laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kalju Ruuven

Kalju Ruuven (3. detsember 1919 Võrumaa – 30. aprill 1996 Otepää) oli eesti näitejuht. Õppis Linnamäe algkoolis, hiljem Otepääl käsitööd. Alustas teatritegevust harrastusnäitlejana Vana-Otepää näiteringis. Mõne aja pärast sai kultuurimaja ja näiteringi juhatajaks. 1957. aastal asutas Otepää Rahvateatri ja juhatas selle tööd kuni surmani 1996. aastal. Mängis Teele isa filmis "Suvi" (1976), tegi kaasa ka telemängufilmis "Tants aurukatla ümber". 1962 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane 1995 Eesti Vabariigi kultuuripreemia Heino Torga. Kalju Ruuven – 60. Kultuur ja Elu, nr 12, 1979 Eesti filmi andmebaas. Kalju Ruuven
Vaike Vahi

Vaike Vahi (9. mai 1928 Alūksne – 28. detsember 1998 Tallinn) oli eesti pianist ja muusikapedagoog. Juba algkoolis õppides käis klaveritundides Tallinna konservatooriumi õppejõu Aino Kõrbi juures, hiljem Erika Franzi juures. Aastatel 1946–1951 õppis Tallinna Riiklikus Konservatooriumis professor Bruno Luki klaveriklassis. Töötas õpingute kõrvalt professor Aleksander Arderi lauluklassis klaverisaatjana. 1948–1952 oli Tallinna Riikliku Konservatooriumi kontsertmeister. 1952–1978 töötas Eesti NSV Riikliku Filharmoonia kontsertmeistrina, 1971. aastast oli ühtlasi Tallinna Riikliku Konservatooriumi kontsertmeistriklassi õppejõud. 1977. aastast dotsent. Ta oli abielus Kaljo Alakülaga, nende lapsed on telesaatejuht Ruth Alaküla ja laskur Kristjan Alaküla. Vaike Vahi on maetud Metsakalmistule. 1968 Eesti NSV teeneline kunstnik ERR arhiiv. In memoriam Vaike Vahi Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990 Vaike Vahi 9. V 1928 – 28. XII 1998. Sirp, 08.01.1999 Ene Pilliroog. Meie interpreete – Vaike Vahi. Kultuur ja Elu, nr 6, 1978 Metsakalmistu kultuuriloolised hauad. Vaike Vahi Kaljo Alaküla. Jutustus Eestimaa naisest Vaike Vahist. Tallinn, 2001.
Caserta provints

Caserta provints on provints Itaalias Campania maakonnas. Provintsi keskuseks on Caserta linn. Caserta piirneb järgmiste provintsidega: Benevento, Campobasso, Frosinone, Isernia, Latina, Napoli. Caserta provints jaguneb 104 omavalitsusüksuseks (comune). Ailano Alife Alvignano Arienzo Aversa Baia e Latina Bellona Caianello Caiazzo Calvi Risorta Camigliano Cancello ed Arnone Capodrise Capriati a Volturno Capua Carinaro Carinola Casagiove Casal di Principe Casaluce Casapesenna Casapulla Caserta Castel Campagnano Castel Morrone Castel Volturno Castel di Sasso Castello del Matese Cellole Cervino Cesa Ciorlano Conca della Campania Curti Dragoni Falciano del Massico Fontegreca Formicola Francolise Frignano Gallo Matese Galluccio Giano Vetusto Gioia Sannitica Grazzanise Gricignano di Aversa Letino Liberi Lusciano Macerata Campania Maddaloni Marcianise Marzano Appio Mignano Monte Lungo Mondragone Orta di Atella Parete Pastorano Piana di Monte Verna Piedimonte Matese Pietramelara Pietravairano Pignataro Maggiore Pontelatone Portico di Caserta Prata Sannita Pratella Presenzano Raviscanina Recale Riardo Rocca d'Evandro Roccamonfina Roccaromana Rocchetta e Croce Ruviano San Cipriano d'Aversa San Felice a Cancello San Gregorio Matese San Marcellino San Marco Evangelista San Nicola la Strada San Pietro Infine San Potito Sannitico San Prisco San Tammaro Sant'Angelo d'Alife Sant'Arpino Santa Maria Capua Vetere Santa Maria a Vico Santa Maria la Fossa Sessa Aurunca Sparanise Succivo Teano Teverola Tora e Piccilli Trentola-Ducenta Vairano Patenora Valle Agricola Valle di Maddaloni Villa Literno Villa di Briano Vitulazio Caserta suurima elanike arvuga (üle 15 000) omavalitsusüksused on järgmised. Caserta provintsi koduleht (itaalia keeles)
Kriukai

