laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Oja tänav (täpsustus)

Oja tänav on paljudes Eesti asulates. Oja tänav on tänav Are alevikus. Oja tänav on tänav Aseri alevikus. Oja tänav on tänav Audru alevikus. Oja tänav on tänav Elvas. Oja tänav on tänav Haapsalus. Oja tänav on tänav Jõhvis. Oja tänav on tänav Järvakandi alevis. Oja tänav on tänav Kallastel. Oja tänav on tänav Kehtna alevikus. Oja tänav on tänav Kihelkonna alevikus. Oja tänav on tänav Kiisa alevikus. Oja tänav on tänav Kiiu alevikus. Oja tänav on tänav Kilingi-Nõmmes. Oja tänav on tänav Kiviõlis. Oja tänav on tänav Kolkja alevikus. Oja tänav on tänav Kõpu alevikus. Oja tänav on tänav Kärdlas. Oja tänav on tänav Leisi alevikus. Oja tänav on tänav Lihulas. Oja tänav on tänav Narvas. Oja tänav on tänav Nasva alevikus. Oja tänav on tänav Nõo alevikus. Oja tänav on tänav Puka alevikus. Oja tänav on tänav Põlvas. Oja tänav on tänav Pärnus. Oja tänav on tänav Rakveres. Oja tänav on tänav Roiu alevikus. Oja tänav on tänav Räpinas. Oja tänav on tänav Saku alevikus. Oja tänav on tänav Sindis. Oja tänav on tänav Suure-Jaanis. Oja tänav on tänav Sõmeru alevikus. Oja tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Pikaliiva asumis. Oja tänav on olnud Tallinnas asuva Uue Maailma tänava nimi. Oja tänav on tänav Tootsi alevikus. Oja tänav on tänav Tõrvas. Oja tänav on tänav Uuemõisa alevikus. Oja tänav on tänav Valgas. Oja tänav on tänav Veriora alevikus. Oja tänav on tänav Viru-Nigula alevikus. Oja tänav on tänav Võrus. Oja tänav on tänav Võsu alevikus. Oja tee Oja põik
Romainiai mõis

Romainiai mõis (leedu Romainių dvaras) on endine mõis Leedus Kaunases Šilainiai vallas Romainiai linnaosas ja Kaunase rajooni Užliedžiai valla Romainiai külas. Mõisa peahoone asub Kaunases aadressil Romainių g. 67. Mõis rajati XVI sajandil, toona valmis ka selle peahoone. Mõisa õitsenguaeg saabus aga XVII sajandil, mil selle omanikuks sai Vitebski kastellaan Simonas Sirutis. Tema lasi vana hoone restaureerida. Hoonele lisati marmortrepid, valmisid hoone põhjaserva ehtivad sambad, luksuslikud vannitoad, uhkete freskodega saal. Toona sai hoone ka keskkütte. Arvatakse, et hoone keldris asusid ruumid vangistatud pärisorjadele. XVIII sajandi keskpaigas sai mõisa omanikuks Kosciuszko ülestõusus osalenud Karolis Prozoras. Tema poeg osales Novembriülestõusus, kui ülestõusnud lüüa said, suundus ta Prantsusmaale. Järgmiseks omanikuks oli Adomas Medekša, seejärel läks mõis Tyszkiewiczite valdusse. Seejärel ostis mõisa tsaariarmee polkovnik Alexandre von Waxeliga. Too oli abielus Aleksei Lvovi tütrega. Lvov ise veetis selles mõisas oma üheksa viimast eluaastat. Esimese maailmasõja ajal asusid mõisas Saksa väeosad, von Waxel ise suundus aga elama Veliuonasse. Sõja järel müüs Leedu riik mõisa kindral Jonas Galvydis-Bykauskasele, mõisa hooned läksid aga Kaunase tuberkuloosivastase võitluse ühingule. Aastal 1936 rajati peahoonesse tuberkuloosidispanser. Nõukogude ajal oli hoone kasutusel kohaliku kolhoosi kultuurimaja, algkooli ja Veterinaarakadeemia õppehoonena. Peahoone on tänapäeval ainus hoone, mis mõisakompleksist säilinud on. See on muudetud korterelamuks. Lisaks on mõisakompleksist säilinud tiik. Simono Siručio dvaras Romainiuose[alaline kõdulink] http://kauno.diena.lt/dienrastis/kita/tituluotos-istorijos-staigmenos-29968#axzz1vOKTfbUi Tituluotos istorijos staigmenos Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (leedu keeles) Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiskeem (leedu keeles) https://www.kvb.lt/lt/krastieciams/gallery/212-romainiu-dvaras#fwgallerytop Mõis Kaunase keskraamatukogu kodulehel] (leedu keeles)
Digestiiv

