laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Metsaküla (Simuna)

Metsaküla on endine küla Simuna-Käru teel. Tänapäeval jääb endine küla Käru küla alale. Küla lähedal suubuvad Pedja jõkke Karaski oja ja Padu peakraav. 18. sajandi Ludwig August Mellini kaardi järgi oli Simuna–Käru tee ääres Karaski kõrts. Karaski kõrtsi ja Simuna vahele jäi 2 vesiveskit (vt. Mällu veskijärv). Metsakülast Käru poole jäid veel kaks vesiveskit koos Pallasvere ja Tuulivere abimõisatega (Tuulivere ja endise Käru küla vahel paikneb tänapäeval Käruveski kalakasvandus). Metsakülast Karaski bussipeatuse juurest läheb tee Laekvere vallas paiknevasse Sootaguse külasse, samuti Kõrve Pärtlivälja suunas. Kõrves oli luuletaja ja maalikunstniku Aleksander Suumani kodu, kus Suumanni pere elas alates 1936. aastast, kurvil künka juures olnud sünnikodu ei ole säilinud. Koordinaadid: 59° 0′ 38″ N, 26° 27′ 12″ E Metsaküla on ka teisel pool Luusika looduskaitseala Jõgeva vallas ja teisel pool Luusika looduskaitseala Luusika ja Venevere vahel Laekvere vallas. Sootaguse Karaski oja Pallasvere, Avanduse karjamõis, Haldusüksused / Eesti (kuni 1917) / Eestimaa kubermang / Viru maakond / Simuna kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv Tuulivere, Käru karjamõis, Haldusüksused / Eesti (kuni 1917) / Eestimaa kubermang / Viru maakond / Simuna kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv Väike-Maarja vald: A tour from Väike-Maarja via Simuna, Veebiviide, vaadatud 3.jaanuar 2013
Aruküla Ambulatoorium

Osaühing Aruküla Ambulatoorium on meditsiiniasutus Harju maakonnas Aruküla alevikus aadressil Piiri tänav 12a, samas hoones Aruküla raamatukoguga.
Aruküla bussipeatus

Aruküla bussipeatus on bussipeatus Tallinna maanteel Raasiku vallas Arukülas. Aruküla bussipeatuses peatuvad Mulgi Reiside AS liinil number 135 Tallinn–Jüri–Aruküla–Peningi, 135A Tallinn–Jüri–Aruküla ja 135C Tallinn–Jüri–Aruküla–Peningi–Urvaste.
VI üldtantsupidu

VI üldtantsupidu toimus Tallinnas Komsomoli-nimelisel staadionil 19. ja 20. juulil 1960. Kandis ametlikku nime "Rahvakunstiõhtu". Ühtekokku toimus kaks etendust. 1960. aasta pidu oli seniste rahvakunstiõhtutega võrreldes kõige rohkem tantsupeo nägu – esinesid vaid tantsijad ja võimlejad, keda saatsid rahvamuusikud. Loobuti varasemate rahvakunstiõhtute laulukooridest – esimest korda eristati selgemalt laulupidu ja tantsupidu. Esimest korda üritati tantsuetendus viia ühe põhiteema alla – tantsukeeles mängiti maha pulm kolhoosis . Tantsude kõrval esitati peol rahvastseen eesti rahvuslike pulmakommetega. "Abiellujad on kahekümne-aastased kolhoosinoored, seega ühevanused Eesti NSV-ga," seisab rahvakunstiõhtu kavas. "Nende pulmapidu langeb ühte Eesti NSV aastapäeva pidustustega." Pulmastseeni tekstid kirjutas Laine Mesikäpp. Stseenist võtsid osa näitlejad Laine Mesikäpp, Lembit Anton, Johannes Rebane, segarühm, rahvamängude rühm, naiskoor ja isetegevulikud näitlejad.. 1960. aasta peo proloogiks ja epiloogiks telliti Paul Rummolt luuleread, mis ülistasid tantsijaid, muistset vabadusvõitlust, rahvaste sõprust ja rahu. Suure poolehoiu pälvis Ullo Toomi seatud eesti rahvatants "Kuppari-Muia", kus 1500 tantsijat moodustasid murule 4 preesi kujundid – kividega Muhu, kodaratega Lihula, Paistu ja viikingite preesid. Pidu lõppes Anna Raudkatsi "Tuljakuga", mille ajal põlesid iga tantsijate ringi keskel tõrvikud. Lõpetuseks koondusid need suureks tulesõõriks. Tantsu saatis puhkpilliorkester ja Eesti Raadio segakoor. Tantsupeol osales 4500 tantsijat. Teistel andmetel oli osalejaid 3830. Aujuht – Anna Raudkats Pealavastaja – Leo Kalmet Rahvakunstiõhtu üldjuht – Vambola Markus Rahvatantsude üldjuht – Ullo Toomi Muusika üldjuht ja kujundaja – Gennadi Podelski Kunstiline kujundaja – Voldemar Peil Naisrühmade üldjuht – Heino Aassalu Lasterühmade üldjuht – Ott Valgemäe Tallinna ühendatud naisvõimlemisrühmade üldjuhid – Ilse Mikko, Hilda Preikoch Ühendatud akrobaatide rühma üldjuht – Enn Loo 19. juuli kell 20 – I etendus 20. juuli kell 21 – II etendus 75 aastat Eesti tantsupidusid, lk 82 VI tantsupidu. Eesti laulu- ja tantsupeo SA koduleht. Vaadatud 01.01.2013 Rahvakunstiõhtu kava 1960 75 aastat Eesti tantsupidusid, lk 85 Tantsupidude ajalugu. Eesti laulu- ja tantsupeo SA koduleht. Vaadatud 01.01.2013 75 aastat Eesti tantsupidusid. Koostajad Lille-Astra Arraste, Ilma Adamson, Anneli Ammas, Ülle Feršel, Kadri Tiis, Juris Žigurs ja Kadri Valner. Kirjastus Varrak, Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts. Tallinn 2009
Põleniku oja

