laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Anna Torv

Anna Torv (sündinud 15. aprill 1978 Melbourne'is) on Austraalia näitleja. Ta on mänginud FOX-i seriaalis "Fringe" (2008–2013; "Ülisalajane") peaosa, FBI agenti Olivia Dunhamit, ja saanud selle osatäitmise eest koguni neljal aastal järjest (2009–2012) Saturni auhinna parima seriaali naisosatäitja kategoorias. Aastatel 2017–2019 mängis ta naispeategelast Wendy Carri Netflixi kriminaalsarjas "Mindhunter". Anna ema on šoti juurtega Susan Torv (neiupõlvenimega Carmichael). Anna isa on eesti päritolu Hans Arvid Torv (Tõrv); isa õde ajakirjanik Anna Mann dePeyster oli 31 aastat abielus meediamogul Rupert Murdochiga. Anna isapoolne vanaisa oli Jakob Tõrv, kes sündis 1912. aastal Eestis Tõstamaal, kuid kolis sealt enne teist maailmasõda Šotimaale. Seal võttis Tõrv naise ja sai kolm last, nende seas ka Anna isa. "Torv takes lead role in Abrams' drama". Kas teadsid, et Netflixi hittsarja naispeaosas mängib Eesti päritolu näitleja? Postimees/Elu24, 19.11.2019.
Rööpkanarbikulised

Rööpkanarbikulised (Epacridaceae) on kanarbikulaadsete hulka kuuluv taimesugukond. Levinud lõunapoolkeral, peamiselt Austraalias. Mitmeis süsteemides on ta liidetud üheks sugukonnaks kanarbikulistega. Eesti uurijaist on rööpkanarbikulistega tegelenud Inno Salasoo, kes ka sellele sugukonnale ja mitmetele selle liikidele eestikeelsed nimed pani. Peamisi perekondi on rööpkanarbik (Epacris) 35–40 liigiga. Rööpkanarbikuliste hulka on arvatud 31 perekonda. Acrotriche – kobarbik Andersonia – lehterkanarbik Archeria Astroloma – tähtkanarbik Brachyloma – sinikanarbik Choristemon Coleanthera Conostephium Cosmelia Cyathodes Cyathopsis Decatoca Dracophyllum – loheleht Epacris – rööpkanarbik Lebetanthus Leucopogon – hõbekanarbik Lissanthe – lõunajõhvikas Lysinema – keerdkanarbik Melichrus Monotoca – nõmmeluud Needhamiella Oligarrhena Pentachondra – vaipjõhvikas Prionotes Richea – nõmmeküünal Rupicola Sphenotoma Sprengelia – embkanarbik Styphelia – nõmmetääk Trochocarpa – lõunasinikas Woolsia
Cai Mingliang

Cai Mingliang (Chinese:蔡明亮; pinyin: Cài Míngliàng; sündinud 27. oktoobril 1957 Malaisias Kuchingis) on Taiwani filmilavastaja. Ta on üks silmapaistvamaid Taiwani "teise laine" filmilavastajatest koos oma kaasaegsete Hou Hsiao-Hsieni ja Edward Yangiga. Tema filmid on linastunud maailma kõige tähtsamatel festivalidel ning võitnud palju auhindu, samuti on teda ülistanud filmikriitikud. Pärast Taiwani kolimist 1977. aastal lõpetas ta Hiina Kultuuri Ülikooli 1982. aastal näitekunsti erialal ning järgmised 10 aastat elatas end töötades teatris ning kirjutades tele- ja filmistsenaariume. Debüütmängufilmiga "Rebels of the Neon God" (1992) saavutas ta rahvusvahelise edu ning teda hakati võrdlema noore Rainer Werner Fassbinderiga. Lisaks viimasele on Caid mõjutanud François Truffaut, eriti tema koostöö näitleja Jean-Pierre Léaud'ga. Nii kasutab ka Cai oma filmides harrastusnäitlejat Lee Kang-Shengi, kelle roll filmis "What Time Is It There?" (2001) on pühendatud Truffaut'le. Cai stiil erineb Truffaut' omast, nimelt kasutab ta pikki staatilisi kaadreid, vähest dialoogi, minimaalselt muusikalist tausta ja olematuid lähivõtteid. Tema filme iseloomustavad teemad on indiviidi võimetus teha arusaadavaks end nii ühiskonnale kui iseendale, üksindus, sürreaalsed karakterid ja võõrdumine. Cai on auhinnatud Berliini filmifestivalil Hõbekaruga filmide "The Wayward Cloud" (2005) ja "The River" (1997) eest. Cannes'i filmifestivalil võitis FIPRESC-i auhinna filmi "The Hole" (1998) eest, lisaks kümneid auhindu mainekatelt festivalidelt. "Rebels of the Neon God" (1992) "Vive l'Amour" (1994) "The River" (1997) "The Hole" (1998) "What Time Is It There?" (2001) "Goodbye, Dragon Inn" (2003) "The Wayward Cloud" (2005) "I Don't Want to Sleep Alone" (2006) "Face" (2009)
Amandus Adamsoni tänav

