laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tavid Kiljako

Tavid Kiljako (eesnimi ka David; 14/27. mai 1906 Kõnnu küla, Ahja vald, Tartumaa – 2. juuni 1991 Tallinn) oli Eesti sõjaväe (kapten) ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (polkovnik). Tema isa oli Kõnnu küla mölder ja popsitalupidaja Jaan Kiljako. Tema tütar oli geograaf Elve Ojavere. Koostanud David Kiljako, Vintpüssi materjalosa ja kasutamise käsiraamat. Eesti NSV Tsiviil-Õhukaitse Kesknõukogu. Tallinn: Pedagoogiline Kirjandus, 1948. David Kiljako ja Fridental Sepp, Karastustules (1. osa). Eesti Riiklik Kirjastus 1963, 563 lk David Kiljako ja V. Kapp, Vabastamislahingutes. Eesti Raamat 1966, 551 lk Koostaja: David Kiljako, A. Nugis, Eesti NSV vabastamine Saksa fašistlikest okupantidest : kaart-skeem : veebruar - november 1944. Kirjastaja: ENSV Ühing "Teadus", 1984, ISBN978-9949-623-69-3 Ohvitseride andmekogu KIRJUTAMATA MEMUAARE. David Kiljako, Kirjutamata memuaare, 19.07.1981 Haud Tallinna Metsakalmistul
Jaak Külmoja

Jaak Külmoja (18. november 1907 Salla, Virumaa – 12. aprill 1949 Norillag, Krasnojarski krai, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kapten). Teenis 1. Suurtükiväegrupis.
Sahara

Sahara on kõrb Aafrika põhjaosas. See on maailma suurim kuum kõrb ja kõrbetest teisel kohal, Antarktika järel. Läänes ulatub kõrb Atlandi ookeani rannikuni, lõunas Sahelini. Idas ulatub Sahara Niiluse või Punase mereni. Loodes ulatub Sahara Atlaseni. Põhjas asuvat Kürenaikat ei peeta tavaliselt Sahara osaks; Tripolitaania kuulumine Saharasse on vaieldav. Saharas valitseb kuiv troopiline kliima. Eriti põhjaosas sajab vähesel määral talvel vihma; kesk- ja lõunaosas esineb vähesel määral suvist vihma. Sahara lääneosas on valdavaks tasane pinnamood. Taimestik on karjakasvatuseks piisav, mistõttu seal hulgub maure; kuid põhjavesi tuleb harva pinnale ja oaase on vähe. Sahara keskosas kõrguvad Ahaggari ja Tibesti mäed. Seal, eriti Ahaggaris, on sademeid ja taimi rohkem, mägedest algavates jõgedes esineb voolamist. Paljudes paikades Sahara keskosas on allikaid ja oaase – nende vahel rändlevad tuareegid. Sahara idaosas asub Liibüa kõrbe tasandik, mis on kliima poolest palju kuivem. Ehkki Liibüa kõrbes leidub nii allikaid kui ka oaase, on see vee ja taimede vähesuses tõttu erinevalt teistest Sahara kõrbe osadest karjakasvatuseks sobimatu. On arvatud, et Sahara kõrbe teke sai alguse umbes seitse miljonit aastat tagasi. Kõrbe ulatuslikum laienemine algas aga hiljem ning paiguti on Sahara territooriumil asunud mitmeid suuri jõesüsteeme. Hammaada "Sahara kõrb on arvatust kaks korda vanem" ERR Novaator, 23. september 2014 "Sahara düünide alt leiti võimas paleojõgi" ERR Novaator, 11. november 2015
Peeter Mey

Peeter Friedrich Eustafi Mey (ka Mei; 24. aprill 1893 Suuremõisa vald, Pühalepa kihelkond, Läänemaa (Hiiumaa) – 27. november 1941 Ivdellagi vangilaager, Sverdlovski oblast, Vene NFSV) oli Eesti sõjaväelane (kaptenmajor). Tema isa oli hüdrograaf Johan Mey. Tema õed olid kunstnikud Kristine Mei, Natalie Mei ja Lydia Mei. Karl Kello (26. oktoober 2007). "Külapoisist pärusaadlikuks: eesti variant". Õpetajate Leht. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuli 2009. Vaadatud 4. septembril 2009. Ohvitseride andmekogu
Aëtius