Digestiiviks (ladina keeles digestivus, prantsuse keeles digestif aine, mis aitab seedimist) nimetatakse tumedaid alkohoolseid jooke, millega lõpetatakse peoõhtut. Arvatakse, et see jook aitab seedimist. Võrreldes aperitiiviga on digestiiv kangem. Kombe kohaselt pakutakse aperetiividena heledaid ja digestiividena tumedaid jooke. Tihti kasutatakse digestiiviks viskit, brändit või konjakit. Samuti võivad digestiiviks olla liköörid ja palsamid, samuti kangestatud veinid, näiteks heres, madeira või portvein. Arvatakse, et digestiiv tuleb kombineerida varem tarbitud söögikäigus jookidega. Näiteks kui süües joodi õlut, siis digestiiviks pigem sobiks viski aga mitte konjak või kalvados. Digestiivina kasutatakse mõningaid kokteile. Tihti pärast sööki joodavat teed või kohvi digestiiviks ei loeta. Aperitiiv Hannes Aedla. "Mis on joogikäigud aperitiiv ja digestiiv?". Prike. Vaadatud 10.01.2018.
Jurjev-Polski rajoon

Jurjev-Polski rajoon (vene keeles Юрьев-Польский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Jurjev-Polski linn. Rajoon piirneb põhjas Ivanovo oblastiga, idas Suzdali rajooniga, kagus Sobinka rajooniga, lõunas Koltšugino rajooniga, läänes Aleksandrovi rajooniga ja edelas Jaroslavli oblastiga. Rajooni pindala on 1910 km². Elanike arv oli 2012. aastal 36 744, 2009. aastal 37 378 ja 2002. aastal 39 023. Jurjev-Polski rajoonis on 149 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Jurjev-Polski linna) ja kolme külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Selekša ja Kolokša. Q126684906
Kumushning Ko'zi Manda

"Kumushning Ko'zi Manda" on Feruza Jumaniyozova debüütalbum. Avaldati 2003. aastal RizaNovaUZ plaadifirmalt.
Lõbbus Juttustaja armsaks aeawiteks

Lõbbus Juttustaja armsaks aeawiteks, oli Perno Postimees lisaleht, mis ilmus 1865 juulist kuni 1866, sagedusega kaks korda kuus. Ajalehte oli võimalik tellida ka põhilehest eraldi. Väljaandjaks oli Friedrich Wilhelm Borm ja toimetajaks Berend Gildenmann. Valdava osa lisalehe mahust hõlmas Napoleon I elulugu ja tema Venemaa sõjakäigu kirjeldus, lisaks oli seal juttu ka Napoleon III, Napoleoni I õemehest Joachim Murat, Giuseppe Garibaldi, George Washingtoni ja James Watti eludest ning tegevustest. Kokku ilmus 48 numbrit. Keel ja Kirjandus 2003 nr 3, lk 216 - Vello Paatsi - BEREND GILDENMANN. ÜHE XIX SAJANDI EESTI KIRJAMEHE ELUSAATUS
Kel Azizim

"Kel Azizim" on Feruza Jumaniyozova 2004. aastal ilmunud teine stuudioalbum.
Senešall

Senešall oli kõrgem õukonna-, haldus- või kohtuametnik keskaegsel Lõuna-Prantsusmaal. Dictionary of Foreign words, www.eki.ee
Men Qo'shiq