Põleniku oja (ka Räpu oja) on oja Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Maalasti ja Paaksima külas, Navesti jõe parempoolne lisajõgi. Veekogu registrikood: VEE1133400. Oja pikkus on 6,1 km, valgla suurus 6,9 km², langus 6,5 m ja lang 1,06 m/km. Oja saab alguse 45 m kõrgusel Paaksima külas, läbib Maalasti ja Paaksima küla ning suubub Maalasti, Paaksima ja Kurnuvere küla piiril 38,5 m kõrgusel paremalt poolt Navesti jõkke 60,5 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Oja pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Põleniku oja Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 01.05.2018) Põleniku oja keskkonnaportaalis (vaadatud 01.05.2018) Põleniku oja Eesti looduse infosüsteemis Põleniku oja keskkonnaportaalis
Singali keel

Singali keel (varasemad nimetused ka sinhali või singaleesi) on indoiraani keelte seas singali-maldiivi keelte hulka kuuluv keel. Singali keele kõnelejaid on umbes 15 miljonit, peamiselt Sri Lankal. Singali kirjakeel kasutab oma, singali tähestikku. Singali nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus Singali-maldiivi keeled Singalikeelne vikipeedia
Singali tähestik

Singali tähestik on singali keele kirjutamisel kasutatav tähestik. Varasem kirjakeel kasutas numbrite jaoks omi märke. Praegusajal kasutatakse araabia numbreid.
Robert Bunce

Robert Gerald Henry Bunce (sündinud 21. oktoobril 1940) on maastikuökoloog. Ta lõpetas aastal 1962 Bangori Ülikooli botaanika erialal B.Sc. astmes ja aastal 1966 ökoloogia erialal Ph.D. astmes. Ta on Eesti Maaülikooli Põllumajandus- ja keskkonnainstituudi keskkonnakaitse osakonna professor taimestiku seire ja maastikuökoloogia alal. Gerald Henry_Bunce/est Robert Bunce Eesti Teadusinfosüsteemis
Tulnukad

Tulnukad on oletatavad või väljamõeldud mõistusega olendid, kes on pärit kosmosest (või ka näiteks "teisest dimensioonist") ning kellega inimestel on olnud, on praegu või on tulevikus otsene kontakt. Laiemas mõttes võidakse tulnukate all mõista ka kosmilise või muu taolise võõrpäritoluga mõistusega olendeid, kellel inimestega kokkupuudet ei ole ega saa olema. Tulnukad ei ole üleloomulikud olendid. Neil on füüsiline keha. Sellegipoolest võivad neil olla paranormaalsed võimed. Tulnukate olemasolu ei ole teaduslikult kindlaks tehtud, kuid teadus ei välista seda. Ulmekirjanduses ja mujal popkultuuris on tulnukate motiiv väga levinud. humanoid Maaväline elu Maa-väliste tsivilisatsioonide otsingud marslased SETI UFO
Artur-Mihail Rätsep

