laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Osvald Põldma

Osvald Põldma (enne eestistamist Osvald Beifeldt; 5. märts 1903 Kokora vald – 11. november 1954) oli eesti vaimulik. Ta lõpetas aastal 1924 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1924–1929 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta oli aastatel 1930–1950 Alatskivi koguduse õpetaja, aastatel 1949–1950 hooldas ta ka Kodavere Mihkli kogudust. Aastatel 1950–1954 oli ta Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, hooldades aastatel 1951–1954 ka Järva-Peetri Püha Peetruse kogudust. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 343
Hammetti võrrand

Hammetti võrrand kirjeldab lineaarse vabaenergia sõltuvust reaktsioonide kiiruste (või tasakaalukonstantide) vahel paljude meta- ja para-asendatud bensoehapete reaktsioonide korral. Reaktsioon on kirjeldatav kahe parameetriga: asendaja konstandi σ, mis vastab konkreetsele asendusrühmale antud asendis, ja reaktsiooni konstandiga ρ, mis sõltub reaktsiooni tüübist. l o g k k 0 = ρ σ {\displaystyle log{k \over k_{0}}=\rho \sigma } , kus: k – reaktsiooni kiiruskonstant asendatud ühendi jaoks k0 – kiiruskonstant asendamata ühendi jaoks ρ – reaktsiooni konstant σ – asendaja konstant
Jaan Aarmann

Jaan Aarmann (18. september 1885 – 18. jaanuar 1978) oli eesti tehnikateadlane. Ta sai hariduse enne Esimest maailmasõda Peterburi Mäeinstituudis. Aastatel 1914–1920 töötas ta Donbassis mitme kaevanduse juhatajana. Pärast Vabadussõja lõppu kutsuti ta põlevkivi kaevandamist korraldama. Tema juhtimisel rajati kiiresti Kukruse põlevkivi allmaakaevandus. Aastatel 1923–1937 töötas ta Riigikontrollis. Ta on 1933. aastal ilmunud "Mäetööde õpperaamatu" üks autoritest. Aastast 1941 õpetas ta TPI-s, aastast 1947 oli dotsent.
Müncheni ülikool

Müncheni ülikool (ka Müncheni Ludwig Maximiliani Ülikool; saksa keeles Ludwig-Maximilians-Universität München lõhidalt LMU München) on ülikool Saksamaal Münchenis. Selle ülikooli asutas 1472. aastal Ingolstadtis Baieri hertsog Ludwig IX ja esialgu tunti seda Ingolstadti ülikoolina. Baieri kuurvürst Maximilian Joseph viis 1800 ülikooli Ingolstadtist üle Landshuti, kuna Ingolstadti ähvardasid prantslased. 1826 viis Baieri kuningas Ludwig I ülikooli üle Münchenisse. Ühtlasi nimetati ülikool Ludwigi ja tema isa järgi ümber Ludwigi ja Maximiliani ülikooliks. 19. sajandil peeti Müncheni ülikooli üheks Euroopa kõige mainekamaks ülikooliks. 1903. aastal lubati naistel ülikooli astuda ja 1918. aastal sai Adele Hartmannist esimene naine Saksamaal, kes oli kaitsnud doktoriväitekirja ja saanud doktorikraadi. Samal aastal oli üliõpilaste seas naisi juba 18%. Ülikooliga on tihedalt seotud 34 Nobeli auhinna laureaati, nende seas Wilhelm Röntgen, Max Planck, Werner Heisenberg, Otto Hahn ja Thomas Mann. Nobelistide arvult on Müncheni ülikool maailmas 13. kohal. Johannes Paulus II oli nii ülikooli tudeng kui ka professor. Tänapäeval on Müncheni ülikool üliõpilaste arvult Saksamaa teine ülikool, sest 2009/2010. aasta talvesemestril oli seal 45 539 üliõpilast. Nendest esmakursuslasi oli 7801 ja välismaalasi 6743 ehk peaaegu 15% üliõpilastest. Ülikooli rahastati 2008. aastal 458,8 miljoni euroga, aga kui sinna juurde arvata ülikooli haigla, siis küündib summa juba miljardi euroni. Universität der Bundeswehr München "Juni 1472, Geschichte der LMU". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. juuni 2019. Vaadatud 13. oktoobril 2019.
Jaan Rea

