laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aandu karstiala

Aandu karstiala asub Rapla maakonnas Kohila vallas; nimetatud ürglooduse objektiks. Karstiala pindala on 16 ha. Karstiala võeti kaitse alla 1961. aastal. Seal kaitstakse Aandu karstiorgu, mis on põhja-lõunasuunaline ja u 800 m pikkune. Karstiorus on mitmeid kurisuid, sinna neeldub Teemanti oja. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 7. Aandu karstiala keskkonnaportaalis
Ironi maakond

Ironi maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis: Ironi maakond Michiganis Ironi maakond Missouris Ironi maakond Utah's Ironi maakond Wisconsinis
Aasumägi

Aasumägi asub Rapla maakonnas Rapla vallas Karitsa külas; nimetatud ürglooduse objektiks. Kaitseala pindala on 7 ha. Aasumägi on aastast 1961 võetud kaitse alla (Aasumäe kaitseala). Seal kaitstakse kuhjepinnavormi (suhteline kõrgus u 7 m) ja seda katvat segametsa. Aasumägi on pärimuslik jaanitulepaik. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 7. Aasumägi keskkonnaportaalis
Karksi ürgorg

Karksi ürgorg (ka Halliste ürgorg) on kaitstav ürgorg Sakala kõrgustikul. Org asub Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Org on kaitse all alates 1964. aastast, praegune Karksi maastikukaitseala on moodustatud 2016. aastal. Ürgorg on Karksi-Nuia kohal järsuveeruline (nõlvad on 30–35° kaldega) ja sügav (kuni 32 m) ning pakub kauneid maastikuvaateid. Ürgoru laius on 400–800 m, nõlvadel leidub allikaid. Orus voolab Halliste jõgi, millele on paisutatud Linnaveske järv ja Karksi järv. Karksi maastikukaitseala Karksi maastikukaitseala (ürgorg) Eesti looduse infosüsteemis Karksi ürgorg Eesti looduse infosüsteemis Karksi ürgorg Eesti entsüklopeedia veebiversioonis Karksi maastikukaitseala (ürgorg) Eesti looduse infosüsteemis Karksi maastikukaitseala (ürgorg) keskkonnaportaalis
Beaveri maakond

Beaveri maakond on maakond mitmes USA osariigis ja ka Kanadas: Beaveri maakond Oklahomas Beaveri maakond Pennsylvanias Beaveri maakond Utah's Beaveri maakond Kanadas Alberta provintsis
Võhandu jõe ürgorg

Võhandu jõe ürgorg on kaitstav ürgorg Põlva maakonnas Räpina vallas. Kaitseala pindala on 709 ha. Ürgorg on aastast 1964 võetud kaitse alla (Võhandu jõe ürgoru kaitseala). Ürgorus paljanduvad devoni liivakivipaljandid, millest tuntuimad on Põdramüür, Tsirgumüür, Sõjatare ja Kalmate müür. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 682. Võhandu jõe ürgorg Eesti looduse infosüsteemis
Kavilda ürgorg

Kavilda ürgorg on osaliselt kaitstav ürgorg Tartu maakonnas Elva vallas. Ürgorg on osaliselt aastast 1964 (teistel andmetel maastikuelemendina 1957) võetud kaitse alla (Kavilda ürgoru kaitseala). Kaitseala pindala on 56 ha. Ürgorg on järskude veergudega ja sügavus u 30 m; orgu suubub mitmeid sälkorge. Ürgorg algab Elva lähedalt ja selle pikkus on 19 km. Ürgoru põhjas voolab Kavilda jõgi. Kaitseala piiresse jäävad Siidri linnamägi ja ohvriallikas Käve läte. Ürgoru keskosas jäävad selle nõlvadele Erumäe maastikukaitseala ja Aru mõisa park. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 206. Kavilda ürgorg Eesti looduse infosüsteemis
Abula pank

