laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alviina Alametsä

Alviina Alametsä (sündinud 29. septembril 1992 Turus) on Soome poliitik, Euroopa Parlamendi liige. Alametsä lõpetas Jokela keskkooli. Ta õppis Helsingi Ülikoolis ja töötas sihtasutuses Crisis Management Initiative. 2017–2018 töötas ta Pekka Haavisto assistendina Eduskunnas. 2017 valiti ta Helsingi linnavolikokku. 2015 ja 2019 kandideeris ta parlamendivalimistel, kuid ei osutunud valituks. 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kogus ta Rohelise Liidu nimekirjas 13 650 häält ning sai Euroopa Parlamendi liikmeks pärast Suurbritannia lahkumist Euroopa Liidust. Ta on EP väliskomisjoni liige. Suomen ”brexit-mepiksi” nousi vihreiden 26-vuotias Alviina Alametsä – ”En olisi voinut kuvitella tällaista tulosta”, Helsingin Sanomat. 27. mai 2019. https://www.europarl.europa.eu/meps/et/204335/ALVIINA_ALAMETSA/home Koduleht Alviina Alametsä Euroopa Parlamendi kodulehel
Wexfordi krahvkond

Wexfordi krahvkond (iiri keeles Contae Loch Garman) on krahvkond Iirimaa idaosas Leinsteri provintsis. Piirneb idas ja lõunas merega, läänes on looduslikuks piiriks Barrow' jõgi. Krahvkonna keskosas voolab Slaney' jõgi. Krahvkond on nime saanud keskuse Wexfordi linna järgi. http://www.wexford.ie/
Sprite

Sprite [sprait] on värvitu sidruni-laimi karastusjook, mis kuulub Ameerika Ühendriikide ettevõttele The Coca-Cola Company. See arendati 1959. aastal välja Lääne-Saksamaal nime Fanta Klare Zitrone all (saksa keelest Selge Sidruni Fanta), Ameerika Ühendriikidesse jõudis see karastusjoogi 7 Up konkurendina aastal 1961. Lisaks klassikalisele sidruni-laimi maitsele toodetakse ka jõhvika-, kirsi-, viinamarja-, apelsini-, vanilje- ja ingverimaitselist Sprite'i. Karastusjook Coca-Cola "Sprite" (inglise). Snack History. Vaadatud 19. aprill 2020.
Saratov (dessantlaev)

Saratov (vene keeles Большой десантный корабль «Саратов») on endine Vene mereväe dessantlaev.
Kuhiksõlg

Kuhiksõlg on koonusja vormiga sõlg, millel on väike nõelaava ja välisserval nupurida. See oli nii rõivakinnitusvahend kui ehe. 16. sajandil oli moes renessaansipärane lame rõngassõlg(ratassõlg), millest kuhiksõlg 18. sajandi teiseks pooleks välja kujunes. Kuhiksõlg oli Eesti 19. sajandi rahvarõivastele väga iseloomulik, olles naiste kõige pidulikum rinnaehe. Sõlg oli kaunistatud lillornamendiga või õite ning lehtede motiiviga. . Nagu rõngassõlgedel oli ka kuhiksõlgedel servas nupukesi imiteeriv äärevits ning sõle nõelaava ümber oli joodetud teine samasugune vits (suuvits). 19. sajandi lõpuks oli sõlekirjadele omane geometriseerumine. Kuhiksõlgede suurus erines paikkonniti märgatavalt ning kõige väiksemad olid sõled Saaremaal, kus pisikesed sõled pandi ritta, neil puudus ääre- ja suuvits. Põhja-Eestis olid lameda kuhikuga sõled läbimõõduga kuni 10 cm, Lõuna-Eestis kõrge kuhikuga sõled kuni 15 cm. Eriti suured mõõtmed omandasid Setumaa sõled - 20–35 cm, neil oli äärevitsal ka 4 nupurida. Talurahvasõled olid valdavalt hõbedast, lihtsamad sõled vasesulameist, 19. sajandil lisandus ka uushõbeda kasutamine. Sõlg Hoburaudsõled Kaarsõled Karpsõled Kupalsõled Plaatsõled või ketassõled Rõngassõled Vitssõled Prees Pross Sõlgpuu Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 76 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 290 Ilmari Manninen. Eesti rahvariiete ajalugu (1927, kordustrükid 2009 ja 2017). Kaalu Kirme. Eesti sõled, kirjastus: Kunst, 1986. Kaalu Kirme. Eesti rahvapärased ehted, kirjastus: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2002. Kuhiksõlg. Eesti Ajaloomuuseum. Setu sõlg. Viljandi Muuseum. Ehted rahvarõivaste juurde
Edgar Hark

