laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kupukivi

Kupukivi on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas Kupu külas. Pegmatiidist hiidrahnu ümbermõõt on 33,2 meetrit, pikkus 12,5, laius 8,7, kõrgus 5,8 meetrit ning maapealse osa maht on 238 m³. Rahn on kupli kujuga ja selle alumine osa paikneb savimoreenis. Muistendi järgi olla see kivi maha kukkunud Kalevipoja naise põllest, kui ta kive tassis ja põllepaelad katki läksid. Rahn on alates 1959. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Eesti hiidrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Kupu kivi". EELIS Infosüsteem. Vaadatud 27.12.2022. "Kupukivi". Keskkonnaportaal. Vaadatud 28.12.2022. Kupukivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Kupukivi keskkonnaportaalis
Ellandvahe kivi

Ellandvahe kivi on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Jõelähtme vallas Jõelähtme külas. Kivi ümbermõõt on 31,3 meetrit, pikkus 12,0, laius 8,9 ja kõrgus 5,9 meetrit. Rahn on alates 1941. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Eesti hiidrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Ellandvahe kivi". Keskkonnaportaal. Vaadatud 28.12.2022. Ellandvahe kivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Ellandvahe kivi keskkonnaportaalis
Moskva kubermang

Moskva kubermang (vene keeles Московская губерния) oli Venemaa Keisririigi, Vene SFNV ja NSV Liidu haldusüksus aastatel 1708–1929. Kubermangu keskus oli Moskva linn. Moskva kubermang piirnes põhjas ja loodes Tveri kubermangu, kirdes ja idas Vladimiri kubermangu, kagus Rjazani kubermangu, lõunas Tula kubermangu ja Kaluga kubermangu ning läänes Smolenski kubermanguga. Venemaa tsaaririigi Moskva kubermang moodustati tsaar Peeter I korraldusega 18. detsembril 1708. aastal. 1709. aastal kuulusid kubermangu piiridesse linnad: Aleksin Borovsk Bogorodsk Dedilov Dmitrov Gremjatši Jepifan Jaroslavets-Malõi Jurjev-Polski Kaluga Kašira Klin Kolomna Kostroma Krapiva Ljubim Luhh Medõn Mihhailov Možaisk Obolensk Pereslavl-Rjazanski Pereslavl-Zalesski Petšerinki Pronsk Rostov Ruza Serpuhhov Suzdal Šuja Zaraisk Zvenigorod Tarussa Tula Tsarjov-Borissov Venev Vereja Vladimir Volokolamsk 1719. aasta 29. mail jagunes kubermang üheksaks provintsiks (Jurjev-Polski provints, Kaluga pr, Kostroma pr, Moskva pr, Pereslavl-Rjazanski pr, Suzdali pr, Pereslavl-Zalesski pr, Tula pr ja Vladimiri pr), mida juhtisid ülemkomandandid. Moskva provintsi kuulus 16 linna koos distriktidega (1727. aastal nimetati distriktid maakondadeks): Borovsk, Dmitrov, Kašira, Klin, Kolomna, Malojaroslavets, Moskva, Možaisk, Obolensk, Ruza, Serpuhhov, Zvenigorod, Tarussa, Tsarjov-Borissov, Vereja ja Volokolamsk. 1727. aasta haldusreformi ajal liideti osa Peterburi kubermangu Moskva kubermangu Jaroslavli ja Uglitši provintsiga. 1778. aasta 1. aprilli keisri ukaasiga eraldati Moskva kubermangust Kaluga asehaldurkond, Tula asehaldurkond ja Jaroslavli asehaldurkond. 1781. aasta 5. oktoobri Katariina II ukaasiga moodustati kubermangus 14 maakonda: Bogorodski maakond Bronnitsõ maakond Dmitrovi maakond Klini maakond Kolomna maakond Moskva maakond Možaiski maakond Nikitski maakond Podolski maakond Ruza maakond Serpuhhovi maakond Zvenigorodi maakond Volokolamski maakond Voskressenski maakond Vaata ka: Venemaa Keisririigi haldusjaotus Moskva kuberneri ametikoht moodustati Venemaa tsaar Peeter I ukaasiga koos kubermangu moodustamisega 18. detsembril 1708 ja haldus-, politsei-, finants-, majandus-, sõjandusalast ja kohtualast tegevust määratleva ukaasi 10. jaanuaril 1714. Keisrinna Katariina II valitsemisajal 1727. aasta 15. märtsi ukaasiga pandi kuberneridele ka "õigus- ja kohtumõistmise ülesanded" tema valitsemise all oleval territooriumil. Aastatel 1775–1865 nimetati kuberneri tsiviilkuberneriks (граждански губернатор), kes allus Moskva ja Moskva kubermangu kindralkubernerile, alates 19. sajandist aga allusid kubernerid teenistuslikult Venemaa Keisririigi Siseministeeriumile. Kubermangu kuberneri tööorgan oli 1845. aasta 2. jaanuaril moodustatud Moskva kubermanguvalitsuse kantselei. 1909. aasta 10. mai ukaasiga seoses kindralkuberneri ametikoha mitteühitatavusega anti kindralkuberneri valitsus koos ametnikega Moskva kuberneri alluvusse ja valitsusaparaadi koosseisu. Vaata ka: Moskva kuberneride loend Moskva oblast Moskva vürstiriik Moskva suurvürstiriik Всесоюзная перепись населения 1926 г.  Moskva kubermang – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Abies beshanzuensis

