laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Johan Afzelius

Johan Afzelius (1753 Larv, Västergötland – 20. mai 1837) oli rootsi keemik, kes on tuntud eelkõige Jöns Jacob Berzeliuse doktoritöö juhendajana. Ta oli botaanik Adam Afzeliuse ja Per von Afzeliuse vend. Aastal 1776 sai ta Torbern Bergmani juhendamisel Uppsala ülikoolist magistrikraadi ning huvitus orgaaniliste ühendite uurimisest. Aastal 1777 sai ta dotsendiks. Ta teenis mõnda aega Mäekolleegiumis. Aastal 1780 sai ta Uppsala ülikooli adjunktiks ja laboraatoriks. Aastatel 1784–1820[viide?] oli ta Uppsala ülikooli keemia, metallurgia ja farmaatsia[viide?] professor. Ta tegi mineraalide analüüse (näiteks baariumseleniidi kohta). Tema hinnaline mineraalide kogu on tähtis osa Uppsala ülikooli rikkalikust mineraalide kabinetist. Ta isoleeris sipelgatest sipelghappe ning näitas, et sipelghape on erinev karboksüülhappest ja äädikhappest. Samuti uuris ta nikli ja oksaalhappe keemiat. Peale keemia oli ta erudeeritud ka paljudes muudes valdkondades. 1801 Kuningliku Teaduste Akadeemia liige nr 303 The New American Cyclopedia, 1. kd, lk 181. Google'i raamat
Teiste vaimude probleem

Teiste vaimude probleem seisneb küsimuses, miks me usume, et teistel inimestel ja võib-olla et ka muudel kõrgemalt arenenud loomadel on meiega sarnane teadvus ja vaim. Iga isik on teadvusel olemise tõttu oma teadvuse seisunditest teadlik ja seeläbi teab, et tal on vaim. Kuid teiste isikute vaimuseisundid ei ole talle samal viisil ligipääsetavad. Tavaliselt põhjendatakse vaimu olemasolu teistel olenditel, lähtudes analoogiast meie käitumise ja sellega seotud vaimuseisundite ning teiste olendite käitumise vahel, seda eriti sarnase käitumise puhul. Samas on mõningad kliinilised seisundid, nagu näiteks kooma, väga tülikad interpreteerida, kuna sel juhul ei sarnane käitumine enam meie omaga. Mõjuka katse seda probleemi lahendada tegid biheivioristid. Gilbert Ryle'i järgi ei ole vaim mitte kummitus füüsilises masinas, vaid kogum dispositsioone käituda arukalt ja tajuimpulssidele reageerida. Sellistest dispositsioonidest lähtuv käitumine on teiste inimolendite juures hõlpsasti jälgitav ja seega on teiste vaimude probleem kergesti lahendatav. See tekkis tänu segadusele vaimu kontseptsiooni ümber. Teiste vaimude probleem on muutunud uuesti oluliseks seoses arvutite ja tehisintellekti arenguga[viide?]. Hiina tuba Privaatkeele argument Turingi test
Vapper

PVL-111 Vapper oli Eesti Piirivalve laev. 3. märtsil 1999 pandi Tallinnas Balti Laevaremonditehases maha uue piirivalvelaeva kiil. 1. juunil 2000 lasti laev vette. Laeva nimeks sai Vapper ja pardanumbriks PVL-111. Tol ajal oli laeva hind 38 miljonit krooni. 18. augustil 2002 enne Suurupi väinas toimunud merepäästeharjutust oli vaja piirivalvekaatrilt PVK-018 anda üle varustust laevale Vapper. Aluste omavahelise lähenemise käigus aga põrkasid laevad külgepidi kokku ning PVK-018 läks ümber. Piirivalvekaatril olnud inimesed kukkusid vette ja mõned neist said ka vigastada. 2006. aastal võttis Vapper osa võidupüha mereparaadist Saaremaal. Vapper on võtnud osa paljudest merepäästeõppustest ja -operatsioonidest. 2012. aasta septembris valmis Politsei- ja Piirivalveameti uus mitmeotstarbeline patrull-laev Kindral Kurvits, sellega seoses arvati Vapper 2013. aastal teenistusest välja. Oktoobris 2013 pani Politsei- ja Piirivalveamet Vapperi müüki oksjoniportaalis osta.ee nime all Vessel PVL-111 ning selle ostis üks Narva vahendusettevõte. Alates aprillist 2015 on Vapperil Marshalli saartel asuva omaniku korraldusel St. Kittsi ja Nevise lipp, kinnitamata andmeil olevat laeva uus nimi Ikole. Pilt 1 Pilt 2 Piirivalvelaev sai mündi kiilu külge “Seda õnnetust ei oleks tohtinud juhtuda!”
Põhja-Friisimaa kreis

