laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ernst Cassirer

Ernst Alfred Cassirer (28. juuli 1874 Breslau – 13. aprill 1945 New York) oli juudi päritolu Saksa filosoof, kultuuriteoreetik ja semiootik. Tema peateoseiks on kolmeköiteline "Philosophie der symbolischen Formen" (köited ilmunud 1923, 1925 ja 1929) ja "An Essay on Man" (1944). Cassirer, Ernst 1997. Uurimus inimesest: Sissejuhatus inimkultuuri filosoofiasse. (Tlk. Toivo Pilli.) Tartu: Ilmamaa. Cassirer, Ernst 2007. Keel ja müüt: Täienduseks jumalate nimede probleemile. (Tlk. Margit Rennebaum.) Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Cassirer, Ernst 2019. Riigi müüt. (Tlk. Joonas Hellerma.) Akadeemia 31(1): 3–20. Joonas Hellerma 2019. Kultuurivormide energia poliitikat tegemas. Akadeemia 31(1): 20–28. [Järelsõna E. Cassireri artiklile "Riigi müüt".]
Fort Kent

Fort Kent on väikelinn Ameerika Ühendriikides Maine'i osariigis Aroostooki maakonnas. Uus-Inglismaa üks põhjapoolsemaid linnasid asub Kanada piiri ja Saint Johni jõe ääres. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas seal 4097 inimest. Mitteametlikel andmetel räägib 62% elanikest prantsuse keelt. Linnast lähtub riigi üks põhilisemaid ja pikimaid kiirteid Route 1, mis kulgeb lõunas Key Westini. Maantee alguspunkti tähistab monument America's First Mile. Fort Kenti koduleht Fort Kenti suusakeskuse koduleht
Ruth Lias

Ruth Lias (26. juuli 1926 Tartu – 6. mai 2023) oli eesti füüsik ja tõlkija. Ta lõpetas aastal 1951 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna. Aastal 1954 kaitses füüsika-matemaatika kandidaadi väitekirja. Oli aastatel 1954–1981 Tartu Ülikooli õppejõud (oli aastast 1975 dotsent). Ta on teinud uurimusi gravitatsiooni kvantteooria ja väljamudelite alalt. Ta on koostanud õpikuid füüsikutele. Ilukirjanduse tõlkimisega hakkas ta tegelema pärast pensionile jäämist ning ta on kõigi aegade kõige viljakam hispaania-eesti tõlkija. Peamiselt tõlkis ta hispaania keelest eesti keelde, kuid on vahendanud ka eesti kirjandust hispaania keelde, näiteks Tõnu Õnnepalu romaani "Piiririik". José Carlos Somoza "Ideede koobas", Eesti Raamat 2011 Miguel de Unamuno "Udu", Tartu Ülikooli kirjastus 2009 Gabriel García Márquez "Armastusest ja teistest deemonitest", Eesti Raamat 2007 Gabriel García Márquez "Elada, et sellest jutustada", Eesti Raamat 2007 Gabriel García Márquez "Patriarhi sügis", Eesti Raamat 2005 Ramón María del Valle-Inclán "Sonaadid: markii de Bradomíni memuaarid", Eesti Raamat 2002 Pedro Antonio de Alarcón "Kolmnurkkübar", Eesti Raamat 2001 Mario Vargas Llosa "Lituma Andides", Varrak 1998 Gabriel García Márquez "Väljakuulutatud mõrva kroonika", LR 1995 Mario Vargas Llosa "Kapten ja külastajannad", Eesti Raamat 1994 José Donoso ""Chattanooga choochoo"", LR 1993 Manuel Arboleda Roca Pérez "Mälestuste otsija", LR 1992 Ricardo Palma "Peruu pärimused", Eesti Raamat 1992 (koos Sirje Krikk de Mateoga) Isabel Allende "Vaimude maja", Eesti Raamat 1992 Gabriel García Márquez "Merehädalise jutustus", LR 1991 Juan Carlos Onetti "Ühele nimetule kalmule", LR 1990 Miguel de Unamuno "Abel Sánchez: lugu kirest", LR 1989 Ciro Alegría "Kuldmadu", Eesti Raamat 1989 Miguel de Unamuno "Kristluse agoonia", Ilmamaa 2009 José Ortega y Gasset "Masside mäss", Vagabund 2002 Jorge Luis Borges "Valik esseid", Vagabund 2000 Popol Vuh: kitšee maiade raamat, Ilmamaa 1999 Miguel de Unamuno "Inimeste ja rahvaste traagilisest elutundest", Ilmamaa 1996 Thomas Kuhn, "Teadusrevolutsioonide struktuur" Sarjast Avatud Eesti Raamat. Kirjastus: Ilmamaa, 2003 ISBN: 9985878663 Erwin Schrödinger, "Mis on elu? Vaim ja aine. Autobiograafilisi visandeid" Kirjastus: Ilmamaa 2015 ISBN: 9789985775363 2001 Tartu Ülikooli medal EE 14. köide lk. 241 "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Piret Kuusk, In memoriam, Postimees, 12.05.2023 Ruth Lias ja Marin Mõttus. Intervjuu Ruth Liasega, Tõlkija hääl II/2014, lk 40–48 Ivi Drikkit, Füüsik Ruth Lias on olnud kogu oma elu lüürik, Postimees, 17.01.2000 Ruth Lias ja Vilma Jürisalu, Tõlkijad, Eesti Raadio, 19.06.1992
Aleksander Schneider

