rullitakse õhukesteks lehtedeks, mis lõigatakse hiljem ribadeks või vormitakse spetsiaalsete pressidega erikujulisteks pastatoodeteks. Fettuccine'i kirjeldatakse sageli kui üht esimest pastatüüpi, mille pikad nuudlid on rullitud ja käsitsi lõigatav. Fettuccine on umbes 6,4 mm lai. Fettuccine't valmistatakse traditsiooniliselt värskelt (kas kodus või kaubanduslikult), kuid seda on võimalik osta ka kuivatatult. Seda sorti pasta puhul kasutatakse sageli sünonüümidena termineid fettucce ja fettuccelle, kuid esimest terminit kasutatakse täpsemalt laiemate umbes 13 mm ja teist kitsamate umbes 13,2 mm vormide jaoks. Fettuccinet on ka võrreldud tagliatellega, ainus erinevus on laiuses, tagliatelle on 6 mm lai. Fettuccine't süüakse sageli klassikaliselt koos sugo d'umido (veiseliharaguu) või ragù di pollo'ga (kanaraguu). Fettuccine't süüakse veel koos riivjuustu ja võiga, selline kooslus sündis Roomas koduse pastaroana. Fettuccine serveerimist või ja juustuga mainis esimesena 15. sajandi maccaroni romaneschi (Rooma pasta) retseptis Martino da Como, Roomas tegutsev Põhja-Itaalia kokk. Modernse fettuccine Alfredo leiutas Alfredo di Lelio Roomas. Tema loodud fettuccine alfredo kuulsus levis kõigepealt Itaalias ja seejärel jõudis ka teistesse riikidesse. Alfredo kastet on müüa paljude riikide toidupoodides sageli valmistoiduna. Erinevalt algsest valmistisest, mida paksendab juust, paksendab Alfredo kiirtoiduversioone muna ja tärklis. De Vita, O.Z. 2009. Encyclopedia of Pasta. lk 8;103. London: University of California Press. Maailma toiduainete entsüklopeedia.2006. lk 362.Tallinn: TEA Kirjastus. Hildebrand, C., Kenedy, J. (2011). Géométrie de la pasta. lk 100. Paris: Marabout. Boni, A. 1983 (1930). La Cucina Romana. Roma: Newton Compton Editori. Gottlieb Marc (19. juuli 2011). "Fettucce; fettuccelle". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. september 2021. Vaadatud 13. detsember 2021. Carnacina, L., Buonassisi, V. 1975. Roma in Cucina. Milano: Giunti Martello. Zordan, A. 2016. "Fettuccine Alfredo. Come si preparano e chi le ha inventate" . GamberoRosso. Taastatud 22. novembril 2021. John F. Mariani, J. F., Bastianich, L. M. 2011. How Italian Food Conquered the World. lk 79. New York: St. Martin's Press.
Väino Viilup

Väino Viilup (21. oktoober 1928 Karula vald Valgamaa – 12. detsember 2021) oli Eesti tööstusjuht ja poliitik. Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna ja täiendas end Moskvas söetööstuse akadeemias ja söetööstuse kvalifikatsiooni tõstmise instituudis. Viilup oli aastatel 1972–1988 Estonia kaevanduse direktor, 1988–1991 Eesti Põlevkivi kapitaalehitusvalitsuse asejuhataja, 1991–1999 Eesti Põlevkivi peadirektor, aastast 1998 ühtlasi juhatuse esimees ja tegevdirektor, 1999–2000 juhatuse esimehe nõunik. 1968–1971 oli Viilup Eesti NSV Ülemnõukogu saadik, 1991–1994 Kohtla-Järve linnavolikogu esimees, olnud ka Jõhvi linnanõukogu aseesimees. 1986 Eesti NSV teeneline insener Viilup oli Jõhvi aukodanik. 2004. aastal sai ta Valgetähe IV klassi teenetemärgi.
Veestik

Veestik (ka vetevõrk) on mingil kindlal territooriumil asuvad veekogud (ojad, jõed, järved jt). Näiteks Eestis asuvad veekogud moodustavad Eesti veestiku. Siseveed
Veise valgupulber