Jaan Rea (30. juuli 1896 Seli vald, Pärnumaa – 1937 NSV Liit (hukati)) oli eesti poliitik (kommunist). Jaan Rea sündis 1896. aastal Pärnumaal, Seli vallas põllutöölise peres. Poliitilist tegevust alustas Jaan Rea Eesti Vabadussõja ajal, 1922. aastal organiseeris J. Rea õpilasstreigi Pärnus. 1924. aastal valiti Jaan Rea II Riigikogu liikmeks, kommunistliku Töörahva Ühise Väerinna nimekirjas, Riigikogust astus ta tagasi 20. mail 1924. aastal, teda asendas Riigikogus Jaan Velt. Jaan Rea osales 1. detsembri riigipöördekatse ettevalmistamisel Pärnus, pärast riigipöördekatse läbikukkumist põgenes Eestist NSV Liitu, kus töötas kooliõpetajana.
Puka vald

Puka vald oli vald Valga maakonna põhjaosas. Puka sai vallaks 13. veebruaril 1992. Puka vald moodustati Puka külanõukogu baasil. Puka valda ümbritsesid Otepää, Palupera, Põdrala, Helme, Õru ja Sangaste vald Valgamaal ja Rõngu vald Tartumaal. Puka vallavanem oli Heikki Kadaja. Andresjärv, Japsi järv, Kadajärv, Kuigatsi oja, Kurejärv, Kutskalomp, Lota oja, Põhu Mädajärv, Nauska järv, Niguri oja, Porijärv, Puka oja, Purtsi jõgi, Purtsi veskijärv, Põhtjärv, Põhu järv, Pärdu järv, Pästra oja, Päästjärv, Pühaste oja, Rooni järved, Sauniku oja, Soontaga järv, Soontaga oja, Vaardi oja Puka vallas oli kokku 19 asulat: Puka alevik ja 18 küla. 2010. aasta alguses elas vallas 1786 elanikku. Alevik Puka Külad Aakre, Kibena, Kolli, Komsi, Kuigatsi, Kähri, Meegaste, Palamuste, Pedaste, Plika, Prange, Purtsi, Põru, Pühaste, Rebaste, Ruuna, Soontaga ja Vaardi. Puka asulat on esimest korda mainitud 16. sajandi alguses. Puka on saanud nime ilmselt Thomas Bocki järgi, kellele sealne mõis sama sajandi teisel poolel kuulus. Hiljem jagunes praegune Puka valla ala Vana-Puka (praegu Pukamõisa), Vastse-Puka (Ruuna) ja Väike-Puka (Kolli) mõisate vahel. Praegu vallakeskuseks olev Puka alevik kujunes 19. sajandil seoses Tartu–Valga raudtee ehitamisega. Kuni 1940. aastateni olid praeguse Puka valla territooriumil Aakre ja Kuigatsi vald. 1945. aastal moodustati Kuigatsi valla territooriumil Puka külanõukogu, millega hiljem liideti ka Kuigatsi oma. 1966. aastal liideti Pukaga osa Palupera külanõukogust ja 1973. aastal Aakre külanõukogu. Puka vald moodustati 1992. aasta 13. veebruaril. 2017. aastal jagunesid Puka valla külad Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus Otepää (Kibena, Kolli, Komsi, Kuigatsi, Kähri, Meegaste, Plika, Prange, Põru, Ruuna ja Vaardi küla), Elva (Aakre, Palamuste, Pedaste, Purtsi, Pühaste ja Rebaste küla) ja Tõrva valla (Soontaga küla) valla vahel. Kuigatsi raamatukogu Puka raamatukogu Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. juuli 2011. Vaadatud 20. augustil 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ida-Viru maakonna Avinurme ja Illuka valla, Valga maakonna Puka valla ning Viljandi maakonna Abja, Polli, Suure-Jaani valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (Vastu võetud 13.02.1992) Otepää valla, Puka valla ja Sangaste valla osas haldusterritoriaalse korralduse ja Vabariigi Valitsuse 3. aprilli 1995. a määruse nr 159 „Eesti territooriumi haldusüksuste nimistu kinnitamine” muutmine Haldusüksuste piiride muutmine territooriumiosa üleandmisega (Vastu võetud 17.05.2017 nr 84) "Puka valla elanikud ei leia ühinemiseks üksmeelt" ERR, 12. märts 2017
Javier Marías