Flavius Aëtius [a'eetsius] (umbes 400 Durostorum (praegu Silistra) – 21. september 454 Ravenna[viide?]) oli Vana-Rooma väejuht, Katalaunia lahingu võitja. Päris noorena oli ta läänegootide ja hunnide juures pantvang. Hiljem kasutas ta nendega tekkinud kontakte neilt sõjalise toetuse saamiseks. Ta oli alates 423. aastast keisri teenistuses. Ta toetas Galla Placidiat, kes valitses oma poja, keiser Valentinianus III eest. Aëtius kaitses riiki barbarite eest. Ta oli võidukas Gallias ning 433 sai ta vägede ülemjuhataks. Ta oli kakskümmend aastat Lääne-Rooma riigi mõjuvõimsaim mees, riigi tegelik valitseja. Tolle Suure rahvasterändamise aja jooksul hoidis ta Galliat roomlaste käes. Aastal 451 võitis ta koos läänegootidega Katalaunia lahingus hunne ja germaanlasi eesotsas Attilaga. Aëtiuse poeg Gaudentius kihlus keiser Valentinianus III tütrega. Petronius Maximuse intriigi tagajärjel mõrvas keiser Valentinianus III Aëtiuse oma käega. Teodor Parnicki, "Aetius, viimne roomlane" (Aeciusz ostatni rzymianin; ajalooline romaan). Poola keelest tõlkinud Aleksander Raid. Eesti Raamat, Tallinn 1972, 350 lk
Elgi

See artikkel räägib Venemaa jõest. Eesnime kohta vaata artiklit Elgi (eesnimi). Elgi (vene Эльги) on jõgi Aasias Sahhas. Jõgi algab Verhojanski mägedest. Voolab mägijõena valdavalt itta ja suubub vasakult Indigirkasse. Jõe pikkus on 394 km.
Car Nicobar

Car Nicobar (kohalikus keeles Pu) on saar India ookeanis Bengali lahe ja Andamani mere vahel, üks Nicobaridest. Car Nicobari geograafilised koordinaadid on 9° 10′ N, 92° 45′ E. Saare pindala on 124 ruutkilomeetrit. Saar on madal, kõrgus kuni 87 m. Kuulub Indiale.
Jordan (täpsustus)

Jordan on mitmeti kasutatav sõna: Jordaania (mitmetes keeltes Jordan), riik Aasias Jordan Grand Prix, Vormel 1 võistkond, mis tegutses aastatel 1991–2005 Jordan, jõgi Aasias Jordani Läänekallas, Jordani jõe Läänekallas Jordani maatriks, blokk-diagonaalne maatriks, mis koosneb Jordani kastidest Camille Jordan, prantsuse matemaatik Jordan, õieti Katie Price (sündinud 1978), inglise modell, telepersoon ja laulja Jordan, õieti Pamela Rooke (sündinud 1955), inglise modell ja näitleja Jordan Carver, õieti Ina-Maria Schnitzer (sündinud 1986), saksa modell Fjodor Jordan (1800-1883), vene kunstnik ja graveerija. Michael Jordan, ameerika korvpallur Paul Jordan, baltisaksa ajaloolane ja statistik, Robert Jordan, Ameerika Ühendriikide ulmekirjanik Lee Jordan, tegelane J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter " Jordaan, Amsterdami linnaosa
Aetat