Veise valgupulber on valgupulber, mida valmistatakse veiseliha keetmisel, mille käigus tekib toitainerikas vedelik. See kooritakse ning kõrvaldatakse rasvad ja süsivesikud. Pärast seda vedelik kuivatatakse pihustusmeetodil. Toote kvaliteet sõltub kasutatavast veiselihast. Tihtipeale valmistavad tootjad pulbrit veiseliha töötlemise kõrvalsaadustest, mis vähendab aminohapete sisaldust lõppsaaduses, sest enamik valku asub tailihas. Aminohapete tarbimine aitab kaasa lihasemassi kasvatamisele ja kaalulangetusele, aga on kasulik ka nahale, liigestele ja luudele. Nagu ka kollageen, sisaldab veise valk märkimisväärselt palju nelja eristuvat aminohapet: glütsiini, proliini, hüdroksüproliini ja arginiini. Samas kui võrrelda vadakuvalguga, siis veise valgul puuduvad sama kontsentratsiooniga vajalikud aminohapped, täpsemalt hargnenud ahelaga aminohapped leutsiin, isoleutsiin ja valiin, mis aitavad kaasa lihasevalgu sünteesile. "How is Beef Protein Powder made?". Vaadatud 13.12.2021. Walter Hinchman (19.02.2021). "Whey Vs Beef Protein: The Truth About Beef Protein". Vaadatud 13.12.2021.
Maakrahv

Maakrahv (saksa: Landgraf, hollandi: landgraaf, rootsi: lantgreve, prantsuse: landgrave; ladina: comes magnus, comes patriae, comes provinciae, comes terrae, comes principalis, lantgravius) oli aadlitiitel, mida kasutati Saksa-Rooma riigis ja hiljem selle endistel territooriumitel. Saksa tiitlid Landgraf, Markgraf ("markkrahv") ja Pfalzgraf ("pfaltskrahv") kuuluvad samasse auastmesse kui Herzog ("hertsog") ja on kõrgemal astmel kui Graf ("krahv"). Maakrahv on sama mis saksakeelne Landgraf, liitsõna sõnadest Land ja Graf (krahv). See tiitel viitas algselt krahvile, kes oli otse keisrile alluv ehk feodaalse kohustusega otse Saksa-Rooma keisri ees. Tema jurisdiktsioon ulatus mõnikord üsna märkimisväärsele territooriumile, mis ei allunud vahepealsele võimule, nagu hertsog, piiskop või pfaltskrahv. Tiitel on säilinud Saksa-Rooma riigi aegadest (esmakordselt kirja pandud Alam-Lotringis 1086. aastal: Henri III de Louvain, Brabanti maakrahv). Määratluse järgi kasutas maakrahv suveräänseid õigusi. Tema otsustusõigus oli võrreldav hertsogi omaga. Maakrahvi kasutati aeg-ajalt ka selliste aadlike kõrvaltiitlina nagu Saksi-Weimari suurhertsog, kes toimis 20. sajandi esimesel kümnendil Tüüringi maakrahvina, kuid pärast Teist maailmasõda langes tiitel kasutusest välja. Maakrahvi jurisdiktsioon oli maakrahvkond (saksa: Landgrafschaft) ja maakrahvi naine või naissoost maakrahv oli maakrahvinna (saksa keeles Landgräfin, Gräfin on Graf naissoost vorm) Mõistet on brittide valitsemise ajal kasutatud ka Carolinades (mis on nüüd Põhja- ja Lõuna-Carolina Ameerika Ühendriikides). "Maakrahv" oli "krahvkonna aadlik Briti eraomandis olevas Põhja-Ameerika Carolina koloonias, mis jäi omandiõigusest veidi allapoole (kuningliku vasalli privilegeeritud vaste)". Tüüringi maakrahvkond Hesseni maakrahvkond ja selle jagunemised (Hessen-Kasseli maakrahvkond, Hessen-Darmstadti maakrahvkond, Hessen-Rotenburgi maakrahvkond, Hessen-Philippsthal (Hessen-Philippsthal-Barchfeld), Hessen-Rheinfels, Hessen-Homburgi maakrahvkond(Hessen-Homburg-Bingenheim), Hessen-Marburgi maakrahvkond). Leuchtenbergi maakrahvkond Stühlingeni maakrahvkond Klettgau maakrahvkond Fürstenberg-Weitra Fürstenberg-Taikowitz Alsace'i maakrahvkond Ülem-Alsace Alam-Alsace maakrahvkond – maakrahvi auaste, amet või territoorium maakrahvinna (saksa: Landgräfin) – maakrahvi naine või naissoost maakrahv.
Hiina-Nõukogude piirikonflikt

