laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Schumani deklaratsioon

Schumani deklaratsioon 9. mail 1950 oli toonase Prantsusmaa välisministri Robert Schumani ettepanek luua Euroopa riikide uut tüüpi, riikideülene ühendus (inglise keeles supranational community). Deklaratsioon pani alguse pikaajalisele protsessile, mille tulemusel kujunes välja Euroopa Liit. Kahe maailmasõja kogemusest järeldas Prantsusmaa, et väärtusi nagu õiglus ei saa määrata pelgalt riigiaparaat. Riikideülese koostöö raames sooviti viia Prantsusmaa, Lääne-Saksamaa ja teiste riikide söe- ja terasetööstus ühise juhtimise alla. Selleks reorganiseeriti Teise maailmasõja järgne Lääne-Euroopa 18. aprillil 1951. aastal sõlmitud Pariisi lepingu alusel. Schumani deklaratsiooni esimese tulemusena rajati 1952. aastast Euroopa Söe- ja Teraseühendus (ESTÜ). Rahu nimel ühinesid kuus Euroopa riiki: Belgia, Holland, Luksemburg, Itaalia, Prantsusmaa ja Saksamaa. Selle sammuga allutati söe- ja terasetootmine ühisele organile, et muuta sõjapidamine nimetatud riikide vahel praktiliselt võimatuks. Eesmärk oli kindlustada rahu võitjate ja võidetute vahel Teise maailmasõja järgses Euroopas ning ühendada nad võrdsete partneritena, kes teevad koostööd ühistes institutsioonides. Söe- ja Teraseühendusele järgnesid teised ühendused (nt Euroopa Majandusühendus (EMÜ) ja Euroopa Aatomienergiaühendus (EURATOM)), mis koosnesid suuresti samadest Lääne-Euroopa riikidest. Ajapikku ühendused laienesid, jõudes idabloki lagunemise järel 1990. aastatel ka Ida-Euroopasse. Samade printsiipide alusel kujunes eri ühenduste liitumisel Euroopa Liit. Schumani deklaratsiooni avaldamispäeva tähistatakse igal aastal Euroopa päevana. Robert Schumani peetakse üheks Euroopa Liidu asutajaks. Monnet' plaan Schumani deklaratsiooni tekst
Kaltsineerimine

Kaltsineerimine on tahke aine (enamasti mingi maavara) lagundamine kuumutamise teel. Kaltsineerimisel eralduvad lenduvad ühendid nagu süsinikdioksiid, vesi jt. Näiteks sooda, lubjakivi, kipsi, kaoliini kaltsineerimine.
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 7. osakond

Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 7. osakond oli Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee operatiivtöötajate poolt kontrollitavate või teabehankeobjektide varjatud jälgimisega tegelenud allüksus. 7. osakonna ülem Oskar Borel (20.08.1959 – aprill 1960); 7. osakonna ülema asetäitja Ivan Boreiša (aprill 1954 – august 1954), 7. osakonna ülem Avtonomov; 7. osakonna ülem polkovnik Raimond Üksi , 7. osakonna ülem Leonid Jefimov 1. jaoskond, varjatud jälgimine 2. jaoskond, andmete varjatud kogumine Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 7. osakonna kontor asus hoones Pikk tänav 4, ametliku sildi järgi oli seal projekteerimisbüroo. Riikliku Julgeoleku Komitee garaažid asusid Ädala tänavas,7. osakonna sõidukid aga Suur-Patarei tänava mereäärses otsas. Osakonna töötajate ametinimetuseks oli luuraja, varjatud jälitamist õpiti peamiselt NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee koolis nr 401 Leningradis. 7. osakond tegeles spioonide ja dissidentide varjatud jälgimisega Vladimir Veitman, Uno Puusepp Eesti NSV Siseministeeriumi 7. osakond (1928–1994) Jüri Ehasalu, Lääne luurajad vedasid KGB-d Tallinnas aastaid ninapidi. Kuidas?, maaleht.delfi.ee, 12.03.2016 Jüri Ehasalu, Lääne luurajad vedasid KGB-d Tallinnas aastaid ninapidi. Kuidas?, Maaleht, 12. märts 2016 Kalle Klandorfi tagasivaade KGB ametlikule lõpule, epl.delfi.ee, 25.12.2014 EE KGB salafotod
20 km käimine