Javier Marías Franco (20. september 1951 Madrid – 11. september 2022 Madrid) oli hispaania kirjanik ja tõlkija. Alates 2006. aastast oli Marías Hispaania Kuningliku Akadeemia (Real Academia) liige. Tema teoseid on tõlgitud 40 keelde ja avaldatud 50 riigis. 1995 – Rómulo Gallegose auhind 1997 – Dublini rahvusvaheline kirjandusauhind 2011 – Austria riiklik Euroopa kirjanduse auhind "Nii valge süda" (2002, Varrak; tõlkinud Marin Mõttus; hispaania keeles "Corazón tan blanco", 1992) "Kirjapandud elud" (2010, Loomingu Raamatukogu 38–40; tõlkinud Maria Kall; hispaania keeles "Vidas escritas", 1992) "Oxfordi romaan ehk Kõik hinged" (2012, Varrak; tõlkinud Kai Aareleid; hispaania keeles "Todas las almas", 1989) "Armumised" (2024, Toledo; tõlkija Ruth Sepp; hispaania keeles "Los enamoramientos", 2011) Jüri Talvet. Marías murrab keelest välja, Eesti Päevaleht, 24. mai 2002 Raadiosaade "Uus raamat. Javier Marias - "Oxfordi romaan ehk kõik hinged"" Saatejuht Peeter Helme. ERR Arhiiv, esmaeeter: 16. märts 2012
Peter von Tiesenhausen

Peter von Tiesenhausen (ka Petrus de Tisenhusen, Dissenhussen) oli Vana-Liivimaa aadlik ja vaimulik, Tartu toomhärra 1550–1558. Peter von Tiesenhausen pärines Tartu piiskopkonnast, tema isa oli Heinrich von Tiesenhausen, Tiesenhausenite vasallisuguvõsast. 1536. aastal immatrikuleeriti Peter von Tiesenhauseni nimeline isik Oderi-äärse Frankfurdi ülikooli, võimalik, et see oli hilisem toomhärra; 1545. aastal immatrikuleeriti samanimeline Wittenbergi ülikooli. 20. jaanuaril 1550 on Peter von Tiesenhausenit esmakordselt nimetatud Tartu toomhärraks. 1551. aastal teatas Liivimaalt lahkunud Tartu piiskop Jodokus von der Recke, et sooviks Peter von Tiesenhausenit näha enda järglasena piiskopitoolil. Kuid Tartu kapiitel valis 1552. aastal uueks piiskopiks Kärkna kloostri abti Hermann Weseli, kellel aga kuni 1554. aastani ei õnnestunud hankida paavsti kinnitust. Seetõttu tekkis Riia peapiiskopil Wilhelmil ja tema vennal, Preisimaa hertsogil Albrechtil 1553. aasta lõpus plaan Tiesenhausen ikkagi Tartu piiskopiks teha, selles lubas neid abistada ka Roomas elav kunagine Tartu toomhärra Alexander Sculteti. Kuid Peter von Tiesenhausen ise polnud eriti valmis Tartu seisuste tahte vastu astuma, kartes ebaõnnestumist ja oma toomhärravalduste kaotsiminekut. Peapiiskop Wilhelm pakkus seepeale võimalust Tiesenhausenist Hermann Weseli koadjuutor teha, kuid ka see plaan ei õnnestunud, sarnaselt ebaõnnestus ka Tiesenhauseni võtmine Riia toomkapiitlisse. Tiesenhausen oli Tartu toomkapiitlis kuni selle lõpuni 1558. aastal, ta esines Tartu piiskopkonna esindajana veel 1558. aasta märtsis peetud Liivimaa maapäeval. Tartu piiskopkonna vallutamise järel loobus Tiesenhausen vaimulikuseisusest ning 20. novembril 1561 läänistas Zygmunt II August talle mõisaid Rēzekne lähedal. Varsti pärast seda abiellus ta Barbara Tiesenhauseniga, kes oli Riia peapiiskopi vasalli Fromhold von Tiesenhauseni tütar. Leonid Arbusow vanem. Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert. Herzog Albrecht von Preussen und Livland.
ČKD Tatra