Amandus Adamsoni tänav on tänav Tallinnas, mis asub Kesklinna linnaosas Kassisaba asumis . Tänav on nimetatud eesti skulptori akadeemik Amandus Heinrich Adamsoni mälestuseks . Kuni tänavanimede korraldamiseni 1881–1882 kasutati A. Adamsoni tänava kohta mitmesuguseid nimesid, mis tulenesid tänava ääres paiknenud Toomkoguduse ja Toomgildi vaestemajadest ning kodukirikutest ja hilisema Falkspargi alal paiknenud Värvali tiigist: Kiriku tänav – Kirchenstrasse; Hospidali tänav – Hospital-strasse, Госпитальная улица; Seegi tänav – Siechenstrasse, Богадельная улица; Tiigi tänav – Teichstrasse, Красильная улица. Aastatel 1652–1710 asus piirkonnas, Adamsoni 14 ja Eha tänava 8 nurgal Toomhospidal. Tänava ääres asus kunagi tiik, mis kuulus seal omal ajal elanud värvalile. Toomgildi oldermann Hans Heinrich Falck ostis selle maalapi, lasi tiigi kinni ajada, sinna mulda vedada ja puid istutada. Falck kinkis pargi 1868 Toomgildile ja seadis tingimuse, et seda tuleb rahval kasutada lasta ja korras hoida. 1860. aastast asus pargis mitmeid lõbustusasutusi, 1882.–1887. aastal renditi parki suviti eesti seltsile Lootus, kes korraldas seal suvepidusid. 1887. aastal toimus seal Harju kooride laulupidu. Linnavolikogu otsusega 6. novembrist 1881 nimetati see tänav Vaeste tänavaks (Armenstrasse). Selline halvustav nimi aga ei meeldinud sealsetele elanikele ja nende taotluste põhjal pandi tänavale pargi järgi nimeks Falkspargi (Falcksparkstrasse, Фалькспаркская улица). Algselt ulatus toonane Falkspargi tänav üle Balti raudtee Paldiski maanteeni. 1926. aastal, pärast Toomgildi likvideerimist, anti Falgi park Tallinna linnavalitsusele ja 1937 Kehakultuurihoone sihtasutisele. 1931. aastal liideti raudteest lääne poole jääv osa Madara tänavaga. Tallinna linna Linna TSN TK otsusega 27. juunist 1950 nimetati see tänav Pargi tänavaks. Alates 25. septembrist 1959 kannab tänav eesti kujuri Amandus Adamsoni nime. Eesti NSV-s asus tänav Oktoobri rajoonis, pöördudes J. Gagarini puiestee (tänapäeval Toompuiestee) ja Rahvapargi (endise Falks-pargi) nurgalt edelasse, ulatudes Tehnika tänavani. "Russalka" mälestussamba püstitamise ajal elas kunstnik selle tänava majas nr 8 (maja on hävinud). A. Adamsoni tänava ja Toompuiestee vahelisel alal asub Falgi park. Eesti Keele Instituut: Tallinna tänavanimed Isikunimelised tänavad Tallinnas. Aleksander Kivi. Tallinn: Eesti Raamat, 1977 ([Tallinn] : Ühiselu) Elamu A.Adamsoni t. 24/ Ao t. 12, 1932. a. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 01.11.2022) EKI KNAB Eesti Keele Instituut: päring kohanimeandmebaasist
Vaimõisa kraav