Aleksander Schneider (1881 Tartu – 11. veebruar 1979 Vaasa) oli eesti tõstja ja maadleja, maailmameister tõstmises 1906 Kiievis. Klubi: kuni 1907 Peterburi Kalev, pärast maailmasõda Nõmme Kalju, mõlemas asutajaliige. Venemaa meistrivõistlustel 13.–15. märtsil 1905 tõstmises Peterburis said eestlased kolmikvõidu: 1. Eduard Gross, 2. Voldemar Seeberg ja 3. Aleksander Schneider. Kavas oli kolm harjutust, mida sooritati parema, vasaku ja mõlema käega. Aleksander Schneider lõi korduvalt tõstmise maailmarekordeid. 1907 hakkas ta Georg Lurichi kutsel elukutseliseks maadlejaks ja võistles paljudel turniiridel edukalt. Kuulus oli ta sild. 1920 naasis ta Eestisse ja maadles Tallinnas veel 1934 elukutselisena. II maailmasõja ajal emigreerus ta Rootsi.
Ökoloogiline kriis

Ökoloogiline kriis ehk ökokriis ehk keskkonnakriis on olukord, kus keskkonna muutus destabiliseerib ökosüsteemi sedavõrd, et see osutub ohtlikuks populatsiooni edasikestmisele. Ökoloogilise kriisi äärmuslik juht on ökoloogiline katastroof. Ökoloogilise kriisi üheks peamiseks teguriks on ressursside ülemäärane tarbimine, mis sünnib eelkõige ülerahvastatuse puhul. Ökoloogiline katastroof Ökoloogiline defitsiit Sotsiaalökoloogia Taastumatu ressurss Taastuv ressurss
Gustav Vahar