"Men Qo'shiq" on Usbekistani laulja Feruza Jumaniyozova kolmas stuudioalbum. Avaldati aastal 2005.
Zang-Zangi

"Zang-Zangi" on neljas stuudioalbum Feruza Jumaniyozovalt. Avaldati 2006.
Sarjaja

Sarjaja : Päevalehe, Aja ja Koidu hinnata kaasanne oli huumori- ja satiiriajakiri, mis ilmus jaanuarist 1912 kuni juunini 1914 Tallinnas. Ajakirja levitati tasuta koos ajalehtedega Päevaleht, Aeg ja Koit. Ajakiri ilmus sagedusega 1 kord kuus. Väljaandjad olid Juhan Luiga ja Bernhard Mäns. Vastutavad toimetajad olid Georg Eduard Luiga ja T. Kurrikoff (1912 nr 3–10). 1914. aastal oli ajakirja alapealkirjaks "Piltidega pilke- ja naljaleht 1914". Väljaannet trükiti Tallinna trükikojas "Pert". Kunstnikud ja karikaturistid olid Gori ja Otto Krusten. Lisaks: Nadežda Butšinskaja, Juhan Hurt, Bernhard Julius Mäns, Eduard Pertman, Viktor Paul Hugo Raudsepp, Jaan Vahtra, Eduard Vilde, Juhan Weidenstrauch, August Galit. "ERB - Sarjaja". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. september 2017. Vaadatud 1. septembril 2017. "Eesti biograafiline andmebaas ISIK - Sarjaja kaastöötajad". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. mai 2018.
Sizniki San'atim, Sizniki Qalbim

"Sizniki San'atim, Sizniki Qalbim" on poplaulja Feruza Jumaniyozova viies stuudioalbum. Avaldati 2007.
Ikkimizga G'animatdur Ishq

"Ikkimizga G'animatdur Ishq" on Usbekistani poplaulja Feruza Jumaniyozova kuues stuudioalbum. Avaldati aastal 2008.
Voy-Voy Lazgi

"Voy-Voy Lazgi" on Feruza Jumaniyozova 2015. aastal ilmunud seitsmes stuudioalbum.
Kiržatši rajoon

Kiržatši rajoon (vene keeles Киржачский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Kiržatši linn. Rajoon piirneb kirdes Koltšugino rajooniga, kagus Muromi rajooniga, lõunas ja läänes Moskva oblastiga ning loodes Aleksandrovi rajooniga. Rajooni pindala on 1135 km². Elanike arv oli 2012. aastal 41 104, 2009. aastal 40 768 ja 2002. aastal 45 188. Kiržatši rajoonis on 149 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Kiržatši linna) ja nelja külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Kiržatš, Šerna ja Dubna. Q126684906
Orasmaa

Orasmaa on eesti perekonnanimi. Johannes Roska (vt. Roska) eestistas oma perekonnanime Orasmaaks ja laskis selle kanda Perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 142 all. Nime kandjaid: Johannes Orasmaa (1890–1943), Eesti sõjaväelane (kindralmajor), Kaitseliidu ülem Fred-Johannes Orasmaa (1924–1997), Soome sõjaväelane, eelmise poeg
Shoira Otabekova

Shoira Otabekova (ka Şoira Otabekova) (aserbaidžaani keeles Şaire Atabekova, vene keeles Шоира Отабекова) on Usbekistani laulja. Ta hakkas laulmise vastu huvi tundma juba lapsepõlves. Otabekova hakkas kunsti õppima oma kunstialal töötava vanaema Fazilatkhan Aya Otabekova käe all. 4. klassis astus ta muusikakooli. Shoira Otabekova esimene album ilmus 1998. aastal ja sellelt on pärit laul "Muhabbat Qasri". Sellesse laulu kaasati laulja laulud "Muhabbat qasri", "Dilim uzra", "Alamli", ja "Yurak". Praegu saab laulja nendest lauludest üle 70 laulu ja umbes 25 laulu. Ta on andnud oma fännidele "Dilim uzra", "Seni sog'indim", "Leyli", "Bir o'zing", "O yurak" ja "Mening baxtim". Shoira Otabekova on saanud ka auhindu. "Tarona-2004" oli duett laul Abduvali Rajaboviga, mille eest ta võitis "Yil qo'shig'i" ('aasta laul'') auhinna. "Tarona-2005" oli nomineeritud Estradamiz Umidiy auhinnale, kuid ei võitnud. 2005. aastal osales laulja ka filmis "Yangi yil parisi" ('vana-aastaõhtu'). Mening Baxtim (2013)
Palusalu (perekonnanimi)

