laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sydney

Sydney (varem eesti keeles ka Sidney) on linn Austraalias, Uus-Lõuna-Walesi osariigi pealinn. Sydney on Austraalia vanim linn (asutatud karistuskolooniana 1788). Sydney on rahvaarvu järgi Austraalias teisel kohal Melbourne järel, kuigi veel hiljuti oli ta suurim linn. Linna rahvaarv oli 2021. aasta seisuga 5,26 miljonit. Kesklinn moodustab omavalitsusüksuse City of Sydney. Sydneys toimusid 2000. aasta suveolümpiamängud. Esimene eurooplane, kes Sydneysse jõudis, oli kapten James Cook. Ta maabus 1770. aastal lahes, millele pani kalda taimerikkuse järgi nimeks Botany Bay ('Botaanika laht'). Suurbritannia valitsuse juhiste põhjal asutas Arthur Phillip 18. jaanuaril 1788 Botany Bays asuva Sydney lahe kaldale karistuskoloonia. Phillip nimetas lahe ja hiljem ka koloonia Suurbritannia siseministri (Home Secretary) lord Sydney järgi, kes oli Phillipit volitanud kolooniat asutama. Aprillis 1789 puhkes läheduses elavate aborigeenide seas epideemia, mille tagajärjel suri 500–1000 põliselanikku. Pärismaalased osutasid kolooniale pikka aega vägivaldset vastupanu, kuid tänu emamaa toetusele jäi Sydney püsima. Aastaks 1820 oli järele jäänud kõigest mõnisada pärismaalast, kes kolooniat enam ei ohustanud. 2010. aasta andmetel oli Sydneys 4 504 469 elanikku. 2006. aastal tehtud rahvaloenduse järgi oli kõige enam elanikke Austraalia, Iiri, Šoti ja Hiina päritolu. 1,1% elanikest olid põlisrahvad, 31,7% oli sündinud väljaspool Austraaliat. Sydneys on palju kultuuriasutusi. Sydney ikoonilisel ooperimajal on viis saali, sealhulgas suur kontserdisaal ning ooperi- ja draamateatrid. Seal tegutseb Opera Australia, mis on maailma kolmas tegevusrohkeim ooperikompanii. Sydney tähtsus filmitööstuses suurenes 1998. aastal, kui avati Fox Studios Australia. Sydney Eesti Maja Sydney Eesti Selts Taronga loomaaed Sydney Ülikool Sydney Tehnikaülikool "Melbourne on nüüd Sydney asemel Austraalia suurim linn" ERR, 17. aprill 2023 Statistics about the population for Australia's capital cities and regions Australian Bureau of Statistics Austraalia Statistikabüroo välja otsitud 26.11.2010. Prognoos. Austraalia Statistikabüroo välja otsitud 27.11.2010. visitvictoria.com välja otsitud 27.11.2010.  Sydney – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Antipateetiline eksitus