Vaimõisa kraav on kraav Raplamaal Märjamaa vallas Vaimõisa külas. Kraavi pikkus on 1,9 km ning see suubub paremalt Konnaveski jõkke (4,7 km suudmest). Kraavi valgla on 2 km². Kraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Vaimõisa kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1108100. Vaimõisa kraav keskkonnaportaalis
August Alle tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › August Alle tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kadriorus. Tänav on sirge, kulgeb läänest itta ja on 200 meetrit pikk, algab Tormi tänavalt ja lõpeb Lahe tänaval. Tänav tekkis 1928. aastal, kui Narva maantee ja A. Weizenbergi tänava vahelise maa-ala tükeldamisel nimetati Lahe ja Tormi tänava vaheline lõik Voolu tänavaks. Aastail 1940–1941 ja 1944–1952 elas Voolu tänava lähedal (Narva mnt 78) eesti luuletaja ja publitsist August Alle. Luuletaja mälestuseks anti Voolu tänavale 25. septembril 1959 A. Alle nimi. Eesti NSV aegse haldusjaotuse järgi asus tänav Mererajoonis. August Alle tänava hoonestus: August Alle tänav 3, 5, 7, 9 – kahe- ja kolmekorruselised hooned valmisid aastatel 1930–1931. Eesti Keele Instituut: Tallinna tänavanimed Isikunimelised tänavad Tallinnas. Aleksander Kivi. Tallinn: Eesti Raamat, 1977 (Tallinn: Ühiselu) Eesti Keele Instituut: päring kohanimeandmebaasist
Villem Reimani tänav

Villem Reimani tänav on tänav Tallinnas, mis asub Kesklinna linnaosas Kompassi asumis. Tänav algab Narva maanteelt ja kulgeb üldiselt edelasse. Kompassi väljakul jõuab ta Gonsiori tänavale ja lõpeb seal. Teiste tänavatega tal ühist ristmikku ei ole. Tänav on tänapäeval 250 m pikk. Kõige suurem majanumber tänaval on tänapäeval 9. Tänav on ühesuunaline. Sõita tohib Narva maantee poolt Gonsiori tänava poole. Seda tänavat mööda kulgeb mitu bussiliini. Bussidel 60 ja 63 on seal peatus Maneeži. Villem Reimani tänav 3 hoones asub ka Tallinna Mürakaru Lasteaed. Villem Reimani tänav 9 asub kauplus-paviljon, endine lillepood „Kannike”. Villem Reimani tänav õhtuhämaruses Tänav on nimetatud Villem Reimani järgi, kes oli eesti vaimulik ning üks rahvusliku liikumise juhte 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses. Tänav ulatus loomisel 1934. aastal Ahtri / Karu tänavast Maakri tänavani, hiljem on sellest magistraaltänavate Narva maantee ja Tartu maantee lõikekohtades eraldatud tänased Parda tänav ja Kivisilla tänav. Lõikamisel muutusid ka majanumbrid, seda juba ENSV ajal, mil tänase Parda tänava lõigule ühtki aadressi ei omistatud. Algsel aadressil Reimani tänav 9 asus OÜ Raadio-Elektrotehnika Tehas (RET) (hilisemad aadressikujud Ahtri 10a / Parda 8) ja aadressil Reimanni 11 AS "Are" raadiotehas (hilisemad aadressikujud Narva mnt 11e / Parda 6; tänapäeval on kogu see osa Reimani tänavast eraldatud eraldi Parda tänavaks). Eesti NSV ajal kandis Reimani tänav Jaan Anveldi nime. See nimi anti tänavale 1957. aastal. Villem Reimani nime sai tänav tagasi 18. oktoobril 1991. Eesti Keele Instituut: Tallinna tänavanimed Epp Lankots, Eesti 20. sajandi arhitektuuri kaitse programm. Tallinna nõukogudeaegne ehituspärand, Tallinn 2009, lk 41 OÜ Raadio-Elektrotehnika Tehas RET (RaadioTuba / Rain Vaikla) AS ARE Elektrotehnika Tehased (RaadioTuba / Rain Vaikla) Eesti Keele Instituut: päring kohanimeandmebaasist
Ellamaa oja

Ellamaa oja (ka Põldmäe jõgi) on oja Harjumaal Saue vallas Ellamaa ja Lehetu külas ning Raplamaal Märjamaa vallas Kohatu, Leevre, Russalu ja Soosalu külas. Oja suubub Kohatu külas paremalt Kasari jõkke (69,9 km suudmest). Ojja suubub paremalt Soosalu oja (8 km suudmest) ning vasakult Turba peakraav (8,2 km suudmest), Lehetu oja (6,9 km suudmest) ja Algemäe oja (6,9 km suudmest). Oja on savika veega avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Jõe vett kasutavad majanduslikult (vee erikasutusloaga) ettevõtted AS Tootsi Turvas ja Avoterm OÜ. Ellamaa oja keskkonnaregistri kood on VEE1108200. Ellamaa oja keskkonnaportaalis
400 lööki

