laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Monitor (ansambel)

Monitor on Eesti ansambel, mis asutati 1982 Tallinnas ja tegutses 1980. aastate lõpuni. Algkoosseisu kuulusid Alar Kotkas (bass), Rein Salme (trummid), Agu Kotkas (kitarr), Piret Palm (vokaal), Andres Meister (soolokitarr). Algul harjutati Tallinna 27. 8-klassilises koolis, kus Agu Kotkas andis muusikatunde. Seejärel tegutseti kuni 1980. aastate lõpuni Tallinnas Pikal tänaval asunud Jaan Kreuksi nimelises Noorsoo Kultuuripalees (Mustpeade maja), kus ansambliga tegi koostööd muusikamänedžer Ari Dubin. Pärast seda tegutseti veel mõnda aega Tallinna vanalinnas toonases Eesti Trükitööstuse kultuuriklubis. 1983. aastal lindistati pala "Ei näe ma teisi" (Shakin' Stevensi "You Drive Me Crazy" kaver), millest sai ansambli esimene raadiomenuk. Ansambliga liitus saksofonist ja klahvpillimängija Urmas Laht ning trummariks oli Rein Salme asemel Andrus Kerstenbeck, keda 1984. aastast asendas Jüri Mazurtšak. Hiljem hakkas ansambliga koostööd tegema laulja-klahvpillimängija Jaak Jürisson, kelle vahetas Monitori lõpuaastatel välja Ilmar Laisaar. Lauljad olid üksteise järel Piret Palm, Marika Uus, Angela Kaasik jt. Ansambli repertuaar koosnes eestistatult Lääne poplugudest, 1980. aastate keskpaigas hakkas ansamblile laule kirjutama Elo Kongo. Monitor oli tuntud moodsa ja ladusa helikeele poolest, kasutati palju süntesaatoreid. 1990. aastate alguses moodustas Alar Kotkas Monitori baasil ansambli 2 Quick Start. Ansambli lugu "Sind ainult kaupluses näen" peetakse Eesti esimeseks räppimist sisaldavaks ja helikandjal avaldatud looks.[viide?] Ansambli koosseis: Angela Kaasik – vokaal Piret Palm – vokaal Marika Uus – vokaal Jaak Jürisson – klahvpillid, vokaal Rein Salme – trummid Agu Kotkas – kitarr Alar Kotkas – basskitarr Esko Põldvere – kitarr Urmas Laht – saksofon, klahvpillid Andres Meister – soolokitarr Andrus Kerstenbeck – trummid Jüri Mazurtšak – trummid, vokaal 1985 "Maailm" EP, C62 22667 005, Meloodia 2009 "Parimad" 4743212005826, MIG Music Eesti ansamblite andmebaas (vaadatud 22.07.2013) Monitor andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles) Eesti ansamblite andmebaas Monitor – Ootan tuult, www.youtube.com. Monitor – Sind ainult kaupluses näen (Juustulaul), www.youtube.com.
Tsütokroom b

