laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Virtsu (Peipsiääre)

Virtsu on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Nemanja Radonjić

Nemanja Radonjić (serbia kirillitsas: Немања Радоњић; sündinud 15. veebruaril 1996 Nišis) on Serbia jalgpallur, kes mängib ääremängijana Itaalia kõrgliigaklubis Torino ja Serbia jalgpallikoondises. Radonjić kuulus noorena mitmesse Serbia klubisse, Rumeenia klubisse FC Viitorul Constanța ning Itaalia klubidesse Roma ja Empoli. Profidebüüdi tegi ta 2016. aastal Serbia kõrgliiga klubis FK Čukarički. 2017. aastal liitus ta Serbia suurklubiga Belgradi Crvena zvezda. Hooajal 2017–18 tuli ta Crvena zvezdaga Serbia meistriks ning Radonjić valiti sel hooajal lisaks Serbia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2018. aasta augustis liitus ta Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Marseille Olympique. Hooaja 2020/21 teises pooles oli ta laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Hertha BSC ja hooajal 2021/22 Portugali kõrgliigaklubis Lissaboni Benfica. 2022. aasta juulis läks ta laenule Torinosse. Serbia jalgpallikoondises tegi Radonjić debüüdi 14. novembril 2017 sõprusmängus Lõuna-Korea vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. septembril 2019 EM-i valikmängus Luksemburgi vastu. Ta kuulus Serbia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Belgradi Crvena zvezda Serbia SuperLiga: 2017–18  Nemanja Radonjić – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Leitseauk

Leitseauk oli eesti etnograafias suletav auk rehetoa, sepikoja või sauna seinas leitse (suitsu ja vingu) väljalaskmiseks, võru murdes nimetati seda ava otspaja, saarte murdes ja kirderanniku murretes repnaauk või reppen. Leitseauk oli ovaalne või neljakandiline ning see raiuti harilikult lae lähedal kahe palgi vahele, rehetoas aga rehealuse ukse kohale. Väljalaskeava suleti sambla- või heinatuustiga, aga ka räbalatega. Mõnel pool kaeti leitseauk neljakandilise soontes liikuva lükandluugiga, mis võeti kütmise ajal eest ära. Suurema kütmise korral lasti suitsu välja ukse kaudu. Eesti keele seletav sõnaraamat Vaadatud 12.01.2021 Eesti murrete sõnaraamat Vaadatud 12.01.2021 Väike murdesõnastik Vaadatud 13.01.2021 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 139 Karl Tihase, Eesti talurahvaarhitektuur. 1974. Kirjastus Kunst. Leitseauk. Eesti Rahva Muuseum Repnaauk. Pendi talu
Väljaküla (Peipsiääre)

Väljaküla on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda. Väljakülast saab alguse Alatskivi jõgi. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Matilda II

Matilda II oli tank, mis töötati välja 1937. aastal ja mida toodeti aastatel 1937–1943. See oli brittide jalaväetank, mida kasutati Teises maailmasõjas. Sõja alguses kui sakslased ründasid Prantsusmaad olid need tankid sakslaste jaoks „raudseinad“ kuna Matildal oli sel ajal üks paksemaid soomuseid. Selleks, et neid hävitada pidid sakslased kas kasutama oma 88 mm õhu- ja tankitõrjekahurit või selle ümber manööverdama. Matildad olid ohtlikud ka Põhja-Aafrikas, kuna nende soomus oli piisavalt paks, et Itaalia kergetankid ei läbistanud seda. Muidugi ei olnud Matilda II palju eeliseid, kuna oli aeglane ja oli kerge selle ümber manööverdada. Matilda II olid ohtlikud Jaapani vastu. Jaapanlastel ei olnud eriti tankitõrjevarustust ning Austraalia kasutas seda eelist ära. Selle nõrkuse tõttu kasutati Matilda II eelised ära nagu paks soomus kiire laadimine jne. Sõja alguses oli Matilda II üks paksemaid soomuseid sõjas 20–78 mm ja relvastus oli QF -2 pounder (40mm), kuulipildur oli Besa kuulipildur. Kui sakslased tulid oma 88 mm kaotasid Matildad oma parima eelise ära, aga neid kasutati sõja lõpuni. Õun, Mati; Ojalo, Hanno; Imeline Ajalugu (2018). Teise maailmasõja lahingud õhus, maal ja vees. Mati Õun, Hanno Ojalo, Imeline Ajalugu (2017). Teise maailmasõja lahingud õhus, maal ja vees. Äripäev. Lk 75.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) https://en.wikipedia.org/wiki/Matilda_II (inglise keeles) https://en.wikipedia.org/wiki/Tanks_in_the_British_Army#World_War_II (inglise keeles)
Anne Kalmus