Artur-Mihail Rätsep (30. mai 1918 Rakvere – 31. detsember 2012) oli eesti ajakirjanik. Eesti sõjaväes teeninud Rätsep mobiliseeriti Punaarmeesse ning demobiliseeriti pärast Teist maailmasõda, 1946. aastal. 1946–1952 õppis ta Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas, lõpetades cum laude. Juba õpingute ajal töötas Rätsep ajakirjas Nõukogude Naine koosseisuvälise fotograafina. 1952. aastast töötas ta ajalehes Rahva Hääl: algul tööstusosakonnas, siis informatsiooniosakonna juhatajana ning 1968–1988 peatoimetaja asetäitjana. 1959–1997 kuulus ta Eesti NSV Ajakirjanike Liitu (hilisema nimetusega Eesti Ajakirjanike Liitu). Eesti NSV teeneline ajakirjanik, 1975 "Suri Rahva Hääle kauaaegne ajakirjanik" Postimees, 31. detsember 2012
Lotte ja kuukivi saladus

"Lotte ja kuukivi saladus" on Eesti anima- ja koguperefilm. Filmi režissöörid on Janno Põldma ja Heiki Ernits. Filmi stsenaristid: Janno Põldma, Heiki Ernits, Andrus Kivirähk. Filmi peategelane on koeratüdruk Lotte. Film esilinastus 26. augustil 2011. Filmi muusika on kirjutanud Sven Grünberg. Lotte ja kuukivi saladus Eesti filmi andmebaasis Lotte ja kuukivi saladus Eesti filmi andmebaasis
2012. aasta Myanmari maavärin

2012. aasta Myanmari maavärin oli maavärin, mis toimus 11. novembril 2012 kell 7.42 kohaliku aja järgi Myanmaris. Selle tugevuseks mõõdeti 6,8 magnituudi Richteri skaala järgi. Maavärina epitsenter oli 52 km Shwebo linnast kirdes, 64 km Mogokist läänes ja 120 km Mandalayst põhjas, hüpotsenter oli 9,8 km sügavusel. Maavärina tõttu hukkus 26 inimest.
VIII üldtantsupidu

VIII üldtantsupidu toimus Tallinnas Komsomoli-nimelisel staadionil 16.–18. juulil 1965. Kandis ametlikku nime "Nõukogude Eesti 1965. aasta rahvakunstiõhtu". Ühtekokku toimus kolm etendust. Tantsupeol osales 82 segarühma, 84 naisrühma, 79 lasterühma ja esimest korda 79 noorte segarühma. Lisaks esines peol kõnekoor ja 16 Värska ja Tartu leelotajat.. Ühtekokku osales peol 5049 tantsijat ja saatjat. Külaliste hulgas olid staadionil NLKP Keskkomitee Presiidiumi liige, NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi esimees Anastass Mikojan, EKP Keskkomitee esimene sekretär Johannes Käbin, Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees Aleksei Müürisepp, Nõukogude Liidu kangelane German Titov jt. Rahvakunstiõhtu algas karjapasunate ja Laine Mesikäppa leeloga: "Ae, ae! Tulge, tulge! Tulge laulma ja tantsima!". Peo üheks kandvamaks osaks oli Helju Mikkeli lavastatud kolmeosaline kiigestseen. Rahvakunstiõhtu lõppes traditsiooniliselt "Tuljakuga". Seekord kandis see veidi teist tähendust, kuna mõned kuud enne pidu oli lahkunud tantsu looja Anna Raudkats. Peol kanti ette kokku 22 tantsu, millest kaeksa olid just selleks peoks loodud autoritantsud . See oli viimane pidu, kus Ullo Toomi oli peo kunstiliseks juhiks. Peo üldjuht ja segarühmade üldjuht – Ullo Toomi Peo üldjuht ja noorterühmade üldjuht – Alfred Raadik Naisrühmade üldjuht – Heino Aassalu Lasterühmade üldjuht – Niina Raadik Võimlemisrühmade üldjuht – Valli Tarvas Muusika üldjuht – Helmut Orusaar Lavastaja – Leo Kalmet Kunstnik – Voldemar Peil Vahetekstid – Arvi Siig 16. juuli kell 19 – I etendus 17. juuli kell 20 – II etendus 18. juuli kell 20 – III etendus 75 aastat Eesti tantsupidusid, lk 110 VIII tantsupidu Eesti laulu- ja tantsupeo SA koduleht. Vaadatud 01.01.2013 Rahva Hääl, 17. juuli 1965 75 aastat Eesti tantsupidusid, lk 116 75 aastat Eesti tantsupidusid, lk 111 75 aastat Eesti tantsupidusid. Koostajad Lille-Astra Arraste, Ilma Adamson, Anneli Ammas, Ülle Feršel, Kadri Tiis, Juris Žigurs ja Kadri Valner. Kirjastus Varrak, Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts. Tallinn 2009.
Aruküla Noortekeskus