Antipateetiline eksitus (inglise keeles antipathetic fallacy) on David Papineau järgi eksijäreldus, mille puhul asjaolust, et kolmandaisikulised mõtted teadvusliku kogemuse kohta ei kasuta mingil (võib-olla sekundaarsel, meenutuslikul) kujul seda teadvuslikku kogemust ennast, järeldatakse, et erinevalt esimeseisikulistest mõtetest ei saa kolmandaisikulised mõtted käia teadvusliku kogemuse kohta. See eksitus seletab Papineau järgi, miks paljud inimesed usuvad, et on olemas mittefüüsilisi vaimuseisundeid. Termin on moodustatud John Ruskini väljendi "pateetiline eksitus" (pathetic fallacy) eeskujul. Ruskin peab silmas subjektiivsete muljete panemist asjade eneste arvele, nagu näiteks ütluses "sünge mets". Antipateetilise eksituse puhul jäetakse see just tegemata: teadvuslikke kogemusi keeldutakse aju arvele panemast. Papineau kaitseb füsikalistlikku seisukohta, et teadvuslikud kogemused on identsed ajuseisunditega. Mary toa mõtteeksperimenti kasutavale teadmiseargumendile vastab ta, et värvusi esimest korda aistides omandab Mary uue viisi osutada oma füüsilistele ajuseisundile, kasutades mõisteid, mis rajanevad nende esimeseisikulisel kogemisel. Oma kogemusest esimeseisikuliselt mõeldes kasutab ta esmakogemisel moodustunud mustreid. Antipateetiline eksitus seletab, miks inimesed kalduvad arvama, et nad saavad oma kogemusest päriselt mõelda ainult esimeseisikuliselt, mistõttu see kogemus ise peab olema midagi füüsilisest seisundist erinevat. Nimelt tundub, nagu kolmandaisikulised mõtted käiksid ainult füüsiliste seisundite, mitte teadvuslike kogemuste kohta, sest nende puhul ei kasutata kogemust meenutavaid mustreid (mõtted ise ei sisalda kogemuslikku elementi). Et kolmandaisikulised mõtted kogemuse kohta seda kogemust ennast mitte kuidagi ei sisalda, siis tundub, nagu nad ei saaks tegelikult selle kogemuse kohta käia. Eksitus tuleneb siis kasutamise ja mainimise eristuse tegematajätmisel: sellest, et me kogemust ei kasuta, ei järeldu, et me ei saaks kogemust mainida.
Mereimetajad

Mereimetajad (laiemas mõttes veeimetajad) on mitmekesine imetajate rühm, kuhu kuulub umbes 120 liiki. Mereimetajaks loetakse neid imetajaid, kes elavad meres või kes suure osa oma toidust saavad merest. Mereimetajad on vaalalised, loivalised, meriveiselised ja mõned kiskjalised (merisaarmas ja kassiksaarmas). Mõnikord loetakse mereimetajaks ka jääkaru. Vaalalised on suurim mereimetajate selts, sinna kuulub enam kui 84 liiki[viide?]. Loivaliste hulka kuulub 33 liiki[viide?]. Mereimetajad on vee-elulised sekundaarselt, see tähendab, et nende esivanemad elasid maismaal. Mereimetajail on vees elamiseks tekkinud mitmeid kohastumusi: suhteliselt suured kehamõõtmed, voolujooneline kehakuju, modifitseerunud jäsemed ja mitmed termoregulatsiooniga seotud iseärasused. Sellele vaatamata on erinevad liigid vee-eluks kohastunud isemoodi. Veekeskkonnaga on kõige paremini adapteerunud vaalalised ja meriveislased, kelle kogu elutsükkel möödub vees; teised imetajarühmad veedavad mingi aja ka maismaal. Tänapäeval on paljude mereimetajate populatsioonid sattunud inimese poolt üleekspluateerimise tõttu ohtu. Juba ajalooliselt on kommertseesmärkidel kasutatud näiteks hülgenahku, vaalaliha jne. Nüüdisajal on enamik mereimetajaid range (loodus)kaitse all.
Club Kung Fu

"Club Kung Fu" oli Vanilla Ninja singel, mis anti välja 2003. aasta jaanuaris. Laul osales ka võistlusel Eurolaul 2003. Laul ilmus albumil Vanilla Ninja. Club Kung Fu (Massimo Radio Edit) – 03:00 Club Kung Fu (Short Edit) – 02:41 Club Kung Fu (Dance Radio) – 3:32 Club Kung Fu (Club Mix) – 05:15 Club Kung Fu (Fast Break Beat Mix) – 04:29 Club Kung Fu (Slow Break Beat Mix) – 04:12 Loost on teinud venekeelse versiooni ansambel Miau ("Мау тусовка" / "Miau Tusovka"). Lugu on avaldatud kogumikus "Sügishitt 2004" ja Miau plaadil "Ассорти" ("Assortii"). Venekeelsete sõnade autorid on Jaroslava Rjabokon ja Natalja Kalinina. Video YouTube'is Laulusõnad
Afaliin

