laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lina-tähtöölane

Lina-tähtöölane (Autographa gamma L.) on tähtöölaste perekonda öölaste (Noctuidae) sugukonda kuuluv liblikas. Lina-tähtöölane on levinud Euroopas, osas Aasiast ja Põhja-Aafrikast. Mõnel kevadel toimub lina-tähtöölaste sisseränne Islandile, Gröönimaale ja Soome. Kesk-Euroopa ja Suurbritannia saartel leidub suvel arvukalt täiskasvanud isendeid, kes hukkuvad külmade tulles. Üksikud isendid võivad lennata Vahemere ja Musta mere aladele talvituma. Lina-tähtöölase tiibade sirulaius on 35–50 mm. Esitiivad hallikaspunased või violetjaspruunid tumeda joonisega. Esitiibadel on hõbehall Kreeka tähte gamma (γ) meenutav joonis. Tagatiivad on hallikaskollased, tiiva tagaserv tume. Tiivavärvus sõltub kliimast, milles röövik kasvab. Liblika lennuaeg algab juuni teisel poolel või juuli algul. Lina-tähtöölane paljuneb aastas kaks kuni kolm, heades tingimustes ka neli põlvkonda. Munevad ühe- või mitmekaupa, kas ülemise või alumise lehe pinnale. Üks emane liblikas muneb 500–600 muna, kuid võib muneda ka kuni 1400 muna. Munad on valged ja poolkera kujulised, kooruvad kolme kuni nelja päeva pärast, kauem kui ilm on külm. Röövikud on kuni 30 mm pikkad, neil on kolm paari ebajalgu, jalad puuduvad tagakeha 3. ja 4. lülil, mistõttu röövik liigub edasi nn maamõõtja sammuga. Röövikud on tavaliselt rohelist värvi. Röövikute kaks esimest kasvujärku on väheliikuvad ja toituvad samas, kus koorusid. Aktiivsemaks muutuvad röövikud kolmandas kasvujärgus, mil siirduvad uutele toidutaimedele. Kokku läbib lina-tähtöölase röövik viis kasvujärku. Röövikud söövad mitmeid madalakasvulisi taimi, dokumenteeritud on üle 200 liigi, sealhulgas köögiviljataimed nagu hernes (Pisum sativum), suhkrupeet (Beta vulgaris) ja kapsas (Brassica oleracea). Röövikud kahjustavad köögivilja lehti, närides neisse suuri auke või hävitades lehed täielikult. Lina-tähtöölase röövikuid peetakse kahjuriteks. Röövik nukkub mullas, kus ka talvitub. Nukk on esmalt roheline, vananedes muutub värvus järjest tumedamaks. Paiknevad tavaliselt võrgendist kookonis. Täiskasvanud paarituvad esimesel või teistel päeval pärast nukust väljumist ja munevad üks kuni viis päeva hiljem. Koid surevad 3–19 päeva pärast nukust väljumist. Täiskasvanud isend Nukk Kookon Röövik Isend nektarist toitumas E.Kõverjalg (1982). Taimekaitse. Tallinn: Valgus. Lk 96-97. Lina-tähtöölane andmebaasis eElurikkus
Ljubov Rimm

