laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Henrik Meinander

Carl Henrik Meinander (sündinud 19. mail 1960 Helsingis) on soomerootsi ajaloolane. Ta on Helsingi Ülikooli ajalooprofessor. Teadlasena on ta uurinud Põhjamaade (eelkõige Soome) ja Šotimaa ajalugu. Lisaks on tal uurimusi sotsioloogia ja kunstiajaloo alal. 2002 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks 2003 – valiti Soome Teadusseltsi liikmeks 2007 – Rootsi Akadeemia auhind Svenska Akademiens Finlandspris (panuse eest Soome rootsikeelsesse kultuurikeskkonda)  Henrik Meinander – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Xai-Xai

Xai-Xai [šai-šai] (1928. aastani Chai-Chai; 1928–1975 João Belo auks Vila de João Belo ehk João Belo ehk Vila João Belo) on linn Mosambiigi lõunaosas, Limpopo jõe suudme juures India ookeani ääres, Gaza provintsi ja Xai-Xai ringkonna halduskeskus. 2007. aasta rahvaloenduse järgi oli elanike arv 116 343. Linnas on india pähklite töötlemise tehas sadam ja lennujaam. Kesklinnast 10 km kaugusel on Xai-Xai rand, mis on turismisihtkoht. Xai-Xai on katoliku kiriku Xai-Xai piiskopkonna keskus. Veebruaris 2000 sai linn Limpopo üleujutuse (2000. aasta Mosambiigi üleujutus) tõttu tõsiselt kannatada.
João Belo

João Belo (27. september 1878 Leiria – 3. jaanuar 1928 Lissabon) oli Portugali sõjaväelane, koloniaalametnik ja poliitik. Aastatel 1895–1925 tegutses ta Mosambiigis. Juulis 1926 nimetati ta asumaade ministriks. Xai-Xai linn kandis 1928–1975 tema nime. Lühibiograafia ja foto
Catherine Césarsky

Catherine Jeanne Césarsky (sündinud 24. veebruaril 1943 Ambrazacis Prantsusmaal) on prantsuse astronoom, mitme teaduste akadeemia liige. Ta on tuntud oma teadusuuringutega nüüdisaegse astrofüüsika mitmes keskses valdkonnas. Teaduskarjääri esimeses pooles on ta uurinud kosmilise kiirguse levimist ja koostist. Teises pooles on tal olulisi saavutusi infrapunaastronoomias. Césarsky sündis Prantsusmaal, elas ja lõpetas ülikooli Argentinas, kaitses doktoriväitekirja 1971. aastal Ameerika Ühendriikides Harvardi Ülikoolis ning töötas seejärel California Tehnoloogiainstituudis. Aastal 1974 jätkus Césarsky karjäär juba Prantsusmaal. Aastatel 1999–2007 oli ta Euroopa Lõunaobservatooriumi direktor. Järgnevatel aastatel juhtis ta presidendina Rahvusvaheline Astronoomiauniooni tööd (2006–2009). 2009 – Prantsuse Astronoomiaseltsi auhind Prix Jules Janssen 2010 – Genfi Ülikooli audoktor 1997 – Rahvusvaheline Astronautika Akadeemia 2000 – Academia Europaea 2007 – Prantsuse Teaduste Akadeemia 2004 – USA Rahvuslik Teaduste Akadeemia 2005 – Londoni Kuninglik Selts 2005 – Rootsi Kuninglik Teaduste Akadeemia
Laekvere mõis