Tsütokroom b on tsütokroomide rühma valkude kompleks (lühendina kasutatakse CYPB; ka cyt-b ehk Cytb). Tsütokroom b varasem nimetus oli tsütokroom o. CYPB esineb enamiku päristuumsete organismide ning paljude prokarüootsete endoplasmaatilise retikuulumis ja raku mitokondri sisemembraanides. Tsütokroom b-d sisaldavad ka leukotsüüdid ja erütrotsüüdid ning paljud teised rakud. Tsütokroom b rühma liikmed, kelle morfoloogia (potents, struktuur jms) võib pisut erineda, osalevad rakuhingamises (elektrontranspordis) ja redutseerumis-oksüdeerumisprotsessides. tsütokroom b2 ka EC 1.1.2.3 – esineb pärmides; tsütokroom b3 pole piisavalt uuritud, kuid arvatavasti esineb osades taimekudedes tsütokroom b5 esineb loomade rakkudes ja erütrotsüütides tsütokroom b7 tsütokroom b8 Tsütokroom b-d kasutatakse organismide põlvnemiskäigu ja evolutsioonibioloogia ning fülogeneetiliste seoste väljaselgitamiseks, aga ka perekondade ja liikide määramiseks (näiteks rästiku fülogenees). Teatud mutatsioone Plasmodium falciparumi tsütokroom b toimimises seostatakse resistentsusega malaariaravimile Atovaquone Cytb molekulis Asp(290) asendumisel Gly-ga langeb cytbc1 kompleksi aktiivsus ja see avaldub inimestel koormustalumatusena. Tsütokroomid 4.4.2 Cytochrome b group W. Schmidt, K. Thomson, W. L. Butler,CYTOCHROME b IN PLASMA MEMBRANE ENRICHED FRACTIONS FROM SEVERAL PHOTORESPONSIVE ORGANISMS, Issue Photochemistry and Photobiology Photochemistry and Photobiology, Volume 26, Issue 4, pages 407–411, October 1977, 2008, DOI: 10.1111/j.1751-1097.1977.tb07506.xOsaline veebiversioon (vaadatud 22.07.2013) EC 1.1.2.3 http://deepblue.lib.umich.edu/bitstream/handle/2027.42/34070/0000348.pdf?sequence=1 Y. Kumazawa, H. Ota, M. Nishida, T. Ozawa. Gene Rearrangements in Snake Mitochondrial Genomes: Highly Concerted Evolution of Control-Region-Like Sequences Duplicated and Inserted into a tRNA Gene Cluster. Mol Biol Evol (1996) 13 (9): 1242–1254. (inglise keeles) Izeni P. Farias, Guillermo Ortı´, Iracilda Sampaio, Horacio Schneider, Axel Meyer, "The Cytochrome b Gene as a Phylogenetic Marker: The Limits of Resolutionfor Analyzing Relationships Among Cichlid Fishes", 2011 Castresana J., Cytochrome b phylogeny and the taxonomy of great apes and mammals. Mol Biol Evol. 2001 Apr; 18(4): 465-71. Mihkel Zilmer, Ello Karelson,Tiiu Vihalemm, Aune Rehema, Kersti Zilmer. Inimorganismi biomolekulid ja nende meditsiiniliselt olulisemad ülesanded Inimorganismi metabolism, selle häired ja haigused , lk 368, Biokeemia Instituut, Tartu Ülikool 2010, ISBN 978-9985-2-1540-1.
Vitamiin (ansambel)

Vitamiin oli Eesti pop-rock'i ansambel, mis tegutses aastatel 1978–1989. Ansambli esinemisgraafik oli tihe, aastas anti umbes 250, mõnel aastal koguni 270 kontserti. Lisaks esinemistele Eestis viisid kontserdireisid ansambli Taani, Soome, Leetu, Venemaale, Ukrainasse, Valgevenesse, Moldovasse, Saksamaale, Iraaki, Armeeniasse, Gruusiasse, Aserbaidžaani, Kasahstani, Usbekistani, Tadžikistani, Kõrgõzstani. Astuti üles kümnetel rahvusvahelistel ja kohalikel muusikafestivalidel, nende hulgas ka Tartu Muusikapäevadel ja Rock Summeril. Vitamiin on salvestanud umbes poolteistsada laulu ja instrumentaalpala, mis kõlavad tosinkonnal vinüülplaadil, helikassetil ja CD-l, mitmes muusikafilmis ja telesaates. Pärast ansambli laialiminemist 1989. aastal alustas enamik selle liikmeid soolokarjääri või jätkas muusikuteed Vitamiini muusikute baasil loodud ansamblis Monarh. Viimane kontsert Vitamiinina anti 3. juunil 1989 Tallinna Sakala keskuses. Ansambli liikmeid eri aegadel: Rein Laaneorg – kitarr, laul Raul Palsner – laul Andres Oja – löökpillid Kulno Luht – basskitarr, taustalaul Peeter Vähi – klahvpillid, laul Mart Metsala – klahvpillid, taustalaul Aivar Mäe – laul, akustiline kitarr Joel Steinfeldt – laul, akustiline kitarr Raul Sepper – laul, basskitarr Mikk Targo – löökpillid, laul Anne Veski – laul Mait Maltis – laul, akustiline kitarr Marju Länik – laul Siiri Sisask – laul Valeri Jasnev – löökpillid Peet Köster – basskitarr Madis Salum – kitarr[viide?] Jüri Mitt, Raimo Jõgeva – mänedžerid Mihkel Pajupuu - bass Sergei Pedersen - klahvid Eesti ansamblite andmebaas (vaadatud 22.07.2013) Vitamiini koduleht (inglise keeles) Vitamiini koduleht (eesti keeles)
Projekt 1241

