laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Dejan Lovren

Dejan Lovren (sündinud 5. juulil 1989 Zenicas) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Peterburi Zenit ja Horvaatia jalgpallikoondises. Lovren alustas karjääri Zagrebi Dinamos. 2010. aasta jaanuaris liikus ta Lyoni, kus mängis kolm ja pool hooaega. 2013. aastal sõlmis ta lepingu Southamptoniga ja siirdus aasta hiljem 20 miljoni naela eest Liverpooli. Pärast kuut aastat Liverpoolis liitus ta 2020. aasta juulis 12 miljoni euro eest Peterburi Zenitiga, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. Kuigi ta on sündinud Bosnia ja Hertsegoviinas, mängib ta Horvaatia koondises. Dinamo Zagreb Prva HNL: 2005–06, 2008–09 Horvaatia karikas: 2009 Inter Zaprešić Druga HNL: 2006–07 Lyon Coupe de France: 2012 Liverpool Premier League: 2019–20 UEFA Meistrite Liiga: 2018–19  Dejan Lovren – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil Liverpool FC kodulehel
Kalevipoja sängi tüüpi linnus

Kalevipoja säng on II tüüpi muinaslinnus. Sellised linnused on tüüpiliselt loodusliku reljeefiga pinnamoed, mille kindlustustöödena on ainult vallid ja vallikraavid ning tasandatud siseõued. Enamikul seda tüüpi linnamägedel on järsud kõrged nõlvad. Selle rühma muinaslinnustel on tüüpilised kaitseelemendid vallid mõlema seljandiku otsal. Sellised linnused on mõnel juhul silma jäänud tagasihoidlike kaitseelementidega. II linnusetüübi teist rühma iseloomustavad mõlemas otsas olevad vallid ja madalamad äärevallid. mägilinnus neemiklinnus ringvall-linnus Eesti linnused Evald Tõnisson, Eesti Muinaslinnad, Tartu-Tallinn 2008
Rickie Lambert

Rickie Lee Lambert (sündinud 16. veebruaril 1982 Kirkbys) on endine Inglismaa jalgpallur, ründajana. Hooajal 2014–2015 mängis Rickie Lambert Liverpoolis. Inglismaa jalgpallikoondises mängis ta 11 korda.
Ringvall-linnus

Ringvall-linnus on IV linnustetüüpi kuuluvate linnustega. Tegemist on peamiselt Saaremaal, Muhu saarel ning Lääne-Eestis esinevate peamiselt tasasele maale rajatud kindlustatud linnustega. Nagu nimetus ütleb, olid seda tüüpi muinaslinnused täielikult ümbritsetud vallidega. Sellised linnused on jagatud kahte rühma: I rühma kuuluvad linnused paistavad silma madalate vallidega. Vallid ei ole kõrgemad kui 70–90 cm. Selliste linnuste rajamise aeg jääb II ja I aastatuhandesse eKr. Need linnused on ühtlasi ka tagasihoidlike kaitseelementidega. Head näited on Päelda maalinn, Sõtke linnus ja Pidula maalinn. IV linnusetüübi teise rühma linnuste tunnused on kõrgemad ja ka keerulisema ehitusega vallid ning enamjaolt ringikujulise õuealaga. Keskmine valli kõrgus on 7 m. Need ringvall-linnused on enamasti rajatud kuni 3 m kõrgusele kõrgendikule. Selle rühma linnuste head näited on Muhu maalinn, Valjala maalinn, Pöide maalinn ja Kaarma maalinn. Kalevipoja sängi tüüpi linnus Neemiklinnus Mägilinnus Evald Tõnisson. Eesti muinaslinnad. Muinasaja teadus 20. (292 - 293). Tartu- Tallinn
Neemiklinnus