ČKD (Českomoravská Kolben-Daněk) Tatra oli Tšehhoslovakkia trammitootja. Tegemist oli Tšehhi ettevõtte ČKD harufirmaga.
Walter von Pezold

Walter von Pezold (8/20. september 1882 Tallinn – 3. juuni 1955 Hamburg) oli Eesti jurist. Walter von Pezold oli kohtunik, Kohtukoja liige. W. von Pezold oli I Riigikogus II abisekretär (4. jaanuarist 1921 kuni 7. juunini 1923). Walter von Pezold kuulus Saksa-Balti Erakonda. Valter Pezold vabastati Kohtukoja liikme ametikohalt omal palvel, arvates 1. augustist 1940 Vabariigi Presidendi käskkiri nr. 226. (RT 1940, 90, 906) ID puudub veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
Otto-Rudolf Pärlin

Otto-Rudolf Pärlin (14. august 1887 Torma vald, Tartumaa – 18. august 1964 Tartu) oli eesti põllumees ja omavalitsustegelane. Kuulus I ja II Riigikogu koosseisu ning lühikest aega ka III Riigikogusse (astus tagasi 17. novembril 1926). Oli Põllumeestekogude liige. 1930. aastate lõpuperioodi puhkes suurimaid ja kõmulisemaid kohtuasju Eestis - Lõuna-Eesti Eksporttapamajade kohtuprotsess, kui kevadel 1937 allutati Tartu suurim tapamaja Eesti Lihaekspordile ja enne üleandmist viidi ühisuses läbi revisjon. Juurdlusel ilmnes, et Tartus, Teguri tänav 48 tegutseva ühisuse 1933, 1934 ja 1935. aasta bilanssi on paigutatud tõele mittevastavaid andmeid. 1933. aastal oli ülejääk näidatud 92 725 krooni võrra vähemana, 1934 oli võlausaldajate arve näidatud 167 666 krooni võrra suuremana ja ülejääk 280 000 krooni võrra vähemana, 1935 bilansi aktivas olid võlausaldajate arved näidatud 248 948 krooni võrra suuremana. Kohtuotsusega mõisteti Lõuna-Eesti Eksporttapamaja juhatuse esimees Jüri Ottas ja Otto-Rudolf Pärlin kaheks aastaks vangimajja ühes kõigi õiguste kaotamisega. Ajas tagasi 75 aastat: 30ndate lõpu suurim ja kõmulisem kohtuasi Eestis, maaleht.delfi.ee, 26.11.2013
Benjamin Sehene

