laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aune Valk

Aune Valk (kuni 1996 Aune Allikas; sündinud 22. märtsil 1972) on eesti psühholoog ja haridusametnik. Ta lõpetas 1994. aastal Tartu Ülikooli psühholoogia erialal, sai 1997. aastal sealsamas psühholoogia teadusmagistrikraadi tööga "Ethnic identity and national attitudes" (juhendaja Peeter Tulviste) ning 2001. aastal doktorikraadi tööga "Two facets of ethnic identity: pride and differentiation" (juhendaja Jüri Allik). 2004. aastal õppis ta järeldoktorantuuris Suurbritannias Sussexi Ülikoolis ja Ameerika Ühendriikides Clarki Ülikoolis. 1994–1997 Tartu Ülikooli psühholoogia osakonna assistent 1997–1998 Tartu Ülikooli psühholoogia osakonna erakorraline teadur 1999–2001 Tartu Ülikooli prorektori abi 2001–2004 Tartu Ülikooli avatud ülikooli direktor 2004–2005 Tartu Ülikooli õppeosakonna juhataja 2006–2009 Tartu Ülikooli avatud ülikooli keskuse juhataja 2008–2012 Eesti Kirjandusmuuseumi osakoormusega teadur 2010–2014 Haridus- ja Teadusministeeriumi programmi koordinaator 2014–2018 Haridus- ja Teadusministeeriumi analüüsiosakonna juhataja 2018–... Tartu Ülikooli õppeprorektor 2006 Tartu Ülikooli aumärk 2020 Tartu Ülikooli medal 2024 Valgetähe IV klassi teenetemärk Aune Valk Eesti Teadusinfosüsteemis "Asseri rektoraadiga liitub Aune Valk". Novaator. 27.06.2018. Vaadatud 26.08.2019. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 6.12.2022. Vabariigi Presidendi 7.veebruari 2024 otsus "Riiklike autasude andmine" Aune Valk Eesti Teadusinfosüsteemis
Karja vana kalmistu

Karja vana kalmistu on Saare maakonnas Saaremaa vallas Linnaka külas asuv kalmistu. Kalmistust umbes 0,5 km ida pool asub Karja kirik. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena. Kalmistu rajati 1770. aastatel. Kalmistu jäeti maha 1903, kui Karja külla rajati Karja kalmistu. Viimane matmine vanale kalmistule oli küll 1950. aastatel. Kalmistut piirab paekivist kuivmüüritis. Kalmistu keskel on kolm varemetes kabelit. Karja vana kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 17.08.2016) Karja vana kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Lihula kalmistu

Lihula (uus) kalmistu on Lääne maakonnas Lääneranna vallas Lihulas asuv kalmistu. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena. Kalmistu rajati 19. sajandil. Kalmistul on 1905. aasta revolutsiooni terroriohvrite ühishaud, mis on samuti eraldi kultuurimälestis. Tee haudade vahel Mälestustahvel 1905. aasta ohvritele Lihula kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 17.08.2016) Kultuurimälestis nr 4061 "1905. a. revolutsiooni terroriohvrite ühishaud" Kultuurimälestis nr 4062 "Lihula uus kalmistu" Kultuurimälestis nr 4061 "1905. a. revolutsiooni terroriohvrite ühishaud"
Kirbla kalmistu