Gustav Vahar, ka Gustav Vaher (11. oktoober 1879 Lihula vald – 21. detsember 1966) oli eesti maadleja, elukutseliste maailmameister. Tema võistluskaal oli 85–87 kg. 1894. aastal kolisid tema vanemad Tallinna lähedale Haabersti mõisa. Vaharist sai Tallinna Lõbu-Jõulaste Klubi liige, 1898 astus Tallinna Vabatahtlikku Atleetide Klubisse, pärast kuulus Friedrich Kelleri raskejõustikuklubisse, mis asus Tallinna Kaasani kiriku lähedal Imanta tänaval. Vahari esimene avalik esinemine toimus 1899 suvel Tallinnas Rannavärava mäel, kus ta kohtus Aleksander Abergiga. 1900 tuli ta Eesti meistrivõistlustel Abergi järel teiseks. Aprillis 1903 pälvis ta Helsingis eriauhinna. Kohe pärast seda hakkas ta Georg Lurichi palvel elukutseliseks. Lurichi truppi kuulus ta üle 11 aasta. Pariisis 1906 võitis Vahar enam kui 40 sportlase osavõtul peetud võistlustel hõbedase autasu ja tehniliselt parima maadleja eriauhinna. 1907 tuli ta Lissabonis elukutseliste maailmameistriks. 1914 loobus Vahar spordist. Ta asus tööle Novorossiiski Volga-Kaama kommertspanka. Töö kõrvalt treenis ta noori maadlejaid ja tõstjaid. Pärast Esimest maailmasõda naasis ta Eestisse. Ta töötas Kalevis massöörina, treenerina ja kohtunikuna, kuulus raskejõustikusektsiooni juhatusse. Vahar oli üks viiest mehest, kes 1946 esimesena vabariikliku kategooria maadluskohtunikuks said (veel Erich Byström, Aleksander Ojala, Edgar Puusepp ja Boris Sülluste). Veel 1960. aastatel käis Vahar sageli maadlusvõistlusi vaatamas. Teadustajad märkisid seda alati ära, sest Vahar oli Lurichi kaaslasena elav eesti maadlusajalugu. Alates 1967. aastast korraldas Dvigatel Gustav Vahari mälestusvõistlusi maadluses. Lembit Koik. "100 aastat Eesti raskejõustikku: 1888–1988". Tallinn, Eesti Entsüklopeediakirjastus 1996, lk. 89-90 "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk. 24 "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk. 19 "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk. 208, 306 "100 aastat Eesti raskejõustikku", lk. 232 Biograafia ESBL-is
Alex Rodrigo Dias da Costa

Alex Rodrigo Dias da Costa (tuntud nime Alex all; sündinud 17. juunil 1982 Niteróis) on Brasiilia endine jalgpallur, keskkaitsja. Aastatel 2004–2007 tuli ta kolm korda Hollandi meistriks koos PSVga, kui mängis Eredivisies Londoni Chelseast laenuna. Seal sai ta oma löögi ja füüsilise vormi eest hüüdnime The Tank. Alates hooajast 2007–2008 mängis ta juba Chelseas. Hooajal 2009–10 tuli ta klubiga Inglismaa meistriks. Aastatel 2012–2014 mängis Alex Prantsusmaal Paris Saint-Germainis ja 2014–2016 Itaalia kõrgliiga klubis Milan. Aastatel 2002–2008 mängis ta Brasiilia rahvuskoondises. Santos Campeonato Brasileiro Série A meister (2): 2002, 2004 PSV Eindhoven Eredivisie meister (3): 2004–05, 2005–06, 2006–07 KNVB Cup (1): 2004–05 Chelsea Premier League'i meister (1): 2009–10 FA Cup (2): 2008–09, 2009–10 FA Community Shield (1): 2009 Paris Saint-Germain Ligue 1 meister (2): 2012–13, 2013–14 Coupe de la Ligue (1): 2013–14 Trophée des champions (1): 2013 Brasiilia jalgpallikoondis Copa América meister: 2007
1993. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1993. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 28. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 9.–14. veebruarini Borovetsis Bulgaarias. Esimest korda koosnes naiste teatesõit neljast osalejast riigi kohta ning iga suusataja distantsi pikkus oli 7,5 km. Pärast Nõukogude Liidu, Jugoslaavia ja Tšehhoslovakkia lagunemist ilmusid mitmed riigid MM-ile esimest korda. Tšehhoslovakkia esines viimast korda selle riigina. Kuupäev: 13. veebruar Osavõtjaid: 102 võistlejat Riike: Maailmameister 1991: Mark Kirchner Kuupäev: 11. veebruar Osavõtjaid: 102 võistlejat Riike: Maailmameister 1991: Mark Kirchner Kuupäev: 14. veebruar Osavõtjaid: 23 võistkonda Maailmameister 1991: Hubert Leitgeb, Gottlieb Taschler, Simon Demetz, Wilfried Pallhuber Kuupäev: 9. veebruar Osavõtjaid: 23 võistkonda Maailmameister 1992: SRÜ Jevgeni Redkin, Aleksandr Tropnikov, Anatoli Zdanovitš, Aleksandr Popov Kuupäev: 13. veebruar Osavõtjaid: 74 võistlejat Riike: Maailmameister 1991: Grete Ingeborg Nykkelmo Kuupäev: 11. veebruar Osavõtjaid: 74 võistlejat Riike: Maailmameister 1991: Petra Behle Kuupäev: 14. veebruar Osavõtjaid: 14 võistkonda Maailmameister 1991:  NSVL Elena Belova, Elena Golovina, Svetlana Petšerskaja Kuupäev: 9. veebruar Osavõtjaid: 13 võistkonda Maailmameister 1992:  Saksamaa Petra Bauer, Uschi Disl, Inga Kesper, Petra Behle
Marouane Chamakh

