laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Temira Pachmuss

Temira Pachmuss (24. detsember 1927 Vasknarva – 1. mai 2007 Urbana, Illinois, USA) oli Eestist pärit kirjandusteadlane, slaavi filoloog. Temira Pachmuss sündis Vasknarvas endise tsaariarmee baltisakslasest ohvitseri perekonnas. 1939. aastal põgenes perekond Saksamaale ja Temira lõpetas gümnaasiumi Maini-äärses Frankfurdis. Aastatel 1945–1949 töötas ta kohtutõlgina USA sõjaväekohtutes Saksamaal. Seejärel siirdus ta Austraaliasse, kus ta 1954. aastal lõpetas Melbourne'i Ülikooli vene ja saksa keele ning kirjanduse erialal. Temira Pachmuss töötas aastatel 1961–1999 Illinoisi ülikooli slaavi keelte ja kirjanduste professorina. Valgetähe medaliklassi teenetemärk, 2001 Uno Schultz, In memoriam professor emerita Temira Pachmuss, Eesti Elu, 1. juuni 2007
Vigala vald

Vigala vald oli vald Rapla maakonnas. Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus otsustati 2016. aasta detsembris ühineda Vigala valda Märjamaa vallaga. Vigala valla senisel territooriumil moodustati Vigala osavald. Vigala vallas oli 27 küla: Araste – Avaste – Jädivere – Kausi – Kesu – Kivi-Vigala – Kojastu – Konnapere – Kurevere – Leibre – Läti – Manni – Naravere – Oese – Ojapere – Paljasmaa – Palase – Pallika – Päärdu – Rääski – Sääla – Tiduvere – Tõnumaa – Vaguja – Vanamõisa – Vana-Vigala – Vängla Valla ajaleht Vigala Sõnumid ilmus kord kuus ja seda jagati igale majale. Vigala valla üks pikaaegne vallavanem oli Priit Kärsna. Vigala valla volikogu Maakatastri statistika, vaadatud 22.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Teadaanne Märjamaa valla kodulehel (5. jaanuar 2017) Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014  Vigala vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Merevesi

Merevesi on merede ja ookeanide vesi, mille keskmine soolsus on ~3,5% ehk 35 promilli. See tähendab, et iga kilogramm merevett sisaldab 35 grammi lahustunud sooli (valdavalt naatriumkloriidi ioone: Na+, Cl-). Merevee soolsus sõltub mitmest tegurist. Kui näiteks on tegu suletud merega (sisemeri), siis selle soolsus erineb tunduvalt keskmisest. Samuti sõltub merevee soolsus aurumisest (aurumine suureneb poolusest ekvaatori suunas), sademete hulgast (seotud rõhuvöötmetega: rohkem sajab ekvaatori lähedal ja parasvöötmes, vähem sajab troopikas ja polaaraladel) ja jõgede sissevoolust merre (suurte jõgede suudmete juures on merevee soolsus märgatavalt väiksem – estuaaripiirkonnad). Ka merejää sulamise tõttu väheneb merevee soolsus. Kõige suurem merevee soolsus on Punases meres (42 promilli), kõige väiksem Läänemere Soome lahes (1–2 promilli lahe idaosas). Pinnal oleva merevee keskmine tihedus on 1,025 g/ml, seega on merevee tihedus suurem kui magevee oma, mille maksimaalne tihedus on 1,000 g/ml 4 °C juures, see vahe tuleneb eeskätt merevee soolade massist. Merevee jäätumispunkt on seda madalam, mida suurem on vaadeldav soolsus; 35-promilline vesi jäätub temperatuuril –2 °C. Merevee pH jääb vahemikku 7,5–8,4. Helikiirus merevees on 1500 m/s ning see sõltub vee temperatuurist ja rõhust. Merevett kasutatakse muu hulgas raviprotseduurideks (talassoteraapia). soolane vesi riimvesi magevesi "Jüri Elken. Merehoovuste trikid. Horisont 2013, nr 4". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. august 2011. Vaadatud 25. augustil 2013.
Hüvasti, kollane kass