Benjamin Sehene (sündinud 1959 Kigalis) on Rwanda kirjanik. Benjamin Sehene on tutsi päritolu. Tema perekond põgenes 1963. aastal Ugandasse, kus ta ka oma kooliteed alustas. Ta õppis 1980. aastate alguses Pariisis Sorbonne'i ülikoolis ning kolis 1984. aastal Kanadasse. Tema esimesed kirjutised ilmusid 1988. aastal. Pärast 1994. aasta genotsiidi pöördus ta Rwandasse tagasi, et püüda juhtunut mõista ja dokumenteerida. Praegu elab ta Pariisis. Tema teosed räägivad eelkõige Rwanda genotsiidist. Ta kirjutab prantsuse keeles. Ta on rahvusvahelise PEN-klubi liige. "Le Piège Ethnique" (1999) ISBN 2-910019-54-3 Rwanda's collective amnesia The UNESCO Courier, (1999). "Un sentiment d'insécurité", (näidend, 2001) "Dead Girl Walking" (novell) "Le Feu sous la soutane" (2005) ISBN 2-84405-222-3 "Ta Race!" (novell), (2006) ISBN 2-911412-40-0 "Di ethnische Falle" 2006 Benjamin Sehene koduleht Benjamin Sehene's short stories Rioting in France: Le Mal Français African writers' index
Johann Christoph Bach (1645–1693)

Johann Christoph Bach (22. veebruar 1645, Erfurt – 28. august 1693, Arnstadt) oli Saksa barokkajastu muusik ja helilooja. Ta oli Christoph Bachi kolmas poeg ja Johann Ambrosius Bachi kaksikvend, samuti Johann Sebastian Bachi onu. Johann Christoph Bach oli abielus Martha Elisabeth Eisentrautiga (1654–1719) ning töötas Arnstadtis õue- ja linnamuusikuna.
Johann Ambrosius Bach

Johann Ambrosius Bach (22./24. veebruar 1645, Erfurt – 20./24. veebruar 1695, Eisenach) oli saksa helilooja, Johann Sebastian Bachi isa. Christoph Bachi (1613–1661) poeg Ambrosius sündis Saksamaal Erfurdis Johann Christoph Bachi (1645–1693) kaksikvennana. Ta töötas Erfurdis viiuldajana. 1671. aastal kolis ta koos perega Tüüringis Eisenachi, kus sai õukonnas tööd trompetimängija ja linnamuusikuna. Tema kohustuste hulka kuulus ka koraalide esitamine raekoja tornist kaks korda päevas, kirikumuusikute abistamine paastupäevadel ning kohalike ürituste saatmine muusikaga. 1684. aastal palus Johann Ambrosius Bach edutult end ametist vabastada, et võtta vastu töökoht kodulinnas. Oma esimese naise Maria Elisabeth Lämmerhirtiga abiellus ta 1. aprillil 1668 ning sai kaheksa last. Neli neist said muusikuteks, teiste seas ka Johann Sebastian. Johann Ambrosius Bach suri Eisenachis 1695. aastal. Bachide suguvõsa Johann Ambrosius Bach, Sojurn Web Johann Ambrosius Bach, Bach Cantatas
Sangaste vald

Sangaste vald oli vald Valga maakonnas. Sangaste Sangaste vallas oli 13 küla. Keeni – Kurevere – Lauküla – Lossiküla – Mäeküla – Mägiste – Pringi – Restu – Risttee – Sarapuu – Vaalu – Ädu – Tiidu Sangaste vald moodustati 1991. aasta 10. oktoobril. Sangaste vallavanemad olid: Andres Palloson 1993–1996 Rein Org Kaido Tamberg –2017 Keeni raamatukogu Sangaste raamatukogu Keeni mõis Restu mõis Sangaste mõis Maakatastri statistika, vaadatud 22.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Järva maakonna Kareda valla, Lääne-Viru maakonna Tamsalu valla, Põlva maakonna Põlva valla, Pärnu maakonna Halinga ja Saarde valla, Valga maakonna Sangaste valla, Viljandi maakonna Võhma alevi ning Võru maakonna Rõuge valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014
Rahvusvaheline Puhta ja Rakenduskeemia Liit