Neemiklinnus on üks neljast peamisest muinaslinnuse tüübist. Seda tüüpi linnused on Eestis ja Baltimaades ühed levinumad muinaslinnused (moodustavad 40% kõigist). Neemiklinnus on mitmekesisem kui teised linnusetüübid. Neemiklinnused liigitatakse väljanägemise järgi nelja alarühma: ühe otsavalliga, kahe otsavalliga, osalise ringvalliga ja ringvalliga neemiklinnused. Esimese rühma linnustel on vallist ja ka vallikraaviga moodustav kaitsesüsteem ühes, maapoolses küljes. See süsteem eraldab linnuseala ülejäänud seljakust. Sellesse rühma kuulub näiteks Ripuka Punamägi, Mädara linnamägi ja Roela linnamägi. Selle rühma linnustel on iseloomulikud tunnuseks on vallid seljandiku mõlemas otsas. Kuid leidub ka erandeid, kus ülejäänud külgedes on õige madal vall. Selle rühma kuulub näiteks Tarakvere linnamägi ja Padise linnamägi ning Palivere linnamägi Selle linnuse eripära on mitte rohkem kui kolmest küljest piiratud vallid. Kõige tüüpilisema näite kohaselt on rajatud neemiku madalamad osad ehk siis poole ümbermõõdu piires. Selle rühma neemiklinnuste hulka kuuluvad Ida-Eestis ja ka Põhja-Tartumaal suhteliselt väikesed linnused. Näiteid osalise ringvalliga neemiklinnustest on Võuküla linnus, Vilina linnamägi ja Erumäe linnamägi. Neemiklinnuse neljanda tüübi muinaslinnus sarnaneb ringvall-linnusega. Tunnustena on neemikupealne täielikult valliga piiratud. Kuigi vallide ehitus ja tugevusastmed on vägagi varieeruvad. Ringvalliga neemiklinnuste hulka kuulub näiteks Kauksi Leerimägi, Koila linnamägi ja Varbola Jaanilinn ja Lohu linnused. Ringvall-linnus Kalevipoja sängi tüüpi linnus Mägilinnus Evald Tõnisson. Eesti muinaslinnad. Muinasaja teadus 20.Tartu-Tallinn
Rõuge valla vapp

Rõuge valla vapp on Võru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Rõuge valla vapp. Vapp on kinnitatud 19. juunil 2018. Rõuge valla vapil on valgel kilbil kumerlõikes jalus, mille jagab roheliseks ja siniseks väljaks valge lainelõikes tala. Jaluse kohal on kolm kuuske. Jalus tähistab valla rohkeid järvi ja jõgesid ning kuppelmaastikku. Kuused viitavad metsarohkusele, mida rõhutab ka roheline värv vapil. Valge tähistab uut algust ja Rõuge valla puhast, rahulikku ning puutumata keskkonda. Valla vapi kujutist kasutatakse: volikogu, vallavalitsuse ja valla ametiasutuste pitsatil; volikogu, vallavalitsuse ja valla ametiasutuste dokumendiplankidel; valla asutuste kodulehtedel. Valla vapi kujutist võib kasutada: valla ametiasutuste hallatavate asutuste dokumendiplankidel, pitsatil või sümbolites; valla asutust ja valla piiri tähistavatel siltidel; valla tunnustusavaldustel ja meenetel, ametlikel trükistel ja suveniiridel; ametiasutuse teadetel, kutsetel ja kaartidel; üritusi või projekte tutvustavatel reklaamidel, trükistel ja mujal, et tähistada valla poolt vastava ürituse, isiku või projekti toetamist. Valla vapi värvideta (mustvalgel) kujutamisel tähistatakse värve vastavalt heraldikareeglitele. Enne 2017. aasta haldusreformi kasutusel olnud Rõuge valla vapp oli kinnitatud 21. juunil 1999. Vapil on rohelisel kilbil kuldne lind (ööbik) ja hõbedane kaarlõikeline vapitüvi. Lainelõikega põikjaostatud vapitüve allosa on sinine. Rõuge valla lipp Rõuge valla sümboolika valla kodulehel Rõuge valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Hillsborough' staadioni katastroof

