laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hermann Rorschach

Hermann Rorschach (8. november 1884 – 2. aprill 1922) oli Šveitsi psühhiaater ja psühhoanalüütik, kes on tuntud eeskätt oma 1921. aastal loodud psühholoogilise projektiivtesti järgi, mida hiljem hakati nimetama Rorschachi tindiplekitestiks. Testi eesmärgiks oli testitäitjas esile tuua tema isiksuse teadvustamata osad, mis kandusid üle esitatud stiimulitele. Rorschachi testis näidatakse inimesele ühekaupa kümmet abstraktset tindiplekki ning palutakse öelda, mis objekte või kujutisi piltidel nähakse. Rorschach sündis Šveitsis Zürichis. Koolikaaslaste seas oli ta tuntud kui Klecks ("tindiplekk"), kuna talle meeldis kleksograafia ehk tindiplekipiltide tegemine. Rorschachi isa, kes oli kunstiõpetaja, julgustas teda loovale eneseväljendusele läbi maalimise ja joonistamise. Keskkooli lõpus ei suutnud Rorschach otsustada, kas valida kunstniku või teadlase karjäär. Ta kirjutas kirja saksa bioloogile Erns Haeckelile ja sai soovituseks minna õppima teadust. Sellest ajendatuna asus ta õppima meditsiini Zürichi ülikoolis. Rorschach õppis psühhiaater Eugen Bleuleri käe all, nagu seda oli teinud varem ka Carl Jung. Tol perioodil intellektuaalsetes ringkondades populaarsust kogunud psühhoanalüütik tuletas Rorschachile meelde tindiplekke oma lapsepõlvest. Huvitudes sellest, miks erinevad inimesed näevad sama tindipleki peal tihti väga erinevaid asju, hakkas ta arstiõpingute kõrvalt näitama koolilastele tindiplekke ning analüüsima saadud vastuseid. Aastal 1857 oli saksa doktor Justinus Kerner avaldanud populaarse luuleraamatu, kus iga värss oli inspireeritud juhuslikust tindiplekist. On spekuleeritud, et Rorschach oli sellest raamatust teadlik. Lisaks oli tindiplekke kasutanud loovustestina varem ka prantsuse psühholoog Alfred Binet. 1921 avaldas Rorschach raamatu "Psychodiagnostik", millel tema tindiplekitest suuresti rajanes. Hiljem on testi kritiseeritud kui pseudoteadust ja selle kasutamine võib olla vastuoluline. Huffman, K. (2008), Psychology in Action, John Wiley & Sons, 9th Edition, ISBN 0-470-37911-1 "Hermann Roschach.Biography". Brography.com. Biography.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. november 2013. Vaadatud 8. november 2013. Pichot, P. (1984). Centenary of the birth of Hermann Rorschach. (S. Rosenzweig & E. Schriber, Trans.). Journal of Personality Assessment, 48, 591–596. "Hermann Roschach.Profile". mhhe.com. mhhe.com. Vaadatud 19. aprill 2014. Scott O. Lilienfeld, James M- Wood and Howard N. Garb: What's wrong with this picture? Scientific American, May 2001
Rorschachi test