Laekvere mõis (saksa keeles Ladigfer, Laydickfer) oli Moora mõisa kõrvalmõis Simuna kihelkonnas, tänapäeva Laekvere aleviku lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas. Laekvere mõisat (Ladigfer, Laydickfer) on esmamainitud 1547. aastal. Mõis asutati Laekvere külast umbes ühe kilomeetri kaugusel Laekvere–Paasvere tee lähedusse. Laekvere mõisa maadega piirnesid Paasvere, Moora, Rahkla ja Muuga mõisa maad. Laekvere mõis oli üks väiksemaid. Laekvere mõis ja küla kuulusid algselt Dückerite suguvõsale, mõis oli Johan Dückeri pärusmõis, pärast viimase surma kuulus see tema pärijatele. Aastatel 1636–1652 olid mõisa omanikeks Reinhold ja Hans Dreyer 1653. aastal müüs Määri mõisa omanik Hans Dreyer Laekvere/Layssveri mõisa ja küla ning Heddelli küla Georg von Stahlenile (Staal). 17. sajandi viimasel veerandil läksid Laekvere mõisa maad võlgade tõttu võlausaldajate kätte. Peamised olid Gideon von Focki ja Hermann von Rosenbachi immissioonid. 1710. aastal päris mõisa Hans Heinrich von Fock. Aastatel 1710–1746, oli mõisa omanik Heinrich von Schaneberg, kes oli ühtlasi ka Vahastu ja Mündi mõisa omanik. 1744. aastal ostis mõisa Michael Hahn, kelle lesk Juliane Brütten on mõisa omanikuna märgitud aastatel 1750, 1765, 1774. Tema surma järl päris mõisa tema poeg insenerkapten Ernst von Hahn (1737–1809), keda on omanikuna märgitud 1782. aastal. E. von Hahni surma järel päris mõisa tema lesk, Palamuse koguduse pastori Christian Bernhard Oldekopi tütar Hedwig Helene von Hahn. 1843. aastal päris mõisa eelmiste poeg Wilhelm August von Hahn, kelle lesk Helene Sophie Charlotte von Hahni (sünd Uexküll-Güldenband) müüs Laekvere mõisa Johannes Stähleyle 1876. aastal. 1888. aastal ostis mõisa 26 000 hõberubla eest pärilik aukodanik Arthur Bosse, kes kinkis selle 1891. aastal oma pojale Arthur Bossele. 1892. aastal omandas mõisa 30 000 rubla eest parun Woldemar Karl Otto Alexander von Stackelberg ning sellest ajast alates kuni 1919. aasta maareformini oli Laekvere mõis Moora mõisa kõrval- ehk karjamõis. 1900. aastal kinkis Woldemar Karl Otto Alexander von Stackelberg Laekvere mõisa oma pojale Otto Friedrich von Stackelbergile († 17.07.1909). 1913. aastal O. F. von Stackelbergi pärijate vahelisel kokkuleppel päris Laekvere mõisa 29 842 rubla eest vabahärra Heinrich von Stackelberg (1869–1933). 1914. aastal eraldati Moora ja Lõusa mõisaste küljest osa Kolkjärvest ja liideti Laekverega (279 tessatiini). Laekverest eraldati 42 tessatiini ja liideti Heinrich Alexander von Stackelbergile kuuluva Ädara poolmõisaga (Eddara). Stackelberg Laekvere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Laekvere ms, www.eki.ee Tallinna Magistraat. Ürikud / Urkunden, TLA.230.1-I.1206 Laekvere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Laekvere mõis (Simuna khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Jean Bourgain

