laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Valge kukehari

Valge kukehari (Sedum album) on paksuleheliste sugukonda kukeharja perekonda kuuluv taimeliik. Valge kukehari kasvab Lõuna- ja Kesk-Euroopas, Lõuna-Skandinaavias, Türgis ja Armeenias. Taimel on rohelised või punakad, ruljad, veidi laienevad või tömbi tipuga lehed. Väikestel võsudel on lehed tihedamalt kui õitseval varrel. Lehed on 7–20 mm pikad ja paiknevad vahelduvalt. Õied on tsentraalsümmeetrilised, 2–4 mm pikad, asuvad õieraagude otsas, on valged ja moodustavad hõreda õisiku. Valge kukehari õitseb juunist augustini. Taime kõrgus võib olla 7–20 cm. Eestis on liik levinud paiguti, peamiselt Loode- ja Lääne-Eesti loodudel ja hõreda taimestikuga paekivistel kohtadel. Taime välimus sõltub tugevalt kasvutingimustest. Heades tingimustes, piisavalt vett ja toitaineid saanud taim kasvab märksa suuremaks kui halbades tingimustes kasvanud taim. Viletsais tingimustes tõmbub taim punakaks: veepuuduse tõttu peab ta sünteesima karotenoide, et kaitsta end fotoinhibitsiooni eest. Halbades tingimusets avanevad taime õhulõhed üksnes öösiti, kui temperatuur on madalam ja järelikult aurumine väiksem. Valget kukeharja kasvatatakse ka ilutaimena, kuid ta metsistub kergesti. Valgest kukeharjast on aretatud kaks sorti: punakaspruunide lehtedega Murale ja Korallvaip, mille lehed on suvel rohelised ja talvel pronkspunased. Valge kukehari on tähtis toidutaim paljude liblikate jaoks. Nende hulka kuuluvad Cynthia cardui, koerliblikas (Aglais urticae), Melitaea didyma, Melanargia galathea, Aphantopus hyperantus, Coenonympha pamphilus, Thecla betulae, Satyrium acaciae, Satyrium spini, Fixsenia pruni, Lycaena phlaeas, Tyta luctuosa, Typhonia beatricis, Scopula marginepunctata ja punalaik-apollo (Parnassius apollo). Valge kukehari andmebaasis eElurikkus
Suremuskordaja

Suremuskordaja on mis tahes kordaja ehk koefitsient, millega iseloomustatakse suremuse intensiivsust. Levinuim suremuskordaja on suremuse üldkordaja.
Lilleküla raudteepeatus

