laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Toomas Pallo

Toomas Pallo (sündinud 30. detsembril 1963 Võrus) on eesti keskkonnateadlane. Toomas Pallo on töölise poeg. Ta on lõpetanud 1982. aastal Tartu 8. Keskkooli, 1989 Tartu Ülikooli geograafia osakonna; saanud magistrikraadi (1993, Amsterdami Ülikool), väitekiri "Cleaner production in metal processing industry". Täiendanud end 1990–1992 Joensuu Ülikoolis, 1998 Prahas, 1994–1995 Rootsis jm. Töötanud aastatel 1989–1993 TA ökoloogia instituudis tehniku ja teadurina, 1993–1995 AS-i AREA Keskkonnakonsultatsioon direktorina, 1995–1998 Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskuse teadurina, 1998–2000 programmijuhina, 2000–2002 sealsamas, kuid uue nimega Säästva Eesti Instituudis, programmijuhina. 2002. aastast on ta Estonian, Latvian & Lithuanian Environment OÜ (ELLE OÜ) juhataja, litsentsitud keskkonnaaudiitor; selle kõrvalt oli aastatel 2000–2011 Tartu Ülikooli Türi Kolledži ja on 2001. aastast Tartu Ülikooli Euroopa Kolledži lektor (õpetanud keskkonnakorralduse vahendite kursust). Uurimisvaldkonnad: keskkonnapoliitika, -korraldus, -juhtimine ja -seisund. Üle 10 teadustrükise, aimeartikleid. Eesti tulevikustsenaariumid (kaasautor). Tallinn-Tartu, 1997 Ökologie und Umweltsschutz Estlands (kaasautor T. Stein). // Handbuch Baltikum Heute. Berlin, 1998 Keskkonnaauditeerimine. Käsiraamat auditikliendile. Tallinn, 1998 Socio-economic background (kaasautor). // Possible energy sector trends in Estonia. Context of climate change. Tallinn, 1999 Keskkonnakaitse kaitsejõududes (kaasautor). Tallinn, 2002 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Viktor Pallo

Viktor Pallo (12. august 1905 Simferopol – 22. mai 1982 Moskva) oli eesti sõjandusteadlane, sõjateaduste kandidaat (1954) ja dotsent (1955). Sündis Krimmis Viljandimaalt väljarännanud eestlaste peres. Lõpetas 1918 Simferopoli reaalkooli, 1926 Leningradi Internatsionaalse Sõjakooli, õppis 1927–28 Leningradis lendurvaatlejate koolis (lõpetas kiitusega). Teenis seejärel Frunze-nimelises eskadrillis Ukrainas, aastast 1929 oli Mjasnikovi-nimelise Simferopoli lennukooli instruktor. Õppis 1930–32 Žukovski-nimelises Lennuväeakadeemias, jäeti akadeemiasse adjunktiks, kuid suunati varsti Moskva lähistel Moninos asunud raskepommitajate TB-1 kursuste staabiülemaks. 1933 koolitas Pallo Jeiski merelennukoolis navigaatoreid, 1940 määrati Ivanovo Kõrgema Navigaatorite Kooli ülemaks. Sõja puhkedes ei lastud teda rindele, vaid suunati 1941 uuesti Lennuväeakadeemiasse õppejõuks (õpetas peamiselt lennuväetaktikat). Palve üleminekust tegevväkke rahuldati 1944 ning Pallo määrati Ukraina rinde pommituslennuväe korpuse staabiülema asetäitjaks. 1945 kutsuti taas Lennuväeakadeemia õppejõuks, kellena töötas 20 aastat, olles ühtlasi 1947–66 kateedriülem; aastast 1967 oli Moskva Sõjaajalooinstituudi vanemteadur. Üle 200 tema õpilastest-lenduritest pälvisid sõjas Nõukogude Liidu kangelase nimetuse, nendest üle 20 kahe- ja Ivan Kožedub kolmekordselt. Pallot autasustati Isamaasõja II järgu ordeniga, Lenini ordeni ja 2 Punalipu ordeniga, 1958 ülendati lennuväekindralmajoriks. Olnud 50 kandidaadiväitekirja juhendaja. 1971 käis Pallo esmakordselt Eestis. Maetud Moskvasse. Uurinud pommituslennuväe kasutamist ja navigatsiooni, lennunduse ajalugu. 65 teadustrükist, mis enamasti ilmusid salastatud väljaannetes. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti entsüklopeedia 7, 163 Jõgi, H. Eesti soost kindralid. Tallinn, 1999, 34 Lään V., Tilk, J. Kes on kes Eesti lennunduses. Tallinn, Trt, 2006, 133–134 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Väino Pallum