Jean Bourgain (28. veebruar 1954 Oostende – 22. detsember 2018 Bonheiden, Belgia) oli Belgia matemaatik, Fieldsi medali kavaler ja matemaatikaalase läbimurde auhinna laureaat. Bourgain sai 1977. aastal Brüsseli Vabast Ülikoolist doktorikraadi. Habiliteerus 1979. aastal ja kaks aastat hiljem valiti sama ülikooli matemaatikaprofessoriks. 1985. aastast jätkus Bourgaini teaduskarjäär korraga kahel mandril: Ameerikas Illinoisi Ülikoolis Urbana-Champaignis (1985–2006) ja Euroopas Pariisi lähistel asuvas uurimisinstituudis Institut des hautes études scientifiques (1985–1995). Bourgain oli aastatel 1985–1995 Institut des Hautes Études Scientifiquesi ja alates 1994. aastast Princetonis asuva Institute for Advanced Study professor. Tema peamised uurimisvaldkonnad olid matemaatiline analüüs, Banachi ruumide geomeetria, harmooniline analüüs, arvuteooria ja kombinatoorika. Tema poolt on uurimusi ka mittelineaarsete diferentsiaalvõrrandite alal. 1994 – Fieldsi medal 2010 – Shaw' auhind matemaatikas 2012 – Crafoordi auhind matemaatikas 2017 – Läbimurde auhind matemaatikas 2000 – Prantsuse Teaduste Akadeemia 2000 – Poola Teaduste Akadeemia 2008 – Academia Europaea 2009 – Rootsi Kuninglik Teaduste Akadeemia 2011 – USA Rahvuslik Teaduste Akadeemia Ta oli valitud ka Belgia Flaami Kuningliku Teaduste ja Kunstide Akadeemia liikmeks Jean Bourgain Institute for Advanced Study kodulehel ( inglise keeles)
Ṣàngó

Ṣàngó (portugalipäraselt Xangô, hispaaniapäraselt Changó, inglispäraselt Shango, prantsuspäraselt Shangô) on joruba usundis ja sellel põhinevates afroameerika usundites jumal (Òrìşà). Ta on taevaisa, äikesejumal ja jorubate esivanem. Kariibi mere piirkonna santería usundis on ta peafiguur, kes esindab Lääne-Aafrika ojosid.
Pedja jõgi

Pedja jõgi on Eesti pikkuselt neljas jõgi. Saab alguse Pandivere kõrgustikult, Simuna lähedalt ja suubub Emajõkke, varem arvati teda hoopis Põltsamaa jõe suurimaks lisajõeks (A. Loopmann, 1979). Lähtest kuni Onga jõe suubumiseni on tema nimi ka Avanduse jõgi ja alates ühinemiskohast Põltsamaa jõega kuni Emajõkke suubumiseni kannab ka nime Pede jõgi (varem ka Paala jõgi). Suurim laius on Pedja jõel enne Emajõkke suubumist, mis on umbes 55 meetrit. Pikkus 125 km, valgla 2688 km². Jõe ääres asuvad Jõgeva linn, Jõgeva alevik ja Puurmani alevik. Pedja suuremad lisajõed on Põltsamaa, Onga, Kaave, Pikknurme ja Umbusi jõgi. Aastail 1843-1844 puhastati jõgi alamjooksul kuni Põltsamaa jõeni ja Tartust hakkas Rõika-Meleski peeglivabrikuni kurseerima aurulaev Karl. Aastail 1923-1924 loeti jõe alamjooksu laevatatavaks veeteeks. Toona pidi veetee nõuetele vastav jõgi olema teatava laiuse ja sügavusega (mitte alla 0,5 meetri), kärestikuvaba ja piisavalt sirge. Ka lõiku ülevalpool Jõgevat loeti parvetatavaks veeteeks (sobis puidu parvetamiseks), kuigi sealne lõik oli seda ainult ajutiselt. Pedja jõgi on kujutatud Jõgeva linna ja Karla Liivola vapil. Simuna Katkuallikas, Pedja jõe algus Pedja jõgi Jõgeval Pedja allpool Painküla paisu Pedja allpool Härjanurme paisu Pedja jõgi ja paisjärv Jõgeva alevikus 2022. aasta juunis Pedja jõgi. Keskkonnaregister, vaadatud 16.03.2022. Liisa-Lota Kaivo Eesti laevatatavad siseveeteed: Emajõgi Eesti Loodus nr 2012/9 Eesti sadamad, veeteed, kaubalaevastik ja laevasõit 1923/1924, lk. 17  Pedja jõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kissa (Simuna)