Ljubov Rimm (sünninimi Ljubov Mutt; 10. september 1894 Aruküla, Tuhalaane vald – 29. juuli 1976 Viljandi) oli eesti päritolu Nõukogude Liidu luuraja, 1930. aastatel Nõukogude spiooni Richard Sorge rühma liige Shanghais. 1925. aastal tutvus Moskvas elav Ljubov Mutt Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi IV (Luure) Valitsuse juhtivametniku Karl Rimmiga, kellega ta kolm aastat hiljem abiellus. 1931. aastal värbas NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsuse juht Jānis Bērziņš Nõukogude sõjaväeluuresse tööle ka Karl Rimmi vastse abikaasa Ljubovi. Aastatel 1930–1935 oli Karl Rimm Zelman Klaasi nime all luuretööl Hiinas Shanghais, kus ta kuulus Nõukogude sõjaväeluure residendi Richard Sorge juhitud rühma. Peatselt järgnes talle sinna Berliini kaudu luuretööle ka Ljubov Rimm. 1935. aastal naasid Rimmid vahelejäämise kartuses Moskvasse. Aastatel 1935–1937 oli Ljubov Rimmi põhitööks šifreerimine NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsuse peakorteris. Ülemuse abina tegutses ta ka peavalitsuse raamatukogus. Ljubov Rimmi lisatööks oli diplomaatilise korpuse prouadele seltskondliku tegevuse korraldamine ning nende värbamine ja neilt teabe väljameelitamine. Karl ja Ljubov Rimm arreteeriti suure terrori käigus 11. detsembril 1937. Karl Rimm mõisteti süüdi "kontrrevolutsioonilises terroriorganisatsioonis osalemises" ja hukati 22. augustil 1938. Ljubov Rimmile mõistis NKVD Erinõupidamine 20. aprillil 1939 kaheksa aastat vabadusekaotust. Voroneži sõjatribunal rehabiliteeris Ljubov Rimmi 23. aprillil 1957, misjärel ta asus elama Viljandisse. 1958. aastal taastati Ljubov Rimmi Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei liikmesus ning 1965. aastal, pärast Richard Sorge ametlikku tunnustamist, anti talle Punatähe orden. 1965. aastal sai temast ainus üleliidulise tähtsusega personaalpensionär Viljandimaal. Ljubov Rimm suri Viljandi keskhaiglas 29. juulil 1976. aastal maksavähki ning ta maeti Viljandi Metsakalmistule. Heili Reinart. "Nõukogude luurajat Ljubov Rimmi põnev spioonielu Stalini käest ei päästnud." Postimees 9. mai 2017.
Häire (ajakiri)

Häire : Tapa Garnisoni ajakiri oli aastail 1928–1931 ilmunud (1. Soomusrongirügemendi) ajakiri. Kokku ilmus nelja aasta jooksul 10 numbrit. Vastutav toimetaja oli major Paul Villemi. Avaldati põhiliselt algupärast ilukirjandust ja mälestusi Vabadussõjast. Häire oli Eesti ainus garnisoniajakiri. Seda trükiti Tallinnas Jaan Zimmermanni trükikojas. "Häire". ESTER. Vaadatud 06.01.2022.
Artur Veborn

Artur Veborn (30. november 1905 Undla vald, Virumaa – 27. veebruar 1931 Karitsa küla, Virumaa) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant, 1927) ja suusataja. Ta õppis 1924–1927 (lõpetas) Sõjakoolis ja 1928–1931 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna kehalise kasvatuse osakonnas, Korporatsioon Sakala liige. Sõjakooli lõpetamisel kingiti talle kuldkäekell ning anti õigus esimesena valida väeosa. Teenis 1. soomusrongirügemendis. Suusataja (Eesti rekordid 5 ja 10 km), kergejõustiklane (kaitseväe rekord 5000 m jooksus). 1931. aasta Eesti suusameistrivõistluste eel rajaga tutvudes kukkus ta rinnaga kännu otsa ja suri sisemise verejooksu tagajärjel, maeti 6. märtsil 1931 Kadrina kalmistule. "N.-ltn. A. Veborn oli meie kaitseväe noori juhte, kellele tema haruldaselt suurejooneline ja suuremeelne iseloom, kindel rahvuslik mõtlemine ja suured isiklikud võimed vajutasid otsaette kangelaskuju pitseri. Temalt ootasime palju, kuid nüüd vaid leinas mälestame lahkunut." N.-leitnant Artur Veborn. Häire, nr. 10, 1931, lk 146: Ohvitseride andmekogu Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Geni 2 Meistrivõistlused 1921 - 2002
Ingrit Kala