Põhja-Friisimaa kreis on haldusüksus (kreis) Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal. Asub Põhjamere kaldal. Piirneb põhjas Taaniga. Põhja-Friisimaa kreis jaguneb 5 maakonnavabaks linnaks ja vallaks ning 8 maakonnaks (mis jagunevad 133 linnaks ja vallaks). Friedrichstadt Husum Reußenköge vald Sylti vald Tönning Eiderstedti maakond Föhr-Amrumi maakond Landschaft Sylti maakond Mittleres Nordfrieslandi maakond Nordsee-Treene maakond Pellwormi maakond Südtonderni maakond Viöli maakond Põhja-Friisimaa kreisi koduleht
Pehr von Afzelius

Pehr von Afzelius (1816. aastani Pehr Afzelius; 1760 Larv, Västergötland – 2. detsember 1843 Uppsala) oli rootsi arstiteadlane ja arst, loodusteadlase Adam Afzeliuse ja keemik Johan Afzeliuse vend. Aastal 1777 asus ta õppima Uppsala ülikooli. Anatoom Adolf Murray äratas tema huvi arstikutse vastu. Aastal 1782 sai ta filosoofilise kraadi, 1783 sai ta meditsiinilitsentsiaadiks. Aastatel 1784–1786 õppis ta oma aja parimate arstide juures Pariisis ja Londonis. Äraoleku ajal promoveeriti ta meditsiinidoktoriks ja nimetati Uppsala ülikooli meditsiiniadjunktiks. Aastal 1801 sai ta Uppsala ülikooli meditsiiniprofessoriks. Aastast 1812 oli ta Rootsi kuninga ihuarst. 8. augustil 1815 tõsteti ta aadliseisusse ja immatrikuleeriti 1816 Rootsi rüütelkonda nr 2240 all. Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ..., lk.363-366
Punalaik-apollo

Punalaik-apollo (Parnassius apollo) on liblikas ratsulibliklaste sugukonnast apollo perekonnast. Tiivad on valged, siruulatus on 70-86 mm. Esitiivad on mustade laikudega. Tagatiibadel on kaks punast musta äärisega ja valge keskosaga sõõri. Lõuna-Euroopas elab mäestikes 1000–2000 m kõrgusel, Rootsis esineb Ölandil, Soome lõunaosas Ahvenamaal ja teistel saartel ohustatud liik. Eestis on arvatavasti välja surnud 19. sajandil. Röövik toitub kukeharjal. ♀ ♀△ (s.t. alakülg) ♂ ♂ △ mustlaik-apollo http://www.miksike.ee/docs/referaadid2005/punalaik-apollo_evelin.htm
Maywood (Illinois)

Maywood on külaks nimetatav asula Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis Cooki maakonnas Proviso vallas. Geograafilised koordinaadid on 41°52′ N, 87°50′ W. Asula pindala on 32,9 km² ja elanike arv 2000. aastal 26 987. Maywood on asutatud 1869. aastal. Maywoodis on sündinud: John Prine Shannon Brown Jim Brewer Fred Hampton Eugene Cernan Walter Burley Griffin Dennis Franz Village of Maywood
Viola