Rorschachi test on 1921. aastal Hermann Rorschachi loodud psühholoogiliatest, mille eesmärk on hinnata inimese psühholoogilist seisundit, isikuomadusi ja emotsionaalset toimimist. Test seisneb patsiendile erinevate kaartide näitamises, millel on eri värvi ja kujuga tindiplekid. Rorschach ei kavatsenud kasutada seda meetodit tavalise isiksusetesti tegemisel, vaid üritas sellega diagnoosida skisofreeniat. Rorschachi hindamissüsteemi edasi arendanud Bruno Klopfer. Tänapäeval kasutatakse John E. Exneri loodud Exneri hindamissüsteemi (Exner Scoring System)‏. Testitavale näidatakse järjest kümmet tindiplekki. Ta võib plekke erinevat pidi keerata ning seejärel peab ütlema, mida ning kus ta midagi näeb või mida konkreetne plekk talle kõige enam meenutab. Tegelikult ei kujuta konkreetselt ükski tindiplekk midagi ning Rorschach tegi plekid spetsiaalselt sellised, et neile oleks võimalikult raske ühest tähendust anda. Psühholoog kirjutab üles kõik, mida testitav testi ajal teeb, ja seejärel tõlgendab saadud andmeid. Osa psühholooge arvab, et vastus "See on..." on halb. Vastus, mis algab "See tundub/näib...", on parem. Oodatakse lihtsaid ja selgeid vastuseid. Fantaasiarikkaid ja üliseksuaalseid ning liiga kiireid või aeglasi vastuseid peetakse ebasobilikeks. pareidoolia
Eesti kirjanduskriitikute loend

Siin on loetletud eesti ja Eesti kirjanduskriitikuid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Jaanus Adamson Priidu Beier August Eelmäe Toomas Haug Kärt Hellerma Peeter Helme Anton Jürgenstein Mall Jõgi Ain Kaalep Maie Kalda Jüri Kaldmaa Jan Kaus Kalev Kesküla Janika Kronberg Reet Krusten Oskar Kruus Oskar Kuningas Mihkel Kunnus Kalle Kurg Peeter Künstler Andres Langemets Max Laosson Pille-Riin Larm Pärt Lias Ruth Mirov Karl Muru Kati Murutar Mihkel Mutt Endel Nirk Arno Oja Peeter Olesk Sirje Olesk Aare Pilv Asta Põldmäe Lembit Remmelgas Olev Remsu Arthur Roose Jürgen Rooste Johanna Ross Paul-Eerik Rummo Jaak Rähesoo Enn Soosaar Aksel Tamm A. H. Tammsaare Tarmo Teder Ülo Tonts Udo Uibo Jaan Undusk Jaak Urmet Olaf Utt Vaapo Vaher Rein Veidemann
Deutsche Bank

Deutsche Bank on Saksamaa suurim pank. Selle peakorter asub Frankfurdis. Deutsche Bank asutati 1870. aastal. Jahresbericht 2013. Deutschen Bank. Vaadatud 3.08.2014. Deutsche Bank
Norra peaministrite loend

Siin loetletakse Norra peaministrid. Aastal 1874 liikus Norra peaministri kontor Stockholmist Christianiasse (Oslosse). Aastal 1905 tühistati liit Norra ja Rootsi vahel. Sellest alates on olnud Norra peaministri kontor Oslos, välja arvatud Saksa okupatsiooni aastad Teises maailmasõjas, kui Norra valitsus oli Londonis eksiilis. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:List of heads of government of Norway seisuga 5. aprill 2009.
Frode Grytten