Edgar Hark (8. oktoober 1908 Tartu – 23. oktoober 1986) oli eesti vaimulik, okupeeritud Eestis tegutsenud legaalse kiriku EELK peapiiskop 1978–1986. Edgar Harkist Tallinna Kaarli koguduse ajakirjas (vaadatud 24.07.2012) [1]
Tšassiv Jar

Tšassiv Jar (ukraina keeles Часів Яр) on linn Ukrainas Donetski oblastis. 1876. aastal asutatud küla sai 1938. aastal linnaõigused. Tšassiv Jaris on sündinud laulja Jossif Kobzon. 2022. aasta 9. juulil, Venemaa sissetungi käigus Ukrainasse linna tabanud raketirünnakus hukkus vähemalt 48 tsiviilelanikku. 2023. aasta 14. märtsil kasutasid Venemaa relvajõud linna lõunaserva ründamisel valget fosforit. 25. märtsil hukkus mürsutules üks linnaelanik. Raketirünnak Tšassiv Jarile "Russian rockets kill 15 in Chasiv Yar housing block, Ukraine says". bbc.com (inglise). BBC News. 10. juuli 2022. Vaadatud 10. juulil 2022. At least 15 people have been killed and about 20 more are feared buried under rubble after Russian rockets struck an apartment block in Chasiv Yar, a town in eastern Ukraine, officials say. "White phosphorus munitions fired in eastern Ukraine: AFP". france24.com (inglise). France 24. 15. märts 2023. Vaadatud 15. märtsil 2023. "Russians shell Chasiv Yar and Toretsk, killing two people". Yahoo! (inglise). Vaadatud 29. märtsil 2023.  Tšassiv Jar – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Chasiv Yar è carbonizzata [Tšassiv Jar on söestunud]. Rai News 24 • LIVE, 2. mai 2024 (video, 3:52)
Otrokovice

Otrokovice (aastatel 1939–1946 Baťov, 1960–1964 Otrokovice-Kvítkovice, saksa keeles Otrokowitz) on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Zlíni ringkonnas. Otrokovice asub Morava jõe paremal kaldal, Zlínist ligikaudu 10 km läänes. Otrokovicet on esmamainitud 1141. aastal. Raudteeühenduse sai Otrokovice 1841. aastal. Piiritusetehas rajati Otrokovicesse 1845. aastal. 1960. aastal ühendati Otrokovicega Kvítkovice. Linnaõigused sai Otrokovice 1964. aastal. Otrokovice on tööstuslinn. 1930. aastate algul rajati sinna Bata firma tehased, 1970. aastatel aga rehvitootmistehas. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie obce Otrokovice Místopisný průvodce po České Republice About the town Otrokovice
Jim Beam

Jim Beam on Ameerika Ühendriikide burbooni viski, mida toodab Clermontis Kentuckys ettevõte Beam Suntory. See on üks maailma edukamatest burboonimarkidest. Beami suguvõsa seitse põlvkonda on seda viskit aastast 1795 tootnud, ainus vahe jäi sisse kuiva seaduse ajal. Mark nimetati Jim Beamiks aastal 1943 James B. Beami järgi, kes ehitas selle pärast kuiva seaduse lõppu uuesti üles. Aastal 1968 ostis Jim Beami ettevõte American Brands, aastal 2014 Jaapani valdusfirma Suntory. Jack Daniel's Maker's Mark Robby Gordon Motorsports Carlton, C.H. (2017). Barrel Strength Bourbon: The Explosive Growth of America's Whiskey. Clerisy Press. Lk 189. ISBN 978-1-57860-576-7. Vaadatud 7. august 2021. Riell, Howard (september 1998). "Spirit of America - More about Bourbon". Cheers. Beveragenet. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. mai 2006.
Rihards Pīks