Marouane Chamakh (Marwān ash-Shamākh مروان الشماخ  ; sündinud 10. jaanuaril 1984) on Prantsusmaal sündinud endine Maroko jalgpallur, ründaja. Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaal Bordeaux' Girondinsis, kus mängis kokku kaheksa hooaega. 2009. aastal valiti ta parimaks Prantsusmaa kõrgliigas mängivaks Aafrika jalgpalluriks. 2010. aastal liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Arsenal. Hiljem mängis ta Inglismaa kõrgliigas veel West Ham Unitedi ja Crystal Palace'i meeskonnas. Bordeaux Ligue 1: 2008–09 Coupe de la Ligue: 2006–07, 2008–09 Trophée des Champions: 2008, 2009
Karl Veimann

Karl Veimann (ka Veinura, 21. märts 1888 Valgamaa – 1970 Berliin) oli eesti maadleja, kahekordne elukutseliste maailmameister. Enne Esimest maailmasõda võitis Veimann korduvalt amatööride võistlusi. Elukutselisena asus ta elama Berliini, kus töötas spordiinstruktorina. Suur osa elukutselisi sportlasi elas Saksamaal, mida maailmasõja põhjustajana ei lubatud olümpiamängudele. Ta võistles ka mujal Euroopas ja Lõuna-Ameerikas, sealhulgas koos Jaan Jaagoga. Ta maadles sageli Veinura nime all ja esines mongolina. 1924. aastal tuli Karl Veimann Münchenis elukutseliste maailmameistriks keskkaalus (kuni 85 kg), järgmisel aastal kaitses tiitlit. Lembit Koik. "100 aastat Eesti raskejõustikku (1888–1988)". Tallinn, Eesti Entsüklopeediakirjastus 1996, lk. 91
Emmanuel Eboué

Emmanuel Eboué (sündinud 4. juunil 1983 Abidjanis) on endine Elevandiluuranniku jalgpallur. Ta mängis kaitsja või poolkaitsjana. Elevandiluuranniku jalgpallikoondises mängis Eboué aastatel 2004–2013 kokku 79 korda ja lõi kolm väravat. Emmanuel Eboué alustas oma karjääri klubis ASEC Mimosas, mis tegutseb Abidjanis. Sealt siirdus ta Belgia Bevereni klubisse K.S.K. Beveren, kus mängis kolm hooaega. Eboué edukad esinemised Belgias äratasid Arsenali skautide tähelepanu. Üleminek Londoni klubisse toimus jaanuaris 2005. Eboué oli Arsenali mängija aastatel 2005–2011, siis siirdus ta İstanbuli Galatasaraysse. Türgis leegionäridele seatud limiidi tõttu ei osalenud Eboué Galatasaray liiga mängudes hooajal 2014–2015. Uut lepingut İstanbuli klubi sellele mängijale ei pakkunud.
Prints Patricki saar

