laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Bismarcki meri

Bismarcki meri on Vaikse ookeani osa Paapua Uus-Guineas. Edelas piirneb meri Uus-Guinea rannikuga, kagus ja kirdes Bismarcki saarestikuga ning põhjas Admiraliteedi saartega. Kagusse jääb Saalomoni meri, põhja Vaikse ookeani ala, mida eraldi mereks ei arvata. Bismarcki mere läänepunkt on Uus-Guinea rannikul olev Baudissini neem (142° O). Sealt kulgeb piir Wuvulu, Aua ja Manu saarele (viimane asub mere kirdepunktis), sealt läbi Peleluni saarte Hermiti saarele ja edasi Admiraliteedi saarte suurima saare Manuse saare läänetippu. Manusi idatipust kulgeb piir Lavongai ehk Uus-Hannoveri saareni ja sealt Uus-Iirimaa kirdetippu. Kagus piirneb Bismarcki meri Saalomoni merega. Nende piir algab Uus-Guineal olevalt Teliata neemelt (147° 24' O), kulgeb üle Vitjazi väina Umboi saare põhjatippu, sealt Uus-Britannia saare läänetippu, selle põhjarannikut mööda kuni kirderannikul oleva Kokopo linnani ja sealt mööda 4°50' lõunalaiust itta Uus-Iirimaa lõunatippu, mis on Bismarcki mere idapunkt.
YoungBloodZ

YoungBloodZ on Ameerika Ühendriikide räppbänd Georgia osariigist Atlantast. Bänd koosneb kahest liikmest J-Bo'st (Jeffrey Ray Grigsby, sünd 4. oktoobril 1977) ja Sean P-st (Sean Paul Joseph, sünd 7. märtsil 1979), enne oli küll Sean P esinejanimi Sean Paul, kuid muutis seda, kuna sama nime kandis reggae-laulja Sean Paul. Praeguseks ja ainukeseks plaadifirmaks on neil LaFace Records ning selle all on tulnud nende tuntumad hitid nagu "U-Way" (1999) ja "85 South" (2000). Kõige suuremaks hitiks sai aga 2003. aasta lugu "Damn", mis valmis koos Lil Jon'iga. See lugu jõudis Billboard Hot 100 edetabelis koguni neljandale kohale. See on ka ühtlasi YoungBloodZi kõige kõrgemaks kohaks. YoungBloodZi liikmed arreteeriti 1. juunil 2006 Atlantas koos paari oma kaaskonna mehega, kuna neid süüdistati relvade ja narkootikumide omamises. See oli nende meeste esimene arest. Kõik süüdistused võeti aga hiljem tagasi. "Against Da Grain" Välja antud: 12. oktoobril 1999 Edetabeli koht: 92., räpp USA-s müüdud: 299 000 eksemplari Singlid: "U-Way", "85/Billy Dee", "Shake Em' Off" "Drankin' Patnaz" Välja antud: 26. augustil 2003 Edetabeli koht: 5., räpp USA-s müüdud: 660 000 eksemplari Singlid: "Damn!" ,"Lean Low", "Cadillac Pimpin'" "Ev'rybody Know" Me Välja antud: 13. detsembril 2005 Edetabeli koht: USA-s müüdud: 200 000 eksemplari Singlid: "Presidential" ,"Chop Chop" "Still Grippin' Tha Grain: The Best Of" Välja antud: 21. novembril 2006 Edetabeli koht: USA-s müüdud: Singlid: "Bad Influence" Välja antud: 2008 Edetabeli koht: USA-s müüdud: Singlid: "Ridin' Thru Atlanta" Koduleht
Už (Dnepr)

Už ehk Uša (ukraina keeles Уж või Уша) on jõgi Polesje lääneosas, Prõpjatsi parempoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 256 km, sellest 159 km asub Žitomõri oblastis ja 97 km Kiievi oblastis. Jõe valgla pindala on 8080 km². Jõe lang on 0,47 m/km. Už saab alguse Žitomõri oblastis Žitomõrist loodes ja Novograd-Volõnskist idas. Ta voolab algul põhja, aga enne Jablunetsi pöördub kirdesse. Ta voolab läbi Korosteni ja pöördub pärast seda itta. Narodõtšis suubub temasse vasakult Žeriv ja varsti pärast seda samuti vasakult Norõn. Seejärel ületab ta Kiievi oblasti piiri. Už suubub Kiievi veehoidlasse 28 km kaugusel Prõpjatsi suudmest. Už on käänuline ja haruline. Jõeoru laius on 1–7 km, jõesängi laius 5–40 m. Už kattub jääga detsembris, jää sulab märtsi lõpus. Pärast Tšornobõli katastroofi asub Už täies ulatuses maa-alal, kus radiatsioon ületab lubatu piirid. Suur maailma atlas, lk. 70
Pensionifond