Anne Kalmus (sündinud 26. juulil 1970) on eesti haridustöötaja. Anne Kalmus on töötanud alates 2007. aastast Paikuse Koolis õpetajana, haridustehnoloogina, arendus-ja õppejuhina. Ta on olnud infotehnoloogia sihtasutuse koolitaja. Teda on tunnustatud Paikuse valla aasta õpetaja, Pärnumaa aasta koolitaja ning parima kolleegi auhinnaga. 2012. aastal võitis ta Tiigrihüppe Sihtasutuse e-õppematerjali konkursi tööga "Matemaatika veebivihik 2. klassile". 2019. aastast on ta Paikuse Kooli direktor. Rallmann, Merle (5. august 2019). "Paikuse kool saab uue juhi". Pärnu Postimees. Vaadatud 14.01.2020.
Gładyszów

Gładyszów on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Gorlice maakonnas Uście Gorlickie vallas. Gładyszów asub Slovakkia piirist umbes 4,5 km kaugusel. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/011212205102-0467991?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022.
Nina

Nina (nasus) on ülemiste hingamisteede algusosa inimesel ja kõigil teistel selgroogsetel. Väljapoole avaneb nina sõõrmetesse, sissepoole aga neelu. Nina peamiseks ülesandeks on reageerimine õhus lendlevatele keemilistele ühenditele ehk haistmine. Selleks on ninas haistmisretseptorid, aga ka muud anatoomilised struktuuriüksused nagu veresooned, karvakesed jne. Ninaõõne limaskestade ülesanne on lisaks haistmisele sissehingatava õhu soojendamine, niisutamine ja puhastamine. Koon Lont Ninaga seotud lümfikude Elektrooniline nina Nina nuuskamine
Ivar Koppel

Ivar Koppel (sündinud 19. mail 1972) on eesti keemik ja keskastme juht. Doktorikraadi füüsikalise ja analüütilise keemia alal sai ta Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonnas 2001. aastal. Alates 2016. aastast on ta Tartu Ülikooli teadusarvutuste keskuse juhataja ja IT arendusjuht. 2020 Põhjamaade e-infrastruktuuri koostööorganisatsioon, nõukogu liige 2019 EOSC-Nordic nõukogu liige; nõunik, LUMI (Large Unified Modern Infrastructure) Strateegiline Komitee 2018 H2020 programmikomitee liige 2017 Eesti Keeleressursside Keskus, nõukogu liige 2017 ESFRI ekspert, Strategy Working Group for Data, Computing and Digital Research Infrastructures (SWG DIGIT) 2016 Eesti Teadusarvutuse Infrastruktuur (ETAIS) tegevjuht. Osalenud Eesti GRIDi võrgu organiseerimises [1] 2021 Tartu Ülikooli aumärk "Arvutuskeskus võtab teadlastelt vajaduse ratast leiutada" ERR Novaator "Esimesed töötajad on Delta õppehoones kohal, suurem kolimine algab sel nädalal" Tartu Postimees "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022.
Ari Þorgilsson