Viola võib tähendada mitut asja: Viola on kannikese ladinakeelne nimetus. Viola on naisenimi Viola, Brasiilia jalgpallur "Viola" on Eesti animafilm. Viola võib tähendada ka vioolat. Viola da gamba Viola d'amore
Johan Andreas Murray

Johan Andreas Murray (27. jaanuar 1740 Stockholm – 22. mai 1791 Göttingen) oli Rootsi botaanik ja arst. Ta oli aastail 1756–1759 Uppsalas Carl Linné õpilane. Aastast 1760 elas Göttingenis.
Kuldkann

Kuldkann (Helianthemum Mill.) on taimede perekond kuldkanniliste sugukonnas. Eestis on levinud harilik kuldkann (Helianthemum nummularium) peamiselt Põhja-Eestis ja läänesaartel. Eesti taimede määraja, (1999) Eesti Loodusfoto, Tartu, lk196
Vesipipar

Vesipipar (Elatine L.) on üks kahest perekonnast vesipipraliste sugukonnas. Eestis on levinud mõru vesipipar (Elatine hydropiper).
Koeranaeris

Koeranaeris (Bryonia L.) on taimede perekond kõrvitsaliste sugukonnas. Eestis võib metsistuda ilutaimena kasvatav harilik koeranaeris (Bryonia alba).
Ogakurk

Ogakurk (Echinocystis Torr. et A. Gray) on taimede perekond kõrvitsaliste sugukonnas. Eestis võib metsistunult esineda hõlmine ogakurk (Echinocystis lobata).
Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoda

Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoda (lühend EPKK) loodi 28. juunil 1996 eraõigusliku põllumajandustootjate ja -töötlejate ühendusena. 1997. aastast on lisandunud hulk toidusektorit toetavaid organisatsioone ja asutusi (kaubandusettevõtted, õppeasutused jne). 2009. aasta kevadeks oli EPKK-l 105 liiget, nende hulgas põllumajandustootjate 14 piirkondlikku ja 1 üleriigiline ühendus, samuti 14 suurt erialaühendust. EPKK eesmärk on toetada oma teenuste kaudu Eesti tootjate ja töötlejate vahelist koostööd, põllumajandussaadustega kauplemist sise- ja välisturul ning esindada oma liikmeskonda kodu- ja välismaal. EPKK pakub abi äripartnerite otsinguil, vahendab turu- ja hinnateavet, korraldab foorumeid ja infopäevi ning korraldab osalemist kodu- ja välismessidel. Põllumajandus-Kaubanduskoja juures töötavad erialatoimkonnad, mille eesmärgiks on aidata kaasa tegevuse korrastamisele vastavates sektorites. EPKK hindab toiduainete kvaliteeti ning annab välja Tunnustatud Eesti Maitse päritolu- ja kvaliteedimärki ehk pääsukesemärki ja Tunnustatud Maitse kvaliteedimärki ehk ristikumärki. Pääsukesemärki võivad taotleda tooted, mille põhitooraine on 100% Eesti päritolu. Ristikumärgi jaoks ei ole toote päritolu oluline ja seda võivad taotleda kõik Euroopa Liidu ettevõtjad. Samuti annab EPKK 2005. aastast välja tiitlit "Tunnustatud Eesti maatoit", mida oma toitudele ja toodetele saavad taotleda kõik maal tegutsevad väikeettevõtted ja ettevõtjad. Samuti valitakse igal aastal koostöös Maalehega aasta põllumees. 2002. aastast koordineerib EPKK Eesti tootjaorganisatsioonide riikliku delegatsiooni tegevust Euroopa Liidu põllumajandustootjate organisatsioonis COPA/COGECA ja korraldab Eesti põllumajandustootjate esinduse tööd Brüsselis. 2003. aastast vahendab EPKK maakondlike keskuste kaudu riiklikku, Euroopa Liidu ja kommertsteavet ning korraldab õppe- ja teabepäevi. Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoja koduleht
Finally We Are No One

