laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Saarloosi huntkoer

Saarloosi huntkoer on Hollandist pärinev koeratõug. Tõug on saanud nime hollandi koeraaretaja Leendert Saarloosi järgi, kes huntkoera XX sajandil aretas. Koeratõu aretamisel ristati saksa lambakoera hundiga (Canis lupus lupus). FCI tunnustas tõugu 1975. aastal. Saarloosi huntkoer on sõnakuulelik koer, peremehele ustav ja kergesti koolitatav. Iseloomult on huntkoer pisut metsik, kuid see-eest iseseisev. Pildid "SAARLOOSWOLFHOND" (PDF) (inglise). FCI. Vaadatud 30.08.2017. "Saarloosi huntkoer". www.koer.ee. Vaadatud 30.08.2017.  Saarloosi huntkoer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Saarloosi huntkoer koer.ee saidil
Johannes Hiiemets

Johannes Hiiemets (3. detsember 1904 Narva – 24. aprill 1942 Venemaa Gorki oblasti Semjonovi rajoon) oli Eesti haridustegelane, kirikuõpetaja ja kirjamees.[viide?] Ta sündis Narvas raamatukaupmehe ja vennastekoguduse jutlustaja Jakob Hiiemetsa pojana. Õppinud Mustvee alg- ja täienduskoolis, läks ta 16-aastaselt pärast vanemate vaesumist Tallinna ja sai Lutheri vabrikusse lihttööliseks. Edasi töötas ta eri kontorites ja sõjaministeeriumi arhiivis ametnikuna ning lõpetas töö kõrvalt õppides 1924. aastal õhtukooli, kuid haigestus siis. [viide?] 1925. aasta sügisel astus Hiiemets Tartu Ülikooli usuteaduskonda ja oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. Alates teisest kursusest oli ta ametis EELK Avinurme koguduses jutlustaja ja asjaajajana. 1927 laulatati ta Marta Suurega, neil sündis neli last.[viide?] Lõpetanud 1929 ülikooli, sooritas ta sügisel vajalikud õpetajaameti eksamid ja määrati prooviaastaks Palamusele. Elama asus ta Väike-Maarjasse, kus hakkas kohalikus gümnaasiumis tööle usu- ja ajalooõpetajana.[viide?] Jaanuaris 1930 valiti Johannes Hiiemets EELK Väike-Maarja koguduse õpetajaks, ajutiselt 1. juulist 1936 31. detsembrini 1937 oli ta Rõuge koguduse pastor.[viide?] 1932. aastal omandas õpetaja Hiiemets uurimuse «Torma kihelkonna ajalugu» eest magistrikraadi ning jaanuaris 1937 kinnitati ta edasiõppijaks usuteaduskonna kirikuloo õppetooli juurde.[viide?] Sel ajal avaldas ta mitu raamatut pühakutest, märtritest ja kirikuisadest: «Aurelius Augustinus» (1935), «Assissi Franciscus», «Thascius Caecilus Cyprianus» (mõlemad 1937), «Martin Luther» (1939), «Taeva Jaan. Lugu vana-Roosa prohvetist» (1937) ja kirikuloost «Õpetaja Quandti rasked päevad» (autori kirjastus, 1940) ning romaani "Õige vaim" (1939). 1. jaanuaril 1941 vabastati Hiiemets omal soovil Väike-Maarja õpetaja kohalt.[viide?] Ta kolis perega Tartusse, kus töötas sanitaar-epidemioloogiajaamas instruktorina, kuni vangistati kommunistlike võimude poolt 27. juunil. Doktoritöö jäi samal sügisel kaitsmata.[viide?] Tartu vanglast saadeti Johannes Hiiemets asumisele Kirovisse, kus talle tema 37. sünnipäeval 3. detsembril 1941 määrati karistus ning ta saadeti edasi lõuna suunas, kus hukati raske reumahaigena 24. aprillil 1942.[viide?]
Tomorrowland (festival)

Tomorrowland on elektroonilise muusika festival, mis toimub Boomis Belgias. Tomorrowland toimus esimest korda 2005. aastal ja pärast seda on saanud üheks maailma suurimaks festivaliks[viide?]. Tomorrowlandil osales 2017. aastal üle 400 000 inimese[viide?].
Emil Gilels