Kissa oli küla Simuna kihelkonnas Määri ja Sirevere vahel. 1786. aastal asutati sinna külakool. Kui Sireverest Avanduse-Rahkla teelõigule minna, jääb Kissa paremale. Kissa külast pärit Ester Laos on kirjutanud romaani "Õhtuks koju", mille tegevus toimub küla ja ümbruskonna ainetel 1980. aastatel. 19. septembril 1944 süütasid küla ülelendavad Vene lennukid. "Lääne-Virumaa. Abimees turistile. Alutaguse ja Kellavere piirimail – Laekvere valla radadel. Miniteatmik" koostaja Rein Lille, 2008 (lk 21) "Lääne-Virumaa. Muuga. Paikkonna kultuurilugu. Lugemist ja lehitsemist ajaloo- ja kultuurihuvilistele" koostaja Rein Lille, 2008 (lk 22)
Laane (Simuna)

Laane oli küla Simuna kihelkonnas Paasvere ja Venevere vahel.
Nõmme (Simuna)

Nõmme oli küla Simuna kihelkonnas Sirevere ja Padu vahel.
Mariküla (Simuna)

Mariküla oli küla Simuna kihelkonnas Vassivere ja Venevere vahel. 1977 liideti Laekvere külanõukogus 34 asulat sh. Mariküla. Kohanimenõukogu asustusnimede töörühma arvamused ja ettepanekud: LÄÄNE-VIRUMAA,16.09.1997
Savilepa

Savilõpe või ka Savilepa (18. sajandi kaartidel Sawwilep) oli küla Simuna kihelkonnas Luusika ja Venevere vahel. 1977 liideti Laekvere külanõukogus 34 asulat sealhulgas Savilõpe. Kohanimenõukogu asustusnimede töörühma arvamused ja ettepanekud: LÄÄNE-VIRUMAA,16.09.1997
Villem Normann

Villem Normann (sünnijärgne nimi Wilhelm Normann) (1812–1906) oli eesti haridustegelane ja Simuna kihelkonnakooli juhataja ning tõlkija. Villem Normann sündis Põlula mõisavalitseja Jakob Normanni pojana. Ta õppis Rakvere alg- ja kreiskoolis, mille lõpetamise järel töötas isa juures. 20-aastase noormehena asus ta Simuna kihelkonda kogudusse Simuna Siimona ja Juuda kiriku köstriks. 1832. aastal asutas ta oma majas väikese kooli, mille 1835. aastal muutis Simuna kihelkonnakooliks, mis töötas pidevalt 52 aastat ja milles ta kösterkooliõpetaja ametit pidas ühtejärge 60 aastat. Lisaks õpetajatööle, koostas V. Normann ka kooliraamatuid ning tegeles ka tõlkimisega, ta tõlkis üle 30 vaimuliku raamatu, peamiselt tõlkeid saksa keelest. V. Normann asutas Simunas ka segakoori ja meeskoori (1882). Villem Normann suri Simunas ja maeti Simuna kirikuaeda. “Uus Vennekele õppimise- raamat. Essimeseks õppimiseks iseärranis lastele ja kõikidele neile, kes Vennekeelt sovivad õppida räkima, luggema ja kirjutama”. Tartu, 1873, 72 lk. “Veike arvamise ramat. Valla kolide heaks väljaantud. Essimenne jaggo.” Tartu 1873, 47 lk. “Veike arvamise raamat. Valla koolide heaks iseäranis neile valmistatud, kes vast hakavad rehkendamist õpima. Esimene jägu.” Tartu 1882, 27 lk. “Õppetus koli-piddamisest ning laste kasvatamisest iseärranis koolmeistrite ja lastevanemate heaks, õppetuseks ning juhhatamiseks väljaantud.” Tartu 1873, 126 lk. Villem Normanni vend oli orelimeister Gustav Normann (1821–1893). Wilhelm Normann: Wäike Lauarahwa raamatuke, Meie Kirik.ee Simuna Wilhelm Normanni Mälestustahvel Simuna kiriku seinal, Eesti monumentide e-kataloog
Leppik

