laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rägina jõgi

Rägina jõgi (ka Rägina peakraav) on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kaare, Kaasiku, Keskvere, Kirna, Kokre, Kuluse, Niinja, Nõmme, Putkaste, Rannajõe, Suure-Lähtru, Vanaküla ja Väike-Lähtru külas. Peakraavi pikkus on 19,4 km. Peakraav suubub Rannajõe ja Keskvere külas vasakult Rannamõisa jõkke (5,9 km suudmest). Peakraavi valgla on 63,2 km². Lähe on Nõmme külas. Peakraavi lähtest kirdesse jääb Marimetsa looduskaitseala (Marimetsa raba). Peakraavi suue jääb Matsalu rahvuspargi alale. 3,4 km suudmest suubub vasakult peakraavi Pahasoo peakraav. Suudmest umbes 200 m ülesvoolu ületab kraavi Haapsalu–Laiküla maantee (Rannamõisa-2 sild). Rägina jõgi on tugevasti muudetud avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Rägina jõe keskkonnaregistri kood on VEE1106500. Rägina jõgi keskkonnaportaalis
Õigluse ja Arengu Partei

Õigluse ja Arengu Partei (türgi keeles Adalet ve Kalkınma Partisi, lühendatult AKP) on Türgi partei, mis reklaamib end mõõduka ja konservatiivsena, toetades liberaalset turumajandust ja Türgi liitumist Euroopa Liiduga. Euroopa ajakirjandus seevastu nimetab parteid sageli islamimeelseks. Alates 2005. aastast on AKP Euroopa Rahvapartei vaatlejaliige. 2007. aasta parlamendivalimistel võitis AKP 46,6% häältest. 2008. aastal tegi Türgi peaprokurör avalduse AKP keelustamiseks, kuna tema hinnangul kujutas partei soov lubada naisüliõpilastel pearäti kandmist ohtu Türgi riigi ilmalikele alustele. Keelustamine ei kogunud konstitutsioonikohtus nõutavat kvalifitseeritud häälteenamust. Parteijuht on alates 22. maist 2016 Binali Yıldırım. Eelmine esimees oli Ahmet Davutoğlu. Erakonna üks asutajaid ja kauaaegne esimees oli Türgi president Recep Tayyip Erdoğan. Endine Türgi president Abdullah Gül on samuti AKP liige.
Euroopa Rahvapartei

Euroopa Rahvapartei (lühend EPP) on paremtsentristlik Euroopa parteide liit, mis ühendab kristlik-demokraatlikke ja konservatiivseid Euroopa erakondi.[viide?] Euroopa Rahvapartei asutati ametlikult 1976. aastal. Rahvaparteil on 2021. aasta augusti seisuga 82 liikmeserakonda 43 riigis. Eesti parteidest kuulub sinna Erakond Isamaa. Euroopa Rahvapartei fraktsioon on 2021. aasta augusti seisuga Euroopa Parlamendi suurim, sinna kuulub 187 liiget (26,6% kõigist parlamendiliikmetest). Piret Ehin, Liisa Talving. Viimatistest Euroopa Parlamendi valimistest Euroopas ja Eestis. Riigikogu Toimetised, nr 41, 2020, lk 87 Marion Reigo. Euroopa Parlament – tagasihoidlik, kuid järjekindel visionäär. Riigikogu toimetised, nr. 41, juuni 2020, lk 112 Our history. EPP koduleht Parties & Partners. EPP koduleht Erakondade liidu koduleht veebis
Rahvajutt

Rahvajutt on rahvaloominguline jutustus, üks rahvaluule põhiliikidest. Rahvajutt on üldmõiste muistendi, muinasjutu, pajatuse, naljandi ja anekdoodi kohta.
Kvalifitseeritud häälteenamus