Lilleküla raudteepeatus on raudteepeatus Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis. Peatus asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres, 2 km kaugusel Balti jaamast. Järgmine raudteepeatus on Tondi. Jaama juures jaguneb raudtee kaheks – lääne- ja idasuunaliseks. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta. Ümberistumisvõimalus on Tulika tänaval bussipeatuses Lilleküla jaam bussiliinidele 17 (J. Sütiste tee – Bussijaam), 17A (J. Sütiste tee – Juhkentali) ning 23 (Kadaka – Bussijaam). Tehnika ja Väike-Ameerika tänavalt samas bussipeatuses bussiliinile 32 (Männiku–Kopli). Kaheteelise raudtee ääres asub kaks madalat 550 mm kõrgust täispikka perrooni. Uued perroonid avati koos jalakäijate tunneliga aastal 2012. Peatuses peatuvad kõik Elroni Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Turbasse ja Kloogaranda sõitvad elektrirongid. Raudteejaam Väike-Ameerika tänava otsas avati liikluseks aastatel 1928–1929. Algselt kandis see nime Ameerika, mis hiljem muudeti ümber Lillekülaks. Jaamahoone oli tagasihoidliku arhitektuuriga puitmaja, mis 1997. aasta detsembris lammutati. Lilleküla raudteepeatusest põhja jääb Taksopargi ristmik (Endla ja Tulika tänava ning Sõpruse puiestee ristumiskoht), Kristiine Keskus ja Endla viadukt. Lõunas asub jalgpallistaadion A. Le Coq Arena. Lilleküla jaam 1956. aastal Lilleküla raudteepeatus 2009. aastal. Taamal jalgpallistaadion A. Le Coq Arena Lilleküla raudteepeatus 2021. aasta juulis Elektrirong Stadler FLIRT EMU 1406 "Bussnang" Jalakäijate tunnel Jalakäijate tunnel Elektriraudtee AS Tallinna–Pääsküla rongiliin Eesti raudteetransport Lilleküla jaamahoone "Tallinna ja Harjumaa elektriraudtee: Lilleküla". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2013. Vaadatud 9. juulil 2009. http://elron.ee/wp-content/uploads/2016/01/elron_A2_hinnakiri_13012016.pdf "Sõiduplaanid". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 9. juulil 2009. "DELFI "Lillekülas avati jalakäijate tunnel" 21.12.2012". Originaali arhiivikoopia seisuga 27.09.2013. Vaadatud 22.09.2013. AS Eesti Raudtee raudteerajatistel teostatavad operatsioonid. Leho Lõhmus. Elektriraudtee alustas kolme mootorvaguniga. / Horisont, Nr. 6/2004 Piret Peensoo. Huvipuudus on jätnud Kristiine rongijaamad ajahamba pureda. / Eesti Päevaleht, 05. november 2005 Toomas Pirn. Linn võtab raudteelt hoonete kaitse kohustuse. / Eesti Päevaleht, 09. aprill 1998  Lilleküla raudteepeatus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles) LILLEKÜLA; Eesti Raudteeajaloo Selts
Rahvusvaheline lastepäev

Rahvusvaheline lastepäev; ka ülemaailmne lastepäev on paljudes riikides 20. novembril tähistatav päev, mil 1959. aastal võeti vastu lapse õiguste deklaratsioon. Samal päeval 1989. aastal võeti ÜRO peaassamblees vastu lapse õiguste konventsioon, mis kohustab kõikide maade valitsusi tagama lastele hea elu. Üleskutse tähistada lastepäeva esitas ÜRO Peaassamblee aga juba 1954. aastal. Sealjuures jäeti igale riigile vabadus ise valida lastepäeva tähistamise viis ja kuupäev. Eestis tähistatakse konventsiooni aastapäeva lapse õiguste nädalaga, mil korraldatakse mitmesuguseid temaatilisi üritusi. Selle päevaga tähistatakse ülemaailmset lastevahelist vennaskonda ja tegevust maailma laste heaolu edendamise nimel. Emadepäev Isadepäev Vanematepäev
Punane leeder

Punane leeder (Sambucus racemosa) on leedri perekonda kuuluv taimeliik (põõsas või puu). Kasvab hajusalt ka Eestis. Kasvab kuni 6 m kõrguse põõsa või puuna. Taimel on hallikaspruunid võrsed, mis on looklevad, paljad, heledate lõvede ning helepruunika säsiga. Pungad ümmarguse kujuga, suured, hoiavad võrsetest eemale. Lehed koosnevad 5–7 lehekesest, mis on munajad, piklikmunajad või elliptilised. Pungad puhkevad kevadel varakult. Punasel leedril on rohkaskollased õied, mis asuvad tihedates pööristes. Õitsemise aeg on maikuus. Lõhn mõjub hiirtele ja rottidele ebameeldivalt. Viljade valmimise aeg on augustis. Viljad on värvuselt oranžikaspunased. Vajab kasvuks niiskust, valgust. Eelistab kasvada kõdumullal. Rahvameditsiinis on punase leedri taime osi kasutatud higierituse suurendamiseks või lahtistina. Punast leedrit kasvatatakse ka ilutaimena. Hinnatud on selle dekoratiivne väärtus ning on olemas mitmeid liigi dekoratiivvorme. Endel Laas (1987). Dendroloogia. Tallinn: Valgus. Robert Piir (2008). Vähetuntud marjad aias. Tallinn: Maalehe Raamat. Punane leeder andmebaasis eElurikkus
Anija vald (1939)