Lepik oli küla Simuna kihelkonnas Rohu küla ja Lõusa mõisa vahel.
Laurissaare

Laurissaare (kaartidel Laurisaar) oli küla Tartumaa Torma kihelkonna, hilisema Avinurme kihelkonna põhjaosas Kaasiksaarest idas endise Regisaare (18. sajandi kaartidel Raggisaar) küla lähedal. Küla liideti 1977. aastal Paadenurmega Peeter Päll: artikkel "Laurissaare" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Noavere

Noavere (kaartidel Nawerre) oli küla Simuna kihelkonna põhjaosas Muuga mõisast edelas. Mõisahärra Peter Gustav von Uexküll-Güldenbandt ehitas Muuga–Noavere külla 1839. aastal koolimaja. 1949. aastal asutati külas kolhoos "Tõusev Võit". Noavere külas oli 1956. aastal asutatud raamatukogu, mis alates 1987. aastast asub Muuga keskuses. 1977. aastal liideti Noavere küla Muuga külaga. [1] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. detsember 2017. Vaadatud 6. aprillil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Rebuoja

Rebuoja küla (vanadel kaartidel Raboja) Simuna kihelkonnas võis olla 18. sajandil hilisema samanimelise kõrtsi ja Kolgissoo küla kohal. Rebuoja kõrts paiknes Tammiku ja Hirla küla vahelise tee ääres. Koht sai nime samanimelise oja järgi, mis suubus Tammiku järve. Väike-Tammiku Kolgissoo raba Helmut Joonuks: Simuna Piirkonna Ajalugu, 1981
Xánthi

Xánthi (kreeka keeles Ξάνθη, türgi keeles İskeçe, bulgaaria keeles Скеча) on linn Kreekas Ida-Makedoonia ja Traakia piirkonnas Lääne-Traakias, Xánthi maakonna ja Xánthi valla keskus. Xánthi asula kuulub Xánthi vallaüksuse Xánthi vallakogukonda. Elanike arv on 56 122 (2011. aasta rahvaloendus). Xánthi on õigeusu kiriku Xánthi piiskopkonna keskus. Xánthi on tubakakaubanduse ja -töötlemise keskus. Seal on tekstiili- ja kunstainetööstuse ettevõtted ning suhkruvabrik.
Xánthi vallakogukond

Xánthi vallakogukond (kreeka κοινότητα Ξάνθης) on vallakogukond Kreekas Ida-Makedoonia ja Traakia piirkonnas Lääne-Traakias Xánthi piirkonnaüksuse Xánthi vallas Xánthi vallaüksuses. Elanike arv on 56 151 (2011. aasta rahvaloendus). Selles on 3 asulat (elanike arvud 2011. aasta rahvaloenduse järgi): Moní Kalamoús (2) Moní Taxiarchón (27) Xánthi (56 122)
André Schürrle