Palusalu on eesti perekonnanimi. Palusalu on eestistatud perekonnanimi (endine Trossmann) Tallinn linnas ja Saulepi vallas Varbla kihelkonnas Läänemaal. Kristjan Palusalu laskis nime kanda perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 284 all. Nime kandjaid: Kristjan Palusalu (1908–1987), Eesti maadleja Geni
Aleksandrovi rajoon (Vladimiri oblast)

Aleksandrovi rajoon (vene keeles Александровский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Aleksandrovi linn. Rajoon piirneb põhjas Jaroslavli oblastiga, idas Jurjev-Polski rajooniga, kagus Koltšugino rajooniga, lõunas Kiržatši rajooniga ja läänes Moskva oblastiga. Rajooni pindala on 1834 km². Elanike arv oli 2012. aastal 113 414, 2009. aastal 115 299 ja 2002. aastal 55 207. Aleksandrovi rajoonis on 233 asulat, mis kuuluvad nelja linnaasunduse (Aleksandrovi, Karabanovo ja Strunino linna ning Balakirevo alevi) ja nelja külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Bolšaja Dubna, Bolšoi Kiržatš ja Malõi Kiržatš. Q126684906
Lutsu tänav (Viljandi)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Lutsu tänav on tänav Viljandi kesklinnas. Tänav algab Johan Laidoneri platsilt, kulgeb lõunakirde suunas ja lõpeb Pikal tänaval. Tänava pikkus on 117 m. Lutsu tänaval asub Viljandi Vaba Waldorfkool (Lutsu 3) ja ehitismälestis Villa Engelhardt (Lutsu 5). Lutsu tänav on linnaplaanidel alates 18. sajandi lõpust. Veel 19. sajandi keskel paiknesid tänava alal aiad. Nõukogude okupatsiooni perioodil kandis nime Säde tänav. Praeguse Lutsu tänava alal säilinud varaseim kultuurkiht sisaldab leide 13. sajandi teisest poolest kuni 15. ja 16. sajandini. Peetakse võimalikuks, et tänavat on mainitud ka Poola revisjonis, milles räägitakse kruntidest tänava ja linnamüüri vahel. Elamu Lutsu tn 1 Lutsu tänav vaatega Pikalt tänavalt "Viljandi linna kohalike teede nimekiri" (PDF). Riigi Teataja. Viljandi Linnavolikogu. 5. märts 2018. Lisa Viljandi Linnavolikogu 22.02.2018 määrusele nr 12. Vaadatud 21.08.2018. "Viljandi vanalinna tänavatevõrgu ajalooline kujunemine" (PDF). Riigi Teataja. Vaadatud 01.10.2017.
Eero Vihman