Anija vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Anija valla maa-alast, välja arvatud Aavere küla ja Pillapalu asunduse maa-alad ning Anija asunduse läänepoolse osa maa-ala kuni taludeni nr. A-122 ja A-151, viimased kaasa arvatud; senise Raasiku valla Paasiku küla ja asunduse maa-aladest; senise Peningi valla Kiviloo mõisa järgi oleva Soo-otsa talu ja metsakvartaalide nr. 25, 26, 29, 30 ja 31 maa-aladest; senise Alavere valla Uuearu, Pikva, Arava, Soo-otsa, Jõeääre ja Kuusiku külade ning Alavere ja Pikva asunduste maa-aladest. 1939. aastal kuulusid Anija valla koosseisu: Anija, Aruoja, Härmakosu, Kehra, Kõrve, Lille, Loo, Pirsu, Pirga, Oja, Ülejõe, Lehtmetsa, Vikipalu, Soodla, Partsaare ja Paasiku külad, Kehra alevik, Kehra riigimõis ja Kehra tehased, Kuusiku, Jõeääre, Pikva, Arava, Uuearu, Soo-otsa ja Rasivere külad ja Alavere ja Pikva asundused. Valla pindala oli 21 988,72 hektarit (219,89 km²), elanikke 3490 (1940). Vabariigi Valitsuse otsusega 11. aprillist 1940 tunnustati asulaks Anija vallas asuv Kehra alevik ja selle lähem ümbrus. Esimene vallavanem oli Johannes Kallang. Vald kuulus Riigivolikogu 17. valimisringkonda, kust valiti Jakob Kalle, ning Raasiku põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda. Vallas asus Kehra asula. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega valla maa-alal Anija külanõukogu, Kehra külanõukogu ja Pikva külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati Anija valla maa-ala Harju rajooni koosseisu. Anija mõis Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88., Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 RT 1940, 34, 268 EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
Hageri vald

Hageri vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Hageris. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Hageri valla maa-alast, välja arvatud osa Põrso küla maast, mis läks Saue valla koosseisu. 1939. aastal oli vallas 2313 elanikku, territooriumi suurus oli 16 984,54 ha. 1939. aastal kuulusid Hageri valla koosseisu: Maidla ja Aespa küla, Maidla asundus ja Sutlema asundus, Lümandu, Alemi, Nõmme, Hageri, Põikma, Suurküla, Väikeküla, Krimmi ja Metsa külad, Rabivere asundus, Kelba, Nõmmepere, Ohulepa, Sobli, Pihali, Laisari, Adila-Krimmi, Anijala ja Tagaküla külad.. Esimene vallavanem oli Kustav Jänes. Vald kuulus Riigivolikogu 14. valimisringkonda, kust valiti Oskar Suursööt. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Adila külanõukogu ja Maidla külanõukogu. Hageri kihelkond Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
Harku vald (1939)

Harku vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Harku valla maa-alast, välja arvatud Lehmja asunduse maa-ala; senise Vääna valla maa-alast, välja arvatud Mõhku ja Türisalu külade ning Peetri karjamõisa maatükkide nr. A-31, A-32 ja A-33 maa-alad. 1939. aastal oli vallas 3715 elanikku, territooriumi suurus oli 18 049,72 ha. 1939. aastal kuulusid Harku valla koosseisu: Fischmeistri, Habersti, Ilmadu, Järve, Jõe, Kadaka, Kakumäe, Muraste, Mustjõe, Pikaliiva, Õismäe, Tiskre, Tabasalu, Sõrve, Rannamõisa ja Mäeranna, Hüüru, Harku, Mäe, Nõmme, Laabi, Kodasema, Vatsla, Pühaküla, Ämari, Allika, Pagavere, Peetrikindluse, Peetrimõisa, Vahi ja Mustamäe küla, Vatsla, Nõmme, Laadrevälja, Jõesuu, Ülevalt, Naage, Liiva, Vitikindluse, Vitimõisa, Ranna, Orava, Vaila, Mõisa ja Riidlemäe külad ja Suurupi komandantuur. . Esimene vallavanem oli Peeter-Voldemar Kaps. Vald kuulus Riigivolikogu 14. valimisringkonda, kust valiti Oskar Suursööt. Vald kuulus Keila põllumeeste konventi. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Harku külanõukogu, Muraste külanõukogu ja Vääna külanõukogu. Harku vallas on 1950. aastal sündinud Edgar Savisaar. Harku mõis Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
Iru vald