André Horst Schürrle (sündinud 6. novembril 1990 Ludwigshafen am Rheinis) on endine Saksamaa jalgpallur, kes mängis mitmes Saksamaa, Inglismaa ja Venemaa klubis ning Saksamaa jalgpallikoondises ründajana. Augustis 2009 tegi Schürrle tegi debüüdi Saksamaa Bundesligas klubi 1. FSV Mainz 05 koosseisus. 2011. aastal kolis Schürrle Leverkuseni Bayerisse, sõlmides klubiga lepingu viieks aastaks. 25. juunil 2013 teatas Londoni Chelsea Schürrle ostmisest. Inglismaa Premier League'is mängis Schürrle poolteist aastat enne üleminekut Wolfsburgi. 2016. aastal liitus ta Dortmundi Borussiaga. Hooajal 2018–2019 mängis ta Dortmundi Borussiast laenul Fulhamis ja hooajal 2019–2020 Moskva Spartakis. Debüüdi Saksamaa rahvuskoondises tegi Schürrle 17. novembril 2010 sõprusmängus Rootsi vastu. Samas mängus tegi oma debüüdi ka Mario Götze. Schürrle ja Götze oli esimesed Saksamaa rahvuskoondislased, kes olid sündinud pärast Saksamaa taasühinemist. Esimese värava lõi Schürrle rahvuskoondises 29. mail 2011 sõprusmängus Uruguay vastu. Ta kuulus Saksamaa koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kus ta tegi kaasa kahes mängus: 17. juunil viimases alagrupimängus Taani vastu, kus ta tuli mängu vahetusest, ja 22. juunil veerandfinaalimängus Kreeka vastu, kus ta alustas algkoosseisus. Ta kuulus Saksamaa koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, mil Saksamaa tuli maailmameistriks. 30. juunil toimunud kaheksandikfinaalimängus Alžeeriaga pääses ta mängu teise poolaja alguses ning lõi lisaaja teisel minutil mängu avavärava. 8. juulil toimunud poolfinaalmängus võideti Brasiiliat 7:1. Schürrle lõi teisel poolajal Saksamaa kaks viimast väravat. 13. juulil toimunud finaalmängus tuli ta mängu 31. minutil vahetusest Christoph Krameri asemele. Lisaaja teisel poolel andis ta Götzele väravasöödu, kelle värav tõi Saksamaale 1:0 võidu ja maailmameistritiitli. Ta kuulus Saksamaa koondisse ka 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Prantsusmaal. Chelsea Premier League: 2014–15 Football League Cup: 2014–15 Wolfsburg DFB-Pokal: 2014–15 DFL-Supercup: 2015 Borussia Dortmund DFB-Pokal: 2016–17 "Germany 2–1 Algeria". BBC Sport. 30.06.2014. Vaadatud 29.5.2017 "Brazil 1–7 Germany". BBC. 8.7.2014. Vaadatud 29.5.2017 "Germany 1–0 Argentina". BBC Sport. 13.7.2014. Vaadatud 29.5.2017  André Schürrle – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ametlik koduleht
Etioopia lipp

Etioopia lipp on Etioopia ametlik lipp. Praegune Etioopia lipp kinnitati 6. veebruaril 1996. See on rohe-kolla-punase horisontaalsete laidudega trikoloor, mille keskel on sinine sõõr kollase viisnurkse tähe ja viie kollase kiirega. Roheline (PMS 347C) sümboliseerib maad ja viljakust, kollane armastust ja õiglust, punane (PMS 032C) usku ja ohvrimeelt ning sinine (PMS 293C) rahu. Kollane täht väljendab rahva ühtsust ja kiired helget teed tulevikku. Etioopia vapp Etioopia lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
Portland Trail Blazers

Portland Trail Blazers on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Meeskond kuulub läänekonverentsi loodedivisjoni ja peab oma kodumänge Portlandis Moda Centeris. 1970. aastal loodud klubi ainus meistritiitel pärineb 1977. aastast, kui finaalseerias alistati 4 : 2 Philadelphia 76ers. Trail Blazers on NBA finaali jõudnud ka 1990. ja 1992. aastal, kuid siis kaotati vastavalt Detroit Pistonsile ja Chicago Bullsile. Portland Trail Blazersi viimaste aastate parim tulemus pärineb hooajast 2018/19, kui põhihooajal 53 mängu võitnud meeskond jõudis välja läänekonverentsi finaali, kus tuli aga tunnistada Golden State Warriorsi kindlat paremust. Carmelo Anthony Zach Collins Robert Covington C. J. Elleby Harry Giles Rodney Hood Derrick Jones jr Enes Kanter Damian Lillard Nassir Little CJ McCollum Jusuf Nurkić Anfernee Simons Gary Trent jr Lenny Wilkens Bill Walton Dražen Petrović Clyde Drexler Scottie Pippen Arvydas Sabonis Jack Ramsay #1 Lenny Weinberg, võistkonna asutaja ja omanik 1970–1988. #13 Dave Twardzik, tagamängija 1976–1980. #14 Lionel Hollins, tagamängija 1975–1980. #15 Larry Steele, tagamängija 1971–1980. #20 Maurice Lucas, ääremängija 1976–1980 ja 1987–1988. #22 Clyde Drexler, tagamängija 1984–1994. #30 Bob Gross, ääremängija 1975–1982. #30 Terry Porter, tagamängija 1985–1995. #32 Bill Walton, keskmängija 1974–1978. #36 Lloyd Neal, keskmängija 1972–1979. #45 Geoff Petrie, tagamängija 1970–1976. #77 Jack Ramsay, peatreener 1976–1986. Jermaine O'Neal Scottie Pippen Clifford Robinson Steve Smith Damon Stoudamire Rod Strickland Mychael Thompson Kiki Vandeweghe Rasheed Wallace Bonzi Wells Buck Williams Portland Trail Blazers
Xánthi vallaüksus