Frode Grytten (sündinud 11. detsembril 1960) on norra kirjanik ja ajakirjanik. Ta kirjutab peamiselt uusnorra keeles. Frode Grytten on üles kasvanud tööstuslinnas Oddas. Eesti keeles on Maarja Siineri tõlkes ilmunud novellikogu "Mesilastaru laul", mis võitis Brage kirjandusauhinna (Brageprisen). Novellikogu oli ka Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna kandidaat ning see lavastati teatris. Frode Grytteni luule ja novellid on ilmunud kogumikes. Tema teoseid on tõlgitud rootsi, taani, soome, saksa, hollandi, albaania, horvaadi ja hiina keelde. Ajakirjanikuna on ta peamiselt töötanud Bergeni kohalikus ajalehes Bergens Tidende, kuid kirjutanud ka üleriigilisele lehele Dagbladet. "Start" (1983; luulekogu) "Dans som en sommerfugl – stikk som en bie" (1986; novellikogu) "Langdistansesvømmar" (1990; novellikogu) "80 grader aust for Birdland" (1993; novellikogu) "Meir enn regn" (1995; novellikogu) "Heim att til 1990-åra" (1997; novellikogu) "Bikubesong" (1999, novellikogu; eesti keeles "Mesilastaru laul"; tõlkija Maarja Siiner, Pegasus 2008, ISBN 9949442287) "Frosken Vertigo og det store spranget" (1999; lasteraamat) "Popsongar" (2001; novellikogu) "Dublin" (2002; reisikiri) "Hull & sønn" (2004; lasteraamat) "Bikubegang : 24 stopp i Frode Gryttens univers" (2005; autobiograafia) "Flytande bjørn" (2005; romaan) "Rom ved havet, rom i byen" (2007; novellikogu Edward Hopperi maalide ainetel) 1999 Brage auhind novellikogu "Mesilastaru laul" eest 2000 Sigmund Skardi stipendium 2003 Norra keele auhind 2005 Rivertoni auhind romaani "Flytande bjørn" eest 2006 Kirjastuse Det Norske Samlaget auhind 2007 Uusnorrakeelse kirjanduse auhind novellikogu "Rom ved havet, rom i byen" eest 2008 Melsomi auhind novellikogu "Rom ved havet, rom i byen" eest Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Frode Grytten seisuga 9. aprill 2009. Selles artiklis on kasutatud norrakeelse Vikipeedia artiklit no:Frode Grytten seisuga 9. aprill 2009.
Ivar Lykke

Ivar Lykke (9. jaanuar 1872 Trondheim – 4. detsember 1949 Trondheim) oli Norra poliitik. Ivar Lykke sündis kaupmehe perekonnas, kellele kuulus üks Trondheimi vanemaid firmasid, 1830. aastal asutatud IK Lykke AS. Ettevõttele kuulub tänapäeval jaekaubanduskett Bunnpris. Aastal 1908 sai Ivar Lykkest ettevõtte juht. Aastatel 1905–1935 kuulus Ivar Lykke Høyre esindajana Trondheimi linnavolikokku ning oli kaks aastat ka selle aseesimees. Stortingi liikmeks valiti ta esimest korda aastal 1916. Aastal 1919 sai temast Stortingi esimees. Aastatel 1923–1926 oli ta Høyre esimees. Aastatel 1926–1928 oli Ivar Lykke Norra peaminister ja välisminister. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Ivar Lykke seisuga 9.04.2009. Selles artiklis on kasutatud norrakeelse Vikipeedia artiklit no:Ivar Lykke seisuga 9.04.2009.
Temporoloogia

Temporoloogia on teadusharu, mis tegeleb aja fenomeni interdistsiplinaarse uurimisega. Aleksandr Levitš
August Eelmäe

August Eelmäe (kuni 1936. aastani August Eifel; 28. oktoober 1931 Holdre vald – 7. detsember 2020 Tallinn) oli eesti kirjandusteadlane ja -kriitik. Ta uuris 20. sajandi eesti kirjanduse ajalugu ja Tuglase majamuuseumi juhatajana eriti Friedebert Tuglase loomingut; osales Tuglase "Kogutud teoste" 7. (1996), 9. (2001) ja 10. (2004) köite väljaandmises. Ta oli 1981. aastast Kirjanike Liidu liige. 1939–1944 Holdre algkool 1945–1946 Villevere mittetäielik keskkool 1947–1951 Tõrva keskkool 1951–1956 Tartu Riiklik Ülikooli ajaloo-keeleteaduskond, lõpetas eesti filoloogina 1956–1971 KKI bibliograaf ja nooremteadur 1971–1093 Tuglase majamuuseumi juhataja 1993. aastast Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuse osakonnajuhataja 1982 Loomingu aastapreemia (artikkel Kusta Toomist "Kutsumus" – Looming 1981, nr 3, lk 409–420) 2002 Valgetähe V klassi teenetemärk 2007 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (artikliauhind artikli "Eluvõla kandmise raske kohus" eest) "Lüürilist ja proosalist" (kriitikavalimik). Eesti Raamat, Tallinn 1981, 212 lk "Friedebert Tuglas" (kultuurilooline essee). Eesti Raamat, Tallinn 1986, 40 lk; ilmunud ka vene keeles "Kõned & kirjatööd" (kriitikavalimik). Koostanud Toomas Haug, Ülle Kurs ja Eha Rand. Underi ja Tuglase Kirjanduskeskus, Tallinn 2006, 262 lk "Eluvõla kandmise raske kohus" (esseekogumik). Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn, 2012 Tema vend oli näitleja Lembit Eelmäe. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Maie Kalda, "Kust saada luuda? A. Eelmäe 28. 10. 1981 – 50" – Looming 1981, nr 10, lk 1484–85 "Tuglase tule hoidja: kiriusutelu August Eelmäega" (küsitles Piret Viires) – Keel ja Kirjandus 2001, nr 10, lk 726–728
Magnus Paljasjalg