Iru vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Nehatu valla maa-alast; senise Viimsi valla maa-alast; senise Jõelehtme valla Kostivere mõisa järgi oleva Ületee nr 9 talu ja Männiku rabast põhja pool asuvate heinamaade maa-aladest. 1939. aastal oli vallas 4598 elanikku. Territooriumi suurus oli 137,07 km² (13 707,21 ha). Esimene vallavanem oli Konstantin Jüssi. Vabariigi Valitsuse otsusega 11. aprillist 1940 tunnustati asulaks AS-i Eesti Fosforiit poolt valda rajatav Maardu kaevanduse ja vabriku asupaik ja lähem ümbrus. 21. augustil 1940 oli Irul esimene Eesti naisvallavanem Alide Sommerling. Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg. Valla aukodanik oli Johan Laidoner. Seadlusega 2. märtsist 1945 liideti Iru valla Pirita, Merivälja, Iru-Lepiku ja Kose asula Tallinna linnaga. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Iru külanõukogu, Maardu külanõukogu ja Viimsi külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu. Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) RT 1940, 34, 267 Esimene naisvallavanem. Talurahva Hääl, 21. august 1940 EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
Juuru vald (1939)

Juuru vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Juuru valla maa-alast, välja arvatud Röa ja Purila-Ülejõe külade maa-alad; senise Ingliste valla Lauküla ja Ingliste asunduse maa-aladest; senise Rapla valla Seli asunduse juures asuva Härgküla metsandiku ja Keila jõest Juuru pool asuvate Hagudi küla heinamaade maa-aladest; senise Kohila valla Kärevere küla maa-alast. 1939. aastal oli vallas 3109 elanikku, territooriumi suurus oli 20 092,65 ha. Esimene vallavanem oli Johannes Raspel. Vald kuulus Riigivolikogu 15. valimisringkonda, kust valiti Valter Kadarik. 1939. aastal kuulusid Juuru valla koosseisu: Juuru alevik, kus asus ka Juuru vallamaja; Juuru, Atla, Orguse ja Oola, Saunaküla külad, Maidla asundus ja Atla asundused, Heida, Nõmme, Pae, Hõreda ja Lau külad, Pae, Hõreda ja Ingliste asundused, Vankse, Mõisaküla, Purila-Eestjõe, Lõiuse, Pirgu, Härgla-Saunaküla, Kärivere, Sadala, Jaluse, Mahtra-Suurküla, Mahtra-Metsküla ja Mahtra-Saunaküla külad, Härgla, Saaremõisa, Järlepa, Umru ja Mahtra asundused, Seli asunduse Kivimurru ja Laanemetsa talud ja Purila mõis. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Atla külanõukogu, Härgla külanõukogu ja Ingliste külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati Juuru vald Rapla rajooni koosseisu. Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) Maa-ameti kaardirakendused 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
Järvakandi vald (1939)