Xánthi vallaüksus (kreeka ενότητα Ξάνθης) on vallaüksus Kreekas Ida-Makedoonia ja Traakia piirkonnas Lääne-Traakias Xánthi piirkonnaüksuse Xánthi vallas. Elanike arv on 2011. aasta rahvaloenduse järgi 63 083. See koosneb järgmistest vallakogukondadest (elanike arvud 2011. aasta rahvaloenduse järgi): Évmoironi vallakogukond (3034) Kimméria vallakogukond (3898) Xánthi vallakogukond (56 151)
Germanicus

Germanicus Julius Caesar ( tuntud lihtsalt kui Germanicus 24. mai 15 eKr – 10. oktoober 19) oli Rooma keisririigi armee tuntud väejuht. Liignimi Germanicus omistati talle pärast surma, võitude eest Germaanias. Germanicus Julius Caesar sündis auväärses perekonnas Vana-Rooma keiser (27 eKr – 14 pKr) Augustuse naise Livia, esimesest abielust poja Nero Claudius Drususe ja Augustuse õe Octavia ning Vana-Rooma poliitiku ja väejuhi Marcus Antoniuse tütre peres. Marcus Antonius oli olnud Gaius Julius Caesari oluline poolehoidja. Pärast Caesari mõrvamist purustasid 42. aastal eKr Marcus Antoniuse väed Caesari mõrvarite Cassiuse ja Brutuse leegionid. Antoniusest sai suurriigi kõigi idaalade valitseja. 30 eKr tungis Octavianus Egiptusse, jõudis Aleksandriasse ja vallutas selle. Germanicus Julius Caesar oli abielus Agrippina Vanemaga, (14 eKr – 33) keiser Augustuse lapselapse, riigimehe Marcus Vipsanius Agrippa tütre, Vana-Rooma keiser (14–37) Tiberiuse naiseõe ja kasutütega. Germanicus Julius Caesar oli üheks tuntumaks sõjaväeliseks ja poliitiliseks figuuriks pärast Augustuse surma, kelle populaarsus oli sedavõrd suur, et sõjavägi tahtis ta isegi keisriks kuulutada. 4. aastal eKr lapsendas Tiberius Germanicuse, et kindlustada valitsusjärglus ning 7. aastal nimetas ta kvestoriks-. 12. aastal sai Germanicus senaatoriks Rooma Senatisse. Aastatel 7–9 teenis ta Tiberiuse vägedes esmalt Doonau piirkonnas ning seejärel Reinil. 1. sajandi algusaastatel sõdis Rooma Reinist itta jäävatel aladel. Oma võimule allutati mitmed germaani hõimud. 7. aastal kuulutati piirkond rahulikuks ning Publius Quinctilius Varus määrati Germaania asehalduriks. Vallutuskampaaniat juhtinud Tiberius lahkus piirkonnast, et tegeleda Illyricumis puhkenud ülestõusuga. Publius Quinctilius Varuse tegi katse tungida kaugemale Germaaniasse ja laiendada ülemvõimu ka ida pool asuvate Weseri ja Elbe jõgede suunas, mis lõppes kaotusega Teutoburgi lahingus Teutoburgi metsas. 9. aasta sügisel varitses Arminius koos oma germaani hõimude liiduga Rooma armeed ja hävitas täielikult XVII, XVIII, XIX leegioni, kolm ratsaväeosa ja kuus abiväelaste kohorti. Kokku langes umbes 20 000 roomlast. 14. aastal nimetati Julius Caesar Germanicus Rooma armee juhatajaks Germaania piirialadel. Samas on teada, et väejuhina ei olnud ta eriti andekas. Aastal 15 kutsus Segestes Germanicuse Arminiuse vastu Germaaniasse. Julius Caesar Germanicus tungis kattide aladele Weseri jõe ülemjooksul, päästis ta piiramisrõngast ning lubas talle ja tema poolehoidjaile varjupaiga Rooma riigis. 16. aastal ehitas Julius Caesar Germanicus suure laevastiku ja püüdis ebaõnnestunult hõivata Reini deltat. 18. aastal naasis Julius Caesar Germanicus Rooma ja valiti taas senaatoriks. Tiberius nimetas ta Aadria merest ida pool asuvate alade kõrgeimaks võimukandjaks maius imperium'iks. Pärast mitut konflikti Tiberiusega suri Germanicus 19. aastal Antiookias. Tema lähikondsed olid veendunud, et ta mürgitati keisri käsul. Arminius, germaanlased
Xánthi vald

