laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kulglainelamp

Kulglainelamp on elektrovaakumseadis, mida kasutatakse peamiselt elektrivõnkumise võimendamiseks mikrolainete sagedustel (0,3–100 GHz). Kulglainelambi töö põhineb elektronide voo ja samas suunas kulgeva elektromagnetlaine vastastikusel mõjul, kusjuures elektromagnetvälja energia suureneb selles väljas pidurduvate elektronide kineetilise energia arvel. Kulglainelampe kasutatakse raadiosides, televisioonitehnikas ja raadiolokatsioonis. Kulglainelamp leiutati Teise maailmasõja ajal Suurbritannias. Kulglainelambi põhiosad – elektrone väljutav katood, väljavenitatud spiraali kujuline aeglustussüsteem ja elektrone koguv kollektor – paiknevad õhutühjas klaas- või metalltorus. Kütteniidiga kuumutatavast katoodist väljuvaid elektrone kiirendatakse võrekujulisele anoodile ja kollektorile antava positiivse kõrge pingega (1–20 kV). Elektronid pannakse spiraali sees liikuma paralleelselt toru teljega välise püsiva magnetvälja abil, mida tekitab toru ümbritsev vooluga induktiivpool (elektromagnet). Elektrone aeglustav traatspiraal on torusse kinnitatud isoleerainest hoidikute külge. Need peavad olema hea soojusjuhtivusega, et eemaldada spiraalilt soojust, mis tekib elektronivoo aeglustumisel vabaneva energia arvel. Kõrgsageduslikku elektromagnetlainet edasikandva spiraali ühendamiseks sisend- ja väljundliiniga on selle alguses ja lõpus sobituslüli koaksiaalse liinilõigu või lainejuhtme kujul. Et laias võimendatavas sagedusribas on head sobitust raske saavutada, siis võib elektromagnetlaine peegeldumisel pidurdussüsteemi otsest tekkida teatud sagedustel sisemine tagasiside. Selle ärahoidmiseks on torusse lisatud peegeldunud signaali neeldurid. Võimendustegur on väikese võimsusega kulglainelampidel kuni 60 dB, keskmise ja suure võimsuse korral 25–40 dB. Väljundvõimsus võib olla laias vahemikus: alates millivattidest (müravaesed ülikõrgsagedusvõimendid) kuni mitmekümne kilovatini pidevrežiimis (raadiosaatjates) ja mitme megavatini impulssrežiimis. Võimendatav sagedusriba on samuti lai, ulatudes 20–50 protsendini kesksagedusest. Selle omaduse poolest erineb kulglainelamp kõrgetel sagedustel võimendamiseks kasutatavast klüstronist, mis annab küll suurema võimenduse, kuid suhteliselt palju kitsamas sagedusribas. Kasutegur sõltub sellest, kui suure osa oma liikumisenergiast elektronid aeglustussüsteemis kulgevale elektriväljale annavad, ehk mida enam nad seejuures aeglustuvad. Kuid koos faasikiiruse vähenemisega halveneb elektronirühmade sünkronism välja suhtes ja selle tagajärjel võimendustegur. Seetõttu piirdub kasutegur 30–40 protsendiga. Klüstron ENE 5. köide, 1990 Kristjan Pilt, Kalju Meigaste. Mikrolaine- ja optiline tehnika. TTÜ kirjastus, 2012. (Kulglainelamp lk 82)
Pentood

Pentood (kreeka k pente 'viis' + [elektr]ood) on viie elektroodiga elektronlamp, millel on anoodi ja katoodi vahel kolm võreelektroodi: tüürvõre (nagu trioodis), varivõre ja sulgvõre. Varivõre vähendab anoodi elektrivälja mõju tüürvõre ja katoodi vahelisele elektriväljale, mille tulemusel suureneb lambi võimendustegur ja tõuseb võimendatava signaali sageduspiir. Sulgvõre, mis on harilikult ühendatud katoodiga, hoiab ära anoodilt eralduvate sekundaarelektronide mõju, mis võiksid elektronlambi tööd häirida. Varivõrega neljaelektroodiline elektronlamp – tetrood – loodi USAs ja samal ajal ka Euroopas 1920. aastate lõpus; peagi lisati ka kolmas võre – sulgvõre. ENE 2. köide, 1987 (Elektronlamp)
Parasmetsa

