laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Wechselburgi vald

Wechselburg on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi. Altzschillen, Carsdorf, Corba, Göhren, Göppersdorf, Hartha, Meusen, Mutzscheroda, Nöbeln, Seitenhain, Wechselburg ja Zschoppelshain. Valla koduleht (saksa keeles)
Zettlitzi vald

Zettlitz on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis. Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi. Ceesewitz, Hermsdorf, Kralapp, Methau, Rüx ja Zettlitz.
Taura

Taura on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis, Taura valla keskus.
Florizel Glasspole

Sir Florizel Augustus Glasspole (25. september 1909 Jamaica, Kingston – 25. november 2000) oli Jamaica kindralkuberner (1973–1991). Ta tõsteti rüütliseisusse 1981. aastal.
Wechselburg

Wechselburg on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis, Wechselburgi valla keskus. Wechselburgis asub 12. sajandil rajatud benediktlaste klooster. 1570. aastal saadeti klooster laiali. See asutati uuesti 1993. aastal. 17. sajandil ehitati kloostrivaremetele barokkstiilis loss, mille juurde kuulub 18 hektari suurune park. 12. sajandist on säilinud romaani stiilis basiilika. Loss Lossipargi plaan Kloostri basiilika St. Otto kirik
Muldentali kreis

Muldental oli kreis Saksimaa põhjaosas. 2008 liideti Leipzigi maakreisiga Leipzigi kreisiks. (Elanike arv 31. detsember 2006) Linnad: Bad Lausick (8860) Brandis (9738) Colditz (5116) Grimma (19 457) Mutzschen (2282) Naunhof (8658) Nerchau (4070) Trebsen/Mulde (4281) Wurzen (17 620) Vallad: Belgershaini vald (3521) Bennewitzi vald (5246) Borsdorfi vald (8382) Falkenhaini vald (3877) Großbotheni vald (3568) Hohburgi vald (2985) Macherni vald (6746) Otterwischi vald (1518) Parthensteini vald [keskus: Großsteinberg] (3776) Thallwitzi vald (3838) Thümmlitzwalde vald [keskus: Dürrweitzschen] (3398) Zschadraßi vald [keskus: Hausdorf] (3360)
Zettlitz

Zettlitz on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis, Zettlitzi valla keskus. Kirik
O.C.

"O.C." on aastatel 2003–2007 toodetud USA telesari, mis räägib teismeliste elust ja nende peredest Orange'i maakonnas Californias. Eestis on telesarja näidanud Kanal 2. Ryan Atwood (Benjamin McKenzie) on California nooruk, kes koos vanema venna Treyga (Bradley Stryker) satub pärast varastatud autoga tehtud avariid kohtupinki. Vanem vend mõistetakse kolmeks aastaks vangi, temast noorem Ryan jääb aga ühiskondliku kaitsja Sandy Coheni (Peter Gallagher) järelevalve alla. Nii satub Ryan rikkasse Orange'i maakonda, kus tal algab täiesti uus elu rikaste ärahellitatud Cohenite ja Cooperite seltskonnas, kuhu Ryan peab sisse elama ja kelle heakskiidu ta peab leidma.
Kiro Gligorov

Kiro Gligorov (Киро Глигоров; 3. mai 1917 Štip – 1. jaanuar 2012) oli Makedoonia poliitik, Makedoonia president aastatel 1991–1999. Talle tehti 1995. aastal ebaõnnestunud atentaat.
Martti Raide