Prints Patricki saar on saar Põhja-Jäämeres, läänepoolseim Kuninganna Elizabethi saartest. Pindala 15 848 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 279 m. Kuulub Kanada Loodealade koosseisu ja on pindalalt Kanada 14. saar. Saar on asustamata. 1948–1997 oli saarel ilmajaam, kus viibisid ajutiselt meteoroloogid. Saare avastas 1853 George Mecham. Saar sai hiljem nime prints Arthur William Patricki, Connaughti krahvi järgi.
Naerata ometi

"Naerata ometi" on Leida Laiuse ja Arvo Iho 1985. aastal lavastatud film Silvia Rannamaa teose "Kasuema" ainetel. Mari - Monika Järv Robi - Hendrik Toompere juunior Tauri - Tauri Tallermaa Katrin - Katrin Tamleht Kerttu - Kerttu Aaving Melita - Edith-Helen Kuusk Siiri - Siiri Sisask Anne - Janika Kalmus Kasvataja - Helle Kuningas Robi ema - Mari Lill Mari isa - Evald Hermaküla Tauri isa - Eduard Tinn Lastekodu direktor - Rudolf Allabert Episoodides: Anneli Aunap, Rein Pakk, Manfred Kärblane, Maria Klenskaja, Evald Aavik, Reet Paavel, Triin Loorits, Lemmi Selge, Toivo Karjane, Priit Seli, Tilsi Lastekodu kasvatajad ja lapsed Film taastati Nukufilmis Eesti Film 100 raames ning ilmus oktoobris ajalehe Eesti Päevaleht seeria "Eesti filmiklassika" raames DVD-l. Film võitis Berliini filmifestivalil 1987. aastal UNICEFi auhinna. Nõukogude Liidu kinodes kogus film 11,2 miljonit vaatajat. Film on linti võetud Tilsi lastekodus ning selle ümbruses. Annika Koppel. Karu südamega mees : Arvo Iho elu ja looming. Tallinn, 2015, lk. 119
Kross

Kross võib tähendada järgmist: Kross on rahaühik. Kross on perekonnanimi spordialad Kross (jalgrattasport) Kross (ratsasport) Krossijooks Autokross Rallikross
Blatnoi

Blatnoi oli kõrgema seisuse liige nõukogude kurjategijate hierarhias.
2011. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

2011. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 44. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 3.–13. märtsini Hantõ-Mansiiskis Venemaal. Kuupäev: 5. märts Osavõtjaid: 125 Maailmameister 2009: Ole Einar Bjørndalen,  Norra Ametlikud tulemused Kuupäev: 6. märts Osavõtjaid: 60 Maailmameister 2009: Ole Einar Bjørndalen,  Norra Ametlikud tulemused Kuupäev: 12. märts Osavõtjaid: 30 Maailmameister 2009: Dominik Landertinger,  Austria Ametlikud tulemused Kuupäev: 8. märts Osavõtjaid: 123 Maailmameister 2009: Ole Einar Björndalen,  Norra Ametlikud tulemused Kuupäev: 11. märts Osavõtjaid: 103 Maailmameister 2009:  Norra Emil Hegle Svendsen, Lars Berger, Halvard Hanevold, Ole Einar Bjørndalen Ametlikud tulemused Kuupäev: 5. märts Osavõtjaid: 103 Maailmameister 2009: Kati Wilhelm,  Saksamaa Ametlikud tulemused Kuupäev: 6. märts Osavõtjaid: 60 Maailmameister 2009: Helena Jonsson,  Rootsi Ametlikud tulemused Eveli Saue tegi avatiirus kolm, teises ühe ja kolmandas kaks möödalasu ning kuna võistlust juhtinud Neuner püüdis ta ringiga kinni, siis võeti ta rajalt maha. Kuupäev: 12. märts Osavõtjaid: 30 Maailmameister 2009: Olga Zaitseva,  Venemaa Ametlikud tulemused Kuupäev: 9. märts Osavõtjaid: 101 Maailmameister 2009: Kati Wilhelm,  Saksamaa Ametlikud tulemused Kuupäev: 13. märts Osavõtjaid: 20 võistkonda Maailmameister 2009:  Venemaa Svetlana Sleptsova, Anna Bulõgina, Olga Medvedtseva, Olga Zaitseva Algselt teise koha saanud Ukraina naiskond diskvalifitseeriti hiljem dopingusüüdistuste tõttu . Ametlikud tulemused Eesti nelik finišisse ei pääsenud, sest nad said võitjatelt ringiga sisse. Katkestamise ajal oldi 20 naiskonna hulgas 15. kohal. Kuupäev: 3. märts Osavõtjaid: 26 võistkonda Maailmameister 2009:  Prantsusmaa, Marie Laure Brunet, Sylvie Becaert, Vincent Defrasne, Simon Fourcade Ametlikud tulemused 2011. aasta MM-i ametlik koduleht
2012. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