Kriukai on alev Leedus Joniškise rajoonis, Kriukai valla halduskeskus. Alev asub Sesava jõe kaldal. Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1792 püstitatud katoliku kiriku kellatorn ja Kriukai kabel. Alevi järgi on nime saanud Volhovi lademe Kriukai kihistu. Kriukai alad kuulusid XI–XIII sajandil semgalite Upmale muinasmaakonda. Küla on esimest korda nimetatud aastal 1586. Aastal 1793 õnnistati sisse sealne kirik. Kuni aastani 1842 kuulus küla Žemaitija piiskoppidele. Aastal 1936 põles sealne kirik maha. XX sajandi alguses oli Kriukais ka suur juudi kogukond, sealt on pärit USA juudi rahvusest poliitik Hillel Kook. Aastal 1941 lasksid Saksa okupatsiooniväed asula lähedal metsas maha 200 sealset juuti. Pärast sõda tegutsesid Kriukai ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Kriukai kohaliku kolhoosi keskasula. Kriukai Kriukai kabel Kriukai kiriku kellatorn [1] Stratigraafia terminoloogia  Kriukai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt
Venemaa narkopolitsei

Venemaa Föderatsiooni Narkootikumide Ringluse Kontrolli Föderaalteenistus (vene keeles Федеральная служба Российской Федерации по контролю за оборотом наркотиков, lühendatult ФСКН России) ehk Venemaa narkopolitsei oli Venemaa täitevvõimu organ, mille ülesandeks oli narkootikumide käitlemise, levitamise ja kasutamise vastu suunatud riikliku poliitika väljatöötamine ja rakendamine. 2003. aasta 11. märtsil moodustatud organ kandis nime "Venemaa Föderatsiooni Narkootikumide Ringluse Kontrolli Föderaalteenistus" alates 2004. aasta 28. juulist. Narkopolitsei juhiks oli alates 2008. aasta 15. maist kindralpolkovnik Viktor Ivanov. 5. aprilli 2016. aasta korraldusega saadeti Venemaa Föderatsiooni Narkootikumide Ringluse Kontrolli Föderaalteenistus laiali ning töötajad viidi üle siseministeeriumi alluvusse. Ametlik aruanne, fskn.gov.ru (vene keeles) Venemaa narkopolitsei read hõrenevad, www.interfax.ru (vene keeles) Venemaa presidendi 28.07.2004 ukaas nr 976 «Venemaa Föderatsiooni Narkootikumide Ringluse Kontrolli Föderaalteenistuse küsimused» («Вопросы Федеральной службы Российской Федерации по контролю за оборотом наркотиков»)  Venemaa narkopolitsei – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Venemaa narkopolitsei YouTube'i kanal
Wiktor Woroszylski

Wiktor Woroszylski (8. juuni 1927 Hrodna – 13. september 1996 Varssavi) oli juudi päritolu Poola kirjanik ja tõlkija. Wiktor Woroszylski oli pärit assimileerunud juudi perekonnast, ta isa oli arst. Saksa okupatsiooni ajal elas Wiktor Woroszylski võltsitud dokumentidega Hrodnas, töötades tislerina. 1945. aastal repatrieerus ta Lódźi ja astus Lódźi Ülikooli, kus lühikest aega õppis meditsiini ning seejärel poola filoloogiat. Samuti sai temast Poola Töölispartei liige. 1947. aastal kolis Woroszylski Varssavisse. 1948. aasta lõpust kuni 1951. aastani elas Szczecinis. 1952–1956 õppis ta Moskvas Maksim Gorki nimelises Kirjandusinstituudi aspirantuuris. Nikita Hruštšovi ettekanne isikukultusest ja selle tagajärgedest NLKP XX Kongressil 1956. aasta veebruaris avaldas Woroszylskile sügavat muljet. Ungari ülestõusu ajal viibis ta Budapestis. Nende sündmuste mõjul hakkas oma endistest kommunistlikest vaadetest lahti ütlema ning muutus üha enam režiimikriitiliseks. 1966. aastal astus ta Poola Ühendatud Töölisparteist välja. 1970. aastatel oli ta seotud demokraatliku opositsiooniga. Pärast sõjaseisukorra kehtestamist Poolas 13. detsembril 1981 oli ta lühikest aega interneeritud. Wiktor Woroszylski töötas mitme kirjandusajakirja toimetajana. Ta oskas hästi vene keelt ja oli vene kirjanduse hea tundja. Ta tõlkis poola keelde paljude vene kirjanike teoseid. Eesti keeles on 1974. aastal ilmunud Wiktor Woroszylski lasteraamat "Sinustki võib saada indiaanlane" (poola keeles "I ty zostaniesz Indianinem", 1960, tõlkija Aleksander Kurtna). http://culture.pl/pl/tworca/wiktor-woroszylski http://www.granice.pl/recenzja.php?id=84&ida=67
Stephen Rea