Ingrit Kala (sündinud 17. detsembril 1968 Räpinas) on setu rahvakultuuri edendaja ja eesti orienteeruja. Ta lõpetas 1986. aastal Värska Keskkooli ja 1991. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Aastatel 1991–2007 töötas ta Värska Gümnaasiumis kehalise kasvatuse õpetajana, 2007–2009 õppealajuhatajana. 2006. aastast on ta OÜ Kurveri juhatuse liige. 2011. aastast on ta ka Seto Käsitüü Kogo tegevjuht ja juhatuse liige. Aastatel 1986–2017 on ta võitnud Eesti meistrivõistlustel orienteerumises 17 kulda (neist 5 orienteerumisjooksus, 8 rattaorienteerumises ja 4 suusaorienteerumises), 21 hõbedat ja 17 pronksi. Ta on Värska Orienteerumisklubi Peko liige. 2012, 2013 Anne Vabarna nimeline omakultuuripreemia Tema abikaasa Raul Kudre on omavalitsustegelane ja orienteeruja, nende tütred on orienteerujad Daisy Kudre ja Doris Kudre. "Värska Gümnaasiumi vilistlased". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. november 2016. Vaadatud 16. märtsil 2018. "Tartu Ülikooli lõpetanute tähestikuline nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2016. Vaadatud 16. märtsil 2018. "Värska Gümnaasiumi juhtkond". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. märts 2018. Vaadatud 16. märtsil 2018. Inforegister. Ingrit Kala[alaline kõdulink] Eesti spordi biograafiline leksikon. Ingrit Kala "Värska orienteerumisklubi Peko koduleht".
Fotoonika

Fotoonikaks nimetatakse valgusega seotud teadust ja tehnoloogiaid. Nimetus "fotoonika" väljendab vähima valgusosakese footoni abil toimivat tehnoloogiat, nagu elektroonika tähendab laengukandjate elektronidega toimivat tehnoloogiat. Fotoonika hõlmab valguse tekitamist, tuvastamist, levimist, mõõtmist ja manipuleerimist. Seda nii elektromagnetlainete nähtavas piirkonnas kui ka lähedastel lainepikkustel ultravioletis ja infrapunases. Fotoonika valdkonda kuuluvad näiteks laserid, valgusdioodid, optiline andmeside nii optilistes kiududes kui ka õhu kaudu, valguse abil toimivad salvestusseadmed (CD, DVD), kuvamisseadmed nagu ekraanid, valgusmodulaatorid, projektorid, fotod, hologrammid ning palju muud. Fotoonika alguseks võib lugeda esimese laseri ehitamist 1960. aastal. Valdkond arenes jõudsalt koos pooljuhtvalgusallikate (LED-dioodide), optiliste kiudude ja võimendite arenguga 1970. aastatel. Fotoonikaseadmed on juba lahutamatu osa meie argistest tehnikaseadmetest ning järgmise põlvkonna arvutuskiibid kasutavad valgust üha enam infokandjana. Oleme liikumas elektroonika ajastust fotoonika ajastusse. Kaasaegne kiire internetiühendus on saanud teoks tänu optiliste signaalide saatmisele ja vastuvõtmisele telekommunikatsioonikaablites. Võrreldes elektriliste signaalidega elektrikaablites, võimaldavad optilised kiud edastada suuremat andmehulka ning on seejuures häirekindlamad. See tähendab, et edastusvigu tekib vähem.
Narva Aleksander Nevski kirik

Narva Aleksander Nevski kirik oli Narva linnuse õues asunud puukirik. Pühale Aleksander Nevskile pühitsetud kirik ehitati 1859. aastal Narva linnuse lääneõuele Narva majutatud 92. Petseri jalaväepolgu ajateenijate jumalakojaks. Esimese maailmasõja alguses, 12. augustil 1914, lahkus polk Narvast, kirik lõpetas tegevuse, ikonostaas ja kirikuvara anti aga 1925. aastal üle Narva Iveri Jumalaema Kristliku Naistöö Ühingu komiteele kloostri kiriku tarbeks. Hoone hävines Teises maailmasõjas 1944. aastal. Narva muuseumi pressiteade, 16.03.2018
Momentvõti

Momentvõti on käsitööriist, mida kasutatakse poltide ja mutrite kindla tugevusega kinnikeeramiseks. Tavaliselt on momentvõti padrunvõtme kujul, mille varre sisse on ehitatud spetsiaalne süsteem. Selle leiutas Conrad Bahr 1918. aastal, mil ta töötas New Yorgi linnavalitsuse veeosakonnas. Momentvõti loodi selleks, et vältida maa-aluste vee- ja aurutorude poltide ülepingutamist. Momentvõtit kasutatakse seal, kus kruvide ja poltide kinnitustugevus on otsustava tähtsusega. See võimaldab mõõta kinnitusvahendile rakendatavat pöördemomenti, nii et see vastaks ettenähtud spetsifikatsioonidele. Momentvõti mõõdab nii pöördemomenti kui ka poldi pinget. Poldi pinge mõõtmine (kaudselt poldi venitamise abil) on see, mida tegelikult soovitakse, kuid sageli on pöördemoment ainus praktiline mõõtmine, mida saab teha. Momentkruvikeerajal ja momentvõtmel on sarnased mehhanismid.
Liivatuhnur