Magnus Paljasjalg (vanapõhja Magnús berfœttr, norra Magnus Berrføtt, ka Magnus Olavsson või Magnus III; 1073 Norra – august 1103 Ulster) oli Norra kuningas aastail 1093–1103 ja Manni ja Saarte kuningas aastail 1099–1102. Magnus sündis Norra kuninga Olav Kyrre vallaspojana. Isa surma järel sai ta troonile, kuid kuningaks kuulutas end ka tema onupoeg Håkon Magnusson Torefostre. Magnust pooldasid Vikeni piirkonna elanikud ning Håkonit Trøndelagi Trondheimi rahvas. Kodusõda Norras paistis olevat vältimatu, kuid Håkon suri ootamatult 1094. aastal, ning Magnus võis end pidada Norra ainuvalitsejaks. Kuningaks saanuna lõpetas Magnus Olav Kyrre võimuloleku ajal valitsenud rahu, alustades sõda Rootsi ja Taaniga ning üritades Iiri mere äärseid alasid Norra võimule allutada. 1093. aastal juhatas ta laevastiku sõjakäigule Gwyneddi kuningriigi aladele. Anglesey väina lahingus lõid norralased parasjagu Gwyneddis sõjakäigul viibinud normanne. Magnus isiklikult lasi lahingus vibuga surnuks Shrewsbury krahvi. Norralaste ootamatu ja tõhus rünnak nõrgestas ja demoraliseeris normannide armeed. 1098. aastal vallutas Magnus Orkney saared, Hebriidid ja Mani saare. 1099. aastal läks ta Norrasse tagasi. 1102. aastal asus Magnus uuesti sõjakäigule, et hõivata Iirimaa. Ta õnnestus vallutada Dublin ja seda ümbritsevad alad. Seejärel pööras Magnus oma tähelepanu põhjapoolsematele aladele. 1103. aastal asus ta teele Ulsteri poole koos oma uue liitlase, Iirimaa kuninga Muirchertach Ua Briainiga. Magnuse ja Iirimaa kuninga väge saatis edu, ning vastaseid võideti mitmes lahingus. Muirchertach Ua Briain aga otsustas, et siirdub oma vägedega Connaughti, ning Magnus otsustas, et ta naaseb Norrasse, jättes osa oma mehi Dublinit ja selle ümberkaudseid alasid kaitsma. Enne ärasõitu, oodates Iirimaa kuningalt reisiks vajalikku moona, ründasid Magnust ja tema väesalka varitsuses olnud iirlased. Lahingus läbistas oda Magnuse mõlemad reied ning surma sai ta kirvelöögist kaela. Ellujäänud norralased asusid kohe Norra poole teele. Magnuse surmakoht ei ole täpselt teada, kuid on oletatud mitut kohta Põhja-Iirimaal. Magnus abiellus 1101. aastal Kunghällas Rootsi kuninga Inge Stenkilssoni tütre Margaretaga. Varasemast abielust oli Magnusel juba kolm poega: Olav Magnusson, Øystein Magnusson, Sigurd Magnusson. Magnuse surma järel väitsid Harald Gille ja Sigurd Slembedjakn end olevat tema vallaspojad (ja ühtlasi troonipärijad). Norra kuningate loend Snorri Sturluson "Heimskringla" Joseph George Cumming "A guide to the Isle of Man" 1861. Lk. 178–179. Thomas Carlyle "Early Kings of Norway" BiblioBazaar. 2008. Lk. 96–100. Benjamin T. Hudson "Viking pirates and Christian princes" Oxford University Press US. 2005. Lk. 189–200.
Magnus III