Ari Þorgilsson (vanaislandi Ari inn fróði Þorgilsson) ka Ari Thorgilsson (1067 või 1068 – 9. november 1148) oli Islandi ajaloolane ja preester (Ari Õpetatu, Ari Kirjatark, vms). Ari elust on teada väga vähe. Tema isa Þorgils suri, kui Ari oli laps, ja Ari kasvas üles Haukadalris, kus tema õpetajaks oli piiskop Ísleifri poeg Teitr. Ari sai väga hea hariduse, muuhulgas õppis ta ladina keelt, teoloogiat ja ajalugu. Ta jäi Haukadalri 21-aastaseks saamiseni. Arvatavasti kolis ta seejärel tagasi Snæfellsnesi Lääne-Islandil, kus oli elanud tema isa. Ari oli pühitsetud preestriks. Ta oli abielus ja tal oli poeg, kellest sai samuti preester. Ari poja lapselaps oli abielus Snorri Sturlusoni vennaga. Ari suri 1148. aastal 80- või 81-aastaselt. Ari on kirjutanud ühe olulisema Islandi varasemat ajalugu käsitleva teose, Íslendingabók ("Islandlaste raamat"). Allikad räägivad alati "Ari raamatutest", nii et arvatavasti ei olnud "Islandlaste raamat" tema ainus teos. Võimalik, et Ari osales ka Islandi koloniseerimist käsitleva "Maa asustamise raamatu" (Landnámabók) koostamisel. Ari oli esimene Islandi ajaloolane, kes kirjutas islandi, mitte ladina keeles. Arile viidatakse Islandi ajalooteostes kui suurele autoriteedile ja tema andmeid peetakse siiani küllaltki usaldusväärseteks. Ta viitas oma allikatele ja suhtus materjali kriitiliselt. Ari oli juba eluajal väga lugupeetud mees. Tema sõprade hulka kuulusid oma aja kõige haritumad islandlased[viide?], sealhulgas ametis olevad piiskopid ja ajaloolane Sæmundr Õpetatu. Finnur Jónsson: Ares Liv og forfattervirksomhed
Lääneplaatan

Lääneplaatan (Platanus occidentalis L.) on plaatani perekonda kuuluv liik puid. Lääneplaatani looduslik levila piirneb Põhja-Ameerikaga.
Henry Warner Slocum

Henry Warner Slocum (24. september 1827 Delphi Falls – 14. aprill 1894 Brooklyn) oli Ameerika kodusõja kindral Uniooni armees. Ta esindas New Yorgi osariiki hiljem Ameerika Ühendriikide Esindajatekojas. Mehe järgi nimetati kurva saatusega sõuratastega aurik General Slocum, mis hukkus 1904. aastal Bronxi lähistel.
Philip Hench

Philip Showalter Hench (28. veebruar 1896 – 30. märts 1965) oli Ameerika Ühendriikide arst. Hench sai koos Edward Calvin Kendalli ja Šveitsi keemiku Tadeusz Reichsteiniga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna neerupealise koore hormoonidega tehtud töö eest, millega eraldati esimest korda kortisoon. Hench lõpetas Lafayette'i Kolledži ja õppis pärast seda meditsiini Ameerika Ühendriikide maaväe meditsiinikorpuses ja Pittsburghi Ülikoolis. "Philip S. Hench Biographical". The Nobel Prize. Vaadatud 14. jaanuar 2021.
Max Theiler

Max Theiler (30. jaanuar 1899 – 11. august 1972) oli Lõuna-Aafrika päritolu Ameerika Ühendriikide viroloog ja arst. Theiler õppis meditsiini Cape Towni Ülikoolis, mille lõpetas 1918. aastal. Seejärel suundus ta Londonisse. 1922. aastal sai ta Londonis King's College'i meditsiinikoolist diplomi troopilise meditsiini ja hügieeni erialal. Samal aastal kolis ta Ameerika Ühendriikidesse, kus asus tööle Harvardi Ülikooli troopilise meditsiini kooli. 1930. aastal kolis ta New Yorki, kus sai Rockefelleri fondi viroloogialabori direktoriks. Aastatel 1964–1967 oli ta Yale'i Ülikooli epidemioloogia ja rahvatervise professor. 1951. aastal sai Theiler Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna kollapalavikuvaktsiini väljatöötamise eest. "Max Theiler Biographical". The Nobel Prize. Vaadatud 14. jaanuar 2021. "Max Theiler Facts". The Nobel Prize. Vaadatud 14. jaanuar 2021.
Wexford

Wexford (iiri keeles Loch Garman) on linn Iirimaal Leinsteri provintsis, Wexfordi krahvkonna halduskeskus. Linn asub Iirimaa kaguosas Slaney jõe suudmelahe ääres. http://census.cso.ie/sapmap2016/Results.aspx?Geog_Type=ST2016&Geog_Code=5388105E-8A13-4BBC-9984-6D3CA17236EA#SAPMAP_T1_100 Wexfordi sadam
Slaney