Rihards Pīks [r'ihards piiks] (sündinud 31. detsembril 1941 Riia) on Läti poliitik Rahvaparteist. Ta oli välisminister Indulis Emsise valitsuses 9. märtsist 21. juulini 2004. 2004–2009 oli ta Euroopa Parlamendi liige. Õppis Üleliidulises Kinematograafiainstituudis operaatoriks (1971) ning kaheaastastel kõrgematel stsenaristide ja filmirežissööride kursustel mängufilmirežissööriks (1979). 1989–1991 Riia Filmistuudio direktor 1991–1993 Riikliku Kinematograafiakeskuse asutaja ja direktor 1993–1995 Ltd SIA Baltic Cinema asutaja ja direktor 1993–1995 Läti Kultuuriakadeemia kinematograafiaosakonna asutaja ja direktor 1995–1996 Riikliku Raadio- ja Televisiooninõukogu aseesimees 1996–1997 kultuuriminister Oli Rahvapartei nimekirjas valitud seimi liige, välisasjade komisjoni esimees, varem seimi aseesimees. Esindas Lätit Euroopa Liidu põhiseaduse kõnelustel.
Třebíč

Třebíč (saksa keeles Trebitsch) on linn Tšehhis Vysočina maakonnas, Třebíči ringkonna halduskeskus. Třebíč asub Jihlava jõe ääres, Jihlavast ligikaudu 29 km kagus. Třebíč paikneb merepinnast 405 meetri kõrgusel. Asulat on esmamainitud 1101. aastal. Linnaõigused sai Třebíč 1277. aastal. Alates 1990. aasta novembrist on Třebíči vanalinn ajalooline linnakaitseala. Alates 2003. aastast kuuluvad Třebíči juudi kvartal ja Třebíči Püha Prokopiuse basiilika UNESCO maailmapärandi nimistusse. Humenné, Slovakkia Lilienfeld, Austria Oschatz, Saksamaa Rahhiv, Ukraina Yichang, Hiina Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. O Třebíči Visit Třebíč Historie města Město Třebíč. Vaadatud 17. augustil 2023 Třebíč : právní ochrana Národní památkový ústav Jewish Quarter and St Procopius' Basilica in Třebíč UNESCO World Heritage Convention
Tiziano Scarpa

Tiziano Scarpa (sündinud 16. mail 1963 Veneetsias) on Itaalia kirjanik ja kultuuritegelane. Tema sulest on ilmunud romaane, lühiproosat, luulet, näitekirjandust, esseistikat, koomikseid, laulusõnu ja palju muud. Tema 2008. aasta romaan "Stabat Mater", mis kõneleb 18. sajandi Veneetsia lastekodus Antonio Vivaldi käe all muusikat õppivast tüdrukust, pälvis nii SuperMondello auhinna kui Itaalia olulisima kirjanduspreemia Strega. Aastast 2005 veab Scarpa veebiajakirja Esimene Armastus (Il primo amore). "Silmad grillil" ("Occhi sulla graticola", 1996) "Oktsidendi kamikaze" ("Kamikaze d'occidente", 2003) "Stabat Mater", 2008, eesti keelde tõlkinud Paul Raud. Loomingu Raamatukogu 2022, nr 16-17. "Põhilised asjad" ("Le cose fondamentali", 2010) "Geko patent" ("Il brevetto del geco", 2016) "Öökulli kulmukortsutus" ("Il cipiglio del gufo", 2018) "Eelviimane nõid" ("La penultima magia", 2020) "Premio Letterario Mondello, ecco i vincitori". Balarm. 7. juuni 2009. Vaadatud 15.04.2022. "A Tiziano Scarpa il premio Strega. Battuto Scurati, terzo Lugli". La Repubblica. 3. juuli 2009. Vaadatud 15.04.2022. "La nostra storia". Il primo amore.
Rõngassõlg