Afaliin ehk laiksilm-delfiin ehk silmikdelfiin (Tursiops truncatus) on delfiinlaste sugukonda kuuluv veeimetaja. Afaliinid on arvatavasti ühed kõige tuntumad ja levinumad delfiinid maailmas. Traditsiooniliselt on perekonda Tursiops kuulunud üks liik – afaliin; viimase aja molekulaarbioloogilised uuringud on aga näidanud, et tegelikult kuulub perekonda kaks eri liiki: harilik afaliin (Tursiops truncatus) ja india ookeani afaliin Tursiops aduncus. 2011. aastal kirjeldati veel kolmaski liik, burrunani delfiin (Tursiops australis), kes on Austraalia lõunaranniku endeem. Kõige rohkem peetakse delfinaariumides just afaliine, sest nad kohanevad tehisoludega paremini kui teised delfiinid[viide?]. Afaliinid on mänguhimulised ja uudishimulikud delfiinid. Nad elavad kõikides ookeanides, välja arvatud Arktika ja Antarktika vetes. Afaliine on kohatud Norras ja Taanis. 2020. a. mais nähti afaliine Turu lähistel ja 2. juunil 2020 neid oli nähtud Kopli lahes. Afaliinid elavad vees, mille pinnatemperatuur on 10–32 °C. Täiskasvanud isased afaliinid on tüüpiliselt 244–381 cm pikkused ja kaaluvad umbes 500 kg. Emased on tavaliselt 228–366 cm pikkused ja kaaluvad umbes 250 kg. Delfiinid olid au sees juba antiikajal, Kreekas on nad kuulutatud rahvusloomaks. Isane afaliin on läbinud peeglikatse. 2. juunil 2020 nähti kahte isendit Kopli lahes. Tursiops truncatus www.iucnredlist.org Kasutatud 01.02.2017 (inglise) Charlton-Robb, K. et al., (2011). A New Dolphin Species, the Burrunan Dolphin Tursiops australis sp. nov., Endemic to Southern Australian Coastal Waters. PLoS One, nr. 6(9). www.ncbi.nlm.nih.gov Kasutatud 02.02.2017 (inglise) Tursiops truncatus animaldiversity.org Kasutatud 01.02.2017 (inglise) Nähti delfiine. Diana Reiss, Lori Marino, Mirror self-recognition in the bottlenose dolphin: A case of cognitive convergence, PNAS, 98 (10) 5937-5942; https://doi.org/10.1073/pnas.101086398, 2001.
Tremolokang

Tremolokang ehk vibraatokang ehk whammy-kang (inglise keeles whammy bar) on elektrikitarril roobi külge kinnitatud metallvarras, mida üles-alla painutades muudetakse keelte pinget, et tekitada tremolo- ja vibraatoefekti.
Silepringel

Silepringel (Neophocaena phocaenoides) on ainuke pringellaste sugukonna liik, kellel pole seljauime. Selle järgi on silepringel nimetuse saanudki. Harilik silepringel (Neophocaena phocaenoides phocaenoides) elab Indoneesias. Hiina silepringel (Neophocaena phocaenoides sunameri) elab Hiina idarannikul ja Jaapanis. Yangtse silepringel (Neophocaena phocaenoides asiaorientalis) elab Ida-Hiina meres ja Jangtse jões.
Põhjapringlik