Aetat oli veebruarist 2000 kuni 30. juunini 2006 Norra töö- ja haldusministeeriumi haldusalas tööturuametina tegutsenud riigiasutus, mille ülesanne oli aidata tööotsijatel tööd ning tööandjatel töötajaid leida ning töötada ühtlase ja piisava tööhõive nimel. Aetat moodustati varasema töödirektoraadi baasil. Töödirektoraadilt võeti uue nime all üle 18 Aetati osakonda (varasemad maakondlikud tööbürood), 96 kohalikku osakonda (varasemad tööbürood), 50 piiratud tööajaga filiaali ning kõik muud üksused (Aetati töönõuandla, Aetati tööeluteenistus, Aetat välismaal, Aetati abirahakontroll ja Aetati vikaar). Aetati juhtis Aetati töödirektoraat. Aetati juhtisid töödirektorid Ted Hanisch (2000), Lars Wilhelmsen (2001–2002) ja Inger Johanne Stokke (2002–2006). Aastal 2006 läks Aetat koos hoolekandeametiga uue töö- ja heaoluameti NAV koosseisu. Aetati arhiveeritud koduleht
Salatsi jõgi

Salatsi (läti Salaca, saksa Salis) on jõgi Lätis. See algab Asti järvest Põhja-Lätis ja suubub Salatsi linna juures Liivi lahte. Salatsi jõe lähteks loetakse seda kohta, kus järv on ahenenud 300 meetri laiuseks. Jõgi on 95 km pikk ja 3421 km² valgalaga, millest 3239 km² asub Lätis. Salatsi jõgi oli varem suurema osa aastast laevatatav. Põhiliselt kasutati seda metsaveoks. Salatsi suudmes asuvas sadamas lastiti kaup merelaevadele ümber. Sadama juures oli juba V–VI sajandil liivlaste linnus Salatse, aastal 1207 lasi piiskop Albert sinna rajada aga kaubitsemisplatsi, kuna seal oli Riia peapiiskopkonna ainus meresadam. XIV sajandil oli jõe ümbruskond üks Läti alade kaubanduslikult arenenumaid piirkondi. XIX sajandi keskpaigaks oli piirkond seevastu üks Läti majanduslikult vähearenenumaid piirkondi. kus domineerisid karjakasvatus, metsandus ja kalapüük; ka olid jõele ja selle lisajõgedele kerkinud mitmed vesiveskid. Ka oli kadunud Salatsi suudmes asunud sadam. Sajandi lõpus rajati siiski jõe suudmesse uus sadam ja püstitati selle kaitseks muulid. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2002. ISBN 9984-00-412-0. 570 lk. Ziemeļvidzemes biosfēras rezervāra dabas parka "Salacas ieleja" posma "Salacgrīva" dabas aizsardzības plāns, RĪga 2005, lk 17.
GW

GW võib tähendada järgmist: gigavatt ...
Maria Lee Liivak

Maria Lee Liivak (kirjanikunimega Maria Lee; sündinud 28. detsembril 1984) on eesti luuletaja ja dramaturg. Õppis 2004–2008 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis dramaturgi õppesuunal (XXIII lend) ja töötas pärast lõpetamist aastatel 2008–2012 Tallinna Linnateatris dramaturgina. "Äramõte" (2007) "Stereomeetria" (2012) "Hecuba pärast" (Tallinna Linnateater 2009, lavastaja Priit Võigemast) "Sinul on meretäis hirmu" (Eesti Draamateater 2009. Lavastaja Lauri Lagle) "Homme näeme" (Tallinna Linnateater 2010, lavastaja Priit Võigemast) "Sugrierror.com" (Põhuteater 2011, lavastaja Anne Türnpu) "Dõmdõdõmm ja võluraamat" (Rakvere teater 2012, lavastaja Kertu Moppel) "Mõnikord on kõik nii selge" (R.A.A.A.M 2013, lavastaja Kertu Moppel) "Sugu: N" (Vaba Lava 2015, lavastajad Priit Võigemast ja Henrik Kalmet) "Väljast väiksem kui seest" (Endla Teater 2017, lavastaja Mari-Liis Lill) Ta on hispanist Lembit Liivaku ja luuletaja Doris Kareva tütar, tema vanaisa oli helilooja Hillar Kareva. Kätlin Kaldmaa, "Ühest väikesest heledast tüdrukust", Eesti Päevaleht, 25.01.2008. Kalev Kesküla, "Traagilised visandid minu sõpradele", Eesti Ekspress, 4. jaanuar 2008 Luuletus: Maria Lee. "Eeskiri", 26. veebruar 2009 Luuletus: Maria Lee. "Mu tüdruk tuli pühapäevahommikul poest koju", Err.ee, 31. mai 2009 Luuletus: Maria Lee. "Kuidas ma teid armastan laupäevahommikul", Err.ee, 15. juuli 2009 Luuletus: Maria Lee. "Kapsel", Err.ee, 17. august 2009
Loobu mõis