"Hüvasti, kollane kass" on Mati Undi esimene romaan, mille autor kirjutas veel keskkooliõpilasena aastal 1963. Lühiromaan kannab autori enese žanrimääratlust "naiivne romaan". Unt ei vahenda romaanis niivõrd tegevust kui meeleolusid, impressioone, mida peegeldavad ka peatükkide pealkirjad ("Vihmane päev", "Rütmiline päev", "Segane päev", "Kahtluste päev"). Tegelastes on ebakindlus, otsimine, romaani üldine toon on närviline. Lause on lühike, palju on dialooge. 1992. aastal kirjutas Unt oma noorusaja teost liignaiivseks pidades täiendustega "õiendusromaani" "Tere, kollane kass!" Teos kujutab maalt pärit abiturient Aarne Veenpere viimast keskkooliaastat Tartus, suhteid korteriperenaise tädi Idaga (prototüüp Ella Jaakson), tüdrukutega, sõpradega ja õpetajaga ning maailmas oma koha leidmise otsinguid. Kollases majas elav tädi Ida on "eestiaegne naine", kes on nõuks võtnud kasvatada Aarnest tõeline mees vastavalt oma aja ettekujutusele. See tähendab head õppimist, korralikke elukombeid, sõnakuulelikkust ja rahvuslikku kasvatust. Aarnet ei rahulda väikekodanlik idüll ja ta satub tädiga korduvalt konfliktidesse. Tädi ärritab Aarne uue aja mõttelaad, suhted tüdrukutega ja õppimisprobleemid; võimalik, et temas on ka veidi naiselikku või emalikku armukadedust. Ta süüdistab Aarnet koolist matkapäeviku varastamises, elektrikontrolli kohale kutsumises ja oma entsüklopeedia kadumises ning tülide tulemusena jääb Aarne ilma elektri ja söögita, mis tema õppimisväljavaateid veelgi kahandab. Teine liin on tärkav ja hääbuv armastus jõukamast väikekodanlikust perekonnast tüdruku Maiaga, kes on püüdlik, kuid sisemise sügavuseta. Aarne püüab temas tekitada huvi kunsti vastu, kuid peab nentima, et ta ei armasta Maiat, vaid enda ettekujutust sellest, kes Maia võiks olla. Suhe tüdrukuga viib Aarne mõtted õppimiselt kõrvale, mille tagajärjel langevad hinded ning tekib kokkupõrge õpetaja Korneliga (prototüüp Vello Saage). Konfliktid tädiga ja suutmatus jätkata sumbunud õhkkonnas päädivad Aarne lahkumisega kollasest majast ning kolimisega sõbra juurde. Kool on peagi lõppemas. Aarne arutusi elust, armastusest, ühiskonnast ja inimese kohustusest antakse edasi vestluste kaudu sõpradega – küünikust Ando ja idealist Indrekuga.
Ella Jaakson

Ella Jaakson (1895 Tartumaal Vara vallas – 1984 Tartus) oli Mati Undi romaani "Hüvasti, kollane kass" tegelase Ida Viiksoni prototüüp, Mati Undi vanemate tuttav, kelle juures korteris Tartus Teguri 27 kirjanik keskkoolipäevil elas. Ta oli õppinud Tartus Puškini-nimelises tütarlastegümnaasiumis, mille lõpetas eksternina, ning töötas kuni 1940. aastani Eesti Panga Tartu osakonnas raamatupidajana. Mati Undi vanematega tutvuski ta tänu pangaametniku tööle. Aastatel 1942–43 oli ta Linnamäel Undi vanemate talus sõjapaos. 1945. aasta veebruaris ta arreteeriti süüdistusega Kaitseliiduga seotuses, kuid vabastati mais 1946. 1960. aastate algul Tartusse õppima tulnud Mati Undiga tekkis rangel vanapreilil mitmeid konflikte ning esialgu ei kiitnud ta heaks ka romaani, mille üks tegelaskuju oli otseselt temast inspireeritud, kuid hiljem jälgis ta Undi loomingulist teekonda huvi ja kaasaelamisega. "Mati Unt teel Voorelt Tartusse" Vooremaa, 20.03.2008 "Tädi Ida ja tädi Ella" Vooremaa (2006), 14. veebruar, nr. 19, lk. 4 J Okupatsioonide muuseum (vaadatud 20. novembril 2014)
Muslim

