laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kaunase rajoon

Kaunase rajoon on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Kaunase maakonna aladel. Rajooni pindala on 1496 km². 2014. aasta seisuga elas seal 87 168 inimest. Rajoon moodustati 1955. aastal, tänapäevastes piiridest on aastast 1976. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Akademija, Alšėnai, Babtai, Batniava, Čekiškė, Domeikava, Kačerginė, Karmėlava, Kulautuva, Lapėse, Linksmakalnise, Neveronysi, Raudondvarise, Ringaudai, Rokai, Samylai, Zapyškise, Taurakiemise, Užliedžiai ja Vandžiogala vald, Garliava maavald ning Vilkija maavald. Eraldi haldusüksused moodustavad veel Ežerėlise, Garliava ja Vilkija linnad. Halduskeskus on Kaunase linn, mis aga rajooni koosseisu ei kuulu. Tähtsamad asulad on Ežerėlise, Garliava ja Vilkija linnad ning Akademija, Babtai, Čekiškė, Kačerginė, Karmėlava, Kulautuva, Lapėse, Vandžiogala ja Zapyškise alevid. Rajoonis asub ka Leedu rahvarohkeim mittelinnaline asula - Domeikava küla. 2011. aasta seisuga olid elanikest 96,29% leedulased, 1,82% venelased, 0,4% poolakad, 0,19% ukrainlased, 0,11% valgevenelased, 0,07% sakslased, 0,05% mustlased ja 1,07% oli teistest rahvustest. Rajooni suurimad jõed on Nemunas ja selle lisajõed Neris, Nevėžis, Jiesia ning Dubysa. Osaliselt jääb rajooni Kaunase veehoidla. Rajooni territoorium jääb osaliselt Kaunase veehoidla regionaalpargi territooriumile, osaliselt aga Panemunė regionaalparki. Kaunase rajooni läbib Via Baltica. Jadagoniai linnamägi Draseikiai paljand Šlienava kirik Ringaudai Altoniškiai linnamägi Ramučiai paisjärv Ringovė linnamägi Dubrava arboreetum Girionysi park Žiegždriai paljand Karveliai tamm Žigla lehis „Motinėlė“ pärn Kalniškiai paljand Dubrava kaksikud - mänd ja tamm Laudtee Dubrava looduskaitsealal Nuolatinių gyventojų skaičius metų pradžioje, vaadatud 12.02.2023. Rajooni koduleht (leedu keeles)
Manzikerti lahing

Manzikerti lahing oli lahing 26. augustil 1071 Ida-Rooma keisririigi ja ühendatud seldžukkide vahel; lahing leidis aset Manzikerti linna lähedal (tänapäeva Malazgirt Muşi provintsis Türgi vabariigis). Ida-Rooma kindel kaotus ja Romanos IV Diogenese vangilangemine mängisid tähtsat rolli Bütsantsi mõjuvõimu nõrgenemises Anatoolias ja Armeenias, sellest sai alguse ka Anatoolia järkjärguline türgistumine. 1075. aastal vallutas Süleyman bin Kutalmış Izmiti ja Izniki linnad. Kaks aastat hiljem kuulutas ta end iseseisva Seldžukkide riigi sultaniks ja tegi Iznikist pealinna. Aastaks 1081 olid Rumi seldžukid vallutanud peaaegu kogu Anatoolia – Armeeniast kuni Bitüüniani – ning asutasid oma pealinna Nikaias, vähem kui 100 km kaugusel Konstantinoopolist.
Kammeri vald

Kammeri vald (saksa keeles Duckershof) oli vald Tartumaal Kambja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Kammeri vald Kodijärve vallaga. Valla alal asus Kammeri mõis. Kammeri vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Kammeri vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kandle vald

Kandle vald (saksa keeles Kandel) oli vald Virumaal Haljala kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Kandle vald Maria vallaga. Valla alal asus Kandle mõis. Kandle kool Kandle vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Kandle vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Karaski vald

Karaski vald (saksa keeles Karrasky) oli vald Võrumaal Kanepi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Karaski vald Krootuse vallaga. Valla alal asus Krootuse ja Musti mõis. Karaski vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Karaski vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Karuse-Tuudi vald