Väino Pallum (31. juuli 1931 Aru vallas Tartumaal – 10. detsember 2023) oli eesti aiandusagronoom. Väino Pallum oli talupidaja poeg. Lõpetas 1950 Elva Keskkooli, 1955 EPA agronoomiateaduskonna aianduse erialal. Töötas Vabariiklikus Taimekaitsejaamas, sh oli 1966–1969 vanemagronoom-toksikoloog, 1970–1979 vanemagronoom katmikkultuuride taimekaitse alal, 1980–1986 tehnoloogialabori peaagronoom, 1987–1993 labori juhataja, 1994–1995 Riigi Taimekaitseameti (hiljem Taimetoodangu Inspektsioon) järelevalveosakonna nõunik, 1996. aastast oli peaspetsialist. Avaldanud taimekahjustajate tõrje kohta üle 70 teadustrükise, sh üle 10 monograafia ja brošüüri. Uusi insektitsiide. Tallinn, 1967 Katmikala lõikelillede ja ning sibullillede kahjustajad ja nende tõrje. Tallinn, 1981 Potilillede kahjustajad ja nende tõrje. Tallinn, 1983 Avamaalillede haigused ja kahjurid ning nende tõrje. Tallinn, 1986 Aiakultuuride mittenakkushaigused. Tallinn, 1988 Taimekaitse puuvilja- ja marjaaias. Tallinn, 1999, 2. trükk 2001 Köögivilja säilitushaigused ja nende tõrje. // Aiapidjaja aastaraamat. Aiatark. Tallinn, 2000 Taimekaitse köögiviljaaias. Tallinn, 2000 Lillede taimekaitse. Tallinn, 2001 Kartul aias ja köögis (kaasautorid L. Tartlan, T. Niiberg). Tallinn, 2003 Peet aias ja köögis (kaasautorid L. Meensalu, T. Niiberg). Tallinn, 2005 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti aianduse biograafiline leksikon. Tallinn, 1998, 99 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 "Maalehe laureaat: Väino Pallum – taimetohter, kes teab aedade hingeelust kõike". Maaleht, 14. oktoober 2010 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Asta Palm

Asta Palm (aastani 1955 Asta Kruuse; 6. mai 1927 Elva – 14. veebruar 2021 Tallinn) oli eesti arhitekt. Eesti Arhitektide Liidu (EAL) liige. Lõpetas 1945 Tartu 2. Keskkooli, 1951 TPI arhitektuuri erialal, 1958–1962 ETUI aspirant, tehnikakandidaat (1964, TPI), väitekiri "Suurte linnade lähedaste puhketsoonide planeerimise arhitektuursed printsiibid (Tallinna näitel)". Oli 1951–1955 RPI Eesti Maaehitusprojekt arhitekt, 1955–1958 EPA maakorralduse kateedri õpetaja, 1962–1969 ETUI noorem- ja vanemteadur, ühtlasi 1967–1969 kohakaaslusega EPA maakorralduse kateedri vanemõpetaja, 1965–1975 EPA-s sama kateedri vanemõpetaja, 1975–1991 dotsent. Õpetas maa-asulate planeerimist ja maastikuarhitektuuri aluseid, maakorralduslikku ja tehnilist joonestamist. Uurimisvaldkonnad: regionaal-, linna- ja puhkealade planeerimine, nendega seonduvad looduskaitse ja maastikukujunduse probleemid. Uurimistöö tulemusi on rakendatud "Eesti NSV puhkealade generaalplaani" ja "Eesti NSV kompleksse territoriaalplaneerimise skeemi" koostamisel. Eesti Arhitektide Liidu ja ELUS-i liige. 50 teadustrükist, viis õppe-metoodilist vahendit. Eesti NSV kompleksne territoriaalplaneerimise skeem. 11. kd. (kaasautor). Tallinn, 1969 ENSV territoriaalse planeerimise skeem: puhkus, turism ja kuurordiravi. Tallinn, 1970 Eesti NSV puhkealad (kaasautor). Tallinn, 1974 Ajalooline ülevaade asustuse arengust. Tartu, 1983 Asta Palm oli Vabadusristi (VR II/3) ja Läti Karutapja ordeni kavaleri (3. järk) Karl Voldemar Kruuse (Kruse) (1891-1942) vanem tütar. Karl Kruuse koos abikaasa Amanda Kruusega (sünd. Peterson) olid kuni 1940 Elvas kudumistööstuse omanikud. Karl Kruuse oli Elva alevivanem (1934) ja 1939–1940 Elva linnavanema abi. Asta Palmi emapoolne hõimlane ehitusteadlane ja tehnik, TPI professor, akadeemik Leo Jürgenson (1901-1986). Tema abikaasa oli Eesti Põllumajanduse Akadeemia dotsent Lembit Palm (1927-2019). Tema tütred on suurmeistrid akadeemilises sõudmises dr med. Mari Järvelaid ja Reet Palm-Killing, sukeldumisinstruktor Kadri Joa ja Eesti Maaülikooli teadur bioloog Anu Palm. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 102–103 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 104 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 126–127 О деятельности НИИС, 137 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
August Palm

August Palm (20. veebruar 1902 Saue vald, Harjumaa – 2. aprill 1972 Elva) oli eesti kirjandusteadlane ja bibliograaf. August Palm oli talupidaja poeg ja Ille Palmi isa. 1918–1919 oli Vabadussõjas. Lõpetas 1921 Tallinna Õhtugümnaasiumi, 1937 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna kirjanduse ja rahvaluule erialal, sh õppis 1929–1930 Helsingi Ülikoolis. Oli 1922–1923 kooliõpetaja Lüganusel, 1923 gümnaasiumiõpetaja Paides, 1924–1933 literaat Tartus, 1933–1940 õpetaja Tartu koolides, 1940 Õpetatud Eesti Seltsi teadussekretär, 1940–1944 ja 1957–1965 Eesti Kirjandusnuusemi bibliograafiaosakonna juhataja, 1944–1945 KM direktori asetäitja. Arreteeriti NKVD poolt 23. aprillil 1945, oli 1945–1947 poliitvang Vasalemma vangilaagris ja 1947-1951 Kemerovo oblastis Venemaal. Vabanenunult tegi 1951–1957 juhutöid Eestis. Rehabiliteeriti postuumselt 20. juunil 1990. Uurinud peamiselt eesti ärkamisaegset kirjandust, rahvusliku liikumise ajalugu (eriti Carl Robert Jakobsoni tegevust), A. H. Tammsaare ja Eduard Vilde loomingut, käsitlenud ka eesti memuaarkirjandust ja ajakirjanduslikku satiiri, soome kultuurilugu; kirjutanud arvukalt retsensioone, teinud tõlkeid (nendest olulisemad J. Aho "Kas mäletad" (1930), V. Tarkiainen "Aleksis Kivi" (1930), A. Kallio "Elias Lönnrot" (1934)). Tegi hinnatavat tööd KM-s jätkväljaande "Paar sammukest eesti kirjanduse uurimise teed" toimetajana ja bibliograafiaosakonna juhatajana, avardas eesti retrospektiivset rahvusbibliograafiat, arendas edasi eesti raamatuteadust (oli ka 1961 toimunud I raamatuteaduse konverentsi algataja). Aegumatu väärtusega on tema uurimistöö pseudonüümika ja anonüümika vallas (Tartu ja Tallinna raamatukogudes kasutatakse siiani tema 1961 valminud, kuid masinakirja jäänud uurimust "Eesti pseudonüümid"). Osales Eesti Kirjanduse Seltsi, AKÜ, ÕES-i ja muude organisatsioonide tegevuses. Üle 20 teadustrükise, mitu monograafiat. Eesti esimene poliitiline näidend. Tartu, 1930 Soome Kirjanduse Selts 1831–1931. Tartu, 1931 Eesti Kirjanduse Selts 1907–1932. Tartu, 1932 Ärkamisaja olustiku ja ideeproosa ning ajalooliste jutustiste osatähtsus rahva elus. // Raamatu osa Eesti arengus. Tartu, 1935 Villem Reiman: saavutusterohke rahvuslik võitleja. Tartu, 1937 Pseudonüüm meil ja mujal. Tartu, 1959 A. H. Tammsaare: pildikogumik elust ja tööst (kaasautor L. Siimisker). Tallinn, 1978 Trükisõna ja selle saladuste ümber. Tallinn, 1983. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 154 Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn, 1995, (1995), 394-395 Eesti entsüklopeedia 7, 163 Eesti entsüklopeedia 14, 354 Emakeele Seltsi aastaraamat 18. Tallinn, 1972, 269–271 KM arhiiv, f 24, n 1, s 56, 124 Keel ja Kirjandus (1972) 6, 382–383 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ille Palm

