laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Valgetähn-pajuliblikas

Valgetähn-pajuliblikas (Nymphalis xanthomelas) on liik päevaliblikaid. Varem Eestis haruldane, ent vahel sisserändav, võib talvituda (valmikuna). Sarnaneb koerliblikaga, kuid on veidi suurem. kollatähn-pajuliblikas Valgetähn-pajuliblikas andmebaasis eElurikkus
Erkki Tanttu

Erkki Lauri Tanttu (kuni 1913. aastani Erkki Lauri Lydén; 3. oktoober 1907 Viiburi – 5. mai 1985 Helsingi) oli soome raamatuillustraator, graafik ja koomiksikunstnik. Erkki Tanttu vanemad olid jaamaülem Eliel Laurentius Lydén (1877–1954) ja õpetaja Lyyli Lydén (neiupõlvenimega Tanttu). Vanemad lahutasid abielu 1913, Lyyli Tanttu võttis oma neiupõlvenime tagasi ja vahetas ka oma poja perekonnanime. Kunstnikuna oli Tanttu iseõppija. 1926. aastal sai ta Porvoos tööle trükikotta, kus õppis töö kõrvalt raamatugraafikat. 1929–1930 õppis Tanttu Helsingi Kunstitööstuslikus Keskkoolis, kuid õpingud jäid pooleli. 1931. aastal oli ta lühikest aega ajalehe Kansan Kuvalehti küljendaja ja illustraator. Samal aastal asus ta samades ülesannetes tööle ajalehe Hakkapeliitta toimetuses. 1944. aastal väljaande ilmumine lõpetati ning Tanttust sai vabakutseline kunstnik. Põhiliselt tegutses ta raamatuillustraatorina ja joonistas ka koomikseid. Tema tuntumad teosed olid koomiks "Rymy-Eetu" ja illustratsioonid Aleksis Kivi romaanile "Seitse venda". "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2015. Vaadatud 11. aprillil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Galatea (kuu)

Galatea (kreeka sõnast Γαλάτεια), teise nimega Neptune VI, on Neptuuni kaaslane, mis sai nime kreeka usundi tegelaskuju nereiid Galateia järgi. Galatea avastati kosmosesondi Voyager 2 tehtud fotode pealt 1989. aasta juuli lõpus. Sellele anti ajutine nimetus S/1989 N 4. Avastus kuulutati välja 2. augustil 1989 Rahvusvahelise Astronoomiauniooni teadaandes nr 4824, kuid seal mainiti vaid "10 päeva jooksul võetud 5 kaadrit", mistõttu on avastamiskuupäev millalgi enne 28. juulit. Kaaslasele anti nimi Galatea 16. septembril 1991. Galatea on korrapäratu kujuga ja pärast teket pole sisemised geoloogilised protsessid seda ilmselt mõjutanud. On võimalik, et Despina koosneb Neptuuni algsetest kaaslastest, mis lagunesid Tritoni häirituse tõttu peagi pärast Tritoni püüdmist väga ekstsentrilisele orbiidile. Galatea tiirleb Neptuuni sünkroonse orbiidi raadiusest madalamal, mistõttu väheneb Galatea orbiit aegamööda ja kunagi võib Galatea langeda Neptuuni atmosfääri või Roche'i piiri ületamisel laguneda tükkideks, mis jäävad Neptuuni rõngastesse tiirlema. Planet Neptune Data http://www.princeton.edu/~willman/planetary_systems/Sol/Neptune/ Mall:Cite doi Williams, Dr. David R. (22.01.2008). "Neptunian Satellite Fact Sheet". NASA (National Space Science Data Center). Vaadatud 13.12.2008. "Planetary Satellite Physical Parameters". JPL (Solar System Dynamics). 24.10.2008. Vaadatud 13.12.2008. Marsden, Brian G. (2. august 1989). "Satellites of Neptune". IAU Circular. 4824. Vaadatud 26.10.2011. Marsden, Brian G. (16. september 1991). "Satellites of Saturn and Neptune". IAU Circular. 5347. Vaadatud 26.10.2011. Mall:Cite doi
Bergamo toomkirik