Kvalifitseeritud häälteenamus on valimistel või otsuste tegemisel häälteenamus, mis peab ületama kindlaksmääratud normi. Enamasti nimetatakse kvalifitseeritud häälteenamuseks lihthäälteenamusest (mille puhul normiks on 50% antud häältest) kõrgema häälte arvu nõuet.[viide?] Näiteks Eesti Vabariigi põhiseaduse kiireloomuliseks muutmiseks Riigikogu poolt on nõutav Riigikogu liikmete neljaviiendikuline häälteenamus.[viide?] Lihthäälteenamus Absoluutne häälteenamus Suhteline häälteenamus
Lihthäälteenamus

Lihthäälteenamus on otsuste tegemisel poolthäälte enamus võrreldes vastuhäälte arvuga. Valimistel nimetatakse lihthäälteenamuseks mingi valiku kasuks antud häälte suhtelist enamust võrreldes teiste valikute kasuks antud häältega. Lihthäälteenamusega valimisel saab valituks enim hääli saanud kandidaat.[viide?] Absoluutne häälteenamus Kvalifitseeritud häälteenamus Poolthäälteenamus Suhteline häälteenamus
California (Mylène Farmeri laul)

California on Mylène Farmeri 1995. aasta laul. See oli kolmas singel tema albumist Anamorphosée. See ilmus 26. märtsil 1996. USA stsenarist ja filmirežissöör Abel Ferrara juhtis "California" väga kalli muusikavideo tegemist. "Californiat" peetakse Farmeri üheks tuntuimaks lauluks ning ta on seda esitanud peaaegu iga tuuri ajal.
Absoluutne häälteenamus

Absoluutseks häälteenamuseks nimetatakse valimistel või otsuste tegemisel tavaliselt häälteenamust, mille puhul mingi valiku poolt antud häälte arv on suurem kui 50% hääletava organi võimalike häälte koguarvust (kaasa arvatud puudujad ja hääletamisest hoidujad). Lihthäälteenamus Kvalifitseeritud häälteenamus Suhteline häälteenamus
Anekdoot

Anekdoot on lühike vaimukas üllatava lõpuga (puändiga) naljalugu, millel on kolm proosa peamist tunnust: karakterid, süžee ning tegevuse aeg ja koht. Anekdoodi tegelasteks on kas väljamõeldud tegelased (Juku, filmidest Petka ja Tšapajev, Stirlitz) või päriselust tuttavad inimesed (Nikita Hruštšov, Bill Gates, Edgar Savisaar). Konkreetne isik võib ka puududa, selle asemel kasutatakse stereotüüpseid tegelaskujusid või rahvusi, kelle omadusi ja puudusi võimendatakse (ämm on väimehe vaenlane, blondiin madala intelligentsustasemega, eestlane on tuim ja pika taibuga, venelane armastab juua). Inimesi võivad anekdootides asendada ka loomad. Anekdoodi aluseks on enamasti tõestisündinud lugu, mis pideva ümberjutustuse käigus on kaotanud ebaolulised detailid ning moondunud. Võivad muutuda tegelased, tegevuskoht ja ka puänt. Populaarsetest anekdootidest on palju erinevaid versioone. "Kelle sa ometi sealt lasteaiast täna koju tõid?!" hädaldab naine. "Mis sul jälle häda on?" toriseb mees. "See pole ju üldse meie laps!" "Miks sa selle tühja asja pärast sellist lamenti lööd? Ta tuleb sinna homme nagunii tagasi viia." "1929. aastast keelati lakke sülitamine." "Miks?" "Sellepärast, et sealt võeti esimese viisaastaku plaan." Kaks blondiini saavad kokku. Üks ütleb teisele: "Kuule, tegin täna rasedustesti." Teine vastu: "Kas olid ka rasked küsimused?" Juku Eino Baskin Liisi Laineste, "Poliitilised anekdoodid postsotsialistlikus Eestis (Delfi naljalehe näitel)" – Keel ja Kirjandus 2007, nr 1, lk 15–34 (bibliograafia joonealustes märkustes; lisatud ka loend: anekdoodiallikad internetis) Eesti kaasaegsed anekdoodid Pistik.net, eestikeelsete anekdootide kogu Nali24.ee, eestikeelsete anekdootide kogu
Mylenium Tour