Karuse-Tuudi vald (saksa keeles Karusen-Tuttomäggi) oli vald Läänemaal Karuse kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1870 ja siis eraldusid Karuse kirikuvald ja Tuudi vald eraldi valdadeks. Valla alal asus Karuse kirikumõis ja Tuudi mõis. Karuse-Tuudi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Karuse-Tuudi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kastna vald

Kastna vald (saksa keeles Kastna) oli vald Pärnumaal Tõstamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Kastna vald Tõstamaa vallaga. Valla alal asus Kastna mõis. Kastna vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Kastna vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Keava vald

Keava vald (saksa keeles Kedenpäh) oli vald Harjumaal Rapla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Keava vald Kehtna vallaga. Valla alal asus Keava mõis. Keava vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Keava vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Muti järv

Muti järv on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Muksi külas. Järv asub Sakala kõrgustiku keskosas 98 m kõrgusel merepinnast. Järve pindala on 6,9 ha, pikkus 430 m, laius 180 m ja kaldajoone pikkus 1,154 km. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järve lõunatipust voolab välja Longi oja, mis umbes 2,5 km lõunas suubub Mäeküla järve. Limnoloogilise tüübi järgi on järv kalgiveeline eutroofne ehk kalgiveeline rohketoiteline järv. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Muti järv kuulub Muti maastikukaitseala koosseisu. Muti Umbjärv Muti maastikukaitseala Muti järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 31.08.2016) Muti järv keskkonnaportaalis (vaadatud 31.08.2016) Muti järv Eesti looduse infosüsteemis Muti järv keskkonnaportaalis
Keskküla vald

Keskküla vald (saksa keeles Gross-Kesküll) oli vald Läänemaal Kirbla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Keskküla vald Kasari vallaga. Valla alal asus Keskküla mõis. Keskküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Keskküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kihlevere vald

Kihlevere vald (saksa keeles Kichlefer) oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Kihlevere vald Aaspere vallaga. Valla alal asus Kihlevere mõis. Kihlevere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Kihlevere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kiideva vald

Kiideva vald (saksa keeles Kiwidepäh) oli vald Läänemaal Ridala kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Kiideva vald Sinalepa vallaga. Valla alal asus Kiideva mõis. Kiideva vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Kiideva vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kirimäe-Konvere vald

Kirimäe-Konvere vald (saksa keeles Kirrimeggi-Konfer) oli vald Läänemaal Lääne-Nigula kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Kirimäe-Konvere vald Taebla vallaga. Valla alal asus Kirimäe ja Konvere mõis. Kirimäe-Konvere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Kirimäe-Konvere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kirna vald

Kirna vald (saksa keeles Kirna) oli vald Järvamaal Türi kihelkonnas. Vallamaja asus Kirna külas. Vald eksisteeris 1866–1939. Valla alal asus Kirna mõis ja Paide kirikumõis. 22. 06/15. 09 1915. aastal nimetati Kirna vald troonipärija auks ümber Aleksei vallaks. 5./28. 04. 1917 uuesti ümber nimetatud Kirna vallaks. 1939. aasta vallareformiga vald jagati ja selle osadest moodustati: a) Anna, Mäo, Esna, Väätsa, Kirna ja Kuksema valla aladest Paide vald; b) Särevere, Alliku ja Kirna valla aladest Särevere vald; c) Väätsa, Vahastu ja Kirna valla aladest Väätsa vald. Kirna-Kohatu vald (Harjumaal) Maa-ameti kaardirakendused Kirna vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) "Kirna vald". Eesti Entsüklopeedia. Kirna vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kohatu vald

Kohatu vald (saksa keeles Kohhat) oli vald Läänemaal Kullamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Kohatu vald Sipa vallaga. Valla alal asus Kohatu mõis. Kohatu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Kohatu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Koluvere vald

Koluvere vald (ka Kolovere vald; saksa keeles Lohde-Schloss) oli vald Läänemaal Kullamaa kihelkonnas, mis eksisteeris 1866–1930. Kolovere ja Kalju vallavalitsus kasutasid ühist, 1895. aastal valminud vallamaja Maidla külas (praegu Ullimulla talu). 1. aprillil 1930 ühines Koluvere vald Kalju vallaga ning moodustus Kolovere-Kalju vald. Kaks valda ühendati kohtu- ja siseministri 1930. aasta 11. märtsi otsusega, millele eelnes Lääne maavolikogu otsus 21. detsembril 1929. Valla alal asusid teiste seas Koluvere ja Kullamaa mõis. Koluvere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Kohtu- ja siseministri 11. märtsi 1930 otsus Kolovere ja Kalju valdade ühendamise asjas. RT 1930, 24, 133. Koluvere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Konju vald