Abies beshanzuensis on igihaljas okaspuu nulu perekonnast. Liik on väga haruldane ja selle levila asub Hiina Zhejiangi provintsi edelaosas. Puu kasvab kuni 30 m kõrguseks. Tüve läbimõõt on kuni 80 cm. Tüve koor on noortel puudel sile ja helehall, vanematel puudel pikilõhedega ja rõmeline. Pungad on munaja kuni koonilise kujuga, kollakaspruunid, vaigused. Noored võrsed on jämedad, helekollased või pruunikaskollased, 2–3 aasta pärast muutuvad tumehalliks. Okkad on pealt läikivad ja tumerohelised, allküljel kaks heledat õhulõheriba, asetsevad spiraalselt, 1–4 cm pikkused, kahe vaigukäiguga, tipuosas sisselõikega. Isasõisikud on kollased, 2–2,5 cm pikkused. Käbid on 7–9 cm pikkused ja läbimõõduga 3,5–4,5 cm, püstised, noorelt kollakasrohelised, valminult pruunikaskollased või helepruunid. Seemnete kest on 6–9 mm, tiivake 16–23 mm pikkune. Liigi väga väike levila asub Hiina Zhejiangi provintsi edelaosas Baishanzu mäe nõlvadel, kus ta kasvab heitlehiste segametsade koosseisus, 1700 m kõrgusel üle merepinna. Piirkonnas valitseb mereline kliima, talved on seal jahedad ja vihmased (sademete hulk ligi 1250 mm), suved üsna soojad. Külmakraade talub kuni –18...–23 °C. Muldade lähtekivimiteks on vulkaanilised kivimid. Puudest on seal esindatud ebakastanipuu liigid (Castanopsis ssp.), läiklehine pöök (Fagus lucida), tammeliigid (Quercus ssp.), vahtrad (Acer ssp.), magnoolia liik Magnolia cylindrica, kiviviljaku liik Lithocarpus hancei, hiina tsuuga (Tsuga chinensis) ja sumatra jugapuu (Taxus sumatrana). Liik on väga haruldane, 1963. aastal avastatud populatsioonis kasvas ainult seitse puud. Kolm neist kaevati välja ja istutati Pekingi botaanikaaeda, kus nad paraku hukkusid. 1988. aastal oli populatsioonis alles vaid kolm puud, kus nad kasvavad üsna kesistes tingimustes. Populatsiooni sattumine väljasuremise äärele on tingitud väga intensiivsest põllumaade suurendamisest, metsapõlengutest ja väga viletsast looduslikust taastootmisest. Kaitsemeetmed võeti kasutusele 1985. aastal, kui Baishanzu piirkonnas moodustati kaitseala. Paljundamisel on kasutatud momi nulu (Abies firma) tüvele pookimist (hakkasid käbisid kandma 1997. aastal) ja samuti kasvatatakse taimeaedades seemikuid, et need hiljem loodusse istutada. "Conifer database: "Abies beshanzuensis"". Catalogue of Life: 2010 Annual Checklist (inglise). Vaadatud 23.07.2010. Yang, Y., Zhang, D, Luscombe, D, Liao, W., Farjon, A., Katsuki, T., Xiang, Q. & Li, N (2010). Abies beshanzuensis. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2017. "Abies beshanzuensis". www.conifers.org (inglise). Vaadatud 23.07.2010. Francine J. Bigras ja Stephen J. Colombo. "Conifer Cold Hardiness", Holland: Kluwer Academic Pulishers, 2001. ISBN 0-7923-6636-0. "Endangered Wildlife and Plants of the World", Marshall Cavendish Corporation, 2001. ISBN 0-7614-7194-4.
Valuvaigisti