Aruküla Noortekeskus on Arukülas aleviku rahvamajas tegutsev noorsootööasutus. Aruküla Noortekeskuse lahtiolekuajad Aruküla kultuuriseltsi kodulehel Aruküla Noortekeskus Facebookis
IX üldtantsupidu

IX üldtantsupidu toimus Tallinnas Komsomoli-nimelisel staadionil 18. ja 19. juulil 1970. Kandis ametlikku nimetust "ENSV 1970. aasta vabariiklik rahvatantsupidu". Ühtekokku toimus kolm etendust. 1970. aasta peole registreerus 677 rühma 10360 tantsijaga. Kuna peole lubati vaid 510 rühma, läbis enamik rühmaliike kaks konkurssi. Erandiks olid vaid B-segarühmad, kel ei tekkinud omavahelist võistlust. Tantsijad oli peol 7741, koos pillimeeste ja saatjatega 9997. Neist nooril oli 4-aastane, vanim 76-aastane. Esimest korda oli kunstiliseks juhiks Tartu Ülikooli rahvakunstiansambli juht Helju Mikkel. Seniste pidude üldjuht Ullo Toomi nimetati aujuhiks. Peo juhtteemat väljendas Helju Mikkeli avatants-kantaat "Päike, maa ja meri" (muusika Veljo Tormis, sõnad Mart Raud). Kantaati korrati osaliselt ka järgmisel peol 1973. aastal ja kaasajastatud keeles 1990. aasta XIV tantsupeol. Rahvatantsupeo aujuht – Ullo Toomi Üldjuht-korraldaja – Ilmar Moss Kunstiline juht – Helju Mikkel Muusika üldjuht – Helmut Orusaar Mudilasrühmade üldjuht – Niina Raadik Lasterühmade (5.-6. klass) üldjuht – Aleks Raja Lasterühmade (7.-8. klass) üldjuht – Henn Tiivel C-segarühmade üldjuht – Alfred Raadik B-segarühmade üldjuht – Naima Ebrok A-segarühmade üldjuhid – Salme Valgemäe, Ott Valgemäe Neiduderühmade üldjuht – Nelli Uustalu Naisrühmade üldjuht – Heino Aassalu Kunstnik – Meeri Säre Helikujundaja ja -operaator – Leida Orusaar Helirežissöör – Hans Brümmel 18. juuli kell 18 – I etendus 19. juuli kell 12 – II etendus 19. juuli kell 18 – III etendus 75 aastat Eesti tantsupidusid, lk 124 IX tantsupidu. Eesti laulu- ja tantsupeo SA koduleht. Vaadatud 01.01.2013 75 aastat Eesti tantsupidusid, lk 125 75 aastat Eesti tantsupidusid. Koostajad Lille-Astra Arraste, Ilma Adamson, Anneli Ammas, Ülle Feršel, Kadri Tiis, Juris Žigurs ja Kadri Valner. Kirjastus Varrak, Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts. Tallinn 2009
Akustiline

"Akustiline" on ansambli HND 2012. aasta album. 7,62/103 Metamfetamiini blues Ütle mis sa teed Vaevu hingan Kurbade laulude maa Teistmoodi kui eile Päikesepilkajad Kõverpeegli rahvas Jihad Kui sa vaid saad Patu ahel Me jääme ellu Langenud inglite maal 3/5 Club Suicidia Lolita Salvestanud: Tarmo Põiklik ja Andi Aus, HND Stuudio Miksinud: Tarmo Põiklik, HND Stuudio Masterdanud: Glen Pilvre mastering.ee. Produtseerinud ja arranžeerinud: HND
XIX üldtantsupidu