Liivatuhnur (Cryptomys) on imetaja, kes kuulub mullatuhnurlaste sugukonda. Tuntuimad liivatuhnurid on hotentoti liivatuhnur (Cryptomys hottentotus) ja suur-liivatuhnur (Cryptomys zezhi). Teada on umbes 50 liivatuhnuri vormi ja neist 5 võib nimetada eraldi liigiks. Tüvepikkus on 8–33 cm, sabapikkus 1–7 cm. Karvastiku värvus varieerub mitmesugusest kollakast kuni hallikaspruuni ja mustjani. Tavaliselt on kuklal hästi märgatav hele laik. Nad asustavad kogu Aafrikat Saharast lõuna pool, välja arvatud troopikametsi. Liivatuhnurid eelistavad liivase pinnasega avamaastike. Urud kaevavad nad harilikult 10–20 cm sügavusele, eriti kobedas pinnases kuni 50 cm sügavusele. Hargnevates maa-alustes käikudes leiduvad pesakambrid ja toiduvarude panipaigad. Käike rajavad nad esikäppade ja võimsate lõikehammaste abil. Liivatuhnurite poolt käikutest väljapaisatud liiv kõrgub maapinnal mõnikord nagu termiidi miniatuurne pesakuhik. Liivatuhnurid toituvad mitmesuguste taimede juurtest ja sibulatest, eriti meelsasti ühe iiriseliigi risoomist, mida peetakse mürgiseks koduloomadele. Urgude läheduses söövad nad mõnikord mitmete aaloeliikide õisi, loomseks toiduks on neil vihmaussid. A.G.Bannikov, V.J.Flint, T.D.Gladkova, N.N.Drozdov, A.P.Kuzjakin, S.P.Naumov, G.A.Novikov, F.V.Rogatseva, A.G.Tomilin, P.P.Vtorov (1987). Loomade elu, 7 köide, imetajad. Tallinn: Valgus. Lk 127.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
OKO

OKO või Oko võib tähendada järgmist: Zespół Filmowy "Oko" Soome ettevõtte OP Yrityspankki Oyj endine nimi OKO, ehitiste kompleks Moskvas ...
One

One võib tähendada järgmist: One, Küprose ansambel "One", Metallica laul "One", U2 laul One, räppar
ON

ON või On võib tähendada järgmist: On, Air Nauru IATA-kood "On", Kalju Saaberi raamat on, mõiste filosoofias
Oran

Oran on linn Alžeerias, Orani provintsi keskus. Asub Vahemere kaldal. Oran asutati 10. sajandil. Hispaanlased vallutasid linna 1509. aastal. Aastatel 1708–1732 ja 1791–1831 kuulus Oran Osmanite riiki. 1831. aastal läks Prantsusmaa valdusse. Enne Alžeeria vabadussõda oli Oranis Põhja-Aafrika suurim eurooplaste kogukond. Pärast sõda rändas suurem osa neist Prantsusmaale ja linn kaotas üle poole oma elanikest. Oran on tähtis sadamalinn ja kaubanduskeskus. Seal asub ka Orani ülikool. Orani paigutas Albert Camus oma romaani "Katk" tegevuse. Citypopulation.de, vaadatud 24.08.2024.  Oran – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis http://www.visitoran.com/
Hiidlaste Koostöökogu