Abula pank on pank Saare maakonnas Saaremaa vallas; ühtlasi jääb Koorunõmme looduskaitsealale. Pank on nimetatud ürglooduse objektiks. Panga pikkus on u 700 m ja kõrgus 2 m. Pangal paljanduvad Jaagarahu lademe Vilsandi kihtide laguunsed ja Maasi kihtide madala vööndi kivimid. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 9. Abula pank Eesti looduse infosüsteemis
Aegna saare maastikukaitseala

Aegna saare maastikukaitseala ehk Aegna maastikukaitseala on maastikukaitseala, mis loodi 1991. aastal kogu Aegna saare maastiku kaitseks. Seal kaitstakse saare loodust ja kultuuripärandit, kusjuures külastuskoormus on tugev. Saare tähelepanuväärsemate objektide seas on Lemmiku ninal liivasel maasäärel kasvavad kooslused, samuti Tulekivi ehk Sihi suurkivi ja Lemmiku kivikülv. Vana rannamänd Aegna põhjarannikul Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 11. Aegna maastikukaitseala (KLO1000613) Eesti looduse infosüsteemis Aegna maastiku kaitsealakaitsekorralduskava 2012-2021
Aela-Viirika soo

Aela-Viirika soo asub Rapla maakonnas Rapla vallas. Soo pindala (sookaitsealana) on 2601 ha. Sooala võeti kaitse alla 1981. aastal (Aela-Viirika sookaitseala), praegu kaitstakse osa soomassiivist Aela maastikukaitseala (1341,6 ha) nime all. Nagu nimigi vihjab koosneb soo kahest soomassiivist: Aela soost ja Viirika soost, neid lahutab Kuimetsa-Vahastu tee. Aela-Viirika soos on arvukalt rabasid, mida lahutavad siirdesoo- ja madalsooalad. Suuremad rabad soostiku Viirika poolel on Masila soo, Ülesoo raba, Kõrgemäe raba, Kaasika raba ja Plangimäe raba. Suuremad rabad soostiku aela poolel on Käometsa raba ja Aela raba. Ala mosaiiksust suurendavad arvukad soosaared, millest suurimal asub Viirika küla. Soostiku loodeosas asuvad Aeli järv ja Kadja järv. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Aela-Viirika soo Eesti looduse infosüsteemis
Piton de la Fournaise

Piton de la Fournaise on vulkaan Réunioni saarel. Mäe kõrgus on 2631 meetrit. Réunioni saar on tekkelt kuuma täpi vulkanismi tulemus. Réunion on ookeaniline saar, mistõttu on saar vaid vulkaani merepinnast kõrgemale ulatuv tipp, mis moodustab vulkaani kogumahust väikse osa. Piton de la Fournaise'i tipp kerkib 2631 m kõrgusele üle merepinna. Praegu on see Réunioni saare moodustanud vulkaani ainuke aktiivselt purskav kraater. Vulkaan purskab peaaegu igal aastal, pakkudes suurejoonelisi ilutulestikega sarnanevaid vaatemänge, mida elanikud võivad ohtu kartmata imetleda. Enamasti avalduvad need Hawaii-tüüpi pursked pikkade vedela laava ojadena, mis ulatuvad mitmete kilomeetriteni. Saar kasvab laavavoolude mõjul korrapäraselt suuremaks.  Piton de la Fournaise – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Alatskivi parkmets

Alatskivi parkmets on kaitsealune parkmets Tartu maakonnas Peipsiääre vallas. Parkmets asub Saburi külas, aga jääb osaliselt ka Metsakivi küla piiresse. Parkmetsa esinduslikuim osa on üle 100 aasta vanune saarik. Kaitseala pindala on 21 ha. Parkmets võeti kaitse alla 1964. aastal (Alatskivi parkmetsa kaitseala). Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 16. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Alliku liigikaitseala

