laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sõmeru valla vapp

Sõmeru valla vapp on Lääne-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Sõmeru valla vapp. Vapp kinnitati 22. aprillil 1993. Rakvere vald ja Sõmeru vald ühinesid haldusreformi käigus 2017. aastal. Varasem Sõmeru valla vapp võeti kasutusele uue valla vapina. Sinisel vapikilbil on vertikaalselt paiknev kuldne viljapea kahe kuldse ringi (kuldraha) vahel. Vapikilbi sinine värv viitab Virumaa vapivärvile. Kuldne viljapea sümboliseerib viljakat maad ning paikkonna põhitegevusala – põllumajandust. Kuldrahad osutavad maapõuerikkustele (fosforiit, paas), samuti ümbruskonna aardeleidudele. Sõmeru valla lipp Rakvere valla vapp Sõmeru valla sümboolika valla kodulehel Sõmeru valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Õed Tolmatšovad

Õed Tolmatšovad on Venemaa ansambel. 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindasid nad Venemaad lauluga "Shine" ning saavutasid 7. koha. 2006. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel esindasid nad Venemaad lauluga "Vesenniy Jazz" (vene keeles Весенний джаз) ning võitsid.
Aminata Savadogo

Aminata Savadogo (sündinud 9. juunil 1993 Riias) on Läti laulja. 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Lätit lauluga "Love Injected", mis saavutas 6. koha. Tema isa on pärit Burkina Fasost.
Aarzemnieki

Aarzemnieki on Läti ansambel. 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kopenhaagenis esindas ta Lätit lauluga "Cake to Bake". Esimeses poolfinaalis saadi 13. koht ning jäädi sellega finaalist välja.
Shine (õdede Tolmatšovade laul)

"Shine" on laul, mille õed Tolmatšovad esitasid 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Laulu muusika kirjutasid Filipp Kirkorov ja Dimitris Kontopoulos, sõnad John Ballard, Ralph Charlie ja Gerard James Borg.
Halla Margrét Árnadóttir

Halla Margrét Árnadóttir (sündinud 23. aprillil 1964 Reykjavíkis) on Islandi laulja. 1987. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Islandit lauluga "Hægt og hljótt", mis kogus 28 punkti ja saavutas 16. koha.
Harri Tiido

Harri Tiido (sündinud 8. oktoobril 1953 Jõhvis) on Eesti ajakirjanik ja diplomaat. 1971 Tallinna 2. Keskkool (Tallinna Reaalkool) Tartu Riiklik Ülikool inglise filoloogia Tiido valdab inglise, soome ja vene keelt. 1976–1980 raamatukoguhoidja F. R. Kreutzwaldi nimelises Eesti NSV Riiklikus Raamatukogus 1980–1992 Eesti Raadio väliskommentaator alates 1992. aastast Kuku Raadio toimetaja ja saatejuht. Koostas uudiseid, päevakommentaare (sise- või välispoliitilisel teemal), juhtis saateid "Keskpäevatund", "Väli(s)määraja", "Elu võimalikkusest Eesti Vabariigis" jt 1996–1997 raadio Ameerika Hääl toimetaja 1997–2000 Kuku Raadio peatoimetaja 2000–2003 Eesti Vabariigi Välisministeeriumi asekantsler julgeolekupoliitika alal 2. september 2003 – 2007 Eesti suursaadik NATO juures 2008–2011 Eesti suursaadik Afganistanis, asukohaga Tallinnas 2011–2014 Eesti alalise esinduse asejuht Euroopa Liidu juures PSC küsimustes Trilateraalse Komisjoni Täidesaatva Komitee liige 2014 – 2018 Eesti suursaadik Poolas 2018 – 2020 Eesti suursaadik Soomes Pälvis esimesena Robert Lepiksoni asutatud eetilise ajakirjaniku preemia 1998 Kuldmikrofon analüütilise ajakirjanduse viljelemise eest 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2004 Valgetähe III klassi teenetemärk Alates teisipäevast, 29. septembrist 2020 avaldab Harri Tiido Vikerraadios arvamust saatesarjas „Harri Tiido taustajutud”, üllitades kaks korda nädalas, teisipäeval ja neljapäeval, lühiloo avardamaks kuulajate maailmapilti. Harri Tiido on abielus rahvusvaheliste suhete teadlase Anna Tiidoga (PhD), neil on tütar Katrin.[viide?] 29.09.2020 10:51, Harri Tiido alustab Vikerraadios poliitika taustajuttudega ERR, otsingusõna 2861996 Vikerraadio, arhiiv, Harri Tiido taustajutud Harri Tiido taustajutud. Vikerraadio saatesari „Harri Tiido taustajutud” "HARRI TIIDO: Ivanovid ja ida-lääne suhted" Eesti Päevaleht, 16. veebruar 2004 (koopia välisministeeriumi kodulehel) 18.12.2008, Harri Tiido, Maailm pärast aastat 2008, sirp.ee Toomas Sildam "Harri Tiido: Eesti kõige suurem oht on Eesti ise" ERR, 4. august 2020 (intervjuu pärast lahkumist välisteenistusest) „Harri Tiido taustajutud”
30. september