Kirbla kalmistu ehk kirikuaed asub samanimelise kiriku juures Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kirbla külas. Kalmistu on tõenäoliselt tekkinud kihelkonnakiriku juurde, mis rajati tõenäoliselt 16. sajandi algul ja mida on esmamainitud 1531. aastal, kuid kuna kihelkond loodi juba 14.–15. sajandil, pole välistatud ka kalmistu varasem rajamine. Vanimad hauatähised pärinevad siiski alles 18. sajandist. Kalmistule on maetud baltisakslasi Ferseneid ja Wistinghauseneid. Kalmistul paikneb ka Teises maailmasõjas hukkunute ühishaud. Sinna on maetud Eesti õigusteadlane ja poliitik Jüri Uluots ning tema perekond ja sugulased. Kirbla kalmistu ja kirikaed võeti sarnaselt paljude teiste vanade Eesti kalmistutega 1997. aastal riikliku kaitse alla. Kultuurimälestistena on kaitse alla võetud ka kirikaia piirdemüür, Teises maailmasõjas hukkunute ühishaud, arvatavalt 18. sajandist pärit paekivist hauaplaat, 1808. aastaga dateeritud (Elisabeth Bodisco?) hauaplaat ning tõenäoliselt kohalikku päritolu hauaristi kaks näidet Mihkel ja Mari Kuke haudadel. Kirbla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 17.08.2016) "KM nr 15498 Kirbla kirikuaia piirdemüür". "KM nr 4068 II maailmasõjas hukkunute ühishaud". "KM nr 16330 Hauaplaat, 18.saj. (paas)". "KM nr 16329 Hauaplaat Elisabethile, 1808 (paas)". "KM nr 16331 Rist Mihkel Kukk`e haual, 1902 (raud)". "KM nr 16332 Rist Mari Kukk`e haual, 1927 (raud)". Kirbla kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Taani 2016. aasta suveolümpiamängudel

DEN Taani osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 128 sportlasega, kes võistlesid 19 spordialal. Olümpiavõitjaks tulid Pernille Blume ujumises ja Taani käsipallikoondis. Hõbemedali võitsid Jakob Fuglsang jalgratta maanteesõidus, Taani neljapaadi meeskond sõudmises, Emma Åstrand Jørgensen aerutamises, Mark O. Madsen maadluses, Kamilla Rytter Juhl ja Christinna Pedersen sulgpalli paarismängus ning Sara Slott Petersen kergejõustikus (400 m tõkkejooks). Taani Rio 2016 ametlikul veebisaidil
Lüganuse Vabadussõja mälestussammas

Lüganuse Vabadussõja mälestussammas on Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Lüganusel asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk. See on arvele võetud kultuurimälestisena. Lüganuse Vabadussõja mälestussammas avati 28. septembril 1924. 6,4 m kõrguse samba autor oli Lüganuse kihelkonnast pärit Voldemar Mellik. Sammas hävitati Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal. Samba taastas 13. augustil 1944 Voldemar Mellik ise. Teise Nõukogude okupatsiooni ajal 1944. aastal lõhuti sammas uuesti. Lüganuse Vabadussõja mälestussammas taasavati Laulva revolutsiooni ajal 30. septembril 1989. Samba arhitektuurilise osa taastas fotode järgi Voldemar Melliku poeg, arhitekt Tõnu Mellik, samba skulptuurigrupi valmistas Ants Viitmaa. Lüganuse Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 17.08.2016) Lüganuse Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Orund

Orund on pikliku kujuga ebamääraste pervedega negatiivne pinnavorm. Orundi piire pole võimalik täpselt määratleda. Eestis on näiteks Võru-Petseri orund ja Emajõe orund. Org Nõgu Kanjon Kuristik Orund Eesti entsüklopeedia veebiversioonis
Josõpenkõ

Josõpenkõ (ukraina keeles Йосипенки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis. Elanike arv on 121. Pindala on 0,622 km².
Tudulinna vana kirik