Loobu mõis (saksa keeles Loop) oli rüütlimõis Haljala kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Lääne-Virumaale Kadrina valda. Paul Johansen oletas, et mõis tekkis 17. sajandi lõpul Loobu jõe äärde vesiveski kõrvale. Mõisakeskus rajati Tallinna–Narva maantee äärde Loobu jõe ületuskohta. Loobu mõisa maa-ala kuulus algul Rakvere mõisale ja eraldus sellest 1739. Sajandi keskpaigaks mõisa kõrval olnud Loobu põlisküla hääbus ja selle järelejäänud talud arvati Läsna küla alla, mis jäi Loobu mõisa ainsaks külaks. Aastast 1745 pärinevad andmed Loobu abimõisa kohta, mida nimetati Hofe Lager Loop. Loobu mõisa viimased omanikud enne võõrandamist olid Aaspere mõisa Dellingshausenid. Pärast mõisa võõrandamist taasrajati selle asukohta Loobu küla. 2005. aastast kuulub mõisa peahoone Edda Pauksonile.[viide?] Loobu mõisast Eesti mõisaportaalis Eesti kohanimeraamat, lk. 335 Loobu mõis (Haljala khk)
Edwin Flack

Edwin Harold Flack (5. november 1873 London – 10. jaanuar 1935) oli Austraalia kergejõustiklane, 1896. aasta suveolümpiamängude kahekordne olümpiavõitja ja olümpiapronksmedalist. 1879 emigreerusid tema vanemad Austraaliasse. Ta õppis Melbourne'is kreeka ajalugu ja töötas isa äris raamatupidajana. 1895 sõitis ta end Inglismaale täiendama ja asus tööle Price, Waterhouse & Co arveametnikuna. Ta esindas klubisid Melbourne LTC ja London AC ning Oxfordi Ülikooli. 1892 ja 1893 oli Flack Australaasia meister miilijooksus, 1894 ja 1895 Uus-Lõuna-Walesi ja Victoria osariigi meister 2 miili jooksus. Ta võitis Ateena olümpiamängudel 1896 800 m jooksu (2.11,0) ja 1500 m jooksu (4.33,2). Kehvad ajad on tingitud jooksuraja halvast kvaliteedist ja järskudest kurvidest. 880 jardi jooksu (804,5 m) maailmarekord oli Charles Kilpatricku nimel (1.53,4), 1 miili jooksu (1609 m) maailmarekord Walter George'i nimel (4.12,8). Flack osales ka maratonijooksus, kus jooksis enamiku distantsist teisena Albin Lermusiaux' järel, tõusis 32. kilomeetril liidriks, kuid 33. kilomeetril möödus temast Spyrídon Loúis ja 37. kilomeetril Flack katkestas. Samuti osales Flack tennises. Üksikmängus kaotas ta avaringis Aristidis Akratopoulosele Kreekast. Paarismängus koos George Robertsoniga Suurbritanniast võitsid nad avaringis inglased Frank ja George Marshalli, kuid kaotasid poolfinaalis kreeklastele Dionysios Kasdaglisele ja Demetrios Petrokokkinosele. Pärast olümpiat Flack loobus spordist, naasis 1898 Austraaliasse perefirmasse ja kasvatas friisi tõugu veiseid.
Kati (laev)