Alliku liigikaitseala asub Viljandi maakonnas Mulgi vallas ja see moodustati 1992. aastal must-toonekure kaitseks. Kaitseala pindala on 74 ha. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 18. Alliku liigikaitseala Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Alliku liigikaitseala Eesti looduse infosüsteemis Alliku liigikaitseala keskkonnaportaalis
Lumetorm

Lumetorm on torm, mis toob endaga kaasa tugeva lumetuisu. lumetorm Monika lumekoristus
Allikukivi maastikukaitseala

Allikukivi maastikukaitseala on kaitseala Pärnu maakonnas Saarde vallas. Kaitsealale jäävad kolm Allikukivi koobast ja Allikukivi ehk Kärsu allikas, mis võeti kaitse alla 1976. aastal. Allikukivi maastikukaitseala moodustati 2017. aastal varasema koobaste ja allika kaitsealaga ligikaudu samas ulatuses. Kaitseala pindala on 23,7 ha. Allikukivi koopad ja allikad Eesti looduse infosüsteemis, vaadatud 3.04.2013. Allikukivi maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis, vaadatud 15.06.2021. Allikukivi maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis
Ammassaare mägi

Ammassaare mägi on kaitsealune soosaar Ammassaare rabas Rapla maakonnas Rapla vallas. Soosaar on võetud kaitse alla (Ammassaare mäe kaitseala) 1964. aastal ja selle pindala on 7,2 ha. Kaitsealune soosaar on moreenist kõrgendik (suhteline kõrgus 4 m), mida katab 60–100-aastane segamets. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 21. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Haava allikad

Haava allikad on asuvad Järva maakonnas Järva vallas. Need on kolm lähedal (10–20 m raadiuses) asuvat tõusuallikat. Allikate koguvooluhulk on suvel u 25 l/s, nende temperatuur on 5,4 °C. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 136. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Christfried Voldemar Anton Assmuth

Christfried Voldemar Anton Assmuth (15. september 1882 Tallinn – 27. juuni 1945 Brandenburg) oli baltisaksa päritolu Eesti arst. Ta sai Haibas koduõpetust, seejärel õppis ta Schmiedti erakoolis ja Jukumi koolis Tallinnas ning lõpetas Peterburis Wiedemanni Eragümnaasiumi. Aastatel 1902–1905 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, seejärel läks üle Königsbergi Ülikooli arstiteaduskonda ja lõpetas aastal 1908 Tübingeni Ülikooli arstiteaduskonna arstiastmega. Samal aastal kaitses ta ka Tübingeni Ülikooli juures doktoriväitekirja teemal "Über primäres Chorionepithelioma des Ovariums" ja sai dr. med. kraadi. Naasnud Venemaale, pidi ta aastal 1909 kordama arstieksameid Harkovi Ülikoolis. Aasta 1909 esimesel poolel oli ta Tallinnas Diakonisside Asutise haigla assistent, kuid sama aasta lõpus asus ta tööle Sindi Kalevivabriku arstina, kus töötas aastani 1911. Aastatel 1911–1922 oli ta jaoskonnaarst Hallistes ja Karksis, osaledes aastatel 1914–1918 esimeses maailmasõjas. Aastatel 1922–1923 täiendas ta end Saksamaal professor Karl Schlossmanni juures Düsseldorfis lastehaiguste alal ja professor Kösserathi juures sisehaiguste alal. Aastal 1923 asus ta tööle Port Kunda tsemendivabriku arstina. Ta oli Eestimaa Arstide Abistamise Seltsi liige ja kuni aastani 1933 selle revisjonikomisjoni liige. Lisaks oli ta aastatel 1923–1933 Tallinna Tegelike Arstide Seltsi liige ja juhatuse liige laekahoidjana. Aastal 1939 repatrieerus ta koos abikaasaga Saksamaale. Seal astus ta vabatahtlikult Saksa sõjaväkke ja töötas arstina idarindel, taganedes koos armeega Saksamaale. Ta langes 27. juunil 1945 granaadikillu läbi Brandenburgis ja on maetud sealsele vennaskalmistule. Tema isa Alexander Carl Woldemar Assmuth oli Harju-Risti ja Tallinna Jaani koguduse II pihtkonna õpetaja, vanaisa Eduard Johann Assmuth oli Torma Maarja koguduse õpetaja. Teine vanaisa Adolf Ferdinand Haller oli arst. Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 50 https://eelk.ee/elulood/asmuth_aleks.html
Helme koopad