Tudulinna vana kirik on Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Tudulinnas asuv mahajäetud puidust kirik. See on arvele võetud kultuurimälestisena. Kirik valmis 1766. aastal ja 1863. aastal seda laiendati. Tudulinna kirik oli algselt Viru-Jaagupi kiriku abikirik, 1744. aastal liideti Pühajõe kogudus ja Tudulinna kogudus taas Jõhvi kogudusega. 1867. aastal eraldati Tudulinna ja Iisaku lõplikult iseseisvaks Iisaku kirikukihelkonnaks. 1930. aastatel lahvatas kohalikus kogukonnas "usutüli": osa Tudulinna koguduse liikmeid ei tahtnud kuulata Voldemar Kuljuse jutlusi, mida nad pidasid liiga ilmalikeks. Seetõttu ehitati Tudulinna vana kiriku kõrvale uus kirik, mis valmis 1939. aastal. Nõukogude okupatsiooniaja alguses lõhuti kiriku torn ja kirikust riisuti inventar. Hiljem ehitati hoone ümber sovhoosi viljaveskiks. Tudulinna vana kirik kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 17.08.2016) Tudulinna valla ajalugu Tudulinna vana kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Kuluse mõis

Kuluse mõis (saksa keeles Kullus) oli eramõis Martna kihelkonnas Läänemaal. Mõis rajati 1730. aastatel. Kuluse mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 17.08.2016) Kuluse mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Käo mõis

Käo mõis (saksa keeles Käo) oli Väike-Konguta mõisa karjamõis Puhja kihelkonnas Tartumaal. Käo mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 17.08.2016) Käo mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Kõruse mõis

Kõruse mõis (saksa keeles Körrust) oli eramõis Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal. Mõis rajati ajavahemikul 1715-1731 Tagamõisa mõisast eraldatud alast. Kõruse mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 17.08.2016) Kõruse mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Leesi mõis

Leesi mõis (saksa keeles Leesi) oli Lehtse mõisa karjamõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Leesi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 17.08.2016) Leesi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Suuga mõis

Suuga mõis (saksa keeles Suga) oli Roosna mõisa karjamõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Suuga mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 17.08.2016) Suuga mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Nolgimõisa mõis

Nolgimõisa mõis (saksa keeles Schultzenhof) oli eramõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal. Mõisa omanikud olid teiste seas Nolckenid. Nolgimõisa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 17.08.2016) Nolgimõisa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Naissaare mõis

Naissaare mõis (saksa keeles Nargön) oli riigimõis Naissaarel Keila kihelkonnas Harjumaal. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb kunagine mõisasüda Harju maakonna Viimsi valla Lõunaküla territooriumile. 1566 Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 12.08.2017) Naissaare mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Mälgu mõis

Mälgu mõis (saksa keeles Melgun) oli eramõis Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal. Mõis rajati ajavahemikul 1738-1744 Kotlandi mõisast eraldatud alast. Mälgu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 17.08.2016) Mälgu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Luusika mõis

Luusika mõis (ka Luusiku mõis[viide?], Lusike mõis; saksa keeles Lusik) oli Venevere mõisa karjamõis Simuna kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Luusika küla lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas. Mõis rajati 17. sajandi 2. veerandil. Hiljem sai see mõis Venevere mõisa karjamõisaks. Luusika ms, www.eki.ee Luusika mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 17.08.2016) Luusika mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Luusika mõis (Simuna khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Lemuvere mõis

Lemuvere mõis (saksa keeles Lemmofer) oli Kivijärve mõisa karjamõis Laiuse kihelkonnas Tartumaal. Lemuvere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 17.08.2016) Lemuvere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Lihasoo mõis

Lihasoo mõis (saksa keeles Lihassoo) oli eramõis Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal. Lihasoo mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 17.08.2016) Lihasoo mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Liiva-Nõmpa mõis

Liiva-Nõmpa mõis (saksa keeles Neu-Nempa) oli eramõis Kärla kihelkonnas Saaremaal. Mõis rajati 1743 Vana-Nõmpa mõisast eraldatud alast. Liiva-Nõmpa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 17.08.2016) Liiva-Nõmpa mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Loode mõis

Loode mõis (saksa keeles Lodenhof) oli eramõis Püha kihelkonnas Saaremaal. Mõis rajati 17. sajandi 2. poolel. Loode mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 17.08.2016) Loode mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Tapa linnakalmistu