20 km käimine on kergejõustiku ala. Vaata ka 10 km käimine (olümpiavõitjad 1992 ja 1996) Vaata ka 10 km käimine MM võitjad 1987–1997 Meeste 20 km käimise kõigi aegade edetabel Naiste 20 km käimise kõigi aegade edetabel Meeste 20 km käimise edetabelid: 2002 -2003 - 2004 - 2005 - 2006 - 2007 - 2008 Naiste 20 km käimise edetabelid: 2002 - 2003 - 2004 - 2005 - 2006 - 2007 - 2008
Kultuurimaja

Kultuurimaja ehk rahvamaja (mõnikord ka kultuurikeskus[viide?]) on kohaliku omavalitsuse hallatav kultuuriasutus, mis korraldab enamasti oma valla, linna (või linnaosa) piires kultuurielu ning harrastus- ja seltsitegevust. Kultuurimajaga samasuguse otstarbega on rahvamaja. Ajalooliselt, harvem ka tänapäeval, oli sarnase otstarbega seltsimaja, kus tegutses mõni selts. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 252. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] (vaadatud 12.08.2013)
Hõimuliikumine

Hõimuliikumine on ühiskondlik liikumine, mille eesmärk on tugevdada etniliselt lähedaste rahvaste poliitilisi ja kultuurisidemeid. Euroopas on tuntud soome-ugri hõimuliikumine, mis sai alguse 19. sajandi esimesel poolel Ungarist ja Soomest; Eestis hakati sellega tegelema 19. ja 20. sajandi vahetusel. folklooriliikumine Hõimuliikumine Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 14.08.2013)
10 km käimine

10 km käimine on kergejõustiku ala. Meeste maailmarekordi omanik on venelane Roman Rasskazov ajaga 37.11, mille ta saavutas 28. mail 2000 Saranskis. Naiste maailmarekordi omanik on venelanna Jelena Nikolajeva ajaga 41.04. 20 km käimine
Heino Uuetalu

Heino Uuetalu (kuni 1935 Ottoson; 16. juuli 1930 – 5. august 2013) oli eesti ehitusinsener ja muinsuskaitsja. Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusinsenerina. Töötas insenerina 1957. aastast. Tema projekteeris 1960. ja 1970. aastatel Lihula, Juuru ja Ambla kiriku tornikiivri ning tema tehniliste lahenduste ja järelevalve all sai uue tornikiivri 2002. aasta tulekahjus kannatanud Tallinna Püha Vaimu kirik. Tema loomingulised lahendused on aidanud mitmete linnuste, nagu Maasilinna, Toolse ja Haapsalu linnuse, aga ka Narva bastionimüüride kindlustamisel. Tema kätt on tunda ka Viljandi, Karksi, Vastseliina, Vasknarva ja Põltsamaa linnuse ning Padise kloostri ennistamisel. Uuematest töödest on tuntuimad Tallinna Ingeri bastioni käigud. Väga olulisel kohal oli tema töös Eesti kirikute kaitse, kust tuleb esile tõsta Tartu Jaani kirikut ja Narva Aleksandri Suurkirikut, aga ka Tallinna Issanda Muutmise Peakirikut, Kursi, Puhja ja Avinurme kirikut. Samuti on tal teeneid Eesti tuletornide ja maa-arhitektuuri väärtustamisel ja hoidmisel. Ta õpetas nii Eesti Kunstiakadeemias kui ka Tallinna Tehnikakõrgkoolis. 2007 Valgetähe V klassi teenetemärk Sirp, 9. august 2013 (nekroloog) Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Folklooriliikumine

Folklooriliikumine on ühiskondlik liikumine, mille eesmärk on sihipäraselt hoida ja arendada pärimuskultuuri. Maailmas sai folklooriliikumine alguse 1960. aastatel Euroopast. Eestis algas see 1980. aastatel.. Hõimuliikumine Folklooriliikumine Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 14.08.2013)
Ares