Rahvusvaheline Puhta ja Rakenduskeemia Liit (inglise keeles International Union of Pure and Applied Chemistry, lühend IUPAC) on keemikute esindusorganisatsioon paljudes riikides. Üks oluline tegevusvaldkond on keemiaterminoloogia küsimused. Peakorter asub Zürichis Šveitsis. Keemianomenklatuur IUPAC-i nomenklatuur
Eesti Kodukaitse Ajaloo Selts

Eesti Kodukaitse Ajaloo Selts on avalikes huvides tegutsev mittetulundusühing, mis kogub Eesti Kodukaitse ajaloolist pärandit ning korraldab üritusi ja Eesti Kodukaitse endiste liikmete tunnustamist. Selts tegutseb Tallinnas. Koduleht
EKAS

EKAS on lühend, mis võib tähendada järgmist: Eesti Kohtuarstide Selts Eesti Kopsuarstide Selts Eesti Kulturismi Arendusselts ...
Ettevõtja

Ettevõtja on isik, kes tegutsedes ettevõtte vormis pakub oma nimel tasu eest püsivalt kaupu või teenuseid, kannab ettevõtte tegevusega seotud riske ning omandab ettevõttest saadavat ettevõtjatulu. Äriseadustiku järgi võib ettevõtja olla füüsiline isik või juriidiline isik – äriühing, mis võib olla täisühing, usaldusühing, osaühing, aktsiaselts ja tulundusühistu. Füüsilisest isikust ettevõtja
Taheva vald

Taheva vald oli vald Valga maakonnas. Taheva vald moodustati 30. juulil 1992 ja likvideeriti 22. oktoobril 2017, kui Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus moodustati Valga linna, Karula valla, Taheva valla, Tõlliste valla ja Õru valla ühinemisel Valga vald. Taheva valla keskus oli Laanemetsa külas. Valla naabriks põhjas ja idas olid Karula vald, kagus Mõniste vald ning lõunas ja läänes Läti. Taheva valla viimane vallavanem oli Monika Rogenbaum. Taheva nimi oli algselt Taiwola. Sama nime kandis 17. sajandi keskel Taheva mõis. Hargla kihelkonna moodustamiseni kuulusid sealtkandi alad Koivalinna kihelkonda, tsaariajal aga Võru kreisi. Esimesed Taheva valla kaardid pärinevad 1867. aastast ning kujutavad mõisadelt päriseks ostetud maid. Hargla kihelkonna Taheva vald moodustati Hargla kirikumõisast ja Taheva mõisast. Hiljem liideti sellega Laanemetsa vald, mis oli moodustatud Laanemetsa ja Koikküla mõisast. Taheva vallas on sündinud poliitik Tunne Kelam. Taheva vallas oli 13 küla. Hargla – Kalliküla – Koikküla – Koiva – Korkuna – Laanemetsa – Lepa – Lutsu – Ringiste – Sooblase – Taheva – Tsirgumäe – Tõrvase Taheva valla põhjaosa kuulus Karula kõrgustikku, ülejäänud ala Hargla nõkku, kus valdavaks on mandrijää sulamisel tekkinud liivikud. Metsaga oli valla territooriumist kaetud 67%. Taheva valda läbisid Koiva jõgi (52,5 ha) ja Mustjõgi (30,2 ha). Aastal 1957 asutati Koiva jõe äärde botaaniline kaitseala (170 ha). Taheva vallas oli kuus järve, suurim neist Aheru järv (234 ha). Hargla kirik Koikküla mõis Laanemetsa mõis Laanemetsa kirik Taheva mõis Hargla Kool Hargla hooldekodu Hargla kirik Taheva mõisa jääkelder Taheva mõisa karjakastell Laanemetsa kirik Maakatastri statistika, vaadatud 23.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Lääne-Viru maakonna Võsu alevi, Pärnu maakonna Are valla, Valga maakonna Taheva valla ning Võru maakonna Varstu valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 30.07.1992) Valga valla tutvustus ja asukoht. Valga valla veebisait. Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014 Väinu Rozental, Erik Prozes "Ääre ärid: Taheva: vald naiste juhtimise all" Äripäev, 08.08.2008
Kärdla linnavolinike loend