Helme koopad (ka Helme Põrgu) on koopad Helme mõisa pargis Valga maakonnas Tõrva vallas. Koopad on uuristunud (hiljem ka inimese laiendatud) Burtnieki lademe kollakashalli liivakivisse. Koobastes leidub paljandeid (Helme koopa paljandid). Esialgu koosnes Helme koobastik seitsmest omavahel käikudega eraldatud ja kuni 3 meetri kõrgusest koopast. Suurimad neist koobastest kandsid nimesid Vanakurja vats ja Moosese kirik. Rahvajutu järgi viis koobastest üks käik Viljandisse, teine käik Pokardisse ja kolmas käik Helme kiriku juurde. „Vanakurja vatsast hargnevad mitmele poole maa-alused käigud. Nüüd on kõik kinni varisenud. Üks käik olevat läinud Viljandisse, teine Pokardisse. Viljandi käigu kindlakstegemiseks pandud hanele kell kaela ja lastud käiku mööda minema. Hani paterdanud maa-all; till-tall, till-tall ja inimene kõndinud kellahelina järgi maa peal. Üheaegselt jõudnud nad Viljandisse.“ Sisselangenud koobas "Kurjavats" Helme koopad Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 27.10.2017) http://www.eestigiid.ee/?SCat=42&ItemID=1319 (vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 148. Helme koopad (Põrgu) ja paljandid Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 27.10.2017) Marju Kõivupuu. 101 Eesti pühapaika, Tallinn: Kirjastus Varrak, 2011. Helme koopad kultuurimälestiste riiklikus registris Helme koopad keskkonnaportaalis Helme koopad Eesti looduse infosüsteemis Helme koopad (Põrgu) ja paljandid Eesti looduse infosüsteemis
Rakett (täpsustus)

Rakett võib tähendada mitut asja: Rakett on rakettmootoriga lennuaparaat. Rakett on pürotehnilise seguga täidetud kest, mida kasutatakse ilutulestikuks, signalisatsiooniks, valgustamiseks jms. Rakett (ettevõte), Eesti disainibüroo "Rakett" on Terminaatori album. "Rakett 69", Eesti Televisiooni saade
Jõepere allikad

Jõepere allikad asuvad Pandivere kõrgustikul, jäädes halduslikult Lääne-Viru maakonna Kadrina valda. Allikaid kaitstakse Jõepere veskiallikate kaitsealal. Allikad on rühm tõusu- ja langeallikaid Loobu jõe orus paisjärve põhjas ja järve kaldal. Allikate suurim vooluhulk on 100 l/s. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 170. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Oranje jõgi

Oranje (afrikaani Oranjerivier; inglise Orange, sotho Senqu, koosa iGqili) on jõgi Aafrika lõunaosas. Algab Draakonimägedest. Ülemjooksul voolab lõunasse. Keskjooksul voolab loogeldes valdavalt läände. Augrabiese joast langenud, voolab sügavas kuristikus. Suubub Atlandi ookeani. Pikkus 1860 km, valgala 973 000 km2.
Kit Carsoni maakond

