laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
VEDIT

Vedit on tekstiredaktor, millest on olemas versioonid nii Windowsi kui ka MS-DOS-i jaoks. Vedit võimaldab redigeerida praktiliselt igat tüüpi faile, kaasa arvatud binaarfaile ning ka mitme gigabaidiseid faile. Programm on väga võimalusterohke, aga võtab väga vähe ruumi ning on väga kiire. Vedit (Visual Editor) on Ted Greeni kirjutatud aastal 1979. 1980. aastal andis CompuView välja kommertsversiooni operatsioonisüsteemi CP/M jaoks. Kui IBM hakkas tootma PC-sid, oli Vedit 1982. aastal üks esimesi programme sellele platvormile. Mõne aastaga sai Veditist sisuliselt standardne tekstiredaktor. Vedit kohandati eesti keele jaoks ning oli alates 1988. aastast kasutusel toonases EKP KK Kirjastuse trükikojas. Selles programmis loodi ja toimetati toimetustes või trükikoja arvutitöötlusosakonnas tekstid, mis pehmeketastel sisestati ajalehtede küljendusarvutisse kasutamiseks küljendusprogrammiga Ventura Publisher. Seoses küljenduse üleminekuga trükikojast ajalehtede toimetustesse kadus Vedit järk-järgult kasutusest ja 1990. aastate teisel poolel olid ajalehetoimetused enamasti üle läinud Wordile. 1989. aastal CompuView suleti ning sellest ajast arendab programmi Greenview Data. Esimene Windowsi versioon ilmus 1997. aastal, 32-bitine Windowsi versioon 1998 ja 64-bitine 2003. aastal. Nüüdseks on loobutud programmi arendamisest ja müümisest teistele operatsioonisüsteemidele peale Windowsi ja DOS-i. Loobutud on näiteks nii UNIX-i, QNX-i versioonidest ning 2008. aastast lubatakse vabalt jagada vanu CP/M-i ja CP/M-86 programmiversioone. Vedit on kasutatav ainult klaviatuuriga, failihalduseks kasutati Norton Commanderi, hästi on kasutatav ka FAR manageriga. Eesti Päevalehe toimetuses loodi teisendusprogramm, mis võimaldab Veditis loodud teksti teisendada Word 6.0 tekstiks. Wordis loodud teksti teisendamine Veditisse oli veidi keerulisem, aga samuti võimalik. Vediti failid võtavad vähe ruumi, sest faili maht vastab enam-vähem tähemärkide arvule. Veditis on kiri etteantud suuruse ja kujuga ning tähemärgid on ühelaiused nagu masinkirjas. See vähendab nn trükivigade tekkimise tõenäosust ja kergendab nende märkamist toimetamisel. Programmi kasutusjuhend on eestikeelne. Tekstitöötluse käigus antud käsud, näiteks paks või kaldkiri, sõrendus ja allajoonimine tõstavad muudetud teksti vastava värvusega esile. Samuti on võimalik kasutada muid levinud tekstitöötlusvõtteid, näiteks teksti osi kopeerida või ümber paigutada. Ametlik veebileht
Üldpikkus (laevandus)

Üldpikkus ehk kogupikkus (inglise keeles length overall, lühend LOA) on vahekaugus meetrites laeva ahtri- ja vööripoolse punkti vahel. Vöör hõlmab kere veekindlaid konstruktsioone, pakki ja umbreelingut, kuid mitte pukspriiti ja kaitsereelingut. Ahter hõlmab kere veekindlaid konstruktsioone, ahtripeeglit, puppi, traali rampi ja umbreelingut, kuid mitte kaitsereelingut, käiturit, roolilehte, tuukritreppi ja platvormi. Riigi Teataja: § 2. Mõisted, 24) kogupikkus ehk üldpikkus üldpikkus, Inglise-eesti meresõnaraamat, eki.ee
Ventura Publisher

Ventura Publisher on küljendustarkvara. Ventura Publisher võeti Tallinnas EKP KK Kirjastuse trükikojas kasutusele 1988. aastal. Eesti ajalehtede üleminek tinalaolt ja -küljenduselt arvutitöötlusele algas just selle programmiga ning kaasneva tekstiprogrammiga Vedit. Sedamööda, kuidas trükikoja arvutitöötlusosakond õppis programmi kasutama, läksid arvutilaole ja -küljendusele üle esmalt väiksema trükiarvuga ajalehed ja nädalalehed. Esimese päevalehena hakati Tallinnas arvutil küljendama Päevalehte 1990. aastal, viimasena loobus tinalaost Rahva Hääl. Millalgi 1990. aastate keskel loobuti Ventura Publisherist ning ajalehti hakati küljendama Adobe PageMakeriga.
San Benedetto del Tronto