Hillsborough' staadioni katastroof, ka Hillsborough' tragöödia ja Hillsborough' õnnetus oli 15. aprillil 1989 Sheffieldis Hillsborough' staadionil toimunud õnnetus, mille tõttu suri 97 ja sai vigastada 766 inimest. Õnnetus juhtus FA Cupi poolfinaalis peetud Liverpooli ja Nottingham Foresti mängu esimestel minutitel. Soovides kiirendada sissepääsu juures tungleva rahvamassi edasipääsemist, lasid politseinikud korraga tuhanded jalgpallifännid Liverpooli toetajatele eraldatud seisualale. Selle käigus trambiti palju inimesi jalge alla või litsuti vastu ala piiravaid barjääre. Samal päeval suri 94 inimest, üks inimene suri haiglas mõned päevad hiljem, veel üks 1993. aastal. 2021. aastal teatati, et surnud on Hillsborough' õnnetuse 97. ohver, kes oli õnnetuse tagajärjel saanud püsiva ajukahjustuse. Sedavõrd ohvriterohke õnnetuse põhjuseks peetakse politsei tegevust ja tegevusetust rahvahulga juhtimisel, samuti on leitud, et umbes poolte ohvrite elu oleks saanud päästa, kui nad oleks saanud kiiremini meditsiiniabi. Kõige noorem hukkunu oli 10-aastane poiss. 79 hukkunu vanus oli vähem kui 30 aastat.
Mägilinnus

Mägilinnus on linnus, mis võtab enda alla kogu linnamäe, milleks on enamasti üksik tasasel maal paiknev loodusliku reljeefiga mägi. Sellist rühma muinaslinnustel on veidi keerulisem jälgida vallide olemasolu. Kuid tasandatud siseõu, mõningal määral järsuks kaevatud nõlvad. II rühma mägilinnused on vallide olemasoluga märksa tugevamini kindlustatud mägilinnused. Selle kõige ehedamad näited on Otepää linnamägi, Kullamaa linnamägi ja Hallimägi. Neemiklinnus Ringvall-linnus Kalevipoja sängi tüüpi linnus Lang, Valter. Baltimaade pronksi- ja rauaaeg. Tartu Ülikooli Kirjastus, 2007, lk 182 Evald Tõnisson. Eesti muinaslinnad. Muinasaja teadus 20. Tartu- Tallinn
Zalissja (Krõžopili rajoon)

Zalissja (ukraina keeles Залісся) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Krõžopili rajoonis. Elanike arv on 36. Pindala on 0,12 km².
Leole linnus

Leole suunab siia; vallalehe kohta vaata artiklist Leole (ajaleht) Leole linnus on Henriku Liivimaa kroonikas mainitud linnus Sakala põhjaosas. Kroonikas nimetatakse seda "Lembitu linnus, mida kutsutakse Leole" (ladina keeles castrum Lembitu, quod Leole vocatur) ja "linnus Pala ääres" (castrum ad Palam). Suure tõenäosusega, ehkki mitte täiesti kindlalt, asus ta Lõhavere linnamäel, mis paikneb Navesti (Pala) jõe lähedal ja mille arheoloogiline leiumaterjal viitab sõjategevusele kroonikas kirjeldatud perioodil. Kroonika kohaselt rünnati linnust 1215. aasta Leole lahingu käigus ja osa linnusest süüdati põlema. Linnuse järgi võttis endale nime 1920. aastal asutatud korporatsioon Leola. Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Peatükk XV, kommentaar 28, lk 125 Sulev Vahtre. Muinasaja loojang Eestis : vabadusvõitlus 1208–1227. Tallinn : Olion, 1990. Lk 87 Henriku Liivimaa kroonika, XVIII 7, lk 153–155
Lääne-Kapimaa provints

Lääne-Kapimaa provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Aafrika Vabariigis. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Lääne-Kapimaa provintsi elanikkonnast värvilised 48,8%, mustanahalised aafriklased 32,8%, valged 15,7%, India või Aasia päritolu inimesed 1,0% ja teised 1,6%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 49,7% rahvastikust, koosa keelt 24,7% ja inglise keelt 20,2%. Kapimaa Census 2011: Census in brief Mid-year population estimates, 2021 Census in brief : Census 2011. - Pretoria: Statistics South Africa. 2012, lk. 21-25
Kosmosesüstik