Põhjapringlik ehk valgekülg-pringel (Phocoenoides dalli) on pringellaste sugukonda kuuluv veeimetaja. Põhjapringlikud on perekonna Phocoenoides ainuliik. Nad on suurimad pringellased maailmas[viide?]. Nad on kuni 2,2 m pikad ja kaaluvad kuni 250 kg[viide?]. Nad suudavad ujuda kiirusega kuni 55 km/h ja on seega ühed kiireimad vaalalised. Põhjapringlikuid on kahte tüüpi (morfad): dalli-tüüp ja truei-tüüp. 95% truei-tüüpi põhjapringlikutest elab Jaapani ja Kamtšatka poolsaare ümbruses[viide?]. Truei-tüüpi põhjapringlikutel on suurem valge laik kui dalli-tüübil, truei-tüübil ulatub see küljelaik loibadeni. Varem arvati truei-tüüpi põhjapringlikud eraldi liigiks nimetusega lõunapringlik. Põhjapringlikut iseloomustavad väikesed loivad, valge tipuga seljauim, valge küljelaik ning valge äärega saba. Põhjapringlikute pea, loivad ja selg on mustad.
Ñ

Ñ (ñ) on ladina kirja täht, mis on saadud n-tähest diakriitilise märgi tilde abil. Ñ on kasutusel hispaania, baski, tatari, galeegi ja mitmes muus keeles. Ñ on hispaania tähestiku täht, mille nimi on eñe. Ta hääldub /ɲ/, märkides palataalset nasaali.
Ã

Ã (ã) on ladina kirja täht, mis on saadud a-tähest diakriitilise märgi tilde abil. Ã on kasutusel portugali, aromaani, kašuubi ja vietnami keeles. Portugali tähestikus on täht Ã/ã nasaalne labialiseerimata keskvokaal /ɐ̃/, mille täpne kõrgus on murdeti erinev, ulatudes keskmisest kõrgeni. Täheühend ãe hääldub diftongina /ɐ̃ĩ̯/, täheühend ão diftongina /ɐ̃ũ/. Ã-täht on portugali keelele iseloomulik ning mõnikord kasutatakse seda portugali keele sümbolina. Kašuubi tähestikus on Ã-täht, mis hääldub /ã/ (Pucki maakonnas ja Wejherowo maakonna põhjaosas /ɛ̃/. Vietnami keeles tähistab ã häälikut /aː/ kõrges murduv-tõusvas toonis. IPAs on /ã/ nasaalne labialiseerimata kõrge vokaal, nagu näiteks an prantsuse sõnades maman ja Jean.
Æ

Æ (æ) on ladina kirja täht, mis on kasutusel islandi, taani, norra, fääri, samuti keskaja ladina keeles, vanainglise keeles ja mõnes inglise keele sõnas. Päritolult on see tähti a ja e ühendav ligatuur. Islandi tähestiku täht märgib diftongi /ai/. Fääri tähestiku täht æ hääldub kolme moodi: /ɛa/ rõhulises silbis sõna lõpus, enne täishäälikutähte, enne üksikut kaashäälikutähte ja enne kaashäälikutähtede ühendeid kl, kr, pl, pr, tr, kj, tj, sj ning neid kaashäälikutähtede ühendeid, mis koosnevad ð-tähest ja veel ühest tähest, välja arvatud ðr, kui seda hääldatakse nagu gr (välja arvatud järgmine juhtum) üsna lahtine /eː/, kui vahetult järgneb /a/-häälik, näiteks sõnades ræðast (ð ei hääldu) ja frægari (g ei hääldu) /a/ ülejäänud juhtudel Taani keeles hääldub see /ɛ/. Norra keeles hääldatakse seda nelja moodi: /æː/, näiteks æ (tähe nimi), bær, læring, æra, Ænes, ærlig, tærne, Kværner, Dæhlie, særs, ærfugl, lært, trær ('puud') /æ/, näiteks færre, æsj, nærmere, Færder, Skjærvø, ærverdig, vært, lærd, Bræin (æi hääldub diftongina /æi/) /eː/, näiteks Sæther, Næser, Sæbø, gælisk, spælsau, bevæpne, sæd, æser, Cæsar, væte, trær (tegusõna) /e/, näiteks Sæth, Næss, Brænne, væske, trædd Ӕ (kirillitsa tähestiku täht, kasutatakse osseedi keeles)
Kalifornia pringel