See artikkel räägib sõjajumalast. Läti Grobiņa piirkonna asula kohta vaata artiklit Āres (Grobiņa piirkond). Läti Saulkrasti piirkonna asula kohta vaata artiklit Āres (Saulkrasti piirkond). Ares oli vanakreeka mütoloogias sõjajumal, peajumal Zeusi ja jumalanna Hera poeg. Ares oli mässuliste ja õiglust armastavate meeste jumal, julm ja halastamatu nõrkade ning helde tugevate vastu.[viide?] Kõige ulatuslikum oli Arese kultus Spartas. Varajastel aegadel ohverdati talle seal sõjavange. Samuti toimusid Spartas öised koerte ohverdamised Aresele Enyaliose nime all. Ateenas oli Areopaagi jalamil Arese tempel. Roomas temaga samastatud Marsi kultus oli laialdasem. Arese ja armastusjumalanna Aphrodite lastena on nimetatud Phobost, Deimost, Harmoniat, Enyaliost, Anterost ja Erost. Lapsi oli tal jumalannadega, inimestega ja muude olenditega kokku 25–34 (eri autorite andmed).[viide?] Arese teised tuntumad lapsed olid amatsoonide kuninganna Hippolyte ja tema noorem õde Antiope, kuningas Theseuse naine (ainus amatsoon, kes abiellus). Mõned versioonid samastavad Hippolyte ja Antiope või peavad Theseuse naiseks Hippolytet. Arese sümbolid on kotkas, oda, kiiver ja kilp. Tema vaste vanarooma mütoloogias on Mars.  Ares – tsitaadid Vikitsitaatides
Mati Mägi

Mati Mägi (7. juuni 1941 Viljandi – 1. august 2013 Tartu) oli Tallinna transpordijuht. Ta lõpetas aastal 1965 Tallinna Polütehnilise Instituudi. Ta töötas Viljandi autobaasis ja Tallinna Taksopargis peainsenerina ning koondises Tallinna Autoveod peadirektori I asetäitjana. 25. jaanuaril 1980 asus ta tööle Tallinna Autobussipargi (hilisema Tallinna Autobussikoondise) direktorina, millisel ametikohal töötas ta aastatel 1980–2010. Ta on andnud olulise panuse ettevõtluse arendamisse, olles aastatel 1989–1993 Estline Eesti juhatuse esimees ja aastatel 1990–2004 Autoettevõtete Liidu president. Tema aastatepikkusest koostööst erinevate bussitootjatega kujunes välja idee linnaliinibusside tootmiseks Eestis. Ta oli üks põhilisi initsiaatoreid AS Baltscan käivitamisel aastal 1993 Tartus. 2000 Tallinna teenetemärk 2006 Valgetähe V klassi teenetemärk Postimees 7. august 2013 (nekroloog)
Oranjestad (Aruba)

Oranjestad on Aruba pealinn ja suurim linn. Oranjestadi elanike arv on 2005. aasta andmetel 30 000. Linnas on rahvusvaheline lennujaam Queen Beatrix International Airport, mille kaudu toimub lennuühendus Kariibi mere maade, USA ja Euroopaga. Oranjestadi sadamat külastavad paljud kruiisilaevad. Enne 1790. aastat oli Aruba keskuseks lõuna pool asuv Savaneta, kuid Oranjestad osutus laevadele paremini ligipääsetavaks. Aastal 1796 rajasid hollandlased fordi (Fort Zoutman). Varsti pärast seda kerkisid lähedusse esimesed majad. Sellest ajast ongi Oranjestad Aruba halduskeskus. Aastal 1986 Oranjestadi tähtsus kasvas, sest Aruba sai üheks kolmest Madalmade Kuningriigi maast Hollandi ja Hollandi Antillide kõrval. Turiste tõmbavad ligi Fort Zoutman, Willem III torn, kuunarisadam paljude tax-free-poodidega ja mitmesuguste sportimisvõimalustega ja väga vaheldusrikas kaubatänav Wilhelminastraat. Kaubatänav on ka Caya G. F. Betico Croes. Eriti vanalinnas on väga ainulaadne arhitektuur. Värvilised, rikkalikult kaunistatud, õhulised ja kõrged hooned on hollandipärased. Kogu vanalinnas valitseb hollandi-kariibi õhustik, mis tõenäoliselt eksisteeris juba koloniaalajal. https://arcg.is/1PrfyS0
Auk