Hiidlaste Koostöökogu on vabatahtlikkuse alusel ühinenud Hiiu maakonnas tegutsevate juriidiliste isikute, füüsilisest isikust ettevõtjate ja kohalike omavalitsuste iseseisev kasumit mitte taotlev ühendus, mis tegutseb avalikes huvides kohaliku algatuse ning kohaliku elu arendamise eesmärgil. Koostöökogu eesmärgiks on: suurendada kohalikku algatusvõimet piirkonnas koostada piirkonna integreeritud arengustrateegia viia ellu piirkonna integreeritud arengustrateegia korraldades piirkonna tegevusprojektide rahastamist ning nõustamist arendada avaliku-, era- ja mittetulundussektori koostööd arendada koostööd teiste ühendustega Eestis ja mujal Euroopas osalemine rahvusvahelistes, riiklikes, piirkondlikes ja kohalikes maaelu arendavates projektides koolitustegevuse läbiviimine Oma tegevuses juhindub koostöökogu Eesti Vabariigi seadusandlusest, maaeluministri määrusest EL LEADER -tüüpi meetme rakendamiseks ja põhikirjast. Koostöökogu juhatuse asukohaks on Kärdla linn. Koostöökogu on asutatud 30. juunil 2006. Koostöökogu kõrgeimaks organiks on üldkoosolek. Asutajaliikmeid 25: Kassari Haridusselts; MTÜ Kuriste Haridusselts; MTÜ Emmaste Spordiklubi; MTÜ Kõpu piirkonna arendusselts Valguskiir; MTÜ Haridusselts EDU; Hiiumaa Tarbijate Ühistu; AS M ja P Nurst; AS LeVa; OÜ Padu Hotell; OÜ Vetsitall; OÜ Hiiu Autotrans; OÜ Hiiulink; OÜ Orjaku Mõisakoha; UÜ Landless; FIE Mare Ellen; FIE Jaan Puusepp; FIE Kairi Pall; FIE Õie Laksberg. Koostöökogu tegevust juhib kuueliikmeline üldkoosoleku poolt ametisse valitud juhatus. Igat sektorit (avalik-, era- ja mittetulundussektor) esindab kaks liiget. Alates 2008. aasta hilissügisest töötab tegevuskeskuses kaks töötajat: tegevjuht ja nõustaja. Koostöökogus on seisuga 18.12.2017 kokku 79 liiget. Koostöökogu liikmelisus on avatud st kõigil tegevuspiirkonna huvitatud era- või avalikõiguslikel organisatsioonidel on õigus astuda koostöökogu liikmeks. MTÜ Hiidlaste Koostöökogu veebiaadress on http://www.kogu.hiiumaa.ee/
Tallinna Tehnikaülikooli Akadeemiline Naiskoor

Tallinna Tehnikaülikooli Akadeemiline Naiskoor on Tallinna Tehnikaülikooli juures tegutsev naiskoor. Koor, algse nimega Tallinna Polütehnilise Instituudi naiskoor, asutati 24. septembril 1951 dirigent Alma Tamme juhatusel. Tallinna Tehnikaülikooli Akadeemiline Naiskoor on Eesti Naislaulu Seltsi liige ja koori põhiväärtusteks on Eesti naislaulu ja kooritraditsioonide hoidmine ning edendamine. Ehkki koor tegutseb Tallinna Tehnikaülikooli juures, laulab seal mitme kõrgkooli üliõpilasi ja vilistlasi. Lauljate arv ulatub 70-ni. TTÜ Akadeemiline Naiskoor korraldab traditsiooniliselt ühiskontserte koos maakondlike ja regionaalsete tütarlaste- ja neidudekooridega. Traditsiooniks on ka osalemine rahvusvahelistel ja kodumaistel koorifestivalidel ja laulupidudel. Alma Tamm (1951–1974) Silvia Mellik (1974–1983) Ene Kangron (1983–1996) Tiina Sooba (1997–2001) Raul Talmar (2001–2012) Aivar Leštšinski (2012–2019) Edmar Tuul (alates 2019 – ) Õnne-Ann Roosvee (1997–2012) Jana Perens (2012–2019) Karin Kuulpak (2019–) Tallinna Tehnikaülikooli Akadeemiline Naiskoor. Meist Naiskoori koduleht Facebook
Moskva sõjaväeringkond