Konju vald (saksa keeles Raustfer) oli vald Virumaal Jõhvi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Konju vald Voka vallaga. Valla alal asus Konju mõis. Konju vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Konju vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Punatulilane

Punatulilane on üks kolmest tulilaste sugukonda kuuluvast liigist Eestis ja kogu Euroopas. Nimetuse on ta saanud silmapaistva punase värvuse järgi. Punatulilast peetakse majanduslikult kasulikuks putukaks, kuna muuhulgas toituvad tema vastsed ka kooreüraskitest. Valmikud toituvad õietolmust ja lehetäiliste mesikastest. Punatulilasi võib kohata kevadel ja suve alguses hekkides ja metsaservade taimestikus. Tal on kommensialistlikud suhted ämblikulaadsete klassi kuuluvate ebaskorpionilistega (Pseudoscorpiones), kes kasutavad tulilasi transpordivahendina. Täiskasvanud punatulilane on 15–20 mm pikkune, punaste kattetiibade ja rindmikuga, jalad, pea ja tundlad on mustad. Sarnaneb stepitulilasega (Pyrochroa serraticornis), kellel on aga punane pea ja ribitulilasega (Schizotus pectinicornis), kes on väiksem, pruunikama värvusega ja kellel on pronotumi tagaosas must laik. Emaseid ja isaseid isendeid saab eristada tundlate järgi, mis emastel on saagjad, isastel aga kamjad. Vastsed on oranžika värvusega ja lamendunud kehaga. Nende areng kestab 2–3 aastat, nad on karnivoorid, toitudes teistest putukatest, ning elavad lahtise puukoore all või kõdunevas puidus. Emane punatulilane Isane punatulilane Punatulilase vastne Pyrochroa coccinea www.eakringbirds.com Kasutatud 31.08.2016 (inglise) Tulilased elurikkus.ut.ee[alaline kõdulink] Kasutatud 31.08.2016 Scharlachroter Feuerkäfer www.naturspektrum.de Kasutatud 31.08.2016 (saksa) Black-headed Cardinal Beetle www.lightscapes.info Kasutatud 31.08.2016 (inglise) Punatulilane andmebaasis eElurikkus
Koonu vald

Koonu vald (saksa keeles Kono) oli vald Virumaal Väike-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Koonu vald Vao vallaga. Valla alal asus Koonu mõis. Koonu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) Koonu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Krabi vald

Krabi vald (saksa keeles Schöangern) oli vald Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Vallamaja asus Krabi külas. Vald eksisteeris 1866–1939. Valla alal asus Krabi mõis. 1939. aasta vallareformiga moodustati Rõuge, Viitina, Krabi, Nursi ja Haanja valla aladest Rõuge vald, Vana-Roosa ning Krabi valla aladest moodustati aga Varstu vald. Maa-ameti kaardirakendused Krabi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 30.08.2016) 776. Vabariigi Presidendi otsus nr 88. Riigi Teataja nr 87, 14. oktoober 1938 Krabi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Thompson Clarke

Thompson M. Clarke (27. märts 1928 Cleveland – 29. märts 2012 Berkeley) oli USA filosoof. Ta sai doktorikraadi Harvardi ülikoolist 1962 ning oli hiljem Berkeleys asuva California ülikooli professor. Reflections on Likeness of Meaning. – Philosophical Studies, 1952, 3 (1), lk 9–13. Seeing Surfaces and Physical Objects. – Max Black (toim). Philosophy in America, George Allen & Unwin Ltd 1965, lk 98–114. The Legacy of Skepticism. – Journal of Philosophy, 1972, 64 (20), lk 754–769. Barry Stroud. Thompson Clarke: Memorial Notice, Philosophy UC Berkeley
Tõe hetked