Valuvaigistid ehk analgeetikumid (analgeticum; remedium analgeticum) on rühm ravimeid, mille ülesanne on leevendada valuaistingut või see kõrvaldada, ideaalis mõjutamata muid funktsioone. Kuid puhtalt ainult valu vaigistava toimega ravimeid pole 2010. aasta seisuga olemas[viide?]. Kõigil valuvaigistitel esineb veel mingi soovimatu kõrvaltoime – alates mao limaskesta ärritavast toimest (näiteks aspiriin) kuni hingamiskeskust pärssiva toimeni (näiteks morfiin)[viide?]. Valuvaigisteid võib jaotada mitmeti. Näiteks: 1. Toimetugevuse järgi: Nõrga toimega valuvaigistid. Nende hulka kuuluvad mitteopiaatsed valuvaigistid, näiteks ibuprofeen, paratsetamool. Mõõduka tugevusega valuvaigistid. Nende hulka võib liigitada nõrga toimega opioidid, näiteks tramadool, kodeiin. Tugeva toimega valuvaigistid. Nende hulka kuuluvad tugeva toimega opioidid, näiteks metadoon, morfiin. 2. Saamisallika järgi: Looduslikud alkaloidid – morfiin, kodeiin Poolsünteetilised alkaloidid – heroiin. Sünteetilised alkaloidid – promedool. Maailma Terviseorganisatsiooni välja antav rahvusvaheline raviainete põhine statistiline identifikaator humaanmeditsiini (humaan-ATC süsteem) ja loomameditsiini (veterinaar-ATC süsteem) tarvis klassifitseerib valuvaigistid toime alusel närvisüsteemile terapeutilise tasandiga N02 – analgeetikumid. Valuvaigisti on valu leevendamiseks või eemaldamiseks kasutatav ravim. (Meditsiinisõnastik, 2004) Anesteetikumid Diklofenak Kanep (droog) Mittesteroidsed põletikuvastased ravimid Valuarst Valuravi Georg Kingisepp. Farmakoloogia. Tallinn, 1963, Eesti Riiklik Kirjastus, lk. 140 "Meditsiinisõnastik" 821:2004. Kirsikka Kurg, Miks valuvaigistid mõjuvad naistele paremini?, 22. august 2011 Eesti veest leiti valuvaigistit, otsima hakatakse ka teisi aineid, 28. veebruar 2015
Vööt-põõsalind