Ille Palm (sündinud 10. juulil 1937 Tartus) on eesti klimatoloog ja meteoroloog, kultuuriloo koguja ja tutvustaja. Ille Palm on August Palmi tütar. Lõpetas 1955. aastal Tartu 2. Keskkooli, 1960 Tartu Riikliku Ülikooli geograafiaosakonna, 1969 aspirantuuri, geograafiakandidaat (1974, TRÜ), väitekiri "Inimese biokliima mõnede meteoroloogiliste karakteristikute režiim Eestis". Ta oli 1961–1966 Eesti NSV Hüdrometeoroloogiateenistuse Tartu ja Tallinna aviometeoroloogiajaama vaatleja-sünoptik, 1966–1970 TRÜ geograafia ja füüsilise geograafia kateedri vanemlaborant ja nooremteadur, 1970–1990 noorem- ja vanemteadur, 1991–1992 vaneminsener, 1992–1996 Tartu Ülikooli geograafia instituudi vanemlaborant. Õpetanud sünoptilist meteoroloogiat ja aeroloogiat. Ille Palm on aastakümneid kogunud ja talletanud Eesti kultuuriloos silma paistnud inimeste mälestusi, uurinud ja tutvustanud Tartu vanu kalmistuid, töötanud pikki aastaid kõrvuti Tullio Ilometsaga Tartu Akadeemilise Muinsuskaitse Seltsi juhtimisel. Ille Palm on talletanud mitmete silmapaistvate kultuuri-, haridus-, spordi- ja ühiskonnategelaste mälestusi, kelle hulgas on mitmed Tartu Ülikooli õppejõud, rektor Jüri Kärner, TÜ raamatukogu direktor Laine Peep ja teised raamatukogu töötajad, spordiveteran ja maailmameister Nora Kutti, sporditreenerid August Tähnas ja Meinhard Pukk, spordiveteran ja -treener ning maailmameister Martin Kutman, autosportlane Uno Aava ja paljud teised. Ille Palmi kogutud meenutused ja lood on jääva väärtusega Eesti kultuuriloos. Uurinud klimatoloogiat, sh inimese bioklimatoloogiat ja agrometeoroloogiat, samuti meteoroloogia õpetamise ja -teaduse ajalugu. Ligi 30 teadustrükist. Связь скорости развития ячменя "Мая" с метеорологическими факторами. // TÜ Toim 808 (1988) Meteoroloogia õpetamisest Tartu Ülikoolis aastail 1919–1940. // TALE VIII. Tallinn, 1992 Johannes Letzmann as a lecturer at the University of Tartu. // Meteorology in Estonia in Johannes Letzmann's Times and Today. Tallinn, 1995 Elust ja tööst. Geograaf ja klimatoloog Ants Raik (kaasautor H. Mardiste). Tartu, 2001 Muinsushoidjad. Akadeemilise Muinsuskaitse Seltsi Vilistlasklubi 1989–2004. Tartu, 2004 2020 Tullio Ilometsa muinsuskaitseauhind Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 124 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 276 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kaia Palm

Kaia Palm (sündinud 13. mail 1964 Tartus) on eesti molekulaarbioloog. Kaia Palm on Uno Palmi tütar. Lõpetas 1982 Tartu 2. Keskkooli, 1987 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna, oli 1993–1994 Lõuna-Austraalia Flindersi Ülikooli ja 1995–1998 Karolinska Instituudi doktorant, Ph.D. (molekulaarne neurobioloogia, 1998, Karolinska Instituut, Rootsi), väitekiri "Regulation of neuronal gene expression". Oli 1987–1991 KBFI molekulaarbioloogia labori nooremteadur, 1991–1993 Helsingi Ülikooli biotehnoloogia instituudi ja 1994–1995 Colorado Riikliku Ülikooli (USA) anatoomia ja neurobioloogia instituudi külalisteadur, 1998 Uppsala Ülikooli neurobioloogia instituudi biomeditsiini keskuse järeldoktor, 1998–2001 Cedars-Sinai Meditsiinikeskuse (Los Angeles, USA) teadur, 2003 KBFI teadur, 2003– TTÜ dotsent, 2005– TTÜ geenitehnoloogia instituudi vanemteadur. Uurimisvaldkonnad: geeniekspressiooni regulatsioon närvisüsteemis; transkriptsioonifaktorite toimemehhanismid; inimese tüvirakud, nende erinevate arengusuuna valikute molekulaarsed mehhanismid, samuti vähi diagnostika ja teraapia. 12 teadustrükist, 4 patenti. Multiple promoters direct tissue-specific expression of the rat BDNF gene (kaasautor). // Neuron 10 (1993) 3 Molecular and developmental heterogeneity of fetal and adult human CNS stem cells (kaasautor). // Molecular Brain Res. 78 (2000) Dendritic localization of mammalian neuralized mRNA encoding a protein with transcription repression activities (kaasautor). // Molecular and Cellular Neurosci. 20 (2002) 4 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Kaia Palm Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Lembit Palm