Slaney (iiri keeles Abhainn na Sláine ehk 'tervisejõgi') on Iirimaa kaguosas voolav jõgi, mis lähtub Lugnaquilla mäelt ja suubub Wexfordi linna kohal suudmelahe kaudu Iiri merre.
Kibuvitsa tänav (Rakvere)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kibuvitsa tänav on tänav Rakvere linna keskosas, mille kaugus lõuna pool asuvast Keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 500 meetrit. Tänav on pikkusega 171 meetrit ja põhiosas laiusega 12 meetrit. Kibuvitsa tänav paikneb Lilleküla linnaosas. Saades alguse Tööstuse tänava ristmikult, kulgeb lääne suunas ja lõpeb Carl Robert Jakobsoni tänava ristmikul. Kibuvitsa tänav kujunes välja 20. sajandi keskosas, kui Tööstuse tänava piirkonnas alustati korterelamute ehitamist. Tänava lõunaküljel paikneb Maxima X kauplus (Tallinna tänav 11), põhjaküljel paiknevad kahekoruselised korterelamud, ehitatud põhiliselt 1960. aastatel. Tänaval puuduvad kõnniteed. Kohalike teede nimekiri (vaadatud 14.01.2021) Rakvere linnaosad Geoportaal (vaadatud 14.01.2021) Rakvere interaktiivne kaart
Sügise tänav (täpsustus)

Sügise tänav on tänava nimi mitmetes Eesti asulates: Sügise tänav Aespa alevikus Sügise tänav Aruküla alevikus Sügise tänav Kohtla-Nõmme alevis Sügise tänav Kuressaares Sügise tänav Rakveres Sügise tänav Raplas Sügise tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kelmiküla asumis Sügise tänav Tapal Sügise tänav Valgas Sügise tänav Võrus
Ameerika Ühendriikide rahandusminister

Ameerika Ühendriikide rahandusminister on Ameerika Ühendriikide rahandusminister. Ta on valitsuskabineti liige ja juhib Rahandusministeeriumi. 2021. aasta jaanuaris sai 78. rahandusministriks Janet Yellen. 1789–1795 Alexander Hamilton 1795–1800 Oliver Wolcott, Jr. 1801–1801 Samuel Dexter 1801–1814 Abraham Alfonse Albert Gallatin 1814–1814 George W. Campbell 1814–1816 Alexander J. Dallas 1816–1825 William H. Crawford 1825–1829 Richard Rush 1829–1831 Samuel D. Ingham 1831–1833 Louis McLane 1833–1833 William J. Duane 1833–1834 Roger B. Taney 1834–1841 Levi Woodbury 1841–1841 Thomas Ewing 1841–1843 Walter Forward 1843–1844 John C. Spencer 1844–1845 George M. Bibb 1845–1849 Robert J. Walker 1849–1850 William M. Meredith 1850–1853 Thomas Corwin 1853–1857 James Guthrie 1857–1860 Howell Cobb 1860–1861 Philip Francis Thomas 1861–1861 John Adams Dix 1861–1864 Salmon P. Chase 1864–1865 William P. Fessenden 1865–1869 Hugh McCulloch 1869–1873 George S. Boutwell 1873–1874 William Adams Richardson 1874–1876 Benjamin Bristow 1876–1877 Lot M. Morrill 1877–1881 John Sherman 1881–1881 William Windom 1881–1884 Charles J. Folger 1884–1884 Walter Q. Gresham 1884–1885 Hugh McCulloch 1885–1887 Daniel Manning 1887–1889 Charles S. Fairchild 1889–1891 William Windom 1891–1893 Charles Foster 1893–1897 John G. Carlisle 1897–1902 Lyman J. Gage 1902–1907 L. M. Shaw 1907–1909 George B. Cortelyou 1909–1913 Franklin MacVeagh 1913–1918 William G. McAdoo 1918–1920 Carter Glass 1920–1921 David F. Houston 1921–1932 Andrew W. Mellon 1932–1933 Ogden L. Mills 1933–1933 William H. Woodin 1934–1945 Henry Morgenthau, Jr. 1945–1946 Fred M. Vinson 1946–1953 John Wesley Snyder 1953–1957 George M. Humphrey 1957–1961 Robert B. Anderson 1961–1965 C. Douglas Dillon 1965–1968 Henry H. Fowler 1968–1969 Joseph W. Barr 1969–1971 David M. Kennedy 1971–1972 John Connally 1972–1974 George P. Shultz 1974–1977 William E. Simon 1977–1979 W. Michael Blumenthal 1979–1981 G. William Miller 1981–1985 Donald Regan 1985–1988 James Baker 1988 (kohusetäitja) M. Peter McPherson 1988–1993 Nicholas F. Brady 1993–1994 Lloyd Bentsen 1994–1995 (kohusetäitja) Frank N. Newman 1995–1999 Robert Rubin 1999–2001 Lawrence Summers 2001–2002 Paul H. O'Neill 2002–2003 (kohusetäitja) Kenneth W. Dam 2003–2006 John W. Snow 2006 (kohusetäitja) Robert M. Kimmitt 2006–2009 Henry Paulson 2009 (kohusetäitja) Stuart A. Levey 2009–2013 Timothy Geithner 2013 (kohusetäitja) Neal S. Wolin 2013–2017 Jack Lew 2017 (kohusetäitja) Adam J. Szubin 2017–2021 Steven Mnuchin 2021 (kohusetäitja) Andy Baukol 2021– Janet Yellen
Selman Waksman