Magnus III all võidakse mõista kaht kuningat: Magnus Paljasjalg oli Norra kuningas 1093–1103. Magnus Aidalukk oli Rootsi kuningas 1275–1290.
Askim

Askim on linn Norras Vikeni maakonnas Indre Østfoldi vallas, endise Askimi valla keskus. Linnastaatuse sai 1996. aastal. Elanike arv 14 259 (2017). Askimis on sündinud näitleja Vivika Polin ja laskesuusataja Halvard Hanevold. Tettsteders befolkning og areal Tettsteders befolkning og areal
Eidsbergi vald

Eidsbergi vald oli vald Norras Østfoldi maakonnas. Valla keskus oli Mysen. Eidsbergi vald loodi 1. jaanuaril 1838. 1. juulil 1920 eraldati sellest Myseni linn, mis sai eraldiseisvaks omavalitsusüksuseks. 1. jaanuaril 1961 ühendati need taas omavahel. 2020. aastal liideti Eidsbergi vald Indre Østfoldi vallaga. Eidsbergi vald on saanud nime vana Eidsbergi talu (muinaspõhja: Eiðsberg) järgi, kuna sinna rajati paikkonna esimene kirik. Talu nime esimene osa eið omastavas käändes tähendab 'tee ümber joa' ja lõpp berg tähendab 'mägi'. Eidsbergi vallal on järgmised sõpruslinnad: Brønderslev, Nordjyllandi piirkond, Taani Kasese, Kasese rajoon, Uganda Nässjö, Jönköpingi vald, Rootsi Befolkning, 1. januar 2016
Ipoh

Ipoh on linn Malaisias, Peraki osariigi keskus. Asub Malaka poolsaare lääneranniku lähedal Kinta jõe orus, 200 km Kuala Lumpurist põhja pool. Linnaelanikest on 70% hiinlased, 17% malailased ja 12,5% India päritolu. Ipoh kasvas jõudsalt 1920.–1930. aastatel seoses linna lähedal asuvate tinamaagikaevandustega. 1970. aastatel linna kasv peatus seoses tina hinna langusega.
Almanahh

Almanahh on regulaarselt, ebaregulaarselt või ainukordselt avaldatav koguteos, mis tihtipeale käsitleb mingit valdkonda või eluala. Näiteks koolialmanahh, kirjandusalmanahh, bibliofiilia ja raamatuloo almanahh, mulkide almanahh jne. Omakirjastuslik tegevus Eestis Almanach de Gotha
Oslo linnapeade loend

See on Oslo linnapeade loend. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:List of mayors of Oslo seisuga 5. aprill 2009.
Hans Kuben

Hans Theodor Kuben (21. mai 1878 Kamara, Viljandi vald, Viljandimaa – 25. september 1942 Karaganda vangilaager, Kasahhi NSV) oli Eesti politseinik. Ta sündis taluomaniku peres. Ta lõpetas 1901 nooremleitnandina Moskva sõjakooli ja teenis kuni 1910. aastani Venemaa keisririigi sõjaväes, seejärel siirdus politseiteenistusse, teenis Rakveres ja Peterburis. 1917. aastal teenis ta Venemaa sõjaväes, oli seejärel bolševike käes pantvangis kuni Vabadussõja lõpuni. 1920. aastal astus Eesti politsei teenistusse, oli 1920–1921 Tallinna Linna Politseivalitsuse ülem ja 15. aprillist1921–1923 Politsei Peavalitsuse ülem, seejärel läks erru. 1928. aastal astus ta uuesti politsei teenistusse raudteede politseikomissari ja hiljem raudteede prefektina. Arreteeriti NKVD poolt 16. septembril 1940. Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1935 Nimetused., Riigi Teataja, nr. 30, 25 aprill 1921 Hans Kuben Eesti Vabariigi teenetemärgid (vaadatud 13. detsembril 2014) Prefekt Hans Kuben 60-aastane. Postimees, 21. mai 1938, nr 137, lk 9 Ohvitseride andmekogu
Lars Rasch