Emil Grigorjevitš Gilels (vene keeles Эмиль Григорьевич Гилельс; 19. oktoober (vkj 6. oktoober) 1916 Odessa, Hersoni kubermang – 14. oktoober 1985 Moskva) oli Nõukogude Liidu pianist ja muusikapedagoog, professor, NSV Liidu rahvakunstnik. Ta lõpetas 1930. aastal Odessa muusika-teatritehnikumi ja 1935. aastal Odessa konservatooriumi. Aastatel 1935–1938 täiendas ta end Moskva konservatooriumi juures asuvas kõrgema kunstimeisterlikkuse koolis Heinrich Neuhausi käe all. 16-aastaselt võitis ta Moskvas Üleliidulise muusikasolistide konkursi. 1930. aastate teisel poolel saavutas rahvusvahelist edu muusikakonkurssidel – 1936. aastal Viinis pianistide konkursil sai teise koha ja 1938. aastal Brüsselis Ysaÿe muusikakonkursil pälvis esikoha. Ta oli alates 1938. aastast Moskva Riikliku Akadeemilise Filharmoonia solist. Aastatel 1938–1974 töötas ta ühtlasi muusikapedagoogina Tšaikovski-nimelises Moskva Riiklikus Konservatooriumis (1952. aastast professor). 1945. aastast andis ta kontserte paljudes riikides, sealhulgas Itaalias, Prantsusmaal, Suurbritannias, USA-s (1955) ja Jaapanis. 1933 – Üleliidulise muusikasolistide konkursi laureaat 1936 – Viini rahvusvahelise pianistide konkursi teine koht 1938 – Ysaÿe rahvusvahelise muusikakonkursi laureaat 1946 – Stalini preemia 1947 – Vene NFSV teeneline kunstitegelane 1962 – Lenini preemia 1954 – NSV Liidu rahvakunstnik 1980 – valiti Accademia Nazionale di Santa Cecilia auakadeemikuks Ka tema esimene abikaasa Roza Tamarkina (1920–1950) ja tütar Jelena Gilels (1948–1996) olid pianistid. Õde Jelizaveta Gilels ja õemees Leonid Kogan olid viiuldajad. Гилельс Эмиль Григорьевич. musenc.ru Эмиль Григорьевич Гилельс. belcanto.ru Игры классиков. tvkultura.ru
Álvaro Soler

Álvaro Tauchert Soler (sündinud 9. jaanuaril 1991 Barcelonas) on Hispaania-Saksa poplaulja. Üle Euroopa sai tuntuks ta esimene hitt "El Mismo Sol" 2015. aastal. 15. aprillil 2016 tuli välja tema uus singel "Sofia", mis sai üle maailma tuntuks. Mõlemad laulud pärinevad tema debüütsooloalbumilt "Eterno agosto", mis ilmus 2015. aasta augustis. "Eterno agosto" (2015) "Mar de colores" (2018) "Magia" (2021)
Mendelejevsk

Mendelejevsk on linn Venemaa Tatarstani Vabariigis, Mendelejevski rajooni keskus. Asub Tatarstani idaosas, 238 km pealinnast Kaasanist idas Kama paremal kaldal. Asula tekkis 1868. aastal keemiatehase juurde Bondjužski külana. 1928 sai aleviks. 1967 sai linnaõigused ja nime Mendelejevsk Dmitri Mendelejevi auks. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel olid 51,4% linnaelanikest tatarlased, 39% venelased, 3,1% udmurdid ja 3% marid. Linnas on arenenud keemiatööstus. http://mendeleevsk.tatarstan.ru
Sudogda rajoon

Sudogda rajoon (vene keeles Судогодский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti keskosas. Rajooni keskus on Sudogda linn. Rajoon piirneb põhjas Kameškovo rajooniga, kirdes Kovrovi rajooniga, idas Selivanovo rajooniga, lõunas Guss-Hrustalnõi rajooniga, läänes Sobinka rajooniga ja edelas Suzdali rajooniga. Rajooni pindala on 2300 km². Elanike arv oli 2012. aastal 40 917, 2009. aastal 41 137 ja 2002. aastal 44 429. Sudogda rajoonis on 205 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Sudogda linna) ja kuue külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsaim jõgi on Sudogda jõgi. Q126684906
Biarmia

Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Biarmia (täpsustus). Biarmia või Bjarmia (ka Bjarmaland) on viikingiaegsetes saagades ja keskaja geograafias mainitud soome-ugri ajalooline piirkond, mis võis paikneda Valge mere lõunarannal ja Dvina jõe kallastel. Selle nimi tuleneb arvatavasti soome-ugri sõnast perm, mis tähendab "põrand".[viide?] Ottar Hålogalandist Ану-Реэт Хаузенберг. РЕШЕНА ЛИ ЗАГАДКА БИАРМИИ? // Материалы по археологии Европейского Северо-Востока. Вып. 14. - 1995. Bjarmia (norge.ru)
Guss-Hrustalnõi rajoon

Guss-Hrustalnõi rajoon (vene keeles Гусь-Хрустальный район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti keskosas. Rajooni keskus on Guss-Hrustalnõi linn (ei kuulu Guss-Hrustalnõi rajooni koosseisu). Rajoon piirneb põhjas Sudogda rajooniga, kirdes Selivanovo rajooniga, idas Melenki rajooniga, lõunas Rjazani oblastiga, läänes Moskva oblastiga ja loodes Sobinka rajooniga. Rajooni pindala on 4300 km². Elanike arv oli 2012. aastal 43 819, 2009. aastal 44 775 ja 2002. aastal 50 813. Guss-Hrustalnõi rajoonis on 184 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Kurlovo linna) ja kolmeteistkümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Guss, Kolp, Poll ja Puža. Q126684906
Selivanovo rajoon

Selivanovo rajoon (vene keeles Селивановский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti idaosas. Rajooni keskus on Krasnaja Gorbatka alev. Rajoon piirneb põhjas Vjazniki rajooniga, idas Muromi rajooniga, lõunas Melenki rajooniga, edelas Guss-Hrustalnõi rajooniga, läänes Sudogda rajooniga ja loodes Kovrovi rajooniga. Rajooni pindala on 1388 km². Elanike arv oli 2012. aastal 18 439, 2009. aastal 19 105 ja 2002. aastal 21 330. Selivanovo rajoonis on 184 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Krasnaja Gorbatka) ja nelja külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma ja Ušna. Q126684906
New York Tribune Building

The New York Tribune Building oli 18-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asus Lower Manhattani ärikeskuse südames Park Row' ääres aadressil 154 Printing House Square: Nassau Streeti ja Spruce Streeti nurgal, New Yorgi raekoja läheduses. See oli tänapäevaks tegevuse lõpetanud ajalehe New-York Tribune peakontor. See oli üks esimesi liftiga kõrghooneid. Hoone lammutati linna moderniseerimise käigus 1966. aastal, et teha ruumi uuele kõrghoonele 1 Pace Plaza. Algselt 9-korruseline Richard Morris Hunti projekteeritud historitsistlik hoone koos kellatorniga valmis aastal 1875. Aastatel 1903–1905 ehitati sellele arhitektuuribüroo D'Oench & Yost ja arhitekt L. Thouyardi projekti järgi 9 korrust peale – nii saavutas see oma 79-meetrise kõrguse. Hoone väline stiil koos kellatorniga säilis, kuid kõrgendatud kujul. See asus teiste ajalehetoimetuste peakontorite maja New York World Buildingu (samuti lammutatud) ja New York Times Buildingu vahel. New York Tribune Buildingu hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Ernst Laas

Ernst Laas (16. juuni 1837 Fürstenwalde, Brandenburg, Preisimaa – 25. juuli 1885 Straßburg, Saksamaa (nüüd Strasbourg, Prantsusmaa)) oli saksa filosoof. Ta õppis Berliinis Friedrich Adolf Trendelenburgi käe all teoloogiat ja filosoofiat. Sai Strasbourgi Ülikoolis filosoofiaprofessoriks. Oma teoses "Kants Analogien der Erfahrung" (1876) kritiseeris ta Immanuel Kanti transtsendentalistlikku filosoofiat. Tema peateoseks oli "Idealismus und Positivismus", mis ilmus kolmes köites aastatel 1879–1884.
Ameerika rebasehagijas