Kosmosesüstik on sõna etümoloogiast (kosmos + süstik) lähtuvas tähenduses kosmosesõiduk, mis liigub süstikuna kosmose ja Maa vahet. Kosmosesüstikuks on nimetatud mitmeid korduvkasutatavaid tiibadega kosmoselaevu: kosmosesüstik, NASA-s konstrueeritud Space Shuttle'i osa kosmosesüstik Buran, Nõukogude Liidu orbitaaltranspordisüsteemi Energija-Buran osa X-37, Boeingus konstrueeritud mehitamata militaarotstarbeline kosmoseaparaat; nimetatud ka minisüstikuks Dream Chaser, Sierra Nevada Corporationi arendatav kosmoselennuk Laiemas mõttes võidakse kosmosesüstikuks nimetada igasugust kosmoselennukit.
Rõuge valla lipp

Rõuge valla lipp on Võru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Rõuge valla lipp. Lipp on kinnitatud 19. juunil 2018. Valla lipp lähtub vapist ning selle laiuse ja pikkuse suhe on võrdne, lipu normaalsuurus on 105 x 105 cm. Rõuge valla vapil on valgel kilbil kumerlõikes jalus, mille jagab roheliseks ja siniseks väljaks valge lainelõikes tala. Jaluse kohal on kolm kuuske. Jalus tähistab valla arvukaid järvi ja jõgesid ning kuppelmaastikku. Kuused viitavad metsarohkusele, mida rõhutab ka roheline värv vapil. Valge tähistab uut algust ja Rõuge valla puhast, rahulikku ning puutumata keskkonda. Rõuge valla sümbolid ja nende kasutamise kord on kirjas 9. juulil 2018 jõustunud Rõuge valla põhimääruses, 9. peatükis. Lipu heiskamise ja kasutamise õigus on igaühel, kuni järgitakse põhimääruses sätestatut ja head tava. Alaliselt heisatakse Rõuge valla lipp valla ametiasutuste hoonetel või lipumastides. Valla lippu võib kasutada või heisata: alaliselt valla ametiasutuste hallatavate asutuste hoonetel ja vallale kuuluvatel hoonetel; kohalike omavalitsusüksuste ametlike delegatsioonide kohtumistel, kus osaleb Rõuge vald; Rõuge valla avalikel üritustel, valla asutuste üritustel ja muudel üritustel, kus on esindatud Rõuge vald; Rõuge valla territooriumil asuvatel elu-, äri- või büroohoonetel teise lipuna riigilipu kõrval riiklikel pühadel; muudel juhtudel vallavalitsuse loal. Masti heisatud lipul peab jääma lipukanga alumine serv maapinnast vähemalt kolme meetri kõrgusele. Lipu heiskamisel leinalipuna kinnitatakse lipu ülemisse otsa 10 sentimeetri laiune must lint, mille mõlemad otsad ulatuvad kuni lipukanga alumise servani, või heisatakse lipp poolde lipumasti. Kasutamiskõlbmatuks muutunud lipp hävitatakse sündsal viisil. Enne 2017. aasta haldusreformi kasutusel olnud Rõuge valla lipp on kinnitatud 21. juunil 1999. Endine Rõuge valla lipp koosnes rohelisest, valgest ja sinisest horisontaalsest värvilaiust. Roheline ja sinine laid moodustavad lipu kõrgusest 1,5 ja valge laid 4 ühikut. Valge laiu keskel seisab kollane lind (ööbik). Lipu normaalsuurus on 105×165 cm. Laiuse ja pikkuse suhe on 7:11. Alaliselt heisati valla lipp valla haldushoonel, ajutiselt aga valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega, samuti muudel valla avalikel üritustel. Rõuge valla vapp Võru maakond Rõuge valla sümboolika valla kodulehel Rõuge valla sümboolika Riigikantselei lehel
Paranaíba

Paranaíba vald on vald Brasiilias Mato Grosso do Suli osariigis. https://www.ibge.gov.br/estatisticas/sociais/populacao/22827-censo-demografico-2022.html?edicao=37225, vaadatud 24.10.2023.
Süvaoru talu

Süvaoru talu (kirjanduses nimetatud ka lühemalt Süvaoru) oli[küsitav] enne Teist maailmasõda Eestis Petseri maakonnas olev asundustalu. Talu peremees oli Karl Kirss. Talus sündis kirjandusteadlane Ello Säärits (neiupõlvenimega Ello Kirss). Talust on kirjutatud muu hulgas raamat "Kodukandi ajaloost. Süvaoru - Eesti asundustalu Petserimaal". Ello Kirss-Säärits 90-aastane (räägitakse Süvaoru talust ja lähiümbrusest)
Valgemägi