Selman Abraham Waksman (22. juuli 1888 – 16. august 1973) oli Ameerika Ühendriikide biokeemik ja mikrobioloog. Waksman uuris pinnases elavate organismide lagunemist, mis võimaldas tal välja töötada streptomütsiini, mis oli esimene tuberkuloosiravim. Waksman töötas välja vähemalt 20 antibiootikumi. Ta sai 1930. aastal Rutgersi Ülikooli professoriks ja 1940. aastal mikrobioloogia professoriks. Waksman pälvis 1952. aastal streptomütsiini väljatöötamise eest Nobeli meditsiiniauhinna. "Selman Waksman: Rutgers Alumnus, Researcher and Nobel Prize Winner Developed System to Discover Antibiotics". Rutgers University. Vaadatud 14. jaanuar 2021. "Selman Waksman". Jewish Virtual Library. Vaadatud 14. jaanuar 2021. "Selman A. Waksman Facts". The Nobel Prize. Vaadatud 14. jaanuar 2021.
Tedre tänav (täpsustus)

Tedre tänav on tänava nimi mitmetes Eesti asulates: Tedre tänav Haapsalus Tedre tänav Järvakandi alevis Tedre tänav Kose alevikus Tedre tänav Narvas Tedre tänav Pärnus Tedre tänav Rakveres Tedre tänav Sindis Tedre tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla ja Tondi asumis Tedre tänav Tartus Tedre tänav Türil
Terase tänav (täpsustus)

Terase tänav on tänava nimi mitmetes Eesti asulates: Terase tänav Jõhvis Terase tänav Kohtla-Järvel Sompa linnaosas Terase tänav Paralepa alevikus Terase tänav Pärnus Terase tänav Rakveres Terase tänav Sonda alevikus Terase tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Raua asumis Terase tänav Türil Terase tänav Uhtna alevikus Terase tänav Viljandis
Ameerika Ühendriikide kaitseminister

Ameerika Ühendriikide kaitseminister (inglise keeles Secretary of Defense; lühend SecDef) on Ameerika Ühendriikide kaitseminister. Ta on valitsuskabineti liige ja juhib Kaitseministeeriumit. Alates 22. jaanuarist 2021 on kaitseminister Lloyd Austin, kes on esimene afroameeriklane selles positsioonis.
Koila (Viru-Nigula)

Koila on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. Külas asub Koila Lähtoru allikas ja Koila Linnamäe allikas. Koila linnamägi Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Fritz Albert Lipmann

Fritz Albert Lipmann (12. juuni 1899 – 24. juuli 1986) oli saksa päritolu Ameerika Ühendriikide biokeemik. Lipmann õppis meditsiini Königsbergi, Müncheni ja Berliini Ülikoolis ning lõpetas Berliini Ülikooli 1924. aastal. 1926. aastal asus ta tööle Kaiser Wilhelmi Instituuti Saksamaal. Pärast 1939. aastat elas ja töötas ta Ameerika Ühendriikides: aastatel 1939–1941 Cornelli Ülikoolis ja 1941–1949 Massachusettsi üldhaiglas. Aastatel 1949–1957 oli ta Harvardi Ülikooli biokeemia professor ja 1957. aastast Rockefelleri Ülikooli õppejõud. 1953. aastal sai Lipmann Nobeli meditsiiniauhinna koensüüm A avastamise eest ning jagas auhinda Hans Adolf Krebsiga. "Fritz Albert Lipmann". Encyclopaedia Britannica. Vaadatud 14. jaanuar 2021. "Fritz Lipmann Facts". The Nobel Prize. Vaadatud 14. jaanuar 2021.
Ivi Jõudu