Auk on avatud tühimik või süvend mingis materjalis, esemes, maapinnas või mujal. Materjali või eset läbistavat auku nimetatakse ka avaks ehk avauseks ehk mulguks. Näiteks kõrrel on üks auk. Must auk Valge auk "Auk nr 8"
Eksistentsiaalne risk

Eksistentsiaalseteks riskideks nimetatakse tegureid, mis panevad ohtu inimkonna säilimise. Laiemas mõistes võivad selle alla kuuluda kõik nähtused, mis võivad hävitada või oluliselt piirata inimtsivilisatsiooni või viia inimeste väljasuremiseni. Veelgi katastroofilisemad sündmused võivad põhjustada elu väljasuremise meie planeedil; Maa, Päikesesüsteemi, Linnutee galaktika või kogu Universumi hävimise. Looduskatastroofid, nagu supervulkaanide purskamine ja asteroiditabamused, võivad tekitada piisavalt suure eksistentsiaalse ohu, kuid ka inimtegevusest tingitud sündmused võivad ohustada intelligentse elu püsimist Maal, nagu katastroofiline globaalne soojenemine, tuumasõda või bioterrorism. Vaatamata eksistentsiaalsete riskide tähtsusele on seda teemat raske uurida, kuna inimkonda ei ole minevikus totaalne häving tabanud. Kuigi üksikuid ohte, mis tulenevad tuumasõjast või kliimamuutusest, on intensiivselt uuritud, on enne 21. sajandi algust tehtud väga vähe süstemaatilist tööd eksistentsiaalsete riskide hindamise valdkonnas.
Merematkamine

Merematkamine on veeteedel liikumine ehk matkamine harrastuslikul ehk rekreatiivsel eesmärgil.[viide?] Enamasti kasutatakse merematkamiseks purjejahte, mootorjahte, kaatreid või mootorpaate või ka laevu, sealhulgas purjelaevu. Vähimad veesõidukid, millega ranna lähedal saab ohutult liikuda, on merekajakid ja meresüstad. Merematkamise sarnase turismina käsitletakse lõbusõite ristluslaevadel. Merematkamine on toimekas puhkamine, mida harrastatakse ka purjespordina. Avamerepurjetamine ja ookeanipurjetamine Kaugsõit Laeva autonoomsus Merehoovused Passaattuuled foorum.kipper.ee ISAF: Cruising The Cruising Association, UK Cruisers & Sailing Forums
Heinrich (eesnimi)

Heinrich on mehenimi. Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 198 Heinrichi-nimelist inimest. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Heinrich 136 mehel. Heinrich on Eestis leviult 542. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Heinrich üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 7,04 ning Rapla maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,66. Heinrich oli keskmiselt 52 aasta vanune (mediaanvanus oli 55). Heinrich Aasamaa Heinrich Abel Heinrich Basedow Heinrich Bauer Heinrich von der Brüggen Heinrich von Böckenförde Heinrich von Böckenförde (Liivi ordu rüütelvend) Heinrich Böll Heinrich Dietzel Heinrich Fabricius Heinrich von Fick Heinrich von Fürstenberg Heinrich von Galen Heinrich Gutkin Heinrich Gutsleff Heinrich Göseken Heinrich von Hagemeister Heinrich Heine Heinrich Rudolf Hertz Heinrich Himmler Heinrich Ferdinand Hoffmann Heinrich Richard Hoffmann Heinrich Isaac Heinrich Kristal Heinrich Laakmann Heinrich Laas Heinrich Laretei Heinrich Lauri Heinrich Luht Heinrich Lõvi Heinrich Lüdinghausen-Wulff Heinrich Mark Heinrich Maru Heinrich Multer Heinrich Müller Heinrich von Münchhausen Heinrich Neff Heinrich Neuhaus Heinrich Neuhaus (pianist) Heinrich Wilhelm Olbers Heinrich Oldenburg Heinrich Paal Heinrich Johann Paucker Heinrich Raspe Heinrich Rickert Heinrich Riikoja Heinrich Rosenthal Heinrich Schliemann Heinrich Schultz Heinrich Schütz Heinrich Steding Heinrich Stahl Heinrich Tiidermann Heinrich von Tunderfelt Heinrich Uukkivi, eesti jalgpallur Heinrich Veromann Heinrich Viidekop Heinrich Wölfflin Hendrik Henrik Henri Hain https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2019. Vaadatud 12. augustil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Brošüür