"Finally We Are No One" on Islandi ansambli múm album. See anti välja plaadifirma Fat Cat poolt 20. mail 2002. Enne albumi ilmumist anti 29. aprillil 2002 välja singel "Green Grass of Tunnel". Islandil andis plaadifirma Smekkleysa välja plaadist piiratud tiraažiga väljaande "Loksins erum við engin", millel on lood islandikeelsete sõnadega. Veebilehele themilkfactory antud intervjuust selgub, et bänd lõi albumi majakas töötamise ajal, lindistades selle seejärel stuudios. Majakas osutus lugude loomise juures mõjuvas teguriks, nagu peegeldub ka laulutekstidest. "Sleep/Swim" – 0:50 "Green Grass of Tunnel" – 4:51 "We Have a Map of the Piano" – 5:19 "Don't Be Afraid, You Have Just Got Your Eyes Closed" – 5:43 "Behind Two Hills,,,,A Swimmingpool" – 1:08 "K/Half Noise" – 8:41 "Now There's That Fear Again" – 3:56 "Faraway Swimmingpool" – 2:55 "I Can't Feel My Hand Any More, It's Alright, Sleep Still" – 5:40 "Finally We Are No One" – 5:07 "The Land Between Solar Systems" – 11:58 Samuli Kosminen — trummid ja löökpillid mitmetes lugudes. Orri - Orelikrõbinad. Eiríkur Orri Ólafsson – trompet. Helga þóra Björgvinsdóttir, Ingrid Karlsdóttir, Anna Hugadóttir – viiulid ja vioolad (lugu 9). "MÚM Interview". themilkfactory. 03.03.2004. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.01.2013. Vaadatud 22.01.2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link)
Tunnustatud Eesti Maatoit

"Tunnustatud Eesti maatoit" on 2005. aastal riikliku arengukava Eesti Toit raames Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoda (EPKK) algatatud projekt. Projekti väljatöötamise tingis vajadus tõsta esile väikeettevõtetes valmistatavaid tooteid ja toite, samuti tutvustada maaelu ja maaettevõtlust läbi omapäraste ja maitsvate toitude. Eesti Põllumajandus-Kaubanduskojal on pikaajaline kogemus toiduainete kvaliteedi hindamisel sensoorse analüüsi teel, kuid senini puudus võimalus hinnata tooteid ja toite, mida jaekaubanduses ei müüda. Tiitel "Tunnustatud Eesti maatoit" pakkus võimaluse ka nendele toidukäitlejatele, kes kasutavad otseturustust. Selle projekti kaudu said oma toitudele ja toodetele tiitlit taotleda kõik maal tegutsevad väikeettevõtjad. Hindamisel keskenduti eelkõige kvaliteedile, kuid lisaboonuse andis toidu või toote juurde käiv lugu ja serveering. Maatoitude ja -toodete valmistamisel hinnati traditsioone, kuid ei unustatud ka uuenduslikku lähenemist. Tunnustamiseks esitati pagaritooteid, liha, kala, piimatooteid, magustoite ja muid eestimaiseid toite üle kogu Eesti. Projekti "Tunnustatud Eesti maatoit" raames tunnustati tooteid ja toite 3 aasta jooksul – 2005, 2006, 2007. 2007. aastal said tiitli "Tunnustatud Eesti maatoit" järgmised tooted: AS Arke Lihatööstus suitsu- või keedusuitsumops poolsuitsuvorst Ahjuvorstike kodune pihv OÜ Jäneda Mõis praad Kutsari Kiusatus praad Jäägri Kõhutäis OÜ Kitse talu hapukapsas OÜ Luke Farmimeierei valge hallitusjuust Breti Brie Pihlamari OÜ porgandi-pohlamarjamoos metsamarja segumoos (vaarikas, must sõstar) rannametsa haldjamoos (mustikamoos) vaarikamoos porgandi-astelpajumoos Pilguse Mõis OÜ speltaküpsised kirsside ja piparmündiga lillesoola, kadakamarjade ja ürtidega suitsune lambakints OÜ Puhu Kaubandus ahjurulaad pikkpoiss pohlamarjadega Pohlapoiss forelli-majoneesitarretis pasteedirull sült AS Silva – Agro kana rukkikuues suitsukeele-oasalat mädarõikakastmega Vetsitall OÜ hiiu lambaroog kruubipuder köögiviljapärjas praad Vetsi Vedruvanker
Ojakapsas