Hiina-Nõukogude piirikonflikt oli 1969. aastal Hiina-Nõukogude vastasseisu kulminatsiooniks seitse kuud väldanud kuulutamata relvakonflikt Hiina ja Nõukogude Liidu vahel. Konflikti teravaim kokkupõrge, mis viis kaks suurimat kommunistlikku riiki sõja piirile, toimus märtsis 1969 Mandžuuria lähedal Zhenbao saarel Ussuri (Wusuli) jõel. Konflikt lõppes 1969. aasta teises pooles status quo ante bellum. Nõukogude Liidu ajalugu (1964–1982) Hiina Rahvavabariigi ajalugu Hiina välissuhted Nõukogude sissetung Xinjiangi Islamiülestõus Xinjiangis (1937) Baitag Bogdi lahing Ryabushkin, D. A. (2004). Мифы Даманского. АСТ. Lk 151, 263–264. ISBN 978-5-9578-0925-8. Baylis, John (1987). Contemporary Strategy: Theories and concepts. Lynne Rienner Pub. Lk 89. ISBN 978-0-8419-0929-8. Ryabushkin ja Orenstein, The Sino-Soviet Border War of 1969 Volume 2: Confrontation at Lake Zhalanashkol August 1969, Helion & Co., 2021. Damansky Island Incident Part 1 (English Subtitles) YouTube Map showing some of the disputed areas Sino-Soviet Border Conflict, 1969 How Comrade Mao was perceived in the Soviet Union The Sino-Soviet Border Conflict: Deterrence, Escalation, and the Threat of Nuclear War in 1969 New Documents on the Sino-Soviet Ussuri Border Clashes of 1969
Madalik

Madalik on tasandik, mille absoluutne kõrgus on kuni 200 m. Alutaguse madalik Krassgrundi madalik Lääne-Eesti madalik Peipsi madalik Põhja-Eesti rannikumadalik Pärnu madalik Võrtsjärve madalik Induse-Gangese madalik Kaspia madalik ehk Kaspia alamik Kesk-Jakuutia madalik Kolõma madalik Lääne-Siberi madalik Mesopotaamia madalik Parapolski Dol Põhja-Siberi madalik ehk Taimõri madalik Turaani madalik Amazonase madalik Guajaana madalik Mississippi madalik Akvitaania madalik ehk Garonne'i madalik Alam-Doonau madalik Kesk-Doonau madalik Pannoonia madalik Po madalik ehk Lombardia madalik Polesje madalik
Győri raudteejaam

Győri raudteejaam (ungari keeles Győr vasútállomás) on Ungari suuruselt kuuenda linna Győri peamine raudteejaam. Viini ja Budapesti vahelisel põhiliinil asuv raudteejaam avati 24. detsembril 1855. See teenindab samuti liine Budapest–Hegyeshalom ning Győr–Sopron, Győr–Celldömölk ja Győr–Veszprém; neid opereerib MÁV START.  Győri raudteejaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Thomas Savery

Thomas Savery [/ˈseɪvəri/] (u 1650 – 15. mai 1715) oli inglise leiutaja ja insener. Ta leiutas esimese praktikas rakendatava auru jõul töötava seadme – aurupumba, mida sageli nimetatakse aurumootoriks, kuigi see ei ole tehnilises mõttes mootor. Tema aurupump oli efektiivne vahend vee pumpamiseks. Seade lahendas kaevanduste äravoolu probleemi ja muutis ühisveevarustuse üldsusele kättesaadavaks. Archimedes Aleksandria Heron Al-Jazarī Leonardo da Vinci Jeronimo de Ayanz y Beaumont James Watt Thomas Newcomen
Taimestik