PVL-202 Kati on Eesti Piirivalve patrull- ja reostustõrjelaev. Laev ehitati 1966. aastal Saksamaal kalatraaleriks. 1985. aastal rekonstrueeriti laev täielikult, pärast seda oli laev Rootsi rannavalve kasutuses ja kandis nime KBV-003. 15. mail 2002 võttis Eesti Piirivalve Rootsi valitsuse otsusega Eestile kingitud laeva pidulikult vastu. Eesti Piirivalves sai laev nimeks PVL-202 Kati. Kati ristiemaks oli Ingrid Rüütel. Tseremoonial osalesid ka Rootsi Rannavalve peadirektor Marie Hafström, Rootsi Välisministeeriumi kantsler Sven-Erik Söder ja Eesti president Arnold Rüütel. Siseministeeriumist osalesid tseremoonial siseminister Ain Seppik ja kantsler Märt Kraft. 10. augustil 2005 võttis Kati osa Tallinna lähedal toimunud helikopteriõnnetuse päästetöödest. PVL-202 Kati pilt PVL-202 Kati reostustõrjevarustus KBV-003 pilt
Teet Saviauk

Teet Saviauk (29. juuli 1963 Tallinn – 23. aprill 2009 Tartu) oli eesti muusik ja pillikaupmees, bandžovirtuoos, suupilli- ja torupillimängija. Pärit muusikute perekonnast, ema Ell Saviauk oli klaveriõpetaja, isa Uno Saviauk oli trompetist ja vend Tauno Saviauk on flötist. Ta liitus Tartu ansambliga Justament aastal 1982, mille ridades viibis viimane kord laval aastal 1996. 1970–1972 Tallinna Muusikakeskkool 1972–1981 Tallinna 21. Keskkool 1982–1986 Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskond Aastal 1992 rajas ta Tartus ettevõtte Muusikariistad Saviauk OÜ, millest sai hiljem üleriigiline kaupluste kett.
Keskprovints

Keskprovints on 1. järgu haldusüksus mitmes riigis: Keskprovints, endine haldusüksus Keenias Keskprovints Paapua Uus-Guineas Keskprovints Saalomoni Saartel Keskprovints Sambias Keskprovints Sri Lankal
Kvintessents

Millegi kvintessents on selle puhtaim või olulisim osa ehk asja tuum. Sõna tuleneb ladinakeelsest väljendist quinta essentia' ('viies olemus'), mis tähendas elementi eetrit, millest Aristoteles pidas koosnevat taevast. Tegu oli viienda elemendiga kuualuse maailma nelja elemendi kõrval.
Lõunaprovints

Lõunaprovints on 1. järgu haldusüksus mitmel maal: Lõunaprovints Guinea-Bissaus Lõunaprovints Rwandas Lõunaprovints Sambias Lõunaprovints Sierra Leones Lõunaprovints Sri Lankal Lõunaprovints Uus-Kaledoonias
Lääneprovints

Lääneprovints on 1. järgu haldusüksus mitmes riigis: Lääneprovints Keenias Lääneprovints Paapua Uus-Guineas Lääneprovints Rwandas Lääneprovints Saalomoni Saartel Lääneprovints Sambias Lääneprovints Sri Lankal
Idaprovints

Idaprovints on 1. järgu haldusüksus mitmes riigis: Idaprovints Guinea-Bissaus Idaprovints Kongo Demokraatlikus Vabariigis Idaprovints Rwandas Idaprovints Sambias Idaprovints Sierra Leones Idaprovints Sri Lankal Idaprovints, endine haldusüksus Keenias
Loodeprovints

Loodeprovints on 1. järgu haldusüksus mitmes riigis: Loodeprovints Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovints Sambias Loodeprovints Sri Lankal
Mercury Seven