30. september on Gregoriuse kalendri 273. (liigaastal 274.) päev. Juliuse kalendri järgi 17. september (1901–2099). 1291 – Paide sai linnaõigused. 1933 – eestlane Ernst Birnbaum oli Nõukogude Liidu stratostaadi SSSR pardal, kui see purustas maailmarekordi õhukõrguses (19 km). 1934 – avati Rõngu Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas 1938 – Eesti romaanivõistlusel sai esikoha Karl Ristikivi romaan "Tuli ja raud". 1939 – toimus Majaomanikkude Koja täiskogu koosolek. 1939 – Poola saadik Wacław Przesmycki lahkus Eestist, Briti saatkond võttis Poola huvide esindamise Eestis enda peale. 1955 – lasti käiku Narva Hüdroelektrijaama esimene turbiin. HEJ ehitamiseks paisutati Narva jõele Narva veehoidla. 1975 – Eesti kitsarööpmelisel raudteel sõitis viimane rong; selle marsruut oli Mõisakülast Iklasse. 1991 – Tartus alustas tööd esimene täisprogrammiga kohalik raadiojaam Raadio Tartu. 1217 – paavst Honorius III lubas Liivimaa piiskopil uusi piiskopkondi asutada. 1791 – Prantsusmaal saadeti laiali Asutav Kogu. 1795 – Madagaskar sai Prantsusmaa protektoraadiks. 1846 – William Thomas Green Morton viis läbi esimese tuimastusega hamba väljatõmbamise. 1949 – Lääne-Berliinis maandus viimane varustuslennuk Berliini õhusilla raames. 1966 – senine Briti protektoraat Betšuaanamaa iseseisvus Botswana Vabariigina. 1972 – Rootsis avati kuue kilomeetri pikkune Ölandi sild. 1989 – saadeti laiali Senegambia konföderatsioon. 1992 – lõppes 93 aastat kestnud USA sõjaline esindatus Filipiinidel – suleti Subic Bay mereväe baas. 2005 – Taani päevaleht Jyllands-Posten avaldas pealkirja "Muhamedi nägu" all 12 Muhamedi karikatuuri. Sellele järgnesid islamiorganisatsioonide kohati vägivaldsed protestid üle maailma.  Pikemalt artiklis Sündinud 30. septembril 1614 – Bengt Skytte, rootsi poliitik 1919 – Endel Bergmann, eesti skulptor 1921 – Deborah Kerr, šoti päritolu Briti filminäitleja 1924 – Truman Capote, Ameerika Ühendriikide kirjanik 1942 – Barry Wellman, Kanada sotsioloog 1957 – Fran Drescher, ameerika näitleja 1968 – Monica Bellucci, Itaalia supermodell ja näitleja 1969 – Jaanus Rohumaa, eesti näitleja ja lavastaja 1979 – Andy van der Meyde, hollandi jalgpallur 1980 – Martina Hingis, slovaki päritolu Šveitsi tennisist  Pikemalt artiklis Surnud 30. septembril 420 – Sophronius Eusebius Hieronymus – vanarooma kristlik õpetlane, teoloog ja kirikuisa 1246 – Jaroslav Vsevolodovitš, Vladimiri suurvürst 1931 – Paul Steinberg, Eesti politseinik 1955 – James Dean, ameerika näitleja 1955 – Pentti Haanpää, soome kirjanik 1985 – Simone Signoret, prantsuse näitleja 2000 – Erno Paasilinna, soome kirjanik ja ajakirjanik 2004 – Mildred McDaniel, USA kergejõustiklane, kõrgushüppaja 2012 – Sirje Keva, eesti nahakunstnik Rahvusvaheline tõlkijate päev Iseseisvuspäev Botswanas Eestikeelse kalendri järgi: Kaur, Kauri, Tauri ... Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Eesti Ringhäälingumuuseum: Raadio kroonika
2006. aasta Itaalia parlamendivalimised