Kalifornia pringel (Phocoena sinus) on pringellaste sugukonda kuuluv veeimetaja, üks haruldasemaid vaalalisi maailmas. Teda on järele jäänud vaid 6-22 isendit ning ta elab ainult Kalifornia lahe põhjaosas. Kalifornia pringlitel on helepruun selg, roosakasvalge kõht, mustad loivad ja must suu. Noored pringlid on tumedamad kui täiskasvanud. Kalifornia pringlid on kuni 1,4 m pikad ja kaaluvad kuni 30–55 kg. Vastsündinud Kalifornia pringlid on 70–80 cm pikad ja kaaluvad 7–8 kg.[viide?] Nad elavad tavaliselt üksikuna või paarides, harva on neid kohatud ka gruppides, kuhu kuulub 10–12 pringlit. Kalifornia pringlid toituvad väikestest merepõhjas elavatest kaladest ja kalmaaridest. Neid aetakse tihti segamini afaliinidega. Kalifornia pringlid sukelduvad kuni 50 m sügavusele. Pojad sünnivad harilikult veebruaris või märtsis ning jäävad emaga kokku vähemalt 18 kuuks. Kalifornia pringlite eluiga on 21–38 aastat.
Vana-Hiina filosoofia

Vana-Hiina filosoofia on Vana-Hiinas vanahiina filosoofide loodud filosoofia. Legism (fajia). Kong Fuzi ja tema õpetus: Konfutsianism, Mengzi, Xunzi. Moism Taoism: Laozi, Zhuangzi, Mozi Viie elemendi õpetus Daodejing Lunyu Qi Tao Wen-wu Yin ja yang
Stephen Hendry

Stephen Gordon Hendry (sündinud 13. jaanuaril 1969 South Queensferrys Edinburghis) on elukutseline Šotimaa snuukrimängija, seitsmekordne maailmameister. Ta on üks snuukri ajaloo edukamaid mängijaid. Ta on olnud rekordiliselt kaheksa aastat järjest maailma edetabeli esikohal ja oli 21-aastaselt noorim maailmameister. Samuti on ta saanud kõige rohkem tiitleid ühe hooaja jooksul: 1991/92 võitis ta neid 9. Üle 100-punktiseid breike tegi ta profikarjääri jooksul 777. Maksimumbreigi (147) on ta saavutanud üheteistkümnel korral. "Lühike biograafia". Biography.com. Inglise keeles. Originaali arhiivikoopia seisuga 7.12.2006. Vaadatud 02.05.2008. Stephen Hendry World Snooker Tour Stephen Hendry Snooker.org Stephen Hendry SnookerInfo
Orlando di Lasso

Orlando di Lasso (tuntud ka kui Orlandus Lassus; 1532 Mons – 14. juuni 1594 München) oli renessansi ajastu üks viljakam ja mitmekülgsem helilooja. Ta oli Madalmaade koolkonna viimane suur meister.[viide?] Lasso alustas muusikakarjääri 12-aastaselt Mantovas Gonzagade perekonna residentsis. Pärast teenistust mitmes Itaalia õukonnas asus ta 1553. aastal 21-aastaselt Rooma Lateraani basiilika kapellmeistri ametikohale, kuid jäi sellesse teenistusse väga põgusalt ja reisis pärast seda mitmel pool Euroopas. 1555./1556. aastal trükiti Antwerpenis ja Veneetsias esimesed kogumikud Lassuse vaimulikke ja ilmalikke vokaalteoseid ning temast sai peatselt Euroopa üks hinnatum helilooja.[viide?] 1556. aastal võttis ta vastu kutse Münchenisse, Baieri hertsogi Albrecht V õukonda, kus ta teenis algul tenorilauljana ja sai 1564. aastal õukonna kapellmeistriks, kelleks ta jäi surmani. Münchenis oli Lassusel mitmeid õpilasi nii Saksamaalt kui ka Itaaliast, neist kuulsaim on Veneetsia Püha Markuse basiilika organist Giovanni Gabrieli. Lassus tõsteti 1570. aastal aadliseisusesse ning 1574 tegi paavst temast Kuldkannuse rüütli.[viide?] Lasso on kirjutanud kokku üle 2000 heliteose, nii vaimulikke kui ka ilmalikke[viide?]: säilinud on ligi 60 missat (neist 3 reekviemi); umbes 100 magnificat'i; 4 passiooni; 500–1200 motetti (olenevalt sellest, mida täpselt motetiks lugeda); umbes 450 itaalia-, prantsus- ja saksakeelset ilmalikku laulu.
Kontsert (barokk)