Rõngassõlg on lameda sõõriga sõlg, millel on keskmise suurusega suuava ja välisserv kaunistusega. See on nii rõivakinnitusvahend kui ehe. Eestis levisid 13.–17. sajandini laialdaselt kitsama sõõriga lamedad rõngassõled ehk hansasõled. 16. sajandil tuli moodi renessansipärane laiema sõõriga rõngassõlg, millest 18. sajandi teiseks pooleks kujunes välja kuhiksõlg. Õhukesest hõbeplekist rõngassõlgedel oli läbimõõt 5–10 cm, suuaval 3–4 cm. Sõle serva joodeti kaunistusega äärevits: nupukeste rida, risti või kaldu sisselõiked jms. Sõle suuava vits võis olla kaunistusega või ilma. Sõõri pinnale olid uuristatud kas mingid sõnad või õisornament, mis oli stiililt lähedane kuhiksõlgedele. 19. sajandi lõpuks oli sõlekirjadele omane geometriseerumine. Talurahvasõled olid valdavalt hõbedast, lihtsamad sõled vasesulameist, 19. sajandil lisandus ka uushõbeda, hiljem melhiori kasutamine. Valmistajateks olid linnakullassepad. Sõlg Hoburaudsõled Kaarsõled Karpsõled Kuhiksõled Kupalsõled Plaatsõled või ketassõled Vitssõled Prees Pross Sõlgpuu Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 76 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 290 Ilmari Manninen. Eesti rahvariiete ajalugu (1927, kordustrükid 2009 ja 2017). Kaalu Kirme. Eesti sõled, kirjastus: Kunst, 1986. Kaalu Kirme. Eesti rahvapärased ehted, kirjastus: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2002. Tekstiga rõngassõlg. Eesti Rahva Muuseum. Ornamendiga rõngassõlg. Eesti Rahva Muuseum. Hansasõlg. Tartu Linnamuuseum. Eesti sõled
Sebastian Rode

Sebastian Rode (sündinud 11. oktoobril 1990 Seeheim-Jugenheimis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Eintracht Frankfurt. Ta on klubi meeskonna kapten. Ta alustas klubikarjääri Offenbachi Kickersis, debüteerides hooajal 2008–09 Saksamaa esiliigas. 2010. aasta juunis liitus ta esmakordselt Eintracht Frankfurdiga. Aastatel 2014–2016 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern. Hooaegadel 2014–15 ja 2015–16 tuli ta klubiga Saksamaa meistriks. 2016. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Dortmundi Borussiaga. Hooaja 2018–19 teises pooles läks ta Dortmundi Borussiast laenule Eintracht Frankfurdi, kellega sõlmis 2019. aasta juulis püsiva viieaastase lepingu. Aastatel 2008–2013 mängis Rode Saksamaa noortekoondistes. Müncheni Bayern Bundesliga: 2014–15, 2015–16 DFB-Pokal: 2015–16 Dortmundi Borussia DFB-Pokal: 2016–17
Kamov Ka-52

Kamov Ka-52 (Hokum B) on Venemaa mitmeotstarbeline kaheistmeline ründekopter, mis on mõeldud ööpäevaringseks kasutamiseks. NATO nimetab helikoptereid Ka-50-2 ja Ka-52 nimedega Hokum ja Hokum B. Helikopter on mõeldud tankide, soomukite, soomustamata lahingutehnika, sõjaväekopterite ja teiste õhusõidukite hävitamiseks. Kamov Ka-50 oli üks kahest lahinguhelikopteri mudelist, mis oli mõeldud kasutamiseks Nõukogude armeele (teine ​​on Mil Mi-28). Projekteerima hakati 1977. aastal ja prototüüp V.80 lendas 1982. aastal. Helikopteri eripära seisneb selles, et sellel on kaks vastassuundades pöörlevat rootorit ja sabarootorit pole üldse. See helikopter oli esimene, millel on katapultiste. Ka-50 on üheistmeline lahinguhelikopter, milles on piloodi töökoormuse leevendamiseks palju elektroonikat. Rohkem kui 35% selle massist moodustavad komposiidid. Kamovi lahinguhelikopterid on mõeldud ka õhuvõitluseks, vaenlase helikopterite kõrvaldamiseks. Kokpit talub 12,7 mm soomust läbistava kuuli tabamust ja 23 mm mürsukildu. Ka-50 valiti Mi-28 asemel 1986. aastal,kuid mudeleid võrreldi uuesti 1994. aastal ja mõlemat toodetakse väikeses koguses, et tootmisliinid töös hoida. Vene armee tundis muret piloodi töökoormuse pärast ja tellis kopterist kahe piloodi versiooni, mis oleks võimeline töötama kõigis ilmastikutingimustes ja öösel. Ka-52 on esimene lahinguhelikopter, kus piloot ja laskur istuvad kõrvuti. Umbes 85% kerest on sama, mis Ka-50-l. Ka-52 esmalend toimus 1997. aastal, kuid seeriatootmine algas alles 2008. aastal. Kopterit kasutati esmakordselt Tšetšeenias. Kopterit pidid kasutama Venemaa merevägi Prantsusmaalt tellitud Mistral tüüpi dessantlaeva helikopterikandjal. Relvastus on üks ühetoruline 30 mm 2A42 automaatkahur kere paremal küljel. Mõlemal tiival on kaks riputit teistele relvadele, näiteks 80×S-8 80 mm rakettidele või 12×Vikhr-M (AT-12) laserjuhitavatele tankitõrjerakettidele. Muud võimalused hõlmavad õhutõrjerakette ja suurtükiväge. Kopteril on kaks radarit, üks õhu- ja üks maapealsete sihtmärkide jaoks ning Samshiti öövaatlusseadmed. Tootja turustab siiani mõlemat helikopterit, mudelit Ka-50 nimega Black Shark ja mudelit Ka-52 nimega Alligator. Ühe kopteri hind on umbes 16 miljonit USA dollarit. Mil Mi-28 "Kiiev: Pihkva oblastis hävis plahvatuse tõttu kaks Ka-52 sõjakopterit". ERR.ee. 31. oktoober 2022. „Vene kopterite kontseptsioon on täiesti ebaõnnestunud.“ Miks „venelaste Apache’id“ Ukraina sõjas põrusid? forte.delfi.ee Sõjandus 6. VIII 2024 JOONIS: „Nende kasutamine on riskantne.“ Ukrainlased tahavad endale moodsat ja kallist USA ründekopterit, et kasutada seda tavatus rollis forte.delfi.ee Sõjandus 18. IX 2024
Hennessy