"Tõe hetked" (rootsikeelse originaalpealkirjaga "Sanna ögonblick") on 1998. aasta Rootsi-Taani-Soome koostöös valminud mängufilm. Filmi režissöörid on Anders Wahlgren ja Lena Koppel. Filmi tootsid Sandrew Film AB, Sveriges Television AB ja mitu muud filmiettevõtet. Osa filmivõtetest tehti Tallinnas endisaegses KGB arhiivis. Filmis osaleb mitu eesti näitlejat, nende seas Tõnu Kark, Ada Lundver, Aarne Üksküla.
Eesti Kirjanike Muuseumite Ühing

Eesti Kirjanike Muuseumite Ühing (lühend EKMÜ) on Eesti mittetulundusühing, mis ühendab Eesti kirjanike muuseumite töötajaid ja teisi sellega seonduvaid või huvituvaid isikuid. EKMÜ kontor asub Harku vallas Suurupi külas. EKMÜ põhikirja järgi on selle ülesannete seas "Eesti kirjanike pärandi väärtustamine, hoidmine ning sellele laiema ühiskondliku kõlapinna leidmine; Eesti kirjanduse, kirjanike ja kultuuriajaloo propageerimine ja edendamine Eestis". EKMÜga on seotud järgmiste muuseumite töötajad: A. H. Tammsaare Muuseum Tallinnas A. H. Tammsaare Muuseum Vargamäel Betti Alveri Muuseum E. Vilde Muuseum Eesti Kirjandusmuuseum Fr. R. Kreutzwaldi Memoriaalmuuseum Liivi Muuseum L. Koidula Memoriaalmuuseum O. Lutsu Kihelkonnakooli Muuseum O. Lutsu Majamuuseum Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuse muuseumiosakond http://www.kirjanikemuuseumid.ee/mty/pohikiri (vaadatud 01.09.2016) http://www.kirjanikemuuseumid.ee/muuseumid (vaadatud 01.09.2016) EKMÜ koduleht
Sakala kalender

Sakala kalender on aastast 1990 Põltsamaal (varem Viljandis) ilmuv jätkväljaanne, mida annab välja loominguline kollektiiv Sakala Kalender (juht Heiki Raudla). Väljaanne ilmub üks kord aastas ja on alates 2002. aasta kalendrist saadaval digitaalarhiivis DIGAR. Kalendris on muu hulgas kohaloolist materjali ajaloolise Sakala piirkonna kohta. http://www.ester.ee/record=b1299725*est (vaadatud 3.08.2023)
Peipsiääre valla lipp

Peipsiääre valla lipp on Eesti haldusüksuse Peipsiääre valla lipp. Lipp kinnitati 23. novembril 1998. Peipsiääre valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Sinisel kanga alaservas kollane lainelõikeline laid, milles sinine ortodoksse usutunnistuse kaheksaharuline rist. Kanga ülemisest servast (sinisel väljal) laskub kiilukujuliselt valge kalavõrk. Sinine sümboliseerib Peipsi järve ning on lootuste, rahu ja armastuse värv. Kollane värvus tähistab liivast järveranda ja päikest ning on ka õnne, ülluse ja taevase tõe värv. Valge tähistab puhtust ja ausust. Kaheksaharuline rist märgib oma usku, kombeid ja soovi säilitada Peipsi-äärset vanausuliste kogukonda. Lipu normaalmõõdud on 105×105 cm. Peipsiääre valla vapp Tartu maakond Peipsiääre valla sümboolika valla kodulehel Peipsiääre valla sümboolika
Accumoli

Accumoli on vald (comune) Itaalias Lazio maakonnas Rieti provintsis. Valla keskus on Accumoli. Accumoli kõrgus merepinnast on keskmiselt 855 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 7,63 inimest ruutkilomeetri kohta. Accumoli piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Amatrice, Arquata del Tronto (AP), Cittareale, Norcia (PG), Valle Castellana (TE) Accumoli halduspiirides on peale keskuse ka järgmised osavallad (frazioni): Cassino, Cesaventre, Colleposta, Collespada, Fonte del Campo, Grisciano, Illica, Libertino, Macchia, Mole, Poggio Casoli, Poggio d'Api, Roccasalli, San Giovanni, Terracino, Tino, Villanova. XII sajandil rajatud Accumoli oli alul normannide, hiljem Napoli kuningriigi võimu all. Accumoli asub kõrge seismilise aktiivsusega alal. Piirkond sai tugevaid kahjustusi 2016. aasta augustis Kesk-Itaaliat tabanud maavärinas, mille epitsenter asus Accumoli läheduses. Lago Secco Pantani di Accumoli "DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana". Vaadatud 1. septembril 2016. https://demo.istat.it/?l=it "Powerful Earthquake in Italy Kills at Least 241 and Shatters Towns" (inglise). The New York Times. 24. august 2016. Vaadatud 1. septembril 2016. As of Wednesday, the deaths appeared to be concentrated in four communities: at least 86 in the towns of Amatrice and Accumoli, in Lazio, and at least 32 in Marche, in the village of Arquata del Tronto and the hamlet of Pescara del Tronto.  Accumoli – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Vello Saage etluskonkurss

