laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ants Taul

Ants Taul (sündinud 7. märtsil 1950 Tõrvas) on eesti rahvamuusik (torupill, Teppo lõõts, akordion) ja torupillimeister. 1968–1974 Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Insener-hüdrotehnik 1986–1988 Heino Elleri nimeline Tartu Muusikakool. Akordion 1974–1977 Viljandi Maaparanduse Valitsus 1977–1978 Karula sovhoos 1978–1991 Valga KEK-i klubi kunstiline juht 1986–1989 Tõrva Lastemuusikakooli akordioniõpetaja 1990–2007 Viljandi Kultuuriakadeemia torupilli ja lõõtspilli õpetaja 2000–... OÜ Tauli Torupillitalu tegevjuht 2004–2011 A-klassi kerglennuki lennuinstruktor ja kontrollpiloot 2011–... Mulgi Kultuuriprogrammi töögrupi liige Rahvamuusikuna on ta esinenud paljudes välisriikides. Ta on Eesti torupillitraditsiooni taaselustaja ja edendaja. Oma isa juhendatud rahvamuusikaansambli “Torupill” liige aastatel 1972–1994. Pereansambli “Tuulepill” juhendaja 1995–2000. Perega koos musitseeritakse aeg-ajalt tänaseni. Film „Kõrboja peremees“ – pillimehe osatäitja CD plaat „Aig Teppo lõõtsage“ (2013) 1996 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri aastapreemia (koos Johannes Tauliga, Eesti torupillitraditsiooni taastamine ja edendamine, Ants Tauli pereansambli edukas esinemine ülemaailmsel folkloriaadil Hollandis) 2000 aasta Isa 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2014 Mulgimaa Uhkus 2017 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (pärimuskultuuri aastapreemia torupilli traditsiooni hoidmise ja edendamise eest) 2022 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri aastapreemia (Eesti torupillitraditsiooni taastamise ja edendamise eest) Ants Taul on Riidaja kooliõpetaja ja rahvamuusika viljeleja Johannes Tauli ja maalikunstnik Lehte Tauli poeg. Perekonnas on lisaks kaks õde. Perekond elas laste sünni ajal Riidaja külas. Ants Taul on abielus Tiiu Tauliga, peres neli last: Anu Taul, Andrus Taul, Triinu Taul ja Tõnis Taul. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Jahve (allikas)

Jahve allikas on vana testamendi vanimate kirjalike osade nimetus, kus tekstis kasutatakse jumala nime Jahve. Nende tekstide autoreid nimetatakse koondnimega Jahvist. NB! Mitte segi ajada vanima suulise pärimusega (Deboora laul).
Süeniit

Süeniit on süvakivim, mis koosneb peamiselt päevakividest. Päevakividest on ülekaalus leelispäevakivid. Kvartsisisaldus ei ületa 5% kolmnurkdiagrammil, mille tipud moodustavad plagioklass, leelispäevakivi ning kvarts. Kvartsi puudumisel võib süeniit sisaldada feldšpatoide, näiteks nefeliini. Kvartsi feldšpatoididega koos süeniidis olla ei saa. Värvilistest mineraalidest võivad süeniidis esineda biotiit, pürokseenid ning amfiboolid. Nende osatähtsus ehk värviindeks võib ulatuda kuni 40%. Sarnane kivim, kuid suurema kvartsisisaldusega on graniit. Süeniidi vulkaaniline analoog on trahhüüt. Värvuselt on süeniit enamasti punakas või hall. Struktuur on enamasti jämeda- ning võrdteraline, harvem porfüüriline või pegmatoidne. Süeniit moodustab maakoores intrusioone, näiteks štokid, daikid, sillid jne. Võib olla seotud granitoidsete kivimitega või minna järk-järgult üle graniidiks. Süeniit ei ole väga tavaline kivim, kuid ei kuulu ka kõige haruldasemate hulka. Keskmise ilma veesisalduseta süeniidi koostis oksiidsel kujul massiprotsentides: Numbrid on keskmistatud 517 analüüsitud süeniiditüki alusel. Termin "süeniit" tuleb Egiptuse kohanimest Aswān (Syene), ehkki Aswāni lähedal olevad kivimeid nimetataks tänapäeval graniidiks, sest süeniidi kohta sisaldavad nad liiga palju kvartsi. Süenitoid Le Maitre, R. W. (1976). The chemical variability of some common igneous rocks. J. Petrol. 17:589–637.
Deuteronomium (allikas)