"400 lööki" (originaalpealkiri "Les Quatre cents coups") on Prantsuse režissööri François Truffaut' 1959. aastal valminud debüütmängufilm, millest sai koos Jean-Luc Godardi "Breathlessiga" üks esimesi filme, mis tutvustas Prantsuse "uue laine" (La Nouvelle Vague) filmiliikumist laiemale avalikkusele ja pani aluse liikumise õitsenguperioodi algusele. Film võitis parima režissööri auhinna 1959. aasta Cannes'i filmifestivalil, samuti parima originaalstsenaariumi Oscari. Poolautobiograafiline film peegeldab Truffaut' ning tema sõprade lapsepõlve elu ja sündmusi. Linateos paistis silma ka selle poolest, et näitas, kui ebaõiglaselt Prantsusmaal alaealiste õigusrikkujatega sel ajal ümber käidi. Truffaut pühendas filmi oma vaimsele isale André Bazinile, kes suri vahetult pärast filmivõtete lõppu. Antoine on varateismeline poiss, kellel on probleeme nii koolis kui ka kodus. Tema õpetaja näeb teda vaid kui kritiseerimise ja karistamise objekti, ema suhtumine on jahe ja nõudlik ning sagedased kaklused abikaasaga (Antoine'i kasuisaga) vaid võimendavad poisi ängi. Tal on raske, sest ta ei kuulu kergesti kohanejate hulka. Asi ei ole selles, et ta oleks mässaja, kaugel sellest; ta lihtsalt erineb enamusest ega oska enda eest seista (mis teebki ta sümpaatseks). Natuke abitut, vahel vallatut, vahel valelikku, kuid kõigest hoolimata siirast poissi huvitab vaid see, kuidas olla õnnelik. Perekond on majanduslikes raskustes ning Antoine peab magama kõigi läbikäidavas koridoris. Koolis karistatakse tema igasuguseid eksimusi rängalt, mis viib omakorda selleni, et Antoine mässib end aina rohkem pahandustesse. Pärast järjekordset koolist puudumist ja Pariisi tänavatel hulkumist ta arreteeritakse ning saadetakse ema nõusolekul ümberkasvatuskolooniasse. Jean-Pierre Léaud – Antoine Doinel Claire Maurier – Antoine'i ema Gilberte Doinel Albert Rémy – Antoine'i kasuisa Julien Doinel Guy Decomble – prantsuse keele õpetaja (Sourpuss) Patrick Auffay – Antoine'i sõber René Bigey Georges Flamant – René isa monsieur Bigey Filmi analüüs leidub Olev Remsu raamatus "Filmidraamatehnika", TÜ kirjastus, 2016
Rush Limbaugh

Rush Hudson Limbaugh III (12. jaanuar 1951 – 17. veebruar 2021) oli Ameerika Ühendriikide raadiosaatejuht ja konservatiivne kommentaator. Ta juhtis saadet "The Rush Limbaugh Show", mida edastas Premiere Radio Networks.
Tuld klaverimängija pihta

"Tuld klaverimängija pihta" (prantsuse "Tirez sur le pianiste") on prantsuse filmirežissööri François Truffaut' 1960. aastal valminud mängufilm. Selle filmi kohta on Truffaut ise öelnud: "Ma tahtsin hüljata selge narratiivi ja teha filmi, mille kõik stseenid mulle meeldiksid. Mingeid muid kriteeriume mul polnud." Tegemist on täiesti erineva filmiga võrreldes Truffaut' debüütmängufilmiga "400 lööki". Lugu on klassikaline noir, üsna vaba tõlgendus David Goodise pulp-loost "Down There". Filmi kangelane on kunagine kuulus kontsertpianist Charlie Koller/Eduard Saroyan (Charles Aznavour), kes tegi oma karjäärile järsu lõpu, kui sai teada, et naine teda pettis, ning mängib nüüd Pariisi odavas baaris klaverit. Oma pätistunud vendade tõttu satub ta kuritegeliku maailma kättemaksuloosse ja leiab end koos ettekandjast pruudiga keset jantlikku eluohtlikku afääri täis inimrööve ja tulistamisi.
Cannes