Stephen Rea (sündinud 31. oktoobril 1946 Belfastis) on iiri teatri- ja filminäitleja. Stephen Rea on näidelnud muu hulgas filmides "Intervjuu vampiiriga" (1994), "Michael Collins" (1996), "V nagu veritasu" (2005) ja "Breakfast on Pluto" (2005). Suurepärase osatäitmise eest filmis "The Crying Game" kandideeris ta 1993. aastal parima meespeaosatäitja Oscarile ja Briti Akadeemia auhinnale.
Ivan Chrucki

Ivan Famič Chrucki (valgevene Іван Хруцкі; vene Иван Хруцкий; 8. veebruar (27. jaanuar vkj) 1810 – 26. jaanuar (13. jaanuar vkj) 1885) oli valgevene maalikunstnik.
Napoli provints

Napoli provints oli provints Itaalias Campania maakonnas. Provintsi keskus oli Napoli linn. 2015. aastast on provintsi asemel città metropolitana di Napoli. Napoli provints jagunes 92 omavalitsusüksuseks (comune). Acerra Afragola Agerola Anacapri Arzano Bacoli Barano d'Ischia Boscoreale Boscotrecase Brusciano Caivano Calvizzano Camposano Capri Carbonara di Nola Cardito Casalnuovo di Napoli Casamarciano Casamicciola Terme Casandrino Casavatore Casola di Napoli Casoria Castellammare di Stabia Castello di Cisterna Cercola Cicciano Cimitile Comiziano Crispano Ercolano Forio Frattamaggiore Frattaminore Giugliano in Campania Gragnano Grumo Nevano Ischia Lacco Ameno Lettere Liveri Marano di Napoli Mariglianella Marigliano Massa Lubrense Massa di Somma Melito di Napoli Meta Monte di Procida Mugnano di Napoli Napoli Nola Ottaviano Palma Campania Piano di Sorrento Pimonte Poggiomarino Pollena Trocchia Pomigliano d'Arco Pompei Portici Pozzuoli Procida Qualiano Quarto Roccarainola San Gennaro Vesuviano San Giorgio a Cremano San Giuseppe Vesuviano San Paolo Bel Sito San Sebastiano al Vesuvio San VItaaliano Sant'Agnello Sant'Anastasia Sant'Antimo Sant'Antonio Abate Santa Maria la Carità Saviano Scisciano Serrara Fontana Somma Vesuviana Sorrento Striano Terzigno Torre Annunziata Torre del Greco Trecase Tufino Vico Equense Villaricca Visciano Volla Üle 50 000 inimese elas järgmistes omavalitsusüksustes. Istati andmed - Elanike arv seisuga 30. november 2012 "Popolazione residente al 1 febbraio 2011". Vaadatud 27. juuni 2013. {{cite web}}: eiran tundmatut parameetrit |editore= (juhend)
David Tuhmanov