Tapa linnakalmistu on Lääne-Viru maakonnas Tapa linna loodeosas asuv kalmistu. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena. Kalmistu rajati 1920. aastatel. Tapa linnakalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.08.2016) Tapa linnakalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Kalmistust Haudi andmebaasis
Tudu kirik

Tudu kirik on Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Tudu alevikus asuv kirik. Kirikut kasutab EELK Tudu kogudus. Kirik ehitati 1925. aastal. Kiriku kell valmistati 1936. aastal Franz Krulli tehases. 2002. aastal taastati kiriku laastukatus. Kirikus on mitmeid kultuurimälestisena arvele võetud esemeid. https://web.archive.org/web/20220116213457/http://www.teelistekirikud.ekn.ee/2014/kirik.php?id=927&mk=L%E4%E4ne-Virumaa (vaadatud 18.08.2016)
Uruste kalmistu

Uruste kalmistu on Audru kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kihlepa külas Pärnu linnas Pärnu maakonnas asuv õigeusu kalmistu. Kalmistu rajati 1850. aastatel. Kalmistut on kasutanud Uruste Õigeusu Issanda Taevaminemise kogudus. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena. Kalmistu on ebakorrapärase põhikujuga ja selle pindala on 1,04 ha. Kalmistu kõrval voolab Uruste jõgi. Kalmistust 200 m kaugusel asub Uruste Issanda Taevaminemise kirik. Uruste kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.08.2016) Uruste kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Uruste Issanda Taevaminemise kirik

Uruste Issanda Taevaminemise kirik on Pärnu maakonnas Pärnu linnas Kihlepa külas asuv õigeusu kirik. See on arvele võetud kultuurimälestisena. Kirik ehitati aastatel 1872–1873 Riia arhitekt Heinrich Scheeli tüüpprojekti järgi ja pühitseti Issanda Taevaminemisele 1874. aastal. Kirikut kasutab EAÕK Uruste Issanda Taevaminemise kogudus. 200 m kaugusel kirikust on Uruste kalmistu. Uruste Issanda Taevaminemise kirik kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.08.2016) http://www.eoc.ee/kogudus/uruste-issanda-taevaminemise-kogudus/ (vaadatud 18.08.2016) Uruste Issanda Taevaminemise kirik kultuurimälestiste riiklikus registris Kirik EAÕKi kodulehel
Laiksaare Ristija Johannese kirik

Laiksaare Ristija Johannese kirik on Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Urissaare külas asuv õigeusu kirik. Esimene kirik ehitati Laiksaarde 1911. aastal; suures kahekorruselises puumajas asusid ka kohalik kool ja õpetajate eluruumid. See hoone hävis seitse aastat hiljem tules. Praegune kirik ehitati aastatel 1924–1927 ja selle pühitses sisse metropoliit Aleksander. 2003. aastal tehti kirikus sise- ja välisremont. Kirikus on mitmeid kultuurimälestisena arvele võetud esemeid. Kirikut kasutab Laiksaare Ristija Johannese kogudus. http://www.eoc.ee/kogudus/laiksaare-ristija-johannese-kogudus/ (vaadatud 18.08.2016) Kogudusest ja kirikust EAÕKi kodulehel
Häädemeeste kalmistu

Häädemeeste kalmistu all võidakse mõelda: Häädemeeste luteri kalmistu Häädemeeste õigeusu kalmistu Häädemeeste vana kalmistu
Häädemeeste õigeusu kalmistu