Parasmetsa on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Parasmetsa lahe ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Parasmetsa mõis Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Peederga

Peederga on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kepa Arrizabalaga

Kepa Arrizabalaga Revuelta (hüüdnimi Kepa; sündinud 3. oktoobril 1994 Ondarroas) on Hispaania jalgpallur. Ta mängib väravavahina Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real (laenul Inglise kõrgliiga klubist Chelsea). 2018. aasta augustis siirdus ta Athletic Bilbaost Chelseasse 80 miljoni (71,6 miljoni naelsterlingi) eest, saades sellega läbi aegade kallimaks väravavahiks. Suvel 2023 siirdus ta laenulepingu alusel Madridi Reali. Chelsea UEFA Meistrite Liiga: 2020–21 UEFA Euroopa Liiga: 2018–19 UEFA Superkarikas: 2021 Klubide maailmameistrivõistlused: 2021  Kepa Arrizabalaga – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Poka (Saaremaa)

Poka on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Eugesta Eesti

Eugesta Eesti on Eesti ettevõte, mis tegeleb mitmesuguste kaupade müügi ja turustamisega. Eugesta kuulub Leedu ettevõttele Eugesta. Eesti esindus asub Rukki tee 5, Lehmja küla, Rae vald, 75306 Harjumaa. Ettevõte kanti Äriregistrisse 1996. aastal. Ettevõtte varasemad nimed olid: Tobaccoland Eesti AS Austria Tabak Eesti AS Swedish Match Eesti AS Eesti Tubakas AS. http://www.eugesta.ee/firmast/miks-eugesta/ (vaadatud 17.02.2019) Koduleht https://www.kaubandus.ee/uudised/2008/06/13/jti-muus-tobaccoland-eesti-leedulaste-firmale
Võnnu tänav

Võnnu tänav on kahes linnas: Võnnu tänav (Haapsalu) Võnnu tänav (Valga)
Purtsa

Purtsa on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Seal on Purtsa maalinn, Purtsa järv ja Purtsi ehk Purtsa kraav. Purtsa soo Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Ehitus- ja haldusvideomäng

Ehitus- ja haldusvideomäng (inglise keeles Construction and management simulation, CMS; ka management sim, building sim) on simulatsioonivideomängude alamžanr, milles mängijad loovad, laiendavad ja haldavad fiktiivseid ehitusprojekte või kogukondi, kasutades selleks piiratud ressursse. Ka tavalised strateegiamängud hõlmavad vahel CMS-ide elemente. CMS-e eristab neist aga see, et mängijate lõppeesmärk ei ole alistada vaenlasi, vaid millegi loomine. Esimeseks laiemalt läbi löönud CMS-iks peetakse 1989. aastal ilmunud "SimCityt". Ühed varasemad näited on ka sellised linnaehitusmängud nagu "Caesar" (1992), "The Settlers" (1993) ja "Anno 1602" (1998); äri-, poliitika- ja ehitusmänguelementidest koosneb "Tropico" (2001). Aja jooksul on hakatud eristama mitmesuguseid CMS-ide alaliike. Näiteks kolooniahaldus- või baasiehitusmängud, mis sarnanevad mainitud linnaehitusmängudega. Neis haldavad mängijad isoleeritud ja piiratud ressurssidega paigas asuvat kolooniat, püüdes seda laiendada ja ülal pidada. Linnaehitusmängudest eristab neid näiteks ka see, et viimastes on laienemist piiravaks ressursiks valdavalt ainult raha. Sellisteks mängudeks on näiteks "Dwarf Fortress" ja sellest inspireeritud "Rimworld", aga ka "Oxygen Not Included", "Frostpunk" ja "Surviving Mars". "Stardew Valley" "Transport Tycoon" "Cities: Skylines" Wolf, Mark J. P. (2002). The Medium of the Video Game. University of Texas Press. ISBN 0-292-79150-X. Retrieved 2007-11-09. Rollings, Andrew; Ernest Adams (2003). Andrew Rollings and Ernest Adams on Game Design. New Riders Publishing. lk 417–441. ISBN 1-59273-001-9.
Uhti kõrts