Brošüür (prantsuse sõnast brochure) mitteperioodiliselt ilmuv paber- või kartongkaantega väljaanne, mille maht on 5–48 lehekülge (üle 49-leheküljelist väljaannet nimetatakse raamatuks). Mõne käsitluse järgi on brošüür samuti raamat (5–48 lk). TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: [1][alaline kõdulink] (vaadatud 03.08.2013))
Asundus

Asundus ehk uusasula on uus (maa-)asula; Eestis olnud ka asula liike. Asundusteks on nimetatud ka siirdlaste (st lähtemaalt väljarännanute) asulat: näiteks ajalooliselt talurahva ümberasumisega Eesti alalt väljapoole (Siberisse, Kaukaasiasse) loodud asulaid. Mõnikord on ka kolooniat või asumaad nimetatud asunduseks. Eestis tekkisid asundused (asundustalude kogumid) 1920. aastatel 1919. aasta maareformi tulemusena, kui Vabadussõjast osavõtnutele, mõisamoonakatele ja teistele maatameestele antud mõisamaadele või uudismaakohtadele. Asundustegevuse korraldamise määruse alusel moodustati 1930. aastatel planeerimiskavade alusel terviklikke ja tiheasustusega asundusi riigi varumaale. Sinna rajati asundus- ehk uudismaatalusid. Asundus kui asulaliik kaotati Eesti NSV ajal pärast aastatel 1975–1976 toimunud maa-asulate arvestuse korrastamist. TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: [1][alaline kõdulink] (vaadatud 03.08.2013)) Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [2] (vaadatud 12.08.2013) Asundustegevuse korraldamise määrus., Riigi Teataja, nr. 32, 17 aprill 1934
Ayşenur Alpaslan

Ayşenur Alpaslan (sündinud 30. juulil 1953 Bursas) on Türgi diplomaat, aastatel 2009–2013 Türgi Vabariigi erakorraline ja täievoliline suursaadik Eestis. 1975. aastal lõpetas ta Ankara Ülikooli politoloogiateaduskonna bakalaureusekraadiga. Veebruaris 1976 alustas ta tööd Türgi välisministeeriumis. Tema esimene ametikoht välismaal oli teine sekretär Türgi saatkonnas Suurbritannias aastatel 1978–1981. Hiljem on ta töötanud Türgi välisesindustes Egiptuses, Austrias ja Itaalias. Ta on juhatanud Türgi välisministeeriumis aastatel 1996–1998 Balkani maade osakonda. 1. detsembril 2001 nimetati ta erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Tšiilis. 1. jaanuarist 2006 viidi ta üle Türgi välisministeeriumi peadirektoriks, kes vastutas Türgi tutvustamise eest ülemeremaades ja kultuurisuhete arendamise eest. 1. oktoobril 2009 nimetati ta täievoliliseks ja erakorraliseks suursaadikuks Eestis. Volikirjad andis ta Eesti presidendile Toomas Hendrik Ilvesele üle sama aasta 29. oktoobril. Ayşenur Alpaslani ametiajal on Eesti ja Türgi kultuurisuhted elavnenud. Tema toetusel on Eestis korraldatud Türgit ja türgi kunsti tutvustavaid näitusi, 2011. aastal osales Saaremaa ooperipäevadel peakülalisena Ankara Riiklik Ooperi- ja Balletiteater. Alpaslan valdab inglise, hispaania ja prantsuse keelt. Ta on abielus ja tal on üks laps. Elulugu saatkonna kodulehel (inglise keeles, vaadatud 15.08.2013)
Poksiv känguru

"Poksiv känguru" on mitme teose pealkiri: "Poksiv känguru" on 1895. aasta saksa tummfilm; "Poksiv känguru" on 1896. aasta inglise tummfilm.
Tula