Kit Carsoni maakond (Kit Carson County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°31' N, 102°60' W. Maakonna halduskeskus on Burlington. Maakonna pindala on 5598 km². Veepindala on 2 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 8270. Aastal 2000 oli elanikke 8011. Yuma maakond (põhjas) Cheyenne'i maakond (Nebraska) (kirdes) Shermani maakond (Kansas) (idas) Wallace'i maakond, Kansas (kagus) Cheyenne'i maakond (Colorado) (lõunas) Lincolni maakond (läänes) Washingtoni maakond (loodes) Maakond asutati 1889 Elberti maakonna osadest. Bethune Burlington Flagler Seibert Stratton Vona Kit Carsoni maakonnas oli 8011 inimest, 2990 leibkonda ja 2081 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 1 in/km². Elamuühikuid (housing units) oli 3430 (keskmine tihedus 1/km²). Rassiline koosseis oli järgmine: valgeid 87,28% mustanahalisi 1,74% põlisameeriklasi 0,51% aasialasi 0,32% Vaikse ookeani saarte rassist 0,04% teistest rassidest 9,20% kahest või enam rassist 0,91% Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 13,67%. 2 990 leibkonna seas oli 33,60% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi 59,40% koos elavad abielupaarid 6,30% neid, kus oli ilma abikaasata naine 30,40% neid, mis ei olnud perekonnad. 27,20% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 12,50% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. Leibkonnas oli keskmiselt 2,50 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,07 inimest. Elanikud jagunesid ealiselt nii: 26,70% alla 18-aastasi; 7,50% 18–24-aastasi; 29,00% 25–44-aastasi; 22,20% 45–64-aastasi; 14,60% üle 65-aastasi. Ea mediaan oli 37 aastat. Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 112,20 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 112,10 meest. Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 33 152 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 41 867 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 28 700 dollarit, naistel 19 978 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 16 964 dollarit. 12,10% elanikkonnast ja 9,40% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 16,60% alla 18-aastasi ja 11,10% üle 65-aastasi. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Kit Casroni maakonna koduleht (inglise keeles)
Hadhari Djaffar

Hadhari Saindou Djaffar (sündinud 17. novembril 1978) on Komooride sprinter. Ta osales 100 m jooksus 2000 ja 2004. aasta suveolümpiamängudel. Ateena olümpiamängudel oli ta Komooride lipukandja. Talle kuulub Komooride rekord 100, 200 ja 400 meetri jooksus. "Tutvustus www.all-athletics.com/ lehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. jaanuar 2014. Vaadatud 11. jaanuaril 2014.
Keema järved

Keema järved on aheljärvestik Võrumaal Antsla lähedal Keema ürgorus. Järvi on seitse. Järvedest tuntuim on Keema järv (sügavus 27,5 m), mis on Eesti üks sügavaimaid. Nelja kagupoolse järve ja neid ümbritseva maastiku kaitseks on moodustatud Keema järvede kaitseala. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 210. Aare Mäemets. 1977. Eesti NSV järved ja nende kaitse. Tallinn, Valgus Keema järved Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013)
Laki

Laki (islandi Lakagígar 'Laki kraater') on vulkaan Islandi lõunaosas. Vulkaani kõrgus on 818 meetrit. 8. juunil 1783 alanud ja 7. veebruarini 1784 kestnud purskes paiskas Laki koos kõrvalasuvate kraatritega välja 12–15 km³ laavat, mis kattis 565 km² suuruse ala. Laavafontäänid tõusid oletatavasti 800–1400 meetri kõrgusele. Vulkaaniline tuhk jõudis Euroopasse ja Põhja-Ameerika idarannikule. Atmosfääri ülakihtidesse levinud aerosoolid muutsid 1784. aasta suve jahedaks, "päikseta suveks".[viide?] Laki purse oli Islandi elanikele üks ajaloo suurimaid katastroofe. Vulkaanilised gaasid ja tuhk hävitasid viljasaagi ja heina, mürgistuse ja nälja tõttu suri kolmveerand kariloomadest. Nälga suri viiendik Islandi elanikest. Thordarson, Th; Self, S (1993). "The Laki (Skaftár Fires) and Grímsvötn eruptions in 1783 1785" Bulletin of Volcanology, Volume 55, Issue 4, pp.233-263. Abstract The eruption that changed Iceland forever BBC News
Gloria (Umberto Tozzi laul)