Bergamo toomkirik (itaalia keeles Duomo di Bergamo, Cattedrale di Sant'Alessandro) on Itaalias Bergamo linnas asuv roomakatoliku toomkirik, mis on pühitsetud linna kaitsepühakule Bergamo Aleksandrile. Tegemist on ka Bergamo piiskopitooli asukohaga. Vähemalt 9. sajandist oli Bergamos kaks toomkirikut. Neist esimene oli pühaku arvataval märtrisurma suremise kohal asunud Püha Aleksandri basiilika. Teine oli pühitsetud pühale Vincentile; selle ehitus tänapäevase toomkiriku asukohas oli nähtavasti alanud juba langobardide ajal. Piiskop Giovanni Barozzi andis 15. sajandi keskel käsu Püha Vincenti kiriku ümberehitamiseks; nende plaanide autorsuse on enda nimele võtnud arhitekt ja skulptor Filarete. Aastal 1561 lõhkusid veneetslased sõjalise otstarbekuse põhjustel maha Püha Aleksandri kiriku, jättes Vincenti kiriku linna ainsaks toomkirikuks. 17. sajandi alguses ühendas piiskop Giovanni Emo kahe vana toomkiriku kanoonikud. Viimaks õnnestus piiskop Gregorio Barbarigol 1697. aasta 18. augustil saada paavst Innocentius XI käest bulla "Exponi nobis", millega moodustati piiskopkonna jaoks üks kapiitel ja piiskopkonda jäi üks toomkirik, mis muudeti Püha Vincenti kirikust Püha Aleksandri kirikuks. 1689. aastal renoveeriti hoonet arhitekt Carlo Fontana projekti järgi. Järgmine suurem renoveerimine võeti ette 19. sajandil; selle tulemusel valmis uusklassitsistlik läänekülg 1889. aastal. Toomkiriku põhiplaan on ladina risti kujuline ja sellel on üks lööv. Toomkiriku esimesel parempoolsel küljealtaril leidub Andrea Previtali maal "Püha Benedictus ja pühakud" (1524) ja kiriku esimesel vasakpoolsel küljealtaril Giovan Battista Moroni maal "Madonna ja laps koos pühakutega" (1576). Kirikust leiab ka Giovanni Cariani maali "Madonna lapsega koos kahe tuviga" ja lõuendeid, sealhulgas teos "Pühakud Firmus ja Rusticus ning Proculus" (1704), mille autorid võivad olla Giambettino Cignaroli ja Sebastiano Ricci. Toomkiriku apsiidis asuvad Giovanni Battista Tiepolo maal "Piiskop Bergamo Püha Johannese märtrisurm" (1731–1743) ja Carlo Innocenzo Carloni maal "Püha Aleksander". Kiriku peaaltari kujundas Filippo Juvarra. Kiriku kooriruumis leiduvad Johann Karl Sanzi reljeefid. Toomkiriku lähedal asub kaheksanurkne baptisteerium, mille skulptor Giovanni da Campione 1340. aastal Bergamo Santa Maria Maggiore basiilika jaoks rajas. 1650. aastal toimunud suurte ehitustööde käigus baptisteerium lammutati, kuid see hoiti siiski alles ja pandi aastal 1856 kanooniku õuel uuesti kokku. Hoone sees asuvad Kristuse elu episoode kujutavad bareljeefid, Ristija Johannese kuju ja 1340. aastast pärinev Giovanni da Campione tehtud ristimiskivi. Baptisteeriumi ülemise tasapinna ümber asetseva sammastiku kohal paiknevad kaheksa 14. sajandist pärinevat voorusi sümboliseerivat kuju. Bergamo toomkiriku veebileht Bergamo toomkiriku veebileht: virtuaalne ringkäik Kiriku interjöör Lühikirjeldus Kirjeldus
Ginza Rabba

Ginza Rabba ehk Ginza (manda keeles 'aare') on mandade tähtsaim tekstikogu (pühakiri). Ginza Rabba jaguneb kaheks peaosaks. Parempoolne Ginza koosneb 18 väga erineva teemaga proosatekstist. Vasakpoolne Ginza sisaldab mandalaste surmarituaaliga seotud laule (e luuletekste). Mark Lidzbarski: Ginzā. Der Schatz oder das grosse Buch der Mandäer. Vandenhoeck & Ruprecht u. a., Göttingen 1925 (Saksa keeles).
Kurt Hager