Muslim ehk moslem on usklik, kes tunnistab islamit ja järgib islami rituaale. Tänapäeval arvatakse maailmas elavat 2 miljardit muslimit[viide?] ja see arv kasvab pidevalt. Erinevate täishäälikutega variandid tulenevad sellest, et sõnas muslim on täishäälikud nagu klassikalises araabia keeles, sõnas moslem nagu tänapäeva araabia kõnekeeltes. Eesti keeles on kasutusel ka sõnad muhamedlane ja muhameedlane, kuid eesti muslimid ei soovita neid kasutada, sest nendest sõnadest võib jääda mulje, nagu muslimid kummardaksid Muḩammadit. Harva kohtab ka pärsia keelest pärinevat nimetust musulman. Kaks põhilist muslimite sekti on sunniidid ehk sunnamuslimid ja šiiidid ehk šiiamuslimid. Enamik muslimeist kuulub sunniitide sekti; šiiidid on ülekaalus Iraanis. Judaism Zoroastrism Kristlus Budism Ateism
Tiit Vähi valitsus

Tiit Vähi on olnud eesti peaminister kolmes valitsuses: Tiit Vähi esimene valitsus (30. jaanuar – 21. oktoober 1992) Tiit Vähi teine valitsus (17. aprill 1995 – 6. november 1995) Tiit Vähi kolmas valitsus (6. november 1995 – 17. märts 1997)
Liberaalne konservatism

Liberaalne konservatism on konservatismi alaliik, mille puhul "konservatismi" elemendid on kombineeritud "liberalismi" elementidega. Et need kaks väljendit on eri aegadel ja riikides olnud erineva tähendusega, võidakse liberaalse konservatismi all mõelda ka erinevaid asju. Varem on politoloogias liberaalseks konservatismiks nimetatud vaba turumajandust pooldava majandusliku liberalismi kombineerimist konservatiividele omase austusega väljakujunenud traditsioonide, autoriteetide ja religiooni vastu. Selles tähenduses esindavad liberaalset konservatismi näiteks Jaapani Liberaaldemokraatlik Partei ja Austraalia Liberaalne Partei. Nendes riikides, kus majanduslikku liberalismi peetakse traditsiooniliselt osaks konservatiivide vaadetest, nagu näiteks Ameerika Ühendriikides, on aga hakatud liberaalseks konservatismiks nimetama hoopis seda, kui konservatiiv näitab üles liberaalset suhtumist küsimustes, mis puudutavad moraali. Eestis on liberaalse konservatismile lähedal Reformierakond ning Isamaa ja Res Publica Liidu nn Res Publica tiib.[viide?] Liberaalse konservatiivina on ennast määratlenud näiteks Kersti Kaljulaid. Konservatiivne liberalism Otti Eylandt, Kersti Kaljulaid: inimestega tuleb rääkida – igal pool toimib Eesti Päevaleht, 29. september 2016
Tuloma jõgi

Tuloma (vene Тулома; koltasaami Tuållâmjokk, põhjasaami Doallánjohka; soome Tuulomajoki) on jõgi Euroopas Lapimaal. Algab Notozerost. Voolab valdavalt kirdesse. Suubub Barentsi mere Koola lahte. Pikkus 65 km. Jõel asub Ülem-Tuloma veehoidla.
Grand Island

Grand Island on saar Niagara jões, joast ülesvoolu. Pindala 74 ruutkilomeetrit. Kuulub Ameerika Ühendriikidele. Saar moodustab haldusüksuse (town) New Yorgi osariigi Erie maakonnas. Elanike arv oli 18 621 (2000. aasta rahvaloendus). Grand Islandi koduleht
Liberaaldemokraatlik Partei (Jaapan)

Liberaaldemokraatlik Partei (jaapani keeles 自由民主党 (Jiyū-Minshutō)) on liberaal-konservatiivne Jaapani erakond. Liberaaldemokraatliku Partei esimees on alates 27. septembrist 2024 Shigeru Ishiba, enne teda oli selles ametis alates 2021. aastast Fumio Kishida. Varem on esimeesteks olnud teiste hulgas Sadakazu Tanigaki (28. september 2009–26. september 2012) ja Tarō Asō (22. september 2008–26. september 2009), kes astus tagasi pärast erakonna kaotust parlamendivalimistel. Liberaaldemokraatlik Partei asutati 1955. aasta 15. novembril kahe opositsiooni kuulunud paremkonservatiivse erakonna ühinemisel, et luua tugev vastukaal tollal populaarsele Jaapani Sotsialistlikule Parteile. Erakond võitis järgnenud valimised ja on valitsenud riiki peaaegu kogu järgnenud aja (välja arvatud lühike periood 1990. aastate algupoolel). Erakonnal ei ole selgelt piiritletud ideoloogiat ning see koosneb erinevate vaadetega parempoolsetest parteifraktsioonidest. Üldiselt on see toetatanud tugeva, ekspordile suunatud majanduse arendamist ning välis- ja kaitsepoliitika alal tihedat koostööd Ameerika Ühendriikidega. Liberaaldemokraatlik Partei (Jaapan)
Iškošim