Moskva sõjaväeringkond oli Venemaa Keisririigi, NSV Liidu ja Venemaa Föderatsiooni sõjaväeringkond aastail 1864–2010. Ringkond moodustati 6. augustil 1864 Venemaa 12 kubermangu territooriumil. Sõjaväeringkond hõlmas Moskva, Tveri, Jaroslavli, Vologda, Kostroma, Vladimiri, Nižni Novgorodi, Smolenski, Kaluga, Tuula, Rjazani ja Tambovi kubermangu. 2010. aastal hõlmas sõjaväeringkond Belgorodi, Brjanski, Ivanovo, Jaroslavli, Kaluga, Kostroma, Kurski, Lipetski, Moskva, Nižni Novgorodi, Orjoli, Rjazani, Smolenski, Tambovi, Tveri oblast, Tuula, Vladimiri ja Voroneži oblastit ning Moskva linna. Moskva sõjaväeringkond reformiti 1. septembrist 2010 koos senise Leningradi sõjaväeringkonnaga Lääne sõjaväeringkonnaks. Uue sõjaväeringkonna alluvusse läksid ka Põhjamere ja Balti mere laevastik.
Püha Sofia katedraal

Püha Sofia katedraal on mitme kiriku nimi või nime osa: Kiievi Püha Sofia katedraal Novgorodi Püha Sofia katedraal Połacki Püha Sofia katedraal
Frederick Forsyth

Frederick McCarthy Forsyth CBE (sündinud 25. augustil 1938) on inglise kirjanik, endine ajakirjanik ja spioon. Ta on tuntud põnevusteoste "Šaakali päev", "Odessa toimik", "Nelja protokoll", "Sõjakoerad", "Ikoon", "Jumala rusikas", "Afgaan" poolest. Tema raamatuid on kokku ostetud üle 70 miljoni eksemplari ja neid on tõlgitud enam kui 30 keelde. Mitmetest tema teostest on tehtud ka filme, kuulsaim neist 1973. aastal esilinastunud "The Day of the Jackal" ("Šaakali päev") Edward Foxiga peaosas. "Frederick Forsyth reveals MI6 spying past". BBC (inglise keeles). 30. august 2015. Vaadatud 16. märts 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Forsyth takes on al-Qaida in 'The Afghan'". TODAY (inglise keeles). The Associated Press. 28. august 2006. Vaadatud 16. märts 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Ametlik koduleht Frederick Forsyth IMDb-s "Kirjanik Frederick Forsyth osutus spiooniks". 2. september 2015. Õhtuleht Peeter Olesk (16. mai 2008). "Romaaniülikool: Frederick Forsyth “Šaakali päev”. Eesti Päevaleht
Kalkot Mataskelekele

Kalkot Mataskelekele Mauliliu (sündinud 1949) on Vanuatu poliitik. 16. augustil 2004 valis valijameeste kogu ta presidendiks. Tema ametiaeg lõppes 16. augustil 2009. Kalkot Mataskelekele on pärit Vanuatu pealinnast Port Vilast. Ta on hariduselt jurist.
Alexandra Film

OÜ Alexandra Film (ka Alexandrafilm[viide?]) on Eesti filmistuudio. Ettevõtte asutas 2009. aastal filmiprodutsent Marianne Ostrat, et toota dokumentaal- ja mängufilme. 2010 "Normaalne inimene", dokumentaalfilm (OÜ oli üks tootjatest) 2017 "Heleni sünnipäev", mängufilm 2017 "Alberti leiutamine", dokumentaalfilm 2022 "Savvusanna sõsarad", dokumentaalfilm Alexandra Film Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 16.03.2018) Alexandra Film Eesti filmi andmebaasis
Ülemaailmne Harrastusteatrite Liit

Ülemaailmne Harrastusteatrite Liit (rahvusvahelise nimega Association Internationale du Theatre Amateur, lühend AITA) on maailma harrastusteatreid ühendav katusorganisatsioon. AITA loodi 1952. AITAsse kuulub rohkem kui 80 rahvuslikku keskust (sh Eesti Harrastusteatrite Liit) ja rohkem kui 100 000 harrastusteatrit üle maailma. https://web.archive.org/web/20180316175447/http://www.teater.ee/teater_eestis/teatriorganisatsioonid/AITA___%C3%9Clemaailmne_Harrastusteatrite_Liit.theatre_id-51 (vaadatud 16.03.2018) Organisatsioonist Eesti Teatri Agentuuri andmebaasis
Rahvusvaheline Teatriuurijate Föderatsioon