Xánthi vald on vald Kreekas Ida-Makedoonia ja Traakia piirkonnas Lääne-Traakias Xánthi piirkonnaüksuses. Elanike arv on 2011. aasta rahvaloenduse järgi 65 133. Valla keskus on Xánthi. Vald koosneb kahest vallaüksusest (elanike arvud 2011. aasta rahvaloenduse järgi): Xánthi vallaüksus (63 083) Stavroúpolise vallaüksus (2050) https://www.statistics.gr/el/2021-census-res-pop-results
Gustav Normann

Gustav Normann (8. august 1821 Põlula küla, Rägavere vald – 18. jaanuar 1893 Tallinn) oli eesti orelimeister. Gustav Normann õppis orelimeistriks tolle aja Euroopa kõige kuulsama meistri Friedrich Ladegasti juures ning pidas 1840. aastast töökoda Tallinnas Uuel tänaval. Gustav Normann oli ehitanud mitmetesse kirikutesse oreleid, tema tuntud orelid on: Tallinna Püha Vaimu kirikus (1847) ja Tallinna Jaani kirikus (1869). Gustav Normann on ta ehitanud 25 (teistel andmetel 36) orelit: Haljala kirikusse, Tallinna Püha Vaimu kirikus (1847), Väike-Maarja kirikusse (ca 1848), Risti kirikusse (1852), Jõelähtme kirikusse (1858), Viru-Jaagupi kirikusse, Rakvere Kolmainu kirikusse, Tallinna Jaani kirikus (1869), Ridala kirikusse (1881), Järva-Jaani kirikusse (1877), Esku kabelisse (1879), Valjala kirikusse (1888. (mõne allika järgi 1870), Simuna kirikusse (1889), Kose kirikusse (1890) Soome kirikutesse (8): Leppävirta kirikusse (1877), ka koduoreleid. Tänaseni on säilinud Gustav Normanni orelitest 10 ja neist suurim asub Tallinna Jaani kirikus. Gustav Normanni isa, Jakob Normann oli Põlula mõisavalitseja ja tema vend Simuna haridustegelane ja kösterkooliõpetaja Villem Normann. Simuna Wilhelm Normanni Mälestustahvel Simuna kiriku seinal, Eesti monumentide e-kataloog Mälestised • 16436 Oreliprospekt, G.Normann, 1870/80 (puit, metallviled) Ristija Johannese kiriku orel vajab remonti, Eesti Kristlik televisioon, 07.06.2007 Käsmu kiriku oreli ajalugu, virupraostkond.eu