Ojakapsas (Peplis L.) on taimede perekond kukesabaliste sugukonnas. Eestis esineb levikult harv muda-ojakapsas (Peplis portula).
Peeter Kaber

Peeter Kaber (28. september 1961 Tallinn – 31. juuli 2009 Ruhnu) oli eesti laulja ning hääle- ja naeruterapeut, hariduselt insener. Ta lõpetas aastal 1979 Tallinna 2. Keskkooli ja 1985 Tallinna Polütehnilise Instituudi automaatikateaduskonna elektronarvutite erialal. Ta on laulnud kupleeansamblis Talong. Peeter Kaber oli Erakonna Eestimaa Rohelised liige. Tema vanaisa oli ettevõtja Joakim Puhk. "Õnnemeistri lahkumine". Õhtuleht, 4. august 2009 Foto "Peeter Kaber: Naer on terviseks". Bioneer, 18. september 2008 https://www.last.fm/music/Peeter+Kaber/+wiki
Kukesaba

Kukesaba (Lythrum L.) on taimede perekond kukesabaliste sugukonnas. Eestis on levinud harilik kukesaba (Lythrum salicaria)
Kuningakepp

Kuningakepp (Oenothera L.) on taimede perekond pajulilleliste sugukonnas. Eestis esineb tulnukana kaks liiki: Oenothera biennis L. – kaheaastane kuningakepp Oenothera rubricaulis Klebahn – punavarreline kuningakepp
Ärni Käärid

Ärni Käärid (1926–1993) oli väliseesti ajakirjanik. Ta oli 1987–1993 Torontos ilmunud ajakirja Meie Maa väljaandja. 1982–1989 oli ta Maakondliku Esinduskogu juhatuse liige. Mereskautlus: käsiraamat, Toronto 1971. Saarlaste Ühing Torontos XXXV: 1956-1991. Koostaja ja toimetaja Ärni Käärid. Toronto 1991
Metskits (skulptuur)

"Metskits" on Jaan Koorti 1929. aastal valminud pronksist skulptuur Tallinnas Nunne tänava haljasalal. Skulptor Jaan Koort modelleeris “Metskitse” 1929. aastal ja valas sellest kolm pronksskulptuuri. Üks neist asub tänapäeval Moskvas Tretjakovi galeriis, teine Eesti Kunstimuuseumis ja kolmas Tallinna Linnamuuseumis. Viimase ostis Kultuurkapitali Kujutavate Kunstide Sihtkapitali Valitsus ja kinkis selle Tallinna linnale. 4. novembril 1930 asetati skulptuur haljasalale Toompea nõlva all Nunne ja Laia tänava ristumiskohal, vaatega tänavale. Skulptuur oli selles kohas kuni 1992. aastani. Vargusohu ja korduvate lõhkumiskatsete tõttu deponeeris Tallinna Kultuurimälestiste Inspektsioon 31. märtsil 1992. aastal skulptuuri Tallinna Linnamuuseumisse. 1995. aastal paigaldati haljasalale, madalale alusele, kuju algse asukohaga võrreldes Toompea nõlvale lähemale ARS-Monumentaal OÜs valmistatud koopia, mida restaureeris 2014. aastal Paul Uibopuu. Skulptuur on muinsuskaitse all alates 1964. aastast. Lepik, Sandra. Povilaitis, Dmitri. FOTOD JA VIDEO: Tallinnas avati Nunne tänava alguses Kitseaed. Pealinn, 14. november 2018. Koorti metskitse kuju üritati taas varastada. Postimees, 19. detsember 1996. 1311 Skulptuur «Metskits», J. Koort, 1929 (pronks). Kultuurimälestiste register. Metskits kultuurimälestiste riiklikus registris
Stockholmi staadion