Vööt-põõsalind (Sylvia nisoria) on linnuliik põõsalindlaste sugukonnast põõsalinnu perekonnast. Vööt-põõsalind on levinud Euraasias Kesk-Euroopast kuni Kesk-Aasia mäestikeni. Lääne-Euroopas ta puudub. Ta on rändlind, talvitab Ida-Aafrikas. Eestis on vööt-põõsalind ebaühtlaselt levinud harv kuni harilik haudelind, sagedam Lääne-Eestis ja läänesaartel. Pesitsusaegset arvukust on hinnatud 15 000–25 000 paarile. Saabub mais, lahkub augustis, vähesed septembris. Vööt-põõsalind oli Eestis 19. sajandi lõpul haruldane lind. 20. sajandi esimesel poolel muutus ta Lääne-Eestis tavalisemaks seoses levila laienemisega põhja poole. Pikkus 16–18 cm. Vanalinnu ülapool on pruunika varjundiga hall, hõredate valkjate suleääristega. Alapool on valge, tumedate hallpruunide lainjate vöötidega. Hoosuled on tumepruunid. Tüürsuled on hallpruunid, valgete tipuservaga. Vanalinnul on kollased silmad. Noorlind sarnaneb aed-põõsalinnuga, kuid on suurem, osal tiivasulgedel on heledad servad ja sabaalusel on tavaliselt nõrk tume vöödistus. Noorlinnul on tumedad silmad. Vööt-põõsalinnu laul sarnaneb aed-põõsalinnu ja pruunselg-põõsalinnu lauluga. Ärevushüüd on täristav trrrrt-tk-tk-tk-tk, seda põimib ta aeg-ajalt laulusse. Kutsehüüd on tek-tek-tek. Vööt-põõsalind asustab põõsasniite, mitmesuguseid võsasid ja põõsastikke, kadastikke, kohati ka rabavõsasid. Sageli leidub teda samas elupaigas, kus punaselg-õgija. Isaslind laulab pesitsusaja algul põõsaladvas või liblika sarnasel kaarjal laululennul, samuti ehitab enne emaslinnu saabumist mängupesi. Vööt-põõsalind teeb pesa põõsa või noore tiheda okaspuu okste vahele, enamasti üsna maapinna ligidale. Pesa koosneb väljast kohevalt asetatud peentest raagudest, rohukõrtest ja vahel ka vähesest samblast, pesalohk on vooderdatud peente rohukõrtega ja väheste jõhvidega. Kurnas on viis kuni kuus peaaegu ühevärvuselist valget nõrga hallika laigustusega muna, mida peamiselt emaslind haub 12–14 päeva. Poegi toidavad mõlemad vanalinnud putukate ja nende vastsetega. Pojad lahkuvad pesast 11–12 päeva vanuselt. Sööb peamiselt putukaid, ka marju. Hirundo 1:2009 Leibak, E., Lilleleht, V. & Veromann, H. (eds). Birds of Estonia. Status, Distribution and Numbers. Estonian Academy Publishers, Tallinn 1994 Rootsmäe, L., Veroman, H. Eesti laululinnud. Valgus, Tallinn 1974 Otsing: Curruca nisoria andmebaasist eElurikkus (lisa eElurikkuse id Vikiandmete lehele)
Teenusmajanduse Koda

Teenusmajanduse Koda on Eesti ettevõtjate ühendus, mis koondab teenusepakkujaid. Organisatsiooni juhatuse esimees on Jaan Pillesaar ning aseesimees Kaido Kaljulaid. Teenusmajanduse Kojaga saavad liituda kõik vastava ala juriidilised isikud, kelle liitumise juhatus heaks kiidab. Samuti saab astuda organisatsiooni toetajaliikmeks, kellena Koda näeb eelkõige avalik-õiguslikke institutsioone. Esimese toetajaliikmena ühines teater NO99. Koja asutajaliikmed on NASDAQ OMX Tallinn AS (Tallinna börs), varahaldusettevõte AS Avaron Asset Management, Advokaadibüroo Sorainen, tarkvaraarendaja AS Helmes, konsultatsiooniettevõte Fontes PMP OÜ, Tank Grupi AS, investeerimisettevõte Trigon Capital, KIT Finance Europe, Keha3 OÜ, varahaldusettevõte Eften Capital AS, Ernst & Young Eesti, kindlustusselts Mandatum Life Insurance Baltic SE, Advokaadibüroo Glikman & Partnerid, Raidla Lejins & Norcous Advokaadibüroo, Allianss Arhitektid OÜ, suhtekorraldusettevõte AS Corpore, PricewaterhouseCoopers, Creative Union, Skype Technologies OÜ, Advokaadibüroo Eversheds Ots & Co, Niine Nahakliinik OÜ, Deloitte Advisory ja investeerimisettevõte Evli Securities. Hiljem on liitunud Colliers International Advisors OÜ, VMP Group OÜ, Hill & Knowlton Eesti AS, Advokaadibüroo Tark Grunte Sutkiene AS, Advokaadibüroo Glimstedt Straus & Partnerid OÜ, IT Koolituskeskuse OÜ ja The Division AS. Ettevõtjad lõid Teenusmajanduse Koja. ERR Uudised, 21. mai 2010. Teenusmajanduse Koda: Kojast: juhatus (vaadatud 16.08.2017) Ettevõtted asutasid Teenusmajanduse Koja[alaline kõdulink]. Loov Eesti, 27. mai 2010.
Luubakivi