David Tuhmanov (vene keeles Давид Фёдорович Тухманов; sündinud 20. juulil 1940 Moskvas) on vene helilooja. David Tuhmanovi isa armeenia rahvusest Fjodor Tuhmanov oli insener, ema Vera Karasjova oli muusik ja helilooja. Muusikaga hakkas David Tuhmanov tegelema juba varases lapsepõlves. Muusikakoolis õppis ta klaveriklassis. 1958. aastal astus David Tuhmanov Gnessinite-nimelisse Riiklikusse Muusikapedagoogilisse Instituuti, mille kompositsiooniklassi ta lõpetas 1963. aastal. Pärast instituudi lõpetamist kutsuti David Tuhmanov ajateenistusse, ta oli Nõukogude Armee Aleksandrovi nimelises Laulu- ja Tantsuansamblis orkestrijuht. Laulukirjutamist alustas David Tuhmanov 1960. aastatel. Ta kirjutas nii estraadilaule kui ka patriootilisi laule. Tuhmanovi laule on esitanud paljud populaarsed lauljad, nende hulgas ka Jaak Joala ja Tõnis Mägi. Tuhmanovi tuntuim laul on "Võidupäev" (vene keeles "День Победы"), mis on loodud 1975. aastal Suures Isamaasõjas saavutatud võidu 30. aastapäeva puhul. Selle laulsid kuulsaks Jossif Kobzon ja Lev Leštšenko. Aastatel 1991–1997 elas David Tuhmanov Saksamaal, kuid pöördus seejärel Venemaale tagasi. Alates 2005. aastast elab David Tuhmanov Iisraelis. 2000. aastal sai ta Venemaa Föderatsiooni rahvakunstniku aunimetuse. 2003. ja 2020. aastal määrati Tuhmanovile Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia. 2010. aastal autasustati teda ordeniga Teenete eest Isamaa ees.
Deathcrush

"Deathcrush" on Norra black metal'i bändi Mayhemi EP, mille avaldas 16. augustil 1987 Posercorpse'i plaadifirma. See oli esimene selle stiili stuudioalbum Norras.
Salerno provints

Salerno provints on provints Itaalias Campania maakonnas. Provintsi keskuseks on Salerno linn. Salerno provints jaguneb 158 omavalitsusüksuseks (comune). Acerno Agropoli Albanella Alfano Altavilla Silentina Amalfi Angri Aquara Ascea Atena Lucana Atrani Auletta Baronissi Battipaglia Bellizzi Bellosguardo Bracigliano Buccino Buonabitacolo Caggiano Calvanico Camerota Campagna Campora Cannalonga Capaccio Casal Velino Casalbuono Casaletto Spartano Caselle in Pittari Castel San Giorgio Castel San Lorenzo Castelcivita Castellabate Castelnuovo Cilento Castelnuovo di Conza Castiglione del Genovesi Cava de' Tirreni Celle di Bulgheria Centola Ceraso Cetara Cicerale Colliano Conca dei Marini Controne Contursi Terme Corbara Corleto Monforte Cuccaro Vetere Eboli Felitto Fisciano Furore Futani Giffoni Sei Casali Giffoni Valle Piana Gioi Giungano Ispani Laureana Cilento Laurino Laurito Laviano Lustra Magliano Vetere Maiori Mercato San Severino Minori Moio della Civitella Montano Antilia Monte San Giacomo Montecorice Montecorvino Pugliano Montecorvino Rovella Monteforte Cilento Montesano sulla Marcellana Morigerati Nocera Inferiore Nocera Superiore Novi Velia Ogliastro Cilento Olevano sul Tusciano Oliveto Citra Omignano Orria Ottati Padula (Itaalia) Pagani Palomonte Pellezzano Perdifumo Perito Pertosa Petina Piaggine Pisciotta Polla Pollica Pontecagnano Faiano Positano Postiglione Praiano Prignano Cilento Ravello Ricigliano Roccadaspide Roccagloriosa Roccapiemonte Rofrano Romagnano al Monte Roscigno Rutino Sacco Sala Consilina Salento Salerno Salvitelle San Cipriano Picentino San Giovanni a Piro San Gregorio Magno San Mango Piemonte San Marzano sul Sarno San Mauro Cilento San Mauro la Bruca San Pietro al Tanagro San Rufo San Valentino Torio Sant'Angelo a Fasanella Sant'Arsenio Sant'Egidio del Monte Albino Santa Marina Santomenna Sanza Sapri Sarno Sassano Scafati Scala Serramezzana Serre Sessa Cilento Siano Sicignano degli Alburni Stella Cilento Stio Teggiano Torchiara Torraca Torre Orsaia Tortorella Tramonti Trentinara Valle dell'Angelo Vallo della Lucania Valva Vibonati Vietri sul Mare Alttodud tabelis on loetletud enam kui 10 000 elanikuga omavalitsusüksused. Tabelis on loetletud provintsi kolm väiksema elanike arvuga omavalitsusüksust: Panoraam San Matteo katedraal Castello Arechi Nocera Inferiore Amalfi katedraal Furore fjord UNESCO maailmapärandi nimistusse on kantud kaks Salerno provintsi piirkonda: Amalfi rannik (itaalia keeles La Costiera amalfitana), Cilento ja Vallo di Diano rahvuspark (Il Parco nazionale del Cilento e Vallo di Diano), koos seal asuvate Paestumi ja Elea-Velia ning Certosa di Padula arheoloogiliste väljakaevamiste aladega. Paestumi arheoloogilised väljakaevamised Amafi rannaala, vaade Minorist "Dati Istat - Popolazione residente all'31/5/2011". Vaadatud 15.04.2013. Salerno provintsi koduleht (itaalia keeles)
Live in Leipzig