Pensionifond on vara kogum, mis on kogutud eesmärgiga tagada fondis osalevatele isikutele sissetulek pensionieas või töövõimetuse korral. Fondidesse sissemakseid tegevad inimesed koguvad endale ise pensioni. Isikliku osaluse suurust pensionifondis kajastavad pensionifondi osakud. Pensionifondid jagunevad kohustuslikeks ja vabatahtlikeks. Eesti pensionisüsteemis on kohustusliku kogumispensioni (teise samba) pensionifondid ja täiendava kogumispensioni (kolmanda samba) pensionifondid. Kogumispensioni fondid põhinevad eelfinantseerimisel. Pensionifondi haldab fondivalitseja, kes langetab investeerimisotsuseid, millistesse finantsinstrumentidesse (aktsiad, võlakirjad, hoiused jm) fondi vara investeerida, eesmärgiga fondi vara kasvatada. Pension Sotsiaalkindlustus Eesti Väärtpaberite Keskregister Meedias Liina Laks: "Häbi on: eestlased on Euroopa riikide seas kõige viletsamad" Äripäev, 23. oktoober 2018
Kögel

Kögel on Franz Xaver Kögeli poolt 1934. aastal rajatud ettevõte, mis on arenenud Euroopa üheks suurimaks haagiste, pealisehitiste ja poolhaagiste tootjaks. Kögel toodab üle 20 000 erineva haagise/poolhaagise aastas. Ettevõttes on umbes 1200 töötajat. Tänapäeval on firma ametlik nimi Kögel Trailer GmbH & Co.KG. 1. mail 1934 võttis Franz Xavier Kögel üle oma õpetaja Georg Schmidi töökoja Neu-Ulmis. Ta oli just õpipoisist meistriks saanud ja kuna 1934. aastal algas Saksamaal autobahnide ehitus, siis suurenes ka nõudlus erinevate transpordivahendite järele. Kögel tarnis allhanke korras tootjatele põrandaid ja muid koosteelemente. Kuna nõudmine aina kasvas, tuli tootmist laiendada. Mitme firma ühinemise järel muutus Kögel 1956. aastal käsitöökojast tehaseks, mis asus Ulmi lähedal Donautali tööstuspiirkonnas. Hakati tootma haagiseid ja poolhaagiseid. Samuti toodeti pealisehitisi mootorsõidukitele. 1968. aastal ostis Kögel täiendava tootmispinna Karlsdorfis (Kamag). Kamag tootis kuni 10 000-tonnise kandevõimega eriveokeid laevade ja muude raskete konstruktsioonide transpordiks. Näiteks toodeti veokeid NASA tellimusel kosmoselaevade transpordiks stardipaika. 1973. aastal ostis Kögel Bückeburgis Hannoveri lähedal firma Faka-Kannenberg Fahrzeugbau. Pärast Saksamaa taasühinemist 1991. aastal ostis Kögel tehase Werdaus, kus hakati tootma furgoone mootorsõidukitele ja hiljem ka külmikpoolhaagiseid. 1993. aastal ostis Kögel ära Tšehhi külmikhaagiste tootja Orlican, millest sai Kögeli allhankija. Samal aastal ostis Kögel ka konkurendi Kässbohrer Fahrzeugwerke AG Burtenbachis, kus asub nüüd Kögeli põhitootmine ja peakorter. On kõige modernsema tehnoloogiaga haagisetootja Euroopas.[viide?] Ainsana Euroopa haagisetootjatest kasutab Kögel haagiste raamide korrosioonikaitseks tsinkfosfaatimist (KTL Kathodische Tauchlackierung). See tehnoloogia tagab haagisele pikaajalise korrosioonikaitse. Kögel Fahrzeugwerke GmbH
Už