Itaalia parlamendivalimised toimusid 9. ja 10. aprillil 2006. Itaalia parlamendis sai Romano Prodi juhitud vasaktsentristlik valimisliit L'Unione 49,8 protsenti ja peaminister Silvio Berlusconi juhitud parempoolne valimisliit Casa delle Libertà 49,7 protsenti alamkoja häältest, mis andis uue valimisseaduse järgi vasaktsentristidele 630-kohalises alamkojas 340 saadikukohta. Prodi vasaktsentristid võitsid napilt ka senatis. Ametlikel andmetel said nad 158 ja Berlusconi parempoolsed 156 kohta. Kokku on senatis 315 kohta. Itaalias on 47 miljonit hääleõiguslikku kodanikku. Lävepakuküsitlused näitasid eelmisel õhtul nappi parlamendivalimiste võitu vasaktsentristidele ja nende juhile Romano Prodile, kelle tõus peaministriks tähendaks analüütikute hinnangul Itaalia suuremat pühendumust Euroopale. Itaalia valimisjaoskonnad panid pärast kahte päeva häälte lugemiseks uksed kinni Eesti aja järgi kell neli pärastlõunal. Pärast seda avalikustatud lävepakuküsitluste järgi ei olnud itaallased nõus ka järgmised viis aastat parempoolsete juhi Silvio Berlusconi taktikepi all elama ning toetasid vasaktsentriste ja Romano Prodit. Nõnda lubas Nexuse küsitlus 66-aastase Prodi valimisliidule 50–54 protsenti häältest nii parlamendi alamkojas kui ka senatis. 69-aastase Berlusconi juhitud valimisliit noppinuks 45–49 protsendi itaallaste toetuse. Itaaliast saadud hääled: Casa delle Libertà Hääled Kohad | L'Unione Hääled Kohad ------------------------------------------------------------------------------------------------------------ Forza Italia 9 045.384 23,709 % 137 | L'Ulivo 11 928.362 31,265 % 220 Alleanza Nazionale 4 706.654 12,336 % 71 | Rifondazione Comunista 2 229.604 5,844 % 41 UDC 2.579.951 6,762 % 39 | La Rosa nel Pugno 991.049 2,579 % 18 Lega Nord-MPA 1.748.066 4,581 % 26 | Comunisti Italiani 884.912 2,319 % 16 DC-Nuovo PSI 285.744 0,748 % 4 | Italia dei Valori 877.159 2,229 % 16 Teised 610.661 1,603 % 0 | Federazione dei Verdi 783.944 2,054 % 15 | Popolari UDEUR 534.553 1,401 % 10 | Südtiroler Volkspartei 182.703 0,478 % 4 | Teised 589.398 1,636 % 0 --------------------------- | --------------------------- Kokku 18.976.460 49,739 % 277 | Kokku 19.001.684 49,805 % 340 Välismaalt saadud hääletuse tulemused (Koalitsiooni nimetus sulgudes): L'Unione 6 kohta Forza Italia (Casa delle Libertà) 3 kohta Associazioni Italiane in Sud America (sõltumatud) 1 kohta Per l'Italia nel Mondo (Casa delle Libertà) 1 koht Italia dei Valori (L'Unione) 1 koht Casa delle Libertà Kohad | L'Unione Kohad --------------------------------------------------------------------------- Forza Italia 79 | Democratici di Sinistra 62 Alleanza Nationale 41 | La Margherita 39 UDC 21 | Rifondazione Comunista 27 Lega Nord-MPA 13 | Insieme con L'Unione 11 Casa delle Libertà 2 | L'Unione 4 | Italia dei Valori 4 | L'Unione SVP 3 | Popolari UDEUR 3 | SVP 2 | Autonomie Liberté Democratie 1 | L'Ulivo 1 | Lista Consumatori 1 | Kokku 156 | Kokku 158 Associazioni Italiane in Sud America (sõltumatu) 1 koht
Daníel Ágúst Haraldsson

Daníel Ágúst Haraldsson (sündinud 26. augustil 1969 Reykjavíkis) on Islandi laulja. 1989. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Islandit lauluga "Thad sem enginn Sér", mis kogus 0 punkti ja jäi 22. kohale.
Ingibjörg Stefánsdóttir

Ingibjörg Stefánsdóttir (esinejanimega Inga; sündinud 31. augustil 1972 Reykjavíkis) on Islandi laulja. 1993. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Islandit lauluga "Þá Veistu Svarið".
Sigríður Beinteinsdóttir

Sigríður Beinteinsdóttir (esinejanimega Sigga; sündinud 24. juulil 1962 Reykjavíkis) on Islandi laulja. Ta on esindanud Islandit Eurovisiooni lauluvõistlusel kolm korda: 1990. aastal ansambli Stjórnin koosseisus lauluga "Eitt Lag Enn" (4. koht), 1992. aastal ansambli Heart 2 Heart koosseisus lauluga "Nei Eða Já" (7. koht) ning soololauljana 1994. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Nætur" (12. koht).
Björgvin Halldórsson

Björgvin Helgi Halldórsson (sündinud 16. aprillil 1951 Hafnarfjörðuris) on Islandi laulja. 1995. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Islandit lauluga "Núna".
Anna Mjöll

Anna Mjöll Ólafsdóttir (sündinud 1970 Reykjavíkis) on Islandi laulja. 1996. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Islandit lauluga "Sjúbídú.
Páll Óskar Hjálmtýsson

Páll Óskar Hjálmtýsson (rahvusvaheliselt tuntud kui Páll Óskar või Paul Oscar; sündinud 16. märtsil 1970 Reykjavíkis) on Islandi laulja. 1997. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Islandit lauluga "Minn hinsti dans", mis kogus 18 punkti ja saavutas 20. koha. Ta oli esimene Eurovisiooni lauluvõistlusel osalenud laulja, kes oli avalikult gei. "How Eurovision became a gay-friendly contest". france24.com. 22.5.2015. Vaadatud 25.12.2023
Telma Ágústsdóttir

Telma Ágústsdóttir (sündinud 27. jaanuaril 1977 Reykjavíkis) on Islandi laulja. 2000. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas Linkytė koos Einar Ágúst Víðissoniga Islandit lauluga "Tell Me!", mis kogus 45 punkti ja saavutas 12. koha.
Einar Ágúst Víðisson

Einar Ágúst Víðisson (sündinud 13. augustil 1973) on Islandi laulja. 2000. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas Víðisson koos Telma Ágústsdóttiriga Islandit lauluga "Tell Me!"
Birgitta Haukdal

Birgitta Haukdal Brynjarsdóttir (sündinud 28. juulil 1979 Húsavíkis) on Islandi laulja. 2003. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Islandit lauluga "Open your heart"".
Jón Jósep Snæbjörnsson

Jón Jósep Snæbjörnsson (sündinud 1. juunil 1977 Akureyris) on Islandi laulja. 2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Islandit lauluga "Heaven". 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas Linkytė koos Greta Salóme Stefánsdóttiriga Islandit lauluga "Never Forget".
Eiríkur Hauksson

Eiríkur Hauksson (sündinud 1. juunil 1959) on Islandi laulja. 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Islandit lauluga "Valentine Lost"
Hera Björk Þórhallsdóttir

Hera Björk Þórhallsdóttir (sündinud 29. märtsil 1972 Reykjavíkis) on Islandi laulja. 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Islandit lauluga "Je ne sais quoi"
Pegasus (kohvik)

Pegasus on Tallinna Kirjanike Majas (Harju tänav 1) asuv kohvik. 1962. aastal avatud kohviku Pegasus kujundasid sisearhitektid Väino Tamm, Leila Pärtelpoeg ja Allan Murdmaa. Kohviku Niguliste kiriku poolset osa ääristab klaassein, millel oli oluline roll ruumimõju loomisel, andes kohvikule valgust ja avarust. Aknad jäeti erinevalt teistest kohvikumiljöödest kardinatega katmata. Akende kaudu taheti muidu lihtsakoelist sisekujundust täiendada Harju tänava haljasalale avaneva vaatega. Seinad olid krohvitud halliks ning neisse olid asetatud koonilise kujuga seinavalgustid, mis moodustasid oma asetusega geomeetrilise ornamendi. Koonuste avaosa oli suunatud seina poole, mistõttu valgus ei paistnud saali, vaid peegeldus seinalt vastu. Kohvikule andis olulise lisanduse Väino Tamme disainitud mööbel. Pegasuse toolid olid lihtsad, spoonitud vineeriga kaetud tumedast puidust toolid, mille tegid eriliseks see, et raskele rauast konstruktsioonile oli asetatud kaks vineertahvlit, mida ühendas seljatoe otsa kinnitatud metallist klamber. Kohviku kolme korrust ühendas Allan Murdmaa kavandatud metallist keerdtrepp, mis andis erinevalt tavalisest trepist juurde teeninduspinda ning mõjus efektselt. Keerdtrepi lõppu asetati Edgar Viiese alumiiniumist skulptuur “Pegasus”, mis oli Eesti esimene abstraktne skulptuur avalikus ruumis, ning andis keerdtreppi täiendades ruumile veelgi enam dünaamilisust. Noorte ja loovintelligentsi meelispaigana oli Pegasus oluline kirjandus- ja kunstielukeskus. Kohvikus korraldati arvukalt näitusi, mis esitasid tolle aja kõige uuenduslikumat loomingut. Eesti popkunsti arenguloos on olulise tähtsusega Pegasuses 1969. aastal toimunud SOUP-rühmituse näitus, kus noored vihased Ando Keskküla, Andres Tolts, Leonhard Lapin ja teised esitasid esmakordselt oma kõmulisi teoseid. Järgmisel aastal astuti avalikkuse ette koos Kaljo Põllu juhitud Visaritega. Kohviku uuenduslikust miljööst inspireerituna valmis Leohard Lapinil koomiks “Benno Bladikorni elurõõm, arvamused ja mõttetu surm kohvikus “Pelargia”” (1-10 pilti, 1970, Eesti Kunstimuuseum). Kristina Jagodin (2007). Tamm ja Asi: sisearhitektid Väino Tamm ja Vello Asi. Tallinn: Eesti Arhitektuurimuuseum. Lk 28. Harry Liivrand (09.11.2000). "EE: Kadunud kohvik". Eesti Päevaleht. Vaadatud 6.06.2017.
Diomedese hobused

Diomedese hobused olid vanakreeka mütoloogias Traakia kuninga Diomedese inimsööjad hobused, kelle äratoomine oli Heraklese kaheksas vägitöö. Argose kuningas Diomedes ei ole selle müüdi tegelane. Hobuseid oli neli ja nad olid kõik märad. Diomedes toitis neid inimlihaga. Nende nimed olid Dinos, Lampos, Podargos ja Xanthos. Herakles ajas hobused ära ja jättis nad siis oma abilise Abderose hoolde. Selle asemel sõid hobused Abderose ära. Siis sai Herakles väga vihaseks, tappis Diomedese ja söötis ta oma hobustele. Täis kõht tegi loomad rahulikuks, Herakles sidus neil suud kinni ja toimetas Eurystheuse juurde. Herakles mattis Abderose auavalduste saatel maha ja haua lähedusse hiljem tekkinud linn nimetati Abderaks. Ühe legendi järgi käskis Eurystheus hobused, kes olid täiesti rahulikuks muutunud ega söönud enam inimesi, Argosesse vabaks lasta. Teise legendi järgi tahtis ta nad Zeusile ohverdada, ent Zeus ei võtnud ohvrit vastu ja selle asemel saatis hundid, lõvid ja karud neid tapma. Aleksander Suure hobune Bukephalos väideti põlvnevat Diomedese hobustest. Zeus tõstis hobused taevasse. Need on Pegasuse alfa, beeta ja gamma ning Andromeeda alfa, mis moodustavad enam-vähem ruudu. Et nad ei looju kunagi, polnud neid võimalik tappa, vaid ainult kinni püüda. Teisest küljest paikneb veelgi lähemal poolusele Lohe, mille Perseus ilusasti maha lõi.
Impulsskoodmodulatsioon

Impulsskoodmodulatsioon (lühend PCM – inglise pulse code modulation) on modulatsioonimeetod, millega muudetakse pidevalt muutuva väärtusega signaal – analoogsignaal – ajaliselt ja väärtuselt diskreeditud digitaalsignaaliks. Impulsskoodmodulatsiooni rakendatakse laialdaselt audiosignaali analoog-digitaalmuundamisel. Samuti on seda alates 1940. aastatest rakendatud telefonsides. Niisuguse analoog-digitaalmuundamise põhitoimingud on diskreetimine ja kvantimine. Analoogsignaali ajalisel diskreetimisel mõõdetakse võrdsete ajavahemike järel signaali amplituudväärtusi ja tulemusena saadakse analoogsignaali muutumist järgivate mõõteväärtuste (pinge lugemite) jada. Et seejuures informatsioon säiliks, peab diskreetimissagedus olema vähemalt kaks kordas suurem kui muundatava signaali kõrgeim sagedus (vastavalt Nyquisti-Shannoni teoreemile). Järgneb mõõteväärtuste kvantimine vastavalt kvantimistasemete arvule. See arv valitakse 2 astmena: näiteks joonisel 24 = 16 taset. Kvantimistaseme väärtust väljendab siis kahendarv ehk koodisõna, mille pikkus on võrdne 2 astendajaga (näitejuhul väljendatakse tasemeid 4-kohaliste kahendarvudega ehk 4-bitiste koodisõnadega). Koodisõna pikkus iseloomustab kvantimissügavust ehk bitisügavust. Kvantimisega kaasneb kvantimismüra, mis digitaalse audiosignaali demoduleerimisel (analoogsignaaliks tagasimuundamisel) avaldub kahinana. Selle müra tase on seda madalam, mida suurem on bitisügavus (audiosignaali muundamisel vähemalt 16 bitti, seega kvantimistasemeid 216 = 65536). Diskreetimine Kvantimine Analoog-digitaalmuundur Deltamodulatsioon
Püha Jüri võitlus lohega

"Püha Jüri võitlus lohega" (ka Püha Jüri monument) on Mati Karmini skulptuur (ratsamonument), mis asub Pärnu maakonnas Tori kiriku juures. Skulptuur avati 20. augustil 2003. Skulptuur püstitati selleks, et tähistada Eesti võitu Vabadussõjas ja Eesti taasiseseisvumist. Tegemist on Eesti esimese ratsamonumendiga. https://web.archive.org/web/20160502150254/http://web.zone.ee/tkirik/tori_6.html (vaadatud 01.03.2018) Link, Eno-Gerrit. PILDID ⟩ Eesti esimene ratsamonument läks remonti. Pärnu Postimees, 25. august 2020.
Palderjan (ansambel)

Palderjan oli eesti vokaal-instrumentaalansambel, mis tegutses aastail 1975–1979. Vokaalsolist Tarmo Pihlap saavutas just selles ansamblis suure populaarsuse. Palderjan esines 1978. aastal ka Jugoslaavias. Tarmo Pihlap (laul, kitarr, vibrafon, klahvpillid) Vello Jurtom (soolokitarr, mandoliin, flööt, viiul) Vello Salumets (basskitarr, laul, suupill) Anton Lutt (löökriistad) Anton Luti asemele tuli Aleksander Vilipere Palderjan, 1999. aasta kogumikplaat
Balti Assamblee kirjanduspreemia

Balti Assamblee kirjanduspreemia on rahvusvaheline kirjanduspreemia, mis on üks Balti Assamblee kolmest kultuuripreemiast. Preemia asutati 1994. aastal ja auhind määratakse viimasel kolmel aastal ilmunud väljapaistva kirjandusteose eest, mis on kirjutatud eesti, leedu või läti keeles. Vastavalt statuudile peaksid auhinnatud kirjandusteosed kahe aasta jooksul ilmuma ka teistes Balti riikides. 1994 – Emil Tode (Eesti) – "Piiririik" 1995 – Uldis Bērziņš (Läti) – "Dzeja", "Laiks" ja "Kukaiņu soļi" 1996 – Judita Vaičiūnaitė (Leedu) – „Žemynos vainikai“ 1997 – Jaan Kaplinski (Eesti) – "Jää ja Titanic", "Mitu suve ja kevadet" 1998 – Sigitas Geda (Leedu) 1999 – Jaan Kross (Eesti) – "Paigallend" 2000 – Jānis Rokpelnis (Läti) 2001 – Justinas Marcinkevičius (Leedu) – "Carmina minora" (eesti k 2003, kirjastus Tuum, ISBN: 9985802624) 2002 – Jaan Tätte (Eesti) – "Näidendid" 2003 – Vytautas Bubnys (Leedu) – „Balandžio plastėjime“ 2004 – Pēters Brūveris (Läti) – "Valodas ainava" 2005 – Hasso Krull (Eesti) – "Meeter ja Demeeter" 2006 – Nora Ikstena (Läti) – "Nenoteiktā bija" (Imants Ziedonise biograafia) 2007 – Marcelijus Martinaitis (Leedu) – "K. B. įtariamas: eilėraščiai" ja "Tylintys tekstai: užrašai iš raudonojo sąsiuvinio, 1971–2001" 2008 – Knuts Skujenieks (Läti) – Raksti 8 sējumos 2009 – Inga Ābele (Läti) – "Paisums" 2010 – Ene Mihkelson (Eesti) – "Torn" 2011 – Arvydas Juozaitis (Leedu) – „Ryga – niekieno civilizacija“ 2012 – Aivars Klavis (Läti) – Riia linna ajaloo teemaline tetraloogia „Teisel pool väravat“ (1995–2012) 2013 – Donaldas Kajokas (Leedu) – luulekogu „Kurdile eeslikesele” („Kurčiam asiliukui”) ja romaan „Järv ja selle saatjad” („Ežeras ir kitį jį lydintys asmenys”) 2014 – Peeter Sauter (Eesti) – autobiograafiline romaan "Ära jäta mind rahule. A Love Story" 2015 – Māris Bērziņš (Läti) – "Tina maitse" 2016 – Sigitas Parulskis (Leedu) 2017 – Vladas Braziūnas (Leedu) 2018 – Gundega Repše (Läti) 2019 – Leelo Tungal (Eesti) – triloogia "Seltsimees laps", eriti selle viimane osa "Naisekäe puudutus" 2020 – Birutė Jonuškaitė (Leedu) 2021 – Vahur Afanasjev (Eesti) – "Serafima ja Bogdan", mis maalib elava pildi tegelaste erakordsest maailmast: vanausuliste küladest, elustiilist, religioonist ja keelest 2022 – Kai Aareleid (Eesti) – "Vaikne ookean" 2023 – Antanas A. Jonynas (Leedu) – "Naujieji sonetai" Balti Assamblee kultuuripreemiad Balti Assamblee kultuuripreemiate laureaadid Balti Assamblee veebisaidil.
Eldrine

Eldrine on Gruusia ansambel. 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Gruusiat lauluga "One More Day".
Jaan Tõnissoni büst

Jaan Tõnissoni büst on endise Eesti riigivanema, peaministri ning Postimehe väljaandja ja peatoimetaja Jaan Tõnissoni rinnakuju Gustav Adolfi gümnaasiumi aulas Tallinnas. Selle autor on skulptor Aili Vahtrapuu. Büst avati 2011. aastal. Jaan Tõnissoni monument https://reporter.postimees.ee/3509641/gustav-adolfi-gumnaasiumis-avati-jaan-tonissoni-bust (vaadatud 01.03.2018)
Anri Džohhadze

Anri Džohhadze (gruusia keeles ანრი ჯოხაძე; sündinud 6. novembril 1980) on Gruusia laulja. 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Gruusiat lauluga "I'm a Joker".
Anita Simoncini

Anita Simoncini (sündinud 14. aprillil 1999 Montegiardinos) on San Marino laulja. 2014. aastal osales ta ansambli The Peppermints koosseisus Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel. 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis esindas Simoncini koos Michele Perniolaiga San Marinot lauluga "Chain of Lights". Laul sai oma poolfinaalis 11 punktiga 16. koha ega pääsenud finaali.
Krõll (ansambel)

Krõll oli aastatel 1976–1983 tegutsenud Eesti ansambel. Uno Kaupmees – vokaal Arne Kübar – viiul, kitarr Ivo Jääger – basskitarr Andres Järvela – löökpillid Hendrik Gross – kitarr, steel guitar Ansambli koosseis muutus aja jooksul, peatselt liitus Paul Oja – viiul, basskitarri mängis hiljem Tauno Õun, elektrikitarri Indrek Tolk. Ansamblis on mänginud ka Vello Salumets. "KÖP. OI, AEGU AMMUSEID... Ansambel Krõll" (raadiosaade, pikkus 45 minutit) Eesti Raadio 1999 Foto
Michele Perniola

Michele Perniola (sündinud 6. septembril 1998 Palagianos Taranto provintsis) on Itaalia laulja. 2013. aastal esindas ta San Marinot Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel. 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos Anita Simonciniiga San Marinot lauluga "Chain of Lights". Laul sai oma poolfinaalis 11 punktiga 16. koha ega pääsenud finaali.
Miodio

Miodio on Itaalia ansambel. 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta San Marinot lauluga "Complice".