Ivi Jõudu (sündinud 16. juunil 1970) on teadlane, Eesti Maaülikooli toiduteaduse ja toiduainete tehnoloogia õppetooli dotsent. Oma loomakasvatuse eriala doktoritöö "Effect of milk protein composition and genetic polymorphism on milk rennet coagulation properties" (Piima valgulise koostise ja geneetilise polümorfismi mõju piima laapumisomadustele) kaitses Jõudu Maaülikoolis 2008. aastal. Ivi Jõudu Eesti Teadusinfosüsteemis
Poškonys

Poškonys on küla Leedus Šalčininkai rajoonis, Poškonysi valla halduskeskus. Küla asub Gauja jõe kaldal; küla juures asub paisjärv. Poškonysis on põhikool, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu. Seal asub Dieveniškėse regionaalpargi direktsioon, külas on ka etnograafiamuuseum. Külas asuv Poškonysi rahn kõrgusega 2,6, pikkusega 1,85 ja laiusega 1,8 meetrit on looduskaitse all. Poškonysi kui tänavküla põhiplaan on arhitektuurimälestisena kaitse all, küla ise on etnokultuuriline kaitseala. Küla juures asuvad V-VI sajandil kasutusel olnud Poškonysi tumulused. Poškonys Paisjärv Poškonysi tumulused Koolimaja 2011 m. surašymas Küla portaalis vietoves.Lt
John Franklin Enders

John Franklin Enders (10. veebruar 1897 – 8. september 1985) oli Ameerika Ühendriikide viroloog ja mikrobioloog. Enders õppis Yale'i Ülikoolis ning teenis I maailmasõja ajal Ameerika Ühendriikide maaväe õhukorpuses. Pärast sõja lõppu, lõpetas ta õpingud Yale'is ning töötas mitmes valdkonnas, sealhulgas kinnisvaraarenduses, enne kui otsustas keskenduda nakkushaigustele. Enders sai 1930. aastal Yale'i Ülikoolist doktorikraadi ja asus tööle Bostoni lastehaiglasse. Enders avastas koos Thomas Welleri ja Frederick Robbinsiga, et külmikust võetud polioviirus, mida peetakse tänapäeval lastehalvatuse tekitajaks, kasvas hästi imikutelt kirurgiliste protseduuride käigus eemaldatud neerukudedel. 1954. aastal said Enders, Weller ja Robbins avastuse eest Nobeli meditsiiniauhinna. "John Franklin Enders". Encyclopaedia Britannica. Vaadatud 14. jaanuar 2021. "John F. Enders Facts". The Nobel Prize. Vaadatud 14. jaanuar 2021.
Merkinė (Turgeliai vald)

Merkinė on küla Leedus Šalčininkai rajooni Turgeliai vallas. Küla asub Merkysi jõe ääres. Külas asub Merkinė mõis. Aastail 1769–1795 kuulus küla Paulava vabariiki. Tsaariajal oli asula venekeelne nimekuju Павловъ. XX sajandi algusaastateni kandis küla nime Paulava, XX sajandi keskpaigani aga Paulauskas. Aastal 1919 hõlvasid asula poolakad. Poolas jäi see Wilno vojevoodkonda ja Wilno-Troki maakonda. Aastal 1939 anti see aga üle Leedule. Leonti (Bondar) – Vene vaimulik Paweł Ksawery Brzostowski – Pavlovo vabariigi president 2011 m. surašymas Павловъ. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 4 (Павастерортъ — Сятра-Касы). СПб, 1868, 10 lk. Küla portaalis vietoves.Lt
Thomas Weller

Thomas Huckle Weller (15. juuni 1915 – 23. august 2008) oli Ameerika Ühendriikide viroloog. Weller sai 1937. aastal Michigani Ülikoolist magistrikraadi meditsiinilises zooloogias ja astus Harvardi Ülikooli õppima meditsiini. 1939. aastal kohtus Weller John Franklin Endersiga, kes innustas teda uurima viirusi. Weller lõpetas ülikooli 1940. aastal ja asus tööle Bostoni lastehaiglasse. Weller avastas koos Endersi ja Frederick Robbinsiga, et külmikust võetud polioviirus kasvas hästi imikutelt kirurgiliste protseduuride käigus eemaldatud neerukudedel. 1954. aastal said Weller, Enders ja Robbins selle avastuse eest Nobeli meditsiiniauhinna. 1970 – valiti USA Meditsiiniakadeemia liikmeks "Thomas H. Weller Biographical". The Nobel Prize. Vaadatud 14. jaanuar 2021. "Thomas H. Weller". The Nobel Prize. Vaadatud 14. jaanuar 2021.
Frederick Robbins