Uhti kõrts (ka Valge-Reola ja Valge kõrts) oli kõrts Tartumaal Uhti asulas Tartu-Võru maantee ääres. Tänapäevani säilinud kõrtsihoone on arvele võetud kultuurimälestisena. Kõrtsihoones on Uhti Avatud Ateljee, kus huvilised saavad asjatundjate abistamisel ise asju valmistada, näiteks teha käsitööd või teha sepatöösid. http://www.uhti.ee/?page_id=10 (vaadatud 17.02.2019) Kõrtsist Uhti Avatud Ateljee kodulehel Uhti kõrts kultuurimälestiste riiklikus registris
Lugu-Loo

MTÜ Lugu-Loo on Eesti kirjastus. Kirjastus on välja andnud Aidi Valliku lasteraamatuid. Kirjastus kanti Äriregistrisse 2005. https://web.archive.org/web/20190220135434/https://www.raamatukoi.ee/cgi-bin/kirjastus?16068 (vaadatud 17.02.2019) Kirjastuse raamatuid raamatukoi.ee andmebaasis
Päike ja Pilv

OÜ Päike ja Pilv on Eesti kirjastus, mis annab välja lasteraamatuid. Kirjastuse peakontor asub Harju maakonnas Sauel. Kirjastus asutati 2005. Kirjastus korraldab koos Kultuuriministeeriumi ja Eesti Lastekirjanduse Keskusega Põlvepikuraamatu konkurssi. http://paikejapilv.ee/wordpress/kirjastusest/ (vaadatud 17.02.2019) http://paikejapilv.ee/wordpress/kontakt/ (vaadatud 17.02.2019) Koduleht
Sander Loones

Sander Loones (sündinud 26. jaanuaril 1979 Veurnes) on Belgia poliitik, ta kuulub erakonda Uus Flaami Allianss. Ta oli aastatel 2014–2018 Euroopa Parlamendi liige, kuuludes Euroopa Konservatiivide ja Reformistide fraktsiooni. Lisaks oli ta aastal 2018 Belgia kaitseminister. Ta on õppinud flaamikeelses Leuveni katoliiklikus ülikoolis õigusteadust. Ta oli aastatel 2014–2018 Euroopa Parlamendi liige, kuuludes Euroopa Konservatiivide ja Reformistide fraktsiooni. Ta oli 14. oktoobrist 2018 kuni 12. novembrini 2018 Belgia kaitseminister.
Teadmistepõhine Eesti

"Teadmistepõhine Eesti" on Eesti teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni (TAI) strateegiadokument. Dokument koostati Haridus- ja Teadusministeeriumi eestvedamisel. Esimene dokument hõlmas perioodi 2002–2006[viide?], teine 2007–2013[viide?] ja kolmas 2014–2020. "Eesti teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni strateegia 2014–2020 "Teadmistepõhine Eesti"", Haridusministeerium (arhiivikoopia Internet Archive'is, vaadatud 09.10.2024) "Eesti teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni strateegia 2014–2020 "Teadmistepõhine Eesti"", Haridusministeerium (arhiivikoopia Internet Archive'is)
The Independent Group

The Independent Group for Change, tuntud ka kui Change UK on 2019. aasta veebruaris moodustatud tsentristlik euroopameelne poliitiline rühmitus Suurbritannia parlamendis. Rühma peamiseks poliitikaks on Euroopa Liitu kuulumise üle teise referendumi korraldamine. Kuni 2019. aasta detsembrini kuulus rühma 5 parlamendiliiget ning seda juhtis endisest konservatiivist Anna Soubry. 2019. aasta parlamendivalimistel kandideeris kolm rühma liiget: Soubry, Mike Gapes ja Chris Leslie, kuid ükski neist ei osutunud valituks. Rühma seitse asutajaliiget lahkusid 2019. aasta alguses Briti Leiboristlikust Parteist, viidates rahulolematusele Leiboristliku Partei Brexiti-poliitikaga ja antisemitismile parteis. Rühmaga ühines hiljem veel üks endine Leiboristliku Partei liige ja kolm endist Briti Konservatiivse Partei parlamendiliiget. Kuus asutajaliiget lahkus rühmast 4. juunil 2019 (viis neist liitusid liberaaldemokraatidega ja üks jäi parlamenti sõltumatu liikmena.) The Guardian. "'Splitting headache': what the papers say about Labour party's turmoil".
Pöitse