Valgemägi on Valga vallas Hargla külas Mustjõe kaldal asuv liivakivipaljand. Paljandi kõrgus on 3,5 m ja pikkus 38 m. Valgamaa looduskaitseobjektid Sissekanne Valgemäest (vaadatud 08.01.2015) Sissekanne Valgemäest Valgamaa looduskaitseobjektid. 2003. Valgamaa keskkonnateenistus.
Hummuli valla lipp

Hummuli valla lipp on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Hummuli valla lipp. Lipp kinnitati 2. juunil 1994. Valla lipuks on ruudukujuline vapilipp, rohelisel kangal kuldne kimalane kahe musta vöödiga kehal. Lipu normaalmõõtmed on 105x105 cm. Lipul olev kimalane tuleneb valla nime algvariandist, mis tähendabki kimalast. Hummuli valla lipp oli esinduslipp, mida kasutati vaid erandjuhtudel valla esindamiseks, kooskõlastatult vallavalitsusega. Hummuli valla vapp Hummuli valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Tartu kultuurihoone

Tartu kultuurihoone (täisnimega Ametiühingute Nõukogu Tartu kultuurihoone) oli Eesti NSV-s aastatel 1940–1941 ja 1947–1990 Tartus aadressil Raekoja plats 16/Kompanii 2 tegutsenud kultuuriasutus. Rahvusarhiivi Fondi 483.1.73 dokument 1957. aastast annab teada, et tähistatakse AÜN Tartu Kultuurihoone 10 tegevusaastat (Direktor Friedrich Suure ettekanne). Sünnipäevaks loetakse 9. maid 1947, mil toimus esimene avalik kontsertaktus. 25. aastapäeva tähistati 15. mail 1972. Kultuurihoones tegutsesid mitmesugused isetegevuslikud ja poolprofessionaalsed kultuuriühingud ning toimus huvitegevus, sealt alustasid karjääri mitmed Eesti kultuuritegelased. 1948. aastal sai kultuurihoonest alguse puhkpilliorkester Tartu. Sealsest näiteringist, kus 1959. aastast mängis Evald Hermaküla, kujunes E. Vilde nimeline Tartu Rahvateater. 1963–1967 oli Tartu Kultuurihoone kunstiline juht ja estraadiorkestri dirigent Kalju Kass, Kultuurihoone ansamblis Suuk laulis aastatel 1974–1975 Silvi Vrait. Tartu kultuurihoone tegevus peatus Teise maailmasõja ajal, kuid see avati taas 1947. aastal. 1980. aastate lõpul tegutses kultuurihoones 50 kollektiivi 3000 osavõtjaga. Asutus lõpetas töö 1990. aastal. Selle tööd jätkas samas hoones asunud kultuurikeskus Sinimandria, kus olid ka kunstigalerii ja kohvik. 2011. aastal paigaldati endisele kultuurihoonele infotahvel. 2015. aasta 31. juulil avati maja Kompanii tänava poolsel seinal fotoaknad kultuurihoone kunagiste töötajate ja seal tegutsenud kultuuritegelaste (Hillar Palamets, Jüri Kulasalu, Venda Päi jt) piltidega. Helle Tolmoff. Ajaloolisel kultuurihoonel avatakse infotahvel. Tartu Linnavalitsuse pressiteade 27.10.2011 Raimu Hanson. Kultuurihoone fotoakende avamist saadab mürtsuv muusika. Postimees 31. juuli 2015 Helle Tolmoff. Ajaloolisel kultuurihoonel avatakse infotahvel. Tartu Linnavalitsuse pressiteade, 27. oktoober 2011
Fjarðabyggð

Fjarðabyggð on vald Islandi idaosas Austurlandi piirkonnas. Vald loodi 7. juunil 1998, kui liideti Neskaupstaðar, Eskifjörði vald ja Reyðarfjörði vald. Suuremad asulad vallas on Neskaupstaður, Reyðarfjörður, Eskifjörður ja Fáskrúðsfjörður. Fjarðabyggði sõprusvallad on Eskilstuna ja Jyväskylä vald. https://statice.is/statistics/population/inhabitants/municipalities-and-urban-nuclei/ http://www.fjardabyggd.is/
Streptococcus Pyogenes