Kurt Hager (24. juuli 1912 Bietigheim-Bissingen, Baden-Württemberg – 18. september 1998 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane. Kurt Hager oli pärit töölisperekonnast. Reaalkooli lõpetas ta 1931. aastal ja töötas seejärel ajakirjanikuna. 1930. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse ja 1932. aastal Punaste Rindevõitlejate Liitu. 1933. aastal osales ta Stuttgardis Adolf Hitleri raadiokõne segamises, mille eest ta arreteeriti ja paigutati Heubergi koonduslaagrisse. Laagrist vabanemise järel emigreerus ta 1936. aastal ja elas mitmes Euroopa riigis ning täitis Kominterni ülesandeid. 1937–1939 võttis ta ajakirjanikuna osa Hispaania kodusõjast. 1939. aastal interneeriti ta Prantsusmaal, kust saadeti välja Suurbritanniasse. Suurbritannias jätkas ta kommunistlikku tegevust, pärast Teise maailmasõja algust oli mõnda aega interneeritud. 1946. aastal pöördus Hager Saksamaale tagasi. Ta astus Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse, kus oli parteihariduse osakonna juhataja. Samuti töötas ta ajakirja Vorwärts peatoimetajana. 1948. aastal lõpetas ta doktoriõpingud Kleinmachnowi parteikõrgkoolis, 1949. aastal sai Berliini Humboldti Ülikooli professoriks. 1950. aastal sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmekandidaadiks ja 1952. aastal Keskkomitee teadusosakonna juhatajaks. 1954. aastal sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks ja 1955. aastal Keskkomitee sekretäriks (oli vastutav teaduse, hariduse ja kultuuri eest). Alates 1959. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat ning alates 1963 Poliitbüroo liige ja Poliitbüroo ideoloogiakomisjoni juhataja. Alates 1958. aastast oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige ja 1967. aastast Rahvakoja hariduskomisjoni esimees. Lisaks sellele oli ta 1976–1989 Saksa DV Riiginõukogu liige ja 1979–1989 Saksa DV Riikliku Kaitsenõukogu liige. Faktiliselt oli Kurt Hager Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei peaideoloog. Maailmavaatelt oli ta tõsimeelne karmi liini marksist-leninist. Teda on koguni nimetatud stalinistiks. 1989. aasta novembris astus Kurt Hager kõikidest ametitest tagasi ja 1990. aasta jaanuaris heideti ta Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja. 1995. aastal astus ta Saksa Kommunistlikku Parteisse. Samal aastal esitati talle kriminaalsüüdistus seoses Saksa DV-s toimunud piiriületajate tapmisega. 1996. aastal lõpetati Hageri kriminaalasi tema halva tervise tõttu. Kurt Hager : deutscher Politiker (DDR); Politbüromitglied der SED (1963-1989) Munzinger Kurt Hager : geb. 24. Juli 1912 Bietingheim gest. 18. September 1998 Chronik der Wende Hager, (Leonhard) Kurt * 24.7.1912, † 18.9.1998 : Mitglied des Politbüros des ZK der SED Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur Kurt Hager whoswho.de
Maps of Meaning: An Introduction to Cultural Geography