XIX üldtantsupidu toimus Tallinnas Kalevi keskstaadionil 4.–6. juulil 2014. Tantsupeo teema oli "Puudutus". Selle ideekavandi ja loo autor oli Sten Weidebaum. Peo pealavastaja oli Maido Saar ja muusikajuht Toomas Lunge. Kokku anti kolm etendust: 4. juulil algusega kell 18 5. juulil algusega kell 11 6. juulil algusega kell 11 Tantsupeol osales 10 082 tantsijat 643 kollektiivist. Nende seas oli 210 välisesinejat 15 kollektiivist. Kolmele tantsupeo etendusele väljastati kokku 34 365 piletit ja kutset. Ettevalmistused tantsupeoks Ettevalmistused tantsupeoks Ootuse lugu Tuljaku algus XXVI üldlaulupidu Tantsupeolise info[alaline kõdulink]. Eesti laulu- ja tantsupeo SA koduleht. Vaadatud 01.01.2013 Tantsupeo loovmeeskond[alaline kõdulink]. Eesti laulu- ja tantsupeo SA koduleht. Vaadatud 01.01.2013 "XXVI LAULU- JA XIX TANTSUPIDU ARVUDES". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuli 2014. Vaadatud 12. juulil 2014. 2014. aasta laulu- ja tantsupeo koduleht
Pääsulind (Aruküla huvialakeskus)

Aruküla Huvialakeskus Pääsulind on Harju maakonnas Raasiku vallas tegutsev huvialakeskus, kus on muusikakool ja huviringid. Huvialakeskus asutati 1989. aastal ja tegutseb ajaloolises Aruküla mõisahoones. Alates 2001. aastast on keskusel filiaal ka Raasiku rahvamajas. Muusikakoolis on võimalik õppida klaverit, viiulit, tšellot, kitarri, akordionit, flööti, plokkflööti ja vaskpuhkpille ning võtta osa solfedžo ja muusikaloo tundidest. Huviringidest toimuvad Pääsulinnus kunstiring ja väikelaste muusikaring. Keskuse juures tegutsevad muu hulgas puhkpilliorkester ja akordionistide ansambel. Huvialakeskus "Pääsulind" asutati 1989. aasta Kooli ajalugu on kirjas kooli kroonikaraamatutes. Huvialakeskusel on oma logo (autor Ülo Udumäe) ja "Pääsulinnu laul" (autor Juhan Trump). Kooli sõpruskoolid on Kehra Kunstidekool, Kehtna Kunstidekool ja Koeru Muusikakool. 1989–1995 Maia-Reta Trampärk Alates 1995 Malle Jaako Aruküla Huvialakeskuse Pääsulind veebisait. Aruküla Huvialakeskuse Pääsulind veebisait
Ele Reiljan

Ele Reiljan (sündinud 7. märtsil 1975 Tartus) on eesti majandusteadlane. Ta on lõpetanud 1993. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1997. aastal Tartu Ülikooli; M.A. (1999, Tartu Ülikool), väitekiri "Otseste välisinvesteeringute liikumist mõjutavad sihtriigi makrotegurid"; Ph.D. (majandus, 2005, Tartu Ülikool), väitekiri "Reasons for De-internationalization: An Analysis of Estonian Manufacturing Companies". Oli 1998–2004 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna teadusprodekaani assistent ja 1999–2005 teadur, 2005–2006 vanemteadur ja turunduse õppetooli hoidja. Ta on töötanud arenduse, strateegia, müügi, klienditeeninduse ja logistika valdkonnas Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuses, TS Laevad OÜs ja Omnivas, aga ka Swedbankis ja Luminoris. Alates 2021. aasta aprillist töötab ta Transpordiametis: arendusosakonna juhataja ja seejärel arendusteenistuse direktoritina. Alates 11. juulist 2022 on Ele Reiljan Transpordiameti peadirektori kohusetäitja. Uurimisvaldkond: ettevõtete rahvusvahelistumine, ettevõtete välisturgudelt taandumise põhjused, innovaatiliste toodete edukus välisturgudel. 55 teaduspublikatsiooni. . Ele Reiljan on Evi Gailiti ja Janno Reljani tütar. Determinants of Foreign Direct Investment Inflows in Estonia. // Foreign Direct Investments in Est. Economy. Tartu, 2001 Foreign Direct Investments to Estonia in the Context of Economic Globalization and Regional Integration (kaasautor J. Reiljan). // Foreign Direct Investments in Est. Economy. Tartu, 2001 Analysis of Changes in Foreign Direct Investment Determinants in Estonia. // Entry and Strategies into and from Central and Eastern Europe. Vaasa, 2002 The Role of Outward Foreign Direct Investments in the Internationalization of Estonian Firms (kaasautorid U. Varblane, T. Roolaht). // Facilitating Transition by Internationalization: Outward Direct Investments from Central European Economies in Transition. Aldershot, 2003 Reasons for De-internationalization: An Analysis of Estonian Manufacturing Companies. // Estonia, the New EU Economy: Building a Baltic Miracle? Aldershot, 2005. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Transpordiameti peadirektori kohusetäitjana alustab alates 11. juulist arendusteenistuse direktor Ele Reiljan. Transpordiameti veebisait, 8. juuli 2022. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Ele Reiljan Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Paul Reim