Streptococcus Pyogenes on Eesti punkansambel. Ansambli solist on Üllar Saaremäe. Ansambel saatis 2008. aastal koos Üle-Eestilise Noorte Sümfooniaorkestriga kõiki Punklaulupeo laule. http://publik.delfi.ee/news/muusika/saaremae-punklaulupidu-ei-lope-ernesaksaga?id=18069299 (vaadatud 08.01.2015)
Islandi valdade loend

Islandi valdade loend järjestab Islandi vallad elanike arvu alusel. Statistics Iceland
Maasilinna sadam

Maasilinna sadam oli keskaegne sadam, mis asus Maasilinna linnuse lähedal. Sadama täpse asukoha kohta on tehtud mitmeid oletusi. Maasilinna laev Maasilinna sadama piirjooni. Bruno Pao. Saaremaa Muuseumi Kaheaastaraamat 1995-1996
Põlevkivigaas

Põlevkivigaas (inglise oil shale gas või shale gas) on põlevkivist pürolüüsi teel saadud sünteetiline gaasi segu. Et inglise keeles on kasutatud ka terminit "shale gas" (kildagaas), siis eesti keelde on see mõnikord tõlgitud kui "kildagaas", mis on aga kiltkiviga seotud ja looduslikku päritolu.
Kimrõ rajoon

Kimrõ rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tveri oblasti idaosas. Piirneb lõunas Moskva oblastiga. Rajooni läbib Volga jõgi. Rajoonis on 1 alev (Belõi Gorodok) ja 417 maa-asulat. Halduskeskus Kimrõ ei kuulu rajooni. Halduslikult jaguneb rajoon 1 linnaasunduseks ja 13 külaasunduseks: Bõkovo (vene Быково) Fjodorovka (vene Фёдоровка) Goritsõ (vene Горицы) Iljinskoje (vene Ильинское) Krasnoje (vene Красное) Maloje Vassiljevo (vene Малое Василево) Nekljudovo (vene Неклюдово) Petšetevo (vene Печетово) Privolžski (vene Приволжский) Stojantsõ (vene Стоянцы) Titovo (vene Титово) Tsentralnõi (vene Центральный) Ustinovo (vene Устиново) 2010. aastal oli rahvaarv 13 190. Neist 11 967 venelased, 189 ukrainlased, 87 tatarlased ja 72 armeenlased. Q126684906 Rajooni koduleht
Loodeprovints (LAV)

Loodeprovints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Aafrika Vabariigis. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Loodeprovintsi elanikkonnast mustanahalised aafriklased 89,8%, valged 7,3%, värvilised 2,0%, India või Aasia päritolu inimesed 0,6% ja teised 0,3%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 63,4% rahvastikust, afrikaani keelt 9,0%, sotho keelt 5,8%, koosa keelt 5,5%, tsonga keelt 3,7%, inglise keelt 3,5%, suulu keelt 2,5%, pedi keelt 2,4% ja ndebele keelt 1,3%. Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkond Census in brief : Census 2011. - Pretoria: Statistics South Africa. 2012, lk. 21-25 Provintsivalitus
Žarkovski rajoon

Žarkovski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tveri oblasti edelaosas. Piirneb lõunas Smolenski oblastiga. Rajooni läbib Daugava jõgi. Rajoonis on 1 alev (Žarkovski) ja 104 maa-asulat. Halduslikult jaguneb rajoon 1 linnaliseks asunduseks (Žarkovski) ja 3 külaasunduseks: Novosjolki külaasundus (322,4 km²) Štšutšje külaasundus (287,6 km²) Žarkovski külaasundus (1006 km²) Q126684906 Rajooni koduleht
Põhja-Kapimaa provints