Frederick Chapman Robbins (25. august 1916 – 4. august 2003) oli Ameerika Ühendriikide pediaater ja viroloog. Robbins avastas koos Thomas Welleri ja John Endersiga, et külmikust võetud polioviirus, mida peetakse tänapäeval lastehalvatuse tekitajaks, kasvas hästi imikutelt kirurgiliste protseduuride käigus eemaldatud neerukudedel. 1954. aastal said Enders, Weller ja Robbins avastuse eest Nobeli meditsiiniauhinna. 1973 – valiti USA Meditsiiniakadeemia liikmeks "Frederick C. Robbins Facts". The Nobel Prize. Vaadatud 14. jaanuar 2021.
Eel-Alpid

Alpi eelmäed või Eel-Alpid (saksa: Voralpen; prantsuse: Préalpes; itaalia: Prealpi; sloveeni: Predalpe) võivad üldiselt viidata mistahes eelmägedele Euroopa Alpide jalamil. Need on üleminekuvöönd Kõrg-Alpidelt Šveitsi platooks ja Baieri Eel-Alpideks põhjas, samuti Pannoonia tasandikuks (Alpokalja) idas, Po madalikuks lõunas ja Rhône'i oruks läänes. Alpi eelmäed koosnevad: Prantsuse Eel-Alpid Savoia Eel-Alpid Dauphiné Eel-Alpid Provence'i Eel-Alpid Šveitsi Eel-Alpid Põhja-Eel-Alpid, osa Põhja-Lubjakivialpidest: Baieri Eel-Alpid Kagu-Saksamaal Salzburgi Eel-Alpid, Salzkammerguti mägede osa Austrias Ülem-Austria Eel-Alpid Alam-Austria Eel-Alpid, viivad Viini metsa Kagu-Eel-Alpid, Alpide piirijoon Pannoonia tasandikuga Austrias ja Sloveenias: Eel-Alpid Muri jõest idas Lavanttali Alpid Steiermargi Eel-Alpid Sloveenia Eel-Alpid, Pohorje Lõuna- või Itaalia Eel-Alpid jagunevad tavaliselt: Julia Eel-Alpid Veneetsia Eel-Alpid Bergamo Eel-Alpid Lugano Eel-Alpid Brescia ja Garda Eel-Alpid Alpi eelmägede operatsioonivöönd – Natsi-Saksamaa poolt okupeeritud territoorium Itaalias Teise maailmasõja ajal
Ísleifr Gizurarson

Ísleifr Gizurarson (ka Ísleifur Gissurarson või Ísleifr Gizorarsonr) (1006 – 5. juuli 1080) oli Islandi esimene piiskop. Islandil võeti kristlus ametlikult vastu 999. või 1000. aastal. Haukdælirite perekonnast pärit Ísleifr õppis Saksamaal Herfordis ja temast sai kristlik preester. 1056. aastal pühitses Bremeni peapiiskop ta Islandi esimeseks piiskopiks (esimeseks Skálholti piiskopiks), piiskopkonna keskuseks sai Ísleifri kodukoht Skálholt (Skálholti piiskopkond). Ísleifri õpilaste seas oli Jón Ögmundarson, kellest hiljem sai esimene piiskop Hólaris, kuhu loodi Islandi teine piiskopkond (Hólari piiskopkond). Orri Vésteinsson. The Christianization of Iceland. Priests, Power, and Social Change 1000-1300. Oxford University Press, Oxford 2000.
Axel Hugo Theorell

Axel Hugo Theodor Theorell (6. juuli 1903 – 15. august 1982) oli Rootsi biokeemik. Theorell õppis biokeemiat Karolinska Instituudis, mille lõpetas 1924. aastal. 1930. aastal sai ta Karolinska Instituudi füsioloogilise keemia professoriks. 1955. aastal sai Theorell Nobeli meditsiiniauhinna oksüdatsiooniensüümide olemuse ja toimeviisi uurimise eest. "The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1955". The Nobel Prize. Vaadatud 14. jaanuar 2021.