Kontsert on barokiajastu muusikažanr, mis omakorda jagunes allžanriteks: Mitmekooriline kontsert – kõrvuti on 2...3 võrdse tähtsusega pillirühma. Näiteks Johann Sebastian Bachi Brandenburgi kontsert nr. 3 (3 viiulile, 3 vioolale, 3 tšellole ja basso continuole) Concerto grosso – esitab koosseis, kus barokktriole (oma basspilliga) on liidetud suurem koosseis, mis toetab väiksemat lõiguti Soolokontsert – orkestrile vastandatakse üht või mitut soolopilli (tavaliselt viiul või oboe), mis toetuvad orkestri bassile Instrumentaalkontsert Kontsert
Molekulaarbioloogia

Molekulaarbioloogia on bioloogia molekulaarsel tasandil. Molekulaarbioloogia termin võeti kasutusele 20. sajandi teisel poolel pärast esimeste makromolekulide ruumilise struktuuri kindlakstegemist. Esialgu tähistaski see termin just struktuurset bioloogiat molekulaarsel tasemel. Seega on molekulaarbioloogia oma algses tähenduses keemia ja füüsika meetodeid kasutav bioloogia osa, mis tegeleb bioloogiliste makromolekulide ruumilise struktuuri ning struktuuri ja funktsiooni vaheliste seoste kindlakstegemisega. Hiljem, kui sama teaduse piirid on teadmiste laienemise ja uute probleemide kerkimisega ähmastunud, on kasutusele võetud termin – molekulaargeneetika. Sisulist vahet nende kahe termini vahel ei ole[viide?]. Molekulaarbioloogia (või molekulaargeneetika) tegeleb päriliku informatsiooni kodeerimise, säilitamise ja ülekande mehhanismide uurimisega, aga samuti päriliku informatsiooni realiseerumise molekulaarsete mehhanismidega, st kuidas geenides sisalduv informatsioon määrab elusorganismide ehituse ja nende talitluse. Seejuures ongi molekulaarbioloogia üks keskseid probleeme füüsikalis-keemiliste struktuuride ja biokeemilis-füsioloogiliste funktsioonide vastavuse uurimine. DNA on näide selle kohta, kuidas makromolekuli struktuuri tundmaõppimine lõi eelduse pärilikkuse protsesside – geneetilise informatsiooni säilitamise ja paljundamise kindlakstegemiseks. Just DNA kolmemõõtmelise struktuuri kindlakstegemine pani aluse molekulaarbioloogiale. Molekulaarbioloogia kesksed uurimisobjektid on järgmised: Geen Mutatsioon Rakk Replikatsioon Transkriptsioon Translatsioon Molekulaarbioloogia harusid: Molekulaarne arengubioloogia Molekulaarne evolutsiooniteooria Molekulaarne mikrobioloogia Molekulaarne rakubioloogia Molekulaarne viroloogia Strukturaalbioloogia Molekulaarbioloogia ja geneetika mõisteid Biokeemia Molekulaarbioloogia sõnastik
Barokktrio