Muude kasutuste kohta vaata artikleid Hennessy (täpsustus) ja Hennessey. Jas Hennessy & Co. (lühidalt Hennessy) on Prantsuse konjakitootja, mille peakorter asub Cognacis. See kuulub koos Martelli, Courvoisieri ja Rémy Martiniga konjakitootjate "suurde nelikusse", nelja peale toodetakse ligi 85% maailma konjakist. Hennesy on "suure neliku" suurim tootja, aastas müüakse ligi 70 miljonit pudelit konjakit. Hennessy omanik on Prantsusmaa ettevõte Moët Hennessy, mis omakorda kuulub 66% ulatuses Prantsusmaa ettevõttele LVMH ning 34% ulatuses Suurbritannia ettevõttele Diageo. Hennessy on konjakitootmisesse loonud palju uuendusi, tänu margi tuntusele luksusbrändina viidatakse sellele tihti popkultuuris, eriti hiphopis. "Cognac makers look beyond China for growth". Reuters (inglise). 23. september 2011. Vaadatud 23. märts 2022. "Cognac makers ramp up U.S. efforts as China sips less". Reuters (inglise). 22. november 2015. Vaadatud 23. märts 2022. "Hennessy, high-end cognac - Wines & Spirits". LVMH (inglise). Vaadatud 23. märts 2022. "Cognac's Streak Continues –". Market Watch (inglise). Vaadatud 23. märts 2022. "DIAGEO Annual Report 2021" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 8. november 2021. Vaadatud 15. aprillil 2022.
Kindral-horunžõi

Kindral-horunžõi (ukraina keeles Генерал-хорунжий) oli Ukraina Rahvavabariigis kasutatud sõjaväeline auaste.
Tobraselja

Tobraselja on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Külas elab 70 inimest. 1945. aastal oli küla nimekirjas Tobra-Selja nime all, alates 1977. aastast Tobraselja. Külanimi on tuletatud Tobra ja Selja talu nimedest, millest Tobra on vana ja Selja olevat rajatud pärast Karula mõisa jagamist. Silla talus on registreeritud Furniteks OÜ, mis valmistab puidust uksi, aknaid, kööke, garderoobe. Külast voolavad läbi Uueveski oja ja Koka oja, küla läänepiiril voolab Polli oja. Külas asub Karula raba. Kuni 2013. aastani kuulus küla Saarepeedi valda. Silla talu Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 27.06.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. "Tobraselja". Eesti kohanimeraamat. Vaadatud 03.08.2018.
Janina Lewandowska