"Live in Leipzig" on Norra black metal'i ansambli Mayhem kontsertalbum. See salvestati Eiskelleri klubis Leipzigis 26. novembril 1990, aga seda ei avaldatud enne 1993. aastat. Kontserdil esitatud laulud pärinesid demolt "Pure Fucking Armageddon" (1986), "Deathcrush" (1987) ja siis veel salvestamata olnud albumilt "De Mysteriis Dom Sathanas" (1994). See oli bändi üks vähestest ametlikest salvestistest, kus Dead oli vokalist.
Maija Kristalinskaja

Maija Kristalinskaja (vene Майя Владимировна Кристалинская; 24. veebruar 1932 Moskva – 19. juuni 1985 Moskva) oli vene estraadilaulja. Maija Kristalinskaja sündis Moskvas vene-juudi perekonnas. Tema juudi rahvusest isa Vladimir Kristalinski (1904–1972) oli pärit Valgevenest, vene rahvusest ema Valentina Kristalinskaja (sündinud Põtkina, 1911–1996) oli pärit Kasahstanist Pavlodarist. Keskkooli lõpetamise järel 1950. aastal astus Maija Kristalinskaja Moskva Lennundusinstituuti. Instituudi lõpetamise järel suunati ta tööle Novosibirskisse Tškalovi-nimelisse tehasesse. Kuid varsti pöördus ta Moskvasse tagasi ja asus tööle ühes konstrueerimisbüroos. 1957. aastal sai ta VI ülemaailmse noorsoofestivali laureaadiks, kus ta esines isetegevusansambli koosseisus. 1960. aastal saavutas ta lauljana laiema tuntuse. 1966. aastal tunnistati ta televaatajate küsitluse järgi aasta parimaks estraadilauljatariks. 1961. aastal diagnoositi tal Hodgkini lümfoom. 1970. aastal sai Nõukogude Liidu Teleraadiokomitee esimeheks Sergei Lapin. Lapin oli antisemiitlike vaadetega, seetõttu sattus Kristalinskaja varsti "musta nimekirja" ning tema pääs teleekraanile keelustati. Tal oli võimalik esineda ainult väikelinnades ja rajoonikeskustes, suuremates linnades lubati tal kontserte anda harva. Vene NFSV teeneline kunstnik (1974) Майя Кристалинская Радио Шансон. Vaadatud 29. aprillil 2024
Karl Alexander von Wistinghausen

Karl Alexander von Wistinghausen (ka Carl von Wistinghausen) (27. mai/8. juuni 1826 Lihula mõis – 10. september/22. september 1883 Tallinn) oli Eestimaa aadlik, arstiteadlane, riigitegelane ja Eestimaa kubermangu kameraalhoovi president ja aktsiisivalitsue juht. Ta õppis aastatel 1844–1850 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, Dr. med. Oli Eesti III üldlaulupeo aupresidendiks. 1860. aastal immatrikuleeriti ta Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 311 all. Virulane. 21. september 1883, lk. 1 Arnold Hasselblatt: "Album Academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat", Dorpat: C. Mattiesen, 1889, Matrikkel 4583, lk.337 Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 3, Görlitz 1930. (lk 278)
Fjodor Jordan

Fjodor Ivanovitš Jordan (vene Фёдор Иванович Иордан; 13. august 1800 – 19. september 1883 Peterburi) oli vene kunstnik ja graveerija. Õppis Keiserlikus Kunstide Akadeemias. 1844. aastast akadeemik, 1850. aastast professor, 1871. aastast akadeemia rektor maali ja plastika alal.
Mahtra sõda (täpsustus)