Projekt 1241 tüüpi raketikaater täiendnimega Molnija (vene k: Молния) ja NATO klassifikatsiooniga Tarantul, on Nõukogude Liidus valmistatud ja Vene mereväe relvastuses olev raketikaater. Nimetatakse ka korvetiks. 1241 klass oli mõeldud asendama 205R klassi raketikaatreid, millel oli ilmnenud rida puudujääke. Üks puudujääkidest oli nõrk enesekaitsevõime, mida uutel laevadel püüti parandada. Selleks paigaldati 1241 -dele 76mm kahur, kuid esialgsest OSA-M õhutõrjesüsteemist tuli tänu viimase suurele massile loobuda kerge Strela-3 kasuks. Vene mereväe koosseisu on tänapäevaks jäänud maksimaalselt 20 1241 klassi kaatrit. Neist 7 on muuhulgas teenistuses Balti laevastikus. Kultuuri vallast võib mainida komöödiafilmi "Vene kalapüügi eripära" (Aleksandr Rogožkin, STV 1998), milles osa tegevusest toimub antud laevatüübil. 1241.1 – 1977–1984 – 13 tk 1241.1T – Ajutine esmane versioon vanemate R-15 rakettidega 1241RE – redutseeritud võimega eksportversioon 1241.7 – Kaitsesüsteemide katseprototüüp 12411 (1241.1M) – 1985–2001, uus jõuseade, uued raketid R-80 Moskit ja muid uuendusi – 34 tk 1241.1MR – Uued raketid R-270 Moskit-M 12421 – 2000, eksportprototüüp Indiale 12418 – 2006, eksportversioon Vietnami ja Türkmenistani jaoks 1241.2 – Allveelaevahävitaja nimetusega Molnija-2 1241 klassi korpuse baasil Projekt 1234 – sarnane, kuid suurem rakettrelvastusega vene sõjalaev 1241.2 Molnija-2 klassi allveelaevahävitaja – sama kere baasil valmistatud vene sõjalaev Projekt 205 – eelkäija http://warships.ru/Russia/Fighting_Ships/Missile_Boats/1241.html
Dennis Farina

Dennis Farina (29. veebruar 1944 Chicago – 22. juuli 2013 Scottsdale, Arizona) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja. Ta sai Eesti televaatajale tuntuks seriaalis "Seaduse nimel", kus ta mängis Joe Fontanat. Tema tuntuimad filmirollid olid gangster Jimmy Serrano roll komöödias "Midnight Run" ("Öine põgenemine", 1988) ja Ray "Bones" Barboni roll filmis "Get Shorty" ("Tooge jupats", 1995). Ta sündis Sitsiilia päritolu Iolanda (koduperenaine) ja Joseph Farina (arst) perekonnas. Tal oli kolm venda ja kolm õde. 1967–1985 töötas ta Chicago politseis.
Nikolai Balašov

Nikolai Ivanovitš Balašov [balaš'oov] (Николай Иванович Балашов; 13. juuli 1919 Herson – 25. november 2006 Moskva) oli vene kirjandusteadlane, germaani-romaani kirjanduste spetsialist. Ta tegeles võrdleva kirjandusteaduse, tekstoloogia ja semiootikaga ning kirjanduse ja ruumiliste kunstide seosega. Esteetika ja Vabade Kunstide Sõltumatu Akadeemia (Moskva) liige Sissekanne "Lühikeses kirjandusentsüklopeedias" Sissekanne Maailmakirjanduse Instituudi veebisaidil Sissekanne Esteetika ja Vabade Kunstide Sõltumatu Akadeemia veebisaidil
Bruce Boxleitner

Bruce William Boxleitner (sündinud 12. mail 1950 Illinoisi osariigis) on USA filminäitleja. Tuntud on ta eeskätt rollidega teleseriaalides "The Macahans", "Scarecrow and Mrs. King" ja "Babylon 5". "Scarecrow and Mrs. Kingis" kehastas Boxleitner külma sõja aegset USA salaagenti Lee Stetsonit hüüdnimega Scarecrow ehk Hernehirmutis. Seriaal jooksis USA CBS-i telekanalil aastail 1983–1987. "Babylon 5-s" mängis Boxleitner kapten John Sheridani, Babylon 5 kosmosejaama komandöri. Pisirolle on tal olnud veel mitmes telesarjas, näiteks sarjas "She Spies". Boxleitner on mänginud ka kinofilmides: "Mängur" ("The Gambler", 1980) ja ühes esimeses arvuti abil valminud ulmefilmis "Tron" (1982). Boxleitner on abielus näitleja Melissa Gilbertiga, neil on poeg. Tal on kaks poega eelmisest abielust endise näitleja Kathryn Holcombiga. 2003. aastal valiti Boxleitner USA Rahvusliku Kosmoseühingu (National Space Society) juhatusse; kosmoseühing on kosmoseuurimist ja vastavat haridust toetav kolmanda sektori organisatsioon, mille asutas Wernher von Braun. Bruce Boxleitner IMDB andmebaasis ingliskeelne fännisait
Positivus

Positivus on iga-aastane suvine muusika- ja kultuurifestival, mida peetakse juuli kolmandal nädalavahetusel Salatsis Lätis. Festivaliala paikneb Liivi lahe männimetsasel mererannal. Positivusel esitatakse indie-, pop-, folk- ja elektroonilist muusikat. Festivali korraldab kontserdiagentuur Positivus Music. Festivalil on kolm pealava: Lattelecomi lava (kuni 2014. aastani Tele2 lava), Nordea lava ja Red Bull Music Academy lava. Peale selle on festivalialal mõned väiksemad lavad: "I Love You" lava parimatele Baltimaade artistidele, Palladiumi lava, kunsti ja looduse lava, kus antakse moderntantsuetendusi, esitatakse akustilist muusikat ja luulet, teatri- ja improvisatsioonivaatemänge, tsirkust ja palju muud. Kinotelgis näidatakse uusi filme maailma filmifestivalidelt. Avatud on kunsti- ja käsitööturg. Festivalikoht jääb Via Baltica äärde. Olemas on parkla, telkla ja toiduala. Festivali ja selle asukohta on kiitnud nii Positivuse külastajad kui ka esinejad.[viide?] Briti ajaleht Metro lisas 2012. aastal Positivuse oma parimate suvefestivalide nimekirja, iseloomustades seda kui "pretensioonitut üritust tugeva ja mitmekülgse line-up'iga, mis toob kokku umbes 20 000 külastajat". Samal aastal võitis Positivus parima Euroopa festivali auhinna, mida annab välja briti Festival Guide; edestades selliseid populaarseid festivale nagu Roskilde festival, Roch Werchter ja Hispaania Benicassim. 2011. ja 2012. aastal kuulus Positivus Filter Magazine'i viie oodatuima rahvusvahelise suvefestivali nimekirja, 2012. aastal ilmus selles ajakirjas ka festivali arvustus. Esimene Positivuse festival peeti 2007. aastal. Aastate jooksul on festivalil paljude teiste seas esinenud Editors, Hurts, Imagine Dragons, James, King Charles, Manic Street Preachers, Mark Ronson & The Business Int., Moby and Fatboy Slim, Muse, Noah and the Whale, OK Go, Palma Violets, Röyksopp, Scissor Sisters, Sigur Rós, The xx, Travis, läti Gustavo, Instrumenti ja Prāta Vētra, eesti Animal Drama, Bedwetters, Dave Storm, Elephants From Neptune, Ewert and the Two Dragons, Iiris, Outloudz, Frankie Animal, Lepatriinu, Trad.Attack! ja Sibyl Vane. Tricky Nordea laval Positivus 2014. Kraftwerk esineb pealaval Positivus Music Positivuse festival - kunsti- ja muusikafestival www.latvia.travel (vaadatud 22.07.2013) Positivuse koduleht (eesti, läti, leedu ja inglise keeles) Positivuse festival – kunsti- ja muusikafestival latvia.travel Positivus elu24.ee Andrus Raudsalu. Mis siis ikkagi juhtus Positivusel? publik.delfi.ee, 27. juuli 2012 Galerii: Positivus 2014 Müürileht, 2014
Gorno-Altaisk

Gorno-Altaisk (vene Горно-Алтайск) on linn Venemaal, Lõuna-Siberis, Altai Vabariigi pealinn ja ainuke linn. Geograafilised koordinaadid on 51°57′ N, 85°58′ E. Linnas on lennujaam, ülikool ja teater. 1830. aastal saabunud vene misjonärid leidsid tänapäeva linna asukohast väikese Ulala küla. 1922. aastast oli Oiroodi autonoomse oblasti keskus. 1928. aastal sai Ulala linnaõigused ja 1932 nimetati linn ümber Oirot-Turaks (vene/altai Ойрот-Тура "Oiroodi linn"). 1948. aastal muudeti koos oblasti nimega ka selle keskuse nime (Gorno-Altaisk). http://www.gornoaltaysk.ru/
Lehmja asulakoht

Lehmja asulakoht on kunagine asulakoht, mis praegu asub Eestis Rae vallas Jüri aleviku ning Pildiküla, Patika ja Kurna küla territooriumil, Tallinna–Tartu maantee Jüri teesõlme juures. Asulakoht avastati aastatel 1985–1992 tehtud teetööde käigus. Pärast avastamist toimusid ulatuslikud arheoloogilised kaevamised: Ain Lavi ja Ardo Niinre eestvõttel uuriti läbi 17 530 m2 ala. Kaevamised näitasid, et ala lõunaosa oli asustatud juba I aastatuhande lõpus eKr. 18785 Asulakoht. Kultuurimälestiste riiklik register Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 285. Lehmja asulakoht kultuurimälestiste riiklikus registris
Olsztyn

Olsztyn on maakonnaõigustega linn Kirde-Poolas Łyna jõel, 200 km kaugusel Varssavist ja 180 km kaugusel Gdańskist. See on Warmia-Masuuria vojevoodkonna halduskeskus ja suurim linn. Olsztyn kuulub Koperniku Linnade Föderatsiooni. Linna maa-alal asub 13 järve ja 10,50 km² suurune metsamassiiv, mis on suuremalt jaolt kaitse alla võetud. Olsztyni praeguse ala vallutas Saksa ordu 1280. aastal preislastevastase ristisõja käigus, mille Friedrich II kuulutas välja juba 1226. 1346. aastal raiusid nad praeguse linna kohal metsa maha ja hakkasid 1347 ehitama kindlust ordurüütlite kaitseks. See valmis 1397. Kindlus sai nime Łyna jõe saksakeelse nime Alle järgi ja seda on esmamainitud Allensteini nime all 1348. Linna õigused sai Olsztyn 31. oktoobril 1353. 14. sajandil ehitati sinna silmapaistev gooti stiilis Püha Jakobuse kirik (poola keeles Kościół św. Jakuba Apostoła). Aastal 1463 vallutasid linna Poola väed. Toruńi rahulepinguga (1466) läks linn koos Warmia piirkonnaga Poolale. 1519.–1521. aasta sõja ajal sai linnaadministraatoriks Fromborki kanoonik, Toruńist pärit astronoom Mikołaj Kopernik. 1655 okupeerisid linna Uputuse käigus rootslased. Rootslased põletasid linna 1708 maha. 1710. aastal tabas linna muhkkatku- ja kooleraepideemia, mille tulemusena peaaegu kõik linlased surid. 1772. aastal läks linn Preisimaa valdusse. 1873. aastal avati raudteeühendus Toruńiga. Esimeses maailmasõjas hõivasid linna 1914 Vene väed. 1920. aastal korraldati rahvahääletus küsimuses, kas kuuluda Poola või Saksamaa alla. Linlased valisid Saksamaa. 22. jaanuaril 1945 hõivas linna Punaarmee ja põletas selle maha. Sakslased pidid linnast lahkuma. 2. augustist 1945 kuulub linn Poolale. Olsztynis on säilinud vanalinn, milles on esindatud põhiliselt gooti stiil, barokk ja renessanss. Olsztynis on planetaarium ja observatoorium. Observatoorium ehitati 1897 ümber 143 meetri kõrgusele mäele rajatud veetornist. 360 meetri kõrgune Olsztyni telemast valmis 1978. Pärast 8. augustit 1991, mil varises kokku Varssavi raadiomast, on see Poola kõrgeim ehitis. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/042815662011-0964465?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 6.10.2022. Olsztyni koduleht (poola, inglise, saksa ja vene keeles) Olsztyni pildid (poola keeles)
Kääpa asulakoht

Kääpa asulakoht on kiviaegne asulakoht, mis asub Kääpa külas. Ala uuriti Lembit Jaanitsa eestvõttel 1959–1962 ja 1974. Kaevamiste käigus leiti Narva kultuurile omaseid luuesemeid, keraamikat jm. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 271. Kääpa asulakoht kultuurimälestiste riiklikus registris
Kõnnu asulakoht

Kõnnu asulakoht on neoliitikumiaegne asulakoht, mis asub Saaremaal Kuressaarest 15 km kirdes. Asulakohta asustasid hilis- ja varaneoliitikumis hooajaliselt hülgekütid. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 263. Kõnnu asulakoht kultuurimälestiste riiklikus registris
Akali asulakoht

Akali asulakoht on muistne asulakoht, mis asub Emajõe suudme piirkonnas Kalli ehk Akali jõe kaldal. Koht oli asustatud neoliitikumis ja varasel metalliajal (IV–I aastatuhat eKr). Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 14. Akali asulakoht kultuurimälestiste riiklikus registris
Kongo Demokraatliku Vabariigi lipp

Kongo Demokraatliku Vabariigi lipp on Kongo Demokraatliku Vabariigi riigilipp. See on praegusel kujul kasutusel 2006. aasta veebruarist. Kongo Vaba Riigi (1877–1908) ja Belgia Kongo (1908–1960) lipp Kongo Vabariigi (Léopoldville) lipp 1960–1963 Kongo DV lipp 1966–1971 Zaire'i lipp 1971–1997 Kongo DV lipp 1997–2003 Kongo DV lipp 2003–2006
Viimsi vabaõhumuuseum

Viimsi vabaõhumuuseum on Viimsi vallas asuv vabaõhumuuseum. Muuseum on SA Rannarahva Muuseumi filiaal ning selle moodustavad 1820. aastatel ehitatud Kingu rannatalu hooned: rehielamu, elumaja, laut ja teised taluhooned. https://web.archive.org/web/20130812004449/http://www.rannarahvamuuseum.ee/viimsi-vabaohumuuseum/ (vaadatud 16.07.2013) Viimsi vabaõhumuuseum SA Rannarahva Muuseumi kodulehel (vaadatud 16.07.2013)
Nukuteatrimuuseum

Nukuteatrimuuseum on Eesti Noorsooteatri juurde kuuluv muuseum, mis asub Tallinnas. Tegemist on ainulaadse, repertuaariteatriga kõrvuti tegutseva teatrimuuseumiga, mis tutvustab nukuteatri vormi ja ajalugu ning avab teatritegemise telgitaguseid. Muuseumi püsinäitus "Nukuteatri loomine" avati 2016. aasta novembris. Näitusel saab katsuda õhku ning vaadata, mida nukuteatris vee, tule ja maaga tehakse. Viiel tuntumal nukuliigil (marionett-, käpik-, varras-, laua- ja kehanukk) on eraldi toad koos lavaga, et jutustada oma lugu ja tutvustada nukuliikide eripärasid. Tutvuda saab ka nukuteatri töötajate ametitega – näiteks kunstniku, lavastaja, butafoori, nukumeistri, näitleja, lavameistri, inspitsiendi, grimeerija ja kostümeerija tööga. Samuti on muuseumis ajamasin, kust saab vaadata kuni 40 aasta taguseid lavastusi. Teatrinukkude kõrval on mehaanilised nukud ja garderoob. Aastatel 2014–2020 oli muuseumi juhataja Maria Usk, alates 2020. aasta sügisest aga Iti Niinemets. Nukuteatrimuuseumi veebisait
Lastemuuseum

Tallinna Linnamuuseumi harumuuseum "Lastemuuseum" tegutses aadressil Kotzebue 16 kuni 2018. aastani. Muuseumi ajaloost 1997. aastal avati Kotzebue 16 majas Tallinna Linnamuuseumi Nukumuuseum, mis nimetati 2002. aastal ümber Tallinna Linnamuuseumi Lastemuuseumiks. Aastast 2014 oli muuseumi nimeks Kalamaja Lastemuuseum Miiamilla ning lastemuuseumina tegutses see kuni 2018. aastani. 2021. aastal sai Kotzebue 16 hoonest kogukonnamuuseum ning see kannab nime Kalamaja muuseum. Tartu Mänguasjamuuseum Lastemuuseum Miiamilla "TALLINNA LINNAMUUSEUM SAAB 2022. aastal 85 – Tallinna Linnamuuseum". linnamuuseum.ee. Vaadatud 20. jaanuaril 2023. "Muuseumist – Tallinna Linnamuuseum". www.linnamuuseum.ee. Vaadatud 20. jaanuaril 2023.
Tabivere vallamuuseum