San Benedetto del Tronto on linn Itaalias Marche maakonnas Ascoli Piceno provintsis. San Benedetto del Tronto sai linnaõigused vabariigi presidendi 2000. aasta 25. oktoobri dekreediga. Linn asub Aadria mere rannikul paari kilomeetri kaugusel Abruzzo maakonna piirist. Linna esimene kirjalik mainimine aastal 998. San Benedetto del Tronto piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Acquaviva Picena, Grottammare, Martinsicuro (TE), Monteprandone. http://dawinci.istat.it/jsp/MD/dawinciMD.jsp?a1=m0GG0c0I0&a2=mG0Y8048f8&n=1UH92M07SE4&v=1UH0D807SE40000, vaadatud 28.06.2021. https://demo.istat.it/?l=it "Welcome to San Benedetto del Tronto" [Tere tulemast San Benedetto del Trontosse] (itaalia, inglise ja saksa). Linnavalitsus. Vaadatud 27. augustil 2016. Linna ametlik koduleht (itaalia, inglise ja saksa keeles)
Muusikaelu

Muusikaelu on muusikaga seotud kultuuri osa. Paljudel muusikaelu osadel on loomemajanduslik väärtus. Muusikaelu koosneb tegevusaladest, millega on seotud üksikisikud, kollektiivid ja organisatsioonid: muusikaelu organiseerimine: muusikaelu organisaatorid, muusikamänedžerid, produtsendid muusikaõpetus: muusikaõppeasutused, milles tegutsevad muusikapedagoogid ja muusikaõppurid muusika-alase informatsiooni kogumine, süstematiseerimine ja kättesaadavaks tegemine: muusikaraamatukogud, muusika infokeskused, milles tegutsevad muusikateadlased, bibliograafid, informaatikud muusikauurimine: muusika uurimise asutused, milles tegutsevad muusikateadlased muusikakirjastamine: muusikakirjastused, milles tegutsevad muusikateadlased, noodigraafikud helilooming: heliloojad ja arranžeerijad muusika interpretatsioon: muusikateatrid, orkestrid, koorid, ansamblid, milles tegutsevad muusika interpreedid muusikakriitika: muusikakriitikud muusikainstrumentide valmistamine ja korrashoid: pillimeistrid, pillide parandajad ja häälestajad helisalvestus: helirežissöörid muusikatarvete (noodid, helikandjad, pillid jne) kaubandus: müüjad, turueksperdid Eesti Vabariigis koordineerivad muusikaelu: Kultuuriministeerium, milles töötab muusikanõunik Haridus- ja teadusministeerium: riiklike muusikaõppeasutusete ülalpidamine kohalikud omavalitsused: huvikoolide ülalpidamine loomeliidud ja muud erialaliidud Eesti Vabariigis korraldavad ja rahastavad muusikaelu: Kultuuriministeerium ja teised riigieelarvelised asutused (näiteks Kultuurkapital, Hasartmängumaksu Nõukogu, riiklikud muusikateatrid Rahvusooper Estonia ja RAT Vanemuine, riiklik kontserdiorganisatsioon RE Eesti Kontsert) kohalikud omavalitsused sihtasutused (näiteks Eesti Rahvuskultuuri Fond) eraõiguslikud kontserdikorraldajad muusika Lõhmus, Marko 1990: "Regionaalne isemajandamine -- regionaalne muusikakultuur", Scripta Musicalia nr.2, 1990, 1-2
Muusikakriitik

Muusikakriitik on isik, kes tegutseb muusikakriitika valdkonnas. Muusikakriitikute loend
Hinnang

Hinnang (inglise keeles evaluation) on hindamise tulemusel saadud arvamus või otsustus objekti kohta. Hinnang võib põhineda objektiivsetel andmetel, hindava isiku kogemustel, tähelepanekutel või vaatlustel. Hinnangu andmise protsess on hindamine, mille käigus hinnatavat objekti võrreldakse hindava subjekti kehtestatud väärtuste skaalaga. Hinnangu saamiseks võib kasutada mitmesuguseid hindamismeetodeid. Objektile antud püsiv hinnang moodustab objekti väärtuse.[viide?] Hinnangute tingimine
Kalisz Pomorski