Ameerika rebasehagijas on Ameerika Ühendriikidest pärinev koeratõug. "Ameerika rebasehagijas" (PDF). Eesti Kennelliit. Vaadatud 30.08.2017. Kilpatrick, James J (01.08.1968). "White Ella Runs Again". The Tuscaloosa News. Lk 4. Vaadatud 12.01.2011.  Ameerika rebasehagijas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ameerika rebasehagijas koer.ee saidil
New York Times Building (41 Park Row)

The New York Times Building on 16-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asub Lower Manhattani ärikeskuse südames, aadressil 41 Park Row, New Yorgi raekoja läheduses. See oli aastatel 1889–1903 ajalehe The New York Times toimetuse peakontor. See on ainuke säilinud kõrghoone kunagisest ajalehetoimetuste peakontorite rivist Park Row kvartalis, mis oli 19. sajandi uudiste epitsenter. 1955. aastal lammutati linna moderniseerimise käigus lähedal asunud New York World Building ning 1966. aastal New York Tribune Building. 57 meetri kõrgune hoone valmis arhitekt George Browne Posti projekti järgi historitsistlikus uusromaani stiilis 1889. aastal. Ajaleht kolis aastal 1903 uude asukohta Times Square'il. Hoone ostis 1951. aastal ülikool Pace University, kes on seda kasutanud klassiruumide ja kontorina. 1999. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark). New York Times Building hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Fürstenwalde

Fürstenwalde on linn Saksamaal Brandenburgi liidumaal. Bevölkerungsentwicklung und Flächen der kreisfreien Städte Landkreise und Gemeinden im Land Brandenburg - 2017, vaadatud 10.03.2019. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Marvelė

Marvelė on Kaunase linnaosa, mis asub linna lääneosas Aleksotase valla territooriumil Nemunase kaldal. Marvelė piirneb idas Aleksotasega, üle Nemunase viib sild Veršvaisse. Marvelė liideti Kaunasega osaliselt aastal 1926, osaliselt aga aastal 1946. Aastal 1951 sai linanosa omale raamatukogu. Aastal 2014 rajati sinna Kaunase kaubasadam Marvelė läänepoolseim osa kannab nime Marva. Seal asub Marvelė ehk Marva mõisa hoonetekompleks, ka paiknevad seal Kaunase veepuhastusjaam ja hobusetallid. Marva idapiiriks on Via Baltica, mis ühendab Marvelėt Vilijampolė vallaga. Marva läänepoolseimas otsas Via Baltica ääres asub Marvelė linnamägi. See on 17–20 meetri kõrgune küngas, mis oli kasutusel teise aastatuhande algul. See on nelinurkse põhiplaaniga, 13 meetrit pikk ja 7 meetrit lai. Selle ligipääsutee asus lõunaküljel, tee-ehitus on seda osaliselt rikkunud. Linnuse all Nemunase orus asub samast ajast pärit ühe hektari suurune aastal 1986 uuritud muinasasula. Marvelės asub ka muistne kalmistu, mis on pindalalt Baltimaade suurim. Sealsete kalmete kogupindala on 58 995 m², kalmistu on aastast 1912 muinsuskaitse all. Kalmistu koosneb kahest kalmete rühmast. Kalmete uuringud kestsid vahemikus 1991–2006. Kalmed olid kasutusel II–XII sajandil. Matusekombed varieeruvad läbi aegade, kalmetes on nii laibamatuseid kui ka põletusmatuseid. Mõned hauad olid hauapanusteta, teised olid ohtrate hauapanustega. Kokku oli kalmistule maetud vähemalt 1500 inimest. Lisaks inimestele maeti sinna ka hobuseid – kalmetest leiti ligi 300 hobusehauda (mujalt Leedust on neid teada vaid üksikuid). Märkimisväärne on asjaolu, et kuigi kalmistu oli kasutusel sajandeid, ei kattunud seal mitte ühtegi hauda. Marva Veepuhastusjaam Linnamägi Miesto pakraštyje – įdomus atradimas Nerijus Povilaitis „Marvelės kapinynas“. Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. „Marvelės kapinynas II“. Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registras. Mindaugas Bertašius. Marvelė. Vidurio Lietuvos aukštaičių II-XII a. kapinynas. – 2005. – 296 lk. ISBN 9955-9827-0-5
Park Row Building