15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Lääne maavanema poolt 4. novembril 1939 kinnitati Kärdla linnavolinikeks (RTL 1939, 101): Karl Helimets Hans Kaups Richard Kiil Hudo Koit Madis Kõmmus Villem Märjama Arnold Post Juhan Pähel Artur Saue Karl-Verner Sõlg Evald-Kustav Takking Priido Tubala
Destilleerimisseade

Destilleerimisseade ehk destillatsiooniseade ehk destillaator on seade, millega lahusest eraldatakse destilleerimise teel vedelik. Destilleerimine Destilleeritud vesi Pärtel, E., 2010. Füüsika mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus.
Antsla linnavolinike loend

15. ja 16. oktoobril valiti ja Võru maavanema poolt 1. novembril 1939 kinnitati Antsla linnavolinikeks (RTL 1939, 101): Kaarel Hommik Priidu Tänava Johannes Skiller Artur Vainola Bernhard Joakit Samuel Saar Karl Angerma Juhan-Viktor Ermel Henn Kull Karl Malleus Bernhard Abiline August Krevald Antsla alevivolinike loend
Mustla linnavolinike loend

Mustla linnavolinike loend Musta alev sai kolmanda astme linnaks 1. mail 1938. Sel puhul sai senine alevivolikogu linnavolikoguks. 15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Viljandi maavanema poolt 30. oktoobril 1939 kinnitati Mustla linnavolinikeks (RTL 1939, 101): Johan Aavik (118 häält) Jüri Antsmaa (250) Mihkel Karu (205) Jaan Kuus (156) Andres Lamson (126) Hans Link (132) Juhan Palu (131) Johan Rekand (215) August Ruus (153) Johan Tinn (144) Jaak Tungal (159) August Tupits (225) Välja jäid: Jaak Lepik (114 häält) Jaak Klein (105) Jaak Pars (88) August Volt (76) Jaan Seero (53) Grigori Ralja (41) 521 hääleõiguslikust kodanikust käis valimas 447 (86%). Mustla alevivolinike loend 1934
Elva linnavolinike loend

15. ja 16. oktoobril valiti ja Tartu maavanema poolt 30. oktoobril 1939 kinnitati Elva linnavolinikeks (RTL 1939, 101): Peeter Tamm (lahkus omal soovil, tema asemele kutsutud Mart Lukk (15. november 1939, RTL 1939, 105) August Rätsep August Raudsepp Paul Martmaa Jaan Ungvere Endel Anderson Vilhelm-Heinrich Telling Prits Ereline Karl-Voldemar Kruuse Nikolai Pedaja Karla Tombak Jaan Tammin Elva alevivolinike loend "Tartumaa omavalitsuste valimiste kandidaadid Elva linnas, 1939". Postimees (1886-1944), nr. 261, 28 september 1939. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Aeg= (juhend) "Volikoguliikmete kandidaate Tartumaa linnades". Uus Eesti, nr. 263, 27 september 1939. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Aeg= (juhend) "Tartus valis 44,8 protsenti, Elvas 83,5". Päewaleht, nr. 282, 17 oktoober 1939. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Aeg= (juhend)
Peggy Sue

Peggy Sue Wright (neiupõlvenimi Peggy Sue Webb; sündinud 24. märtsil 1943) on USA kantrilaulja ja laulukirjutaja, kelle hiilgeajad jäävad 1960. aastate lõppu ja 1970. aastate algusse. Tema õed on tuntud kantrilauljad Loretta Lynn ja Crystal Gayle.
Mõisaküla linnavolinike loend