Pöitse on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Thomas Anders

Bernd Weidung, esinejanimega Thomas Anders (sündinud 1. märtsil 1963 Koblenzis) on saksa laulja, kes on tuntud eelkõige ansamblist Modern Talking.
Soosaare (Viljandimaa)

Soosaare on paikkond Viljandi maakonnas Viljandi vallas Järtsaare külas. 1930. aastatel oli Soosaare küla staatuses. Soosaare juures on Soosaare raba. Soosaarel on tegutsenud Soosaare algkool. KNAB (vaadatud 17.02.2019)
Pärlmutter

Pärlmutter (saksa keelest Perlmutter, ladinakeelsest nimetusest mater perlarum) on limuste (karpide, paljude tigude, mõne peajalgse) koja sisemine, mantliga külgnev ja mantliepiteeli eritatud kiht. Pärlmutter koosneb põhiliselt aragoniidist (91%), orgaanilisest ainest konhiinist (4%) ja veest. Valguskiirte murdumise ja peegeldumise tõttu konhiinikihtidega vahelduvates väga õhukestes aragoniidikihtides helkleb pärlmutri pind vikerkaarevärviliselt ja läigib. Pärlmutrit saadakse peamiselt pärlikarpide (Pteria, Pinctada), ebapärlikarbi (Margaritifera), jõekarbi (Unio), rannakarbi (Mytilus) ja mitme mereteo, nt vurrteo (Turbo), kuhikkodalase (Trochus) ja merikõrva (Haliotis) kojast. Pärlmutrikihtidest koosnev ümar moodustis on pärl. Väljasurnud limuste (ammoniitide) fossiilidel säilinud pärlmutrikihti nimetatakse ammoliidiks. Pärlikarp Pinctada margaritifera pärliga Merikõrva (Haliotis) karbi sisekülg Laevukese (Nautilus macromphalus) koda pikilõikes Pärlmutrikiht juurast pärit ammoniidi fossiilil Lihvitud pärlmutripalad Lihvitud ja poleeritud pärlikarbid on Polüneesia rahvaste kultuuris kasutusel olnud maksevahendina. Vikerkaarvärvilise helgi tõttu on pärlmutrit juba ammustest aegadest kasutatud kaunistamiseks, näiteks panustehnikas tahvlid sisearhitektuuris, intarsia- ja marketriimööbel, pärlmutterpanused ehetel, kultusesemetel, muusikariistadel ja muudel tarbeasjadel, nagu laekad, kellad, söögiriistad või relvad, pärlmutrist lõigatud lehvikuliistud, helmed, ehteripatsid ja nööbid. Muusikariistade viimistluses on pärlmutter tänapäevalgi kasutatav materjal. Näiteid: Kreeka ja Lähis-Ida näppepillid, nagu buzuki, lautolaadne baglamas ja ud, on traditsiooniliselt kaunistatud pärlmutriga, levinumad kohad on kõlaava ümbrus, sõrmlaud ja tagakülg. Akordioni või kontsertiina küljed on sageli kaetud pärlmutriga. Kitarride ja muude keelpillide sõrmlaud võib olla kas tervikuna kaunistatud pärlmutterpanustehnikas (inglise keeles inlays) või varustatud ümmarguste märkidega keele teatud pikkuste kohal. Poogenpillide poogna konn on enamasti varustatud ümmarguse pärlmutterkaunistusega (silmaga). Kõrgekvaliteedilistel saksofonidel, aga ka trompetitel ja muudel vaskpuhkpillidel on klapid kaetud pärlmutterketastega. Kaaviari tõstmise lusikas võib olla valmistatud metalli asemel pärlmutrist, sest ei muuda toiduga kokku puutudes selle maitset. Graveeringuga kaunistatud pärlmutrist ripats Saalomoni saartelt, esi- ja tagakülg. Kogutud 1838, Toulouse'i muuseum Pärlmutterliistudega pitslehvik Belgiast, 19. sajand Merovingi kuldpross pärlmutterkaunistusega. 7. sajand, Louvre Pärlmuttermosaiigiga seinatahvel Topkapi palees Istanbulis Pärlmuttermosaiigiga kaetud kauss, India, 16.-17. sajand, Victoria ja Alberti muuseum Miniatuurne puidust retaabel pärlmutterreljeefidega, 16. sajand, Augsburg Pärlmutternööpe 19. sajandist Kaaviarikauss ja -lusikas P. Geiger. Handbuch der Pharmacie. Osswald, 1829 Eesti entsüklopeedia, 7. kd, 1994
Vankelmootor