Eero Vihman (19. detsember 1927 – 18. detsember 2000) oli eesti päritolu Ameerika Ühendriikide keeleteadlane ja amerikanist, kes dokumenteeris ja kirjeldas pomo keeli. 1944. aastal põgenes Eero Vihman Eestist ning jõudis 1952. aastal Ameerika Ühendriikidesse. 1964. aastal sai temast keeleteaduse doktorant California Ülikoolis Berkeleys. Aastatel 1966–1967 tegi Eero Vihman keeleteaduslikke välitöid põhja- ja keskpomo keelega. Tema välitööde materjale säilitatakse Berkeleys California Ülikooli juures asuvas California Keelearhiivis. Tema abikaasa Marilyn Vihman on keeleteaduse professor Yorki Ülikoolis Ühendkuningriigis. Tütar Virve-Anneli Vihman töötab Tartu Ülikoolis. 1976. On pitch and accent in Northern Pomo. Kogumikus Hokan studies: Papers from the first conference on Hokan languages, toimetanud M. Langdon ja S. Silver, 1970:77–83. The Hague: Mouton. 1998. Northern Pomo Numerals: A Quadriquinary Vigesimal System. Kogumikus Studies in American Indian languages: description and theory, toimetanud Leanne Hinton ja Pamelo Munro, 131:95–101. Berkeley: University of California. Eero Vihmani kogu California Keelearhiivis. Eero Vihmani kogu California Keelearhiivis. Eero Vihmani helilindistatud põhjapomo keelenäide. Intervjuu Marilyn May Vihmaniga. Oma Keel 2010/2:99–103.
Spiridon Grigorjev

Spiridon Aleksejevitš Grigorjev (vene keeles Спиридон Алексеевич Григорьев; 12. detsember 1910 Hangalassõ uluss, Jakuudi oblast – 1986 Jakutsk) oli jakuudi teatrilavastaja, näitleja ja teatripedagoog, Vene NFSV rahvakunstnik. Ta oli esimene jakuudi rahvusest kutseline teatrilavastaja. Ta oli kauaaegne Jakuudi draamateatri (hilisem Jakuudi muusika- ja draamateater) kunstiline juht (aastatel 1933–1935, 1938–1942 ja 1943–1961). Ta on teinud üle saja lavastuse. Ta on tegutsenud ka teatripedagoogina teatri draamastuudios. Ta mängis aastatel 1928–1930 Jakuudi Vene draamateatri jakuudi näitetrupis. Aastatel 1930–1933 õppis ta GITIS-e režiiteaduskonnas, 1937–1938 oli ta režiialasel stažeerimisel Vahtangovi-nimelises Moskva teatris. Ta on mänginud Agassi Babajani filmis "Dersu Uzala" (1961) ja Riia Kinostuudio filmis "Ilgās dienas rīts" ('Pika päeva hommik'; 1968). Jakuudi ANSV teeneline kunstnik Jakuudi ANSV teeneline kunstitegelane Vene NFSV teeneline kunstnik (1947) Jakuudi ANSV rahvakunstnik Vene NFSV rahvakunstnik (1957) Григорьев Спиридон Алексеевич. biblio.xangalas.ru Григорьев Спиридон Алексеевич. istoriya-teatra.ru
Aukštoji Freda mõis