Martti Raide (sündinud 4. jaanuaril 1965 Tallinnas) on eesti pianist. Martti Raide alustas klaveriõpinguid 1972. aastal Tallinna Muusikakeskkoolis, kus tema õpetaja oli Ell Saviauk. Aastail 1983–1990 õppis ta Tallinna Konservatooriumis professor Bruno Luki klaveriklassis. EMTA magistriõppes õppis Raide saateklassi erialal Vilma Mallese juures ning sai 1997. aastal muusikamagistri kraadi tööga klaveripartii faktuurist Robert Schumanni vokaalkammerloomingus. Martti Raide töötab pedagoogina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kammermuusika osakonnas ning Tallinna Muusikakeskkoolis, kus ta on ühtlasi klaveriosakonna juhataja. 1997. aastal viibis Raide Eesti Richard Wagneri Ühingu stipendiaadina Bayreuthis. 1998. aastast on ta Eesti Richard Wagneri Ühingu esimees. Tegutseb kammermuusikuna. Tema osalusel on esiettekandel kõlanud üle 20 eesti helilooja (nt Mägi, Sumera, Kangro, Kõrvits, Tally, Siimer, Remme, Lattikas jt) uudisteose. 2002. aasta aprillis ilmus tal koostöös Villu Valdmaaga CD ”20. sajandi Eesti vokaalkammermuusika”. 1980. aastal pälvis Martti Raide Tšehhis Ústí nad Labeis toimunud noorte pianistide konkursil esikoha. Martti Raide on saanud mitu parima kontsertmeistri preemiat, sealhulgas Tiit Kuusiku nimelisel lauljate võistlusel Tallinnas (1995) ja Aleksandr Dombrovski nimelisel keelpillimängijate võistlustel Riias (1998, 1999).
San Bernardino maakond

San Bernardino maakond (San Bernardino County) on maakond Ameerika Ühendriikides California osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on San Bernardino. Maakonna pindala on 52 070 km². Veepindala on 120 km². See on pindalalt USA suurim maakond, kui välja jätta Alaska halduspiirkonnad. Selle pindala ületab üheksa kõige väiksema osariigi pindala. Elanike arv on 2015. aasta seisuga arvestuslikult 2 128 133. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 2 035 210. See on elanike arvult osariigi viies ja riigi 12. maakond. Asustustihendus on 39 in/km². Suurimad linnad peale San Bernardino on Fontana, Ontario, Rancho Cucamonga, Victorville ja Rialto. Clarki maakond, Nevada (kirdes) Mohave maakond, Arizona (idas) La Pazi maakond, Arizona (kagus) Riverside'i maakond (lõunas) Orange'i maakond (edelas) Los Angelese maakond (läänes) Kerni maakond (loodes) Inyo maakond (põhjas) Esimene San Bernardino maakonna alal asunud linn oli Agua Mansa. San Bernardino maakond moodustati 1853. aastal Los Angelese maakonna osast. Osa San Bernardino maakonna lõunaosast moodustati 1893. aastal Riverside'i maakond. Maakond on saanud nime hispaania misjonäride kiriku San Bernardino järgi, mis omakorda on nimetatud pühak Siena Bernardino järgi. Angelese metsakaitseala (osa) Havasu National Wildlife Refuge (osa) Joshua Tree rahvuspark (osa) Mojave National Preserve (osa) San Bernardino metsakaitseala Surmaoru rahvuspark (osa) Maakonnas asub lisaks 35 ürgloodusala (wilderness area). Interstate 10 Interstate 15 Interstate 40 Interstate 210 Interstate 215 U.S. Route 95 U.S. Route 395 U.S. Route 66 State Route 18 State Route 38 State Route 58 State Route 60 State Route 62 State Route 66 State Route 71 State Route 83 State Route 127 State Route 138 State Route 142 State Route 173 State Route 178 State Route 189 State Route 247 State Route 259 State Route 330 Zzyzx https://public.tableau.com/shared/369W2KRSW, vaadatud 28.08.2021. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Ametlik koduleht
Küberstuudio

Küberstuudio on flötist Monika Mattieseni ümber koondunud multidistsiplinaarne vahelduva koosseisuga ansambel. Küberstuudio eesmärgiks on sünteesida akustilist ja elektroakustilist muusikat, kaasates ka muid valdkondi: valguskunsti, videot, maalikunsti, tantsu, filmi, kirjandust. Küberstuudio liikmeid on inspireerinud IRCAM'iga seotud heliloojate looming. Olulise osa ansambli tegevusest moodustab eesti heliloojate uute teoste esitamine. Ansambel on esinenud nüüdismuusika ja meediakunsti festivalidel Eestis, Soomes, Poolas ja Kreekas. Küberstuudio koosseisus on esinenud helilooja Margo Kõlar, flötist Monika Mattiesen, dirigent Erki Pehk, pianist Martti Raide, tšellist Aare Tammesalu. Küberstuudioga on teinud koostööd valgus- ja videokunstnikud Airi Eras, Ivika Kivi, Ene-Liis Semper ja Jaan Toomik. Küberstuudio Eesti muusika infokeskus "Monika Mattiesen ja multidistsiplinaarne Küberstuudio" Sirp, 18.02.2005 "Küberstuudio: camp ja kadunud sõna" Sirp, 30.03.2007 "Küberstuudio ja müraloor" Teater. Muusika. Kino. 2007/5 "Küberstuudio audiovisuaalne panoraam" Sirp, 12.10.2007 "Küberstuudio 10. Avatud meeled ja intellektuaalsed mõttemängud" Teater. Muusika. Kino. 2010/5
Ljupčo Jordanovski