Tula (mööndav on ka varasem eestikeelne nimekuju Tuula) on linn Venemaal, Tula oblasti keskus. Asub Moskvast 165 km lõunas, Upa jõe ääres. Arvatakse, et Tulat on esmamainitud 1146. aastal (Taidula). Hiljem oli Tula Rjazani vürstiriigi piirilinnaks. 16. sajandi alguses läks Moskva vürstiriigi koosseisu ja 1530. aastal ehitati kivist kreml, mis pidas vastu tatarlaste piiramise 1552. aastal. 1712. aastal külastas linna Peeter I, kelle käsul ehitati Tulasse Venemaa esimene relvatehas. Peagi sai Tulast Ida-Euroopa suurim rauatööstuse keskus. Linn on tänapäeval masinaehituse keskus. Kodusõja ajal oli Tula Punaarmee relvabaasiks. Tula lähedal Jasnaja Poljanas asub Lev Tolstoi kodu- ja matusepaik. 1. jaanuaril 2005 oli elanike arv 465 900. 2005. aastal liideti Tulaga linnalähedased alevid Skuratovski, Kossaja Gora, Gorelki ja Mendelejevski, mille arvel suurenes linna elanike arv ligi 50 000 võrra. 1. jaanuari 2006 seisuga oli Tulas 509 000 elanikku, 1. jaanuaril 2007 oli see arv vähenenud 504 000-ni, 2008. aastal 500 000-ni ja 2009. aastal 496 000-ni. Tula infoportaal Linna kaart
Pille Kangur

Pille Kangur (31. mai 1966 Otepää – 11. august 2013) oli eesti helilooja. Ta õppis klaverit aastatel 1977–1979 Elva lastemuusikakoolis ja aastatel 1979–1984 Jõgeva lastemuusikakoolis; 1984. aastal lõpetas Jõgeva Keskkooli. Aastatel 1984–1989 õppis Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis koorijuhtimist (Vaike Uibopuu juhendamisel) ja muusikateooriat (Anne Juzari juhendamisel). 2004. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia bakalaureuseõppes (Raimo Kangro ja Helena Tulve klassis). 2006. aastast õppis Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias magistriõppes (Helena Tulve ja Toivo Tulevi klassis). Ta kirjutas peamiselt kammer- ja elektronmuusikat ning multimeediateoseid. 2004. aastast oli ta Eesti Heliloojate Liidu liige. Tema vanaisa oli helilooja Heldur Vatsel (1916–1982). Nukker triolett. ...Ja sa lähed sopranile, flöödile ja keelpilliorkestrile (Indrek Hirv, 2000) Dream VST flöödile, klarnetile, tsimblile, klaverile ja basskitarrile (2001) The Sea of Lost Time flöödile, klarnetile, viiulile ja vioolale (2001) Бессонница metsosopranile ja instrumentaalansamblile (M. Tsvetajeva 2002) Mondes Paralléles klaverile ja elektroonikale (2004) Tantsides eilset saksofonile ja elektroonikale (2005) Ka üleval on külm 6 häälele ja elektroonikale (Indrek Hirv, 2005) Laulev kiik videole ja elektroonikale (2005) Jõgeva Keskkooli vilistlaste nimekirjad. Jõgeva Põhikooli veebisait. Eesti muusika biograafiline leksikon. 1. köide: A–M. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007, lk. 233.
Anne Juzar

Anne Juzar (sündinud 13. novembril 1956 Otepääl) on eesti helilooja ja muusikapedagoog. Ta lõpetas aastal 1976 Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli muusikateooria erialal ja aastal 1982 Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsioonierialal (Eino Tambergi klassis). Aastatel 1983–2004 töötas ta Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis muusikateoreetiliste ainete õpetajana (sealhulgas aastatel 1994–1997 osakonnajuhatajana), aastatel 1997–2004 oli ühtlasi Eesti Muusikaakadeemia Tartu filiaali õppejõud. Aastast 2004 tegutseb ta Valga Muusikakooli heliloominguõpetajana. Tema õpilasteks on Mart Jaanson, Pille Kangur, Jaan Sööt. Eesti muusika biograafiline leksikon. 1. köide: A–M. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007, lk. 184.
Karoly Stern