Park Row Building (teatud ka kui Ivins Syndicate Building) on 30-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asub Lower Manhattani ärikeskuse südames, aadressil 15 Park Row. See oli aastatel 1899–1908 maailma kõrgeim hoone, mis oli ühtlasi üks esimesi, mida kutsuti pilvelõhkujaks. 119,2-meetri kõrgune terasstruktuuriga ja kaksikkuplitega hoone valmis arhitekt Robert Henderson Robertsoni kavandite järgi isepärases beaux-arts'i stiilis 1899. aastal. 1999. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark). 2005. aastal kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places). Varajased pilvelõhkujad 25 Park Row Park Row Building hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Tirkiliškiai mõis

Tirkiliškiai mõis (leedu Tirkiliškių dvaras) on endine mõis Leedus Kaunases Aleksotase vallas Kazliškiai linnaosas. Mõisa peahoone asub aadressil Kalvarijos g. 72, praktiliselt asub see linna piiril. Mõis rajati XX sajandi alguses. Aastal 1928 ostis selle Leedu jurist ja poliitik Martynas Yčas. Tänapäeval on mõisakompleksi ümbrusse kerkinud arvukalt eramuid. Säilinud on mõisa kahekorruseline puidust peahoone, samuti ka selle teine eluhoone, mõisa tall-tõllakuur, saun, pruulikoda ja ait. Alles on ka mõisa tiik. Mitmed mõisakompleksi kuulunud hooned on hiljem ümber ehitatud. Hävinud on mõisa teenijatemaja, laut ja sepikoda. Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (leedu keeles) Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiskeem (leedu keeles) Mõis Kaunase keskraamatukogu kodulehel (leedu keeles)
Arktika Riiklik Kunstide ja Kultuuri Instituut

Arktika Riiklik Kunstide ja Kultuuri Instituut (vene keeles Арктический государственный институт искусств и культуры) on kõrgkool Sahha Vabariigi pealinnas Jakutskis, üks Venemaa kultuuriministeeriumi valitsemisalas olevast 48 kõrgkoolist. Instituut asutati 2000. aastal. Instituudi loomisel osalesid mitmed Sahha vabariigi tuntud kunsti- ja kultuuritegelased, sealhulgas Andrei Borissov, Artur Vassiljev, Aja Jakovleva, Albina Borissova-Kõtškina, Stepanida Borissova, Jefim Stepanov, Konstantin Mamontov ja Juri Spiridonov. Instituut asub Jakutskis aadressil Ordžonikidze 4. Instituudi rektor on 2008. aastast dotsent Sargõlana Ignatjeva. Prorektor teadusuuringute ja rahvusvahelise tegevuse alal on filosoofiadoktor, professor Juri Kitov. Instituudis õpib päevases ja kaugõppes üle 900 üliõpilase; nende seas on üliõpilasi väljastpoolt Sahhat – Hakassiast, Tõvast, Altai Vabariigist, Amuuri oblastist, Irkutski oblastist, Krasnojarski krai Evengi rajoonist ja Taimõri Dolgaani-Neenetsi rajoonist ning Kamtšatka krai Korjaki ringkonnast. Lühiajalisel stažeerimisel käivad seal üliõpilased välismaa kõrgkoolidest, mis kuuluvad Arktika Ülikooli liikmete hulka. Instituudis puuduvad teaduskonnad. Instituudis on 9 kateedrit: Rahvakunstikateeder Kunstiteaduse kateeder Muusikakateeder Teatrikunstikateeder Kultuurimänedžmendi kateeder Maalikunsti ja graafika kateeder Raamatukogunduse ja humanitaarainete kateeder Arktika rahvaste disaini ja dekoratiiv-rakenduskunsti kateeder Informaatikakateeder Angelina Lukina, kunstiteaduste doktor, professor Juri Šeikin, kunstiteaduste doktor, professor Zinaida Ivanova-Unarova, kunstiteaduse kateedri professor Oksana Dobžanskaja, kunstiteaduste doktor, professor Varvara Jakovleva, muusikakunsti kateedri professor Jefim Stepanov, teatrikunsti kateedri dotsent ja juhataja Stepanida Borissova, teatrikunsti kateedri dotsent Uljana Borissova, sotsiaalteaduste doktor, professor Tuiaara Šapošnikova, maalikunsti ja graafika kateedri dotsent ja juhataja Marija Rahlejeva, maalikunsti ja graafika kateedri professor Artur Vassiljev, maalikunsti ja graafika kateedri dotsent Konstantin Mamontov, Arktika rahvaste disaini ja dekoratiiv-rakenduskunsti kateedri professor Основные сведения. agiki.ru Институт сегодня. agiki.ru Арктический государственный институт искусств и культуры. yakutsk.ucheba.ru Ректорат. agiki.ru Koduleht. agiki.ru
Muromi rajoon