Lembit Palm (14. veebruar 1927 Saue vald, Harjumaa – 31. oktoober 2019 Tartu) oli eesti maakorraldaja ja majandusteadlane. Lembit Palm oli talupidaja poeg Saue valla suurperest. Ta lõpetas 1948 Uuemõisa Põllumajandustehnikumi ja 1952 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna. Majanduskandidaat (1967, Eesti TA), väitekiri "Земля как средство производства и вопросы ее оптимизации (на примере Эстонской ССР)". Oli 1952–1967 EPA geodeesia ja maakorralduse kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1967–1968 NSVL TA Majandusmatemaatika Keskinstituudi Eesti filiaali juhtivinsener ja 1968–1980 laborijuhataja, ühtlasi 1967–1998 EPA/EPMÜ maakorralduse õppejõud kohakaasluse alusel, 1980–1986 MI maakasutamise ökonoomika sektori juhataja ja 1986–1992 vanemteadur, 1992–1993 Tartu Ülikooli geograafia instituudi inimgeograafia õppetooli vanemteadur. Tähtsamad loengukursused: maakorralduse teaduslikud alused, geodeesia, maakasutamise ökonoomika, maakorralduslik projekteerimine, looduskasutuse organiseerimine valla tasemel. Uurinud peamiselt maakorraldaja kui akadeemilise haridusega professionaali kutsetööks vajaliku ratsionaalse teadusliku aluse kujunemist. Uurimuse tulemusi on kasutatud maakorraldusinseneride ja agronoomide ettevalmistamisel. 65 teadustrükist, õppevahendid. Maakorralduse alused. I–II. Tartu 1965–1966 Maakorralduse prognoosimise ülesandeid (kaasautor S. Masikmäe). Tallinn 1980 Kollektiivne ja ühemehemõistus põllul. // Sotsialistlik Põllumajandus (1984) 6 Maakorraldusteaduse teoreetilised ja metodoloogilised probleemid. Tartu 1987 Теоретические и методологические проблемы землеустройства. // АН ЭССР. Ин-т экономики. Тлн 1987 Maareformi süvamehhanismid. // Akadeemia (1991) 9 Pool sajandit kiiret muutumist ja iseendaks jäämist [maakorralduse erialast EPA-s ja EPMÜ-s]. // Missioon läbi aegade. Tartu 2001 Henn Elmeti raamatust veerand sajandit peale selle ilmumist. // Geodeet (2002) 26 Tema lell oli kirjandusteadlane August Palm ja lelletütar klimatoloog Ille Palm ja lellepoeg matemaatik Reedik Palm (1933-1974), Tema abikaasa on arhitekt ja Eesti Maaülikooli õppejõud Asta Palm. Tema tütred on suurmeistrid akadeemilises sõudmises dr med. Mari Järvelaid ja Reet Palm-Killing, sukeldumisinstruktor Kadri Joa ja Eesti Maaülikooli teadur Anu Palm. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Tartu 1981. Lk 103 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987. Lk 124 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Tartu 1991. Lk 104–105 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Tartu 1996. Lk 127 Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn 2000. Lk 351 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Mari-Ann Palm