Janina Antonina Lewandowska (neiupõlvenimega Janina Antonina Dowbor-Muśnicka; 22. aprill 1908 Harkov – 22. aprill 1940 Katõni lähedal) oli poola lendur. Janina Lewandowska isa oli Venemaa Keisririigi ohvitser ja Poola kindral Józef Dowbor-Muśnicki. Janina Lewandowska lõpetas Poznańis gümnaasiumi ja asus seejärel õppima konservatooriumis. Muusika kõrvalt tundis ta huvi ka lennunduse vastu. Ta lõpetas lennukooli ja oli Poznańi lennuklubi liige. 20-aastaselt hüppas ta langevarjuga 5000 meetri kõrguselt. Enne sõda läbis ta sõjaväe raadiotelegraafi kursuse Dęblinis ja Lwówis. Sõjaväes kasutatavate aparaatide käsitsemise koolitus tähendas, et kuigi ta oli spordipiloot, sai ta kadeti auastme ja ülendati seejärel reservleitnandiks. 3. septembril 1939 liitus ta 3. lennurügemendiga ja asus teele ida suunas. Nõukogude Liidu kallaletungi järel Poolale püüdis nende väeosa üle Rumeenia piiri pääseda, kuid see ei õnnestunud ja 22. septembril 1939 langes ta Husiatyni lähedal Punaarmee kätte vangi. Teda hoiti Ostaškovi ja Kozelski vangilaagris. Ta mõrvati Katõni massimõrva käigus. Ta oli ainus Katõnis mõrvatud naine. Janina Lewandowska (1908-1940) Oddział Instytutu Pamięci Narodowej w Poznaniu Janina Lewandowska Polskie Siły Powietrzne w II wojnie światowej
Dzibilchaltún

Dzibilchaltún ('kiri lamedatel kividel') on maiade muistis Mehhikos Yucatáni osariigis. Muistise pindala on 16 ruutkilomeetrit ja sellel on tuvastatud enam kui 8000 ehitise varemed, mis teeb kohast Yucatáni osariigi suurima arheoloogiamälestise. Mälestise territooriumil on nähtavamad ehitised astmelisel kõrgendikul seisev Nukkude tempel, kolm platvormi siledapinnaliste steelidega, mis oletatavasti olid kunagi maalitud, astmeline struktuur oletatava kunagise puittempli jaoks, nimetatud ka tseremooniaplatvormiks (struktuur 36), müüridega ümbritsetud nelinurkne plats, nn amfiteater (struktuur 44), 16. sajandist pärit capilla abierta ja linna veega varustanud cenote, mis võis nagu Chichén Itzás olla ka kultusekoht. Dzibilchaltún. Nukkude tempel ja steeliga platvorm läänest vaadatuna Struktuur 36 (vasakul) ja capilla abierta "Zona Arqueológica de Dzibilchaltún (El Instituto Nacional de Antropología e Historia (INAH) ametlik veebileht, hispaania keeles)". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. aprill 2022. Vaadatud 15. aprillil 2022. MAYAN & SPANISH SETTLEMENT – HISTORY OF DZIBILCHALTUN RUINS. - Vacation Rentals Loco Gringo Dzibilchaltun. - Mayan Ruins Website
75. ranger'i-rügement

75. ranger'i-rügement (inglise keeles 75th Ranger Regiment) on USA erioperatsioonide väüksus. 1974. aastal moodustati kaks ranger'i-pataljoni. Kolmas ranger'i-pataljon moodustati 1984. aastal. Rügement osales 1993. aastal koos Delta Force`i ja 160. erioperatsioonide lennurügemendiga Muqdisho lahingus. Rügemendi sõjaväeluure pataljon Toetuspataljon 1. ranger'i-pataljon 2. ranger'i-pataljon 3. ranger'i-pataljon Kolonel Richard Clarke rügemendi baretiga 2007. aastal Delta Force Rohelised baretid Leigh Neville. The Elite: The A-Z of modern special operations forces. 2019. Lk. 47. Leigh Neville. The Elite: The A-Z of modern special operations forces. 2019. Lk. 22.
Saarepeedi

Saarepeedi on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Külas elas 2011. aasta lõpu seisuga 295 inimest. Seal asub kauplus, Saarepeedi põhikool ja rahvamaja. Rahvamaja hoones tegutseb Saarepeedi raamatukogu. Saarepeedi oli aastatel 1992–2013 eksisteerinud Saarepeedi valla keskus. Külast voolab läbi Viru oja, millele on paisutatud Viru järv. Ojja suubub seal Rootsi kraav Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 25.06.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Fortunatus