Luubakivi on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas Kursi külas. Kivi ümbermõõt on 26,4 meetrit, pikkus 10,1 m, laius 7,9 m ja kõrgus 4,1 meetrit. Maapealse osa maht on 200 kuupmeetrit.[viide?] Rahnul on ebakorrapärane ümarjas kuju, kusjuures küljed on järsud kuni vertikaalsed. Selle lõunaküljel on nišše ja lamedalt tõusvaid terrasse, mis kergendavad pääsu laele. Rahn on tugevasti pragunenud ja murenenud. Lõhed läbivad rahnu püst- ja rõhtsuunas, jagades selle plokkideks. Rahvasuu seostab kiviga muistendi Vanapaganast, kes hakanud taeva ronima, kukkunud aga alla ja otsekohe selle suure kivi sisse. Rahn on alates 1937. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Eesti hiidrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Luubakivi". EELIS Infoleht. Vaadatud 27.12.2022. "Luubakivi". Keskkonnaportaal. Vaadatud 28.12.2022. Luubakivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Luubakivi keskkonnaportaalis Tõnis Saadre. Kuusalu kandi rahnud (11.08.2004 09:56) Ilm.ee
Leedulased

Leedulased (omanimetus lietuviai) on balti rahvas, kes elab Euroopas Läänemere kagukaldal ja moodustab Leedu põhirahvuse. Leedulased räägivad balti keelte hulka kuuluvat leedu keelt. Nad on valdavalt katoliiklased. Leedulasi on kokku umbes 4,1 miljonit, neist 2,8 miljonit elab Leedus (84,6% elanikest) ja 3,1 miljonit räägib leedu keelt. Suuremad leedulaste kogukonnad elavad veel Ameerika Ühendriikides, Suurbritannias, Iirimaal, Brasiilias ja Kanadas. Põlised leedu vähemused elavad Läti, Valgevene ja Poola Leeduga piirnevatel aladel. Suuremad subetnosed on aukštaidid ja žemaidid. Leedulased on geneetiliselt väga homogeensed. Y-kromosoomi SNP-haplogrupi analüüsi põhjal on nad kõige sarnasemad lätlaste, eestlaste ja soomlastega.  Pikemalt artiklis Leedulased Eestis Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 1727 leedulast, neist 795 Tallinnas. Leedu kultuur "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 25. veebruar 2009. Vaadatud 23. juulil 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Päring Statistikaameti andmebaasist
Leetse Lodukivi

Leetse Lodukivi (ka Sarapuu rahn) on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Pakri poolsaarel Paldiski linnas. Kivi pikkus on 10,3 m, laius 5,1 m, kõrgus 4,0 m ja ümbermõõt 24,8 meetrit. Rahn on korrapäratu kujuga, ida suunas kaldu laega ja osaliselt luiteliivadesse mattunud. Mandripoolsel lääneküljel on rahnu külg silmatorkavalt püstine, edelanurga all hambulise karniisina eenduv, mistõttu sellesse koopasse võib varjuda seisev inimene. Idapoolne rahnuosa on sujuvalt luiteliivadesse laskuv, mistõttu rahnu kontuure on raske määrata. Läheduses on rahnust eraldunud kaks selle suuremat tükki, mille täpne mõõdistamine osalise mattumise tõttu on raskendatud. Rahnus on palju lõhesid, need paiknevad rombjalt-rööptahukalise süsteemina. Rahn pole üksikobjektina looduskaitse all, kuid jääb Pakri maastikukaitseala territooriumile. Eesti hiidrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Leetse lodurahn". EELIS Infoleht. Vaadatud 30.12.2022. Leetse Lodukivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
Väike-põõsalind