Kalisz Pomorski (saksa keeles Kallies) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Drawsko Pomorskie maakonnas, Kalisz Pomorski valla halduskeskus. Nimest hoolimata ei asu Kalisz Pomorski mere kaldal. Mereni jääb sadakond kilomeetrit. Looduslikult asub linn Myślibórzi järvedelaval 115 m üle merepinna ja sealkandis on palju väikseid järvi. Linna pindala on 11,89 km². Linna läbivad maantee ja raudtee, mida mööda saab sõita lääne poole Stargardi kaudu Szczecinisse ja ida poole Piła kaudu Bydgoszczisse. 1939 toimunud väljakaevamiste ajal leiti umbes 3000 aasta vanune aare ning 3. ja 4. sajandist pärinevad urnmatuse hauad. 13. sajandi keskpaigas asustas Brandenburgi markkrahv tungi käigus itta Kalisz Pomorski kanti sakslasi, kes asutasid oma asula. See sai saksakeelse nime Kallies. 1303 sai see juba Magdeburgi linnaõiguse. Linn sai söe ja pigiga kauplemise õiguse ning kogus küllaldaselt raha linnale kindlustuste ehitamiseks. 1350 sai rüütel Henning von Wedell Kalliese läänina endale. 1378 läks linn Güntersbergide perekonnale, kes valitses linnas kuni 1731. aastani. 1402–1455 kuulus linn Saksa ordule, seejärel Brandenburgi Neumarki. Orduajal rüüstasid Poola väed linna 3 korda ja iga kord panid nad linna põlema. 1623 tabas linna katk ning 1683 ja 1771 hävis linn tulekahjus niivõrd põhjalikult, et 1777 algas linna taastamine Preisimaa kuningakoja finantsabiga. Linna tänavavõrk kavandati nullist peale. 1816 toimus Preisimaal haldusreform, mille tulemusel Kallies arvati Pommeri provintsi Koslini ringkonda Dramburgi kreisi. 1. septembril 1888 sai linn raudteeühenduse. Peatselt järgnesid uued liinid ja 1900. aastaks oli senine väike küla muutunud umbes 3000 elanikuga raudteesõlmeks. See kujundas ümber kogu linna majanduse: kui seni oli asula peamiseks majandusharuks olnud riide tootmine, siis nüüd sai selleks lubjakivi ja tsemendi tootmine. 1927 suleti viimane riidevabrik. Pärast Esimest maailmasõda suurenes linnaelanike arv märgatavalt ja rajati uued linnaosad. Kalliesi asusid elama sakslased Poolale loovutatud aladelt Posenist ja Lääne-Preisimaalt. 1924 algas linna elektrifitseerimine. Viimase suurprojektina enne uut maailmasõda valmis 1935 uus raekoda. 1938 viidi Kallies koos kogu Dramburgi kreisiga vastloodud Poseni-Läänepreisi piirimargi koosseisu. Saksa aeg lõppes linnas 1945. aasta veebruaris. Linna ümber toimusid ägedad lahingud, milles linn põhiosas hävis. Enamik linnaelanikest oli põgenenud juba varem, ülejäänud küüditati Poola valitsuse poolt, kelle kontrolli alla linn pärast sõda läks. Ühtlasi hakkas ta kandma Kalisz-Pomorski nime, et eristada teda Suur-Poola vojevoodkonnas olevast Kaliszist, mis on märksa suurem linn. Tänapäevane raekoda valmis 1968. Kalisz-Pomorski sõpruslinnad on Kaltenkirchen ja Torgelow, mõlemad Saksamaalt. Suur maailma atlas, lk. 57. Linna koduleht (poola, saksa ja inglise keeles)
Lugo provints