"Mylenium Tour" on Mylène Farmeri kolmas kontsertalbum. See ilmus 5. detsembril 2000. Mylenium Tour (tuur)
Matt Barker

Matt Barker (pseudonüüm; sündinud 25. veebruaril 1979) on eesti kirjanik. Matt Barker on kirjutanud peamiselt ulmejutte, ilmunud on ka romaane. "Haripunkt" (2001) "Leegitsev täiskuu" (2001) "Waanenburgi tapatalgud" (2002) "Madu" (1996) "Lõbustuspark" (1997) "Kapsel" (1997) "Sihtjaam – Hullus" (1997) "Veel üks oli mööda läinud" (1997) "Põgenemine" (1997) "Hughes" (1998) "Siis nad usuvad!" (1998) "Erakud" (1998) "Kuri onu ja väike laps" (1998) "Haige kõuts" (1999) "Gordon Spenceri märkmed" (1999) "Pansionaadi asukad" (1999) "Nuga" (1999) "Mäng" (1999) "Vari" (1999) "Tont" (2000) "Dokument" (2000) "Eskulaap" (2001) "Kasvaja" (2001) "Kiskja" (2002) "Tunnel" (2002) "Nohu" (2002) "Suur Rahupüha" (2002) "Loogiline!" (2002) "Varjud seinal" (2003) "Malmkurat" (2003) "Nõdrameelne" (2004) "Lillekene" (2004) "Vanem õde" (2006) "Oaas" (2007) "Sarah' jalad"(1999) "Waanenburgi tapatalgud" (2002) Matt Barker Ulmekirjanduse BAASis Matt Barkeri jutt "Kapsel"
Mylenium Tour (tuur)

Mylenium Tour on Mylène Farmeri kolmas kontserditurnee, mis toetab tema viiendat stuudioalbumit "Innamoramento". Farmer esines Prantsusmaal, Belgias, Šveitsis ja Venemaal. Kontserte käis vaatamas rohkem kui 450 000 inimest. "Mylenium" "L'Amour naissant" "L'Âme-stram-gram" "Beyond My Control" (asendatud "Je t'aime mélancoliega" Venemaal) "Rêver" "Il n'y a pas d'ailleurs" (asendatud "Que mon cœur lâchega" Venemaal) "Mylène Is Calling" "Optimistique-moi" "Medley" ("Pourvu qu'elles soient douces" / "Libertine" / "Maman a tort" / "Sans contrefaçon") "Regrets" "Désenchantée" "Méfie-toi" "Dessine-moi un mouton" "California" "Pas le temps de vivre" "Je te rends ton amour" "Souviens-toi du jour" "Dernier Sourire" "Innamoramento" "Mylenium" Kokku toimus 42 kontserti neljas riigis.
Burchard Sielmann