Mercury Seven (ka Original Seven) oli NASA esimene astronautide grupp. Astronaudiks võisid kandideerida kolledžiharidusega katselendurid, kelle pikkus oli kuni 180 cm ja kaal kuni 82 kg. Pärast põhjalikku füüsilist ja psühholoogilist testimist valis NASA 69 kandidaadi hulgast 9. aprillil 1959 astronauditreeninguteks välja seitse pilooti. John Glennile tehti hariduse osas erand. Põhjalikust tervisekontrollist hoolimata jäi hiljem kosmoseprogrammist südamevea tõttu kõrvale Deke Slayton ning ajutiselt ka Al Shepard, kellel diagnoositi Ménière'i tõbi. Alan Shepard (1923–1998), esimene ameeriklane kosmoses osales lendudel kosmoselaevadega Mercury-Redstone 3 (Freedom 7) ja Apollo 14 Gus Grissom (1926–1967) osales lendudel kosmoselaevadega Mercury-Redstone 4 (Liberty Bell 7) ja Gemini 3, hukkus Apollo 1 tulekahjus John Glenn (1921-2016) osales lendudel kosmoselaevadega Mercury-Atlas 6 (Friendship 7) ja STS-95 Scott Carpenter (1925-2013) osales lennul kosmoselaevaga Mercury-Atlas 7 (Aurora 7) Wally Schirra (1923–2007) osales lendudel kosmoselaevadega Mercury-Atlas 8 (Sigma 7), Gemini 6A ja Apollo 7 Gordon Cooper (1927–2004) osales lendudel kosmoselaevadega Mercury-Atlas 9 (Faith 7) ja Gemini 5 Deke Slayton (1924–1993) osales Apollo-Sojuzi testprojektis
Vikerkaare tänav

Vikerkaare tänav on tänav mitmes Eesti linnas: Vikerkaare tänav on tänav Kohtla-Järvel. Vikerkaare tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas. Vikerkaare tänav on tänav Narvas. Vikerkaare tänav on tänav Pärnus. Vikerkaare tänav on tänav Kuressaares. Vikerkaare tänav on tänav Elvas. Vikerkaare tänav on tänav Tartus. Vikerkaare tänav on tänav Viljandis.
Nele Ingerpuu

Nele Ingerpuu (sünninimi Nele Laasimer; sündinud 29. märtsil 1954) on eesti brüoloog (sammalde uurija). Ta lõpetas 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloog-botaanikuna ning kaitses 2002. aastal sealsamas doktorikraadi väitekirjaga "Bryophyte diversity and vascular plants" (juhendaja Meelis Pärtel). Ta töötas 1977–1978 Tallinna Botaanikaaias ning 1979–2002 Zooloogia ja Botaanika Instituudis. Aastail 2002–2006 töötas ta Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituudis teadurina, alates 2006. aastast on ta samas vanemteadur. 2014 Tartu Ülikooli aumärk 1994 Nele Ingerpuu, Aino Kalda, Leiti Kannukene, Heljo Krall, Mare Leis, Kai Vellak. "Eesti sammalde nimestik". Abiks Loodusevaatlejale 94. Tartu 2013 Kai Vellak, Nele Ingerpuu, Edgar Karofeld. "Eesti turbasamblad". Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. ISBN 978-9949-32-309-8 Tema ema oli botaanik Liivia Laasimer ja isa metsateadlane Jüri Laasimer. Nele Ingerpuu Eesti Teadusinfosüsteemis "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Nele Ingerpuu Eesti Teadusinfosüsteemis
Mare Leis

Mare Leis (sünninimi Mare Võrk; sündinud 14. oktoobril 1951) on eesti brüoloog (sammalde uurija). Aastatel 1958–1969 õppis ta Rakke Keskkoolis ja 1970–1975 Tartu Ülikoolis. Ta töötas aastatel 1975–2006 Tartu Ülikooli botaanikaosakonnas spetsialistina ja töötab alates 2006. aastast Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudis herbaariumi kuraatorina. Nele Ingerpuu; Aino Kalda; Leiti Kannukene; Heljo Krall; Mare Leis; Kai Vellak 1994. Eesti sammalde nimestik. (Abiks Loodusevaatlejale 94.) Tartu. Mare Leis Eesti Teadusinfosüsteemis (vaadatud 28. novembril 2014) Eesti Loodus nr. 7, 2004.
Vikerkaare tänav (Tallinn)