Väike-põõsalind (Sylvia curruca) on linnuliik põõsalindlaste sugukonnast põõsalinnu perekonnast. Väike-põõsalind on levinud Euroopas, välja arvatud Edela-Euroopa, ning Lääne- ja Kesk-Aasias. Ta on rändlind ja talvitab Aafrikas lõuna pool Saharat, Araabia poolsaarel või Indias. Rändab öösel. Eestis on väike-põõsalind üldlevinud harilik haudelind, kelle pesitsusaegset arvukust hinnatakse 120 000 – 180 000 paarile. Ta saabub aprilli lõpul ja mai algul, lahkub augustis ja septembris. Pikkus 12–14 cm. Ülapool on hallikaspruun, alapool valkjas, tiivad on pruunid. Pealagi ja kukal on hallid ning põsk on tumehall, kurgualune on valge. Vanalind ja noorlind on sarnased. Erineb pruunselg-põõsalinnust tumedate jalgade ja ühtlaselt tumedate tiibade poolest. Kutsehüüd on naksuv tšek. Väike-põõsalinnu laul on lühike lõgin, millele eelneb põõsalinnu tüüpiline sädin. Laul võib olla ka lõginata. Väike-põõsalind elab metsaservades, okaspuunoorendikes, kadastikes, hekkides, parkides ja aedades. Väike-põõsalind teeb pesa tavaliselt madalale põõsasse, eelistades noori kuuski ja hekke. Tavaliselt tihedate okste vahel paiknev pesa koosneb hõredalt ja kohevalt asetsevatest peentest oksakestest, mille vahele on põimitud ämblikuniiti. Munad paistavad pesa põhjast läbi. Kurnas on kolm kuni seitse, tavaliselt aga viis või kuus muna, mida mõlemad vanalinnud hauvad umbes 12 päeva. Munad on valkja taustaga, halli ja helepruuni laigustusega. Toiduks on putukad ja mõnel määral ka marjad. "Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2003–2008" (PDF). Hirundo. Eesti Ornitoloogiaühing. 2009. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2011. Vaadatud 27. oktoobril 2011. Rootsmäe, L., Veroman, H. Eesti laululinnud. Valgus, Tallinn 1974 Väike-põõsalind andmebaasis eElurikkus
Immanuel Eduard Nikolai Hahl

Immanuel Eduard Nikolai Hahl (27. veebruar 1868 Narva – 14. august 1936 Königsberg) oli Eesti vaimulik. Ta lõpetas Tallinna Nikolai Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1889–1894 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, lõpetas ülikooli cand. theol. astmega. Oli prooviaastal Peterburi Anna koguduses. Ordineeriti õpetajaks 29. juunil 1897. Oli aastatel 1897–1900 Kuressaare Laurentiuse koguduse diakonõpetaja ja 1900–1927 Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Lahkus ametist 23. novembril 1927 omal palvel. 1927. aastal põgenes Saksamaale, kus oli aastatel 1927–1935 pastor Ida-Preisimaal Sensburgis Eichmedienis (praegu Nakomiady Warmia-Masuuria vojevoodkonna Mrągowo maakonnas). Jäi1935. aastal emerituuri, suri 1936. aastal Metgethenis Königsbergi lähedal (praeguses Aleksander Kosmodemjanski nimelises asulas, mis allub Kaliningradi linnale). Tema väimees Gunnar Rudolf Knüpffer oli Tartu Pauluse koguduse adjunktõpetaja ja Tartu Ülikooli koguduse õpetaja. Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
Nelson Rockefeller

Nelson Aldrich Rockefeller (8. juuli 1908 Bar Harbor – 26. jaanuar 1979 Manhattan) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, ettevõtja ja filantroop, USA asepresident 1974–1977. Ta sündis John D. Rockefeller Jr. kuuest lapsest kolmandana. Lõpetas 1930 Dartmouth College'i majandusteaduse erialal. Töötas perefirmas Rockefeller Center, Inc. Koos vendadega asutas ta heategevusfondi Rockefeller Brothers Fund. 1940. aastast töötas mitmes riigiametis. Nelson Rockefeller valiti 1959. aastal 49. New Yorgi osariigi kuberneriks. Ta valiti kolmel korral tagasi ja jäi sellesse ametisse 1973. aastani. Aastatel 1974–1977 oli ta president Gerald Fordi valitsuses Ameerika Ühendriikide asepresident. Poliitilistelt vaadetelt oli ta liberaalne, vastandudes sageli konservatiivsetele Vabariikliku Partei poliitikutele. Ta oli ka New Yorgi moodsa kunsti muuseumi eestkostja, varahoidja ja president. Nelson Rockefelleril oli esimesest abielust viis ja teisest abielust kaks last.
Üpsilon

Üpsilon (suurtähena Υ, väiketähena υ, vanakreeka ὔ ψιλόν, uuskreeka ύψιλον) on kreeka tähestiku 20. täht. Üpsiloni väärtus kreeka numbrina on 400. Klassikalises vanakreeka keeles hääldus ü-na. Uuskreeka keeles hääldub i-na, vokaali järel v või f-na. Üpsilon võeti 1. sajandil eKr üle ladina tähestikku 25. tähena Y.
Omega