"Gloria" on populaarne laul, mille autorid on itaallased Umberto Tozzi ja Giancarlo Bigazzi. Umberto Tozzi andis selle loo singlina välja 1979. aastal. 1982. aastal sai see laul USA-s tuntuks Laura Branigani esituses. Ingliskeelsete sõnade autor on Trevor Veitch. Seda singlit müüdi üle kahe miljoni eksemplari. Eestis sai laul tuntuks Mait Maltise ja ansambli Vitamiin esituses. Eestikeelsete sõnade autor on Jaak Veski.
Kihme allikad

Kihme allikad (ka: Sadama allikad, Silmaallikad, Punapardi allikad) on allikad Järva maakonnas Järva vallas. Allikatest saab alguse Kihme oja. Allikate vooluhulk on aastaajati väga muutlik. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 220. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Kihme allikad keskkonnaportaalis
Kiltsi allikad

Kiltsi allikad on tõusuallikad Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Allikad jäävad Kiltsi mõisapargi kaitsealale. Allikatest saab alguse Kiltsi oja. Allikate koguvooluhulk on 150 l/s. Vaade allikale lääne poolt Vaade edelasse, veskipaisjärvele üle allikaoja Vaade allikalt lääne poole, veskipaisjärvele Vaade allikaojale ja veskipaisjärvele ida suunast Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 222. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Mamma Maria (laul)

"Mamma Maria" on populaarne laul, mille autorid on itaallased Cristiano Minellono ja Dario Farina. Loo laulis tuntuks ansambel Ricchi e Poveri. Lugu avaldati nende 1982. aastal ilmunud samanimelisel albumil, singlina anti laul välja 1983. aastal. Eesti keeles on laulu esitanud Mait Maltis. Lugu on esitanud veel Conny & Jean, Müncheni sümfooniaorkester, Willy Sommers, Diana Sorbello, Sasha & Davy. Ricchi e Poveri – "Mamma Maria" Youtube'is
Mamma Maria

"Mamma Maria", Itaalia ansambli Ricchi e Poveri 1982. aasta album "Mamma Maria", selle albumi nimilaul
Koljaku-Oandu allikad

Koljaku-Oandu allikad on allikad Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. Allikad jäävad Lahemaa rahvuspargi alale. Allikad paiknevad paekalda jalamil u 4 km pikkuses ja 100 m laiuses allikasoos (Koljaku-Oandu soo); see on ühtlasi Eesti suurim allikasoo. Allikate seas on nii lange- kui tõusuallikaid. Nende vooluhulk on (0,1) 1–3 l/s. H. Kink. 2006. Veeobjektid "Eesti ürglooduse raamatus". Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus. Lk 29 Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 240. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Kose allikad

Kose allikad (ka: Kose Kirikuallikad) on kolm allikat Harju maakonnas Kose vallas Kose kiriku lähistel. Allikad avanevad Pirita jõe oru nõlval. Need allikad on Siniallikas, Kangru ja Konnaveski allikas. Allikatest saab alguse oja, mis suubu Pirita jõkke. Allikate koguvooluhulk ojas on 10 l/s. https://infoleht.keskkonnainfo.ee/default.aspx?comp=objresult=ala&obj_id=1376(vaadatud 03.04.2013) Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 244. Kose allikad keskkonnaportaalis
Taani Punase Risti ambulatoorium