2012. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 45. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 1.–11. märtsini Ruhpoldingis Saksamaal. MM-i ametlik koduleht
Franz II

Franz II (sündinud Franz Joseph Karl; Austria keisrina Franz I; 12. veebruar 1768 Firenze – 2. märts 1835 Viin) oli Habsburgide-Lotringite dünastiast viimane Saksa-Rooma keiser 1792–1806; kuulutas 1804 end esimeseks Austria keisriks Franz I nime all, kellena valitses surmani. Franzi vanemad olid keiser Leopold II (1747–1792) ja tema abikaasa, Hispaania printsess María Luisa (1747–1792). Aastal 1804 sundis Napoleon I ta Saksa-Rooma keisri tiitlist loobuma. Franz I suutis säilitada oma riigi suhtelise iseseisvuse isegi Napoleoni võimu kõrgperioodil, seda paljuski tänu teise keisritiitli võtmisele. Aastal 1809 püüdis ta teiste Saksa riikide solidaarsustundele rõhudes korraldada ühissõda Prantsusmaa vastu, kuid teised olulised Saksa riigid eelistasid toetada Napoleoni, olles moodustanud tema protektoraadi all Reini Liidu ning isegi Venemaa keisririik kuulutas Austriale sõja, olles parajasti vallutanud Rootsilt Soome). Wagrami lahingus said austerlased lüüa ja Franz pidi leppima juba teise alandava kaotusega (esimene oli Austerlitzi lahing 1805). Siiski suutis ta ka nüüd suhtelise iseseisvuse säilitada, peamiselt tänu osava poliitiku Metternichi abile, kelle ta samal aastal välisministriks määras. Metternich korraldas Franzi tütre Marie-Louise abielu Napoleoniga, et saavutada Prantsusmaa keisri soosing. Liit Napoleoniga oli siiski vaid olupoliitika sunnitud käik. Kui too Venemaal lüüa sai, oli Austria üks esimesi, kes talle sõja kuulutas, 1815. aastal taastati Viini kongressil Austria kui suurriigi staatus. Pärast Viini kongressi jättis Franz riigiasjad enamasti Metternichi hooleks, ehkki valvas, et kantsler midagi talle vastumeelset ette ei võtaks. Nii blokeeris ta suure hulga reforme, takistades oluliselt riigi moderniseerimist. Teda on oma valitsusaja lõpus iseloomustatud kui melanhoolset, tegevusetut, kuid ka erakordselt ranget monarhi, kes püüdis kogu riigivalitsemisele staatilisust peale suruda, valmistades sellega mõneti ette 1848. aasta revolutsiooni, eriti seetõttu, et määras oma järglaseks vanima poja Ferdinandi, kes oli sisuliselt teovõimetu. Franz abiellus 6. jaanuaril 1788 Württembergi printsessi Elisabethiga (21.04.1767 – 18.02.1790), kes oli Württembergi hertsogi Friedrich II Eugeni tütar. Seejärel sõlmis ta abielu 19. septembril 1790 Napoli ja Sitsiilia printsessi Maria Teresaga (1772–1807), kes oli Napoli ja Sitsiilia kuninga Ferdinando IV tütar. Kolmanda abielu sõlmis ta 6. jaanuaril 1808 Maria Ludovikaga (1787–1816), kes oli ertshertsog Ferdinandi tütar. Neljanda abielu sõlmis keiser 10. novembril 1816 Baieri printsessi Charlotte Augustega (1792–1873), kes oli Baieri kuninga Maximilian I tütar.
Olja Raudonen