Vikerkaare tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis, mis algab Põllu tänavast. Suundudes kagusse möödub Tallinna Pääsküla Gümnaasiumist ja Nõmme ujulast. Ületades Vabaduse puiestee kulgeb Pääsküla raba poole, ristudes enne Kumalase tänavaga ja lõpeb Rännaku puiesteega. Tänava pikkus on umbes 500 meetrit. Tänava nimi võeti kasutusele 1927. aastal. Vabaduse puiestee ääres asub samanimeline bussipeatus. Tallinna Pääsküla Gümnaasium. Vikerkaare 10 // Põllu 109 Nõmme ujula Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed
Kvaternaarsed ammooniumkatioonid

Kvaternaarsed ammooniumkatioonid R4N+ on positiivse laenguga kvaternaarsed (tetraalküül) ammooniumühendid. Erinevalt ammooniumioonist H4N+ ja primaarsetest, sekundaarsetest või tertsiaalsetest ammooniumkatioonidest, on kvaternaarsed ammooniumkatioonid püsiva laenguga, sõltumata lahuse pH-st. Kvaternaarsed ammooniumkatioonid esinevad kvaternaarsete ammooniumsooladena R4N+X -, see tähendab koos vastasanioonidega: halogeniid-, sulfaat- hüdroksüül- jm ioonidega. Mitmed kvaternaarseid ammooniumsooli esineb ka looduses. Näiteks esinevad taimedes alkaloidid sooladena; füsioloogiliselt aktiivne oluline ühend on koliin [HOCH2CH2N(CH3)3]+OH- ja selle derivaadid. Ühendid R4N+OH - kuuluvad kvaternaarsete ammooniumaluste klassi. Põhiline kvaternaarsete ammooniumühendite saamise meetod on tertsiaalsete amiinide alküülimine alküülhalogeniididega: R3N + R’X → [R3NR’] +X- Paljusid kvaternaarseid ammooniumsooli saab eraldada kristalsete ühenditena. Mahukamate asendusrühmadega tertsiaarsed amiinid on kergesti alküülitavad primaarsete halogeniididega (bensüül-, allüül- jt). Seda kasutatakse nende primaarsete halogeniidide selektiivseks eraldamiseks mingist segust ja vastavate hapnikderivaadide (aldehüüdid, estrid, eetrid) saamiseks – see on tuntud Sommelet' reaktsioonina. Kvaternaarsed ammooniumsooli kasutatakse desinfitseerimisel, pindaktiivsete komponentidena, kiudmaterjale pehmendavate vahenditena jm. tertsiaalsed ammooniumsoolad: RCH=NR’ + R’’X → [RCH=NR’R’’] +X- püridiiniumsoolad imidasooliumsoolad (kasutatakse ioonsete vedelikena) Ioonne vedelik Sommelet' reaktsioon Ooniumühendid
Eesti Looduseuurijate Seltsi aastaraamat

Eesti Looduseuurijate Seltsi aastaraamat on Eesti Looduseuurijate Seltsi poolt välja antav jätkväljaanne ja raamatusari. Aastaraamat sisaldab nii teaduslikke artikleid kui ülevaateid seltsi tegevusest. Aastal 2008 ilmus aastaraamatu 85. köide (Uurimusi Eesti loodusteaduste ajaloost. Toimetanud Riin Magnus.) Aastal 2011 ilmus aastaraamatu 86. köide (Haruldused Eesti looduses. Toimetanud Tiiu Kull, Jaan Liira ja Marek Sammul.) Väljaanne on ilmunud seltsi asutamisest saadik, kuid varem mitme teistsuguse nime all. Köidete numeratsioon ei järgi aastaid. Sitzungsberichte der Naturforscher-Gesellschaft bei der Universität Jurjew (kd. 1–12, 1853-1899) Протоколы Общества естествоиспытателей при Императорском Юрьевском университете (kd. 12(2)–25, 1900–1917) Tartu Ülikooli juures oleva Loodusuurijate Seltsi aruanded (kd. 24–47, 1920–1943) Loodusuurijate Seltsi aastaraamat (kd. 48–65, 1955–1975) Abiks loodusevaatlejale
Sajaani-Šušenskoje veehoidla