Burchard Georg Sielmann (8. juuli 1838 Straupe – 22. jaanuar 1913 Tallinn) oli Eesti vaimulik. Õppis Cēsise lähedal asuvas Bērzaine Maagümnaasiumis (Livländisches Landesgymnasium zu Birkenruh bei Wenden). Õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1858–1859 ajalugu ning aastatel 1859–1863 ja 1864–1865 usuteadust. Täiendas end Erlangeni Ülikoolis. Oli aastatel 1866–1869 koduõpetajaks. Oli prooviaastal Vändra Martini koguduses Ernst Johann Georg Sokolowsky juures. Ordineeriti 5. novembril 1872 õpetajaks. Oli 1872–1873 Pilistvere Andrease koguduse adjunktõpetaja. 1872–1873 oli ta Tartu-, Pärnu- ja Viljandi praostkondade vikaarõpetaja. 1874–1877 oli ta (introdutseeriti 17. märtsil 1874) Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. ja 1877–1909 Palamuse Püha Bartholomeuse koguduse õpetaja, olles alates 1884 vaimulikuks koolirevidendiks ja oli aastatel 1887–1906 Tartu praostkonna praostiks. Jäi aastal 1909 emerituuri. Tema isa Woldemar Friedrich Sielmann oli Straupe koguduse õpetaja, poeg Woldemar Paul Sielmann oli Pärnu Nikolai koguduse ja Tallinna Oleviste koguduse abiõpetaja. Tema emapoolne vanaisa oli Straupe koguduse õpetaja Georg Gustav Sokolovsky, tema onu oli Vändra Martini koguduse õpetaja Ernst Johann Georg Sokolowsky. Burchard Sielmann on ühe Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarja kõrvaltegelase Paunvere kirikuõpetaja prototüüp. Tootsi-lugude põhjal tehtud Arvo Kruusemendi filmis "Kevade" mängis kirikuõpetajat Arnold Kasuk. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
The Frank Sinatra Timex Show: Welcome Home, Elvis

"The Frank Sinatra Timex Show: Welcome Home, Elvis" (ametliku pealkirjaga "It's Nice to Go Traveling") on Frank Sinatra 1960. aasta televisioonierisaade, mis oli pühendatud Elvis Presley sõjaväeteenistusest saabumisele. Elvisele oli see esimene teleesinemine üle kolme aasta, Sinatrale neljas ja viimane televisioonierisaade, mille ta tegi sponsorile Timex. Saates lõid kaasa lisaks Frank Sinatrale ja Elvis Presleyle veel Sammy Davis juunior, Joey Bishop, Peter Lawford ja Nancy Sinatra. Elvis esitas seal lood "Fame and Fortune", "Stuck on You", koos Frank Sinatraga dueti "Love Me Tender" / "Witchcraft" (Sinatra laulis "Love Me Tender" osa, Elvis "Witchcrafti") ja salmi avalaulust "It's Nice to Go Traveling".
Rhône'i departemang

Rhône'i departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas. See on nime saanud Rhône'i jõe järgi. 2015. aastani kuulus departemang Rhône-Alpesi piirkonda. Lyon 472 330 elanikku Villeurbanne 138 151 elanikku Vénissieux 56 935 elanikku Caluire-et-Cuire 41 010 elanikku Saint-Priest 40 917 elanikku Vaulx-en-Velin 39 466 elanikku Villefranche-sur-Saône 38 863 elanikku Bron 38 600 elanikku Departemang jaguneb halduslikult: Rhône'i departemangu haldusüksused Populations légales 2015
Muistend