Olja Raudonen on Eesti tšellist. Tema õpetajad on olnud Reet Mets, Henry-David Varema. Ta mängib Vanemuise teatri sümfooniaorkestris. Tutvustus Eesti Interpreetide Liidu lehel
Curdin Perl

Curdin Perl (sündinud 15. novembril 1984 Samedanis) on Šveitsi murdmaasuusataja. Maailma karikasarjas osales Perl esimest korda 19. märtsil 2005 Falunis 30 km jälitussõidus, kus ta sai 71 lõpetanu seas 46. koha. Esimest korda jõudis ta kümne parema hulka 3. veebruaril 2007 Davosis 15 km vabatehnikasõidus, kus ta sai 10. koha. Perli seni parem tulemus on 2010.–2011. aasta Tour de Skil viimasel etapil 9. jaanuaril Val di Fiemmes saavutatud kolmas koht. 19. detsembril 2010 La Clusaz's viis ta Šveitsi meeskonna võidule 4×10 km teatesõidus. 2004 Strynis hõbemedal 30 km ühisstardiga klassikasõidus Curdin Perl on osalenud 135 maailma karikasarja etapil (seisuga 17. jaanuar 2015) ja jõudnud poodiumile ühel korral. Curdin Perli koduleht Curdin Perl FIS-i kodulehel (inglise)
Staadion (pikkusühik)

Staadion oli Vana-Kreeka pikkusühik. Staadion jagunes 600 jalaks, aga nii jala kui staadioni pikkus muutus läbi aja. Kreeka-rooma staadioni pikkus oli 176,6 m, olümpia staadioni pikkus 192,28 m ja delfi staadioni pikkus 177,55 m. Pikkusühiku järgi on nimetuse saanud sprindidistants (antiikolümpiamängudel oli kavas staadionijooks) ja lühimaajooks ise ning lõpuks spordiväljak, kus korraldati võistlusi jooksus ja teistel aladel . Tänapäeval nimetatakse sellist spordirajatist teisteski keeltes staadioniks. Tänapäeval kasutatakse Kreekas mitteametlikult uuskreeka staadioni, mille pikkus on täpselt 100 m. Antiigileksikon, 2. kd., lk. 184
Alvar Loog