Cannes [kann] on linn Lõuna-Prantsusmaal Vahemere rannikul Provence-Alpes-Côte d'Azuris. Kuulub Alpes-Maritimesi departemangu. Asub 36,5 km kaugusel Nice'ist, 55 km kaugusel Monacost ja 60 km kaugusel Itaalia piirist. Linn on tuntud tänu alates 1946. aastast toimuvale Cannesi filmifestivalile. Linnas toimub ka muusikamess Midem. Linna lähedal meres asuvad Lérinsi saared, kuhu pääseb parvlaevaga. Linnast läände jääb Estereli mäestik. Linnas on vahemereline kliima kuumade suvede ja pehmete talvedega. Juuli keskmine õhutemperatuur on 22,1 °C, jaanuari keskmine õhutemperatuur on 7,9 °C. Aasta keskmine sademete hulk on 857,7 mm. Linna kohale rajasid liguurid 2. sajandil eKr Aegitna asula. 69. aastal pKr toimus seal kokkupõrge Othose ja Vitelliuse vägede vahel. 19. sajandi alguseni oli Cannes väike kaluriküla, 1830. aastatel hakkasid Cannesi suvilaid rajama prantsuse ja välismaa aadlikud. Sinna asus elama ka endine briti lordkantsler Henry Brougham. 1868 hakati rajama promenaadi La Croisette. 20. sajandi alguses avati seal mitu luksushotelli. Linna keskel asub 9 hektari suurune kalmistupark Cimetière du Grand Jas. Linnapea on alates 2014. aastast David Lisnard. Osaliselt linna piires asub Cannesi Mandelieu kosmosekeskus. Cannes on tähtis turismilinn. Suveperioodil võib elanike arv kasvada kolmekordseks. Linnas on kolm kasiinot. Linnast 24 km kirdes asub Nice'i Côte d'Azuri lennujaam. Pariis asub 8 tunni autosõidu kaugusel mööda A8-kiirteed. Linnal on ka raudteeühendus suuremate Prantsusmaa linnadega. Linna võrkpalliklubi RC Cannesi naiskond on mitmekordne Prantsusmaa meister. Ka meeste võrkpalliklubi AS Cannes on tulnud korduvalt Prantsusmaa meistriks. La Castre Cannes satelliidifotol Cannesi raekoda Populations légales 2021 Linna koduleht
Jan Trefulka

Jan Trefulka (15. mai 1929 Brno – 22. november 2012 Brno) oli tšehhi kirjanik, tõlkija, kirjanduskriitik ja publitsist. Ta käis samas koolis kirjanik Milan Kunderaga ja oli tema lähedane sõber. Et ta oli kriitiline kommunistliku režiimi suhtes, heideti ta 1950. aastal koos Kunderaga "parteivastase tegevuse eest" kommunistlikust parteist välja. Samal ajal visati ta välja ka Karli Ülikoolist, kus ta õppis kirjandust ja esteetikat. Trefulka kirjutas oma esimeses romaanis "Pršelo jim štěstí" ("Õnne sajab neile" 1962) kommunistliku parteiga seotud seikadest. Trefulka oli seotud samizdatiga ning kirjutas alla Harta 77-le. Trefulkal oli seetõttu keeruline tööd leida ning pärast Nõukogude invasiooni Tšehhoslovakkiasse aastal 1968 pidi ta leiba teenima lihttöölisena ja sageli olema ka töötu. Pärast Sametrevolutsiooni ja kommunistliku režiimi kokkuvarisemist 1989. aastal lülitus ta aktiivsemalt avalikku ellu. "Õnne sajab neile" ("Pršelo jim štěstí") (1962) "Õnnistatud olgu rumalad" ("O bláznech jen dobré") (1973) "Kriminaalne tõus" ("Zločin pozdvižen") (1978) "Võrgutatud ja reedetud" ("Svedený a opuštěný") (1983) "A Fool's Reader" ("Bláznova čítanka") (1998) "Czech writer, dissident Jan Trefulka dies". Česká tisková kancelář. 22. november 2012. Google Books, A handbook of Czech prose writing, 1940–2005
Ellery Clark