Omega võib tähendada: Omega, endine Eesti ansambel. Omega, Ungari ansambel. Omega, Läti politsei eriüksus. Omega, Ukraina eriüksus Omega, Šveitsi kellafirma Omega SA kaubamärk. Omega, programmeerimiskeel. Oomega, kreeka täht Opel Omega, Opeli mudel
Oomega

Oomega (suurtähena Ω, väiketähena ω, vanakreeka Ὂ μέγα, uuskreeka Ωμέγα 'suur o') on kreeka tähestiku viimane, 24. täht. Oomega väärtus kreeka numbrina on 800. Klassikalises vanakreeka keeles hääldus oomega pika o-na. Oomegast pärineb varase kirillitsa täht oomega (Ѡ, ѡ).
Wilfried Kraack

Wilfried Kraack (2. september 1894 Peterburi – 8. jaanuar 1961 Regensburg) oli Eesti vaimulik. Ta lõpetas gümnaasiumi Peterburis. Õppis aastatel 1913–1916 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, lõpetas ülikooli cand. theol. astmega. Oli prooviaastal 1917–1918 Peterburis, olles selle kõrvalt usuõpetaja Anna koolis. Ordineeriti õpetajaks Tallinnas 14. septembril 1919. Oli 1919–1939 Narva Johannese koguduse õpetaja, olles selle kõrvalt ka Narva Saksa Erakooli asutaja ja juht. 1939. aastal põgenes Saksamaale. Aastatel 1940–1945 oli ta vaimulik Lääne-Preisimaal Graudenzis, hooldades 1943–1945 Gotenhafeni saksa kogudust (praegu Grudziądz ja Gdynia Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas). Aastatel 1945–1950 oli vaimulik Herrschingis (Baierimaal) ning 1950–1956 pastor Baieri liidumaal Ülem-Frangimaa ringkonna Coburgi kreisi Seßlachi linna Gemünda linnaosas. Ta suri 1961. aastal Regensburgis Baieri liidumaal. Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
Ústí nad Orlicí

Ústí nad Orlicí (saksa Wildenschwert) on linn Tšehhis Pardubice maakonnas, Ústí nad Orlicí ringkonna keskus. Asub Tichá Orlice jõe kaldal Třebovka jõe suudmes. Linna asutas 1241. aastal Wilhelm von Dürnholz. Pärast Valgemäe lahingut 1620 läks linn Liechtensteini vürsti valdusse. Wildenschwert oli Austria-Ungari saksa elanikkonnaga linn 1918. aastani, mil see läks Tšehhoslovakkia koosseisu. 1845. aastal, kui valmis Praha–Olomouci raudtee, sai linn raudteeühenduse ning arenes oluliseks tekstiilitööstuse keskuseks. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Ústí nad Orlicí koduleht
Benedict Hugo Detlef Ludwig Masing

Benedict Hugo Detlef Ludwig Masing (9. mai 1884 Kuressaare – 12. detsember 1947 Leipzig) oli Eesti vaimulik. Lõpetas gümnaasiumi Kuressaares. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1904–1911. Prooviaastal oli ta Maarja-Magdaleena koguduses. Ordineeriti õpetajaks 25. detsembril 1912. Oli 1912–1939 Karksi Peetri koguduse õpetaja. Läks aastal 1939 Saksamaale. Oli 1939–1945 Lääne-Preisimaal Gollubi koguduse pastor (praegu Golub-Dobrzyń Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas). Jäi aastal 1945 emerituuri. Suri aastal 1947 Leipzigis. Tema isa Ludwig Michael Amandus Masing oli Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja. Äi, praost Carl Schlau, oli pastor Salatsis. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2. Auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
Michael Hall

Michael C. Hall (sündinud 1971), USA näitleja Anthony Michael Hall (õieti Michael Anthony Hall; sündinud 1968), USA näitleja, lavastaja ja produtsent Mike Hall (õieti Michael Thomas Hall; sündinud 1952), Briti poliitik Mike Hall (õieti Michael Larry Hall; sündinud 1970), Kanada kiiruisutaja