Sajaani-Šušenskoje veehoidla ehk Sajaani meri on Sajaani-Šušenskoje hüdroelektrijaama paisjärv Jenissei jõel. See asub Hakassias, Krasnojarski krais ja Tõvas. Paisjärve pindala maksimaalse veetaseme juures on 621 km2, pikkus 320 km ja laius 10 km. Aasta keskmine juurdevool on 47 km3. Vee ülespaisutamisel jäi selle alla hulk Sajaani kanjoni kaljujooniseid (petroglüüfe), sealhulgas enam kui 300 pronksiaegset kultusliku näomaski kujutist. Mäetagused 17/18: 242–244 (2002).
Põllu tänav (Tallinn)

Põllu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme, Hiiu, Kivimäe ja Pääsküla asumis. Tänava nimi (saksa Feldstraße, vene Полевая ул.) võeti kasutusele 1926/1927. aastal. Aastatel 1940–1941 kandis nime Põllumehe tänav. Põllu tänav algab Mai tänavast. Suundudes edelasse ristub Silla, Nurme, Lõuna, Sambla, Hiiu-Maleva, Tähe, Hiiu, Pargi, Laste, Sanatooriumi, Valve, Sihi, Johann Voldemar Jannseni, Olevi, Hõimu, Sõbra, Lemmiku, Saha põik, Vikerkaare, Rännaku puiestee, Põllu põik, Raba ja Pääsküla tänavaga. Põllu tänava pikkus on umbes 3600 meetrit. Tänav läbib Hiiu ja Kivimäe asumis Sanatooriumi pargi, kus asuvad Nõmme lastehaigla ja Kivimäe haigla, ning möödub Jannseni puiestikust. Pääsküla asumis jääb tänava äärde Tallinna Pääsküla Gümnaasium. Põllu tänava alguses paiknevad tüüpilised 20. sajandi algul Nõmmele rajatud kahekorruselised puidust korterelamud. Põllu 11 // Nurme 11 ja Põllu 12 elamud valmisid aastal 1910. Jannseni puiestikku jääb aga Peeter Suure Merekindluse maarinde positsiooni nr 6 patarei kahurialus. Asutused Põllu tänaval: Kivimäe haigla, Põllu tänav 61/63. Põllu tänav 63 asus Tallinna Linna Tuberkuloosihaigla., arhitekt Erich Jacoby poolt projekteeritud sanatooriumihoone I järk ehitati valmis 1926. aastal ning tuberkuloosihaigla hoone tiibosad valmisid 1931. aastal. Põllu tänav 61/63 asus Tallinna Linna Laste Luutuberkuloosi Sanatoorium. Luutuberkuloosisanatoorium ja haigla valmisid 1958. aastal, 1963. aastal reorganiseeriti need Vabariiklikuks Tuberkuloositõrje Dispanseriks. Tallinna Pääsküla Gümnaasium, Põllu 109 // Vikerkaare 10 Elamu aadressil Põllu tänav 12 Endise lastehaigla hoone Põllu ja Laste tänava nurgal http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed Nõmme. Jalutaja teejuht, lk. 45 Elamu Nurme t. 11/ Põllu t. 11, 1910. aastad. kultuurimälestiste riiklikus registris Elamu Põllu t. 12, 1910. aastad. kultuurimälestiste riiklikus registris Nõmme. Jalutaja teejuht, lk. 62 Kalender-märkmik. Eesti NSV Ajalehtede-ajakirjade kirjastus, Tallinn, lk 130. Leho Lõhmus. Nõmme. Jalutaja teejuht. Tallinn : Solnessi Arhitektuurikirjastus. 2007  Põllu tänav – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Soomukas

Soomukas (Orobanche L.) on parasiittaimede perekond soomukaliste sugukonnast. Eesti liigid on kõik levikult haruldased. Orobanche elatior Sutton – suur soomukas (parasiteerib põldjumikal) Orobanche pallidiflora – ohakasoomukas (parasiteerib ohakatel) Orobanche bartlingii Griseb. – põdrajuure-soomukas (parasiteerib põdrajuurel) Orobanche alsatica Kirschl. – elsassi soomukas (parasiteerib sarikalistel)