Muromi rajoon (vene keeles Муромский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti idaosas. Rajooni keskus on Muromi linn (ei kuulu Muromi rajooni koosseisu). Rajoon piirneb põhjas Gorohhovetsi rajooniga, idas Nižni Novgorodi oblastiga, lõunas Melenki rajooniga, läänes Selivanovo rajooniga ja loodes Vjazniki rajooniga. Rajooni pindala on 1050 km². Elanike arv oli 2012. aastal 16 305, 2009. aastal 24 744 ja 2002. aastal 26 382. Muromi rajoonis on 90 asulat, mis kuuluvad kahe külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Oka, Ušna, Motra ja Ilevna. Q126684906
Arteesia hagijas

Arteesia hagijas on Prantsusmaalt pärinev koeratõug. Tõug on saanud nime endise Põhja-Prantsusmaa provintsi Artois' (hollandi keeles Artesië) järgi. "Arteesia hagijas" (PDF). Eesti Kennelliit. Vaadatud 30.08.2017.  Arteesia hagijas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Arteesia hagijas koer.ee saidil
St. Paul Building

St. Paul Building oli 26-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asus Lower Manhattani ärikeskuse südames Broadway ja Ann Streeti nurgal. Hoone sai nime üle tänava asunud kabeli St. Paul's Chapel järgi ning see oli oma aja üks kõrgeimaid hooneid. Aastatel 1895–1898 valminud 96 meetri kõrguse ehitise projekteeris arhitekt George Browne Post historitsistlikus uusklassitsistlikus joonia stiilis. See lammutati ilma avaliku tähelepanuta linna moderniseerimise käigus 1958. aastal, et teha ruumi Western Electric Buildingule. St. Paul Buildingu hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Langensalza medal

Langensalza medal on 30. juunil 1866 Hannoveri kuninga Georg V asutatud mälestusmedal, mida anti Langensalza lahingus (27. juunil 1866) osalenutele.
George B. Post

George Browne Post (15. detsember 1837 Manhattan New Yorgi osariik – 28. november 1913 Bernardsville New Jersey osariik) oli Ameerika Ühendriikide teenekas arhitekt, kes väljaõppinult viljeles beaux-arts'i traditsiooni uusbarokis. Mitmed tema kõige iseloomulikumad projektid oli tehtud ärihoonetele, mille uuenenud nõudmised muutsid traditsioonilisi disainilahendusi. Paljud tema valminud ehitistest on tänapäevaks lammutatud, kuna asusid New Yorgi ja teiste linnade kinnisvaraliselt pidevalt arenevates piirkondades ehk ärikeskustes ning olid moderniseerimise käigus likvideeritavad. Mõned tema nüüdseks kadunud hooned olid ajastutruud eeskujud ja maamärgid. Tema kaheksakorruseline Equitable Life Assurance Society hoone (1868–1870) oli esimene büroohoone, mis oli mõeldud liftide kasutamiseks. Lower Manhattani tänavas Dey Streetis asunud Western Union Telegraph Building (1872–1875) oli esimene 10-korruseline büroohoone, tulevastele kõrghoonetele eelkäijaks. New York World Building (1889–1890) oli mõnda aega kõrgeim hoone New Yorgis. Samuti projekteeris ta silmapaistvaid avalikke ja poolavalikke hooneid, mille hulka kuuluvad näiteks New York Stock Exchange Building, Bronx Borough Hall ja Wisconsini osariigi kapitoolium. Ta oli Ameerika Arhitektide Instituudi VI president aastail 1896–1899, pälvides selle kuldmedali aastal 1911. Historitsism
Rojā Chamankār