Järvakandi vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Purku külas. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Järvakandi valla maa-alast ja senise Kehtna valla lahusosast – Terasoo nr. A-27 talu maa-alast. 1939. aastal oli vallas 2142 elanikku, territooriumi suurus oli 16 243,86 ha. Esimene vallavanem oli Aleksander Siimer. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Jaan Ojamaa. 1939. aastal kuulusid Järvakandi valla koosseisu: Purku, Põlma, Valli, Mõisataguse, Maera, Männiku, Vahakõnnu, Vaharu, Mailokse, Veskoja, Ahekõnnu ja Opi, Lellapere, Hiienurme, Uus, Kabeli, Sooaluste, Nurme, Laeste, Kokuta, Kärpla külad, Järvakandi Tehased, Isakõnnu, Selja, Nõlva, Onni ja Allika külad.. Vald kuulus Riigivolikogu 15. valimisringkonda, kust valiti Valter Kadarik. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega valla maa-alal Järvakandi külanõukogu ja Tehaste külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati Järvakandi külanõukogu Rapla rajooni ja Tehaste külanõukogu Vändra rajooni koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
Jõelähtme vald (1939)

Jõelähtme vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Jõelähtme külas. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Jõelehtme valla maa-alast, välja arvatud Kostivere mõisa järgi oleva Ületee nr. 9 talu, Männiku rabast põhja pool asuvate heinamaade, Kostivere mõisa järgi oleva Parasmaa raba nr. A-52 ja sama mõisa järgi olevate lahus-heinamaatükkide (kuni talude nr. 19 ja 25 piirini) maa-alad; senise Kodasoo valla Rammu saare ja Kääniku küla Kääniku, Reie, Kadaka ja Upsi talude maa-aladest; senise Raasiku valla Kostivere ja Haljava mõisade järgi olevate kruntide nr. A-96, A-97, A-98, 14, 15 ja 19 ning Paasiku mõisa järgi olevate kruntide nr. 1 ja 4 maa-aladest. 1939. aastal oli vallas 2336 elanikku, territooriumi suurus oli 8884,71 ha. Esimene vallavanem oli Johannes Kuuskmäe. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Artur Saks. Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Jõesuu külanõukogu ja Rebala külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu. Jõelähtme vallas on sündinud Evald Hermaküla. Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
Kehtna vald (1939)

Kehtna vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kehtna valla maa-alast, välja arvatud Haakla küla, osa Lelle aleviku, Otimatsi nr. 7, Sinikse nr. 5, Lassi nr. 6, Pelgulinna nr. 7-a ja Valdeki nr. 5-a talude ning valla lahusosa – Terasoo nr. A-27 talu maa-alad; senise Ingliste valla Palu küla ja Mäetaguse asunduse maa-aladest. 1939. aastal oli vallas 2068 elanikku, territooriumi suurus oli 14 831,78 ha. Esimene vallavanem oli Eduard Saar. 1939. aastal kuulusid Kehtna valla koosseisu: Kehtna mõis, Nadalama, Käbi, Kalbu, Nurme ja Vastja Vene, Koogimäe, Linnaaluste külad, Keava alevik ja Keava asundus, Rõue, Hiie, Ööre, Selja, Palasi, Lalli, Ohekatku külad ja Ohekatku asundus, Palu küla ja Mäetaguse asundus. 21. augustil 1941 nimetas Kehtna Omakaitse ülem vallavanemaks Mats Tambergi. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kehtna külanõukogu ja Paluküla külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Rapla rajooni koosseisu. Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
Keila vald (1939)