Karoly Stern (13. juunil 1921 Budapest – 30. august 1975 Tallinn) oli Tallinna loomaaia direktor aastail 1961–1975. Ungari juurtega Karoly Stern asus koos perega Eestisse 1935. aastal. Stern kogus oma eluajal ühe tähelepanuväärsema tervikliku animalistikakogu Eestis. Karoly ja tema venna, tuntud animalistliku kunstniku Sándor Sterni armastus kunsti vastu pärines ilmselt emalt Alma Allimannilt, kes oli sugulussidemetes muuhulgas animalistikat viljelenud Burmanite kunstnikeperekonnaga. Tähenduslik oli ka lapsepõlvekodu Budapestis loomaaia lähedal. Stern kogus eeskätt antikvariaatides leidunud Euroopa vanameistrite ja oma kaasaegsete nõukogude kunstnike loomingut. Isa rajatud kogu on pühendunult ja süstemaatiliselt täiendanud kardioloogist poeg Aleksander Stern. Karoly Stern suri 30. augustil 1975 ja ta maeti 4. septembril Metsakalmistule. Tema vend oli kunstnik Sándor Stern. Mai Levin, T-M Kreem, Perekond Sterni kollektsioon, Näitus Mikkeli muuseumis 2013 "Kalmuandmed". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. märts 2016. Vaadatud 15. augustil 2013. Kaal, Mati 2011. Nädala juubilar Karoly Stern 90. Kesknädal.
Olev Ehrlich

Olev Ehrlich (5. jaanuar 1954 – 14. august 2013) oli raadiotöötaja. 1998. aastast töötas ta Vikerraadio muusikajuhina. 2013. aastal pälvis Ehrlich kolleegipreemia. Huvi raadio vastu tekkis 1970. aastatel. Muusikutest sõbrad hüüdsid teda abivalmiduse osakonna juhatajaks. "Suri Vikerraadio kauaaegne muusikajuht Olev Ehrlich"[alaline kõdulink], vaadatud 15.08.2013.
HTC Butterfly S

HTC Butterfly S on Taiwani telefonitootja HTC poolt arendatud Androidi operatsioonisüsteemi kasutav nutitelefon, mis on HTC Butterfly (HTC Droid DNA) järglane. Butterfly S ühendab endas riist- ja tarkvaraomadused, mida kõigepealt esitleti HTC One'is (näiteks Sense 5, UltraPixel pildisensor, Zoe kaameraomadused ja esiküljel paiknevad stereokõlarid), kuid see erineb One'ist suurema, 5-tollise 1080p ekraani, suurema 3200 mAh aku ja 1,9 GHz Snapdragon 600 protsessori poolest. Erinevalt firma lipulaevast, HTC One'ist, millel on metallist ühes tükis korpus, on Butterfly S tehtud plastikust. Butterfly S avalikustati 19. juunil 2013. aastal Aasia turgudele saatmiseks 2013. aasta juuliks.
Upa jõgi

Upa (vene keeles Упа) on jõgi Tula oblastis, Oka parempoolne lisajõgi. Selle pikkus on 345 km ja valgla pindala 9510 km². Jõgi saab alguse Volovo alevikust 3 km põhja pool Verhoupje küla juures, voolab Kesk-Vene kõrgustikul, moodustades suuri jõelookeid. Kuni Tula linnani voolab peamiselt põhja suunas, pärast seda lääne poole. Suubub Oka jõkke Kulešovo aleviku lähedal. Parempoolsed lisajõed on Uperta, Šivorona, Šat, Tulitsa, Kolodnja, Plava; vasakpoolne lisajõgi on Solova. Jõe ääres asuvad Tula ja Sovetski linn ning Odojevi alev. Sovetski juurde on rajatud hüdroelektrijaama veehoidla pindalaga 5,7 km². "Туристская водная энциклопедия. Тульская область. Река Упа и притоки" (vene). Originaali arhiivikoopia seisuga 29. august 2002. Vaadatud 18. jaanuaril 2009.