Barokktrio oli ansamblikoosseis barokkajastul, millesse kuulus kaks meloodiapilli (tavaliselt viiulid) ja basso continuo. Koosseisu nimetus (trio) ei iseloomusta mitte pillide arvu ansamblis, vaid häälte arvu partituuris, sest basso continuo sisaldab kaht pilli, mille muusikaline materjal kirjutatakse samale reale.
Domenico Trezzini

Domenico Giovanni Trezzini (venepäraselt: Andrei Jakimovitš Trezin või Andrei Petrovitš Trezin) (u 1670 – 2. märts (19. veebruar vkj) 1734 Peterburi) oli Šveitsi-Itaalia arhitekt. Domenico sündis Astanos Lugano lähedal. Arvatavasti õppis ta Roomas. Seejärel töötas ta Taanis, kui Peeter I andis talle ülesande kujundada Venemaa uue pealinna Peterburi ehitisi. Alates 1703. aastast, mil linn rajati, andis ta olulise panuse esinduslike majade kujundamiseks. Nende hulgas olid Peeter-Pauli kindlus koos Peeter-Pauli katedraaliga, Kaheteistkümne kolledži hoone (nüüd on see üks Peterburi Riikliku Ülikooli põhilisi osi). Samuti aitas ta rajada ja kujundada Kroonlinna ja Aleksander Nevski kloostri. Domenico Trezzini pani aluse Peetri-aegse barokkstiili loomisele. Oma testamendis nimetas ta Peeter I oma poja Pietro Antonio Trezzini ristiisaks.
William Lycan

William G. Lycan (sündinud 26. september 1945 Milwaukees) on USA filosoof. Ta on 1990. aastast Põhja-Carolina Ülikooli professor. Varem töötas ta Ohio Ülikoolis. Ta töötab vaimufilosoofia, keelefilosoofia, epistemoloogia ja metafüüsika alal. Lycan pooldab nn homunkulusefunktsionalismi ehk homunktsionalismi. Ta on kritiseerinud episteemilist minimalismi. Lycan kritiseerib David Lewise arusaama võimalikest maailmadest ning tõlgendab neid aktualistlikult kui kooskõlalisi maksimaalselt täielikke maailma kohta käivate kirjelduste või propositsioonide hulki ("täielikke kirjeldusi"). Logical Form in Natural Language (Bradford Books / MIT Press, 1984), xii + 348 pp. Knowing Who (koos Steven Boëriga]) (Bradford Books / MIT Press, 1986), xiv + 212 pp. Consciousness (Bradford Books / MIT Press, 1987), ix + 165 pp. Judgement and Justification (Cambridge University Press, 1988), xiii + 230 pp. Modality and Meaning (Kluwer Academic Publishing, Studies in Linguistics and Philosophy series, 1994), xxii + 335 pp. Consciousness and Experience (Bradford Books / MIT Press, 1996), xx + 211 pp. Philosophy of Language: A Contemporary Introduction (Routledge Publishers, 1999), xvi + 243 pp. Real Conditionals (Oxford University Press, 2001), vii + 223 pp. Koduleht CV
Valter Klauson