Taani Punase Risti ambulatoorium ehk Taani Punase Risti ambulants (kuningas Valdemar II auks ka Valdemar II Võitja ambulants; taani keeles Valdemar Sejr Ambulancen) oli 1919. aastal Eesti Vabadussõja ajal Valgas tegutsenud laatsaret. Ambulatoorium moodustati Briti Punase Risti toetusel ning selle juhatajaks oli ülemarst doktor Ludvig Boye Lundstein. Laatsareti personali kuulusid peale juhataja veel 4 Taanist tulnud arsti ja 12 halastajaõde. Haigemaja oli 90-kohaline ning selles viibis ravil suurem osa Taani vabatahtlike kompanii haigeid ja haavatuid, kuid samuti Eesti sõjaväelasi. Taani Punane Rist pakkus ravimiabi ka Eesti sõjaväe tervishoiuasutustele. Ambulatooriumi tegevus kestis 13. juulist kuni 30. novembrini 1919. Vabadussõjas osalenud Taani Punase Risti ambulatooriumi arstidele ja õdedele pühendatud mälestuskivi asub Rõuges ning on ühendatud Taani Vabatahtlike Korpuse mälestuskiviga. Eesti Punane Rist Vabadussõja Ajaloo Komitee (1939/1997). Eesti Vabadussõda 1918–1920. 2. köide. Tallinn: Mats, lk 62 Borgelin, Richard G (1934/1973/2004). Dannebrogi lipu all. Taani vabatahtlikud Eesti Vabadussõjas. Tallinn: Olion, lk 246 http://www.ai.ee/failid/758.pdf[alaline kõdulink] "Wäljawõtteid sõjawägede ülemjuhataja päewakäskudest". Sõdur. 1919, nr 38, lk 4 Foto rahvusarhiivis
Kõrgkultuur

Kõrgkultuur on ajaloos ühiskonnakorraldus, mis on oma eelkäijatest või naabritest eesrindlikum, erinedes neist järgmiste tunnuste poolest: plaanipärane põllumajandus (kunstniisutus, ladustamine, kauplemine) linnade olemasolu, mis kujutavad enesest kaubanduse ja valitsemise keskpunkte ning millega liitub soodus asukoht, kaubateede ristumine, sõjaline stabiilsus, organisatsiooniline ühtsus ühiskonna poliitiline organiseeritus ja keskne valitsemine (planeerimine, hierarhiad, organiseeritud valitsemis-, õigus- ja administratiivsüsteem ning tugev sõjavägi) tööjaotus, spetsialiseerunud sotsiaalsed klassid, palgasõdurid kirja olemasolu, mis võimaldab kaubandust ja planeerimist arenenud kunstisaavutused näiteks kirjanduse, muusika, kujutava kunsti, arhitektuuri valdkonnas teaduste areng arenenud religioosne süsteem, mis põhineb kas polü- või monoteismil keele, kultuuri ja religiooni kaudu moodustunud ühine mõtlemine ja tunnetus ühtne ajaarvamissüsteem Kõrgkultuuri mõistet ajaloos analüüsib Arnold J. Toynbee oma teoses "Uurimus ajaloost" (A Study of History, London 1934–1954). Millised kultuurid on kõrgkultuurid ja millised mitte, on teadusliku arutelu objekt. Kõrgkultuuri määratlemisel pole tingimata vajalik kõigi nende tunnuste olemasolu.
Kõrgepalu mänd

Kõrgepalu mänd on Eesti üks jämedamaid mände, mis kasvab Võru maakonnas Rõuge vallas Kõrgepalu pargis. Kõrgepalu mänd oli 2018. aastani looduskaitse all. Puu ümbermõõt on 452 (või 458 või 450) cm (1,3 m kõrguselt mõõdetuna), kõrgus 33 m ja vanus üle 90 aasta. Kaheharulise männi üks haru on kuivanud. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 03.04.2013) "Looduskaitseväärtuse kaotanud üksikobjektid arvati kaitse alt välja". Keskkonnaministeerium. 5. jaanuar 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. veebruar 2018. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 265. Hendrik Relve, Eesti jämedaimad, kõrgeimad ja vanimad männid, Veebiversioon (vaadatud 24.02.2014) Kõrgepalu mänd keskkonnaportaalis