Põhja-Kapimaa provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Aafrika Vabariigis. Põhja-Kapimaa provints on kõige suurema pindalaga ja kõige väiksema rahvaarvuga Lõuna-Aafrika Vabariigi provints (moodustab 30,5% riigi pindalast). 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Põhja-Kapimaa provintsi elanikkonast mustanahalisi aafriklasi 50,4%, värvilisi 40,3%, valgeid 7,1%, India või Aasia päritolu inimesi 0,7% ja teisi 1,6%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 53,8% rahvastikust, tsvana keelt 33,1%, inglise keelt 3,4% ja sotho keelt 1,3%. Kapimaa Census 2022 Statistical Release South Africa's nine provinces Media Club South Africa Census in brief : Census 2011. - Pretoria: Statistics South Africa. 2012, lk. 21-25 Provintsivalitsus
Maimu-Koidula Sirel

Maimu-Koidula Sirel (neiuna Maimu Kurrik; 15. märts 1930 Kilingi-Nõmme – 29. detsember 2014) oli eesti koorijuht ja muusikaõpetaja. Ta lõpetas aastal 1958 Tartu Muusikakooli koorijuhtimise erialal (Richard Ritsingu õpilasena), täiendas end aastatel 1978–1982 Vabariiklikus Õpetajate Täiendusinstituudis koolimuusika alal. Ta on olnud muusikaõpetaja ja koorijuht mitmes koolis, aastatel 1950–1952 Parasmaa algkoolis ja aastatel 1958–1985 Elva Keskkoolis. Aastatel 1972–1985 juhtis ta Tartu rajooni muusikaõpetajate ainesektsiooni, oli aastal 1985 Tartu laulupeokomisjoni koolikooride vastutav instruktor, juhatas laulupäevadel ühendkoore. Ta juhatas aastast 1968 Elva naiskoori Kaja ja aastast 1994 EELK Elva koguduse koori. Ta on viinud üld- ja noorte laulupidudele üle 50 koori. Ta oli aastast 1982 Eesti Kooriühingu liige ja aastast 1994 Eesti Naislaulu Seltsi (aastast 2004 auliige) liige. Ta oli ka Eesti Muusikaõpetajate Liidu ja Eesti Koorijuhtide Liidu liige. Maimu-Koidula Sirel saadeti viimsele teekonnale 4. jaanuaril 2015 Elva kirikust Elva kalmistule. 2006 Elva linna aukodanik Eesti muusika biograafiline leksikon. 2. köide: N–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 303. Maimu-Koidula Sirel in memoriam
BMW 4. seeria

BMW 4. seeria on BMW kupeemudelite seeria. 4. seeria nimetus võeti kasutusele 2013. aastal, kui otsustati kupee- ja kabriolettmudelid tähistada erinevalt BMW 3. seeria sedaan- ja universaalmudelitest. Saadaval oli 2-ukseline kupee (F32) ja 4. seeria kabriolett (F33), mis on BMW 4. seeria lahtine versioon ja see asendab nüüd BMW mudelivalikus 3. seeria kabrioletti. Mootorivalikus on nii bensiini- (184–306 hj) kui ka diiselmootorid (143–258 hj). Pakiruum mahutab 370 liitrit (kui katus on peal; kui katus on all, siis 220 liitrit). BMW 4. seeria Gran Coupé (F36) on BMW neljaukseline kupee. See põhineb BMW 3. seerial, millest on 1,5 cm pikem ja laiem, aga 4 cm madalam. Auto on 4,6 m pikk, 1,8 m lai ja 1,4 m kõrge. Pakiruum mahutab tavaolekus 480 liitrit ja kui tagaistmed alla klappida, siis 1300 liitrit. Mootorivalik koosneb viiest mootorist, millest võimsaim on 3-liitrine 435i (306 hj). Ülejäänud mootorid on kaks 2-liitrist bensiinimootorit (194 ja 245 hj) ja kaks diiselmootorit (143 ja 184 hj). BMW 4. seeria kabriolett BMW 4. seeria F36 Gran Coupé Uus 4. seeria BMW näeb välja väga sarnane 2019. aasta Frankfurdi autonäitusel tutvustatud kontseptsioonimudeliga. Tootmiskõlbulikku autot esitleti 2020. aasta juunis. Keretüübid on endiselt kupee (G22), kabriolett (G23) ja 4-ukseline luukpära-kupee ehk 4. seeria Gran Coupé (G24). G22 kerega kupeest on olemas ka sportlikum ja võimsam mudeli M4. BMW 4 Series Gran Coupé: Start page (inglise ja saksa keeles)