Aukštoji Freda mõis (leedu Aukštosios Fredos dvaras; ka Freda mõis, leedu Fredos dvaras) on endine mõis Leedus Kaunases Aleksotase vallas Freda linnaosas. Mõisa peahoone asub aadressil Ž. E. Žilibero g. 6. 1673. aastal andis Krzysztof Zygmunt Pac itaalia arhitektile Lodovico Fredole töö eest Pažaislise kloostri rajamisel parunitiitli ja maad, millest kujunes Aukštoji Freda mõis. Mõisa nimi tuleneb arhitekti nimest. Sealse mõisakompleksi rajas siiski Józef Godlewski, kelle valdusse see mõis läks 1795. aastal. XIX sajandi keskel kuulus see Gawrońskitele, Kaunase kindluse rajamise järel sai mõisast aga riigimõis. Sealse mõisa peahoones elas Kaunase kindluse esimene komandant Oskar von Klemm, teised hooned muudeti kasarmuteks. Sisuliselt kujunes mõisakompleks suurtükiväelaste asulaks. Mõisa parki rajati reduut, valdustesse rajati teed ja raudtee, sinna ehitati sõdurite tarbeks ka õigeusu kirik. Mõisakompleksist ida pool asuv põld võeti kasutusele suurtükiväe harjutusväljakuna. Lisaks rajati mõisa juurde aastal 1880 sõjaväekalmistu, 0,6 hektari suurune matmisplats õigeusu kiriku juures, mis suleti 1952. aastal. Esimese maailmasõja ajal maeti sinna nii sõjas langenud Vene kui ka Saksa sõdureid. Mõisa peahoone on XIX sajandi algul valminud klassitsistlik hoone. 1920. aastal rajati sinna põllumajandus-aianduskool. Nõukogude ajal oli see Kaunase Mitšurini-nimelise sovhoostehnikumi õppehoone. Lisaks peahoonele on säilinud muidki mõisakompleksi kuulunud hooneid. Alles on kaks kontorihoonet, kolm teenijatemaja ja kaks elumaja, lisaks tall, tall-tõllakuur, kaks kasvuhoonet, paviljon ja õigeusu kiriku varemed. Hävinud on mõisa keldrihoone. Mõisakompleksi juurde XIX sajandi teisel poolel rajatud park asub peahoonest läänes. Seal asub neli tiiki, mis õhust vaadatuna annavad Józef Godlewski initsiaalid J ja G. 1923. aastal rajati sinna Kaunase botaanikaaed, mis tänapäeval allub Vytautas Suure Ülikoolile. Õigeusu kirik rajati mõisakompleksi juurde Kaunase kindluse komandantuuri initsiatiivil ja see valmis 1891. aastal. Kirik oli mõeldud sealse suurtükiväepolgu tarbeks ja on üks kuuest Kaunase kindluse juurde ehitatud õigeusu kirikust. Tegemist on muinsuskaitse all oleva ajaloolise ja kultuurimälestisega. 1919. aastal jäi kirik tühjaks ja selle võttis üle Leedu katoliku kirik. Hoone hakkas kuuluma Aleksotase kihelkonnale. 1948. aastal võttis nõukogude võim kiriku oma valdusse. Hoonest sai sovhoostehnikumi spordisaal, ümberehituste käigus hävitati kellatorn ja võeti maha kuppel. 1982. aastal hoonet remonditi. 2013. aastal läks hoone katoliku kiriku valdusest eraomandisse. Tänapäeval on hoone arendamiseks mitu plaani. Ühe kohaselt peaks kirikust saama Armeenia kiriku pühakoda, teise kohaselt tuleks sinna rajada botaanikamuuseum. Freda kalmistu Mõisa tall Kauno architektūra / Vytautas Levandauskas. Aukštosios Fredos dvaro sodyba. – V.: Mintis, 1991. – 76–77 psl. – ISBN 5-420-00641-3 Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (leedu keeles) Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiskeem (leedu keeles) Mõis Kaunase keskraamatukogu veebisaidil (leedu keeles) Infot mõisa kohta, fotod (leedu keeles)
Raivo Rimm

Raivo Rimm (sündinud 23. novembril 1967 Valgas) on eesti teleajakirjanik. Raivo Rimm on Kanal 2 uudistesaate "Reporter" reporter ja liiklussaate "Rooli võim" saatejuht. Ta alustas ajakirjanikutööd raadiojaamas Raadio Ruut 1. mail 1994. 31. juulil 1997 asus ta eratelejaamas TV 1 tööle spordiuudiste diktorina. Ta on töötanud raadiojaamade Raadio 2[viide?] ja Kuku Raadio[viide?] spordiuudiste toimetaja ja saatejuhina. Raivo Rimm on Niitvälja Golfiklubi volikogu liige[viide?] ja Eesti Golfiliidu võistlusspordi toimkonna liige[viide?].
Vassili Mestnikov