"Maps of Meaning: An Introduction to Cultural Geography" (Tähenduse kaardid: sissejuhatus kultuurigeograafiasse) on Peter Jacksoni raamat. See ilmus 1989. aastal. Raymond Williamsi sõnul on "kultuur" raskesti defineeritav ja väga mitmetähenduslik. Levinud on selle mõistmine eliidi kunstilise ja intellektuaalse produktina, ühiste uskumuste süsteemina või elulaadina. Ent just vaieldavus on kultuuri mõistmise võti. Nagu poliitikas ja majanduseski, räägitakse kultuuris läbi domineerimist ja allumist kui ühiskondlikke suhteid ja seistakse nendele vastu. Tähendusi ei sunnita seal ainult peale, vaid ka vaidlustatakse. Raamatus on kultuuri mõistetud laiemalt, kui kultuurigeograafias on tavaks olnud. Vaadeldakse ka ühiskondlikult marginaalsete rühmade kultuure, popkultuuri ja rahvalikke stiile, linna- ja maakultuuri, tänapäeva maastikke ja minevike jäänukeid. Kultuuriuuringutele ja ühiskonnateooriale toetudes lisatakse Carl Saueri Berkeley koolkonna maastiku-uurimisele uusi vaatekohti. Raymond Williamsi ideedest lähtudes esitatakse materialistlik kultuurikäsitus (kultuurimaterialism). Geograafia tähtsus ei tulene mitte ainult kultuuri varieeruvusest, vaid on kultuurile konstitutiivne. Kultuurigeograafia piirdus ajalooliste, maa- ja jäänukmaastike tõlgendamisega ning kultuuriliste tunnuste jaotumise staatilise kirjeldamisega. Nüüd katsetatakse uusi lähenemisi kultuuriuuringutest ja mujalt sotsiaalteadustest, ning nüüd on võimalus tuua sinna ühiskonnageograafia ja kultuurigeograafia ideid. Kuigi uus kultuurigeograafia jääb suuresti seotuks maastiku mõistega, rõhutatakse siin kultuuride ja nendega seotud maastike paljust. Popkultuuril on omaette väärtus ja ta on implitsiitne väljakutse domineerivatele väärtustele. Kultuuris vaidlustatakse ja lahendatakse majanduslikke ja poliitilisi vastuolusid. Kultuurilist ei taandata poliitilistele ja majanduslikele determinantidele ega peeta seda jääkkategooriaks, mille poliitilise ökonoomia rangemad analüüsid jätavad seletamata. Kultuuri ja ühiskonna suhe nihutatakse esiplaanile, pidades kultuurilist suhteliselt autonoomseks ja uurides selle konkreetseid kattumisi poliitilise ja majanduslikuga. Rõhuasetus nihkub kultuurilisele poliitikale, kus tähendusi räägitakse läbi ning domineerimis- ja allumissuhteid määratletakse ja vaidlustatakse. Raamatus uuritakse, mil määral kultuuriline on poliitiline.
Nina Companeez

Nina Companeez (26. august 1937 Boulogne-Billancourt – 9. aprill 2015 Pariis) oli prantsuse filmilavastaja, ‑näitleja ja stsenarist. Nina sündis juudi soost Venemaa immigrandist stsenaristi Jacques Companeezi peres. Ta kirjutas stsenaariumi filmile "Husaar katusel" ("Le hussard sur le toit"; 1995). Nina Companeez andmekogus IMDb (inglise)
Tallinna SK Tempo

Tallinna Tempo oli Tallinnas asunud endine Eesti jalgpalliklubi. 1962. aastal loodud klubi mängis alates asutamisest kogu aeg Eesti NSV jalgpalli kõrgliigas, kus võitis kokku neli esikohta: 1963., 1971., 1982. ja 1987. aastal. Klubi saavutuste hulka kuulus ka Eesti NSV karika võitmine 1984. aastal. 1991. hooaja lõpul langes klubi esimest korda Kõrgliigast välja ja lõpetas Esiliigas II kohaga. 1992. aastal läks klubi laiali. Luik, Margus, toim (2009). Estonian Football 100 years / Eesti Jalgpalliliit (31 cm) (inglise). Tallinn: ML Agency. Lk 600. ISBN 978-9949-18-257-2. {{cite book}}: |format= nõuab parameetrit |url= (juhend) Klubi Tempo Tallinn lehel The biggest football archive of the world (inglise keeles)
Dvigatel Tallinn

Dvigatel Tallinn (ka Spordiklubi Dvigatel Tallinn) oli Tallinnas asuv endine Eesti jalgpalliklubi. Klubi eksisteeris aastatel 1969–1991. Klubi võitis Eesti meistrivõistlustel 1969. ja 1971. aastal.
Kintamani