Ljupčo Jordanovski (13. veebruar 1953 Štip – 7. oktoober 2010 Skopje) oli Makedoonia poliitik. Ta oli Makedoonia presidendi kohusetäitja 26. veebruarist kuni 12. maini 2004. Ta oli Makedoonia Sotsiaaldemokraatliku Liidu liige. Alates 2003. aastast oli ta Makedoonia parlamendi (Sobranje) spiiker. Vastavalt Makedoonia konstitutsioonile asub spiiker täitma presidendi kohuseid, kui presidendil pole võimalik neid täita. Kui president Boris Trajkovski 26. veebruaril 2004 lennuõnnetuses surma sai, vannutati Jordanovski presidendiks. Uus president tuli konstitutsiooni järgi valida 40 päeva jooksul. Presidendivalimistel ta ei kandideerinud ja pärast valimisi lahkus ta 12. mail ametist, andes võimu üle Branko Crvenkovskile.
Jüri Ristkok

Jüri Ristkok (26. detsember 1919 Kurski kubermang – 4. aprill 1994 Tartu) oli eesti ihtüoloog ja hüdrobioloog. Ta lõpetas aastal 1938 Saaremaa Ühisgümnaasiumi. Aastal 1941 mobiliseeriti ta Punaarmeesse (leitnandi auastmes). Aastal 1951 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal. Bioloogiakandidaat 1956. Ta oli aastatel 1954–1987 Tartu Riikliku Ülikooli zooloogiakateedri õppejõud. Ta uuris Eesti järvede ja jõgede, eriti aga Emajõe kalastikku, kalade kudemisaegu ja noorkalade kasvukiirust. Aastast 1956 oli ta Eesti Loodusuurijate Seltsi järvekomisjoni esimees. Ta kuulus ka sama seltsi fenoloogiakomisjoni juhatusse. Tema organiseerimisel moodustati Eesti Loodusuurijate Seltsi usaldusmeestest ja kaluritest ihtüoloogiaalane vaatlusvõrgustik. 1979 Eesti Loodusuurijate Seltsi auliige Tema isa oli Kuressaare Püha Nikolai koguduse preester Vassili Ristkok, vanaisa Aleksei Allik oli Saaremaa praost; tema poeg on majandusteadlane, geograaf ja poliitik Andrus Ristkok. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2017. Vaadatud 26. septembril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eestlased Vene sõjaväes 1940–1945. Teine osa. Tallinn 2009. Lk 658
Lühilehine tääkliilia

Lühilehine tääkliilia (Yucca brevifolia) on asparilaadsete seltsi ja agaaviliste sugukonda kuuluv Põhja-Ameerikas Mojave kõrbes kasvav taim.  Lühilehine tääkliilia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Salvador Jorge Blanco

José Salvador Omar Jorge Blanco (5. juuli 1926 Santiago de los Caballeros – 26. detsember 2010 Santo Domingo) oli Dominikaani Vabariigi poliitik. Ta oli Dominikaani Vabariigi president 16. augustist 1982 kuni 16. augustini 1986. Foto Veel üks foto
Rannavõrkpall