Stockholmi staadion (rootsi keeles Stockholms stadion, Stockholms Olympiastadion või igapäevakõnes Stadion) on mitmeotstarbeline spordiväljak Rootsi pealinnas Stockholmis Põhja-Djurgårdenil. Staadion ehitati aastatel 1910–1912 Rootsi spordikeskliidu eestvõttel Stockholmi suveolümpiamängudeks 1912. aastal. Staadion asendas seni samal kohal asunud Indrottsparkeni spordiväljakut. Samuti sellel alal asunud Tennispaviljongen koliti mujale. Rahvusromantilises stiilis ehitatud staadioni arhitektiks on Torben Grut. Staadioni rajamist alustati 23. novembril 1910 ning avatseremoonia peeti 1. juunil 1912. Staadioni vastupidavust testiti aga sama aasta 31. mail, kus teiste seas olid tribüünidel ka sõjaväelased. Staadion läks maksma 1,25 miljonit Rootsi krooni. Lisaks 1912. aasta olümpiamängudele peeti Stockholmi staadionil ka 1956. aasta Melbourne’i olümpia ratsutamisvõistlused. Praegu on staadion ehitismälestis ning võimalused selle ümberehituseks on piiratud. Staadion mahutab 14 417 pealtvaatajat (kõik istekohad). Jalgpalliväljaku suurus on 105 x 68 meetrit. Jooksuringi pikkus on 400 meetrit ja laius 8 rada. Meeskonnad, kelle koduväljakuks Stockholmi staadion on olnud: AIK (1912–1936) Djurgårdens IF (1936– ) – alates 1936. aastast on Stockholmi staadion Djurgårdens IF-i jalgpallimeeskonna koduväljak. Lisaks sellele mängis kodukohtumisi seal kuni 1970. aastani Djurgårdeni jääpallimeeskond. Lauatennise mängupaigana kasutati aastatel 1947–1951 staadioni kellatorni ja poksijad kasutasid 1917–1922 torni Drottning Sofias vägi ääres. 1950. aastatel oli klubi jalgrattasektsiooni kontor staadioni ruumides, 1959–1971 treenisid vehklejad tollase seisutribüüni all ja 1922–1962 mängis Djurgården staadionil ka jäähokit. FC Cafe Opera (?–2003) IF Brommapojkarna (muuhulgas aastad 2005, 2007) – perioodidel, kui Grimsta IP ei vastanud nõuetele või seda ehitati ümber Rootsi jalgpallikoondis Lisaks sellele on Stockholmi staadionil peetud terve rida näidis- ja reklaamkohtumisi. Stockholmi staadionil on 50 korral peetud Rootsi jääpalli meistrivõistluste finaalkohtumisi. Jääpallistaadionina on väljakut kasutanud koguni kümme klubi (Hammarby, AIK, Djurgårdens IF, Reymersholms IK, IFK Stockholm, IK Göta, IK Mode, Sundbybergs IK, Råsunda IS ja Mälarhöjdens IK). Pärast hooaega 1970–1971 suleti staadion lõplikult jääpallile. Igal aastal peetakse staadionil rahvusvahelist kergejõustikuvõistlust DN-Galan. Ühtlasi on Stockholmi staadion üks enim maailmarekordi sünde näinud areen maailmas – kokku on püstitatud seal 83 maailmarekordit. Stockholmi maratoni start on staadioni juures ja finiš staadionil. Staadionil on peetud ka rohkelt suuremaid kontserte: teiste seas on seal esinenud Michael Jackson, Rolling Stones, Kiss, Iron Maiden, Kent, Depeche Mode, Muse, Sugarplum Fairy, Metallica, Rod Stewart, Bruce Springsteen.
Pajulill