Už (ukraina keeles Уж, slovaki keeles Uh, ungari keeles Ung) on jõgi Taga-Karpaatias. Jõe nimi on tulnud sõnast Уж, mis mitmes slaavi keeles tähendab madu, näiteks vene keeles nastikut. Už algab Ukrainast Ida-Karpaatidest Taga-Karpaatia oblastist Veelahkmeaheliku jalamilt ja suubub Drahňovi küla lähedal vasakult Laboreci jõkke. Allika lähedal 889 m kõrgusel merepinnast asub Uži kuru, mida läbivad maantee ja raudtee. Jõgi voolab üldiselt edelasse ning läbib lähtest suudme poole minnes Velõki Bereznõi, Peretšini ja Užgorodi, siis keerab läände ja ületab Slovakkia piiri, enne suuet pöördub lõunasse. Jõe veed jõuavad lõpuks Bodrogi ja Tisza kaudu Doonausse ning sealt Musta merre.. Uži pikkus on 128 km (teistel andmetel 133 km), millest alumised 21 km on Slovakkias. Jõe valgla on 2791 km². Jõe langus on 7,2 m/km. Peamised lisajõed: parempoolne Rovin, vasakpoolsed Ug, Ljuta ja Turja. Äravool on 31,9 m³/s. Uži vett kasutatakse joogivee saamiseks ja põldude niisutamiseks. On arenenud kalandus. Jõel on kaks hüdroelektrijaama: Užgorodi HEJ ja Onokivtsi HEJ[küsitav]. Taga-Karpaatia oblasti keskus Užgorod on Uži järgi nimetatud. Suur maailma atlas, lk. 57, 70 "Turkuli turistide klubi koduleht" (vene keeles). Originaali arhiivikoopia seisuga 10. mai 2005. Vaadatud 25. juunil 2008.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Encyclopedia of Ukraine" (inglise keeles).{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Polesje

Polesje (valgevene Палессе; ukraina Полісся; poola Polesie) on ajalooline piirkond Põhja-Ukrainas ja Lõuna-Valgevenes ning osaliselt ka Poolas ja Venemaal, mis paikneb Ida-Euroopa lauskmaa lõunaosas Polesje madalikul. Polesje elanikke nimetatakse polištšukkideks. Kohalikud murded on üleminekud ukraina ja valgevene keelte vahel. Poola osas asutati 1990. aastal Polesje rahvuspark.
Jalakas (perekond)

Jalakas (Ulmus) on jalakaliste sugukonda kuuluvate mitmeaastaste heitlehiste ühekojaliste lehtpuude perekond. Eestis kasvab pärismaisena kaks selle perekonna liiki: Ulmus glabra – harilik jalakas Ulmus laevis – künnapuu Ilupuuna kasvatatakse veel: Ulmus minor – põldjalakas, harva metsistub Ulmus bergmanniana Ulmus bergmanniana var. bergmanniana Ulmus bergmanniana var. lasiophylla Ulmus boissieri Ulmus canescens Ulmus canescens var. africans Ulmus castaneifolia Ulmus changii Ulmus changii var. changii Ulmus changii var. kunmingensis Ulmus chenmoui Ulmus chumlia Ulmus davidiana Ulmus davidiana var. davidiana Ulmus elongata Ulmus gaussenii Ulmus glabra – harilik jalakas Ulmus glaucescens Ulmus glaucescens var. glaucescens Ulmus glaucescens var. lasiocarpa Ulmus harbinensis Ulmus ismaelis Ulmus japonica – Jaapani jalakas Ulmus laciniata – hõlmine jalakas Ulmus laciniata var. nikkoensis Ulmus lamellosa Ulmus lanceifolia Ulmus macrocarpa – suureviljaline jalakas Ulmus macrocarpa var. glabra Ulmus macrocarpa var. macrocarpa Ulmus mexicana Ulmus microcarpa Ulmus minor – põldjalakas Ulmus minor subsp. angustifolia ' Ulmus minor subsp. angustifolia var. goodyeri Ulmus minor var. cornubiensis – korni jalakas Ulmus minor'' subsp. ''minor'' Ulmus minor'' var. ''plotii Ulmus minor var. suberosa – korgijalakas Ulmus procera – inglise jalakas Ulmus prunifolia Ulmus rubra – punane jalakas Ulmus uyematsui Ulmus wallichiana ''Ulmus wallichiana'' subsp. ''wallichiana'' Ulmus wallichiana subsp. xanthoderma Ulmus wallichiana var. tomentosa Ulmus pseudopropinqua Ulmus pumila – madal jalakas Ulmus pumila 'Pinnato-ramosa' – turkestani jalakas Ulmus pumila var. arborea Ulmus szechuanica Ulmus × sarniensis – kanalisaarte jalakas Ulmus villosa Ulmus alata Ulmus americana – Ameerika jalakas Ulmus laevis – künnapuu Ulmus laevis var. celtidea Ulmus thomasii – kaljujalakas Ulmus crassifolia Ulmus parvifolia – väikeselehine jalakas Ulmus parvifolia var. coreana Ulmus parvifolia f. lanceolata Ulmus serotina – hilisjalakas
Vana Toomas (orkester)