Mahtra sõda oli kokkupõrge eesti talupoegade ja karistussalklaste vahel 14. juunil 1858. Selle järgi on nime saanud: "Mahtra sõda", Eduard Vilde romaan "Mahtra sõda", Tsõdsõpujaleelo ja Metsatölli album "Mahtra sõda", Evald Okase õlimaal
Lapin Kansa

Lapin Kansa ('Lapi rahvas') on Soomes Lapi maakonnas Rovaniemis ilmuv soomekeelne ajaleht. Ajaleht ilmub seitsmel päeval nädalas. Lapin Kansa asutati 1928. aastal Maaliidu Ida-Lapi häälekandjana. 1958. aastast on Lapin Kansa poliitiliselt sõltumatu ajaleht. Alates 2008. aasta lõpust on ajalehe peatoimetaja Antti Kokkonen. 2013. aasta seisuga oli ühe ajalehe numbri trükiarv keskmiselt 28 992. Soome valitsus pakub toetust ajakirjandusväljaannetele, mis avaldavad uudiseid saami keeltes. Nii taotles Lapin Kansa aprillis 2011 seda toetust ning on alustanud uudiste avaldamist põhjasaami keeles. Lapin Kansa senised peatoimetajad on olnud Lauri Kaijalainen 1928–1940 Eero Lappalainen 1940–1943 Martti Suontila 1943–1947 Reino Rinne 1947–1948 Kalevi Kuusela 1948–1951 Matti Pekkala 1951–1953 Eino Hemmilä 1953–1954 Martti Suontila 1954–1967 Juhani Nurmela 1967–1986 Heikki Tuomi-Nikula 1984–2008 Antti Kokkonen 2009– CIRCULATION STATISTICS 2013 Finnish ABC Revitalising Indigenous Languages: How to Recreate a Lost Generation Lk 212 Eero Sauri. Suomen Klondykeen vai Pohjolan punaiseen nyrkkiin. Helsinki, Suomen Sanomalehtimiesliitto ry 2005, lk 126. ISBN 952-91-9160-X Ajalehe koduleht
Crotaphopeltis hotamboeia

Crotaphopeltis hotamboeia on Colubridae sugukonna maoliik. Neid madusid võib roomamas kohata Mustas Aafrikas: Lõuna-Aafrika Vabariigis, Beninis, Botswanas, Burkina Fasos, Burundis, Kamerunis, Eritreal, Gabonis, Gambias, Ghanas, Keenias, Libeerias, Malawis, Malil, Mosambiigis, Ugandas, Kesk-Aafrika Vabariigis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Kongo Vabariigis, Rwandas, Senegalis, Somaalias, Svaasimaal, Tansaanias, Sambias, Zimbabwes. Crotaphopeltis hotamboeia (LAURENTI, 1768), Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 3.05.2015)(inglise keeles) Crotaphopeltis hotamboeia, Animal Diversity Web Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Crotaphopeltis hotamboeia seisuga 3.05.2015.
Crotaphopeltis tornieri

Crotaphopeltis tornieri on Colubridae sugukonna maoliik. Neid madusid võib kohata Malawis ja Tansaanias: Usambara Mountains, Uluguru Mountains, Mount Rungwe. Crotaphopeltis tornieri (WERNER, 1908), Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 3.05.2015)(inglise keeles) Crotaphopeltis tornieri, Animal Diversity Web, veebiversioon (vaadatud 3.05.2015)(inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Crotaphopeltis tornieri seisuga 3.05.2015.
Campobasso provints