Lugo provints on provints Hispaanias Galicia autonoomses piirkonnas. Lugo provints piirneb kirdes Astuuria autonoomse piirkonnaga ning kagus Leóni, lõunas Ourense, edelas Pontevedra ja läänes A Coruña provintsiga. Põhjast piirab teda Atlandi ookeani kuuluv Biskaia laht. Provintsi idaosas on Macizo Galaico mäed. Sinna ulatuvad ka Kantaabria mäed. Kantaabria mägedes Lugo ja Leóni provintsi piiril on Lugo provintsi kõrgeim tipp, 1987 m kõrgune Cuina mägi. Provintsi suurim jõgi on põhjast lõunasse voolav Miño, mis suubub Atlandi ookeani Hispaania ja Portugali piirijõena. Vastassuunas, lõunast põhja voolavate jõgede seas on suurimad Navia ja Eo, millest esimene suubub ookeani Astuurias ja teine Lugo provintsis. Provintsi keskus on Lugo. Suuremad asulad on veel Monforte de Lemos, Viveiro, Ribadeo, Vilalba, Sarria, Burela ja Chantada. Kokku on provintsis 67 valda, millest 10 elanike arvult kõige suuremat on toodud juuresolevas tabelis. Lugo provintsi aasta keskmine temperatuur on +11,2 °C, jaanuaris +7,9 °C, augustis +19,8 °C. Aastas sajab keskmiselt 942 mm, sealhulgas jaanuaris 68 mm ja augustis 3 mm sademeid. Aastas paistab päike keskmiselt 1895 tundi, sealhulgas jaanuaris 96 ja augustis 258 tundi. Guía Oficial de Campings. TURESPAÑA. Secretaría de Estado de Comercio y Turismo, Ministerio de Economía. Madrid 2003, lk 423. https://www.ine.es/jaxi/Datos.htm?path=/t20/e245/p08/l0/&file=03002.px Suur maailma atlas, lk 60.  Lugo provints – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mõtlev Mees

See artikkel räägib auhinnast. Skulptuuri kohta vaata artiklit Mõtlev mees (skulptuur). Mõtlev Mees on 2002. aastast väljaantav Mustamäe linnaosa auhind. Auhind antakse enim kohalikku elu mõjutanud inimesele või inimrühmale. Selleks on pronkskuju "Mõtlev mees", mille autor on Tauno Kangro. Kujuke on Männipargis oleva skulptuuri vähendatud koopia. Auhinna pälvinuid: 2002 Mustamäe Laste Loomingu Maja 2002 Andres Keevallik 2002 Merike Martinson 2003 Endel Lippmaa 2003 Mallika Koel 2003 TTÜ Tantsuansambel „Kuljus" 2004 Eesti Kujurite Liit 2004 Ülo Jaaksoo 2005 Heino Harak 2005 Tatjana Fomina 2006 Oleg Gross 2006 Tallinna Tehnikagümnaasium 2007 Andres Ellamaa 2007 Liivaku lasteaed 2008 Ilme Trepp 2008 Spordiklubi "Sinimäe" 2009 Maris Lang 2009 Coca-Cola HBC Eesti AS 2010 Tallinna Mustamäe Humanitaargümnaasium 2012 Tallinna Tehnikaülikool, Leibur, Ülle Asur 2013 MTÜ Rahvakoolitus Elu Mustamäe linnaosa ajaleht, November 2006. a. Nr 10 (152). Mustamäel jagati Mõtlevaid Mehi. Mente et Manu, 24. september 2002. Mustamäe linnaosa andis Coca-Colale "Mõtleva mehe" auhinna Mustamäe linnaosavalitsus jagas tunnustust silmapaistvatele linnakodanikele.
Ourense provints

Ourense provints on provints Hispaanias Galicia autonoomses piirkonnas. Piirneb lõunas Portugaliga. Provintsi keskus on Ourense. Provints jaguneb 92 vallaks. Ourense provintsi aasta keskmine temperatuur on +14,9 °C, jaanuaris +8,3 °C, augustis +22,3 °C. Aastas sajab keskmiselt 833 mm, sealhulgas jaanuaris 98 mm ja augustis 18 mm sademeid. Aastas paistab päike keskmiselt 1983 tundi, sealhulgas jaanuaris 81 ja augustis 270 tundi. Guía Oficial de Campings. TURESPAÑA. Secretaría de Estado de Comercio y Turismo, Ministerio de Economía. Madrid 2003 https://www.ine.es/jaxi/Datos.htm?path=/t20/e245/p08/l0/&file=03002.px  Ourense provints – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tarragona provints