Vana Toomas oli Riikliku Filharmoonia estraadiorkester. Orkester tegutses aastail 1971–1977 Arved Haugi juhatusel. Teiste seas on orkestriga esinenud lauljad Ivo Linna, Tarmo Pihlap ja Marju Länik.[viide?] Orkestri ajalugu ulatub 1944. aastasse, mil Eesti NSV Kunstide Valitsus asutas kutselise kollektiivi – Eesti NSV Riikliku Filharmoonia džässorkestri. Aastast 1971 oli orkestri nimi Vana Toomas. EE 12. köide, 2003: 80.
Tvist

Tvist (inglise keeles twist 'keerlema, väänlema') on Ameerika Ühendriikide päritolu moetants, mis on kasvanud välja rock'n'roll'ist. Tvisti võttis 1960. aastal kasutusele Chubby Checker, lühiajalise populaarsuse kõrgperiood oli mõni aasta hiljem. Tvist avas nn diskotantsude ajajärgu. Väljatöötatud sammude ja liikumistega paaristantsud asendusid lahus, peaaegu ühel kohal tantsitavate improvisatsiooniliste tantsudega, mida iseloomustavad erilised keha, käte ja jalgade liigutused. Muusikaliselt põhineb tvist motoorsetes, ühepikkustes kaheksandiknootides mängitud bugi-vugi rütmil. NSV Liidus oli tvist 1960. aastate alguses põlu all. Nikita Hruštšovile tvist ei meeldinud, ta pidas seda mandunud kapitalismi sünnitiseks. Pärast Hruštšovi tagandamist 1964. aastal sai tvist ka NSV Liidus väga populaarseks. 1960. aastatel valmis NSV Liidus hulgaliselt filme, kus tantsiti tvisti.
Ans. Andur

Ans. Andur on Eesti indie rock'i ansambel, mis loodi 2002. aasta veebruaris Paides., Ansambel esitas 2011. aasta Eesti Laulu konkursil laulu "Lapsed ja lennukid", mille muusika autorid on Madis Aesma, Mihkel Kirss, Gert Pajuväli ja Madis Kirss ning sõnad kirjutas Madis Aesma. Laul sündis proovis 2010. aasta lõpus ühise improvisatsiooni käigus. Algul oli tegu üsna aeglase, AIR-i meenutava ballaadliku visandiga, millest hiljem arenes tempokas pala. Mihkel Kirss – kitarrist, laulja, klahvpillimängija Madis Kirss – trummar, taustalaulja Gert Pajuväli – kitarrist, basskitarrist Madis Aesma – basskitarrist, laulja, kitarrist Kaarel Kirss (2002–2005) "1 peatus enne Viljandi kesklinna" (mp3, Ans. Andur) 2002 "Teie kangelased" (CD-R, mp3, Ans. Andur/Wuffel Recs) 2002 "Asfaldilapsed" (CD-R, mp3, Ans. Andur/Wuffel Recs) 2004 "Tuled peale" (CD, SekSound) 2005 "Topeltvikerkaar (CD, SekSound) 2007 "Kiletron" (CD, SekSound) 2009 "Kõverad" (CD, Mortimer Snerd) 2012 "Öine bingo" (CD, Mortimer Snerd) 2015 "Roheline meri" (CD, Agrosound) 2018 Johannes Tralla. Paide bänd Ans. Andur esitles uut albumit "Kiletron" ERR, 06.04.2009. Andrei Liimets. Reisikiri Paidest Sirp, 20.01.2023. Ans. Andur@Myspace Sissekanne Eesti Ansamblite Andmebaasis Ans. Andur andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles) Ans. Andur andmekogus IMDb Kuula uut Eesti muusikat: Ans.Anduri uus lugu "Start/Stopp". Eesti Päevaleht 9. märts 2009 Ans.Anduri kolmas plaat ilmub 1. aprillil. Eesti Päevaleht 19. märts 2009 Johannes Tralla. Paide bänd Ans. Andur esitles uut albumit "Kiletron" ERR, 6. aprill 2009 Valner Valme. Ans. Andur: müüt või tegelikkus? Postimees.ee, 13. aprill 2009
Artturi Ilmari Virtanen