Iškošim on kišlakk Tadžikistanis Mägi-Badahšanis, Iškošimi rajooni keskus. Asub Pandži jõe kaldal Afganistani piiri ääres. Jõe vastaskaldal Afganistanis asub Ishkashimi asula.
Furnituur

Furnituur ehk manused on mitmesuguste toodete valmistamisel ja koostamisel kasutatavad kinnitusvahendid, kaunistused ja muud abivahendid. Furnituuri mõistet kasutatakse muuhulgas mööbli- ja õmblustööstuses. Furnituuri hulka kuuluvad näiteks erinevad kruvid, hinged, tõmmitsad, sulgurid, käepidemed, lukud, nööbid, pandlad, tõmblukud, nupud ja klambrid.
Erwin Klausner

Erwin Johannes Klausner (eesnimi ka Ervin; Brasiilias Erwin Juan K. Tomason, 7. aprill 1907 Tallinn – 17. detsember 1979 Rio de Janeiro) oli eesti ja Brasiilia poksija. Ta alustas poksimist 1921. aastal Tallinna Kalevis. Ta osales ühe korra Eesti ja Läti maavõistlusel poksis. Et 1924. aasta maavõistlus toimus turniirisüsteemis ja mõlemal riigil oli eri kaalukategooriates mitu esindajat, sattusid võistluse absoluutkaalu kohtumises vastamisi Klausner ja Ernst Tamberg. Klausner kaotas selle kohtumise nokaudiga. Ta sai 3. Eesti meistrivõistlustel poksis (Tallinnas, 13-14. veebruaril 1925) poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 3. koha. Ta võttis osa aprillis 1925 Helsingis toimunud võistlusest (lisaks Soome poksijatele olid seal ka Eesti ja Norra poksijad) ning võitis seal poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) esikoha. Klausner kolis oktoobris 1925 Brasiiliasse. Ta elas aastatel 1925–1931 ja 1934–1979 Brasiilias, aastatel 1931–1933 Argentinas ja aastatel 1933–1934 Tšiilis). Klausner lõpetas 1951. aastal Brasiilias Niteróis kõrgkooli arstina. Ta poksis märtsist 1926 kuni augustini 1938 elukutselisena. Ta pidas kokku 33 kohtumist, võitis neist 20 (neist 13 nokaudiga) ja kaotas 8 (neist 5 nokaudiga) kohtumist ning 5 kohtumist jäi viiki. Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001 Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009 Erwin Klausner lehel BoxRec. Inglise keeles Biograafia ESBL-is
Füsiosemiootika

Füsiosemiootika on John Deely käsituses semiootika valdkond, mis tegeleks semioosi kirjeldamisega eluga mitteseotud (elueelseis) süsteemides. Vastavalt nimetataks eluta vallas olevat semioosi füsiosemioosiks. Deely selline vaade on seotud tema arusaamaga, et relatsioon (lokaalne suhe, relation) ei eelda elusust; relatsioon teeb aga semioosi võimalikuks. Märgid on seega elutus maailmas potentsiaalsed. Seda lähenemist toetab ka Winfried Nöth, ning see tuleneb Charles Peirce'i semiootika tõlgendamise ühest võimalusest. Biosemiootika, nii nagu seda on käsitlenud Thomas Sebeok (ja valdavalt ka Kopenhaageni ja Tartu semiootikud), ei pea füsiosemioosi võimalikuks, sest semiootilist läve peetakse seotuks elu eristumisega elutust. Kull, Kalevi Elutu looduse semiootikast: Piir on elu eeldus. Sirp 42, 2003
Jänesekäpp