15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Pärnu maavanema poolt 21. oktoobril 1939 kinnitati Mõisaküla linnavolinikeks alates 1. detsembrist 1939 (RTL 1939, 101): Johann-Eduard Sõmer Jaan Paalits August Soots Hendrik Maksim Nikolai Päsmel Peeter Varik Jaan Luukas Elmar Raidal Martin Kass Oskar Simm Johan Peedu Emil Voll 7. detsembril 1939 valis linnavolikogu 7 poolt-, 3 vastu- ja 2 erapooletu häälega linnavanemaks Juhan Sõmeri, senine linnavanem Jaan Paalits sai 3 poolt-, 7 vastu- ja 2 erapooletut häält. Linnavanema palka vähendati 106 kroonilt 100-le. Valiti linnajuhte. Rahvaleht, 8. detsember 1939, nr. 289, lk. 5.
Kilingi-Nõmme linnavolinike loend

Siin on loetletud Kilingi-Nõmme linnavolikogu volinikke. 15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Pärnu maavanema poolt 28. oktoobril 1939 kinnitati Kilingi-Nõmme linnavolinikeks (RTL 1939, 101): Imanta Joonsaar Elmar Kanter Elmar Lankots Jakob Lelle, lahkus omal soovil, tema asemele kutsutud Hermann Perandi (6. detsember 1939, RTL 1939, 109) Helmut Nirk Albert Oissaar Heinrich Paltmann Peet Ruul Voldemar Rosenberg Johan Tammist Jaan Tammist Alfred Veemees 25. ja 26. veebruaril valiti ja Pärnu maavanema poolt 8. märtsil 1940 kinnitati Kilingi-Nõmme linnavolinikeks (RTL 1940, 27, 28. märts 1940): Imanta Joonsaar (311 häält) Kristjan Kallaste (250) Juhan Lankots (317) Villem Lilleht (239) Albert Oissaar (314) Heinrich Paltmann (307) Voldemar Rosenberg (272) Peet Ruul (242) Juhan (Johan) Tammist (273) Jaan Tammist (327) Jaan Vabrit (291)
Kunda linnavolinike loend

15. ja 16. oktoobril valiti ja Viru maavanema poolt 28. oktoobril 1939 kinnitati Kunda linnavolinikeks (RTL 1939, 101): Kalju Otu August-Voldemar Leetmaa Otto Tölpus Edgar-Ludvig-Bernhard Green Johannes Tölpus Rudolf Jurtom Jakob Kallam Ulrich-Ferdinand Mentak August Oru Eduard Praks Hans Pärn Helmar-Eduard Tunnel
Mustvee linnavolinike loend

15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Tartu maavanema poolt 30. oktoobril 1939 kinnitati Mustvee linnavolinikeks (RTL 1939, 101): Heino Alamets (188 häält) Pavel Apolinski (165) Hariton Beresin (118) Arteemi Guž (165) Ivan Gvozdkov (126) Voldemar Jaanus (168) Peeter Kalinin (170) Mihkel Koppel (334) August Luming (263) Aleksander Pekarski (142) Valter Sorgus (142) Georgi Ventšikov (143) Valimised toimusid kahes ringkonnas, hääleõiguslikke kodanikke oli kokku 1394, valimas käis 911 (65,35%). 12. detsembril valis linnavolikogu linnavanemaks senise linnavanema Mihkel Koppeli (11 häälega poolt, enda hääle mitteandmisel, vastaskandidaat oli Pavel Apolinski) ja linnavanema abiks ühel häälel Peeter Kalinini. Linnavanema palgaks määrati 80 krooni ja abile 40 krooni kuus. Uusi linnavanemaid. Rahvaleht, 13. detsember 1939, nr. 293, lk. 5. Mustvee linn. Postimees, 17. oktoober 1939, nr. 280, lk. 3.