Ellery Harding Clark (13. märts 1874 Massachusetts – 17. veebruar 1949) oli USA meeskergejõustiklane, 1896. aasta suveolümpiamängude kahekordne olümpiavõitja. Ta võitis Ateena olümpiamängudel 1896 kaugushüppe (6,35 m) ja kõrgushüppe (1,81 m) ning osales kuulitõukes. Ta on ainus, kes on võitnud olümpiamängudel nii kaugus- kui ka kõrgushüppe, kui mitte arvestada Ray Ewryt, kes 1900. aasta Pariisi ja 1904. aasta Saint Louise olümpiamängudel võitis hoota kõrgus-, kolmik- ja kaugushüppes kokku kuus kulda. 1897 ja 1903 tuli Clark USA mitmevõistlusmeistriks, sealhulgas aastal 1897 tulemustega, millega Ateenas võitnuks kõrgushüppe, kaugushüppe ja kuulitõuke, tõenäoliselt ka 110 m tõkkejooksu ja 100 m jooksu. 1904. aasta olümpiamängudel Saint Louises katkestas ta mitmevõistluse bronhiidi tõttu pärast 5. ala, kuid sai ikkagi 6. koha. Ta jätkas aktiivset sportimist 1906. aastani, kuid osales käimisvõistlustel veel 56-aastaselt. Clark kirjutas 19 ilukirjanduslikku ja mälestusteraamatut, töötas juristi, kergejõustikutreeneri, õpetaja ja linnaametnikuna Bostonis. Clark on õppinud Harvardi Ülikoolis.
Gretchen Carlson

Gretchen Elizabeth Carlson (sündinud 21. juunil 1966 Minnesotas Anokas) on USA teleajakirjanik ja endine Miss America. Ta on Fox News Channeli saate "Fox & Friends" kaassaatejuht. Carlson kasvas üles Minnesota osariigis Anokas, kus tema vanematel on autokauplus. 1984. aastal lõpetas ta kohaliku keskkooli. Ta valiti 1988. aastal Miss Minnesotaks ja 1999. aastal Miss Americaks, saades kolmandaks Minnesotast pärit Miss Americaks. Võistluse talendivoorus mängis ta viiulit ja võitis talendivooru. Viiulit mängib ta aeg-ajalt tänini. Ta lõpetas 1990. aastal Stanfordi ülikooli omakoostatud õppekava alusel kraadiga organisatsioonilise käitumise alal. Ajal, mil ta oli Stanfordi tudeng, õppis ta ka Oxfordi ülikoolis. 2000. aastast on ta töötanud televisioonis reporteri ja uudistesaate juhina neljas vähetuntud telekanalis vastavalt Dallases, Clevelandis, Cincinnatis ja Richmondis. 2006. aastast töötab ta Foxi uudistekanalis. 2007. aasta jaanuari telesaates "Fox & Friends", kus ta intervjueeris presidendi nõunikku Dan Bartletti, ütles ta, et opositsionääride juht, demokraadist senaator Ted Kennedy on Ameerika Ühendriikide "vaenlane", kes tegutseb "siinsamas siserindel". Bartlett vastas: "Noh, me ei pea Ted Kennedyt sisevaenlaseks. Me peame teda lihtsalt sõja avameelseks ja sagedaseks kritiseerijaks. Ta on olnud see algusest peale. Ma ei leia, et siin oleks midagi uut." Telekanali MSNBC saatejuht Keith Olbermann valis Carlsoni selle eest päeva halvimaks inimeseks maailmas. Vasakpoolsed organisatsioonid ja kommentaatorid on süüdistanud teda parempoolses kallutatuses. Carlson on sünnidefektidega laste eest hoolitsemise ja lastehalvatusega võitlemise organisatsiooni March of Dimes aupressiesindaja. Carlson on abielus sportlaste agendi Casey Close'iga. Neil ei ole lapsi. Fox & Friends, 10. jaanuar 2007 http://mediamatters.org/search/index?qstring=&from=&to=&tags=gretchen_carlson&tags=&tags=&tags=[alaline kõdulink] Fox & Friends Gretchen Carlsoni elulugu Fox News Channeli kodulehel
Internetiaadress