Häädemeeste õigeusu kalmistu on Häädemeeste kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Häädemeeste alevikus Häädemeeste vallas Pärnu maakonnas asuv õigeusu kalmistu. Kalmistu rajati 1878. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena. Kalmistu pindala on 2,7 ha. Kalmistu välispiirde moodustab kivikuhjatis, mille kõrgus on 1,2 m. Kalmistust 600 m põhja pool asub Häädemeeste luteri kalmistu. II maailmasõjas hukkunute ühishaud Häädemeeste kalmistul II maailmasõjas hukkunute ühishaua tähis Häädemeeste kalmistul II maailmasõjas hukkunute ühishaua tähis Häädemeeste kalmistul Häädemeeste kalmistu Hauad Häädemeeste kalmistul Häädemeeste kalmistu Piirdega haud Häädemeeste kalmistul Vabadussõjas langenud Karl Kallase haud Häädemeeste kalmistu sissepääs Häädemeeste kalmistu kiviaed Häädemeeste kalmistu vaade Häädemeeste kalmistu vaade Häädemeeste õigeusu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.08.2016) Häädemeeste õigeusu kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Uduvere Apostel Jakobi kirik

Uduvere Apostel Jakobi (Jaakobuse) kirik on Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu-Jaagupis asuv õigeusu kirik. Kirikut kasutab EAÕK Uduvere Apostel Jakobuse kogudus. Kirik ehitati ja pühitseti 1866. aastal. Ehitamiseks kasutati arhitekt Apollon Edelsoni tüüpprojekti. 1941. aastal hävis kiriku katus ja suuresti ka kiriku sisustus. Kirikut taastati aastatel 1942–1947. Kiriku uus ikonostaas saadi 1959. aastal Tuhalaane kirikust, mis oli juba varem suletud. Kirikus on mitmeid kultuurimälestistena arvele võetud esemeid. http://www.eoc.ee/kogudus/uduvere-apostel-jaakobuse-kogudus/ (vaadatud 18.08.2016) Kogudusest ja kirikust EAÕK kodulehel
Punapargi lahingu mälestusmärk

Vabadussõja Punapargi lahingu mälestusmärk (ka Voltveti lahingu mälestusmärk) on Pärnu maakonnas Saarde vallas Tihemetsa alevikus asuv Vabadussõja Punapargi lahingus langenutele püstitatud mälestusmärk. See on arvele võetud kultuurimälestisena. Mälestuskivi avati 12. augustil 1934. Nõukogude okupatsiooni ajal 1950. aastal lasti see õhku. Mälestusmärgi kavandi autor oli skulptor Martin Saks. Laulva revolutsiooni ajal 1988. aastal pandi mälestuskivi kildudest kokku ja taasavati 15. oktoobril 1988. Punapargi lahingu mälestusmärk kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.08.2016) Punapargi lahingu mälestusmärk kultuurimälestiste riiklikus registris
Ullaste mõis

Ullaste mõis (saksa keeles Ullast) oli Sauga mõisa karjamõis Pärnu kihelkonnas Pärnumaal. Mõisa säilinud peahoone ja ait on arvele võetud kultuurimälestistena. Ullaste mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 18.08.2016) Ullaste mõisa peahoone kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.08.2016) Ullaste mõisa ait kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.08.2016) Ullaste mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Charles Blacker Vignoles