Vankelmootor (rootormootor) on mootor, mis erinevalt tavalisest neljataktilisest sisepõlemismootorist kasutab kolvi ja silindri asemel ovaalset kambrit ning kumerat kolmnurkset rootorit. Selline konstruktsioon ei vaja klappe, nokkureid ega nukkvõlle. Vankelmootori tööpõhimõte on sama, mis tavalisel neljataktilisel sisepõlemismootoril. Kütuse ja õhu segu imetakse mootorisse, surutakse kokku, süüdatakse ja surutakse välja heitgaasid. Sisselasketakt: sisselaskefaas algab siis, kui rootori tipp möödub sisselaskeavast. Kui sisselaskeaval on pääs kambrisse, siis kambri ruumala on lähedal oma miinimumile. Rootori liikudes tõmmatakse vaakumi jõul kambrisse õhu ja kütuse segu. Survetakt: rootori edasiliikudes kambris surutakse õhu ja kütuse segu kokku. Enne süüteküünaldeni jõudmist on kambri ruumala taas lähedal oma miinimumini. Sellest etapist algab põlemisfaas ehk töötakt. Töötakt: enamusel vankelmootoritel on kaks süüteküünalt. Kuna põlemiskamber on pikk, leviks leek liiga aeglaselt kui kasutuses oleks ainult üks küünal. Kui süüteküünlad õhu ja kütuse segu süütavad, suureneb rõhk sundides rootorit edasi pöörlema. Põlemisel tekkiv rõhk sunnib rootorit liikuma suunas, mis suurendab kambriosa mahtu. Põlemisgaasid paisuvad ja liigutavad rootorit, kuni rootori tipp möödub väljalaskeavast. Väljalasketakt: kui rootori tipp möödub väljalaske avast, saavad gaasid mootori kambrist lahkuda. Rootori liikudes väheneb kambriosa maht ja heitgaasid surutakse välja. suurem jõu ja massi suhe – võrreldes sama võimsusega kolbmootoriga on sellel kuni kolm korda väiksem mass ei oma edasi-tagasi liikuvaid osi – suudab arendada tunduvalt suuremat pöörete arvu töötab peaaegu ilma vibratsioonita soodsam toota – vähem mootori osi mootoriõli püsib kauem puhtana suur kütusekulu kõrge saastetase Vankelmootori lõi saksa insener Felix Wankel. Algne idee uut tüüpi sisepõlemismootori loomiseks tekkis Wankelil juba 17-aastaselt. 1924. aastal seadis Wankel üles väikese labori, kus ta alustas tööd oma unistuste mootori kallal. Esimene vankelmootor auto jaoks toodeti 1961. aastal NSU poolt, kuid populaarseks sai mootor just Mazda auto mudelites. Algul paigutati vankelmootoreid ainult luksusautodele, kuid tänapäeval on tuntuim mudel Mazda RX-8 sportauto. Heitenormidele mittevastavuse tõttu lõpetati 2012. aastal vankelmootorite tootmine. Boksermootor Neljataktiline sisepõlemismootor Rotax E-RAVE "HowStuffWorks". https://auto.howstuffworks.com/rotary-engine4.htm https://www.history.com/this-day-in-history/rotary-engine-inventor-felix-wankel-born https://auto.geenius.ee/blogi/mazda-blogi/puust-ja-punaseks-kuidas-toimib-mazda-ajaloos-tahtsal-kohal-olev-rootormootor/
Jesse Joensuu