Valter Klauson (venepäraselt Вальтер Иванович Клаусон; 20. detsember 1913 vkj/ 2. jaanuar 1914 Tolmatšovo, Preobraženski lähedal, Luuga maakond, Peterburi kubermang – 5. detsember 1988 Moskva, NSV Liit) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane. Klauson õppis Luuga autotransporditehnikumis, mille lõpetas 1933. aastal. Pärast lõpetamist töötas ta tehnilise juhina ja masina-teeehitussalga ülemana tööstusobjektidel, maanteede ja raudteesildade ehitusel Kasahstanis, Leningradi oblastis, Tšita oblastis ja Murmanski oblastis. Pärast 1940. aasta juunipööret ja Eesti okupeerimist suunati ta koos teiste Venemaa eestlastega Eestisse ja määrati tööle teedeehitusse, 1941. aastaks edutati ta Tallinna Teedeehituse Trusti peamehaanikuks. Ta võttis osa Teisest maailmasõjast, kus oli Nõukogude sõjaväes roodu- ja pataljoniülem ning astus NLKP liikmeks 1943. aastal. 1944. aastast töötas ta juhtivatel kohtadel Eesti NSV-s: 1944. aastal Eesti NSV Siseministeeriumi Maanteede Valitsuse peamehaanik, aastast 1944, Maanteede Valitsuse ülema asetäitja; aastatel 1948–1953 Eesti NSV Siseministeeriumi Maanteede Valitsuse ülem. 1953. aastal lõpetas ta NSV Liidu Siseministeeriumi juhtivkoosseisu kõrgema kooli. Aastatel 1953–1954 oli ta Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi minister. Aastatel 1954–1961 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe esimene asetäitja, 12. oktoobrist 1961 kuni 18. jaanuarini 1984 Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimees. 1965. aastal lõpetas ta NLKP KK juures asuva Kõrgema Parteikooli. Ta oli NLKP Keskkomitee liikmekandidaat aastail 1961–1986, NSV Liidu Ülemnõukogu 5., 6., 7., 8. ja 9. koosseisu saadik (aastail 1958–1984) ja EKP KK büroo liige, Eesti NSV Ülemnõukogu IV, VI, VII, VIII ja IX koosseisu saadik. 1984. aastal läks ta pensionile. "Rahva hüvanguks". (1967) "Loomeaastad". (1977) Valter Ivani p. Klauson, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 62 Haud Tallinna Metsakalmistul
Loomad on lahti

"Loomad on lahti" on ansambli Compromise Blue 2008. aastal ilmunud album. Plaadiesitluskontserid toimusid 24. aprillil Tallinna klubis Bonnie & Clyde, 25. aprillil Pärnu Kuursaalis ja 26. aprillil Tartu klubis Illusion. Palm Loomad on lahti Hagu alla Siiski Aru ei saa Iga päev Kurja juure puu Igal pool Hää miis Kui lootust ei ole Nagu alati... Kurjaks saan Jooksen iseenda eest "Compromise Blue laseb loomad lahti" Õhtuleht, 19. aprill 2008
Borodino

Borodino on Moskva–Smolenski maantee ääres asuv küla, milles juures 1812. aasta Isamaasõja ajal 7. septembril 1812 peeti Vene ja Prantsuse väe pealahing Borodino lahing (ülemjuhatajad Mihhail Kutuzov ja Napoleon I). Küla asub praeguse haldusjaotuse järgi Možaiski rajoonis Moskva oblastis. N. Popov "Borodino lahing" (1954).
Céline Dion

Céline Dion (sündinud 30. märtsil 1968 Charlemagne'is Québeci provintsis) on Kanada laulja. Sony Music Entertainmenti järgi on Dioni albumeid ostetud kogu maailmas enam kui 200 miljonit eksemplari ja ta on üks kõrgeimalt tasustatud artiste maailmas. Ta esindas Šveitsi 1988. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Ne partez pas sans moi" ja võitis. La voix du bon Dieu (1981) Céline Dion chante Noël (1981) Tellement j'ai d'amour...(1982) Les chemins de ma maison (1983) Chants et contes de Noël (1983) Mélanie (1984) C'est pour toi (1985) Incognito (1987) Unison (1990) Dion chante Plamondon (1991) Celine Dion (1992) The Colour of My Love (1993) D'eux (1995) Falling into You (1996) Let's Talk About Love (1997) S'il suffisait d'aimer (1998) These Are Special Times (1998) A New Day Has Come (2002) One Heart (2003) 1 fille & 4 types (20033) Miracle (2004) D'elles (2007) Taking Chances (2007) Sony Music Entertainment Switzerland vaadatud 22.05.11 Koduleht