Kintamani on küla Bali saarel Indoneesias. Kintamani asub merepinna suhtes 1500 meetri kõrgusel. Küla on tuntud turismikoht, kuna sealt avaneb hea vaade Baturi vulkaanile ja vulkaanilise päritoluga Baturi järvele. Külas tegeldakse tänu soodsale kliimale ka puuviljakasvatusega. Tuntust on saavutanud sealne hommikune turg, mida peetakse iga kolme päeva tagant.
Tartu ASK

Tartu ASK oli Tartus asuv endine Eesti jalgpalliklubi. Klubi sai Eesti meistrivõistlustel 1923. aastal 2. koha.
Tallinna VK Merkur

Tallinna VK Merkur (alates 1927 Merkuur) oli Tallinnas asuv endine Eesti jalgpalliklubi. Asutatud 1909 kui Tallinna JS Merkur (Tallinna Jalgpalliselts Merkur), lõpetas tegevuse 1911 ühinedes klubiga Tallinna KS Valvaja. Taasasutati veebruaris 1926 kui Tallinna VK Merkur (Tallinna Võimlemise Klubi Merkur), lõpetas tegevuse 1930. Klubi mängis 6. juunil 1909 Lasnamäel esimese ametliku jalgpallimatši Eestis, kus klubi oli vastamisi Tallinna JS Meteoriga. Tallinna JK Meteor võitis 4:2. Seda kuupäeva peetakse eesti jalgpalli ametlikuks sünnidaatumiks. Klubi võitis 1928. aasta Eesti meistrivõistlustel 2. koha.
JK Eesti Fosforiit

JK Eesti Fosforiit (ka Tallinna Fosforiit) oli Tallinnas asuv endine Eesti jalgpalliklubi. Klubi võitis Eesti meistrivõistlustel 1991. 4. koha.
Tartu JK Olümpia-2000

Tartu JK Olümpia-2000 (asutatud kui Tartu Palliklubi Olümpia) oli Tartus asuv endine Eesti jalgpalliklubi. Asutatud 1930 kui Tartu PK Olümpia (Tartu Palliklubi Olümpia), lõpetas tegevuse 1941. Taasasutatud 2005 kui FC Tartu Olümpia. Klubi võitis Eesti meistrivõistlustel hooajal 1939/1940 esikoha.
Hermann Axen

Hermann Axen (6. märts 1916 Leipzig – 15. veebruar 1992 Berliin) oli juudi päritolu Saksa DV riigitegelane. Hermann Axen sündis Leipzigis Galiitsiast sisserännanud kodanlikus juudi perekonnas. Alates 1932. aastast osales ta Saksamaa Kommunistliku Noorsooliidu tegevuses. 1934. aasta novembris ta vahistati ja mõisteti kolmeks aastaks vangi. Vanglast vabanemise järel saadeti ta riigist välja. Poola ja Austria kaudu jõudis Axen 1940. aasta jaanuaris Pariisi, kus ta tegi juhu- ja abitöid ning osales kommunistlikus tegevuses. 1940. aasta mais interneeriti ta Prantsuse võimude poolt ja augustis 1942 anti Gestapole välja. Hermann Axen viidi Saksamaale, kus teda hoiti kinni Oświęcimi ja Buchenwaldi koonduslaagrites. 1946. aastast alates oli ta kommunistide ja sotsiaaldemokraatide ühendamise järel moodustatud Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei liige. Ta oli ta üks Saksa Vaba Noorsoo Liidu rajajaid, kuni 1949. aastani oli ta selle Keskkomitee sekretär. Alates 1949. aastast oli Axen Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1954–1989 oli ta ka Rahvakoja (parlamendi) liige ja alates 1971. aastast Rahvakoja väliskomisjoni esimees. 1953–1956 oli Axen Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Berliini ringkonnaorganisatsiooni teine sekretär. 1958–1966 oli ta ajalehe Neues Deutschland peatoimetaja. 1963. aastal sai Axen Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks ja 1970. aastal liikmeks. Ta oli vastutav rahvusvaheliste suhete eest ning alates 1960. aastate lõpust kujundas ta Saksa DV välispoliitikat. Ta valmistas ette Erich Honeckeri välisvisiite ning saatis teda väliskülaskäikudel. 8. novembril 1989 astus Axen kõigist ametitest tagasi ja sõitis Moskvasse silmaoperatsioonile. Saksa DV-sse tagasipöördumise järel vahistati ta 18. jaanuaril 1990 süüdistatuna korruptsioonis ja riigi raha raiskamises. 31. jaanuaril 1990 vabastati ta tervislikel põhjustel vahi alt. Hermann Axen uni-protokolle.de Axen, Hermann * 6.3.1916, † 15.2.1992 : Mitglied des Politbüros des ZK der SED Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur Hermann Axen, geb. 6. März 1916 Leipzig gest. 15. Februar 1992 Chronik der Wende
Tallinna SÜ Esta