Jänesekäpp (Leontopodium) on mitmeaastaste rohttaimede perekond korvõieliste sugukonnast. Looduslikult levib Euraasia mäestikes, Eestis kasvatatakse iluaedades (eriti kiviktaimlates) püsilillena. Tuntuim liik on alpi jänesekäpp (Leontopodium alpinum) ehk eedelveiss, (saksa k. Edelweiss), mis on paljudes Euroopa ja Aasia riikides looduskaitse all. Nimetatakse ka alpitäheks (soome k. alppitähti). Aedades kasvatatakse ka kollakat jänesekäppa (Leontopodium ochroleucum). Leontopodium alpinum – alpi jänesekäpp Leontopodium coreanum – korea jänesekäpp Leontopodium hayachinense – Takeda jänesekäpp Leontopodium himalayanum – himaalaja jänesekäpp Leontopodium japonicum – jaapani jänesekäpp Leontopodium kurilense – kuriili jänesekäpp Leontopodium leontopodioi – dessiberi jänesekäpp Leontopodium longifolium – pikalehine jänesekäpp Leontopodium ×lindavicum – lindau jänesekäpp Leontopodium ochroleucum – kollakas jänesekäpp Leontopodium souliei – võsund-jänesekäpp Leontopodium stracheyi – Strachey jänesekäpp
Alpi jänesekäpp

Alpi jänesekäpp ehk eedelveiss (Leontopodium alpinum) on korvõieliste sugukonna jänesekäpa perekonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede liik. Alpi jänesekäpp on aias keskmiselt 10–15 cm kõrgune puhmik, looduslikes tingimustes, vaevu huumusega kaetud kaljudel, võivad nad olla vaid 5 cm kõrgused. Varre tipus asuvaid pruunikate soomustega korvõisikuid ümbritsevad tähtjalt valgeviltjad kõrglehed. Alpi jänesekäpp kasvab pärismaisena lubjarikastel mäginiitudel Pürenee, Alpi ja Balkani mäestikes. Eelistab vett hästi läbilaskvat lahjat ja mõningase lubjasisaldusega mulda. Eestis kasvatatakse teda aedades ilutaimena. Alpi jänesekäpa sortidest on üsna levinud 'Mignon', 'Everest', 'Stella Bavaria', 'Matterhorn'. Paljudes Euroopa riikides kasutatakse alpi jänesekäppa rahvusliku sümbolina, kaubamärkide osana, ka rahatähtedel (näiteks Rumeenia 50-leisel), müntidel (näiteks Austria 2-eurosendisel) jm. Salzburgi linna kandideerimisel 2014. aasta taliolümpiaks kujutati eedelveissi ka olümpialogol. Alpi jänesekäpp andmebaasis eElurikkus
Puugaas

Puugaas tekib biomassi (eeskätt puidu) kuumutamisel (üle 700 °C) ilma õhu juurdepääsuta pürolüüsi meetodil. Puugaas koosneb süsinikoksiidist ehk vingugaasist, metaanist ja süsihappegaasist. Energiatihedus on ligikaudu 1,25 kWh/nm³. 1 kg puidust saab 2.5 nm³ puugaasi. Puugaasikatlaid kasutatakse soojusenergia tootmiseks. Puugaasi saab kasutada autokütusena. Teise maailmasõja ajal ja järel olid puugaasikütusel sõitvad autod mitmes Euroopa riigis tavalised. 1 kg puitu asendab autokütusena tavalistes sõidutingimustes eri andmetel 0.2 – 0.35 liitrit bensiini. Esimese puidu gaasistamise seadme valmistas teadaolevalt Gustav Bischof aastal 1839. Esimese puugaasil sõitva auto ehitas Thomas Hugh Parker aastal 1901. Soome endine peaminister Juha Sipilä omab puugaasil sõitvat Chevrolet El Caminot, millele ta pani nimeks "El Kamina". Tal tekkis huvi puugaasi vastu peale seda, kui oli endale ostnud 1998. aastal suvilakoha Kesk-Soomes, mille elektrivõrku ühendamise hind olnuks üüratu, seejärel katsetas ta tuuleenergia ja diiselgeneraatoritega enne puugaasini jõudmist. Hiljem rajas ta ettevõtte Volter Oy, mis toodab puugaasil töötavaid koostootmisjaamu. Puugaasigeneraator [1] [2] [3] [4] Viio Aitsam. Ülo Kask: Igas külas saaks oma puidust toota elektrit. Maaleht, 1. aprill 2012 "El Kamina: puiduküttel auto, mille pani ise kokku Soome järgmine peaminister Juha Sipilä". Forte. Vaadatud 10. veebruaril 2023. "Eestisse jõudis Soome peaministri väljatöötatud Green Fuel Energy koostootmisjaam". Äripäev. Vaadatud 10. veebruaril 2023. "Vooremaa Rohelist energiat tootvad seadmed koguvad populaarsust". Vaadatud 10. veebruaril 2023. "About us". Volter (inglise). Vaadatud 10. veebruaril 2023.
Johannes Paulus II suhted Eestiga