Mari-Ann Palm (sündinud 24. veebruaril 1942 Tallinnas) on Eesti filoloog. Mari-Ann Palm on pangaametniku tütar. Ta lõpetas 1960 Haapsalu 1. Keskkooli, 1966 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna võõrfiloloogia osakonna saksa keele erialal, 1968–71 aspirant, magister (1999, TÜ), väitekiri "Polysemie und Desemantisierung (dargestellt am Beispiel des Verbs geben)". Palm oli 1966–68 TRÜ saksa keele kateedri õpetaja, 1971–72 õpetaja, 1972–74 saksa filoloogia kateedri õpetaja, 1974–92 vanemõpetaja. 1993–2012 oli ta TÜ germaani-romaani filoloogia osakonna saksa filoloogia õppetooli lektor. Ta on õpetanud praktilist saksa keele grammatikat, saksa keele teooriat ja stilistikat; koostanud õppevahendeid. Uurimisvaldkonnad: peamiselt saksa keele tegusõnade tähenduse ja mitmetähenduslikkusega seotud problemaatika, kontrastiivsed uuringud peamiselt saksa-eesti keele valdkonnas; osaleb saksa-eesti verbide rektsiooni sõnaraamatu koostamise projektis. 18 teadustrükist. 2007 Tartu Ülikooli medal 2012 Tartu Ülikooli aumärk Wiedergabe der Streckformen der deutschen Sprache im Estnischen. // TÜ Toim 544. Linguistica XIII, 1980 Stilistische Mittel der deutschen Sprache. Tartu, 1983 Feste Wortverbindungen als Stilmittel. Tartu, 1988 Use of Functional Verbs in Works of Fiction. // J. Quantitative Liunguistics 4 (1997) Mõningaid probleeme grammatilise informatsiooni edastamisel kakskeelses sõnaraamatus saksa ja eesti keele näitel (kaasautor A. Arold). // Toimiv keel II. Töid rakenduslingvistika alalt. Tallinn, 2004 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 234 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 124 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Mari-Ann Palm Eesti Teadusinfosüsteemis "Õnnitleme: Mari-Ann Palm 65" UT, 22. veebruar 2007 "Mari-Ann Palm 70" UT, 3. veebruar 2012 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Natalia Palm

Natalia Palm (sündinud 3. mail 1953 Tartus) on Eesti keemik. Natalia Palm on Viktor Palmi tütar. Lõpetas 1970 Tartu 4. Keskkooli, 1975 Tartu Riikliku Ülikooli keemia osakonna, mag (1997, TÜ), Ph.D. (2001, TÜ), väitekiri "Specification of the minimum, sufficient and significant set of descriptors for general description of solvent effects". Oli 1975–92 TÜ orgaanilise keemia kateedri keemilise kineetika ja katalüüsi labori nooremteadur ja teadur, 1993– keemilise füüsika instituudi teoreetilise keemia õppetooli teadur. Uurimisvaldkond: solvendi ja struktuuri mõju keemilistele reaktsioonidele. 20 teadustrükist. 2013 Tartu Ülikooli aumärk Electrostatic Model of Intramolecular Interactions. I. Basic Principles and their Application to Formation Entalpies of Alkanes, Cyclohexane and Adamantane (kaasautor V. Palm). // Реакц. способн. орган. соедин. 391 (1973) 10 Determination of the Kinetic-Equilibrium Parameters of the Reaction of Triphenylaluminium with Benzophenone (kaasautor V. Palm). // Org. React. 133 (1985) 22 Oluliste solvendiparameetrite komplekti täpsustamine solvendiefektide kirjeldamiseks. Tartu, 1997 Chek of a Modified Approach to Solvent Effects by Processing of an Extended Set of Solvent-Dependent Data Series. III. The Results of Statistical Treatment for the Individual Processes (kaasautor V. Palm). // Ж. орг. xимии (2001) 37 Modification of data processing and interpretation of results related to the use of multiparameter correlation analysis. Introduction of additional characteristics and criterions. I. Application to the treatment of solvent effects (kaasautorid V. Palm, T. Tenno). // J. Phys. Org. Chem. (2004) 17 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 124 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Natalia Palm Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.