Paul Reim (13. veebruar 1901 Kooraste vald, Võrumaa – 24. aprill 1942 Sevurallagi vangilaager, Sosva, Sverdlovski oblast) oli eesti metsateadlane. Paul Reim oli vallasekretär poeg. Õppis Võrus ja Tartus, sooritas küpsuseksami 1920 Tartu Õpetajate Seminari juures küpsus- ja täienduseksamite komisjonis. Lõpetas 1924 TÜ; metsandusmagister (1927, Helsingi Ülikool), väitekiri "Tutkimuksia haavan siemenista"; metsandusdoktor (1929, TÜ), väitekiri "Haava paljunemisbioloogia Eestis ja Soomes kogutud uurimisainestiku valgusel". Osales 1918–1919 Vabadussõjas. Täiendas end stipendiaadina 1926–1928 Helsingi Ülikoolis. Oli 1923–1926 ja 1928 TÜ metsakasvatuskabinetis nooremassistent, 1929–1934 Voltvetis metsaülem ja metsakooli õpetaja, 1934–1936 Pärnus metsatööriistade töökoja omanik, 1936–1939 Audrus metsaülem, 1939–1941 Tihemetsa Metsatehnikumi direktor. 1941 arreteeriti ja 1942 hukati. Akadeemilise Metsaseltsi asutajaid (1922). Uurimisvaldkond: metsataimlamajanduse, metsakasv, Eesti metsapoliitika ja ökonoomika, metsakultuurid, -tööriistad, -töövõtted, metsabioloogia. 70 teadustrükist, sh 10 raamatut ja lühimonograafiat. Lõuna-Eesti tamme kultuurid. // TÜ metsandusosk toim 3. Tartu, 1924 Metsade majanduslik tähtsus Eestis. // TÜ metsandusosakonna toim 14. Tartu, 1929 Haava paljunemis-bioloogia. // TÜ metsandusosakonna toim 16. Tartu, 1930 Katsete tulemusi ja tähelepanekuid Voltveti katsemetskonnast 1929.–1934. // Katsemetskondade teated nr. 1. Tallinn, 1935 Metsamajandus Eestis. Tallinn, 1937. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti avalikud tegelased. Trt, 1932, 267–268 EE 14, 420 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 39 Eesti Üliõpilaste Selts 1919–1940. Biograafilised andmed. Stockholm, 1984, 112–113 Esimene magister rerum forestalium Paul Reim. // Eesti Mets (1927) 9, 186–187 Tuiskvere, B. Dr. rer. for. Paul Reim. Eluloolisi andmeid. // EME (1957) 25, 3–7 M. R. Ta armastas Eestit ja Eesti metsa. // EME (1957), 25, 7–13 Margus, M. A. Raukase mälestusi Paul Reimist. // Mets ja Puu (1991) 5, 8–11 Meikar, T. Paul Reim – metsanduse suurkuju. // Eesti Mets (1991) 5, 11–16 Kask, P. (koost). Paul Reim. Eesti metsanduse suurmehed. Võru, 2001. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Arnold Friedrich Reiman