Rojā Chamankār (pärsia keeles روجا چمنکار‎‎; sündinud 20. mail 1981 Borāzjānis Būshehri provintsis Lõuna-Iraanis) on pärsia luuletaja, näitekirjanik, filmitegija ja tõlkija. Enne näitekirjanduse erialal magistrikraadi omandamist õppis Rojā Chamankār Teherani ülikoolis filmikunsti. 2010. aastal jätkas ta õpinguid Prantsusmaal Strasbourgis, kaitses filosoofia doktorikraadi kaasaegses pärsia kirjanduses ja magistrikraadi filmikunsti alal. Tema esimesed luuletused, mis avaldati Shīrāzis, olid kirjutatud 11-aastaselt. Tema esimene luulekogu "Tu es allée m'apporter un peu de Sud" ilmus 2001. aastal. 2014. aastal ilmus järgmine luulekogu "J'étais toujours une porte ouverte à l'errance", mis sai pealkirja samanimelise luuletuse järgi. 2011. aastal autasustas Iraani kultuuriministeerium teda Qaysar Aminpouri auhinnaga noore poeedi kategoorias. Valikut kritiseeris avalik meedia, eriti Fars News. Samal aastal andsid ühing Minuscule ja ajakirja Cyclocosmia toimetaja Prantsusmaal Chamankāri tõlgitud luuletustest välja kogumiku "Mes souffles coupés par le milieu". 2014. aastal tõlkis ta Henri Meschonnici luulekogu "De Silence en Silence" pärsia keelde, teose avaldas kirjastus Cheshmeh. 2015. aastal ilmus pärsia-prantsuse kakskeelne kogumik "Je ressemble à une noire", mille avaldas Bruno Doucey. 2005. aastal osales ta rahvusvahelisel prantsuse luule festivalil Pariisis ja Nantes'is ning sellest ajast alates on teda kutsutud paljudele luulefestivalidele, näiteks Göteborgi, Viini, Pariisi, Strasbourgi ja Nantes'i. Samal aastal osales ta ka Val-de-Marne'i festivalil ning 2013. aastal Voix vives de Méditerranée en Méditerranée festivalil Sète'i linnas. Tema luuletusi on ilmunud Iraani ajalehtedes ja ajakirjades. Ta on teinud ka ühe filmi ning tutvustanud Iraanis laste telesaateid.
Elektrik (ajakiri)

Elektrik oli elektrotehniline ajakiri, mida andis välja Tallinna Elektrikute Ühing aastail 1935–1937. Ajakirja vastutav toimetaja oli Oskar Gerber. Ajakirja ilmumissagedus oli 6 korda aastas, kokku ilmus 14 numbrit. Elektrik : elektrotehniline ajakiri Eesti rahvusbibliograafia
Ain Kull

Ain Kull (sündinud 1973) on eesti geograaf (PhD). Tema uurimisvaldkonnad on tuulekliima ja -energeetika, kliima mõju aineringetele ja sotsiaal-majanduslikele protsessidele. 2023 Tartu Ülikooli aumärk "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 27. oktoobril 2023.
Gorohhovetsi rajoon

Gorohhovetsi rajoon (vene keeles Гороховецкий район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti idaosas. Rajooni keskus on Gorohhovetsi linn. Rajoon piirneb põhjas Ivanovo oblastiga, idas Nižni Novgorodi oblastiga, lõunas Muromi rajooniga ja läänes Vjazniki rajooniga. Rajooni pindala on 1487 km². Elanike arv oli 2012. aastal 22 739, 2009. aastal 23 109 ja 2002. aastal 25 832. Gorohhovetsi rajoonis on 146 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Gorohhovetsi linna) ja kolme külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Oka ja Kljazma. Q126684906