Johannes Paulus II oli esimene paavst, kes külastas Eestit. Püha Tool tunnustas taasiseseisvunud Eesti Vabariiki 28. augustil 1991 ja diplomaatilised suhted taastati 3. oktoobril 1991. 15. septembril 1994 kohtus paavstiga president Lennart Meri. 28. augustil 1993 andis oma volikirja paavstile suursaadik Tiit Matsulevitš, 18. mail 2001 Indrek Tarand ja 12. detsembril 2003 Priit Kolbre. 20. mail 1989 kohtus paavst vanamuusikaansambli Hortus Musicus liikmetega ja 3. novembril 1993 vabadusvõitleja Lagle Parekiga. 2. oktoobril 1994 avaldas ta kaastunnet parvlaeval Estonia hukkunute omastele. 26. novembril 1994 nimetas ta kardinaliks Valgas sündinud Kazimierz Świąteki. 2004. aastal saatis ta Tartu katoliku kiriku hooldajale Maria Gaidukile tunnustuskirja. 23. märtsil 2005 määras ta piiskopiks Philippe Jourdani. Novembris 2022 omandas Tallinna Peeter-Pauli katedraali kogudus paavsti vere reliikviana, mille tõi preester Tomasz Materna kardinal Stanisław Dziwiszi käest. Johannes Paulus II visiit Eestisse toimus 10. septembril 1993. Ta saabus Tallinna lennukiga Riiast kella 9.55 paiku ja viibis Eestis kokku kümme tundi. Visiidi käigus kohtus paavst Eesti presidendi Lennart Meriga, peaminister Mart Laariga, valitsuse liikmetega (v.a justiitsminister Kaido Kama) ja diplomaatidega. Paavst pidas Tallinna Peeter-Pauli katedraalis missa ja osales Niguliste kirikus oikumeenilisel jumalateenistusel, millele järgnes kohtumine president Meriga Kadriorus. Enne Raekoja platsil peetud missat viibis paavst Tallinna Õpetajate Majas. Paavsti visiit tipnes Raekoja platsil peetud missaga, mille järel ta lahkus Eestist. 2000. aasta oli katoliku kirikus juubeliaasta ja 29. märtsil 2000 kohtusid Vatikanis paavstiga Eesti palverändurid, mille puhul paavst tegi avalduse: Anne Raiste: "Eesti katoliiklased said püha Johannes Paulus II reliikvia". ERR. 27. november 2022 kl 21:23 Lagle Parek. Mina ei tea, kust ma rõõmu võtan. (Lagle Pareki mälestused.) Tallinn, Kunst, 2010. Artikkel paavsti visiidist Eestisse Paavsti kõne 2000. aastal kohtumisel palveränduritega.
Tallinna Kristiine Gümnaasium

