Viljandi vana kalmistu

Viljandi vana kalmistu on kalmistu Viljandis. Kalmistu asutati 1773. aastal, kui vastavalt Venemaa keisrinna Katariina II ukaasile 19. detsembrist 1772 keelustati kirikutesse ja kirikuaedadesse matmine ja eraldati Viljandi mõisa maast maa-ala praeguste Vaksali tänava ja Riia maantee äärde. Kalmistu pühitses kasutusse toonane Viljandi koguduseõpetaja Heinrich Ernst Schröder 28. juulil 1773. Kalmistu kuulutati 2020. aastal riiklikuks kultuurimälestiseks. Kalmistu kogupindala on umbes 7,75 hektarit. Viljandi vana kalmistu on liitkalmistu, kus on Viljandi Jaani ehk luterliku linnakoguduse, Viljandi Pauluse ehk luterliku maakoguduse ja Viljandi Eelkäija Ristija Johannese ehk õigeusu koguduse kalmistu. Eraldi kinnistutena on neist Viljandi vana õigeusu kalmistu, lisaks veel kalmistu äärealadel olevad väiksemad Viljandi Garnisoni kalmistu ja Viljandi Saksa sõjaväekalmistu. Need on põhiosast füüsiliselt vallide ja hekkidega eraldatud, kuid pole iseseisvad mälestised ja on kaitstud põhikalmistu koosseisus. Viljandi Vabadussõjas langenute kalmistu on küll eraldi kinnistu ja ajaloomälestis, kuid kaitstud on see samuti põhikalmistu koosseisus. Kalmistul paikneb kolm kabelit: 1775. aastal valminud kõrge kelpkatusega matusekabel, 1908. aastal perekond Pallitseri hauakabel kalmistu Jaani koguduse osas ja 1928. aasta paiku ehitatud Toomas Pihlaku hauakabel kalmistu Pauluse koguduse osas. Kalmistul on säilinud hulgaliselt väljapaistvaid hauatähiseid, valmistatud Viljandi kivitöömeistrite Hans Kivistiku ja W. Wiiki poolt, samuti neli kujur August Weizenbergi ja kaks kujur Anton Starkopfi kavandatud hauaskulptuuri. Muinsuskaitseameti eestvõttel inventeeriti aastatel 1998–2000 hauatähiseid ning kõrge kunstiväärtus omistati neist 135-le. Friedrich Kuhlbarsi haud (kultuurimälestis nr 8464, "Friedrich Kuhlbarsi (1841–1924) haud"). Viljandi Vabadussõjas langenute kalmistu (kultuurimälestis nr 27184, "Vabadussõjas hukkunute matmispaik mälestussambaga"). August Weizenbergi skulptuur "Lootus" Sophie Rosenbergi haual (1893; kultuurimälestis nr 19983, "Hauaskulptuur, 1908, A.Weizenberg (pronks, marmor)"). Marmorist originaalskulptuur on alates 2006. aastast eksponeeritud Jaani kirikus, hauaplatsile paigaldati 2015. aastal koopia. August Weizenbergi skulptuur "Naine ankruga" (1908) Hans Sassi haual (kultuurimälestis nr 19984, "Skulptuur "Naine ankruga", A.Weizenberg, 1908 (pronks, marmor); piirdeaed hauamonumendi ümber (raud)") koos hauaplatsi ümbritseva erakordselt rikkaliku dekooriga rauast piirdeaiaga August Weizenbergi skulptuur "Rahuingel" (1908) koos piirdeaiaga perekond Kolgi hauaplatsil (kultuurimälestis nr 19985, "Skulptuur "Naine ankruga", A. Weizenberg 1908 (pronks, hauamonumendi ümber raud)") Nikolai Baturin, kirjanik Hilda Gleser (1893–1932), näitleja, lavastaja ja teatripedagoog Elmar Oja, koolijuht ja teatritegelane Friedrich Kuhlbars (1841–1924), koolmeister ja luuletaja Andreas Kurrikoff (1848–1904), üks „Kalevipoja-õhtute” algatajaid, Türi koguduse õpetaja, Vändra kurttummade asutuse kuraator Vello Lattik (1935–2007), kirjanik Kaarin Raid, lavastaja, näitleja ja teatripedagoog Theodor Käärik (1889–1940), EV esimene riigisekretär kindral Johan Laidoneri perekond: vanemad Jaak ja Mari, vennad Villem ja Oskar Vabadussõjas langenud: Hermann Niggol-Annila (1874–1919), Jaan Jürine (1899–1919), Jaak Vihm (1899–1919), August Palu (1902–1919), Nikolai Fischer (1895–1919) VR II/3, Edgar-Osvald Ressar (1901–1919) VR II/3, Viktor Anderson (1902–1919) VR I/3, Alfred Baerent (1895–1919), Anton Argel (1891–1919), Jakov Tohver (1897–1919), Jaak Pajor (1887–1919), Hans-Johannes Kalam (1897–1919), Jaak Potter (1887–1919) Franz Burchard Dörbeck (1799–1835) – kunstnik ja karikaturist Gustav Mootse (1885–1957) – graafik ja kunstiõpetaja Villem Ormisson (1892–1941) – maalikunstnik ja kunstipedagoog Evald Reier (Eia) (1916–1987) – karikaturist Endel Härm (1923–1996) – tarbegraafik Andres Rennit (1860–1936) – luuletaja, raamatukaupmees Anton Suurkask (1873–1956) – kirjamees, kirjastaja Elvi Vares (1928–1983) – vaimulik luuletaja Rudolf Rimmel (1937–2003) – kirjanik Jüri Koik (alias Toomas Tondu) (1888–1928) – näitleja Ida Urbel (1900–1983) – näitleja Ella Kallas (srn 1990) – laulu- ja tantsupedagoog Leida Männigo (1913–2004) – rahvatantsu õpetaja Raul Raba (1916–1979) – rahvatantsu õpetaja Eerik Ohtla (1925–1999) – helilooja Max Gustav Schmidt (1810–1874) – koolimees, eragümnaasiumi rajaja Mats (Matthias) Kirsel (1841–1907) – Viljandi kihelkonnakooli esimene õpetaja, Viljandi maakoguduse organist, Eesti Kirjameeste Seltsi liige, Eesti Aleksandrikooli ja lauluseltsi Koit asutajaid Arnold Knüpffer (1852–1902) – kooliõpetaja Emilie Rosalie Beermann-Lillak (1860–1896) – kooliõpetaja, üks esimese sinimustvalge lipu õmblejaist Friedrich Amandus Johann Dreyer (1879–1934) – Tallinna tehnikaülikooli professor Mats Nõges (1879–1973) – arst, seltskonnategelane, Viljandi teadusliku arstide seltsi kauaaegne esimees Märt Meos (1881–1966) – koolimees, Virumaa koolinõunik Rosalie Dietrich (1894–1984) – klaveriõpetaja Valter Kalam (1911–1973) – kergejõustikutreener ja spordipedagoog Lev Braschinsky (1923–2008) – saksa keele õpetaja, maletaja Friedrich Carlblom (1789–1857) – Viljandi-Kõpu õpetaja Valentin Karl Heinrich von Holst (1808–1860) – Viljandi-Kõpu õpetaja August Jakob Westrén-Doll (1838–1912) – Viljandi-Kõpu õpetaja, Viljandi praost Jaan Lattik (1878–1967) – Viljandi maakoguduse õpetaja, Viljandi praost Martin Aleksander Terasmaa (1908–1994) – Viljandi Pauluse koguduse õpetaja, Viljandi praost Liborius Gustav Wilhelm Krüger (1825–1892) – Viljandi Jaani koguduse õpetaja Wilhelm Hugo Krause (1872–1915) – usuõpetuse õpetaja Viljandis 1906–1911, Arhangelski koguduse õpetaja 1912–1915 Johan Kallaste (1891–1999) – EELK diakon Viljandi Jaani, Tarvastu, Karksi jt kogudustes Jaak Siimer (1872–1924) – Viljandi maakoguduse köster-organist Henrich Ewald Struck (1838–1917) – Viljandi Jaani koguduse abiõpetaja, Võru koguduse õpetaja Viktor Kümmel (1882–1942) – ülempreester, Tuhalaane õigeusu koguduse vaimulik, kooliõpetaja Johann Tammann (1878–1931) – preester, Riia vaimuliku seminari puutööõpetuse õpetaja Stiftidaamid: Erica Johanna von Buddenbrock (srn 1853), Anna Christine von Buddenbrock, snd von Beckern, paruniproua von Ungern-Sternberg, snd krahvitar Manteuffel (1796–1835) – abtiss, Julie paruness Ungern-Sternberg (1796–1876) Georg Aleksander Reisner (1820–1887) – kaupmees, raehärra, kinkis Vanale kalmistule peaväravad Ewald Heinrich Schoeler (1812–1903) – bürgermeister, apteeker Max Eduard Schoeler (1850–1902) – Viljandi linnapea, apteeker Hans Leoke (1852–1919) – bibliofiil, raamatukaupmees, kirjastaja Hans Sass (1855–1903) – raua- ja linakaupmees Eduard Pohl (1870–1929) – tikuvabriku asutaja Jaan Riet (1875–1952) – fotograaf Hans Kivistik (1875–1949) – kiviraidur August Eldring (1868–1929) – sepatööstur https://www.viljandi.ee/kalmistud (vaadatud 31.05.2017) "Kalmistu pühalikkuses" (PDF). Sakala. 08.12.1943. Lk 3. Vaadatud 03.08.2018. Viljandi kalmistutest on vanim Valuoja kõrgel kaldal – Vaksali tänava, Riia tee ja Reinu tee vahelisel maa-alal asetsev n. n. Vana surnuaed. See rajati 170 aastat tagasi, nimelt 28. juulil 1773. aastal Margus Haav (29. juuli 2020). "Viljandi Vana kalmistu sai kultuurimälestiseks". Sakala. VILJANDI VANA KALMISTU, EKSPERDIHINNANG mälestise tunnustele vastavuse kohta. Koostaja: Janis Tobreluts, Viljandi 2018 Kultuurimälestis nr 27184, "Vabadussõjas hukkunute matmispaik mälestussambaga" Kultuurimälestis nr 8464, "Friedrich Kuhlbarsi (1841–1924) haud" Kultuurimälestis nr 19983, "Hauaskulptuur, 1908, A.Weizenberg (pronks, marmor)" Kultuurimälestis nr 19984, "Skulptuur "Naine ankruga", A.Weizenberg, 1908 (pronks, marmor); piirdeaed hauamonumendi ümber (raud)" Kultuurimälestis nr 19985, "Skulptuur "Naine ankruga", A. Weizenberg 1908 (pronks, hauamonumendi ümber raud)"