Pajulill (Epilobium) on taimede perekond pajulilleliste sugukonnas. Hübriide on leitud peaaegu kõikide meil esinevate liikide vahel. Epilobium adenocaulon Hausskn. – mets-pajulill (hajusalt) Epilobium angustifolium L. – ahtalehine põdrakanep (sage) Epilobium collinum C.C.Gmel. – kink-pajulill (harva) Epilobium hirsutum L. – karvane pajulill (hajusalt) Epilobium montanum L. – mägi-pajulill (sage) Epilobium obscurum Schreb. – tume pajulill (väga harva) Epilobium palustre L. – soo-pajulill (tavaline) Epilobium parviflorum Schreb. – väikeseõieline pajulill (hajusalt) Epilobium roseum Schreb. – roosa pajulill (hajusalt) Epilobium tetragonum L. – laskuvalehine pajulill (harva) Eesti taimede määraja, (1999) Eesti Loodusfoto, Tartu, lk200
Yesterday Was Dramatic – Today Is OK

"Yesterday Was Dramatic - Today Is OK" on eksperimentaalse Islandi ansambli múm debüütalbum, mis anti plaadifirma TMT poolt algselt välja Islandil 11. märtsil 2000 ning seejärel 2. aprillil 2001 Ühendkuningriigis. 2005. aastal kanti kogu album ette osana "All Tomorrow's Parties" poolt kureeritavast kontserdisarjast "Don't Look Back". "I'm 9 Today" – 4:42 "Smell Memory" – 9:23 "There Is a Number of Small Things" – 6:32 "Random Summer" – 3:12 "Asleep on a Train" – 7:17 "Awake on a Train" – 9:23 "The Ballad of the Broken Birdie Records" – 5:25 "The Ballad of the Broken String" – 4:45 "Sunday Night Just Keeps on Rolling" – 8:10 "Slow Bicycle" – 8:47 Eiríkur Orri Ólafsson – trompet (lugu 6) Helga Björg Arnardóttir – klarnet (lood 3 ja 6) Stefán Már Magnússon – rütmikitarr (lugu 6) Hildur Guðnadóttir, Gróa Margrét Valdimarsdóttir, Sigríður Geirsdóttir – keelpillid (lugu 6) Arnaldur Hilmisson, múm – kujundus Yesterday Was Dramatic - Today Is OK MusicBrainz'i lehel
Vesikuusk

Vesikuusk (Myriophyllum L.) on veesiseste taimede perekond vesikuuseliste sugukonnas. Myriophyllum verticillatum L. – männas-vesikuusk (hajusalt) Myriophyllum spicatum L. – tähk-vesikuusk (tavaline) Myriophyllum alterniflorum DC. – vahelduvaõieline vesikuusk (haruldane) Myriophyllum sibiricum Kom. – siberi vesikuusk
United Service Organizations

United Service Organizations (USO) on Ameerika Ühendriikide mittetulundusühendus, mille eesmärk on riigi sõjaväelaste toetamine üle maailma. United Service Organizations
Michael Moore

