laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti Rukki Selts

Eesti Rukki Selts (allikates ka Eesti Rukkiselts) on Eesti mittetulundusühing, mis propageerib Eestis rukki kasvatamist ja kodumaiste rukkisaaduste, eelkõige rukkileiva tarvitamist. Selts asutati 24. märtsil 2000 Tartus konverentsil "Eesti Rukki Päev 2000". Seltsi aupresidendiks valiti akadeemik Hans Küüts, tegevpresidendiks ja volikogu esimeheks sordiaretaja Vahur Kukk. Aseesimeesteks said Riigikogu liige Ants Käärma, Ants Promann pagaritööstusest Leibur, talupidaja Mati Nurm ja ajakirjanik Mart Porila. Tegevtoimkonda kuulusid Ühistu Tartu Viljasalv juhataja Leonhard Puksa (juhatuse esimees), rukkikasvataja ja Haage suurtalu omanik Andres Härm, sordiaretaja Ilme Tupits, ajakirjanik Vello Pilt ja pagaritööstuse Vilma tegevdirektor Rein Triisa. Eesti Rukki Selts korraldab iga-aastaseid konverentse Rukkipäev, kus peetakse teaduslikke ettekandeid Eesti rukkikasvatuse ajaloost ja tänapäevast ning diskuteeritakse selle tuleviku üle. Samuti käsitletakse rukki tarvitamist mitmesugustel viisidel alates toidu- ja alkoholitootmisest ning lõpetades rukkipõhu kui ehitusmaterjaliga. Selts annab välja Rukkiräägu kultuuriauhinda. Selle on pälvinud kirjanikud, ajakirjanikud, muusikud jt. Ka on Seltsil oma aumärk, teenetemärk ja tänukiri. Eesti Rukki Selts on kirjastanud trükiseid ("Eesti Rukki Päev", 2000, "Eesti Rukki Raamat", 2002 ja 2005, "Sangaste rukis 130", 2005, "Eesti rukki heaks", 2007, "Rukis - mitte ainult leivavili", 2007, "Rukis ja rukkileib – normaalne söömine", 2008, "Eesti Rukki Seltsi laulik") ja lasknud välja kolm heliplaati ("Eesti rukis, Eesti leib" I ja II ning "Kuninglik kingitus: Rukkikuningas Hans I"). DVD-dele on jõudnud neli dokumentaalfilmi: "Reekviem rukkile?", "Rukkimaarjapäev", "Eesti rukis, eesti leib" ja "Rukkikuninga Hans Kruusamäega Soomes". Eesti Rukki Seltsi patroon on president Arnold Rüütel, aupresident akadeemik Hans Küüts ning auliikmed Tartu Agro tootmisdirektor Eino Härm, Seltsi nõukoja esimees Ants Käärma ja olümpiavõitja Gerd Kanter. Seltsi president on endine Jõgeva maavalitsuse arendusnõunik, agronoom Vahur Kukk, asepresidendid Arnold Kimber, Hans Kruusamägi, Ester Šank, Mihkel Zilmer ja Andres Oopkaup. Juhatusse kuuluvad Leonhard Puksa, Eesti Põllumajandusmuuseumi vanemteadur Ellen Pärn, Rakvere Piiritusetehase juht Arno Kangur, AS-i Baltic Agro arendusdirektor Margus Ameerikas ning Eesti-Soome Seltsi esimees, ajakirjanik Enn Anupõld. Seltsi nõukoja liikmed on olnud majandijuht Endel Lieberg, diplomaat ja poliitik Vaino Väljas, ettevõtja Jüri Kraft, majandusjuht Ants Promann, psühholoog Tõnu Ots, ajakirjanik Mart Porila, agronoom Ants Käärma ning agronoom ja talunik Toomas Tobreluts. Eesti Rukki Seltsi põhikiri (vaadatud 8. augustil 2011) Tegevused (vaadatud 8. augustil 2011) Rukkiräägu kultuuriauhind (vaadatud 8. augustil 2011) Autasud (vaadatud 8. augustil 2011) Trükised[alaline kõdulink] (vaadatud 8. augustil 2011) Helikandjad[alaline kõdulink] (vaadatud 8. augustil 2011) Dokumentaalfilm[alaline kõdulink] (vaadatud 8. augustil 2011) Eesti Rukki Selts
Tulevikustsenaarium

Tulevikustsenaarium on võimalike tulevikusündmuste kirjeldus, mis lähtub eri vaatenurkadest minevikus toimunud ning olevikus ja tulevikus toimuvatele arengutele. Tulevikustsenaariumid jagatakse mitmeti, nt ennustavad (inglise forecasting) või tuletavad (inglise backcasting), uurivad või normatiivsed, kvalitatiivsed või osaliselt kvantitatiivsed. Tulevikustsenaariumite väljatöötamisel kasutatakse laialdaselt teatud protsesside või nähtuste modelleerimist. Futuroloogia Veenuse Projekt Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 08.08.2011)
Éditions Gallimard

"Gallimard" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit Gallimard (täpsustus). Éditions Gallimard on üks Prantsusmaa juhtivaid raamatukirjastusi. 2003. aastal andis Gallimardi kirjastus koos tütarettevõtetega välja 1418 nimetust raamatuid. Kirjastuse rajas 1911. aastal Pariisis Gaston Gallimard (1881–1975) nimega Les Éditions de la Nouvelle Revue Française (nrf). Stiliseeritud logo nrf kasutatakse tänini paljudel Gallimardi raamatutel. Les Éditions Gallimard
Viru kaevandus

Viru kaevandus oli Eesti Energia tütarettevõttele Enefit Kaevandused AS kuuluv allmaakaevandus, kus alustati tööd 1965. aastal ja mis 2013. aastal suleti. Kaevandus asus Ida-Virumaal Jõhvi ja Alutaguse valla territooriumil. Kaevandusväljal on põhiliselt künklik moreenmaastik, mis läänes, Kalina järve lähistel, läheb üle laialdaseks soostunud tasandikuks – Kalina sooks. Kaevandus andis 2010. aasta seisuga toodangut umbes 2,2 miljonit tonni kaubapõlevkivi aastas. Kaevandus suleti 1. juunil 2013 majanduslikel põhjustel. Kaevandamata jäänud varu plaaniti väljata Estonia kaevanduse kaudu. Otsuse ehitada Eesti "põlevkivibasseini" Viru kaevandus võttis NSV Liidu Söetööstuse Ministeerium vastu 1956. aastal. Kaevanduse tehnilise projekti koostas Leningradi projekteerimisinstituut Giprošaht. See valmis 1956. aasta lõpuks ja kinnitati NSV Liidu Söetööstuse Ministeeriumi otsusega 6. veebruaril 1957. Kaevandusvälja varudeks oli arvestatud 78,5 miljonit tonni põlevkivi. Kaevandus võeti pidulikult käiku 13. jaanuaril 1965. Kaevanduse ehitamise faktiline maksumus oli 5,5 miljonit rubla. Eesti iseseisvuse taastamise järel, 8. aprillil 1996 võttis EV Valitsus vastu korralduse, mille alusel kujundati senine riigiettevõte Eesti Põlevkivi ümber aktsiaseltsiks Eesti Põlevkivi. 1997. aastal moodustati aktsiaseltsi Eesti Põlevkivi 14 tütarettevõtet, kellele Eesti Põlevkivi loovutas oma varad: AS Ahtme Kaevandus, AS Aidu Karjäär, AS Eesti Põlevkivi Ehitus, AS Estonia Kaevandus, AS Kohtla Kaevandus, AS Mäetehnika, AS Narva Karjäär, AS Põlevkivi Kaubandus, AS Põlevkivi Raudtee, AS Sirgala Karjäär, AS Sompa Kaevandus, AS Tammiku Kaevandus, AS Toila Sanatoorium ja AS Viru Kaevandus. Madis Filippov, Viru kaevandus sulges uksed, postimees.ee, 1. juuni 2013
Mart Siimann