Lars Rasch (24. mai 1797 Eiker – 12. jaanuar 1864) oli Norra jurist ja poliitik. Ta oli Christiania (Oslo) linnapea 1845 ja 1847–1852. 1853. aastal kuulutati ta Püha Olavi ordu rüütliks. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Lars Rasch seisuga 9. aprill 2009.
Hans Riiberg

Hans Riiberg VR I/3 (14. detsember 1901 Luiste vald, Läänemaa – 14. aprill 1933) oli Eesti sõjaväelane. Teenis Vabadussõjas laiarööpmelisel soomusrongil nr. 3, õppis Tartu Ülikoolis 1921–1927 õigusteadust ja 1927–1928 majandusteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Mo i Rana

Mo (lõunasaami Måehvie või Måefie, põhjasaami Muoffie) on linn Norras Nordlandi maakonnas Rana vallas, mis asub paar kilomeetrit põhjapolaarjoonest lõunas. Linna kutsutakse sageli (mitteametlikult) Mo i Ranaks, et eristada seda teistest samanimelistest asulatest. 1. jaanuari 2008. aasta seisuga oli Mo linnas 17 750 elanikku. Mo i Ranas on kaevandatud rauamaaki. 1946 asutati linnas tööstusettevõte Norsk Jernverk. 1942. aastast on linnal raudteeühendus. 1989. aastast asub seal osa Norra Rahvusraamatukogust. Linnaõigused sai 1997. aastal. Mo i Ranast on pärit suusataja Kristin Størmer Steira. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en: seisuga 5.04.2009. Selles artiklis on kasutatud norrakeelse Vikipeedia artiklit no:Mo i Rana seisuga 9.04.2009.
Karl Robert Ruus

Karl Robert Ruus (4. märts 1899 Pangodi vald, Tartumaa – 22. mai 1946 Magadan) oli Eesti poliitik. Karl Robert Ruus õppis aastatel 1920–1932 ja 1936 Tartu Ülikoolis agronoomiat (lõpetas); Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Ta osales Vabadussõjas. Aastatel 1930–1933 oli Karl Robert Ruus Valga, 1936–1940 Harju ja 1941–1944 Lääne maavanem. 10. juunil 1940 valiti ta Eesti Maapanga direktoriks . Ta oli Rahvuskogu teise koja liige. Arreteeriti NKVD poolt, suri nõukogude vangilaagris. K. R. Ruus Maapanga direktoriks. Uus Eesti, 11. juuni 1940, nr. 154, lk. 3 Tartu Ülikooli üliõpilased
Paul Martmaa

Paul Martmaa (kuni 1935. aastani Paul Martinov; 17. veebruar 1899 Rapla vald, Harjumaa – 6. märts 1943 Permi oblast) oli eesti advokaat. Võttis Vabadussõjast osa laiarööpmelisel soomusrongil nr. 3. Õppis 1920–1924 Tartu Ülikoolis õigusteadust ja lõpetas ülikooli 1924. aastal. Alates 1931. aastast oli ta Elvas vandeadvokaat. 1922. aastast abielus Marie Martmaaga, kes oli ka tuletõrjuja (Elva kompanii naisrühma pealik). Ta arreteeriti 28. jaanuaril 1941 ja suri vangistatuna Venemaal. Tartu Ülikooli üliõpilased Ohvitseride andmekogu Eesti tuletõrje leksikon. Tallinn, Tallinna Kirjastuse Kooperatiiv, 1940. Lk 272
Fredriksstad Blad