Campobasso provints on provints Itaalias Molise maakonnas. Provintsi keskuseks on Campobasso linn. Campobasso provints jaguneb 84 omavalitsusüksuseks (comune). Acquaviva Collecroce Baranello Bojano Bonefro Busso Campobasso Campochiaro Campodipietra Campolieto Campomarino Casacalenda Casalciprano Castelbottaccio Castellino del Biferno Castelmauro Castropignano Cercemaggiore Cercepiccola Civitacampomarano Colle d'Anchise Colletorto Duronia Ferrazzano Fossalto Gambatesa Gildone Guardialfiera Guardiaregia Guglionesi Jelsi Larino Limosano Lucito Lupara Macchia Valfortore Mafalda Matrice Mirabello Sannitico Molise Monacilioni Montagano Montecilfone Montefalcone nel Sannio Montelongo Montemitro Montenero di Bisaccia Montorio nei Frentani Morrone del Sannio Oratino Palata Petacciato Petrella Tifernina Pietracatella Pietracupa Portocannone Provvidenti Riccia Ripabottoni Ripalimosani Roccavivara Rotello Salcito San Biase San Felice del Molise San Giacomo degli Schiavoni San Giovanni in Galdo San Giuliano del Sannio San Giuliano di Puglia San Martino in Pensilis San Massimo San Polo Matese Sant'Angelo Limosano Sant'Elia a Pianisi Santa Croce di Magliano Sepino Spinete Tavenna Termoli Torella del Sannio Toro Trivento Tufara Ururi Vinchiaturo Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused seisuga 1. jaanuar 2011 on järgmised. "Popolazione residente al 30 aprile 2019". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. september 2020. Vaadatud 28. oktoobril 2019.  Campobasso provints – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Campobasso provintsi koduleht (itaalia keeles)
Dipsadoboa aulica

Dipsadoboa aulica on Colubridae sugukonna maoliik. Neid madusid võib kohata Mosambiigis, Zimbabwes, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Svaasimaal, Malawis, Tansaanias, Somaalias. Dipsadoboa aulica, Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 3.05.2015)(inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Dipsadoboa aulica seisuga 3.05.2015.
Dipsadoboa flavida

Dipsadoboa flavida on Colubridae sugukonna maoliik. Maoliigil Dipsadoboa flavida klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid: Dipsadoboa flavida broadleyi Rasmussen, 1989 Dipsadoboa flavida flavida (Broadley & Stevens, 1971). Neid madusid võib kohata Malawis, Somaalias, Keenias ja Tansaanias, Mosambiigis. Dipsadoboa flavida, ADW, veebiversioon (vaadatud 3.05.2015)(inglise keeles) Dipsadoboa flavida (BROADLEY & STEVENS, 1971) Dipsadoboa flavida, Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 3.05.2015)(inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Dipsadoboa flavida seisuga 3.05.2015.
Dasypeltis medici

Dasypeltis medici on Colubridae sugukonna maoliik. Maoliigil Dasypeltis medici klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid: Dasypeltis medici lamuensis Gans, 1957 Dasypeltis medici medici (Bianconi, 1859). Neid madusid võib kohata Keenias, Malawis, Mosambiigis, Somaalias, Tansaanias, Sambias ja Zimbabwes. Dasypeltis medici, ADW, veebiversioon (vaadatud 3.05.2015) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Dasypeltis medici BIANCONI, 1859 Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 3.05.2015) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Dasypeltis scabra seisuga 3.05.2015.
Philothamnus hoplogaster

Philothamnus hoplogaster on Colubridae sugukonna maoliik. Neid madusid võib kohata Lõuna-Aafrika Vabariigis, Svaasimaal, Botswanas, Zimbabwes, Sambias, Mosambiigis, Malawis, Tansaanias, Keenias, Rwandas, Burundis ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Philothamnus hoplogaster (GÜNTHER, 1863), Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 3.05.2015)(inglise keeles) Philothamnus hoplogaster, ADW, veebiversioon (vaadatud 3.05.2015)(inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Philothamnus hoplogaster seisuga 3.05.2015.
Palaeopython

Palaeopython oli Eotseeni ajastul Saksamaal ja Prantsusmaal elanud madude perekond. †Palaeopython cadurcensis †Palaeopython ceciliensis Barnes, 1927 †Palaeopython filholii Rochebrune, 1880 †Palaeopython fischeri Schaal, 2004 †Palaeopython neglectus Rochebrune, 1884 Van Wallach, Kenneth L. Williams, Jeff Boundy. "Snakes of the World: A Catalogue of Living and Extinct Species". CRC Press, lk 526
Harilik kuldkann

Harilik kuldkann (Helianthemum nummularium) on kuldkanni perekonda kuuluv taimeliik. Ta on madalakasvuline väikeste lehtedega ja kollaste õitega taim. Teda leidub niitudel, meil eriti Põhja- ja Lääne-Eestis. Harilik kuldkann andmebaasis eElurikkus