Fortunatus oli pühak, üks seitsmekümnest jüngrist. Teda on mainitud Pauluse esimeses kirjas korintlastele ("Ent ma rõõmustan Stefanase ja Fortunatuse ja Ahhaikose tulekust, sest nemad on täitnud teie aset"). Nende kõigi kolme (koos Stefanase ja Ahhaikosega) ühine mälestuspäev on 15. juunil.
Stalini ausammas Tallinnas

Stalini ausammas Tallinnas oli Stalini monument Tallinnas Balti jaama peahoone vastas Toompargis. Ausammas avati 20. juulil 1950. See eemaldati 1961. aastal.[viide?] Skulptuuri autor oli Nikolai Tomski ning monumendi arhitektid Peeter Tarvas ja August Volberg. Teisaldatud kuju oli hoiul Teede- ja Remondivalitsuse laoplatsil ning läks Ajaloomuuseumi valdusse 1990. aastal, kui korraldati näitust "Stalinism ja Eesti". Praegu on kuju eksponeeritud Ajaloomuuseumi Maarjamäe punamonumentide pargis. Monument J. V. Stalinile, Sirp ja Vasar, nr. 29, 21. juuli 1950 Monumendi infotahvel Ajaloomuuseumis, 2020
Bílina

Bílina (saksa keeles Bilin) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Teplice ringkonnas. Bílina asub Teplicest ligikaudu 11 km lõunaedelas ja Ústí nad Labemist umbes 23 km lääneedelas. Linna läbib Bílina jõgi. Bílinas asuvad mitmed sanatooriumid. Laialt tuntud on kohalik mineraalvesi Bílinská kyselka. Alates 1992. aasta septembrist on Bílina vanalinn ajalooline linnakaitseala. Bílinat on esmamainitud 993. aastal. Ürikutes on Bílinat esimest korda linnaks nimetatud 1289. aastal. Biłgoraj, Poola Dippoldiswalde, Saksamaa Jaraczewo vald, Poola Kobylí, Tšehhi Novovolõnsk, Ukraina Stropkov, Slovakkia Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. To Czech and Moravian spas for an energy boost CzechTourism BILINER Naturally Carbonated Natural Mineral Water Bílinská Bílina - městská památková zóna Národní památkový ústav Bílina Místopisný průvodce po České Republice Historie města v datech Webové muzeum Bílina
Harkivi rajoon

Harkivi rajoon (ukraina keeles Харківський район) on haldusüksus Ukrainas Harkivi oblastis. Selle halduskeskus on Harkiv. Teised rajoonis asuvad linnad on Derhatši, Ljubotõn, Merefa ja Pivdenne. Derhatši Harkiv Ljubotõn Merefa Pivdenne Korotõtš Kozatša Lopan Pokotõlivka Rohan Utkivka Võsokõi Bairak Bobrivka Hoptivka Kutuzivka Lõptsi Mala Rohan Neskutšne Ruska Lozova Ruski Tõškõ Tsõrkunõ Vilhivka Verhnja Rohanka Neskutšne küla 2017. aastal https://decentralization.gov.ua/news/12639
5 Columbus Circle

5 Columbus Circle on 20-korruseline büroopindadega beaux-arts stiilis kõrghoone New Yorgis aadressil 1790 Broadway. Columbus Circle  5 Columbus Circle – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rohan

Rohan (ukraina keeles Рогань) on alev Harkivi oblasti Harkivi rajoonis.
Baltika (õlletootja)

See artikkel räägib õlletootjast. Muude tähenduste kohta vaata artiklit Baltika (täpsustus). Baltika (vene keeles Пивоваренная компания "Балтика") on Vene õlletootja. See on Euroopa suuruselt teine ning Venemaa suurim (üle 38% turuosa) õlletootja. Baltika peakorter asub Peterburis ning osa sellest kuulub ettevõttele Baltic Beverages Holding. Baltika kaubamärk oli üks vaid kahest 2007. aastal Financial Timesi poolt koostatud 100 maailma kõige väärtuslikuma kaubamärgi hulka pääsenud Venemaa kaubamärgist, teine oli Lukoil. Aastaks 2009 oli Baltika sealt välja langenud. Õlu Venemaal "The Second Largest Brewery in Europe". www.panorama.com. Panorama. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. juuni 2016. Vaadatud 28. juuli 2015. Koduleht (vene keeles) Ingliskeelne koduleht Baltika Austraalia edasimüüja Baltika Korea edasimüüja Baltika lehel Beer Advocate