Deuteronomium ehk D allikas (tähis D) on Jahve allika (J) ja Elohim allika (E) järel kolmas vana testamendi allikas. Allikas sisaldab peamiselt Toora seaduste osasid.
Hu

Hu võib tähendada: Hu, Vana-Egiptuse jumal Hu, Vana-Egiptuse kuningas Hu, perekonnanimi Hu keel Hu maakond Samuti võib hu olla Ungari lühend või keelekood ungari keele märkimiseks. .hu, Ungari tippdomeen HU?, Eesti ansambel
Lohvõnove

Lohvõnove on küla Ukrainas Donetski oblastis Bahmuti rajoonis, umbes 4 km kaugusel Debaltsevest loodes ja 58,6 km kaugusel Donetski keskusest kirdes. Lohvõnove kõrgus merepinnast on 269 meetrit. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 57 inimest. Donbassi sõja ajal, 2014.–2015. aastal, oli asula keskvalitsuse relvajõudude ja valitsusvastaste relvajõudude vahelise võitluse piirkonnas. 13. veebruar 2015, 02:29. UNIAN. Во время боя за Логвиново погибли бойцы "Донбасса" - Семенченко (vene keeles) 13. veebruar 2015, 13:24. Ukrajinska Pravda. За Логвиново идут жесткие бои. Силы АТО не отходили (vene keeles) 14. veebruar 2015, 14:16. UNIAN. Семенченко обвинил Лысенко во лжи о контроле над поселком Логвиново: Сильно напоминает Иловайск (vene keeles) 15. veebruar 2015, 10:30. UNIAN. Логвиново осталось "нейтральной" территорией (vene keeles) 17. veebruar 2015, 09:42. UNIAN. Силовики возобновили контроль над Логвиново и по трассе Артемовск - Дебальцево (vene keeles)
Simon May

Simon May on inglise filosoof, kes on kirjutanud eetikast, emotsioonide filosoofiast, identiteedist ja kuulumisest ning Arthur Schopenhauerist, Friedrich Nietzschest ja Martin Heideggerist. Ta on kirjutanud ka aforisme. Nietzsche's Ethics and his War on 'Morality', Oxford University Press 1999 Thinking Aloud: A Collection of Aphorisms, Alma Books, 2009 Love: A History, Yale University Press 2011 Tutvustus King's College'i saidil
Ants Ojavee

Ants Ojavee (sündinud 17. november 1944) on Eesti endine omavalitsustegelane, Vigala valla volikogu liige ja Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskooli direktori asetäitja halduse alal. http://info.kov2013.vvk.ee/kandidaadid/?code=0070&scode=0884&cid=8973 Vigala vallavolikogu koosseis "Juhtkond (TTK kodulehel)". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2015. Vaadatud 13. veebruaril 2015.
Heli Lints

Heli Lints (sündinud 26. oktoobril 1963) on Kivi-Vigala Rahvamaja juhataja, Vigala valla volikogu liige ja Vigala Külade Keskuse kontaktisik. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Vigala vallavolikogu koosseis
Kristine Niit

Kristine Niit (sündinud 7. märtsil 1968) on Kivi-Vigala Põhikooli direktor ja Vigala valla volikogu liige. "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2020. Vaadatud 30. septembril 2016. Kivi-Vigala PK töötajad 2014/2015 õa Vigala vallavolikogu koosseis
Aivar Jõgiste

Aivar Jõgiste (sündinud 12. novembril 1959) on Eesti ettevõtja ja poliitik. Ta on Vigala valla volikogu liige ning majandus- ja eelarvekomisjoni esimees. Ta on ERA Valduse ASi ja Eesti Turbaliit MTÜ juhatuse liige. Aastast 1996 kuulub ta Reformierakonda. Vigala vallavolikogu koosseis "inforegister.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. veebruar 2015. Vaadatud 13. veebruaril 2015. "Äriregister". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 15. veebruaril 2015.
Jüri Nisumaa

Jüri Nisumaa (sündinud 10. juunil 1986) on Eesti maadleja ja Vigala valla volikogu liige. Ta töötab kehalise kasvatuse õpetajana Vana-Vigala Põhikoolis ja maadlustreenerina Kivi-Vigalas . "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. veebruar 2015. Vaadatud 13. veebruaril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Vigala vallavolikogu koosseis "Vana-Vigala PK Õpetajad". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. veebruar 2015. Vaadatud 13. veebruaril 2015. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. märts 2018. Vaadatud 30. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Martin Andreller

Martin Andreller (sündinud 23. detsembril 1985 Rääski külas) on eesti ajaloolane. Ta on lõpetanud Tallinna Ülikooli ajaloo erialal 2010. aastal. Ta töötas Okupatsioonide muuseumi teadur-kuraatorina. Aastatel 2013–2016 oli ta Vigala valla volikogu esimees. Martin Andreller on Eesti Mälu Instituudi juhatuse liige. http://info.kov2013.vvk.ee/kandidaadid/?code=0070&scode=0884&cid=8962 "Valimisliit Vigala Väega Värk, 2013-09-14: Meie kandidaadid". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. detsember 2014. Vaadatud 8. märtsil 2015. "Okupatsioonide muuseumi töötajad". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. märts 2015. Vaadatud 13. veebruaril 2015. "Martin Andreller: Vigala vägevust peab rohkem saama (11. november 2013)". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. oktoober 2015. Vaadatud 28. augustil 2016. Endine vallavanem Meelis Välis asus Vigala vallavolikogu etteotsa (Raplamaa Sõnumid 29. aprill 2016)[alaline kõdulink] [1] Reedene intervjuu Vikerraadios teemal "Ukraina riigi ja rahva lugu 20. sajandi algusest tänaseni". Martin Andreller koos Meelis Maripuuga (18.03.2022).
Taivo Kuusik

Taivo Kuusik (sündinud 24. juulil 1973 Vigala külanõukogus) on Eesti ettevõtja ja Vigala valla volikogu liige. Ta on lõpetanud Eesti Põllumajandusülikooli põllumajanduse mehhaniseerimise erialal. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Vigala vallavolikogu koosseis http://info.kov2013.vvk.ee/kandidaadid/?code=0070&scode=0884&cid=8992
Tōkyō prefektuur

Tōkyō prefektuur (jaapani keeles 東京都) on prefektuur Jaapanis. Kuigi Tōkyōt peetakse linnaks, on see halduslikult üks Jaapani 47 prefektuurist. Erinevus on selles, et kui enamik prefektuure kannab jaapani keeles nimetust 県 -ken, siis Tōkyō kannab nimetust 都 -tō, mida võib tinglikult tõlkida ka "pealinnaprefektuuriks". Kitsamas mõttes loetakse Tōkyō linnaks 23 eriringkonda prefektuuri idaosas, kuid need ei moodusta ühtset haldusüksust. Tōkyō prefektuuris elab üle 14 miljoni inimese, kuid sajad tuhanded ümbruskonna inimesed käivad Tōkyōs tööl. Tōkyō on Jaapani poliitiline, majandus-, kultuuri-, haridus- ja teaduskeskus, Jaapani keisri ja valitsuse residents ning kogu Ida-Aasia suur äri- ja finantskeskus. Tōkyō prefektuurivalitsuse hoone asub Shinjukus. Pilvelõhkujaid on Tōkyōs vähem kui paljudes teistes nii suurtes linnades. Põhjuseks on eeskätt maavärinaohtlikkus. Hoonestus koosneb peamiselt kuue- kuni kümnekorruselistest kortermajadest ja tihedalt koos paiknevatest eramutest. Ühistranspordisüsteem on maailma keerukaim. Tōkyō tipptunnid on maailmakuulsad. Tōkyō prefektuuri tunnuslind on naerukajakas (Larus ridibundus), tunnuspuu on hõlmikpuu (Ginkgo biloba) ja tunnuslill kirsiõis. Halduslikult jaguneb Tōkyō prefektuur 23 eriringkonnaks (特別区 tokubetsu-ku) kesklinnas (endine Tōkyō City) ning lääneosa moodustavaks 26 linnaks (shi), 5 aleviks (-cho) ja 8 külaks (-son). Adachi Arakawa Bunkyō Chiyoda Chūō Edogawa Itabashi Katsushika Kita Kōtō Meguro Minato Nakano Nerima Ōta Setagaya Shibuya Shinagawa Shinjuku Suginami Sumida Toshima Taitō Akiruno Akishima Chōfu Fuchū Fussa Hachiōji Hamura Higashikurume Higashimurayama Higashiyamato Hino Inagi Kiyose Kodaira Koganei Kokubunji Komae Kunitachi Machida Mitaka Musashimurayama Musashino Nishi-tōkyō Ōme Tachikawa Tama 令和4年全国都道府県市区町村別面積調（1月1日時点）, vaadatud 23.03.2022. Tōkyō koduleht (inglise, jaapani, hiina ja korea keeles)
Kloostrimets

Kloostrimets ehk Pirita-Iru parkmets on metsaala Tallinnas Pirita linnaosas. Kloostrimets asub valdavalt Kloostrimetsa asumis, väiksem osa jääb Mähe asumisse. Kloostrimets on saanud nime Pirita kloostri järgi. Keskajal kuulusid praeguse Kloostrimetsa alad Pirita kloostrile. Ametliku põhinimena tähistab Kloostrimets praegu Kloostrimetsa teest põhja poole jäävat metsamassiivi, mille pindala on umbes 2,18 km². Ajalooliselt on Kloostrimets olnud suurem, ulatudes lõunas Pirita jõeni ja hõlmates muuhulgas tänapäevase Metsakalmistu ala. Kloostrimetsa tee rajamine 1934. aastal poolitas Kloostrimetsa metsaala kaheks osaks. Metsakalmistu rajamisega 1939. aastal muudeti osa metsaalast kalmistuks ning aastate jooksul on kalmistu ala laienenud (algselt planeeritud 24,2 ha, nüüd 47,7 hektarit). Kloostrimets kuulub Tallinna linna piiresse 2. märtsist 1945. Suurem osa Kloostrimetsast jääb Pirita jõeoru maastikukaitseala Viimsi metsa piiranguvööndisse, kuid metsaala on avalikus kasutuses. Kaitsealustest lindudest pesitsevad Kloostrimetsas laanepüü, väike-kärbsenäpp, musträhn ja õõnetuvi. Kloostrimetsas toimus 1926. aastal Eesti esimene orienteerumisvõistlus. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn: Tallinna Linnaplaneerimise Amet, 2013 Tallinna Linnavalitsuse 20.02.2008 määrus nr 17 "Pirita linnaosa metsadele nimede määramine" Kloostrimetsa asukoha skeem Pirita linnaosa üldplaneeringu seletuskiri Pirita jõeoru maastikukaitseala kaitse-eeskiri Kloostrimetsa asukoha skeem Maa-ameti geoportaal. Kloostrimets Kloostrimets orienteerumiskaardil
Tallinna Kalev (spordiklubi)

Tallinna Kalev võib tähendada: Tallinna Spordiselts Kalev (asutatud 1901) Jalgpallimeeskond asutati 1909. aastal nime Jalgpalliselts Meteor all. 1911. aastast kannab see nime Tallinna Kalev. Klubi taasasutati 2002. aastal, praegu tegutseb ka naiskond JK Tallinna Kalev naiskond. 1910. aastatel oli sellenimeline jääpallimeeskond, kes tuli mitu korda Eesti meistriks. Korvpalliklubi Kalev BC Tallinna Kalev Tegutseb ragbimeeskond Tallinna Kalev RFC. Tegutseb Kalevi Ujumiskool. Tallinna Kalev (võrkpalliklubi) Mitmekordne Eesti meister. 1968. aasta NSV Liidu meister. Eesti Spordiselts Kalev BC Kalev/Cramo https://jkkalev.ee/meist/ Klubi ajaloost JK Tallinna Kalevi kodulehel
Roger Hanin

Roger Hanin (20. oktoober 1925 Alžiir – 11. veebruar 2015 Pariis) oli prantsuse näitleja ja filmirežissöör. Roger Hanin andmekogus IMDb (inglise)
Kloostrimetsa tee

Kloostrimetsa tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita, Kloostrimetsa, Lepiku ja Laiaküla asumis. Kloostrimetsa tee on umbes 3,9 km pikk ja kulgeb Pirita tee ja Pärnamäe tee vahel. Tänav on üks Pirita linnaosa jaotusmagistraalidest. Kloostrimetsa tee ehitati aastatel 1930–1934. Kloostrimetsa tee ääres asuvad Metsakalmistu (Kloostrimetsa tee 33), Tallinna Botaanikaaed (Kloostrimetsa tee 44), Tallinna Botaanikaaia haldushoone (Kloostrimetsa tee 52), arhitekt Ülevi Eljand, projekt 1979, valmis 1988. aastal, Tallinna teletorn (Kloostrimetsa tee 58a). Kultuuriväärtuslike elamutena on esile toodud eramu Kloostrimetsa tee 26, arhitekt Uno Tölpus, 1960–1961, ja eramu Kloostrimetsa tee 45, arhitektid Henno Sepmann, Valve Pormeister, 1958. Kloostrimetsa tee Pirita tee poolses otsas Kloostrimetsa tee Pärnamäe tee poolses otsas Kloostrimetsa teel Weissi mäel (Pirita ja Kose tee ning Saare tänava merepoolse pikenduse nurgal) asus Tallinn meteoroloogia-vaatlusjaam. Weissi mägi on nimetatud seal asetsenud majavalduse kunagise omaniku pürjermeister Robert Weisse perekonnanime järgi. Tallinna ilmajaam on mitu korda kolinud, varem asus ilmajaam Ülemiste lennujaama territooriumil. Tänapäeval asub Tallinn-Harku aeroloogiajaam Paldiski maantee ääres. Aastatel 1959–2006 tegutses Kloostrimetsa tee 56a asunud hoones Kalevi Vabariiklik Auto-Motoklubi. Hoone lammutati 2021. aastal. Pirita tee ja Metsakalmistu vaheline Kloostrimetsa tee lõik on olnud osa Pirita-Kose-Kloostrimetsa ringrajast. Pirita linnaosa üldplaneeringu seletuskiri Epp Lankots, EESTI 20. SAJANDI ARHITEKTUURI KAITSE PROGRAMM. TALLINNA NÕUKOGUDEAEGNE EHITUSPÄRAND, Tallinn 2009, lk 17 Tere tulemast Tallinn-Harku aeroloogiajaama! Aleksander Kivi, Mäed ja mäenimelised tänavad Tallinnas, Kultuur ja Elu, 1964 nr 7, lk 404 Robert Nerman, Kloostrimetsa teel tegutses ligi pool sajandit Kalevi Auto-Motoklubi, www.postimees.ee, 13. juuli 2007
Jaotusmagistraal

Jaotusmagistraal on linnaosa sisest liiklust võimaldav magistraaltänav, mis ühendab jaotustänavaid ja juurdepääse põhimagistraalidega. Tiit Metsvahi. Jõhvi valla üldplaneeringus teede- ja transpordiosa koostamise konsulteerimine. Tallinn 2011
Jaotustänav

Jaotustänav on linnaosa sisest liiklust võimaldav tänav, mis ühendab juurdepääse magistraalidega. Tallinna Linnavalitsuse 26. septembri 2012 määrus nr 46 "Tallinna teede liigid"
Juurdepääs (tee)

Juurdepääs on mittekeskne, ainult teatud piirkonda magistraalidega ühendav tänav. Juurdepääse on jagatud mitmesse kategooriasse: kõrvaltänav veotänav kvartalisisene tänav Tallinna Linnavalitsuse 26. septembri 2012 määrus nr 46 "Tallinna teede liigid" Tiit Metsvahi. Jõhvi valla üldplaneeringus teede- ja transpordiosa koostamise konsulteerimine. Tallinn 2011
Tagametsa oja

Tagametsa oja on Matuoja idapoolne haru. See asub Võru vallas Hänike külas. Oja pikkus on 1,6 km. Saab alguse Hüti talu maadelt ja voolab piki Jäätsi metsa Matuojja. Pärast maaparandustöid muudetud kuivendusdreenidega magistraalkraaviks.
Enn Soosaare esseistikapreemia

Enn Soosaare esseistikapreemia on Enn Soosaare mälestuseks välja antav eetilise esseistika auhind. Preemiat annab välja Enn Soosaare Sihtasutus. President Toomas Hendrik Ilvese ettepanekul nimetati preemia eetilise esseistika auhinnaks. Preemia saab autor, kes on oma kirjutistega aidanud levitada ja arendada ühiskonnas väärtusi, millele Enn Soosaar pühendas kogu oma loometegevuse. Auhinna määrab selleks kutsutud žürii, kuhu kuuluvad Eesti Kirjanike Liidu ja Eesti kirjutava pressi esindajad. Auhind määratakse ühiskonda eetilisest aspektist käsitleva essee(de) eest. Kui algselt võeti arvesse vaid trükiajakirjanduses ilmunud kirjutisi, siis alates 2019. aastast võivad Enn Soosaare esseistikapreemiale kandideerida ka üksnes elektrooniliselt ilmunud esseed. Küll aga peab algne tekst olema loodud eesti keeles. Preemia antakse üle Enn Soosaare sünniaastapäeval 13. veebruaril. 2012 Ilmar Raag essee "Kultuuritust ei ole olemas" eest 2013 Kalle Muuli raamatu "Isamaa tagatuba" eest 2014 Toomas Paul essee "Aus vale, vale ausus" eest 2015 Hent Kalmo essee "Utoopiline Eesti" eest 2016 Margus Laidre essee "Kelle sõna valitseb maailma?" eest 2017 Jüri Reinvere esseede "Vabadus olla rumal" ja „Hirm kaotada rohkem, kui on juba kaotatud“ ja „Cosi fan tutte ehk Mis on õhtusöögiks?“ ja "Facebooki kiituseks“ eest 2018 Marju Lepajõe essee "Tarkus ja õiglus kaitsevad kõiki" ja Postimehe arvamusliidrite lõunal 2017 esitatud kõne "Tõejärgse maailma uudised" eest 2019 Hasso Krull esseede "Kosmiline mälu. Posthumanistliku eetika imperatiiv" ja "Imelihtne tulevik. Kaheksa kannaga manifest" eest 2020 Eero Epner essee "Sest nad saavad" eest 2021 Jüri Saar essee "Meritokraatia vs. stultokraatia" eest Enn Soosaare esseistika preemia. Enn Soosaare Sihtasutuse veebisait. Enn Soosaare eetilise esseistika auhind 2020 võitja on Jüri Saar. Sirp, 15. veebruar 2021.
Eesti Raadioamatööride Ühing

Eesti Raadioamatööride Ühing (lühend ERAÜ) on Eesti raadioamatööre ühendav ja neid esindav organisatsioon. ERAÜ asutati 1. märtsil 1935. 1938 sai ERAÜ Rahvusvahelise Raadioamatööride Ühenduse (IARU) liikmeks. Eesti Raadioamatööride Ühingu jaotuse järgi on Eesti jaotatud üheksaks ES-regiooniks (ES1–ES0). Kümnes (ilma regioonita) kutsungite prefiks ES9 on reserveeritud erikutsungitele. Raadioamatörism Eestis – meie arengu lugu(vaadatud 18. september 2019) ERAÜ koduleht ES-QTC: Eesti raadioamatööride teataja, DIGAR
Enn Roosi (treener)

Enn Roosi (sündinud 28. detsembril 1939 Tallinnas) on eesti kergejõustikutreener. Ta lõpetas aastal 1959 Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1964 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna. Sportima hakkas ta venna õhutusel. Ta on harrastanud sportmänge ja kergejõustikku, treeninud Aleksander Tšikini juhendamisel. Ta töötas aastatel 1966–1979 kergejõustikutreenerina Tallinna Keskrajooni Spordikoolis. Aastatel 1979–1986 töötas ta Tallinna Spordiinternaatkoolis ja 1993–2002 Eesti Spordigümnaasiumis. Aastast 2002 töötab ta treenerina Nõmme Spordiklubis (aastast 2005 on tal treeneri IV kutsetase). Tema õpilased on olnud näiteks Tiit Pahker, Sven Reintak, Heimar Lipp, Riho Peters, Andres Aavik, Marko Vunder, Marge Salujõe, Maret Komarova, Kaie Kand, Anu Teesaar ja Lembi Vaher. Tema vend oli jalgrattur ja jalgrattasporditreener Rein Roosi (1935–1995). 2006 Valgetähe V klassi teenetemärk Biograafia ESBL-is
Koolituskeskus Pro Patria

Pro Patria on 1995. aastal asutatud Isamaa ja Res Publica Liidu koolituskeskus, mis annab parempoolset poliitilist, majanduslikku ja üldkultuurilist koolitust. https://web.archive.org/web/20150213122637/http://www.propatria.ee/et/meist/ (vaadatud 13.02.2015) Koolituskeskuse koduleht
Adalbert Wirkhaus

Adalbert Wirkhaus (17. mai 1880 Väägvere küla, Sootaga vald – 19. detsember 1961 Fort Lauderdale, USA) oli eesti helilooja ja dirigent. Adalbert Wirkhausi looming on operetid "Jaaniöö", mis lavastati 1911. aastal Estonias, ning Vanemuises mängitud "Veskineiu" ja "Kevadtormid". "Jaaniöö" libreto kirjutas Paul Pinna, "Veskineiu" Agnes Taar. "Kevadtormide" libreto autor oli vennatütar Frieda Wirkhaus. Tema isa oli eesti ühiskonnategelane ja muusik David Otto Wirkhaus. Oli abielus näitleja Lully Wirkhausiga. Adalberti poeg oli helilooja ja dirigent Taavo Virkhaus. Maa Hääl : maarahva ajaleht, nr. 79, 9 juuli 1934 Wikrhausi lühibiograafia EENetis Wirkhausi teosed EENetis
Prioratski loss

Prioratski loss on loss Gattšinas. Loss ehitati aastail 1798–1799 arhitekt Nikolai Lvovi projekti järgi. Koduleht
Elohim (allikas)

Elohim allikas on Toora teksti osad, milles kasutatakse jumala nimena Elohim (lühend E). Allika autoreid tähistatakse koondnimetusega Elohist.
Asümmeetriakordaja

Asümmeetriakordaja on tõenäosusteoorias ja statistikas arvuline parameeter, mis näitab tunnuse jaotuse lähedusastet sümmeetrilisele jaotusele. Asümmeetriakordaja võib olla positiivne (jaotuse pikem saba on paremal ja enamik andmetest on kontsentreeritud vasakul) või negatiivne või defineerimata. Sümmeetrilise jaotuse korral on asümmeetriakordaja 0. Tuntuim asümmeetriakordajatest on Pearsoni asümmeetriakordaja, mis avaldub kolmandat järku standarditud keskmomendinaː a = E [ ( X − μ ) ] 3 D X 3 / 2 {\displaystyle a={\frac {E[(X-\mu )]^{3}}{DX^{3/2}}}} , kus μ {\displaystyle \mu } tähistab muutuja X {\displaystyle X} aritmeetilist keskmist ja D X {\displaystyle DX} dispersiooni. Sümmeetrilise jaotuse korral a = 0 {\displaystyle a=0} . Ekstsess Asümmeetriline jaotus Ene-Margit Tiit, Liina-Mai Toodang (2019). Statistikaleksikon. Tartu Ülikooli kirjastus. ISBN 978-9949-03-068-2.
Mariánské Lázně

Mariánské Lázně (saksa keeles Marienbad) on Tšehhi kuurortlinn Karlovy Vary maakonnas Chebi ringkonnas. Mariánské Lázně on Tšehhi suuruselt ja tähtsuselt teine kuurortlinn Karlovy Vary kõrval. Kuurortlinn asub piirkonnas, kus on väga palju looduslikke ravitoimelisi mineraalvee allikaid. Linna on rajatud üle 20 sanatooriumi. Linnast umbes kolme kilomeetri kaugusel Teplá kõrgustikus on Teplá jõe lähe. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. "Alfa-Tour. Marianske Lazne". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. veebruar 2015. Vaadatud 13. veebruaril 2015. Mariánské Lázně linna koduleht
Georg Christian Luther

Georg Christian Luther (1717 Breslau – 1800 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Eesti kaupmees ja ettevõtja. Ta oli baltisaksa "Lutherite dünastia" esiisa. Georg Christian Lutheri II poeg Dietrich Martin Luther (1772–1861) oli Tallinna suurgildi oldermann ja ajakirjandustegelane ning Christian II Wilhelm Luther (1774–1841) oli kaupmees Tallinnas ja Tallinna bürgermeister.
Anders Hackzelli valitsus

Anders Hackzelli valitsus (1944) oli Soome Vabariigi 27. valitsus. Selle moodustasid Soome Sotsiaaldemokraatlik Partei, Maaliit, Rahvuslik Koonderakond, Soome Rootsi Rahvapartei ja Rahvuslik Progressipartei. Valitsus kestis 8. augustist 1944 21. septembrini 1944. aastal (44 päeva). Anders Hackzell valitsuse peamine ülesanne oli Soome eemaldamine sõjast Nõukogude Liidu vastu. Augusti lõpus pidas Anders Hackzell läbirääkimisi Moskvaga ja 2. septembril 1944 võttis valitsus vastu vaherahu, mis jõustus paar päeva hiljem. Pärast seda Hackzell sõitis Moskvasse läbirääkimisi rahulepingu asjus, kuid sai 14. septembril 1944 tõsise insuldi ja polnud enam töövõimeline. Välisminister Carl Enckell sõlmis vaherahu kokkuleppe ja Hackzelli asemel uueks peaministriks Urho Castrén; valitsuse koosseisus tehti pisimuudatused.
Arnold Stoltevoet

Arnold Stoltevoet (? – august 1419) oli vaimulik. Ta oli 1418–1419 Tallinna piiskop. Klaus Neitmann: „Arnold Stoltevoet (Stoltefut) (OT) († 1419). 1418–1419 Bischof von Reval .“ In: Erwin Gatz (Hrsg), Clemens Bordkorb (Mitarb.): Die Bischöfe des Heiligen Römischen Reiches 1198 bis 1448. Ein biographisches Lexikon. Berlin: Duncker & Humblot 2001, Band 1, S. 641–642. ISBN 9783428103034