Jesse Matias Joensuu (sündinud 5. oktoobril 1987 Poris) on Soome jäähokimängija, kes mängib Soome kõrgliigaklubis Ässät. Ta alustas Ässates ka klubikarjääri. Soome kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2003/04. 2006. aastal valiti ta NHL-i draft '​is New York Islandersi poolt 60. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus ta hooajal 2007–08. Islandersi meeskonnas tegi ta NHL-is debüüdi 2009. aasta märtsis, kuid hooaegadel 2008–09 ja 2009–10 mängis ta põhiliselt Islandersi noorteklubiga Bridgeport Sound Tigers American Hockey League'is. 2013. aasta juulis sõlmis ta lepingu Edmonton Oilersiga, kus mängis poolteist aastat. Hooajal 2011–12 mängis ta veel Rootsi kõrgliigaklubis HV71, hooajal 2012–13 NHL-i tööseisaku ajal taas klubis Ässät ja hooajal 2014–15 Šveitsi kõrgliigaklubis SC Bern. Aastatel 2015–2022 mängis ta seitse hooaega KHL-i klubis Jokerit. 2022. aasta aprillis naasis ta oma esimese koduklubi Ässäte juurde. 2011. aastal tuli ta Soome jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks, kuigi ta turniiril üheski mängus väljakule ei pääsenud. Tema isa on jalgpallitreener Jouni Joensuu. "Jesse Joensuu returns to Aces". Ässät. 8. aprill 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. detsember 2022. Vaadatud 8. aprillil 2022. Jesse Joensuu hockeydb.com lehel
Mehaanika (tehnika)

Mehaanikaalast tehnikavaldkonda loetakse masinaehituseks, mis rakendab inseneri-, füüsika-, matemaatika- ja materjaliteaduse põhimõtteid mehaaniliste süsteemide projekteerimisel, analüüsimisel, tootmisel ja hooldamisel. See on üks vanimaid ja laiemaid inseneriteadusi. Masinaehitus leidis rakendust juba väga ammu. Archimedes, Vana-Kreeka matemaatik, füüsik, insener, leiutaja ja astronoom, on oma teostega oluliselt mõjutanud Läänemaailma mehaanika traditsioone, mida ta avaldas Vana-Kreekas 287–212 eKr. Aleksandria Heron, Vana-Kreeka insener, mehaanik ja matemaatik, leiutas 1. sajandil pKr esimese aurumootori Aeolipile. Zhang Heng, Hiina matemaatik, astronoom, seismotoloog ja hüdroloog, parandas veekella sissevoolu, lisades teise paagi ning leiutas 2. sajandil seismograafi. Ma Jun, Hiina mehaanikainsener ja poliitik, leiutas diferentsiaalülekandega kaariku. Su Song, Hiina insener ja diplomaat, lisas 11. sajandil astronoomilisse kellatorni kellamehhanismi, mis lõpmatu võnkumisega süsteemi käimas hoiab. Euroopas võeti selline mehhanism kasutusele kaks sajandit hiljem. Antud tehnikavaldkonnal on mitmeid kasutusalasid : Relvad (militaar-, korrakaitsevaldkond, laskesport) Tootmine Transport Ehitus Tööseadmete näited : puurpink luisk treipink kruvimasin freespink saag höövel lihvmasin Paljud masinaehitusettevõtted, eriti tööstusriikide ettevõtted, on hakanud oma olemasolevatesse projekteerimis- ja analüüsiprotsessidesse kaasama tarkvaralisi programme : CAE (Computer-aided engineering) – arvutipõhine inseneriteaduse tarkvara, mida kasutatakse tehniliste analüüside tegemiseks. CAD (Computer-aided design) – arvutipõhine disainimistarkvara, mida kasutatakse disainide loomiseks, muutmiseks, analüüsimiseks või optimeerimiseks. PLM (Product lifecycle management) – toote kogu elutsükli haldamise protsess tööstuses alates toodete ideest, projekteerimisest ja tootmisest kuni toodete hoolduse ja kõrvaldamiseni. FEA (Finite element method) – lõplike elementide meetod on numbriline arvutusmeetod insener-tehniliste ja füüsikaliste probleemide lahendamiseks. CFD (Computational fluid dynamics) – arvutusvedeliku dünaamika on vedeliku mehaanika haru, mis kasutab arvutusanalüüsi ja andmestruktuure, et analüüsida ja lahendada vedeliku vooluga seotud probleeme. CAM (Computer-aided manufacturing) – raaltootmine ehk arvutipõhine tootmine on rakendustehnoloogia, mis kasutab masinate tootmisprotsesside hõlbustamiseks ja automatiseerimiseks erinevaid arvutitarkvarasid. [1]. Wikipedia, vaadatud 20.02.2019. [2][alaline kõdulink]. History of Mechanical Technology, vaadatud 20.02.2019. [3]. Wikipedia, vaadatud 20.02.2019.
Rodenberg