Vassili Vassiljevitš Mestnikov (vene keeles Василий Васильевич Местников; 14. jaanuar (vkj 1. jaanuar) 1908 Jakutsk, Jakuudi oblast – 18. oktoober 1958) oli jakuudi teatrilavastaja, näitleja ja teatripedagoog, NSV Liidu rahvakunstnik. Ta oli aastatel 1935–1938 ja 1942–1943 Jakuudi draamateatri kunstiline juht ja pealavastaja. Ta on tegutsenud ka teatripedagoogina ning tõlkinud näidendeid vene keelest jakuudi keelde. 1940. aastal tõi ta lavale koostöös näitekirjanik Dmitri Sivtsevi ja heliloojate Mark Žirkovi ja Genrihh Litinskiga valminud esimese jakuudi muusikalise draamalavastuse "Djurulujar Njurgun Bootur" ("Дьурулуйар Ньургун Боотур", 'Tarmukas Njurgun Bootur') samanimelise olongho ainetel (hiljem, 1947. aastal, loodi samanimeline ooper). Ta lõpetas 1925. aastal Jakutski Pedagoogilise Tehnikumi. Ta hakkas 1925. aastal mängima rahvateatris. Pärast rahvateatri likvideerimist sa temast 1926. aastal asutatud Jakuudi rahvusteatri näitetrupi liige. Aastatel 1931–1934 õppis ta GITIS-es. Lavastama hakkas 1934. aastal. Ta on töötanud Jakuudi draamateatri pealavastaja ja kunstilise juhina. 1943 – Jakuudi ANSV teeneline kunstnik 1955 – Jakuudi ANSV teeneline kunstitegelane 1957 – Jakuudi ANSV rahvakunstnik 1958 – NSV Liidu rahvakunstnik Местников, Василий Васильевич. gumer.info
Toomas Uudeberg

Toomas Uudeberg (sündinud 16. jaanuaril 1960) on Eesti kohalik poliitik. Ta on pärit Uudekülast Kubja talust. Aastal 1983 lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehhaniseerimise eriala. Aastatel 1983–1996 oli ta tegev Tamsalu piirkonna põllumajanduses (osakonnajuhataja, peainsener). Aastail 1993-1996 oli ta Tamsalu Vallavolikogu esimees, 1996–2004 Tamsalu vallavanem, 2004–2005 Tamsalu linnapea, 2006–2015 Tamsalu vallavanem, 2015-2017 Tamsalu Vallavolikogu esimees, 2017-2018 Tapa Vallavolikogu esimees. Toomas Uudebergil märkimisväärne isiklik panus rahvuslike monumentide rajamisel endises Tamsalu vallas (Vistlas, Naisteväljal). Tapa valla aukodanik (2020).
Lelde Dreimane

Lelde Dreimane (sündinud 2. detsembril 1989 Riias) on läti näitleja ja modell. 2015. aastal lõpetas ta Läti Kultuuriakadeemia näitekunsti erialal. Samast aastast alates töötab Lelde Dreimane Läti Kunstiteatri näitlejana. Lelde Dreimane Läti Kunstiteatri kodulehel
Raul Öpik

Raul Öpik (sündinud 3. juulil 1951 Mustjala vallas) on eesti purilendur, kolonelleitnant erus ja poliitik. Öpik lõpetas 1977 Tartu Ülikooli bioloogina. Ülikooli ajal hakkas harrastama purilendu. Ta osales 1993. aasta purilendamise maailmameistrivõistlustel Eesti võistkonna kaptenina. 1993–1995 oli Öpik Eesti Lennuspordi Föderatsiooni aseesimees. Ta on avaldanud purilennuteemalisi kirjutisi. 1976–1978 töötas ta Võrumaal ja 1978–1979 Tallinnas kalakasvatajana. 1988–1993 oli ta õpetaja Kopli Kunstikeskkoolis. 1993–1994 oli Öpik kaitsejõududes juhttöötaja. 1994. aastal oli ta kaitseministri kandidaat. 1996. aastal oli ta Kaitseministeeriumi rahvusvaheliste suhete osakonna rahuvalve laua juhataja. 2002. aastal oli ta Rahuoperatsioonide Keskuse staabiülem, major. Ta on Eesti Eruohvitseride Kogu liige. Ta on lahutatud ja tal on üks tütar. Ta on Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige alates 2013. Ta on valitud EKRE Ida-Tallinna ringkonna esimeheks. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 36 häält ning ei osutunud valituks. Alar Laaneman, Leo Kunnas ja veel üle 30 eru- ja reservkaitseväelase kutsuvad üles valima presidendiks Mart Helme, Uued Uudised, 23. september 2016 [1] Kärt Karpa, Kaitseministri ja justiitsministri kandidaadid on Raul Öpik ja Urmas Arumäe, Rahva Hääl, 25. mai 1994 Riigi Teataja Eesti rahutagajad Kosovos vahetuvad, Eesti Kaitsevägi, 17. juuni 2002 Eesti Kaitseväe eruohvitseride ning EEOK toetaja- ja auliikmete nimekiri EKRE.ee Aili Kokk, Kolonelleitnant Raul Öpik – segavereline suvesaarlane, Saarte Hääl, 13. august 2012
Kai (koeratõug)