Vello Saage etluskonkurss (ka Vello Saage luulekonkurss) on aastast 1993 Tartus toimuv etlemise võistlus (konkurss). Konkurss on nimetatud eesti pedagoogi Vello Saage järgi. Konkurssi korraldavad ja auhindu annavad välja Vello Saage sihtkapital, Tartu Forseliuse Kool ja Soome Instituut. Etluskonkursist Tartu Kultuurkapitali kodulehel
Metsanurga (Koeru kihelkond)

Metsanurga oli küla Järvamaal. Küla jääb tänapäeval Norra küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Koeru kihelkonda. Metsanurga küla moodustati 1930. aastatel metsataludest. Küla kaotati 1977, mil see liideti Norra külaga. Eesti kohanimeraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Lk 423
Mõhku

Mõhku on paikkond (varem küla) Harju maakonnas Harku vallas Kütke küla alal. Kihelkondlikult kuulus küla Keila kihelkonda. 1939 on Mõhkut mainitud külana. Mõhku talust on teateid 1844. Marja Kallasmaa: artikkel "Kiia" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 200.
Naha (Mõniste)

Naha oli küla Võrumaal Hargla kihelkonnas Mõniste mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Karisöödi küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Karisöödi külaga. Tänapäevase haldusjaotuse järgi on Naha Eesti kõige lõunapoolsem koht. Nahal olevast talust on teateid 1684. Naha talupoega on mainitud 1706 (Naha Andres). Eesti kohanimeraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016. Lk 411
Nahkanuia

Nahkanuia oli küla Järvamaal Koeru kihelkonnas Preedi mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Rõhu küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Rõhu külaga. 1712 on mainitud nime Nackaneÿ, 1716 Naccano, 1726 Nachkanuja. Fred Puss: artikkel "Nahkanuia" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 412.
Padula (Sargvere)

Padula on paikkond (varem küla) Järva maakonnas Paide linnas Sargvere küla alal. Kihelkondlikult kuulus küla Peetri kihelkonda. Padulat on küla staatuses mainitud viimast korda 1945. Padula-nimelisest kohast on teateid 1589 (Paddoll). Kesk- ja varauusajal kuulus Padula küla Prandi vakuse koosseisu. Marja Kallasmaa: artikkel "Sargvere" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 594.
Artšid

Artšid on Põhja-Kaukaasia kaguosa asustav rahvas. Nad räägivad Kagu-Dagestani keelte hulka kuuluvat artši keelt. Artšid elavad Artšibi külanõukogus. Nende elupaik asub kõrgel mäenõlvadel (u 2 km ü.m.p), Kara Koisu valglas Suur-Kaukasuse Kõrvalahelikus. Lisaks Artšibile, mis on vanem küla, asustavad artšid veel seitset küla. Tütarkülade elanikud on seotud emakülaga hooajaliste talgutööde kaudu. Varem elati püsivalt ainult Artšibis, kuid alates 1930. aastatest on hakatud aasta läbi elama ka endistes karjatamisega seotud ajutistes asulates. Elutingimused mägises piirkonnas on rasked. Vegetatsiooniperiood lõpeb varakult, ilmad on ka suveajal tuulised ja niisked. Loodusolud sobivad karjakasvatuseks, leidub nii vett kui ka rohumaid. Metsi ümbruskonnas ei ole. Artšide naabriteks samas orus on avaarid, kes elavad allavoolu külades. Rutulid elavad lõunas, teisel pool mägesid. Lakid elavad artšidest kirdes ja idas. Artšide külad moodustavad ühtse omavalitsuse. Artšibi (Artši) külanõukogu asub Dagestanis Tšaroda rajoonis. Artšide asuala läheduses asub mitu avaari küla. Alates 1960. aastast, kui artšid said autotee kaudu ühenduse Tsuribiga, on varasem peamine ühendustee, mägirada laki asulasse Kumuhhi, kaotanud oma tähtsuse. Kolga M.; Tõnurist I.; Vaga L.; Viikberg J. Vene impeeriumi rahvaste punane raamat. Tallinn: a/s "Nyman&Nyman LNT", 1993: 43. Кибрик, А. Е.; Кодзасов, С. В.; Оловянникова, И. П.; Самедов, Д. С. Γеографическое положение Aрчи. Опыт структурного описания арчинского языка. Том I: Лексика. Фонетика. Москва: издательство Московского университета, 1977: 5-7. Kolga M.; Tõnurist I.; Vaga L.; Viikberg J. Vene impeeriumi rahvaste punane raamat. Tallinn: a/s "Nyman&Nyman LNT", 1993: 43
Kassett '90

"Kassett '90" (ka Luulekassett '90) on kogumik neljast luulekogust, mis ilmus kirjastuse Eesti Raamat väljaandes 1990. Kassetis debüteerisid viis autorit: Triin Soomets - "Sinine linn"; Liisi Ojamaa - "Lõputu juuli"; Elo Vee - "Telg"; Ruth Jyrjo - "Mänguraamat"; Ats (Aidi Vallik) - "Ärge pange tähele". Kujundas Aare Haug.
Pumpėnai vald

Pumpėnai vald (leedu keeles Pumpėnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pasvalysi rajooni territooriumil. Valla pindala on 120 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2504 inimest. Valla keskus on Pumpėnai alev (aastal 2011 oli seal 855 elanikku). Vallamaja asub aadressil Ąžuolyno g. 5, vallavanem on Regina Rapkevičienė. Teine alev vallas on Krikliniai (aastal 2011 oli seal 228 elanikku). Lisaks küladele on vallas Pumpėnai huutor (aastal 2011 oli seal 8 elanikku). Seniūnijos. Pasvalio rajono savivaldybė, vaadatud 01.09.2016. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 01.09.2016.
Quacquarelli Symonds

Quacquarelli Symonds (QS) on hariduse ja välisõpingute edendamisele keskendunud Suurbritannia ettevõte. Ettevõtte rajas 1990. aastal Nunzio Quacquarelli. 2020. aastate alguses oli ettevõtte palgal enam kui 250 töötajat. QS tegutseb üle maailma ning on esindatud kontoritega, mis asuvad:  – London (peakorter Hampsteadis Põhja-Londonis);  – New York, Boston ja Washington, Ameerika Ühendriigid;  – Pariis, Prantsusmaa;  – Singapur;  – Stuttgart, Saksamaa;  – Sydney, Austraalia;  – Shanghai, Hiina;  – Johannesburg, Lõuna-Aafrika Vabariik;  – Alicante, Hispaania. QS osutab teenuseid üliõpilastele, kõrgkooli lõpetanutele ja akadeemilise kraadi taotlejatele. Quacquarelli Symonds annab igal aastal välja ülevaadet QS World University Rankings (QS maailma ülikoolide edetabel), alates 2004. aastast koostöös THEga, alates 2010. aastast iseseisvalt. 2016. aasta septembris üllitatav väljaanne on järjekorras kolmeteistkümnes. "About us". http://www.qs.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 22. august 2016. Vaadatud 1. septembril 2016. {{cite journal}}: välislink kohas |journal= (juhend) "QS Quacquarelli Symonds Ltd". http://www.zoominfo.com. {{cite journal}}: välislink kohas |journal= (juhend) "QS Founder Nunzio Quacquarelli on Rankings and Online MBA Programs". http://www.topmba.com. 8. juuni 2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. detsember 2017. Vaadatud 1. septembril 2016. {{cite journal}}: välislink kohas |journal= (juhend) QS World University Rankings 2016 [lehe allosas on kaart andmetega 2015. aasta kohta] (vaadatud 2016.09.01, inglise keeles)