Charles Blacker Vignoles (31. mai 1793 Woodbrook, Wexford, Iirimaa – 17. november 1875 Hythe, Southamptoni lähedal) oli Briti insener ja raudteede ehitaja. Ta sündis Iirimaal, tema esivanemad olid prantsuse hugenotid. Vignoles kasvas üles Londonis vanaisa matemaatikaprofessor Charles Huttoni perekonnas. Ta sai hea hariduse matemaatika ja õigusteaduse alal. 1814. aastal astus ta hertsog Wellingtoni armeesse. Teenis Hispaanias, Hollandis ja Kanadas. Lahkunud sõjaväeteenistusest tegeles topograafiliste töödega USA lõunaosariikides. 1841. aastal sai ta University College Londoni esimeseks tsiviilehituse professoriks. Aastatel 1863–1865 oli ta Kuningliku Astronoomiaseltsi asepresident ja 1869–1871 Institution of Civil Engineersi president. Vignoles oli Photographic Society of Londoni (praegu Royal Photographic Society) asutajaliige. 1926. aastal naasis ta Londonisse, kus töötas insenerina Londoni dokkides, seejärel töötas George Rennie abina raudteeprojektide koostamisel (tulevased raudteed London–Brighton ja Liverpool–Manchester). 1830.–1860. aastatel töötas Vignoles Suurbritannia raudtee-ehituses peainseneri, projekteerija ja konsultandina. Ta töötas insenerina ja eksperdina ka välismaal, sealhulgas Taunuse raudteel Saksamaal, Šveitsis, Tudela–Bilbao raudtee ehitusel Hispaanias (1855–1864) ja Brasiilias (1860). 1830. aastate teisel poolel täiustas Vignoles ameeriklase Robert L. Stevensi 1831. aastal leiutatud tasapinnalise rööpatallaga rööpa profiili, viies rööpatalla veelgi laiemaks, et sellesse oleks võimalik puurida augud. Sellise profiiliga rööpaid kasutati esmakordselt Londoni–Croydoni raudteel (1836–1839). Hiljem jäi Vignoles'i rööbas tähistama laiema rööpatallaga rööbast. 1846. aastal kutsuti ta rajama esimest alalist silda üle Dnepri jõe Kiievis. Rippsilla projekteerimine algas 1846. aastal. Teda konsulteeris William Tierney Clark, Budapesti kettsilla projekteerija. Silla ehitustööd kestsid 1848–1953. Sild sai tolle aja üheks suuremaks sillaks Euroopas ja oli esimene paljuavaline rippsild Euroopas. 1829 – valiti Kuningliku Astronoomiaseltsi liikmeks (fellow) 1855 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks Charles Blacker Vignoles: romantic engineer. books.google.ee vignoles rail. eng_rus_building.academic.ru
Surju kalmistu

Surju kalmistu on Pärnu kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Ilvese külas Saarde vallas Pärnu maakonnas külas asuv kalmistu. Kalmistu rajati 1870. aastatel. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena. Kalmistu pindala on 0,48 ha. Surju kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.08.2016) Surju kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Tõstamaa kalmistu

Tõstamaa kalmistu on kalmistu Tõstamaa kihelkonnas Pärnumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Tõstamaa alevikus Pärnu linnas Pärnu maakonnas. Kalmistu rajati perioodil 17. sajandi lõpp kuni 18. sajandi algus. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena. Kalmistul asub Tõstamaa-Pärnu maantee ääres. Seal on II maailmasõjas hukkunute ühishaud, mis on eraldi arvele võetud kultuurimälestisena. Tõstamaa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.08.2016) Tõstamaa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Grafomaania

Grafomaania (kreeka k γραφειν – kirjutamine, μανία – hullus) tähendab intensiivset kirjutamistungi.  Psühhiaatrilises kontekstis tähistab see haiglaslikku vaimset seisundit, mille all kannatav inimene kirjutab laialivalguvaid ja segaseid lauseid, mis sageli muutuvad tähenduseta sõna- või tähejadadeks ning mida sel juhul nimetatakse graforöaks (vrdl hüpergraafia). Mõistet "grafomaania" kasutas 19. sajandi alguses Esquirol ja hiljem Eugen Bleuler, mille järel see muutus võrdlemisi levinuks.  Grafomaaniaga on lähedalt seotud tüpomaania – intensiivne soov näha oma nime trükis või kirjutamine avaldatud saamise eesmärgil, äärmuslik sümbolism või tüpoloogia. Grafomaania ja sellega seotud seisundite psühhiaatriliste määratluste kõrval kasutatakse seda mõistet avaramas tähenduses äärmusliku kirjutamistungi kirjeldamiseks. Max Nordau sildistas "degenereerunud kunsti" rünnates "grafomaaniaks" tema meelest hukkamõistu väärivate kunstnike (nt Richard Wagner ja Prantsuse sümbolistid) loomingu. Logorröa Hüpergraafia Graphic, etymology Etymologyonline.com Graphomania Medicine world Scribomania, Everything 2, 2007-04-21 Drever J., (1954), A Dictionary of Psychology, Harmondsworth: Penguin Books "The habit of excessive writing, of explaining, amplifying, and reiterating, of letter making and pamphleteering, forms a morbid symptom of known as "graphomania." Typomania, definition Nordau M., Degeneration: "We will take a closer view of the graphomaniac Wagner.
Kadaka külakool