Tallinna Kristiine Gümnaasium on gümnaasium Tallinna Kristiine linnaosas. Kool alustas tegevust 13. veebruaril 1919 Tallinna Linna II Tütarlaste Gümnaasiumina. Aastatel 1919–1954 õppisid koolis ainult tüdrukud. Koolil oma koolihoonet ei olnud ja nii töötas II Tütarlaste Keskkool õhtupoolikuti I Tütarlaste Keskkooli ruumides (Narva mnt 1). Kahel tütarlastekoolil oli ka ühine juhataja Anna Tõrvand-Tellmann kuni 1919. aastani. 1919. aasta septembris asus kooli juhatama Aleksandrine Pedusaar, senine juhataja abi. 1920. aasta sügisel kolis kool Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi ruumidesse (Pärnu mnt 13), kus õppetöö toimus endiselt pärast lõunat. 1923. aastal jätkas II Tütarlaste Keskkool tööd kolme haruga, kahe humanitaar- (keele- ja kunstiharu) ja ühe majapidamisharuga. 1927. aastal sulges Haridusministeerium humanitaarkunsti haru ja selle asemele loodi teine majapidamisharu klass. 1931/1932. õppeaastal suleti ka humanitaarharu ning alles jäi ainult majapidamisharu. 1934. aastal avati kooli asemel kolmeklassilise A. Pedusaare Tütarlaste Erakeskkool, 1935. aastal avati ka I ja II klass ning endine kolmeklassiline keskkool muutus seega viieklassiliseks. 1937. aastast kandis kool nime Tallinna IV Gümnaasium ja avalike keskkoolide võrku võeti ka Tallinna VII Reaalkool. Tallinna IV Gümnaasiumi direktor oli Aleksandrine Pedusaar. 1940. aastal muudeti gümnaasium Tallinna IV Keskkooliks, 1941. aastal taastati nimi Tallinna 4. Gümnaasium ja 1944. muudeti taas Tallinna 4. Keskkooliks. 1954. aastal ühendati poisid ja tüdrukud, Tallinna 4. Keskkool ja Tallinna 22. Keskkool. 1958. aastal kolis Tallinna 4. Keskkool koolihoonest Kevade tänav 4 uude koolimajja Koidu tänaval, kus praegu paikneb Tallinna Humanitaargümnaasium. 1963. aastal kolis kool Nõmme tänavale vastvalminud tüüpkoolimajja. Õppeaastatel 1964/65 ja 1965/66 oli kool kaheksaklassiline. 1966/1967. õppeaastal sai kool jälle keskkooliks. Alustas tööd kaks üheksandat klassi. 1995. aastast kandis kool nime Tallinna Üldgümnaasium, 2006. aastast Tallinna Kristiine Gümnaasium. 1939. aastal lendu ei lõpetanud. 1965–1968 lende ei olnud. Järgmine lend ja arvult 44. oli 1969. aasta kevadel – klassijuhataja Helgi Post. 2015. aastal lõpetas kooli 90. lend. Eesti koolide loend Kooli ajaloost, kristiine.edu.ee Sirje Tohver. Kristiine gümnaasium peab sünnipäeva". Õpetajate Leht nr 6, 13. veebruar 2009. Lk 18 "Tallinna Kristiine Gümnaasiumi ajaraamat". Koostajad Helmi Kelle, Piret Vahtra, Marika Ritso. Tallinna Kristiine Gümnaasium. Tallinn 2018. 136 lk Tallinna Kristiine Gümnaasium
Süütalastepäev

Süütalastepäev on Eesti rahvakalendri tähtpäev 28. detsembril, osa jõuludest. Kirikupüha tausta tõttu kuulus õnnetute päevade hulka, tööd üldiselt ei tehtud. Kirikukalendris on see päev, kui kuningas Herodes laskis tappa Petlemmas ja selle piirkonnas kõik kaheaastased ja nooremad poeglapsed (Mt 2:16–18). Esmakordselt ilmus see püha kirikukalendrisse 505. aastal Põhja-Aafrikas Kartaagos, kust peagi levis kogu kirikusse. Katoliku, anglikaani ja luteri kirikus tähistatakse süütalastepäeva 28. detsembril. Mõnes Süüria konfessioonis on nende mälestuspäev 27. detsembril. Õigeusu kirikus on süütalastepäev 29. detsembril. BERTA: Süütalastepäev - 28. detsember
Tallinna Üldgümnaasium

Tallinna Üldgümnaasium (1995–2006; varem Tallinna 4. Keskkool; tänapäeval Tallinna Kristiine Gümnaasium) Tallinna Õismäe Üldgümnaasium (1998–2002; varem Tallinna 40. Keskkool; tänapäeval Tallinna Õismäe Vene Lütseum) Tallinna Lasnamäe Üldgümnaasium (1996–2014; varem Tallinna 62. Keskkool; hiljem Tallinna Merekalda Kool, liideti sügisel 2017 Tallinna Kuristiku Gümnaasiumiga)