Rodenberg on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Schaumburgi kreisis. Linn asub Deisteri loodeserval, umbes 10 km Stadthagenist idas ja 27 km Hannoverist läänes. Linna pindala on 15,6 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6451 inimest. Rodenberg kuulub Rodenbergi ühisvalda ja on ühtlasi selle keskus. Rodenberg asub Deisteri, Sünteli ja Bückebergi vahel. Läbi linna voolavad Rodenberger Aue ja Steinaue. "Vana-Rodenbergi" mägi, mille järgi on pandud linna nimi, koos oma maamärgi tuuleveskiga, kerkib linnast läänes. 1974. aastast kuulub Rodenbergi alla endine Algesdorfi vald. Naaberküla Grove, koos oma kirikuga, liideti Rodenbergiga 1834. aastal. Rodenbergi ümbruskond oli asustatud juba eelajaloolisel ajal, inter alia keltide ja sakside poolt. Seda tunnistavad ka mõned läheduses asuvad kääpad. Rodenbergi nimi viitab mäele linnast läänes ja nimi ei viita raadamisele, vaid mäe punasele värvile: roter Berg. Vastavalt linna esimestele ürikutele püstitasid Schaumburgi krahvide eelkäijad sinna linnuse või kaitsetorni 930. aastal; rohkem üksikasju ei ole teada. Eeldatakse, et vallikraaviga linnus rajati Schaumburgi krahvi Adolf IV poolt aastatel 1228–1240 ja et eelmine linnus 930. aastast asus niinimetatud "vanal Rodenbergil" linnast läänes. Praegust kirjapilti Rodenberg on esimest korda kasutatud 1632. aastal. 1317–1586 on dokumenteeritud muidki kirjapilte. Rodenberg tunnistati 1250. aastal seaduslikult asulaks ja 1615. aastal andis Schaumburgi krahv Ernsti asulale linnaõigused. Schaumburgi krahviliin hääbus 1640. aastal, kui suri krahv Otto V, ning 1647. aastal neelas linna Hessen-Kasseli maakrahvkond – positsiooni konsolideeris ametlikult Vestfaali rahu 1648. aastal. Tuntud spaa rajati 1718. aastal ja oli väga populaarne 1787. aastani, kui maakrahv Wilhelm IX rajas spaa väävliallikatele Bad Nenndorfis. 1859. aastal põles suurem osa linnast maha. Järgnenud aastatel kasutati kindlustuste kive mitmetes uutes linnahoonetes ja ka Bad Nenndorfis. Kui Preisimaa annekteeris 1866. aastal Hesseni, sai Rintelni kreis (nagu seda 1866–1904 kutsuti) Preisimaa Hessen-Nassau provintsi osaks, jäi selleks kuni Hannoveri provintsiga liidendamiseni pärast kohaliku omavalitsuse reforme 1932. aastal. See Schaumburgi osa kuulub ka Hannoveri Evangeelsesse Luteri kiriku ringkonda. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.  Rodenberg – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Sachsenhagen

Sachsenhagen on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Schaumburgi kreisis. Linn asub umbes 9 km Stadthagenist kirdes ja 33 km Hannoverist läänes. Linna pindala on 15,53 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1934 inimest. Kuulub Sachsenhageni ühisvalda. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.  Sachsenhagen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis www.sachsenhagen.de
Auhagen

Auhagen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Schaumburgi kreisis. Valla pindala on 12,36 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1249 inimest. Kuulub Sachsenhageni ühisvalda. GeoNames Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.  Auhagen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis