laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Viht

Viht on saunas vihtlemiseks kasutatav harilikult taimsest materjalist kimp. Kõige sagedamini tehakse Eestis viht lehtedega kaseokstest, küllaltki levinud on ka tamme-, eukalüpti- (imporditud), kuuse- ja kadakaokstest tehtud vihad ja mitmesugustest rohtsetest taimedest tehtud vihad (näiteks nõgesevihad). Parima viha saab suvisel ajal vahetult enne sauna värskest materjalist tehes. Viha valmistamiseks puuokste varumine ei ole igaüheõigus, seega võõrast metsast vihtu tegema minnes tuleks saada metsaomaniku luba. Kindlasti ei maksa oksi varuda tulevikupuudelt, sest okste lõikamine pidurdab puude kasvu ja võib põhjustada tüvepuidu kvaliteedi langust. Kaseviha valmistamisel eelistatakse arukaske (kolmnurksete või rombjate lehtedega), sest selle raod on jäigemad ning lehed püsivad tugevamini küljes. Kuid arukase puudumisel kõlbab ka sookask (ümaramate lehtetega). Harilikult kulub ühe kaseviha valmistamiseks 30–40 kaseoksa. Okste alaosast eemaldatakse lehed 10–15 cm ulatuses (käes hoitaval osal) ja oksad asetatakse kimpu nii, et lehtede heledam alakülg jääks kimbu keskosa suunas. Käepidemeosa seotakse kahest kohast. Vanasti kasutati vihaokste kokkusidumiseks sookasevitsu, kuid tänapäeval enamasti nööri, plastikust kaablisidemeid või ka traati. Kokkuseotud viha konts lõigatakse ühetasaseks, et mõne rohkem välja ulatuva tüükaga end vihtlemisel ei kriimustaks. Sobivaim aeg vihtade valmistamiseks on alates jaanipäevanädalast juuli keskpaigani, sest siis on kase lehed juba piisavalt tugevad, et ei lagune vihtlemisel kohe ära, ning on veel piisavalt tugevalt oksaraagude küljes kinni. Sügise poole tehtud vihad kipuvad vihtlemisel kergesti lehed maha poetama. Talveperioodiks tehakse vihad pigem juuli keskel, kui oksad on hoogsa kasvu lõpetanud, lehed on paksemad, kannatavad paremini kuivatamist (ei tõmbu nii kortsu) ja oksatippudes on välja arenenud järgmise aasta kasvupung. Talveperioodiks mõeldud vihad kas kuivatatakse varjulises ja hea ventilatsiooniga kohas või külmutatakse kilekotti pakituna. Kuivatatud vihta on vaja enne kasutamist vees leotada, et lehed ja oksad uuesti pehmeks läheks. Külmutatud viht sulatatakse enne kasutamist toatemperatuuril. Ka üles sulatatud ja värske viha puhul annab enne vihtlemist lühiajaline sooja (okaspuu- ja nõgesevihtade puhul natuke kauemaks ja tulisesse) vette panemine kaasa aroomide (eeterlike õlide) vallandumisele ja vihtlemisomaduste paranemisele. Toodetakse ka kunstvihtu, mis võivad olla taimset päritolu materjalist või muust materjalist. Kunstviha ettevalmistamine ja kasutamine käivad vastavalt tootja poolt antud juhistele. https://www.postimees.ee/1877629/saunavihtade-varujad-laastavad-kaasikud Pamela Parts. Õige saunaviht peksab kehahädad välja, jarvateataja.postimees.ee, 27. detsember 2017
Bērzaune kirikumõis

Bērzaune kirikumõis (saksa keeles Bersohn Pastorat, läti keeles Bērzaunes mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Bērzaune kihelkonnas.
Cesvaine kirikumõis

Cesvaine kirikumõis (saksa keeles Sesswegen Pastorat, läti keeles Cesvaines mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Cesvaine kihelkonnas.
Dzērbene kirikumõis

Dzērbene kirikumõis (saksa keeles Serben Pastorat, läti keeles Dzērbenes mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Dzērbene kihelkonnas.
Jaunpiebalga kirikumõis

Jaunpiebalga kirikumõis (saksa keeles Neu-Pebalg Pastorat, läti keeles Jaunpiebalgas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Jaunpiebalga kihelkonnas.
Kalsnava kirikumõis

Kalsnava kirikumõis (saksa keeles Kalzenau Pastorat, läti keeles Kalsnavas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Kalsnava kihelkonnas.
Juneau

Juneau on linn Ameerika Ühendriikides, Alaska osariigi pealinn. Asub Gastineau väina ääres. Juneau on USA osariikide pealinnade seas ainus, millel puudub maanteeühendus teiste asulatega. Laviiniohu, järskude nõlvade, külma kliima ja keskkonnakaitseprobleemide tõttu oleks teede ehitus ja korrashoid vägagi raske ja kulukas. Maismaaga peetakse laevaühendust Juneau-Haines-Skagway parvlaevaliin, Skagwayst edasi pääseb Klondike'i maantee kaudu Whitehorse'i, kust viib Alaska maantee kas Fairbanksi või Prince George'i Kanadas, sealt omakorda pääseb edasi ka USA mandriossa. Lisaks on parvlaevaühendus Anchoragega Whittieri kaudu ning maismaaga Prince Rupertiga Briti Columbia ja Bellinghamiga Washingtoni osariigis. Tähtis on ka lennuühendus: Juneau lennujaamast väljub ööpäevas üle 11 lennu, tähtsamad sihtkohad on Seattle ja Anchorage. Lennuliine teenindab peamiselt Alaska Airlines. Juneau alal elasid enne eurooplaste saabumist tlingitid. 1870. aastatel jõudsid piirkonda kullaotsijad. 1880. aastal märkisid kaevurid Joe Juneau ja Richard Harris kullamaagi leiukoha juurde maha tulevase linna territooriumi ja Harris nimetas selle Harrisburgiks. Kaevureid saabus peagi juurde. 1881. aasta veebruaris otsustas esimene elanike koosolek asula ümber nimetada Rockwelliks, kuid sama aasta lõpus muudeti nimi Joe Juneau pealekäimisel Juneauks. https://data.census.gov/cedsci/table?q=United%20States&tid=DECENNIALPL2020.P1, vaadatud 21.09.2021. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Juneau koduleht
Lazdona kirikumõis

Lazdona kirikumõis (saksa keeles Lasdohn Pastorat, läti keeles Lazdonas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Lazdona kihelkonnas.
Ļaudona kirikumõis

Ļaudona kirikumõis (saksa keeles Laudohn Pastorat, läti keeles Ļaudonas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Ļaudona kihelkonnas.
Liezēre kirikumõis

Liezēre kirikumõis (saksa keeles Lösern Pastorat, läti keeles Liezēres mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Liezēre kihelkonnas.
Rauna kirikumõis

Rauna kirikumõis (saksa keeles Ronnenburg Pastorat, läti keeles Raunas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Rauna kihelkonnas.
Skujene kirikumõis

Skujene kirikumõis (saksa keeles Schujen Pastorat, läti keeles Skujenes mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas.
Vecpiebalga kirikumõis

Vecpiebalga kirikumõis (saksa keeles Alt-Pebalg Pastorat, läti keeles Vecpiebalgas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Vecpiebalga kihelkonnas.
Võnnu kirikumõis (Võnnu kreis)

Võnnu kirikumõis (saksa keeles Wenden-Land Pastorat, läti keeles Cēsu mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. 1920. aasta maareformi ajal ja mõisa likvideerimise eel kuulus sellele 648 hektarit maad. Latviešu konversācijas vārdnīca. XVII. sējums. Rīga : Anša Gulbja izdevniecība. 33 990. sleja.
Raul Puri

Raul Puri (23. märts 1962 – 24. detsember 2017) oli eesti jalgpallitegelane ja spordipedagoog. Puri töötas Maardu Gümnaasiumis kehalise kasvatuse õpetajana. Ta on kuulunud Tartu SK 10 juhatusse ning oli aktiivne jalgpallihuviline, näiteks veel 14. detsembril 2017 osales ta Eesti jalgpalli mälumängu meistrivõistlustel, kus saavutas 5. koha. Tema isa Endel Puri (1927–2012) oli eesti raskejõustikutreener ja -kohtunik ning sporditegelane. Tema endine abikaasa Keete Puri on võrkpallitreener. Ta oli jalgpallikoondislaste Sander Puri ja Eino Puri ning võrkpalluri Kadri Puri isa. Ka neljas laps Karl Markus Rand on leidnud tee jalgpalli juurde. Ootamatult suri aktiivne jalgpallitegelane ja spordikolmikute isa
Maximiliano Rodríguez

Maximiliano Rubén Rodríguez ehk Maxi Rodríguez (sündinud 2. jaanuaril 1981 Rosarios Santa Fe provintsis) on Argentina jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Argentina kõrgliiga klubis Newell's Old Boys. Rodríguez alustas elukutselise mängijana 1999. aastal kodumaal Newell's Old Boys klubis. Esimesel hooajal mängis ta ainult viies mängus, ega teinud ühtegi väravat. Teisel hooajal osales ta juba 18 mängus ja lõi 5 väravat. Kolmandal hooajal Rodríguez tegi 33 mängus 15 väravat, mille järel hakkasid Euroopa suured klubid tema vastu huvi tundma. 2002. aastal siirdus ta Hispaania klubisse Espanyol, kus ta mängis kolm aastat ja lõi 26 väravat. 2005. aastal müüdi ta Madridi Atléticosse, kus ta mängis 120 kohtumist ja lõi 31 väravat. Aastatel 2010–2012 mängis Rodríguez Liverpoolis. Rodríguez on nii Itaalia kui ka Argentina kodanik, kuid esindas rahvuskoondises ainult Argentinat. 2001. aastal tuli ta juunioride maailmameistriks ja 2003. aastal osales FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, samuti on ta mänginud maailmameistrivõistluste valikmängudes. Edukate valikmängude tulemusena valiti ta ka 2006. aasta maailmameistrivõistlusteks Argentina koondisse. Saksamaal toimunud MM-i lõi kahes mängus kaks väravat. Mõlemad väravad lõi ta alagrupi teises mängus Serbia ja Montenegro vastu, mille Argentina võitis 6:0. Rodríguez kuulus Argentina koondisse aastatel 2003–2014. Ta mängis koondises 57 korral ja lõi 16 väravat. Rodríguez debüteeris Argentina rahvuskoondises 8. juunil 2003, kui mängiti Jaapaniga. 1999–2001, 2001–2002 Newell's Old Boys 2001 Real Oviedo 2002–2005 RCD Espanyol 2005–2010 Madridi Atlético 2010–2012 Liverpool 2012–2017 Newell's Old Boys 2017–2018 Peñarol 2019– Newell's Old Boys Liverpool Football League Cup: 2011–12 Newell's Old Boys Argentina Primera División: 2013 Final Peñarol Uruguay Primera División: 2017, 2018 Supercopa Uruguaya: 2018 Argentina U-20 2001 Juunioride maailmameister Maxi Rodríguez on 180[viide?] cm pikk ja kaalub 73 kg. 2006. aasta jalgpalli MM-i veebileht
Mudlum

Mudlum, kodanikunimega Made Luiga (sündinud 31. juulil 1966) on eesti kirjanik ja kirjanduskriitik. Õppis Paide 1., 3. keskkoolis, Tallinna 46. Keskkoolis, Eesti Humanitaarinstituudis ja Eesti Kunstiakadeemias. "Tõsine inimene", 2014 (Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia nominent) "Ilus Elviira: burleskne jutustus", 2015 "Linnu silmad", 2016 "Ümberjutustaja", 2017 "Poola poisid", 2019 "Mitte ainult minu tädi Ellen", 2020 "SIKAOSÄK " 2022 "Väike tekstimüür" 2023 (Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia nominent) 2017 – Friedebert Tuglase novelliauhind ("Ilma alguseta, ilma lõputa") 2019 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Poola poisid") 2019 – stipendium "Ela ja sära" 2020 – Euroopa Liidu kirjandusauhind ("Poola poisid") 2020 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Mitte ainult minu tädi Ellen") "Eesti rahvusbibliograafia otsing". Eesti rahvusbibliograafia. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. detsember 2017. Vaadatud 25. detsember 2017. "Friedebert Tuglase novelliauhinna laureaadid". Underi ja Tuglase kirjanduskeskuse koduleht. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. mai 2018. Vaadatud 25. detsember 2017. Eesti Kultuurkapital (12.03.2020). "Selgusid Kultuurkapitali kirjanduse aastaauhindade laureaadid 2019. aasta teoste eest". Vaadatud 03.16.2020. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |vaadatud= (juhend) "Euroopa kirjandusauhinna võitis Eestist Mudlum". ERR. Vaadatud 19.05.2020. https://www.kulka.ee/uudised/selgusid-kultuurkapitali-kirjanduse-auhindade-laureaadid http://www.looming.ee/artiklid/paris-tore-raamat-eimillestki/ https://kultuur.err.ee/308329/arvustus-kord-kaos-ja-kohvipausid https://kultuur.err.ee/303488/arvustus-heas-uksinduses-halba-ei-ole http://www.sirp.ee/s1-artiklid/c12-uudised/eesti-kultuurkapitali-kirjanduse-sihtkapitali-aastaauhindade-nominendid-3/ http://ekspress.delfi.ee/areen/ilusa-elviira-lobus-ja-kurb-kerge-ja-raske-elu?id=72512615 http://www.sirp.ee/s1-artiklid/c7-kirjandus/detailitapne-mudlum/ http://www.looming.ee/arhiiv/unetuna-endal-kulas/ http://kjk.eki.ee/ee/issues/2017/3/903 https://www.muurileht.ee/inimene-voi-asi/ http://va.ee/15-arvustus/200-hele-mai-viiksaar-mudlumi-ontoloogia http://www.sirp.ee/s1-artiklid/c7-kirjandus/kriitika-kui-kodanikualgatus/ https://kultuur.postimees.ee/4410429/vikerkaar-loeb-mudlumist-kui-niisugusest https://kultuur.err.ee/591345/mudlum-natuke-lapsik-natuke-naljakas-natuke-hirmus https://www.muurileht.ee/taiesti-valjast-elust-enesest-intervjuu-mudlumiga/ https://www.vikerkaar.ee/archives/25529 https://kultuur.err.ee/1009471/arvustus-mudlumi-poisid
Saloninus

Publius Licinius Cornelius Saloninus Valerianus (umbes 242 – 260) oli Vana-Rooma keiser aastal 260. Tema isa oli keiser Gallienus, ema (arvatavalt kreeka päritolu) Cornelia Salonina. 258. aastal andis isa talle caesar'i tiitli.
Põhja suusaalad 2014. aasta taliolümpiamängudel

Põhja suusaalade võistlused 2014. aasta taliolümpiamängudel murdmaasuusatamises, kahevõistluses ja suusahüpetes peeti 8. veebruarist 23. veebruarini 2014 Sotši linnas Venemaal. Kahevõistlus 2014. aasta taliolümpiamängudel Murdmaasuusatamine 2014. aasta taliolümpiamängudel Suusahüpped 2014. aasta taliolümpiamängudel
Pakuonise vald

Pakuonise vald (leedu keeles Pakuonio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Prienai rajooni territooriumil. Valla pindala on 56 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1330 inimest. Valla keskus on Pakuonise alev, kus aastal 2011 oli 608 elanikku. Vallamaja asub aadressil Sodų g. 33. Vallavanem on Nijolė Averkienė. Pakuonio seniūnija. Prienų rajono savivaldybė, vaadatud 26.12.2017. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 24.08.2017.
Punkalaiduni vald

Punkalaiduni vald on vald Soomes Pirkanmaa maakonnas. Naabervallad on Huittineni linn, Humppila vald, Loimaa linn, Urjala vald ja Sastamala linn. Population growth biggest in nearly 70 years Valla koduleht
Vesilahti vald

Vesilahti on vald Soomes Pirkanmaa maakonnas. Naabervallad on Akaa linn, Lempäälä vald, Nokia, Pirkkala vald, Sastamala linn ja Urjala vald. Vallas on järgmised külad: Kirkonkylä, Koskenkylä, Krääkkiö, Narva, Onkemäki, Palho-Vakkala, Riehu ja Rämsöö. Population growth biggest in nearly 70 years Valla koduleht
Prienai rajoon

Prienai rajoon on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Kaunase maakonna aladel. Rajooni pindala on 1031 km². 2017. aasta seisuga elas seal 27 150 inimest. Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piiridest on aastast 1999. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Ašminta, Balbieriškise, Išlaužase, Jieznase, Naujoji Ūta, Pakuonise, Stakliškėse, Šilavotase ja Veiveriai vald. Eraldi haldusüksuse moodustab veel Prienai linn. Halduskeskus on Prienai linn. Teised tähtsamad asulad on Jieznase linn ning Balbieriškise, Pakuonise ja Veiveriai alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 97,9% leedulased, 0,73% venelased, 0,22% poolakad, 0,19% ukrainlased, 0,11% mustlased, 0,03% sakslased ja 0,79% oli teistest rahvustest. Rajooni suurimad jõed on Nemunas ja selle lisajõed Verknė, Jiesia ning Peršėkė. Rajooni idaosa jääb Dzūkija kõrgustikule, seal asub ka rajooni kõrgeim koht (257 m). Madalaim koht asub Nemunase kaldal (35 m). Osaliselt jääb rajooni Kaunase veehoidla. Rajooni territoorium jääb osaliselt Nemunase loogete regionaalpargi territooriumile, osaliselt aga Aukštadvarise regionaalparki. Prienai rajooni läbib Via Baltica. Mauručiai raduteejaam Skriaudžiai Nemunas Balbieriškise allikas Šiauliskise kivi Žiupa allikad Gojuse tamm Degsnė metsa lehis Veršiukase järv Alšia järv Kašonysi järv Rajooni kõrgeim koht Gedanonysi mägi Rajoonivalitsuse hoone Nuolatinių gyventojų skaičius metų pradžioje, vaadatud 12.02.2023. Rajooni koduleht (leedu keeles)
Veiveriai vald

Veiveriai vald (leedu keeles Veiverių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Prienai rajooni territooriumil. Valla pindala on 100 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4065 inimest. Valla keskus on Veiveriai alev, kus aastal 2011 oli 1167 elanikku. Vallamaja asub aadressil Kauno g. 33. Vallavanem on Vaclovas Ramanauskas. Veiverių seniūnija. Prienų rajono savivaldybė, vaadatud 26.12.2017. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 24.08.2017.
Markus Habakukk

Markus Habakukk (sündinud 15. septembril 1992) on eesti näitleja. 2011. aastal lõpetas ta Vanalinna Hariduskolleegiumi teatrikooli ja 2016. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (27.lend). Alates 2016. aasta novembrist töötab ta näitlejana Kuressaare Teatris. Lisaks teeb ta kaasa Tallinnas tegutseva teatri Kelm lavastustes. 2016 "Polaarpoiss" – Oskar 2021 "Eesti matus" – noor Andres 2024 "Elu ja armastus" – arhitekt Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] http://www.vhk.ee/teatrikool/teatrikooli-vilistlased Lavakunstikooli lennud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Lavakunstikool Mehis Tulk. Linnateater palkas näitlejad Saarte Hääl, 10. detsember 2016 Keiu Virro. Kelmi teatri asutajad, oma põlvkonna sümptomaatiline nähtus Eesti Päevaleht, 20. juuni 2016 Markus Habakukk andmekogus IMDb (inglise)
Ahe

Ahe on eesti rahvakultuuris: partele kuivama pandud vili või ühele laugusele kuivama pandud vili. Ahe on saar Prantsuse Polüneesias.
Ester Kuntu

Ester Kuntu (sündinud 7. augustil 1990 Tallinnas) on eesti näitleja. Ta on lõpetanud Tallinna Kunstigümnaasiumi ja Tallinna Tööstushariduskeskuse juuksurina. 2016. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (27.lend). Seejärel on ta olnud vabakutseline näitleja. Kuntu on täiendanud end kooliteatriga festivalidel ja koolitustel, Robert Marchandi improtöötoas, Riia filmifestivali töötoas, Rose Brufordi kolledžis Inglismaal ja Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta on astunud üles Eesti Draamateatri, Vanemuise, VAT Teatri, Tallinna linnateatri ja Teater Nuutrumi lavastustes. 2012 "Nurjatud tüdrukud" teleseriaal, Margit 2012 "Allveelennud" mängufilm, näitlejate valija 2014 "Tosin küsimust Eesti kohta: Laulu teekond" lühifilm, naabertalu Siiri 2016 "Polaarpoiss" mängufilm, Liisa 2017 "November" mängufilm, katkutüdruk (hääl) 2017 "Mehetapja/Süütu/Vari" mängufilm, (Mehetapja) 2017 "Keti lõpp" mängufilm, neiu 2018 "Paha lugu: Nõiutud" mängufilm (kassett), Liina 2019 "Johannes Pääsukese tõeline elu" mängufilm, Nasta 2019 "Tõde ja õigus" mängufilm, Vargamäe Mari 2020 "Hääl maalilõuendil" lühifilm, Amelia 2021 "Mädät omenat" teleseriaal (Soome), õde Emilia 2021 "Aurora Laul" lühifilm, Margit 2022 "Tagurpidi torn" mängufilm, Maret 2022 "Rainer Sarneti nähtamatu võitlus" lühifilm, teksti lugeja 2022 "Burial" mängufilm (Ühendkuningriik), Justyna 2023 "Nähtamatu võitlus" mängufilm, Rita 2018 Bruno O'Ya stipendium 2019 Kristallkingakese auhind 2020 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (parim näitlejanna) („Johannes Pääsukese tõeline elu”, „Tõde ja õigus”) 2020 Eesti filmi- ja teleauhinnad – parima naisnäitleja filmis („Tõde ja õigus”) 2024 Eesti filmi- ja teleauhinnad – parim naisnäitleja filmis ("Nähtamatu võitlus") Tema elukaaslane on näitleja Sander Roosimägi, neil on tütar Luuna. Betty Ester-Väljaots:NÄDALA PERSOON ⟩ Ester Kuntu: naistena on meil jõudu aidata teine püsti, kanda kedagi kätel ja anda edasi elu Postimees, 2. detsember 2023. Vaadatud 2. detsembril 2023 Lavakunstikooli lennud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Lavakunstikool Liisu Lass:Ester Kuntu: inimese tuum on täpselt sama nagu "Tõe ja õiguse" tegevuse ajal Rahvusringhäälingu Uudised, 27. detsember 2019 Ester Kuntu. Eesti filmi andmebaas. Ester Kuntu. Auhinnad. Eesti filmi andmebaas. "Tõde ja õigus" näitleja Ester Kuntu sai emaks. Õhtuleht, 18. juuni 2019 Eesti filmi andmebaas DELTA. Saatekülaline on näitleja Ester Kuntu. audioarhiiv, arhiiv.err.ee, 22. veebruar 2019. Liis Auväärt. Parim naisnäitleja Ester Kuntu: alustades ei mõtle tegelikult selle peale ... Eesti Naine, 13. aprill 2024. Ester Kuntu andmekogus IMDb (inglise)
Paul Verner

Paul Verner (26. aprill 1911 Chemnitz – 12. detsember 1986 Ida-Berliin) oli Saksa DV partei- ja riigitegelane. Paul Verner oli pärit metallitöölise perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta masinalukksepaks. 1929. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse ja tegutses seejärel parteitöötajana. Aastatel 1932–1933 oli ta ajalehe Komsomolskaja Pravda korrespondent Moskvas. Alates 1933. aastal lõpust oli ta Kommunistliku Noorsoointernatsionaali Skandinaavia büroos väljaande Jugendinternationale toimetaja ja alates 1934. aastast ajalehe Junge Garde toimetaja Pariisis. 1936–1939 võttis ta internatsionaalsete brigaadide koosseisus osa Hispaania kodusõjast. 1939. aastal läks ta partei ülesandel Rootsi, kus ta 1940. aastal interneeriti. Vabanes 1942. aastal ja töötas alates 1943. aastast metallitöölisena. Saksamaale tagasipöördumise järel töötas Paul Verner alates 1946. aastast kirjastuse Neues Leben peatoimetajana. Alates 1949. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee orgosakonna juhataja. 1950–1953 ja 1958–1984 oli Paul Verner Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee sekretär. Alates 1958. aastast oli ta Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) liige. 1959–1971 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Berliini piirkonna esimene sekretär. Alates 1971. aastast oli ta Saksa DV Riiginõukogu liige, 1981–1984 Riiginõukogu aseesimees. Alates 1958. aasta juulist kuni 1984. aasta maini oli Paul Verner Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liige. 1984. aastal astus ta tervislikel põhjustel kõigist ametitest tagasi. Paul Verner berliinstreet.de SED-Führungsgremien :Übersicht über die Mitglieder und Kandidaten des Politbüros des ZK der SED (1949-1989) Bundesarchiv. SED- und FDGB-Archivgut Paul Verner DDR-Lexikon
Ümberasujate loend

See loend sisaldab 1939.–1940. aastal Umsiedlung'i käigus Eestist ja Lätist lahkunud isikuid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Aleksander Allik – Kuressaare ekslinnapea ja proviisor Arthur Allik Carl Bergmann Gerhard Bergmann Egmond von Brevern – Maardu mõisa mõisnik Leonhard Brunovsky, Visusti saksa koguduse õpetaja, Saksa praostkonna vikaarõpetaja Arthur von Buxhoeveden – Vabadusristi I liigi 2. järgu kavaler kolonel Nikolai Bäuerle Ernst Duberg Samuel Eberhard, Kunda koguduse õpetaja Hans Joachim Eichhorn Otto Wilhelm Etzold, Paldiski Nikolai koguduse hooldaja õpetaja Jules Favré Ernst von Fock – Sagadi mõisa mõisnik Ellen Xenia Frey – Eesti arst Edgar Arthur Greinert Ernst Adolf Greinert Werner Hoffmann[küsitav] Valter Friedrich Hollmann Carl Hellmut Intelmann, Varbla koguduse õpetaja Paul Johansen – Tallinna linnaarhivaar Alexander von Keyserlingk, baltisaksa amatöörbioloog Gunnar Knüpffer, Tartu ülikooli koguduse Saksa Pihtkonna õpetaja Viktor Lange Theodor Lackschewitz Martin Christian Luther – tööstur Hans Eduard Gottfried Martinson Otto von Moeller Hermann Theodor Mähle Heinz von zur Mühlen Ralph von zur Mühlen, Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja Hermann von Nottbeck, vandeadvokaat Tallinnas Alfred Oebius, Audru Püha Risti koguduse õpetaja Peter Otto Hermann Paulsen, Piirsalu koguduse õpetaja Gert von Pistohlkors Gustav Friedrich Wilhelm Eduard Pundt Georg von Rauch Hermann Salza – kontradmiral, endine merejõudude juhataja Friedrich Schiele, Reigi Jeesuse koguduse õpetaja Klaus Scheel – pankur Kurt Rudolf Schultz Edmund Spohr – Tartu Ülikooli botaanik Roman Vaher Ernst Waldmann Johannes Walter, Kodavere Mihkli koguduse õpetaja Ernst Wellig August Westren-Doll, Viljandi Jaani koguduse õpetaja Adalbert Hugo Willigerode (jun) Theodor Hans Wühner, eesti vaimulik Saksamaale asunud Tallinnast 50 arsti., Uus Eesti, nr. 309, 12 november 1939 „Orotawal" läks 271 sakslast, Päewaleht, Number 341, 15. detsember 1939
Andrei Zaliznjak

Andrei Anatoljevitš Zaliznjak (vene Андрей Анатольевич Зализняк; 29. aprill 1935 Moskva – 24. detsember 2017 Tarussa, Kaluga oblast) oli vene keeleteadlane. Zaliznjak oli tohtkirjade uurija ja keeleteaduse populariseerija. Ta oli 1997. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia täisliige. Tema abikaasa Jelena Padutševa ja tütar Anna Zaliznjak on samuti keeleteadlased. Demidovi auhind (1997) Aleksandr Solženitsõni auhind (2007) Lomonossovi suur kuldmedal (2007) Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia (2007) Venemaa Teaduste Akadeemia Aleksei Šahmatovi nimeline auhind (2015)