Mart Siimann (sündinud 21. septembril 1946 Kilingi-Nõmmes) on Eesti poliitik, ajakirjanik, meediajuht ja sporditegelane, Eesti peaminister 1997–1999. Aastatel 1997–1999 oli Siimann Koonderakonna esimees. Aastatel 2001–2012 oli ta Eesti Olümpiakomitee (EOK) president. Mart Siimann on lõpetanud Tartu 5. Keskkooli 1965 ja Tartu Riikliku Ülikooli filoloog-psühholoogina 1971 (diplomitöö "Operaatori kutsesobivuse psühholoogilised aspektid nõukogude autorite töödes"). Siimann on töötanud Töö- ja Juhtimise Teadusliku Organiseerimise Laboratooriumis psühholoogina ja juhataja asetäitjana, Informatsiooni-Arvutuskeskuse osakonna juhatajana 1971–1975, Tartu Riikliku Ülikooli filosoofia kateedri vanemteadurina 1975–1982, Eesti Televisiooni korrespondendina, programmi peadirektori asetäitjana ja peatoimetajana 1982–1987, Eesti Raadio direktorina 1987–1989, Eesti Televisiooni peadirektorina 1989–1992 ning ASi Reklaamitelevisioon tegevdirektorina 1992–1995. Ta oli Eesti Olümpiakomitee president 2001–2012. 1986. aastal juhendas ta Tartu Riikliku Ülikooli žurnalistikakateedris Merle Randma diplomitööd "Telediktor ja tema töö". Mart Siimann oli Tallinna Linnavolikogu liige 1989–1993, VIII Riigikogu liige 1995–1997 ja IX Riigikogu liige. Ta oli Riigikogu Koonderakonna fraktsiooni esimees 1995–1997 ja 1999–2003 ning Eesti Vabariigi peaminister 1997–1999. Ta on olnud NLKP liige ja hiljem ühenduse Vaba Eesti liige, 1995 astus Eesti Koonderakonda. Hiljem juhtis vasaktsentristlikku/sotsiaaldemokraatlikku ühendust "Mõistuse ja südamega". 1998 – Norra Kuningliku Teeneteordeni I klass 2001 – Riigivapi II klassi teenetemärk 2016 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk Mart Siimanni abikaasa on diplomaat Marika Saarna-Siimann. "Субъективные факторы обеспечения качества продукции: ответственность, организованность, компетентность, заинтересованность руководящих работников Министерства легкой промышленности ЭССР в деле обеспечения качества продукции" Tartu, 1977 Mart Siimanni valitsus http://tartu.ester.ee/record=b1310942~S1*est Lühitutvustus EOK lehel Enno Tammer. Mart Siimann peab moodustama valitsuse, Postimees, 28. veebruar 1997 Ville Arike, Jaan Martinson. EOK juht Mart Siimann: "Meist ei sõltu midagi, otsustavad poliitikud.", Õhtuleht, 7. november 2008
Narva karjäär

Narva karjäär on Eesti Energia tütarettevõttele Enefit Kaevandused AS kuuluv 1970. aastal rajatud põlevkivi pealmaakaevandus. Karjäär asub Ida-Virumaal Narva-Jõesuu linnas Mustajõest lõuna pool ja piirneb idaosas Narva jõe barjäärtervikuga (umbes 300 m), läänes Sirgala karjäärivälja eraldava barjäärtervikuga, põhjas Mustajõe barjäärtervikuga põlevkivi tootuskihi avamusjoonel ja Eesti Elektrijaama maaeraldusega, lõunas põlevkivi tootuskihi 27–30 m samasügavusjoonega. Narva karjääri aastane toodang on umbes 4,5 miljonit tonni kaubapõlevkivi, põlevkivivarusid jätkub veel umbes 30 aastaks (2010). Karjääris töötab umbes 680 inimest (2010). 1950.–1960. aastatel otsustas NSV Liidu Ministrite Nõukogu hakata NSV Liidu loodeservas energiapuudust leevendama mitme Narva linna ümbrusse ehitatava ja kohalikul põlevkivil töötava elektrijaamaga. Alustuseks ehitati aastail 1950–1957 Narva jõe kaldale Narva hüdroelektrijaam. 1956. aastal alustati võimsa Balti Elektrijaama ja 1964. aastal lisaks Eesti Elektrijaama rajamist. Et kindlustada jõujaamu kütusega, tuli kiiresti ja oluliselt laiendada põlevkivi kaevandamist. Esitati idee, et lääneossa jääks tegutsev Viivikonna karjäär, keskossa karjääriväli nr 1 (Sirgala) ja idaossa tuleks karjäär nr 2 (Narva). See ettepanek võeti ka vastu. 1958. aasta alguses loodi Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogus vajalikud organisatsioonilised struktuurid ja leiti vahendid. Narva karjääri sünniajana tähistatakse 1. jaanuari 1970. Eesti iseseisvuse taastamise järel, 8. aprillil 1996 võttis EV Valitsus vastu korralduse, mille alusel kujundati senine riigiettevõte Eesti Põlevkivi ümber aktsiaseltsiks Eesti Põlevkivi. 1997. aastal moodustati aktsiaseltsi Eesti Põlevkivi 14 tütarettevõtet, kellele Eesti Põlevkivi loovutas oma varad: AS Ahtme Kaevandus, AS Aidu Karjäär, AS Eesti Põlevkivi Ehitus, AS Estonia Kaevandus, AS Kohtla Kaevandus, AS Mäetehnika, AS Narva Karjäär, AS Põlevkivi Kaubandus, AS Põlevkivi Raudtee, AS Sirgala Karjäär, AS Sompa Kaevandus, AS Tammiku Kaevandus, AS Toila Sanatoorium ja AS Viru Kaevandus. Karjääri 4. tranšee lääneseinas on esinduslik paljand (Narva karjääri läänesein). Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 12.05.2013) Mait Sepp, Margus Pensa, Põlevkivisaaga Narva karjääri maadel, Eesti Loodus nr 2009/6 Narva karjäär, geoloogia.info
Selektiivsus

Selektiivsus on võime teha valikut, eraldada ühte ülejäänuist. Selektiivsus on keemias ... Selektiivsus on farmaatsias ... Selektiivsus on bioloogias ... Selektiivsus on tehnikas ...
Gallimard (täpsustus)

Gallimard on prantsuse perekonnanimi (vaata Gallimard (perekonnanimi)). See võib tähendada: Prantsuse raamatukirjastust Éditions Gallimard; eelmise tütarettevõtet, lasteraamatute kirjastust Gallimard Jeunesse; kirjastuse rajajat, Prantsuse kirjastajat Gaston Gallimardi; tema järeltulijat, Prantsuse kirjastajat Michel Gallimardi; Gallimardi poolt välja antud raamatusarja "Découvertes Gallimard(en)".
L (auruvedur)

L (vene keeles Л) oli Nõukogude Liidus aastail 1945–1955 toodetud auruveduri (1-5-0) tüüp. Esimesed kaubavedurid kandsid tehase tähist П32 (П ehk Победа; eesti keeles "võit"). Alates 1947. aastast anti peakonstruktor Lev Lebedjanski (Лев Лебедя́нский) auks tähis Л. Veduri konstruktorite kollektiivile anti Stalini preemia. Kolomna (Коломенский завод), Brjanski (Брянский машиностроительный завод) ja Vorošilovgradi (Ворошиловградский паровозостроительный завод) tehastes toodeti kokku üle 4000 L-tüüpi veduri. 1963. aastal jõudsid esimesed kaubarongid ka Eestisse, vahetades välja Saksamaal väljatöötatud ja vene rööpalaiusele (1524 mm) ehitatud TE (vene keeles ТЭ; saksa keeles DRB-Baureihe 52) vedurid. Kokku sõitis eri aegadel Eesti rööbastel 41 masinat. Viimane töötas Eesti territooriumil kuni 1980. aastate teise pooleni. Türil on säilinud Eesti ja Baltimaade ainus töökorras auruvedur, mis on Vorošilovgradi Veduritehases 1953. aastal ehitatud L-tüüpi vedur nimega Kaspar (L-3297). Паровоз серии Л (товарный).[alaline kõdulink] Локомотивы. Дельта-Копия. Vedurimees Peeter ja Rongimees Einar. Vedurid ja mootorrongid Eestis alates 1944. Rongimees, 16. aprill 2011 Auruvedur Kaspar. Edelaraudtee Tiit Reinberg. Auruvedur Kaspar teeb täna avareisi. Järva Teataja, 10. september 2010 Epp Alatalu. Täna väljub depoost viimne auruvedur. Tallinna Postimees, 17. märts 1996 Tiit Reinberg. Vanale auruvedurile antakse Türil uus elu. Järva Teataja, 2. august 2010 [1] Паровоз Л-5231 в Щербинке (видео) Паровоз Л-2344 на экскурсии "Паровозная прогулка" [2]
Jedward

Jedward on Iiri hiphopansambel, mille liikmed on kaksikud John Paul Henry Daniel Richard Grimes ja Edward Peter Anthony Kevin Patrick Grimes (sündinud 16. oktoobril 1991 Dublinis). Ansambli nimi on tuletatud liikmete eesnimedest. 2009. aastal võtsid nad osa saatest "The X Factor" ja saavutasid kuuenda koha. 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Düsseldorfis esindas Jedward Iirimaad looga "Lipstick". Nad said 8. koha 119 punktiga, mis oli Iirimaa parim tulemus pärast 2000. aastat. 2012. aastal osalesid nad Bakuus Eurovisioonil teist korda ja said lauluga "Waterline" finaalis 19. koha 46 punktiga. Jedwardil on valminud kolm albumit: "Planet Jedward" (2010), "Victory" (2011) ning "Young Love" (2012). 1. oktoobril 2011 esines Jedward Kanal 2 18. sünnipäevapeol, mis oli kaksikuteteemaline. Järgmisel päeval jagasid nad Viru keskuse Laseringis autogramme ja tegid koos fännidega pilte. 29. jaanuaril 2012 tulid nad taas Eestisse ja andsid Rock Cafes oma albumi "Victory" tuuri raames kontserdi. Koduleht: planetjedward.net Twitter: twitter.com/planetjedward Youtube: youtube.com/user/JEDWARDTV Facebook: facebook.com/JEDWARDBOOK
Rünnak Medininkai piiripunktile

31. juuli öösel 1991. aastal toimunud rünnakus Medininkai piiriületuspunktile Leedu-Valgevene majanduspiiril tapsid Riia OMONi eriüksuslased Kalašnikovi automaadi laskudega pähe seitse meest: tolliametnik Antanas Musteikis, tolliametnik Stanislav Orlavičius, politsei erirühma Aras ametnik Algimantas Juozakas, politseibüroo "Aras" ametnik Mindaugas Balavakas, liikluspolitseinik Juozas Janonis, liikluspolitseinik Algirdas Kazlauskas. 2. augustil suri haiglas rasketesse vigastustesse politseinik Ričardas Rabavičius. Massimõrvast õnnestus eluga pääseda vaid tolliametnik Tomas Šernasel, kes rünnakus saadud vigastuste tagajärjel invaliidistus. Leedu võimud on esitanud Venemaale korduvalt taotlusi, et Venemaa annaks välja teised kolm ennast Venemaal varjavad Medininkai massimõrva kahtlusalust – Aleksandr Rõžovi, Tšeslov Mlõnniku ja Andrei Laktionovi (Александр Рыжов, Андрей Лактионов и Чеслав Млынник), et nende üle kohut mõista, kuid õigusabipalved on siiani jäänud vastuseta. Augustis 2011 langetas Leedu kohus tagaselja otsuse vahistada kolm endist eriüksuslast, otsuse alusel väljastatakse uus Euroopa vahistamiskäsk. Prokurör Rolandas Stankevičiuse kinnitust mööda kehtestatakse konkreetne vahi all oleku aeg alles siis, kui kahtlusalused kinni peetakse ja Leedusse toimetatakse. 2009. aasta 22. juunil algas Leedus Vilniuse ringkonnakohtus kohtupidamise seni ainukesena selles kuriteos süüdistatava endise Riia OMONi miilitsa Konstantin Nikulini (Константин Никулин) üle. Piiriületuspunkti valvurite tapmises süüdistatav 42-aastane Nikulin elas seniajani Lätis. Ta viibis tunnistajakaitse programmis, mille alusel sai ka uue Läti passi ja uue nime Konstantins Mihhailovs. Mihhailovsi nime all töötas ta bussijuhina firmas Rīgas satiksme. Tunnistajakaitseprogrammi sai ta tänu antud ütlustele tema poolt Lätis toime pandud Läti Riigitulude teenistuse juhataja palgamõrvaks kasutatud relva vahendamise kohta. 2008. aasta 18. jaanuaril andis Läti Ülemkohus ta Euroopas kehtiva vahistamiskäsu alusel aga Leedule õigusemõistmisele välja. 2011. aasta mais mõistis Vilniuse kohus ta süüdi ning eluks ajaks vangi. Lauri Laugen "Leedu kohus sanktsioneeris Medininkai kahtlusaluste vahistamise"[alaline kõdulink] Delfi, 9. august 2011 (vaadatud 9. augustil 2011) Приговор экс-омоновцу Никулину предрешен Medininkai roimas süüdistatav astus kohtu ette Nemad hukkusid tänase päeva nimel, Küllo Arjakas, Postimees, 22. august 2006 Evelyn Kaldoja "Medininkai ainus ellujäänu usub, et mälestusüritused hääbuvad" Postimees, 31.07.2011 Evelyn Kaldoja "Galerii: Medininkai veresauna 20. aastapäeva mälestusüritus Leedus" Postimees, 31.07.2011 Evelyn Kaldoja "Seitse risti meenutavad Leedu vabaduse hinda" Postimees, 01.08.2011 Evelyn Kaldoja "Leedu prokurör kinnitab orderi korrektsust" Postimees, 01.08.2011 Evelyn Kaldoja "Politoloog peab Medininkai veresauna inimsusevastaseks kuritööks tunnistamist kahtlaseks" Postimees, 01.08.2011 Lauri Laugen "Leedu kohus sanktsioneeris Medininkai kahtlusaluste vahistamise" Delfi, 9. august 2011
В

В (в) on kirillitsa täht. Enamiku kirillitsat kasutavate keelte tähestikes on В kolmas täht. See hääldub tavaliselt helilise labiodentaalse frikatiivina. Sarnane täht ladina kirjas on B. Vene tähestiku 'в' (kursiivis в) vaste eesti kirjas on v. В tuleneb kreeka tähest beeta. Suurtähe Unicode'i kood on U+0412 ja väiketähe oma U+0432.
1994. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis

Eesti–Soome 1994. aasta maavõistlus poksis toimus 24. septembril 1994 Kotkas. Võistlus kavandati 12 kehakaalus, poksiti neli kaheminutilist raundi. Soome võitis 9:3. Helveskaal (kuni 48 kg): ? (Soome) – Oleg Botšin (Eesti) tulemus on teadmata Kärbeskaal (kuni 51 kg): ? (Soome) – Eestil puudus selles kaalus esindaja ja Eestile arvestati loobumiskaotus Kukk-kaal (kuni 54 kg): ? (Soome) – Kristjan Enno (Eesti) tulemus on teadmata Sulgkaal (kuni 57 kg): ? (Soome) – Indrek Aeltermann (Eesti) tulemus on teadmata Kergekaal (kuni 60 kg): ? (Soome) – Eestil puudus selles kaalus esindaja ja Eestile arvestati loobumiskaotus I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Leonti Vorontšuk (Eesti) – Sami Heinänen (Soome) 2–1 II kergekeskkaal (kuni 67 kg): Sergei Bogdanov (Eesti) – Toni Nieminen (Soome) 2–1 I keskkaal (kuni 71 kg): ? (Soome) – Eestil puudus selles kaalus esindaja ja Eestile arvestati loobumiskaotus II keskkaal (kuni 75 kg): ? (Soome) – Valeri Žarikov (Eesti) tulemus on teadmata Poolraskekaal (kuni 81 kg): ? (Soome) – Margus Salumets (Eesti) tulemus on teadmata Raskekaal (kuni 91 kg): Sergei Razumovski (Eesti) – Soomel puudus selles kaalus esindaja ja Soomele arvestati loobumiskaotus Üliraskekaal (üle 91 kg): ? (Soome) – Eestil puudus selles kaalus esindaja ja Eestile arvestati loobumiskaotus
1995. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis

Eesti-Soome 1995. aasta maavõistlus poksis toimus 2. septembril Narvas. Võistlus kavandati 12 kehakaalus, poksiti 4×2-minutilist raundi. Soome võitis 7:5. Helveskaal (kuni 48 kg): ? (Soome) – Stanislav Krassilov (Eesti) tulemus on teadmata Kärbeskaal (kuni 51 kg): ? (Soome) – Sergei Tassimov (Eesti) tulemus on teadmata Kukk-kaal (kuni 54 kg): Aleksandr Sergejev (Eesti) – Tommy Heiniemi (Soome) 3 – 0 Sulgkaal (kuni 57 kg): ? (Soome) – Aleksandr Kovaljov (Eesti) tulemus on teadmata Kergekaal (kuni 60 kg): Vjatšeslav Masterov (Eesti) – Toni Turunen (Soome) 3 – 0 I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): ? (Soome) – Aleksei Štoda (Eesti) tulemus on teadmata II kergekeskkaal (kuni 67 kg): ? (Soome) – Vladimir Zažogin (Eesti) tulemus on teadmata I keskkaal (kuni 71 kg): Roman Aleksejev (Eesti) – Amin Asikainen (Soome) 3 – 0 II keskkaal (kuni 75 kg): ? (Soome) – Kirill Tšernobrivõi (Eesti) tulemus on teadmata Poolraskekaal (kuni 81 kg): Valeri Semiškur (Eesti) – Toni Saarinen (Soome) RSC 1 Raskekaal (kuni 91 kg): Sergei Razumovski (Eesti) – Soomel puudus selles kaalus esindaja ja Soomele arvestati loobumiskaotus Üliraskekaal (üle 91 kg): ? (Soome) – Oleg Trofimov (Eesti) tulemus on teadmata
Bert van Marwijk

Lambertus van Marwijk (sündinud 19. mail 1952 Deventeris Hollandis) on Hollandi jalgpallitreener ning endine jalgpallur. Aastatel 2008–2012 oli ta Hollandi jalgpallikoondise peatreener. Varem töötas Bert van Marwijk treenerina Rotterdami Feyenoordis ja Dortmundi Borussias. 2002. aastal koos Feyenoordiga võitis van Marwijk UEFA karika. Pärast UEFA Euro 2012 alagrupi mänge, kus Holland sai kolm kaotust, teatas Bert van Marwijk peatreeneri kohalt lahkumisest. 2015–2017 oli ta Saudi Araabia jalgpallikoondise peatreener ja 2018. aastal Austraalia jalgpallikoondise peatreener. 2019. aastast on ta Araabia Ühendemiraatide jalgpallikoondise peatreener. "Bert van Marwijk loobus Hollandi koondise peatreeneri kohast", 28. juuni 2012
São Paulo kunstimuuseum

São Paulo kunstimuuseum (Museu de Arte de São Paulo) on kunstimuuseum São Paulos. Muuseum asub Avenida Paulistal ja on üks tuntumaid muuseume Ladina-Ameerikas. Hoone ehitati 1947. aastal raudteejaamaks. Kunstimuuseum avati seal 1968. aastal. Muuseumi koduleht
Terve leheserv

Terveks leheservaks nimetatakse lehe ilma igasuguste väljalõigeteta, sirget või kaarjat serva.
Luksemburg Eurovisiooni lauluvõistlusel