Muistend on teatud liiki rahvajutt. Muistend kirjeldab kunagi toimunud üleloomulikku või pöördelist sündmust ning selle sisu on seotud kindla koha, aja, inimeste või sündmustega. Muistendi (saksa k die Sage) mõiste tuli käibele Saksamaal 19. sajandil vendade Grimmide algatusena. Kujundiliselt on see muinasjutust vähem viimistletud, vabama vormiga, tavaliselt üheepisoodiline. Erinevalt muinasjutust, mida esitatakse kuulamiseks teadliku fiktsioonina, on muistend üldjuhul tõsielulisena võetav ja tavalisse kõnevoolu või vestlusse sulanduv jutustus. Kui muinasjututüübid ja -motiivid on rahvusvahelised, siis muistend peegeldab ja seletab pigem kohalikku kogemust. Muistendeid on erinevalt liigitatud, kuid liikide piirid ei ole selged ega ranged, paljud muistendid võivad kuuluda mitmesse alamliiki. mütoloogilised ehk usundilised muistendid (jutustavad kokkupuudetest üleloomulike olendite või nähtustega) tekke- ja seletusmuistendid (seletavad rahvapärasel viisil erinevate nähtuste põhjusi) ajaloolised muistendid (seotud ajalooliste sündmustega) kohamuistendid (seotud tähelepanuväärsete loodus- ja tehisobjektidega) hiiumuistendid (jutustavad hiiglaste tegudest) On kirjutatud ka kunstmuistendeid (näiteks Friedrich Robert Faehlmanni "Emajõe sünd", "Koit ja Hämarik" jt.) Alates 1950. aastatest on folkloristid uurinud ka nn tänapäeva muistendeid (ufojutud jms). [Liivaküngas Sibula soos] Korra sattunud Sibula soo pärast kaks kurjavaimu tülli. Tülitsesid päeva, tülitsesid teise, aga kumbki vaim ei jõua ära võita teist. Igaüks tahab sood enesele, sellest tuli tüli. Viimaks juhtub nägema nende tülitsemist mees. Mees hakkas kohe vaatama, mida kurjadvaimud kaklevad. Kui nad nägid meest, jätsid kurjad vaimud tülitsemise järele, kohe kutsuvad selle kohtumõistjaks tüliasja seletama. Kohe ütleb esimene: "See soo olgu minu!" Teine vasta: "Ei, see soo on minu!" "Mis sa räägid? Soo on ikka minu olnud!" "Aga ta ju kuulub tõepoolest minule!" Uuesti kurjadvaimud kaklema. Mees vahele. Kohe lahutab tülitsejad teineteisest. Kohe laseb enesele asja põhjalikult seletada. Kurjad vaimud seletavad kohe. Mees otsustab: "Suurem saab suurema osa, väiksem vähema osa! Piir vahele!" Kurjadvaimud vasta: "Hea küll, lähme kohe siis piirivaiu maha taguma!" "See ei aita! Teine võib öösel vaiad teisale tõsta ja oma maad suurendada! Kindel piir vahele!" "Kas kaevame kraavi vahele?" "Kraavi võiks suur vesi ära rikkuda ehk enesele uue voolukoha teha. Mägi aga seisab kindlamalt!" Kurjadvaimud lepivad mehe otsusega. Üks-kaks-kolm ametisse, kohe piirimäge tegema. Palituhõlmad liiva täs, liiv kohe kantakse piirile. Veavad ühe nädala, veavad, veavad teise, ja veavad üle kuu. Juba hakab kerkima Sibula soo peale liivaküngas, piiriks kurjadevaimude soo vahele. Sellest ajast võivad kurjadvaimud rahus elada ega lähe enam kunagi riidu. Liivamägi näitab mõlemile kurjalevaimudele oma õige piiri kätte. ERA II 110, 545/6 (1) < Kuusalu khk. � Lennart (1935). Kohamuistend Vägilasmuistend Liivaküngas Sibula soos Rahvausundi ja muistendite andmebaas Rehepapp
Ago Viljari