Esta Tallinn oli Tallinnas asuv endine Eesti jalgpalliklubi. Klubi sai Eesti meistrivõistlustel 1938. aastal 2. koha ja 1940. aastal 3. koha.
Tallinna JK Dokker

Tallinna JK Dokker oli[küsitav] Tallinnas asuv endine Eesti jalgpalliklubi. Klubi sai hooajal 1997/98 Esiliigas 3. koha.
Tallinna SK Siirius

Tallinna SK Siirius oli Tallinnas asuv endine Eesti jalgpalliklubi. Klubi võitis Eesti meistrivõistlustel 1926. aastal 3. koha.
Põhja-Iirimaa

Põhja-Iirimaa (inglise keeles Northern Ireland, iiri keeles Tuaisceart Éireann; ka Ulster) on Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigi piirkond Iirimaa saare kirdeosas. Hõlmab enamiku ajaloolisest Ulsterist. Põhja-Iirimaa halduskeskus on laevaehituse poolest tuntud Belfasti linn. Põhja-Iirimaal ametlikku lippu ei ole, kasutatakse Suurbritannia lippu. Alates 3. veebruarist 2024 on Põhja-Iirimaa esimene minister Michelle O'Neill. Põhja-Iirimaa rahvastik on pidevalt kasvanud alates 1978. aastast. 2011. aastal oli see 1,8 miljonit. 98,2% elanikest olid valgenahalised (europiidid). Usuliselt kuuluvuselt olid 2011. aastal 41,6% elanikest protestandid või muud mittekatoliiklikud kristlased, 40,8% katoliiklased ja 16,9% mitteusklikud. 2011. aasta rahvaloendusel määratlesid Põhja-Iirimaa elanikud oma rahvuslikku identiteeti järgmiselt: Peaaegu kõik Põhja-Iirimaa elanikud räägivad emakeelena inglise keelt. 2011. aasta rahvaloenduse andmeil oskasid 11% elanikest mingil määral ka iiri keelt. 1999. aastal läbi viidud uuringu järgi oli 1% Põhja-Iirimaa elanike kodune keel iiri keel. 2% elanikest oskab šoti keele Ulsteri murret. Põhja-Iirimaa jalgpallikoondis Põhja-Iirimaa lipp Põhja-Iirimaa konflikt Kuninglik Ulsteri politseijõud Põhja-Iirimaa politseiteenistus http://www.legislation.gov.uk/nisr/2000/347/contents/made Põhja-Iirimaa valitsusportaal Suurbritannia Põhja-Iiri asjade ministeerium May 6, 20222:26 PM GMT+3, By Amanda Ferguson, Sinn Fein eyes historic Northern Ireland election win
Walesi prints