Luksemburg osales Eurovisiooni lauluvõistlusel alates selle loomisest 1956. aastal 37 korda kuni aastani 1993. Sel perioodil ei osaletud võistlusel vaid ühel korral, aastal 1959. Luksemburgi osalus lauluvõistlusel sarnaneb Prantsusmaa ja Hollandi omaga: alguses oli riik võrdlemisi edukas – kuigi Luksemburg lõpetas päris palju tabeli tagumises otsas (kõige kehvemini 1958., 1960. ja 1970. aastal, kui jäädi viimaseks), õnnestus Luksemburgil siiski palju jõuda tabeli esimesse poolde, lisaks võideti vahemikus 1961–1983 võistlus viis korda, mis asetab riigi ühele pulgale Prantsusmaa, Suurbritannia ja Hollandiga. Pärast Luksemburgi viiendat (ja viimast) võitu 1983. aastal polnud Luksemburg lauluvõistlusel edukas – aastatel 1984–1993 jõuti vaid kolm korda esikümnesse (1984, 1986 ja 1988). Kui 1993. aastal tuli Luksemburg 25 osaleja seas kahekümnendaks, ning järgmise aasta lauluvõistluselt diskvalifitseeriti automaatselt seitse viimasel aastal kõige kehvema tulemuse saanud riiki, otsustas Luksemburg lauluvõistluselt täielikult lahkuda, ning alates 1994. aastast ei olegi võistlusel osalenud. Luksemburgi väiksuse tõttu oli enamik selle riigi esindajaid pärit välisriikidest, eriti Prantsusmaalt. Peale Vicky Leandrose, kes on pärit Kreekast, on teised neli võistluse võitnud esinejat pärit Prantsusmaalt. Kõigist 38 esitajast on kohalikud vaid kaheksa: Camillo Felgen, Chris Baldo, Monique Melsen, Sophie Carle, Franck Olivier, Sarah Bray, Marion Welter ja Modern Times. Luksemburg on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele. Luksemburg on saanud kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt.
Ogaline leheserv

Ogaline leheserv on hambuline leheserv, mille hambad lõpevad väikeste teravate ogadega. Iilekstamme ogalise servaga lehed
Kaarhambuline leheserv

Kaarhambuline leheserv on leheserv, mis on allapoole suunatud hammastega, mis võivad olla omakorda hambulised.
Iseväärtus

Iseväärtus ehk seesmine väärtus ehk sisemine väärtus (inglise intrinsic value) on eetiline väärtus, mis on objektil (nt liigil) ainuüksi olemasolu tõttu. Kõigi elusolendite iseväärtuse tunnistamine on oluliseks eelduseks Arne Naessi käsitlusel süvaökoloogiast. Kasutamisväärtus Olemasoluväärtus Primack, R. P., Kuresoo, R. & M. Sammul, 2008. Sissejuhatus looduskaitsebioloogiasse. Tartu: Eesti Loodusfoto, lk 367 John O'Neill. The Varieties of Intrinsic Value. – Monist, 1992, 75, 119–137. Dale Jamieson. Morality's Progress: Essays on Humans, Other Animals, and the Rest of Nature, Clarendon Press 2002. Google'i raamat Relve, K. Kas loodusel on iseväärtus? – Keskkonnaeetikast säästva ühiskonna eetikani. SEI väljaanne nr. 5. Säästva Eesti Instituut, Keskkonnainvesteeringute Keskus. Lk 30–37. [1] (vaadatud 08.08.2011) Intrinsic vs. Extrinsic Value, Stanfordi filosoofiaentsüklopeedia, autor Michael J. Zimmerman
Roadracers

Roadracers oli Soome rockabilly-ansambel, mis tegutses aastatel 2001–2008, kuid on ka hiljem üksikuteks esinemisteks kokku tulnud. Hannu Kaarto (vokaal) Antti Raulamo (kitarr) Iikku Riepponen (kontrabass) Jarno Saario (trummid) Iikka Kettunen (kontrabass) "V-8 Fever" (2004) "Roadrage" (2007) Roadracersi MySpace'i lehekülg
V-8 Fever

"V-8 Fever" on Soome rockabilly-ansambli Roadracers 2004. aasta album. "V-8 Fever" "Iron Baby" "Crazy, Crazy Lovin'" "Hot Rod Man" "V-8 Fever" ja "Iron Baby" on Roadracersi enda kirjutatud lood.