Internetiaadress ehk üldine infoallika asukohamääraja (ingl uniform resource locator, URL) on infotehnoloogias ühene aadress, mida kasutatakse infoallikate leidmiseks ja kasutamiseks internetis. Internetiaadressi esimene osa näitab ära kasutatava protokolli (näiteks HTTP, FTP), sellele järgneb serveri nimi (lõpeb domeeni nimega), port, mille poole pöördutakse – juhul, kui ei ole tegemist protokolli vaikepordiga –, alamkataloogi nimi ja failinimi. Veebisaidi poole pöördumiseks on vaja ainult protokolli ja domeeninime (https://www.eesti.ee). Serverinime järele kirjutatakse kataloogi ja/või faili nimi (ftp://ftp.domeeninimi.ee/pub/alamakataloog/failinimi). (https://www.eesti.ee/est/riik). Domeeninimede süsteem ja Nimeserver ja DNSSEC (domeeninimede süsteemi turvalaiendused) IP-aadress Võrguaadress Ühtne ressursiidentifikaator (URI) Ühtne ressursinimi (URN) AKIT URL
Greta Van Susteren

Greta Conway Van Susteren (sündinud 11. juunil 1954 Wisconsini osariigis) on Ameerika Ühendriikide teleajakirjanik, kes juhib alates 2002 Fox News Channeli saadet "On the Record w/ Greta Van Susteren". Ta oli 1994–2002 CNNi saate "Burden of Proof" kaassaatejuht koos Roger Cossackiga. Van Susteren mängis saates kaitsjat, Cossack süüdistajat. Ta on lõpetanud Wisconsini ülikooli, kus õppis geograafiat ja majandust. Majanduses sai ta sealt bakalaureusekraadi. 1979. ja 1982. aastal sai ta Georgetowni Ülikooli õigusteaduskonnast doktori- ja magistrikraadi. 1984–1999 töötas ta Georgetowni Ülikooli abiprofessorina. Greta Van Sustereni õde Lisa Van Susteren on kohtupsühhiaater ja kandideerinud Demokraatliku Partei esindajana senatisse. Nende vend Dirk Van Susteren on ajakirjanik, kes oli pikka aega ajalehe Vermont Sunday toimetaja. Ta on abielus John P. Coale'iga. See oli Coale'ile kolmas ja van Susterenile esimene abielu. Nad elavad Florida osariigis. Mõlemad on saientoloogid. Van Susteren hakkas saientoloogiks pärast abiellumist. Ta on annetanud saientoloogia kirikule rohkem kui 100 000 USA dollarit. . Coale on advokaat, kes on spetsialiseerunud eraisikute hagidele suurettevõtete vastu. Sealhulgas on ta esindanud saientoloogia kiriku lihtliikmeid hagides saientoloogiavastaste organisatsioonide vastu. Greta Van Sustereni elulugu FOX Newsi kodulehel Mary Jacoby. High profile couple never pairs church and state - St. Petersburg Times, 13.12.1998 Saate "On the Record w/Greta Van Susteren" kirjeldus FOX Newsi kodulehel
Veeb 2.0

Veeb 2.0 on teise põlvkonna veebidisain, mis võimaldab inimestevahelist infovahetust ja koostööd suhtlusvõrgustike, vikide, veebipäevikute, RSS-kanalite, ühisjärjehoidjate, ühismärgendamise, ühistarkvara, veebiprogrammiliideste ning mitmesuguste veebiteenuste kaudu. Nimi Web 2.0 avalikustati O'Reilly Media 2004. aasta konverentsil ja see kannab nn uue veebiversiooni mõtteviisi. Industry 4.0 Semantiline veeb (Web 3.0) May 29, 2019 Innovation and Business Centre Mektory Mis on Web 2.0?, OKIA blogi Patsient “veeb 2.0” ajastul, Med24, 11. märts 2009 Katariina Täht: "Veel üks Web 2.0 – nii, et küll saab" ADM Interactive blogi, 22. oktoober 2009
Romain Grosjean

Romain David Jeremie Grosjean (sündinud 17. aprillil 1986 Genfis) on Prantsusmaa ja Šveitsi kodakondsusega vormelisõitja. 2009. aasta hooajal sõitis ta alates Euroopa GP-st Valencias Vormel 1 sarjas. Ta palgati Renault F1 meeskonda Nelson Piquet' asemele. Ta osaleb taas 2012. aastal Lotus F1 Teamis. Vormel 1 sarjas sõidab ta Prantsusmaa litsentsiga. Alates 2016. aastast sõidab ta meeskonnas Haas F1 Team. Legend: (paksus kirjas on toodud kvalifikatsioonivõidud; kursiivis kiireim ring)