Taimestik ehk floora on mingil territooriumil elav taimeliikide kogum. Taimestikku uuriv teadus on floristika. Viktor Masing eristab taimestikku kitsamas ja laiemas mõttes; kitsamas mõttes hõlmab see taimeliikide ajalooliselt kujunenud kogumit mingil maa-alal või ajajärgul; laiemas mõttes peab ta silmas aga mis tahes ala taimede kogumit (näiteks aiataimestik, metsataimestik). Sõltuvalt uuritavast taimerühmast saab rääkida lihhenofloorast (uurib ala samblikuliike), brüofloorast (uurib samblaid) ja dendrofloorast (uurib puittaimi). Mõnikord räägitakse ka algo- ehk fükofloorast, mis uurib vetikaliike. taimkate dendrofloora mükofloora mikrofloora Eesti NSV floora Eesti taimestik floristiline riikkond Masing, V. (koost.). 1992. Ökoloogialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 244
Ameerika paalia

Ameerika paalia ehk oja-mägihõrnas (Salvelinus fontinalis) on kalaliik, kes kuulub lõhelaste (Salmonidae) sugukonda ja paaliate (Salvelinus) perekonda. Ameerika paalia looduslikuks levilaks on Põhja-Ameerika idapoolsed osariigid ja Kanada. Tänapäevaks on teda asustatud mujale Põhja-Ameerikas ja ka mõnda Euroopa riiki. Ameerika paalia on üheksa USA osariigi (Michigani, New Hampshire'i, Lääne-Virginia, New Jersey, New Yorgi, Pennsylvania, Põhja-Carolina, Vermonti ja Virginia osariigi) ametlik tunnuskala. Lisaks on ameerika paalia ka Kanada Nova Scotia provintsi ametlik tunnuskala. Ameerika paalia sai esimese kirjeldamise järel teaduslikuks nimeks Salmo fontinalis. Liigiepiteet fontinalis tähendab umbkaudu tõlkides "allikast", viidates külma- ja selgeveelistele veekogudele, mida ameerika paalia elupaigana eelistab. Hiljem tõsteti ameerika paalia lõhe perekonnast (Salmo) paaliate perekonda. Vaatamata sellele nimetatakse ameerika paaliat inglise keeles tänapäevani ojaforelliks (brook trout). Ameerika paalia on pikliku kehaga, keskmiselt 30–50 cm pikk. Lõhelaste sugukonda kuuluvatele liikidele omaselt on ka ameerika paalial olemas rasvauim. Värvuse poolest on ameerika paalia üks silmapaistvamaid liike paaliate perekonnas. Kala selg on tume oliiviroheline, pruun või isegi must, küljed aga veidi heledamad. Seljal ja pea peal on ameerika paalial usjad, kreemjat värvi lainelised jooned, mis kala külgedel muutuvad tähnideks. Lisaks heledatele tähnidele võivad kalal esineda ka veel pisemad punakad täpid, mille ümber võib tihti ka näha sinakaid toone. Ameerika paalia kõhu- ja rinnauimede alumine serv on lumivalge, saba- ja seljauime katavad aga tumedad jooned. Valged triibud kõhu- ja rinnauimedel on paaliate perekonnale omane tunnus. "Brook trout". Animal Diversity Web. "Ameerika paalia". Kalapeedia.
Mulla

Mulla (pärsia keeles ملا) on islamis šiiitide madalama astme usujuht. Tänapäeval nimetatakse kõiki ajatollast madalamaid vaimulikke mulladeks. Mulla on haritlane, kes on õppinud šariaati, islami pühade seaduste kogu. Kesk-Aasias, Afganistanis, Pakistanis ja Indias nimetatakse mullaks ka sunniitide usujuhte. Araabia maades kasutatakse ja eriti sunniidid kasutavad selle asemel nimetust "imaam".
Erki Õunap

Erki Õunap (sündinud 5. juulil 1977) on eesti entomoloog. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 2002. aastal teadusmagistrina. Ta on spetsialist lepidopteroloogia alal. Ta esmakirjeldas liigi eesti kääbuskaruslane. Ta töötab alates 2005. aastast Eesti Maaülikooli Põllumajandus- ja keskkonnainstituudis (enne seda Zooloogia ja Botaanika Instituudis). Alates aastast 1999 on ta Eesti LUSi entomoloogiaajakirja Lepinfo tegevtoimetaja. Urmas Jürivete, Erki Õunap. Eesti liblikad: kataloog / Estonian lepidoptera: catalogue. Tallinn: Eesti Lepidopteroloogide Selts, 2008