Michael Francis Moore (sündinud 23. aprillil 1954 Flintis Michiganis) on Oscari pälvinud Ameerika Ühendriikide filmilooja, publitsist ja vasakliberaalne poliitikakommentaator. Ta on filmide "Bowling for Columbine" (2002), "Fahrenheit 9/11" (2004) ja "Sicko" (2007) produtsent ja režissöör. Moore sündis Flinti linnas. Tema isa Frank oli autotehase liinitööline ja ema Veronica sekretär. Mõlemad töötasid General Motorsis. Tema onu oli ametiühingutegelane, kes aitas korraldada streike. 22-aastaselt asutas ta oma ajakirja Flint Voice, mille nimeks sai varsti Michigan Voice, et kajastada mitte ainult linna, vaid kogu osariigi sündmusi. 1986. aastal kutsuti ta ajakirja Mother Jones toimetajaks. Ta kolis California osariiki ja Michigan Voice suleti. Nelja kuu pärast vallandati ta töölt, kui ta keeldus avaldamast artiklit inimõiguste rikkumise kohta Nicaraguas. Moore'i sõnul tegi ta seda artikli tugeva erapoolikuse tõttu: näiteks polnud seal mainitud, et USA on Nicaraguaga viimased viis aastat sõjas. Moore kaebas ajakirja kohtusse ja sai kahjutasu 58 000 USA dollarit, millega rahastas oma esimest dokumentaalfilmi. Sellest ajast teeb Moore mängufilme, milles on USA valitsuse suhtes sageli kriitiline. 2016. aasta juulis kirjutas Moore oma blogis, miks ta arvas, et Donald Trump võidab 2016. aasta presidendivalimised. Üks tema ennustus, et sarnaselt Põhja- ja Kesk-Inglismaa allakäinud tööstuslinnadega, kus hääletati suuresti Brexiti poolt, võidab Trump nn Roostevöö piirkonnas Pennsylvania, Michigani, Ohio ja Wisconsini osariikides, mille elanikud olid seni Demokraatliku Partei poolt hääletanud, osutus tõeseks. Moore ei ole enda väitel poliitaktivist, kuid sellegipoolest propageerib ta agaralt oma poliitilisi vaateid. Enda väitel on ta roomakatoliiklane, kuid astub avalikult välja katoliku kiriku vastu abordi ja samasooliste abielu küsimuses. Ajakiri Time valis ta 2005. aastal maailma saja mõjukaima inimese hulka. Alates 1990. aastast on Moore abielus produtsent Kathleen Glynniga, kellega tal on kasutütar Natalie. Ta on raamatute "Downsize This!", "Lollid valged mehed" ("Stupid White Men"; eesti keelde tõlkinud Tõnis Leemets) ja "Dude, Where's My Country?" autor. Michael Moore. "5 Reasons Why Trump Will Win". Originaali arhiivikoopia seisuga 26.03.2017. Vaadatud 27.3.2017. Michael Moore'i koduleht
Fahrenheit 9/11

Fahrenheit 9/11 on 2004. aastat pärinev filmitegija Michael Moore'i dokumentaalfilm. Film kritiseerib president George W. Bushi ametiaega, terrorismivastast sõda ning selle kajastamist Ameerika Ühendriikide meedias. 2004. aasta juunis kritiseeris Ühendkuningriigi ajakirjanik Christopher Hitchens filmi faktiliste ebatäpsuste ja propaganda meetodite kasutamise pärast. Christopher Hitchens. Unfairenheit 9/11: The lies of Michael Moore. - Slate, 21.06.2004
Kåfjord (Alta)

Kåfjord (põhjasaami keeles Njoammelgohppi, kveeni keeles Kaavuono) on küla Norras Troms og Finnmargi maakonnas Alta vallas. Küla asub Kåfjordeni fjordi kaldal. Kåfjord asub valla keskusest, Altast, 18 km kaugusel lääne suunas. Küla läheduses avastati 1600. aastatel vasemaagi leiukohad. Kaevandama hakati vaske Kåfjordis 1826. aastal. Kaevandamine toimus kahel perioodil: 1826–1878 ja 1896–1909. Esimesel perioodil toimus kaevandamine inglise firma "Alten Copper Mines" poolt ja teisel perioodil rootsi firma "Altens Kobbergruver" poolt. Vasekaevandamine elavdas piirkonda oluliselt. Juba 1835. aastal elas Kåfjordis 655 inimest ja see oli tollal Finnmargi suurim asula. 1909. aastaks olid vasemaagivarud otsas ja küla hakkas tasapisi tähtsust kaotama. 2009. aastal elas seal 148 inimest 1836/1837. aastatel ehitati Kåfjordi kirik. 2004. aastal püstitati Kåfjordi kiriku juurde Per Ungi loodud skulptuur "Rallarfamilien", meenutamaks inimesi, kes töötasid Kåfjordi vasemaardlas. Kåfjord[alaline kõdulink] Kåfjord Church[alaline kõdulink]