Rannavõrkpall ehk rannavolle on sportlik pallimäng kahe võistkonna vahel. Rannavõrkpall sarnaneb üldiselt saalivõrkpalliga. Kolm põhilist erinevust nende mängude vahel on järgmised: rannavõrkpalli mängitakse liival, mitte kõval kattel, võistkonna suurus on 2, mitte 6 mängijat, ja blokk loeb puutena, nii et kui pall puudutab blokki, jääb rannavõrkpallis veel üksnes 2 puudet järele, mitte 3 nagu saalivõrkpallis. Reeglites on teisigi erinevusi. Väiksema mängijate arvu tõttu on mänguväljak väiksem (9×18 m asemel 8×16 m). Peale mänguväljaku äärejoonte ei ole väljakul teisi jooni, ei ole joont võrgust 3 meetri kaugusel ega vastavat viga, pole ka joont võrgu all ega vastavat viga. Seega tohib jalga võrgu alt läbi panna ükskõik kui kaugele, kui vaid sellega vastaste mängimist ei takistata. Mängijad pallivad vaheldumisi. Vahetusi ei ole. Mängijate asetus platsil on vaba, asetuse vigu ei ole. Rannavõrkpallipall kaalub 260–280 grammi nagu saalivõrkpallipallgi, aga ta on viimasest pisut suurem (ümbermõõt on 65–67 cm asemel 66–68 cm) ja mitte nii täis pumbatud (siserõhk on 0,3–0,325 at asemel 0,175–0,225 at). Rannavõrkpallil ei ole oma rahvusvahelist alaliitu. Seda juhib Rahvusvaheline Võrkpalliföderatsioon FIVB nagu saalivõrkpalligi. Rannavõrkpalli üleeuroopaline alaliit on Euroopa Võrkpallikonföderatsioon CEV nagu saalivõrkpallilgi.  Pikemalt artiklis Rannavõrkpall olümpiamängudel 1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas oli rannavõrkpall näidisala. Alates järgmistest olümpiamängudest on rannavõrkpall nii meestele kui naistele alati olümpiamängude medaliala olnud. Kõige paremini on rannavõrkpallis esinenud USA ja Brasiilia sportlased, kes on kokku võitnud kaks kolmandikku kõigist medalitest ja kõik olümpiakullad peale ühe. Eestit on rannavõrkpallis olümpiamängudel esindanud Avo Keel ja Kaido Kreen 1996. aasta suveolümpiamängudel Atlantas ning Kristjan Kais ja Rivo Vesik 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis. Seni on kõik Eesti rannavõrkpallurid kõik mängud olümpiamängudel kaotanud. Eesti meistrivõistlused rannavõrkpallis 2022. aasta meeste rannavõrkpalli maailmameistrivõistlused
Türkiis

Türkiis on läbipaistmatu sinine või roheline poolvääriskivi, mis sisaldab vaske ja alumiiniumi. Vaatamata üsna vähesele tugevusele on türkiis tänu oma erilisele värvusele sajandite jooksul laialdast kasutust leidnud ehtekivina. Viimasel ajal[millal?] on imitatsioonide ja sünteetilise türkiisi turustamine tema väärtust alla viinud. Türkiisi järgi on nimetatud türkiissinine värvus. Iseloomuliku sinise värvuse annab vask mineraali kristallstruktuuris. Nimetus türkiis tuleb prantsuse keelest. Pierre turquoise tähendab Türgi kivi. See nimetus anti põhjusel, et need poolvääriskivid jõudsid Euroopasse Türgi kaudu. Türkiis on üks vanimaid kasutuses olnud vääriskive. Iraagi aladelt on leitud türkiishelmeid, mida kasutati 5000 aastat eKr. Samuti on teada, et Vana-Egiptuses kaevandati türkiisi Siinai poolsaarel juba 3200 aastat eKr. Vääriskivi erikaal on 2,6–2,9. Mohsi astmik on 5–6. Pleokroism on nõrk. Kõige rohkem leidub türkiisi Lähis-Idas. The Book of Stones lk 419
34. Kaitse Rindepataljon

34. Kaitsepataljon (Schutzmannschaft Front Bataillon nr. 34) oli Teise maailmasõja ajal 1944. aastal Eestis moodustatud tagalajulgestusväeosa. Pataljoni ülem oli Major Rudolf Martinson. Pataljonis oli 500 meest. Vabatahtlik kaitsepataljon värvati Eesti SS-i kõrgema politseijuhi korraldusel väegrupi Nord tagalateenistuse jaoks; selle moodustamist vabatahtlikest alustati märtsis 1943. aastal ning pärast formeerimist anti pataljon organisatsiooni Todt alluvusse. Pataljon valvas Todti objekte Pihkvas, Luugas, Idritsas, Oudovas, Dnos ja mujal Pihkvamaal kuni rinde taandumiseni Venemaalt jaanuaris 1944. 1943. aasta detsembris muudeti pataljoni nimi 34. Eesti Politseipataljoniks (Estnische Polizei Front Batallion nr. 34) ja pataljonis kehtinud Wehrmachti auastmed asendati Saksa Korrapolitsei auastmetega. Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend‎
34. Kaitsepataljon

34. Kaitsepataljon (Schutzmannschaft Wacht Bataillon nr. 34, ka Estnische Schutzkommando Organisation Todt) oli Teise maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt Eestis moodustatud tagalajulgestusüksus. 34. Kaitsepataljoni moodustamist vabatahtlikest alustati jaanuaris 1942 Valgas ja Võrus. Vabatahtlik kaitsepataljon värvati Eesti SS-i kõrgema politseijuhi korraldusel väegrupi Nord tagalateenistuse jaoks. 34. kaitsepataljon anti organisatsiooni Todt alluvusse ning see julgestas Todti objekte Pihkvas, Luugas, Idritsas, Oudovas, Dnos ja mujal kuni taganemiseni. Formeeritud pataljoni isikkoosseisust anti kohe pärast formeerimist 21. jaanuaril 1942 36. Kaitsepataljoni koosseisu lahinguohvitserid (näiteks leitnant Elmar Lipping, leitnant Artur Tammaru, ülemleitnant Viktor Vakar jt). Pataljoni ülemad major Rudolf Martinson leitnant Hendrik Sillapere Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend‎ Schutzmannschaft (W) Btl. 34
293. Kaitse Vahipataljon

293. Kaitse Vahipataljon (Schutzmannschaft Wacht Bataillon nr. 293). Ei ole teada, kas selle numbri all väeosa tegelikult moodustati või mitte. Number 293 oli eraldatud eesti kaitsepataljonile. Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend‎
Yongsani ringkond

Yongsani ringkond (Yongsani-gu, hangulis 용산구, hanjas 龍山區) on Souli haldusüksus. Jaguneb 20 linnaosaks (dong). Bogwangi linnaosa Cheongpa 1. linnaosa Cheongpa 2. linnaosa Hanganro 1. linnaosa Hanganro 2. linnaosa Hanganro 3. linnaosa Hannami 1. linnaosa Hannami 2. linnaosa Huami linnaosa Hyochangi linnaosa Ichongi 1. linnaosa Ichongi 2. linnaosa Itaewoni 1. linnaosa Itaewoni 2. linnaosa Namyoungi linnaosa Seobinggo linnaosa Wonhyoro 1. linnaosa Wonhyoro 2. linnaosa Yongmuni linnaosa Yongsan 2-ga linnaosa
35. Kaitsepataljon

35. Kaitsepataljon (Schutzmannschaft Wacht Bataillon nr. 35) oli Teise maailmasõja ajal Eestis moodustatud tagalajulgestusväeosa. 35. Kaitsepataljoni moodustamist vabatahtlikest alustati jaanuaris 1942 Pärnus. Vabatahtlik kaitsepataljon värvati Eesti SS-i kõrgema politseijuhi korraldusel väegrupi Nord tagalateenistuseks. Pataljoniülemad: major Reitam, kapten Ervin Kivi, kapten R. Mölder. kompaniiülem, hauptmann Richard-Helmar Sutt 1943. aasta kevadel saatis pataljoni 200 meest Leningradi rindele 33. Kaitsepataljoni täienduseks. Märtsis 1943 viidi pataljon Tallinna ja reorganiseerit tagavarapataljoniks. Mais nimetati pataljon ümber 35. Kaitse Tagavarapataljoniks. Pataljon pidas ka vahi ja valveteenistust Tallinnas. 1943. aasta detsembris nimetati pataljon ümber 35. Politsei Tagavarapataljoniks. Seni väeosas kehtinud Wehrmachti auastmed asendati saksa politsei auastmetega. 1944. aasta veebruaris oli pataljoni nimekirjas 1500 meest. Pataljoni koosseisu kuulus ka politseiorkester. 1944. aasta lõppus taandus pataljon Saksamaale, kus kõik sinna jõudnud eesti väeosad liideti 20. eesti diviisiga. Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend‎
Zomini looduskaitseala

Zomini looduskaitseala (varem ka venepäraselt Zaamini looduskaitseala) on looduskaitseala Usbekistanis Jizzaxi vilajetis Zomini rajoonis Turkestani aheliku lääneosa põhjanõlvadel Kulsai, Guralaši, Baikunguri ja Aldašmansai jõe orgudes. Zomini looduskaitseala on Usbekistanis pikima traditsiooniga. See loodi 1959 ning selle sisse arvati ka 1926–1929 ja 1934–1951 eksisteerinud Guralaši looduskaitseala territoorium. Alates 1978. aastast kuulub ta Usbekistani rahvuspargi (praegu Zomini rahvuspargi) looduskaitsealusesse tsooni. Looduskaitseala pindala on 10 560 hektarit (aastani 1983 oli ta poolteist korda väiksem). [viide?] Tähtsaimad kaitseobjektid on kohalikud mägede kadakaliigid (nn artšad: zarafšoni kadakas, turkestani kadakas, tömbiviljane kadakas). Mägedes kasvavad kõrged ja pikaealised kadakad on sellel looduskaitsealal kõige paremini säilinud. Maastike seas on ka kõrgmäestikustepid, alpiaasad, kanjonid jm. Taimi on ligi 700 liiki, sealhulgas pihlakas, kuslapuu, kibuvits, kukerpuu, karuputk, naistepuna, rohtlaliiliad, siisimünt, pune, siilirohi, laugud, kõrrelised. Imetajaid eluneb seal umbes 40 liiki, linde üle 150 liigi, roomajaid mitu liiki. Loomastikku kuuluvad muu hulgas siberi kaljukits, valgeküüneline pruunkaru, turkestani ilves, okassiga, metssiga, tolai, mäger, kivinugis, nirk, kivikana, nurmkana, must-toonekurg, habekotkas, kaljukotkas, raisakotkas, kaeluskotkas, Ancistrodon halys ja nastikud. Looduskaitsealal on vaatamisväärseid kanjoneid, kaljusid ja puid. Aastal 1972 rajati looduskaitsealale Šaraf Rašidovi otsusega vabariikliku tähtsusega sanatoorium, mis tegutseb tänini. [viide?] Sissekanne saidil orexca.com (vene keeles)
Z

Z (z) ehk zett on ladina tähestiku viimane (26. täht). Eesti tähestikus on see 21. täht š- ja ž-tähe vahel. Tähe z (ts-hääliku märkimiseks) võttis eesti keeles kasutusele Carl Robert Jakobson oma 1868. aastal ilmunud geograafiaõpikus. „Eesti keele õigekirjutuse-sõnaraamatu“ ilmumisega 1918. aastal hakkas muutuma z-tähe hääldus, senise saksapärase ts-häälduse asemele tuli aegamööda arusaam, et see täht esindab võõrkeelte helilist s-häälikut (vene з), mis eesti häälduses esineb küll helituna. Inglise keeles (eelkõige koomiksites) võib ühe- või mitmekordne z-täht tähistada magamist või norskamist. Keemias ja füüsikas tähistatakse tähega Z aatomnumbrit ehk laenguarvu (prootonite arvu aatomituumas). Matemaatikas tähistab Z {\displaystyle \mathbb {Z} } või Z täisarvude hulka. 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse muutus Z Venemaa sissetungi pooldajate sümboliks. Tähestiku ajalugu EKI teatmikus Z-tähest on saanud Vene invasiooni ja riigitruuduse ametlik sümbol. Kes selle peale tuli ja kuidas see nii läks?, Delfi, 16.03.2022 Z (sümbol) З Dzeeta
Ferdinand von Saar

Ferdinand Ludwig Adam von Saar (30. september 1833 Viin – 24. juuli 1906 Viin (Döbling)) oli Austria realistlik kirjanik.
З

З (з) on kirillitsa täht. Vene tähestiku з-le vastab eesti kirjas z. З märgib tavaliselt helilist alveolaarset frikatiivi.
Helle Simm

Helle Simm (neiuna Helle Luberg; 23. jaanuar 1920 Tallinn – 7. oktoober 1991 Tallinn) oli eesti hüdrobioloog ja hüdrokeemik, bioloogiadoktor (1972; professor 1976), Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1977). Aastal 1945 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli farmakoloogias. Pärast seda töötas sealsamas õppejõuna. Aastatel 1950–1990 töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis. 1977. aastal valiti ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks hüdrobioloogia ja hüdrokeemia alal. Ta oli Eesti NSV Teaduste Akadeemia keemia-, geoloogia- ja bioloogiateaduste osakonna juures töötanud sisevete antropogeense eutrofeerumise probleemkomisjoni esimees. Kuulus korporatsioon Indla liikmeskonda (coetus 1938/II). 1972 Nõukogude Eesti preemia 1985 Eesti NSV teeneline looduskaitsja 1989 Eesti Teaduste Akadeemia medal Helle Simm oli Valve Erika Saarma kaksikõde.
Sõrmuse Vennaskond

"Sõrmuse Vennaskond" (inglise keeles "The Fellowship of the Ring") on esimene osa inglise kirjaniku J. R. R. Tolkieni triloogiast "Sõrmuste isand".
Za Industralizatsiju

Za Industrializatsiju ("За индустриализацию"; 'Industrialiseerimise eest') oli tööstusajaleht, mis ilmus 1930–1937 Moskvas. Aastani 1931 oli see Kõrgema Rahvamajandusnõukogu, hiljem Rasketööstuse Rahvakomissariaadi häälekandja. Septembrist 1937 septembrini 1940 ilmus ajaleht nimega Industrija ning oktoobrist 1940 augustini 1941 nimega Tšornaja Metallurgija.
Guro ringkond

Guro ringkond (Guro-gu, hangulis 구로구, hanjas 九老區) on Souli haldusüksus. Jaguneb 19 linnaosaks (dong). Gaebong 1 linnaosa Gaebong 2 linnaosa Gaebong 3 Linnaosa Gaebongbon linnaosa Garibong 1 linnaosa Gocheock 1 linnaosa Gocheock 2 linnaosa Guro 1 linnaosa Guro 2 linnaosa Guro 3 linnaosa Guro 4 linnaosa Guro 5 linnaosa Guro 6 linnaosa Oryu 1 linnaosa Oryu 2 linnaosa Gurobon linnaosa Sindorimi linnaosa Sugungi l innaosa Changchun dong Koduleht
Johann V

Johann V nime kandvad valitsejad: Johann V, Brandenburgi markkrahv 1308–1317 Johann V, Mecklenburg-Schwerini hertsog 1423–1442 Johann V, Nassau-Dillenburgi krahv 1475–1516 Johann V Arkel, Liége'i piiskop 1364–1378 Johann V von Isenburg, Trieri peapiiskop 1547–1556 Johann von Wallenrodt, Riia peapiiskop 1393–1418 Johann V Münchhausen, Saare-Lääne ja Kuramaa piiskop (viimases Johann IV nime all) 1542 (Kuramaal 1540) – 1560 Johannes V Blankenfeld, Tartu piiskop, oli Riia peapiiskop Johann VII Blankenfeld Johannes V Johann I Johann II Johann III Johann IV Johann VI Johann VII Johann VIII Johann IX
Johann VI

Johann VI nime kandvad valitsejad: Johann VI, Mecklenburg-Schwerini hertsog 1464–1474 Johann VI, Nassau-Dillenburgi krahv 1559–1606 Johann VI, Liège'i piiskop 1389–1418, oli Baieri hertsog Johann III Johann von der Leyen, Trieri peapiiskop 1556–1567 Johann VI Ambundi, Riia peapiiskop 1418–1424 Johannes VI Bey oli Tartu piiskop 1528–1543 Johannes VI Johann I Johann II Johann III Johann IV Johann V Johann VII Johann VIII Johann IX
Johann VII

Johann VII nime kandvad valitsejad: Johann VII ehk Johann von Wallenrode, Liege'i piiskop 1418–1419 Johann VII, Mecklenburg-Schwerini hertsog 1464–1474 Johann VII Blankenfeld, Riia peapiiskop 1524–1527 Johann VII, Nassau-Siegeni krahv 1559–1606 Johann VII, Trieri peapiiskop 1581–1599 Johann VII, Hoya krahv ja väejuht, suri 1535 Johannes VII Johann I Johann II Johann III Johann IV Johann V Johann VI Johann VIII Johann IX