Kadaka külakool oli külakool Pärnumaal Vändra kihelkonnas. Kool asutati 1831. Koolis on õppinud kirjanik Ernst Peterson-Särgava. Kooli hoone on säilinud ja on arvele võetud kultuurimälestisena. Kadaka külakool kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.08.2016) Kadaka külakool kultuurimälestiste riiklikus registris
Raievõistlused

Raievõistlused on mootorsaagidega saagimise võistlused. Maailmameistrivõistlusi peetakse alates 1970. aastast ja praeguse reeglistikuga ka Eestis samast ajast. Võistlusalasid on viis: täpne puulangetamine, kiire ja kvaliteetne laasimine, täpne ja ratsionaalne tüvede järkamine, sae hea hooldamine. Eesti parimad selgitati esmakordselt 1994. aastal. Eesti koondis osales esmakordselt MM-il 1995. aastal. Raievõistluste korraldaja Eestis on Eesti Metsaselts. 1994 Raimo Oolo 1995 Andres Olesk 1996 Taavi Ehrpais 1997 Andres Olesk 1998 Andres Olesk 1999 Andres Olesk 2000 Andres Olesk 2001 Ott Olesk 2002 Ott Olesk 2003 Ott Olesk 2004 Andres Olesk 2005 Anto Laas 2006 Taavi Ehrpais 2007 Andres Olesk 2008 Taavi Ehrpais 2009 Anto Laas 2010 Taavi Ehrpais 2011 Andres Olesk 2012 Sulev Tooming 2013 Taavi Ehrpais 2014 Erik Rist 2015 Sulev Tooming 2016 Sulev Tooming 2017 Helvis Koort Raievõistlused. Ajalugu. Eesti Metsaseltsi veebileht (vaadatud 18.08.2016) xTREEm CUP 2016 TOP10 Võistlushetki Youtube'is
Eesti Metsateenijate Ühing

Eesti Metsateenijate Ühing, lühendatult EMÜ, on isikute vabatahtlik ühendus, mille põhieesmärgiks on metsandusega tegelevate või tegelenud inimeste ühiskondliku koostegevuse arendamine. Põhikirja järgi on ühing ajalooliselt Eesti Metsaülemate Ühingu ja Eesti Metsateenijate Ühingu õigusjärglane. Tegevuse hulka kuulub ka sari "Metsamehe jälgedes", kus staažikad metsamehed oma tegevusest kokkuvõtteid teevad. EMÜ põhikiri. (vaadatud 18.08.2016) EMÜ ajaloost. (vaadatud 18.08.2016) Metsamehe jälgedes. Väino Rei. Eesti Metsateenijate Ühingu koduleht
Tornimäe kalmistu

Tornimäe (uus) kalmistu on Saare maakonnas Saaremaa vallas Tornimäe külas asuv kalmistu. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena. Tornimäe kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.08.2016) Tornimäe kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Pöide kalmistu

Pöide kalmistu on Saare maakonnas Saaremaa vallas Iruste külas asuv kalmistu. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena. Kalmistul on teiste seas Saaremaa mässuga seotud aktivisti Maria Ellami haud. Kalmistul asub klassitsistlik Aderkasi kabel. Pöide kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 18.08.2016) Pöide kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris "Taas rikuti mälestis värvimisega ära" Postimees, 20. juuli 2006