Arnold Friedrich Reiman (perekonnanime rööpkuju: Reimann; 30. august 1903 Rakvere – 24. oktoober 1963 Tallinn) oli eesti arstiteadlane, pediaater ja tervishoiutegelane. Arnold Friedrich Reiman oli raudteelase poeg. Lõpetas 1921 Valga Poeglaste Gümnaasiumi ja 1926 Tartu Ülikooli; meditsiinikandidaat (1947, TRÜ), väitekiri "Sündimus ja suremus Eestis 1922.–1940. a. Statistiline uurimus". Võttis osa Vabadussõjast. Oli 1924–1926 Tartu Ülikooli tervishoiu instituudi subassistent, 1926–1930 TÜ Lastekliiniku nooremassistent, 1930–1935 vanemassistent, 1936 Tartu Haigekassa lastearst, 1936–1940 Tallinna Ühishaigekassa lastearst, 1940–1941 Tervishoiu Rahvakomissariaadi Laste ja Emade Raviasutuste Valitsuse ülem. 1941–1944 Nõukogude tagalas, kus algul töötas jaoskonnaarstina, 1942–1947 tervishoiuministri (aastani 1946 rahvakomissari) esimene asetäitja; 1947–1948 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi teadur ja 1948–1952 direktor, 1952–1955 pediaatriosakonna juhataja, 1955–1963 TPedI loodusteaduse ja geograafia kateedri juhataja, dotsent. Eesti NSV teeneline arst (1945). Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule. Uurimisvaldkond: laste reumaatiliste südamekahjustuste profülaktika ja ravi, sündimus ja suremus Eestis. 20 teadustrükist. Kombeldavate mahlanäärmete suurenemisest ja selle põhjusist lapseeas. // Eesti Arst (1929) 7 Mürgistus kalomeliga. // Eesti Arst (1930) 11 Kopsupõletikud lastekliiniku andmeil. // Eesti Arst (1932) 3 Ema käsiraamat. Tartu, 1938 Ema ja laps. Tallinn, 1947, 41963 Kõrgema närvitalitluse uurimisest lastel reumatismi puhul. // Nõukogude Eesti Tervishoid 5 (1956) Kreutzwald arstina. // Fr. R. Kreutzwaldi maailmavaade ja tegevus. Tallinn, 1953 Õpilase tervishoid. Tallinn, 1960. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Kalmistute register HAUDI ENE 6, 453 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 143 Arnold Reiman (Nekroloog). Nõukogude Eesti Tervishoid (1963) 5, 71 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi teaduskaader 1947–1987. Tallinn, 1987, 7 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 300–301 Tartu Ülikooli Kliinikum 200, 219. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Hugo Adolf Reiman

Hugo Adolf Reiman (3. juuli 1907 Viljandi – 1. september 1973) oli Eesti loomaarstiteadlane. Hugo Adolf Reiman oli käsitöölise poeg. Lõpetas 1927 Viljandi Maakonnagümnaasiumi ja 1932 Tartu Ülikooli veterinaarina. Oli 1932–1941 loomaarst Viljandis, Võrus ja Tallinnas, 1938 Põllutööministeeriumi veterinaariatalituse instruktor. 1941–1944 osales II maailmasõjas Nõukogude armee ridades diviisi veterinaararstina. 1944–1946 Põllutöö Rahvakomissariaadi Veterinaaria Valitsuse juhataja, 1946–1957 Sovhooside Ministeeriumi peaveterinaararst, 1957–1962 Põllumajandusministeeriumi peaveterinaararst, 1962–1963 Tallinna Vabariikliku Veterinaaria Labori direktor, 1963–73 Tõuloomade Varumise Koondise peaveterinaararst. Eesti NSV teeneline veterinaararst (1957). Uurimisvaldkond: loomahaiguste ravi ja tõrje. Die Bekämpfung der Rindertuberkulose in Estland // IV Baltischer tierärztlicher Kongress. Berichte. Rīga, 1940 Sigade punataudist ja selle tõrjest // Eesti Põllumajandus 2/3 (1946) Likvideerige põllumajandusloomade ahtrus. Tallinn, 1950 Tibude koktsidioosi tõrje- ja ravimenetlusi. // Sotsialistlik Põllumajandus (1951) 6 Tõhustada sigade nakkava atroofilise riniidi tõrjet // Sotsialistlik Põllumajandus (1962). 2 B. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 481 Hugo Reiman. // Sotsialistlik Põllumajandus (1973) 19, 908. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.