Kai on Jaapanist pärinev koeratõug. Tõug on saanud nime Yamanashi prefektuuri territooriumil asunud Kai provintsi (甲斐国) järgi. "KAI" (PDF) (inglise). FCI. Vaadatud 02.09.2017.  Kai Inu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kai koer.ee saidil
Margus Välja

Margus Välja (sündinud 18. märtsil 1958 Tallinnas) on eesti ajakirjanik. Lõpetanud Haapsalu 1. keskkooli 54. lennu 1976. aastal ja Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal 1991. aastal. Elanud Haapsalus ja töötanud seal ilmunud ajalehe Läänlane toimetuses a-il 1978–92 korrespondendi, osakonnajuhataja ja tegevtoimetajana; Tallinnas töötanud Eesti ajalehtede Rahva Hääl, Eesti Sõnumid ja Sõnumileht toimetuses 1992–96 erikorrespondendina. Olnud (1997. a) riigiametnik Tallinnas kaitseministeeriumi avalike suhete büroo juhataja. 2008. aastast elab USA-s Californias ja Eestis Haapsalus: 2008–11Los Angeleses, aastast 2011 San Francisco lahe ääres San Joses. Tegev vabakutselise ajakirjaniku ja toimetajana Eestis ja USA-s. Töötanud internetiettevõtete juures Californias Mountain View's ja Sunnyvale'is. Kirjutisi ja fotosid ilmunud peamiselt Eesti ajalehtedes, ajakirjades ja veebiväljaannetes, s.h al a 2008 Ameerika-eestlastest ning elust ja sündmustest USA-s. Aastail 2009–11 oli tegev veebiväljaande – Los Angelese Eesti Seltsi häälekandja, infokirja Los Angelese Eestlased juures. Esines fotonäitusega "Ajalehepildid Ameerikast. Uudisloo vaateline pool. Haapsalust pärit kirjutav ajakirjanik pildistab New Yorgis, Los Angeleses, San Franciscos ja Silicon Valleys 2008–2015", mis oli eksponeeritud Haapsalu kultuurikeskuses 2015. aasta juulis–augustis. Margus Välja, Armastuse suvi 1967: rinnahoidjad põlema! Eesti Naine nr 7, 2017. Lk 60. Margus Välja, Oli nagu fantoomriigi esindaja. [Eesti aukonsul Jaak Treiman Lõuna-Californias – 70.] Postimees, 28. juuli 2013 Ajakirjanik Margus Välja avab Haapsalus Eesti-Ameerika fotonäituse. Lääne Elu, 23. juuli 2015 Los Angelese Eestlased Tartu Ülikool, ühiskonnateaduste instituut. Vilistlased 1957-2002 Verbum creat omnia / Sõna loob kõik. Ajakirjandusõpetus 50. Kommunikatsiooniõpetus 35. Juhan Peegel 85. Tartu Ülikooli kirjastus, 2004. Lk 120. Margus Välja DIGARi Eesti artiklite portaalis Margus Välja Eesti artiklite andmebaasis ISE
Kishū

Kishū on Jaapanist pärinev koeratõug. Tõug on saanud nime tänapäeva Wakayama ja Mie prefektuuri territooriumil asunud Kii (紀伊国) ehk Kishū (紀州) provintsi järgi. Pildid 7-nädalane kutsikas "KISHU" (PDF) (inglise). FCI. Vaadatud 2.09.2017.  Kishu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kishu koer.ee saidil