Rahvusvaheline Teatriuurijate Föderatsioon (rahvusvahelise nimega The International Federation for Theatre Research, lühend IFTR) on teatriteadusega tegelevaid teatriuurijaid ühendav rahvusvaheline organisatsioon. IFTR korraldab igal aastal rahvusvahelist konverentsi ja iga nelja aasta tagant maailma kongressi. IFTR kontaktisik Eestis on Anneli Saro. https://web.archive.org/web/20180316180135/http://www.teater.ee/teater_eestis/teatriorganisatsioonid/FIRT___Rahvusvaheline_Teatriuurijate_F%C3%B6deratsioon.theatre_id-52 (vaadatud 16.03.2018) Organisatsioonist Eesti Teatri Agentuuri andmebaasis
Terry Eagleton

Terence Francis Eagleton (sündinud 22. veebruaril 1943) on briti kirjandusteadlane, kriitik ja avalik intellektuaal. Ta on avaldanud üle 40 raamatu, millest tuntuim on oma ilmumisaja kirjandusteoreetilisi seisukohti sünteesiv "Literary Theory: An Introduction" (1983). Ta on ühtlasi tuntud postmodernismi kriitik, lahates selle vastuolusid näiteks raamatus "The Illusions of Postmodernism" (1996). 2000. aastate keskpaigast on ta silma paistnud eelkõige Richard Dawkinsi ja Christopher Hitchensi esindatud "uue ateismi" hääleka kriitikuna.
UNIMA Eesti Keskus

UNIMA Eesti Keskus on Rahvusvahelise Nukuteatrite Liidu (UNIMA) kohalik, Eestis tegutsev üksus. Keskus asutati 1999. Keskuse liikmed on Eesti nukuteatrid ja nukukunstiga seotud inimesed. Keskus tegutseb Eesti Nuku- ja Noorsooteatri ruumides. Keskuse eestvõttel on toimunud mitmed festivalid ja seminarid, näiteks Tallinn Treff Festival, festival "Teater Kohvris" ja festival "Suur sirmik". 1999–2003 Harry Gustavson 2003–2007 Andres Dvinjaninov 2007–2009 Rosita Raud 2009–2011 Meelis Pai Vilma Ilves 2016–2018 Mihkel Tikerpalu 2018– Riina Buldas https://teater.ee/teatriinfo/teatriorganisatsioonid/unima-eesti-keskus/ Organisatsioonist Eesti Teatri Agentuuri andmebaasis UNIMA Eesti Keskuse veebileht
Hiidvöölane

Hiidvöölane (Priodontes maximus) on vöölaste sugukonda kuuluv imetaja. Ta on oma sugukonna suurim esindaja. Ta on looduskaitse all. Tüvepikkus on 90–100 cm, sabapikkus 50 cm ja mass ligi 50 kg (kuni 55 kg). Levila asub Lõuna-Ameerika idaosas, ulatudes Guyanast Kesk-Argentinani (Buenos Aires). Elab metsades ja põõsastutes, harvem avamaastikul. Inimasustusega alasid väldib ja kui ilmubki asulate lähedusse, siis püüavad farmerid teda hävitada, sest toiduotsinguil tuhnib ta põllud üles. Pealegi tuhnib ta väga jõuliselt: tihti torkavad silma metsaservad, lagendikud või salud, mille hiidvöölane on sügavalt risti-rästi läbi tuhninud. Tema urg on nii laia avaga, et sellest võib isegi inimene sisse roomata. Hiidvöölast on raske märgata, sest ta lahkub urust vaid öösel. Tagajalgadele tõusnult ja sabale toetudes purustab hiidvöölane oma võimsate teravate küünistega termiidipesi. Murdnud lahti pesa seinad, tõmbab ta pika ja kleepuva keelega putukad välja. Hiidvöölase liha tarvitatakse vähe, kuid sabast valmistavad pärismaalased ruuporeid. Hiidvöölast hävitatakse kui põlde ja karjamaid ülestuhnivat kahjurit, sellepärast on ta mitmel pool haruldaseks jäänud ning kuulub kaitse alla kui unikaalne gigant vöölaste seas. "Loomade elu", 7. kd., lk 94