Alvar Loog (sündinud 23. augustil 1975 Viljandis) on eesti kultuurikriitik. Alvar Loog on õppinud Viljandi 9. Kutsekeskkoolis ehitust, Viljandi Kultuurikolledžis raamatukogundust, Tartu Ülikoolis semiootikat, kulturoloogiat ja filosoofiat ning Tallinna Ülikoolis kultuuriteooriat. Loog tegutseb nii kirjandus- kui ka sõna- ja muusikateatri (peamiselt ooperi-) kriitikuna. Ta on avaldanud ka muid kultuuriteemalisi esseid ja artikleid. Muuhulgas on ta töötanud lavatöölisena Ugala teatris, muusikatoimetajana Mulgi KUKU raadios, entsüklopeedia ja aimekirjanduse toimetajana TEA kirjastuses ning kultuuritoimetajana ajalehes Postimees. 2006, 2010 ja 2017 pälvis ta ajakirja Looming kriitikapreemia, 2010 kultuurilehe Sirp aastaauhinna, ning 2013 ajakirja Teater. Muusika. Kino kriitikapreemia. 2018 pälvis ta Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia. Alates 2007. aastast on Loog mänginud jäähokit HK Viljandi rivistuses, sh tulnud 2010. aastal Lõuna-Eesti Hokiliiga võitjaks. 2011 Reet Neimari nimeline kriitikaauhind 2015 Reet Neimari nimeline kriitikaauhind 2018 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (kõrgetasemelise ning originaalse ja vahetu muusikakriitika eest) Anton Tšehhov, Näidendid. Järelsõna autor. Tallinn: Avita, 2006. ISBN 9985211847 (köites) Sirp: Sirbi laureaadid 2010: Karin Hallas-Murula, Mihkel Kunnus ja Alvar Loog Margus Haav, Alvar "James" Loog – esteet kui pudelihari, Sakala, 4. aprill 2015 "Alvar Loog: Tõde, niivord kui seda humanitaarias üldse on, saab olla ainult isiklik", Sirp 2015 Alvar Loog "Moraalse perversiooni poeesia", Sirp 2013 Alvar Loog "Üle uudisekunnise elatud elu", Eesti Ekspress 2004 Alvar Loog "Postmodernism kui kultuuri menopaus?", Vikerkaar 2010 Alvar Loog "Kapitalistliku töö kangelasest asotsiaalseks aristokraadiks", Eesti Ekspress 2008 Alvar Loog "Poliitiline korrektsus ja rahvuslik enesetapp", Sirp 2006 Alvar Loog "Maailma lõpus on vabrik, kus kunagi kohtume kõik", Vikerkaar 2009 Alvar Loog "Töö kepib tegijat", Sirp 2015 Alvar Loog "Usupuhastaja portree noore mehena", Sirp 2007 Alvar Loog "Mitte segada, inimesed surevad!", Postimees 2016 Alvar Loog "Sümbolistide tuleproov", Postimees 2016 Alvar Loog "Uppujad, kes uurivad ja kollektsioneerivad vett", Sirp 2015 Alvar Loog "Matke mu süda linnastaadionile", Sirp 2015 Alvar Loog "Ema, nad teotavad su poja kuninglikku pead!" Sirp, 6. jaanuar 2017
Franz I

Franz I on olnud mitme monarhi nimi. Franz I oli Pommeri hertsog 1618–1620 Franz I, Saksa-Rooma keiser 1745–1765 Franz I, Austria keiser 1804–1835, Saksa-Rooma keiser 1792–1806 Franz II nime all Franz, Saksi-Coburg-Saalfeldi hertsog 1800–1806 Franz I, Liechtensteini vürst 1929–1938 Franz Albrecht, Saksi-Lauenburgi hertsog (1632) Franz Gyulai, Lombardia asekuningas (1859) Franz Josef I ,Liechtensteini vürst 1772–1781 Franz Josef II, Liechtensteini vürst 1938–1989 Franz Joseph I, Austria keiser ja Tšehhi ning Ungari kuningas 1848–1916 Franz Josias, Saksi-Coburg-Saalfeldi hertsog 1735–1764
GPON

GPON on üks passiivsete optiliste võrkude tehnoloogiaid. GPON-tehnoloogia, mis põhineb viimastel aastatel kasutusele võetud standarditel, pakub käitajale tõhusat ülikiire "viimase miili" kasutamise võimalust, võimaldab märkimisväärset kiudude säästmist oma tehnoloogia arvel ja on väga töökindel tänu haruelementide passiivsusele. Lainelise multipleksaatori tugi nüüdisaegsetel tehnoloogiatel võimaldab märkimisväärselt suurendada võrgu üldist läbilaskevõimet ilma kaabelinfrastruktuuri moderniseerimiseta. Seejuures punkt-mitmikpunktvõrgu struktuur võimaldab paindlikku tarbijate läbilaskeriba juhtimist. GPON pakub mastaapset kaadrite struktuuri ülekandekiirustel 622 Mbit/s kuni 2,5 Gbit/s ning on avatud nii ühesuguste kui ka erinevate kiirustega otsese ja vastupidise voo edastamise süsteemidele. Kiire_Ethernet#Kiudoptika