Fredriksstad Blad on Norras Fredrikstadis ilmuv kohalik ajaleht. Ilmub seitse korda nädalas. Leht asutati 1889. aastal, kuid sel oli eelkäija "Ugeblad for Fredriksstad, Sarpsborg og Omegn", mis hakkas ilmuma 1843. aastal. 1905. aastast ilmus kuus korda nädalas ja 1997. aastast seitse korda nädalas. 1986. aastast ilmub tabloidformaadis. Lehe trükiarv oli 2008. aastal 22 877. Fredriksstad Bladi omanik on Mediehuset Østfold, mille aktsiatest 99,3% kuulub Edda Mediale. Lehe peatoimetaja on Erling Johannes Omvik. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. märts 2004. Vaadatud 9. aprillil 2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Fredriksstad Bladi koduleht
Stavanger Aftenblad

Stavanger Aftenblad (otsetõlkes 'Stavangeri õhtuleht'; tuntud ka kui Aftenblad) on Norras Stavangeris ilmuv päevaleht. Ajalehe asutas 1893. aastal preester Lars Oftedal ja see oli pikka aega Norra Liberaalse Partei (Venstre) väljaanne. 2005. aasta seisuga oli trükiarv 68 186. Stavanger Aftenblad läks 16. septembril 2006 suurelt formaadilt üle tabloidformaadile. Aftenbladet.no (norra keeles)
Kvaløya

Kvaløya on saar Norras Troms og Finnmargi maakonnas Tromsø vallas. Saare pindala on 737 km², mis teeb sellest Norra põhiosa suuruselt viienda saare. See on ühendatud Tromsøyaga idast Sandnessundi silla kaudu, Ringvassøyaga põhjast Kvalsundi tunneli kaudu, Sommarøyga läänest Sommarøy silla kaudu. Sommarøy, edelarannik, on oma suurepärase maastikuga populaarne puhkusepiirkond. Kvaløya on mägine saar. Vähemalt kümme mäge on kõrgemad kui 700 m ja kolm ulatuvad kõrgemale kui 1000 meetrit, millest kõige kõrgem on Store Blåmann (1044 m). Samuti leidub seal väikesi fjorde, mis jaotavad saare peaaegu kaheks või kolmeks osaks. Rystraumen on fjord, mis lahutab Kvaløya mandrist. Ryøya on saar Rystraumeni keskel, kus elavad muskusveised. See on ainuke muskusveiste populatsioon Põhja-Norras. Saarel elab umbes 10 000 inimest, enamik neist idaosas Kvaløyslettas.
Dovrebanen

Dovrebanen on raudtee Norras. See kulgeb Oslo ja Trondheimi vahel Dombåsi kaudu. Kogupikkus on 553 km. Raudteel on 25 jaama. Dovrebanen on elektrifitseeritud ja seda kasutatakse rohkem kui Rørosbanenit. Raudtee omanik on Jernbaneverket. Rööbastevahe on 1435 mm. Oslo–Eidsvolli lõik, mis valmis 1854, oli esimene Norra raudtee. Dovrebanen avati täies ulatuses 17. septembril 1921. Avamispidustustelt lahkunud rong tegi järgmisel päeval Trondheimi lähedal avarii, mis sai tuntuks kui Nidareidi rongiõnnetus. Norra ajaloo suurim rongiõnnetus toimus Dovrebanenil 22. veebruaril 1975, kui kahe rongi kokkupõrkes hukkus 27 inimest ja 25 sai vigastada. Lähitulevikus on kavas ehitada teine rööpapaar Eidsvolli ja Hamari vahele.
Bergeni linnapeade loend

See on Bergeni linnapeade loend. Norra Liberaalne Partei - V; Norra Konservatiivne Partei - H; Progressipartei - FrP; Norra Kristlik-Demokraatlik Partei - KrF; Tööpartei - A Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:List of mayors of Bergen seisuga 5.04.2009.
Mysen

Mysen on linn Norras Vikeni maakonnas Indre Østfoldi vallas, endise Eidsbergi valla keskus. Aastatel 1920–1961 oli Mysen eraldi vald. 1997. aastal sai linnaks. Linn sai nime vana talu Myseni (muinaspõhja Mysin, Mosvinist) järgi, mille maadele ta oli rajatud. Talu nime esimene osa mosi tähendab 'soo' ja lõpp vin 'luht, heinamaa, karjamaa'. Jan Garbarek, laulja ja muusik Dag Johan Haugerud, stsenarist Hallvard Haugerud, kunstnik Atle Næss, kirjanik Rune Tuverud, luuletaja Tettsteders befolkning og areal Tettsteders befolkning og areal
Ainārs Kovals

Ainārs Kovals (sündinud 21. novembril 1981 Riias) on läti odaviskaja. Ta võitis 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis tulemusega 86,64 m hõbemedali. See on ka tema isiklik rekord. 2005. aasta universiaadil İzmiris tuli ta esimeseks tulemusega 80,67. 2007. aasta universiaadil Bangkokis tuli ta kolmandaks. 2012 Kolme Tähe orden Ta on abielus Sinta Ozoliņa-Kovalaga.
Norra lennujaamade loend

See on Norra lennujaamade loend, rühmitatud maakondade kaupa, järjestatud asukoha järgi.. Norwegian Civil Aviation Authority (2005). "Følgende flyplasser er godkjent av Luftfartstilsynet:" (norra). Originaali arhiivikoopia seisuga 3. juuli 2006. Vaadatud 2. veebruar 2009. Avinor (2009). "Månedsrapport Trafikkutvikling Avinor" (norra). Originaali arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2011. Vaadatud 2. veebruar 2009. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:List of airports in Norway seisuga 10.04.2009.
Norra hundihammas

Norra hundihammas (Astragalus norvegicus) on mitmeaastane rohttaim liblikõieliste sugukonnast hundihamba perekonnast. Liik on levinud Euraasia põhjaosas – Euroopas Skandinaavias ja Koola poolsaarel. Eestis ei esine. Norra hundihammas on Norras suhteliselt haruldane. Ta kasvab Norras Sogn og Fjordane ja Hedmarki maakonnas ning neist põhja pool mägedes ja sisemaal, kuid üksnes hajusalt Finnmargis. Seda leidub hajusalt ka Rootsis Dalarnas ja Jämtlandis. Taim eelistab niisket ja lubjarikast pinnast, kasvab piki jõe- ja ojakaldaid, võsades ja niitudel. Esimene teadaolev norra hundihammas leiti Lapimaal 1807. aastal. Norra hundihammas kasvab 20–40 cm kõrguseks. Vars on püstine ja jäik, neljakandilise ristlõikega. Taimel on paaritusulgjas liitleht 5–7 paari sulglehekestega. Lehekesed on suhteliselt suured, munajad ja tömbiotsalised. Taim õitseb juulis-augustis. Õied on kahvatusinised või lillakassinised ja moodustavad keraja nuti. Kirjeldus (tšehhi keeles) ja fotod Kirjeldus (rootsi keeles) ja fotod Foto Foto Fotod Foto Selles artiklis on kasutatud norrakeelse Vikipeedia artiklit no:Blåmjelt seisuga 10.4.2009.
Magnus Olavsson

Magnus Olavsson on kahe Norra kuninga nimi: Magnus Hea Magnus Paljasjalg
Håkon Magnusson

Håkon Magnusson on mitme Norra kuninga nimi: Håkon Magnusson Torefostre [1093–1095] Håkon V Magnusson [1299–1319] Håkon VI Magnusson [1343–1380]