Tabivere muuseum on Tabivere alevikus asuv muuseum, mis tutvustab Tabivere piirkonna kultuuripärandit.
Changhen ge

"Changhen ge" (长恨歌 Chánghèn gē 'igavese kahetsuse laul', 'igavese kurbuse laul') on Tangi dünastia aegse hiina luuletaja Bai Juyi (772–846) luuletus keiser Xuanzongi liignaise Yang Guifei (719–756) surmaga seotud sündmustest. Luuletus on kirjutatud 806. aastal. Luuletuse "Changhen he" ainetel on loodud palju kunstiteoseid ja paljud teosed viitavad sellele. Bai Juyi sõber Chen Hong (floruit 810. aastatel) kirjutas draamaversiooni "Changhen zhuan", mis hiljem inspireeris Bai Pu (1226 – pärast 1306. aastat) näidendit "Wutong yu" ja Hong Shengi (洪升, 1645–1704) näidendit "Changsheng dian". Colin MacKerras Chinese Theater: From Its Origins to the Present Day 1983, lk 18: "... The Story of Eternal Bitter Regrets (Changhen zhuan) by Chen Hong (fl. c. 813) and the earlier poem on the same topic by his friend Bai Juyi (772-846) were the prime inspirations of the famous drama Rain on the Paulownia Tree (Wutong yu) by Bai Pu (1226-post-1306) and of The Palace of Eternal Youth (Changsheng dian), the celebrated play of the Qing dynasty by Hong Sheng (1645-1704), discussed in chapter IV..." Hani dünastiat mainitakse siin kirjandusliku inkvisitsiooni vältimiseks. Tegelikult peetakse silmas Tangi dünastiat. Keiser Xuanzongi suhe Yang Guifei'ga meenutas Hani dünastia keisri Wudi suhet liignaise Li Fureniga. Bai Juyi oleks pidanud ebaluuleliseks nimesid nimetada. Bai Juyi viitab loole, kuidas keiser Wudi sai tuttavaks liignaise Li Fureniga. Vaata 傾國. Algtekst ingliskeelse tõlke ja kommentaaridega Vikitekstides
Hüdrolaasid

Hüdrolaasid ehk EC 3. on peamiselt hüdrolüütilisi lagunemisreaktsioone katalüüsivate ensüümide klass. Hüdrolaasid on laialt levinud enamikus päristuumsetes ja prokarüootsetes organismides, need sisalduvad seedenõredes, lagundavad tärklist, glükogeeni, rasvu, valke jpm. Ensüümikomisjoni poolt heaks kiidetud ensüümide klassifikatsiooni kaudu on hüdrolaasid ensüümiklassis EC 3., mida vajadusel täpsustatakse mitme alamklassi (EC 3.1– EC 3.13.) ja alam-alamklasside (EC 3.1.1.) ning ensüümiperekondade aga ka sidemete ja katalüüsitavate reaktsioonide alusel: EC 3.1: estersidemed (esteraasid: nukleaasid, phosphodiesterases, lipaasid, fosfataasid) EC 3.2: suhkrud (DNA glycosylases, glycoside hydrolase) EC 3.3: eetersidemed EC 3.4: peptiidsidemed (proteaasid/peptidaasid) Alam-alamklass EC 3.4.13. EC 3.4.13.4 Xaa-Arg-dipeptidaas EC 3.4.23.15 Reniin EC 3.5: süsinik-lämmastiksidemed, muud peale peptiidsidemete EC 3.6 acid anhydrides (acid anhydride hydrolases, sh helicases ja GTPase) EC 3.7 süsinik-süsinik]] sidemed EC 3.8 halide sidemed EC 3.9: fosfor-lämmastiksidemed EC 3.10: väävel-lämmastiksidemed EC 3.11: carbon-phosphorus bonds EC 3.12: väävel-väävelsidemed EC 3.13: carbon-sulfur bonds http://www.chem.qmul.ac.uk/iubmb/enzyme/EC3/ http://www.chem.qmul.ac.uk/iubmb/enzyme/EC3/4/13/4.html IUBMB Enzyme Nomenclature: EC 3.1- EC 3.13. Hydrolases enzyme list
J. M. Barrie

Sir James Matthew Barrie (9. mai 1860 – 19. juuni 1937) oli šoti romaani- ja näitekirjanik, kes on tuntud kui Peeter Paani tegelaskuju autor.