Tarragona provints on provints Hispaanias Kataloonias Vahemere ääres. Tarragona provints on jagatud 10 maakonnaks ja 183 vallaks. Provintsi suurimad linnad on Tarragona, Reus, Tortosa ja El Vendrell. Tarragona provintsi aasta keskmine temperatuur on +15,7 °C, jaanuaris +8,9 °C, augustis +23,5 °C. Aastas sajab keskmiselt 542 mm, sealhulgas jaanuaris 35 mm ja augustis 54 mm sademeid. Aastas paistab päike keskmiselt 2551 tundi, sealhulgas jaanuaris 166 ja augustis 263 tundi. Guía Oficial de Campings. TURESPAÑA. Secretaría de Estado de Comercio y Turismo, Ministerio de Economía. Madrid 2003 Instituto Nacional de Estadística, vaadatud 3.09.2021.  Tarragona provints – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Tarragona provintsi koduleht
Jaotuskromatograafia

Jaotuskromatograafia hõlmab ainete segude kromatograafilise lahutamise neid meetodeid, milles korduvad sorptsiooni ja desorptsiooni protsessid toimuvad õhukeses vedeliku kihis (statsionaarne faas), mis on kantud kromatografeerimiseks kasutatavale tahkele adsorbendile või kapillaarkolonni seinale või kromatograafilisele paberile. Spetsiaalselt vedelikuga töötlemata adsorbendi või paberi korral on enamasti tegemist sellel adsorbeerunud veega ja sel juhul realiseerub ainete jaotuskromatograafiline lahutamine. Ainete segu kantakse eluendiga läbi kolonni ja komponentide spetsiifilise interaktsiooni tõttu täidise pinnal oleva vedelikuga liiguvad komponendid edasi erinevate kiirustega ja väljuvad kolonnist eri aegadel. Kui segada aine vesilahus vedelikuga, mis veega ei segune (vastastikku lahustumatud), siis võib osa vees lahustunud ainest lahustuda teises lahustis. Seega lahustunud aine jaotub kahe solvendi vahel. Näiteks molekulaarne jood I2 lahustub vees väga halvasti, kuid tetraklorometaanis (CCl4) väga hästi ning vesi ja CCl4 teineteises ei lahustu. Aine jaotumist kahe lahusti vahel nimetatakse solventekstraktsiooniks. Kromatograafia Solventekstraktsioon
Beverly Aadland

Beverly Elaine Aadland (16. september 1943 – 5. jaanuar 2010) oli USA filminäitleja. Beverly Aadland andmebaasis IMDb
Klaköör

Klaköör (prantsuse keeles claqueur, 'plaksutaja') on palgatud plaksutaja, kes vastavalt palkaja tellimusele avaldab kas "vaimustunult" kiitust, provotseerides publikut plaksutama, või segab esitust käratsemisega. Klaköörlus sai alguse 1820. aastate Pariisis, kui monsieur Sauton tellis raha eest n-ö etenduse edu kindlustuse (assurance de succès dramatique). Pariisi žargoonis nimetati kutselisi klakööre "kroonlühtrirüütliteks" (chevaliers de lustre). Klakööridele leidus palju tellijaid, sest see nähtus läks moest alles 20. sajandi esimesel veerandil. Klakööride ülesanded olid jaotatud mitme spetsialiseerunud isiku vahel: imetlejad (tapageurs), kelle ülesandeks oli ägedalt plaksutada; asjatundjad (connaisseurs), kelle ülesandeks oli pillata ettekande ajal positiivseid arvamusi; naerjad (rieuers), kes nakatasid ümberolijaid oma "spontaanse" naeruga; ulgujad (pleureurs), kelle ülesandeks oli liigutavate stseenide ajal nuuksuda; kõdistajad (chatouilleurs), kes väljendasid enne etenduse algust ning vaheaegadel oma positiivseid elamusi ja tundeid; kuumakskütjad (chauffeurs), kes seisid päev otsa etenduse kuulutuste ees ja kiitsid möödujatele etendust: veel-kord-veel-kord-hüüdjad (bisseurs), kelle ülesandeks oli pärast etenduse lõppu karjuda "braavo!" ja "veel kord!" Ülekantud tähenduses võib klakööriks nimetada ka ülemäära entusiastlikku isikut, kes midagi üle mõistuse palju kiidab. Sellisel tegevusel on tavaliselt negatiivne tähendus, kuna isik suhtub kiidetavasse objekti kas kriitikata või on tema kiituse taga omakasupüüdlikud huvid.
Kose alevik

Kose on kahe aleviku nimi Eestis: Kose, alevik Harju maakonnas Kose vallas Kose, alevik Võru maakonnas Võru vallas Kose (täpsustus)
Histrodamus