Ago Viljari (enne eestistamist Franz Krillo) (7. detsember 1910 Karula – 26. juuli 1989 Elva) oli Eesti teoloog ja vaimulik, Uue Testamendi teadlane. Viljari lõpetas 1929. aastal Valga Poeglaste Gümnaasiumi. Seejärel õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, ent katkestas peagi ja jätkas 1932. aastal õpinguid Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Usuteadusliku stuudiumi lõpetas Viljari 1941. aastal. Magistriväitekirja teoloogias kaitses ta 1943. aastal. Prooviaastal oli ta Ülikooli ja Tartu Maarja koguduses. Õpetajaks ordineeriti ta 10. detsembril 1944. Viljari teenis 1945–1971 Vastseliina Katariina kogudust, 1979–1986 Elva kogudust. 1967–1983 oli ta EELK konsistooriumi assessor (kirikuvalitsuse liige), 1946. aastast alates EELK Usuteaduse Instituudi (Usuteaduse Kõrgema Katsekomisjoni) õppejõud. Ta oli ka Uue Testamendi ja kreeka keele professor ning 1967–1983 Usuteaduse Instituudi dekaan. Ago Viljari juhendamisel on kaitsnud teadusmagistrikraadi Toomas Paul (1970) ja Eenok Haamer (1972). Ta on maetud Elva surnuaiale. Origenese õpetus pühast Kolmainsusest [auhinnatöö] (Tartu Ülikooli usuteaduskond, 19??, 139lk) (käsikiri asub TÜ raamatukogus) Johann Hinrich Wichern'i vaated usulise kasvatuse alal ja nende vaadete väärtus tänapäeval [magistritöö] (Tartu Ülikooli usuteaduskond, Tartu, 1942, VI+175lk) (käsikiri asub TÜ raamatukogus) Uue Testamendi kreeka keele õpik: grammatika ja harjutused (Vastseliina, 1963) (käsikiri asub EELK UI raamatukogus) Uue Testamendi teoloogia. 1. osa: Maailm, aeg ja inimene: loengud EELK Usuteaduse Instituudi Usuteaduskonnas aastatel 1975-1985 (Elva, 1986) (käsikiri asub EELK UI raamatukogus) Uue Testamendi teoloogia. 2. osa: Jumal ilmus Kristuses: loengud EELK Usuteaduse Instituudi Usuteaduskonnas aastatel 1975-1985 (Elva, 1987) (käsikiri asub EELK UI raamatukogus) Uue Testamendi teoloogia. 3. osa: Uue Testamendi eetos: loengud EELK Usuteaduse Instituudi Usuteaduskonnas aastatel 1975-1985 (Elva, 1987) (käsikiri asub EELK UI raamatukogus) Uue Testamendi teoloogia. 4. osa: Loomise ja lunastamise lõpuleviimine: loengud EELK Usuteaduse Instituudi Usuteaduskonnas aastatel 1975-1985 (Elva, 1987) (käsikiri asub EELK UI raamatukogus) Uue Testamendi teoloogia. 5. osa: Jüngritekogudus ja kirik: loengud EELK Usuteaduse Instituudi Usuteaduskonnas aastatel 1975-1985 (Elva, 1987) (käsikiri asub EELK UI raamatukogus) Jeesuse elu juudasoost uurijate käsitluses, EELK Usuteaduse Instituudi toimetised 8 (Tallinn: EELK Konsistoorium, 1996) geni.com
Kasutusvaldus

Kasutusvaldus ehk vilikasutus (ladina ususfructus) on piiratud asjaõigus, mis koormab kinnisasja selliselt, et isik, kelle kasuks kasutusvaldus on seatud (kasutusvaldaja), on õigustatud kasutama kinnisasja ja omandama selle vilju. Kasutusvaldust võib piirata mõne kasutusviisi välistamisega. Kasutusvalduse seadmiseks sõlmitav asjaõigusleping peab olema notariaalselt tõestatud. Eesti asjaõigusseaduse kohaselt lõpeb füüsilise isiku kasuks seatud kasutusvaldus hiljemalt tema surmaga, kui kasutusvaldus ei lähe üle pärijale (§ 210), ning juriidilise isiku kasuks seatud kasutusvaldus hiljemalt juriidilise isiku lõppemisega või 100 aasta möödumisel kasutusvalduse tekkimisest (§ 211). Asjaõigusseadus (01.10.2019 jõustunud redaktsioon), Riigi Teataja (vaadatud 02.05.2021)
Pahasoo peakraav

Pahasoo peakraav on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kurevere, Kaare, Keskvere ja Putkaste külas. Peakraavi pikkus on 4,2 km. Peakraav suubub vasakult Rägina peakraavi (3,4 km suudmest). Peakraavi valgla on 18,5 km². 1 km suudmest suubub sellesse paremalt Lõpe oja. Pahasoo peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Pahasoo peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1106600. Pahasoo peakraav keskkonnaportaalis
Nordi departemang