Walesi prints, mis algselt tähendas Walesi vürsti ehk valitsejat (kõmri keeles Tywysog Cymru), on tiitel, mille saab Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi (enne seda ka Suurbritannia kuningriigi ja enne seda Inglismaa kuningriigi) troonipärimisjärjekorras esimene troonipärija. Kuni 8. septembrini 2022 kandis Walesi printsi tiitlit kuninganna Elizabeth II poeg prints Charles (Šotimaal kasutas prints Charles selle asemel Šotimaa troonipärija tiitlit Rothesay hertsog), pärast kuninganna surma ja Charlesi troonile saamist andis ta tiitli oma vanemale pojale Williamile. Walesi printsi tiitli ajalugu ulatub tagasi 1301. aastasse, mil Inglismaa kuningas Edward I vallutas Walesi ja andis selle tiitli oma pojale prints Edwardile (hilisem Inglismaa kuningas Edward II). Walesi printsi tiitli saab vaid vahetu troonipärija. Walesi printsi tiitel ei kandu uuele pärijale automaatselt ei sünni ega vanema trooniletõusu korral – prints Charles sai automaatselt Cornwalli hertsogiks 1952. aastal, kuid Walesi printsiks sai ta eraldi seadusega alles 1958. aastal. Walesi printsi abikaasa saab Walesi printsessi tiitli. Kuna Walesi printsessi tiitel ei ole sünnipärane, võib selle kasutamise õigusest, näiteks lahutuse korral, ka ilma jääda. Praeguse kuninga Charles III abikaasa Camilla otsustas Walesi printsessi tiitlit mitte kasutada, kuna see oli tugevalt seotud prints Charlesi esimese abikaasa, Walesi printsessi Dianaga (inglise keeles ei ole õige öelda "printsess Diana", kuna printsessitiitel saadakse ainult sünnipäraselt), ning kandis Cornwalli hertsoginna tiitlit (Charles oli ühtlasi Cornwalli hertsog). Walesi printsi ja Walesi printsessi poole pöördumisel kasutatakse kõnetlusvormelit "Teie Kuninglik Kõrgus" ("Your Royal Highness"). Walesi Printsi saar (nimetatud Walesi printsi, tulevase kuninga Edward VII järgi) Lauri Vahtre. Abielu, mis sõlmiti muinasjutus. Postimees, 28. juuli 2006
Pärnu Kalevi Jalgpalliklubi

Pärnu Kalevi Jalgpalliklubi (lühemalt Pärnu Kalev) oli Pärnus asuv endine Eesti jalgpalliklubi. Klubi eksisteeris aastani 1993. Aastal 1942 võitis klubi Eesti jalgpalli karikavõistlustel 2. koha. Pärnu JK (asutatud 1989)
Naiste Balti liiga (korvpall)

Eesti ja Läti naiste korvpalliliiga kohta vaata artiklit Eesti-Läti Ühisliiga. Naiste võrkpalliliiga kohta vaata artiklit Naiste Balti liiga (võrkpall). Naiste jalgpalliliiga kohta vaata artiklit Naiste Balti liiga (jalgpall). Naiste Balti liiga (inglise keeles Baltic Women's Basketball League, lühend BWBL) on Balti riikide ning teiste Põhja- ja Ida-Euroopa riikide ühine korvpalliliiga, mis on asutatud 19. mail 1994. Liigale vastav meeste liiga on Baltic Basketball League. 2017/18 hooajal osalesid liigas naiskonnad Valgevenest, Venemaalt ja Leedust. Varem on liigas mänginud ka naiskonnad Eestist, Kasahstanist, Lätist, Moldovast, Norrast, Poolast, Rootsist, Soomest, Ukrainast ja Usbekistanist. Eesti naiskondadest on liigas mänginud Audentes Tallinn, Tooted Tallinn, TPÜ-ELK ja FCR Media/Rapla. Baltic Basketball League "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. juuli 2020. Vaadatud 6. aprillil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Koduleht
John de Lancie

John Sherwood de Lancie, Jr. (sündinud 20. märtsil 1948 Philadelphiais) on Ameerika Ühendriikide näitleja, lavastaja, kirjanik ja muusik. Tema tuntumaks rolliks on Q telesarjades "Star Trek: Uus põlvkond" (1987–praeguseni), "Star Trek: Süvakosmos 9" (1993–1999) ja "Star Trek: Voyager" (1995–2001) ning Discordi ('Ebakõla') häälena telesarjas "My Little Pony: Friendship Is Magic" (2010–praeguseni). Ta on kaasa teinud ka telesarjades "Tähevärav SG-1" (1997–2007) Frank Simmonsina ja "Halvale teele" (2008–2013) Donald Margolisena. IMDb link puudub John de Lancie andmekogus IMDb (inglise)