Histrodamus on eesti ajalooportaal, mis avati 22. jaanuaril 2010 ja mis on kättesaadav veebiaadressilt histrodamus.ee. Histrodamuse nimi tuleneb prantsuse ettekuulutaja Nostradamuse nime ja ladinakeelse sõna Historia ('ajalugu') kokkusulatamisest. Selle esmaseks eesmärgiks on Eesti ajaloo, kultuuri ja geograafia selgitamine, tutvustamine ja populariseerimine läbi interaktiivsete Eesti kaardil esitatavate lugude. Histrodamust on võimalik kasutada eesti, inglise ja vene keeles. Histrodamuse idee autor on Jaanus Vihand. Projekt valmis paljude osapoolte koostöös: selle tellija oli OÜ Histrodamus ning tehnilise toe koostasid Webmedia (Nortal) ja Regio (Reach-U). Histrodamuse edasine haldaja ja arendaja oli aga MTÜ Eesti Elava Ajaloo Keskus. Histrodamuse loomist toetas lisaks erakapitalile ka Kodanikuühiskonna Sihtkapital (KÜSK). Samuti toetati ajalooportaali läbi teaduse populariseerimise riikliku projektikonkursi. Histrodamuse esialgne sisu valmis peamiselt Tartu Ülikooli ajaloolaste kaasabil. 2010. aasta märtsi alguseks oli Histrodamuses ligi 140 lugu, mis oli jaotatud 11 erineva valdkonna alla. 2010. aastal võitis Histrodamus peapreemia Eesti teaduse populariseerimise konkursil kategoorias "teaduse ja tehnoloogia populariseerimine audio-visuaalse ja elektroonilise meedia abil". 2014. aastal kuulutas kohus välja Histrodamuse pankroti. Histrodamuse projekti tutvustus toetatud projektide lehel (2009 : Head ideed) Kodanikuühiskonna Sihtkapital Teaduse populariseerimise riikliku projektikonkursi 2013. a tulemuste kinnitamine Varasemad tulemused Eesti teaduse populariseerimise auhinnad Kohus kuulutas välja Histrodamuse pankroti Delfi Ärileht, 25. veebruar 2014 histrodamus.ee Ärimees lõi ainulaadse internetikeskkonna ajaloohuvilistele Postimees, 10. detsember 2009 Ettevõtja lõi unikaalse internetikeskkonna ajaloohuvilistele ERR, 10. detsember 2009 Sihtkapitali toel valmis veebikeskkond ajaloosündmustest Postimees, 3. veebruar 2010 Algas osaluskonkurss «Hea Eesti ajalugu» ERR Novaator, 11. jaanuar 2012 Nortal nõuab kohtus ärimeeste loodud ajalooportaali pankrotti Postimees, 15. jaanuar 2014 Kohus kuulutas välja Histrodamuse pankroti Delfi Ärileht, 25. veebruar 2014
Édouard Séguin

Edouard Séguin (20. jaanuar 1812 Clamecy, Nièvre, Prantsusmaa – 28. oktoober 1880 New York) oli prantsuse arst ja õpetaja, vaimupuudepedagoogika rajaja. Üliõpilasena oli ta prantsuse arsti Jean Marc Gaspard Itardi õpilane. Seguin oli veendunud, et kõik inimesed, hoolimata oma kaasasündinud puuetest ja haigustest, on võimelised õppima. Tema tööd näitasid, et õpetamise abil on võimalik tugevdada füüsilist keha ja arendada sensomotoorset koordinatsiooni ka kõige raskematel patsientidel. 1837. aastal hakkas Seguin külastama Salpetriere'i varjupaika Pariisis, kus oli palju vaimupuudega lapsi, ning püüdis neid õpetada. 1839 rajas ta Pariisis vaimupuudega laste kooli. See oli esimene taoline kogu maailmas, millest hiljem võtsid eeskuju paljud teised. 1846 ilmus Seguinilt esimene õpik "Traitement moral, hygiène et éducation des idiots", kus ta ei teinud olulist vahet puuetega ja puueteta laste õpetamisel. Seguin sattus 1848. aastal seoses Prantsusmaa poliitilise olukorra muutusega ebasoosingusse ja emigreerus 1850 Ameerika Ühendriikidesse. Ta leidis esialgu Clevelandis tööd arstina, kuid juba 1854 rajas ta esimese raske vaimupuudega laste kooli New Yorki. Ta nimetati kooli Pennsylvania Training School for Idiots juhiks. 1861 sai Seguin meditsiinidoktori kraadi. Arstina on ta uurinud loomade termomeetria probleeme ja töötas välja füsioloogilise termomeetri. Tema pedagoogikaideed vajusid Euroopas peagi unustusse. Alles aastal 1900 avastas Itaalia arst ja õpetaja Maria Montessori need uuesti ning asus neid laiemalt tutvustama. Seguini ideedest sai ainest ka montessori pedagoogika. Édouard Séguin, Traitement moral, hygiène et éducation des idiots. Paris 1846 Édouard Séguin, Report on Education. Vienna International Exhibition 1873. Washington 1875. Biographisches Lexikon hervorragender Ärzte New World Encyclopedia Britannica
Harju Mehed