Artturi Ilmari Virtanen (15. jaanuar 1895 Helsingi – 11. november 1973 Helsingi) oli soome biokeemik, kes tegeles peamiselt agrokeemiaga ja loomasöötade täiustamisega. Ta alustas keemiaõpinguid 1913, sai magistrikraadi ja 1918. aastal ka doktorikraadi orgaanilises keemias. 1919. aastast töötas ta piimatööstusettevõttes Valio laboratooriumis ja sai juba 1920. aastal laborijuhatajaks. Tundes, et ta ei ole siiski täiesti kompetentne, lahkus ta Valiost ning õppis Zürichi Tehnikaülikoolis, Münsteri ülikoolis ja Stockholmi ülikoolis füüsikalist keemiat, pinnasekeemiat ja mikrobioloogiat. Rootsis töötas ta 1923. aastal koos Hans von Euler-Chelpiniga, kes pälvis 1929. aastal Nobeli keemiaauhinna. Soome naasnult sai Virtanen 1924. aastal Helsingi ülikooli lektoriks. Ta töötas ka Või Ekspordi Assotsiatsiooni laboris, mis sai ülikooli laboriks. 1930. aastal asutati Biokeemia Instituut, kus Virtanen töötas kuni surmani. Ta sai 1931. aastal Helsingi Tehnikaülikooli biokeemiaprofessoriks ja 1939. aastal Helsingi ülikooli professoriks. Ta oli Soome Akadeemia liige ja selle esimene esimees (alates 1948). Tema teadustegevus algas 1924. aastal heksooside fosforüülimise uurimisega. Ta näitas, et fosforüülimine on paljude fermenteerimisreaktsioonide esimene samm, ja see viis lõpuks glükolüüsi avastamiseni. 1925. aastal tema huvid muutusid ja ta hakkas uurima, kuidas liblikõieliste taimede juuremügarates elavad bakterid seovad lämmastikku. Ta avastas parema meetodi või säilitamiseks: selleks tuleb sellele lisada pisut dinaatriumfosfaati Na2HPO4, mis takistab happelist hüdrolüüsi. Seda meetodit kasutati Soomes aastakümneid. Eelkõige haljassööda konserveerimismeetodi leiutamise eest sai ta 1945 Nobeli keemiaauhinna. Tema leiutatud AIV-sööt säilitab kvaliteedi aasta otsa. Selle meetodi töötas ta välja aastatel 1925–1932 ja 1932 sai ta sellele patendi. Protsess seisneb selles, et värskele teraviljale lisatakse ladustamisel lahjendatud vesinikkloriidhapet või väävelhapet. Suurenenud happelisus takistab sööda fermenteerumist, kuid ei mõju halvasti sööda toiteväärtusele ega loomadele, kes seda söövad. Järgnenud aastatel töötas ta välja osaliselt sünteetilisi loomasöötasid. Aminohapete sünteesimiseks vajalik lämmastik tuleb tavaliselt söödas olevatest proteiinidest. Aga kariloomade vatsas on eriline bakterite kooslus, mis võimaldab lämmastiku allikana kasutada ka kust ja lämmastiku sooli. 1949 – valiti Baieri Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 20. veebruaril 1938 avastas soome astronoom Yrjö Väisälä Turus Iso-Heikkilä observatooriumis uue asteroidi ja pani selle nimeks 1449 Virtanen. Virtase järgi on nimetatud ka 44 km läbimõõduga kraater Kuu tagaküljel koos nelja 20–30 km läbimõõduga satelliitkraatriga. Kuopio Ülikooli juures jätkab tema tööd A. I. Virtase nimeline instituut. Virtanen abiellus 1920. aastal botaanik Lilja Moisioga, nad said kaks poega. 1933. aastal ostis ta Helsingi lähedale talu, kus ta oma leiutisi praktikas katsetas. Ta armastas lihtsat elu, tal ei olnud kunagi oma autot, ta ei suitsetanud ega tarvitanud alkoholi. Virtanen on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule. A. I. Virtanen Institute (AIVI) for Molecular Sciences
Kabuli jõgi

Kabuli jõgi (puštu د کابل درياب (de Kābul Daryāb), dari کابل، درياى (Daryā-ye Kābul)) algab Hindukuši kagunõlvult. Murrab kuristikes läbi mitme aheliku ja läbib vahepeal laiemaid mägedevahelisi nõgusid, millest olulisemad on Kabuli, Jalālābādi ja Peshawari juures. Suubub paremalt Indusesse.
Keiserpingviin

Keiserpingviin (Aptenodytes forsteri) on pingviinlaste sugukonda kuuluv suur lennuvõimetu lind. Keiserpingviinid on pingviinide seas kõige pikemad ja raskemad. Keiserpingviinid on Antarktika endeemid. Isaslinnud sarnanevad emaslindudega nii sulestikult kui ka suuruselt. Nende kõrgus ulatub 122 cm-ni ja kaal umbes 22–37 kg-ni. Keiserpingviinide seljaosa on must, kõhuosa aga valge, rinnaosa helekollakas, kõrvapiirkond on säravkollane. Emane pingviin muneb korraga ainult ühe muna. Ta jätab muna isaslinnu hoolde, kes hakkab seda hauduma. Isaslind asetab muna hoolikalt nahavoldi alla varjule. Ta haub püsti seistes kaks kuud, sel ajal ei söö ta kordagi. Emaslind sööb hoolega kala, et kooruva poja jaoks toidutagavara koguda. Esimesed kaks elukuud veedab poeg soojas oma vanemate jalgade vahel. Aastavanune pingviinipoeg on saanud täisealiseks. Nad ei ole üksinda. nad on koos perega või gruppidega. Nad munevad. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Emperor Penguin seisuga 17.07.2008. BirdLife International (2016). Aptenodytes forsteri. 2016 IUCNi punane nimistu. IUCN 2016. Vaadatud 16.3.2017
Mediina provints

Mediina provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Saudi Araabia lääneosas.
Meka provints

Meka provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Saudi Araabia lääneosas.
Tabūki provints

Tabūki provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Saudi Araabia põhjaosas.
Al-Ḩudūd ash-Shamālīyah' provints

Al-Ḩudūd ash-Shamālīyah' provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Saudi Araabia põhjaosas.
Al-Bāḩah' provints

Al-Bāḩah' provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Saudi Araabia lõunaosas.
Ar-Riyāḑi provints

Ar-Riyāḑi provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Saudi Araabia keskosas.
Tabūk

Tabūk on linn Saudi Araabias, Tabūki provintsi keskus.
Sõrulased

Sõrulased on Saaremaal Sõrve poolsaarel Sõrvemaal (Sõrve murdes Sörvemaa) elavad saarlased. Juba muinasajal olid sõrulased head meresõitjad ja hiljem edukad kalurid. Ansekülas korraldasid sõrulased eestlaste esimese laulupüha (laulupidu). Sõrve sääre sõjalise tähtsuse tõttu on sõrulased pidanud palju kannatama. Juba baasidelepinguga moodustati Sõrve säärde mitmeid Nõukogude Liidu sõjaväebaase (samuti läks Punaarmee kasutusse Mõntu sadam. Otsustav häving toimus II maailmasõja ajal, mil sõjategevuse ja sõrulaste Saksamaale evakueerimise tõttu kadus ajalooline asustus, hävisid hooned ja muutus maastik. Pärast sõda ei asutud hävitatud külasid taastama, selle asemel hoopis suurendati sealseid Punaarmee sõjaväebaase. Sõrve oli ka Nõukogude Liidu piiritsoon ühes sellega kaasnevate piirangutega. Paljud sõrulased olid põgenenud ka läände. Kõige selle tõttu on põlissõrulasi Sõrves oluliselt vähem, kui enne sõda. Enne sõda oli Sõrve Saaremaa tihedamini asustatud piirkond. "Sõrve poolsaar". Eesti Entsüklopeedia. Vaadatud 04.2020. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |vaadatud= (juhend) https://sörvemaa.ee/souke-sorvemaa/sorve-keel/sorulaste-mitte-koige-oudsem-nimehada/ Mereleksikon.1996. Lk.411 Eesti Entsüklopeedia 5. köide. 1990. Lk 431 https://www.facebook.com/photo/?fbid=10165739057340461&set=pcb.10165739057765461
Artur Ranne