Keila vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Keila linnas. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Keila valla maa-alast, välja arvatud talude nr A-156, A-155, A-34, A-71–A-74 ja A-142, talude nr A-96–A-99, 19 ja 20 lahustükkide, Tallinna metskonna Klooga metsandiku kvartaalide nr 32 ja 36, Vääna metskonna Klooga metsandiku kvartaali nr 29 ning senise Laitse valla piires asuva Keila valla lahusosa – Jõgisoo mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-alad; senise Laitse valla Vähepereveski nr A-149 talu maa-alast; senise Kloostri valla Margareta Saub maatüki, Põllküla asundustalude nr A-30 ja Vanaasema nr A-31, Tallinna–Keila raudteest põhja pool asuvate Põllküla asunduse heinamaade ja Klooga aedlinna osa maa-aladest; senise Vääna valla Türisalu ja Mõhku külade ja Peetri karjamõisa maatükkide nr A-31, A-32, A-33 maa-aladest. 1939. aastal oli vallas 4038 elanikku, territooriumi suurus oli 26 760,78 ha. Esimene vallavanem oli Eduard-Voldemar Peanberg. 11. jaanuaril 1940 valiti vallavanemaks Juhan Avamägi. 1939. aastal kuulusid Keila valla koosseisu: Tuula, Valingu, Kumna, Kapsa, Sassi, Lehola, Karjaküla külad, Keila, Ohtu asundus, Niitvälja asundused ja Humalu asundus, Maeru, Ohtu, Nahkjala, Klooga, Kersalu, Laulasmaa, Illurmaa, Lohusalu külad, Klooga asundus, Vasalemma aedlinn, Klooga suvitusrand, Joa, Humalu, Adra, Türisalu, Tõllinõmme, Käesalu, Karjaküla, Ahtma külad, Joa-Meremõisa asundus. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Joa külanõukogu, Keila külanõukogu, Klooga külanõukogu ja Vasalemma külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Keila rajooni koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
Kernu vald (1939)

Kernu vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Kohatu küla aladel. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kernu valla maa-alast; senise Laitse valla Mäe ja Vansi külade maa-aladest ning Laitse asunduse maa-alast kuni Ruila metsandiku kvartaalide nr. 10 ja 11 maa-aladeni, viimased kaasa arvatud. 1939. aastal oli vallas 1713 elanikku, territooriumi suurus oli 13 918,64 ha. Esimene vallavanem oli Gustav-Aleksander Reintam 1939. aastal kuulusid Kernu valla koosseisu: Päraldi, Sipa, Kustja, Nurme, Miilimaa, Mõnuste, Jaani, Kirikla, Kohatu, Metsnurga, Jõe ja Mõisamaa, Allika, Aru, Muusika, Maarja, Kabila, Ruila, Pohla, Laitse, Vansi ja Mäe külad. Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Haiba külanõukogu ja Ruila külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Keila rajooni koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.
Kohila vald (1939)

Kohila vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kohilas. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kohila valla maa-alast, välja arvatud Kärevere küla ja Kirdalu asunduse maa-alad; senise Juuru valla Röa küla maa-alast; senise Rapla valla Seli asunduse maa-alast, välja arvatud Härgküla metsandiku maa-ala. 1939. aastal oli vallas 3415 elanikku, territooriumi suurus oli 15 271,26 ha. Esimene vallavanem oli Aleksander Starkopf, kes suri 11. mail 1940. 11. juunil 1940 valiti vallavanemaks Rudolf Timmermann. 1939. aastal kuulusid Kohila valla koosseisu: Kohila alevik, A.-s. "Koil" paberivabriku, Kohila mõis, Kasu, Liivamäe, Kallaste, Kurtna, Roobuka, Vilivere, Angerjamäe, Angerja, Tammsalu, Tagadi, Rajala, Salu, Nõmme, Visja, Pahkla, Tohisoo, Männiku ja Salutaguse, Urge, Pukamäe, Lohu, Mälivere, Kadaka, Seli, Aandu, Loone, Ülejõe, Röa, Rootsi ja Päevati külad.. Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg. 1939. aasta põllumajandusloenduse järgi oli vallas 501 talundit kogupindalaga 13 648,9 hektarit ja 2077 elanikuga. 8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Kohila külanõukogu, Lohu külanõukogu ja Kurtna külanõukogu. 30. aprillil 1947 eraldati Kiisa küla Tõdva valla Saku külanõukogust ja liideti Kurtna külanõukoguga. 26. septembril 1950 arvati Kohila ja Lohu külanõukogu Rapla rajooni ning Kurtna külanõukogu Harju rajooni koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 87 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) 588. Harju Maavanema otsus Harju maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nende piiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939 EESTI NSV TEATAJA, Nr. 35 26. oktoobril 1945, Art 543. Seadlus Harju maakonna valdades küla töörahva saadikute nõukogude moodustamise kohta.