Harju Mehed on Harjumaalt pärit meesansambel, mis viljeleb arhailist meestelaulu. Lauldakse põhiliselt regilaule, aga ka uuemaid rahvalaule üle kogu Eesti. Ansambli repertuaaris on valdavalt meestelaul. Nimi Harju Mehed tekkis 2006. aasta mais. Selleks ajaks olid mehed juba mitmel pool laulmas käinud, aga kui küsiti nime, keda välja kuulutada, siis seda polnud. Et kõik mehed elasid Harjumaal, siis pakutigi välja nimi Harju Mehed. Sama nime pakkusid välja kaks inimest teineteisest sõltumatult. Harju Meeste liikmed olid Arhailise Meestelaulu Seltsi asutajad. Koos on nad teinud õpitubasid ja lauluõhtuid sadadele meestele ja naistele. Harju Mehed on laulnud paljudel üritustel Eestis ja väljaspoolgi. Lauri Õunapuu Tiit Saare Jako Reinaste Siim Sarv Timo Kalmu Jaan Sarv Viljar Saare
LG Group

LG Group on Lõuna-Korea suuruselt kolmas kontsern, mis toodab elektroonika-, keemia- ja telekommunikatsioonitooteid. LG-l on tütarettevõtted LG Electronics, LG Display, LG Telecom ja LG Chem, mis tegutsevad enam kui 80 riigis. LG Groupi asutas Koo In Hwoi 1947. aastal nimega Lak Hui Chemical Industrial Corp., mis kannab tänapäeval nime LG Chem. Sellest sai 1952 esimene Korea ettevõte, kes asus tootma plasttooteid. Seda nime hääldatakse umbes nagu ingliskeelset sõna lucky ja kaubamärgi Lucky all müüdi siseriiklikult mitmesuguseid majatarbeid, näiteks seepe, tualetipuhastusvedelikke ja teisigi hügieenitooteid, ent kõige tuntum on Lucky hambapastamargina. 1958 asutati tütarettevõte Goldstar Co Ltd, mis töötab tänapäeval nime LG Electronics all. Lõuna-Korea esimese ettevõttena alustas Goldstar 1959 raadiote, 1961 telefonide, 1965 külmkappide, 1966 mustvalgete telerite ja 1969 pesumasinate tootmist. Müüdi ka majatarbeid ja tarbeelektroonikat. Konkureerimaks paremini Lääne turuga, võeti 1995 endale uus nimi LG. See tulenes sõnadest Lucky Goldstar, kuid viimastel aastatel on ettevõte seostanud seda pigem motoga "Life's Good" ("Elu on hea"). 2009 omandas LG domeeni LG.com. LG on üks 59 suurkorporatsioonist, millele kuulub kahetäheline domeeninimi. Alates 2001 kuulus LG-le kaks ühisettevõtet koos Philipsiga: LG Philips Display ja LG Philips LCD. 2008. aasta lõpus müüs Philips oma osaluse neis ettevõtetes maha. Nortel Networksiga moodustas LG ühisettevõtte LG Nortel Co. Hitachiga moodustas LG ühisettevõtte Hitachi-LG Data Storage, mis toodab optilisi andmekandjaid, näiteks DVD-ROM-me ja CD-kirjuteid. 1989 omandas LG Sŏuli pesapalliklubi LG Twins ja 1999 USA televisiooniettevõtte Zenith Electronics. LG overview. lgcorp.com. Vaadatud 16.08.2014. LG koduleht (inglise keeles)