Nord [nor] on departemang Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas. Departemangu kutsutakse ka Prantsuse Flandriaks. Nord on ainuke Prantsusmaa departemang, kus räägitakse lisaks prantsuse keelele hollandi keelt emakeelena. 2015. aastani kuulus departemang Nord-Pas-de-Calais' piirkonda. Departemang jaguneb halduslikult järgmiselt: Nordi departemangu haldusüksuste loend Populations légales 2021
Lõpe oja

Lõpe oja on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Keskvere, Niinja ja Mõrdu külas. Oja suubub paremalt Pahasoo peakraavi (1 km suudmest). Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Lõpe oja keskkonnaregistri kood on VEE1106700. Lõpe oja keskkonnaportaalis
Phou Bia

Phou Bia (lao ພູ ເບຍ 'õlle mägi') on mägi Kagu-Aasias, Laose kõrgeim tipp. Kõrgus 2819 m. Asub Annami mäestiku loodeserval ja on selle kõrgeim mägi. Phou Bia asub raskesti ligipääsetavas piirkonnas Xiangkhoangi provintsis endise Long Cheni lennuvälja lähedal sõjaväele kuuluval alal. Mäe nõlvadel on varjanud end hmongi geriljad. 10. aprillil 1970 purunes vastu mäge sõites Air America lennuk C-130A.
Priit Pajos

Priit Pajos (sündinud 15. septembril 1971 Türil) on eesti maalikunstnik ja kuraator. Ta lõpetas 1998. aastal Tartu Ülikooli maaliosakonna. Ta on kunstnike rühmituse Kursi Koolkond liige. Koduleht
Vanur

Vanur ehk vanainimene on inimene, kes on ületanud mingi vanuse (eluea) piiri ja jäänud vanaks. Vanaduse alumine piir on inimese eluetappide liigitustes erinev, sageli on selleks 60 või 75 aastat (e väga ebatäpne). Kõnekeeles selget piiri polegi. Sageli pole liigitustes ka ülempiiri, kuna see on kõige viimane eluetapp; mõnes süsteemis järgneb vanurile (vanadusele) rauk (raugaiga). Vanurieale eelneb mõnes liigituses elatanuiga või vanem keskiga. Päring ""Eesti keele seletavast sõnaraamatust" (vaadatud 25.08.2011)
Valkjas mesiohakas

Valkjas mesiohakas (Echinops sphaerocephalus) on korvõieliste sugukonda mesiohaka perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Valkjas mesiohakas eelistab kuiva ja päikeselist kasvukohta. Taim kasvab 60–180 cm kõrguseks. Lehed on ogalised. Ta õitseb juunist augustini. Õied on valkjad kuni helesinised; moodustavad pika varre otsa 3–6 cm läbimõõduga keraja õisiku. Valkjas mesiohakas on hea meetaim. Teda kasvatatakse ka aedades ilutaimena. Valkjas mesiohakas andmebaasis eElurikkus
Hans Henning Lüdig

Hans Henning Lüdig (28. mai 1919 Tallinn – 19. detsember 2008 Picton, Austraalia) oli eesti vaimulik ja meditsiinitöötaja. On õppinud Jakob Westholmi Gümnaasiumis ja Pärnu Poeglaste Gümnaasiumis, mille lõpetas aastal 1938. Edasi õppis ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas agronoomiat (1938–1939) ja arstiteaduskonnas (1939–1944). 1944. aastal põgenes Saksamaale. Arstiteadust õppis ta ka Göttingeni Ülikoolis (1946–1949). 1949. aastast elas Austraalias ja õppis aastatel 1956–1959 Melbourne'i Ülikoolis arstiteadust. Seejärel töötas Gresswelli Tuberkuloosihaigete Sanatooriumis (1970. aastani) ja Melbourne'is Alkohoolikute ja Narkomaanide Raviasutuses (1970–1984). Aastatel 1982–1986 õppis ta kaugõppe teel Torontos asunud Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Kiriku Usuteaduslikus Instituudis. Oli seejärel prooviaastal Sydney Jaani koguduses ja ordineeriti 1986. aastal õpetajaks. Oli aastatel 1986–1999 Sydney Jaani koguduse õpetaja ja aastatel 1987–1999 ka Canberra koguduse õpetaja. Pastorina toimetas ta väikelehte Usulised Tõeterad (ilmus Austraalias). Hans H. Lüdig oli ristitud oma onu, Hanila ja Karuse Margareeta koguduse õpetaja Ernst Lüdigi poolt. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 TLÜAR väliseesti isikud In memoriam. Hans Henning Lüdig
Wuhan