Artur Ranne (kuni 1936. aastani Artur Pastarus; 23. mai 1912 Narva – 14. juuni 1988 Tallinn) oli eesti muusik ja laulutekstide tõlkija. Ranne õppis viiulimängu Narva Muusikakoolis ja aastail 1926–1929 Tallinna Konservatooriumis Alfred Papmehli õpilasena. Pärast noorteaja läbimist Eesti mereväes suunati ta miinilaevale Suurop, kus ta asutas ansambli, mille koosseisus mängis kuni 1934. aastani. Selle ansambliga liitus peagi ka Raimond Valgre, kellega Artur Ranne hiljemgi mitmes Tallinna restoranis koos mängis. Alates 1933. aastast toimetas ta väljaannet "Modern lööklaulud", tõlkides selle jaoks ka laulutekste. Peagi kutsus ta väljaandele kaastööd tegema Raimond Valgre, kes aitas tal laule valida, noote joonistada ja varustada meloodiaid akordimärkidega. Samas väljaandes ilmusid ka Raimond Valgre esimesed laulud. Pärast sõda mängis ta muu hulgas John Pori orkestris ja Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadiorkestris.
Shīrāz

Shīrāz (varem eesti keeles Širaz) on linn Iraanis, Fārsi provintsi keskus. Shīrāzi Ülikool Erami aed Shīrāzi keskturul
Đồng Hới lennujaam

Dong Hoi lennujaam (Sân bay Đồng Hới, Cảng hàng không Đồng Hới) on lennujaam Vietnamis Quảng Bìnhi provintsi keskuses Đồng Hớis. Đồng Hớii lennujaama IATA kood on VHD, ICAO kood puudub. Rajad on betoonkattega (pikkusega 2400 m). Lennujaama kasutab lennufirma Vietnam Airlines. Vietnam Airlines (Hanoi, Hồ Chí Minh (linn))
Balrog

Balrog on tegelasi J. R. R. Tolkieni triloogias "Sõrmuste Isand". Morgothi Balrog on kurjus Muistsest Maailmast. Ta on nii vari kui ka tuli, tugev ja kohutav. Ta on kaua olnud Caradhrase mäe all Morias vaikselt, kuid päkapikud oma ahne kaevamisega äratasid selle muistse aja koletise. Haldjad on öelnud: "Oleme kaua peljanud, et Caradhrase all magab õud". Balrogiga võideldes kukub Gandalf Moria sügavikku. Kuid nende võitlus pole veel sellega läbi. Nad maanduvad allolevasse kuristikku ning Gandalf alistab Balrogi.
Marten Seppel

Marten Seppel (sündinud 6. jaanuaril 1979) on eesti ajaloolane, kes uurib peamiselt agraarajalugu. Ta on lõpetanud 2001. aastal Tartu Ülikoolis bakalaureuseastme. 2003. aastal sai ta Cambridge'i ülikoolist magistrikraadi. 26. juunil 2008 kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoritöö teemal "Näljaabi Liivi- ja Eestimaal 17. sajandist 19. sajandi alguseni". Tema juhendajad olid Enn Tarvel ja Tiit Rosenberg, oponent Aleksander Loit. Tema doktoritöö võitis ühe kahest peapreemiast üliõpilaste teadustööde riiklikul konkursil. 2010. aastal oli ta järeldoktorantuuris University College Londoni Slaavi ja Ida-Euroopa Uuringute osakonnas ning 2013–2014 Uppsala ülikoolis. Aastatel 2008–2016 töötas Seppel Tartu Ülikoolis üldajaloo lektorina, seejärel varauusaja dotsendina; 2021. aastast töötab varauusaja kaasprofessorina. 2018. aastal oli ta Greifswaldi ülikooli külalisprofessor. Seppel on alates 2006. aastast Õpetatud Eesti Seltsi liige ja on kuulunud selle juhatusse. Ta on ka Akadeemilise Ajalooseltsi, Economic History Society ja The European Society for the History of Economic Thoughti liige. Seppel on saanud erialase tunnustusena Eesti ajalookirjanduse aastapreemia (2014), Jüri Uluotsa stipendiumi (2015) ja Humboldti uurimisstipendiumi (2018). 2022 Tartu Ülikooli aumärk Üliõpilaste teadustööde riikliku konkursi 2008.a tulemused "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Marten Seppel Eesti Teadusinfosüsteemis Marten Seppeli doktoritöö PDF-vormingus