Wuhan on linn Hiinas, Hubei provintsi ja Wuhan Shi keskus. Wuhan asub Jangtse ääres Hani jõe suudmes. Wuhani ühendab Guangzhouga alates 2009. aasta detsembrist maailma kiireim kiirrongiliin. Ekspressliini keskmine sõidukiirus on 313 km/h. 922 km vahemaa läbitakse 2 tunni ja 57 minutiga. Wuhanis on USA ja Prantsusmaa konsulaat. Avamisel on Lõuna-Korea konsulaat. Wuhani alal elasid inimesed juba 3000 aastat tagasi. Linn on moodustatud kolmest varasemast linnast (Wuchang, Hankou ja Hanyang). Sellest tuleb ka linna nimi: esimene silp sümboliseerib esimest linna ja teine silp kaht ülejäänud linna. Ametlikult ühendati need kolm linna Wuhaniks 1927, aga mitteametlikult kasutati nime "Wuhan" juba sajandeid varem. Hani dünastia ajal oli Wuhani alal üsna suur jõesadam. 208.-209. aasta talvel toimus Wuhani kandis Punaste kaljude lahing, mis pani aluse Hani dünastia lõppemisele. Selle aja paiku hakati ehitama linnamüüre, et kaitsta Hanyangi (206) ja Wuchangi (223). Aastal 223 valmis Wuhanis Kollase kure torn, mis on üks Wuhani sümboleid ja iga kord pärast hävimist taastatud. Mongolite võimu ehk Yuani dünastia ajal ülendati Wuhan provintsi pealinnaks. Umbes 1700. aastaks tõusis Hankou Hiina suuruselt 4. kaubanduskeskuseks. 1911. aastal toimus linnas Wuchangi ülestõus, mis kukutas Qingi dünastia. Wuhan oli 1920. aastatel Guomindangi valitsuse pealinn. 1938 toimus Wuhanis ja selle ümberkaudsetel aladel Wuhani lahing, milles 350 000-meheline Jaapani armee võitis 1,1 miljoni mehelist Hiina armeed ning vallutas Wuhani ja selle ümbruse. Kuid sealjuures kaotas Jaapan 140 000 meest, mistõttu see jäigi Jaapani viimaseks oluliseks territoriaalseks vallutuseks Hiinas ja Jaapani plaan okupeerida kogu Hiina kukkus täielikult läbi. 1967. aasta juulis toimus Kultuurirevolutsiooni käigus Wuhani intsident, mille käigus kindral Chen Zaidao ja tema juhitav organisatsioon Miljon kangelast keeldus allumast Pekingist tulnud käskudele ja astus Wuhani enda kontrolli alla saamiseks konflikti kohaliku Punakaardiga. Kummaski vaenupooles oli umbes pool miljonit liiget ja sõjategevuses hukkus umbes tuhat inimest. Peking saatis kohale ülekaalukad väeüksused, mistõttu Chen alistus tingimusteta. Chen tagandati, kuid 1972 rehabiliteeriti ja arvati 1978 Hiina KP Keskkomiteesse. 18.–27. oktoobril 2019 toimusid Wuhanis 2019. aasta sõjaväelaste maailmamängud. Detsembris 2019 sai Wuhanist alguse 2019.–2020. aasta koroonapandeemia. Linnas asub Wuhani Viroloogia Instituut.