laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Chris Evert

Christine Marie Evert (sündinud 21. detsembril 1954 Fort Lauderdale'is Florida), aastatel 1979–1987 Chris Evert Lloyd, on Ameerika endine tipptennisist. Ta võitis 18 suure slämmi turniiri üksikmängus ja kolm paarismängus. Ta oli maailmas aastalõpu seisuga esinumber aastatel 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1980 ja 1981. Kokkuvõttes võitis Evert 157 turniiri üksikmängus ja 32 paarismängus. Evert jõudis üksikmängus 34 suure slämmi turniiri finaali rohkem kordi kui ükski teine ​​mängija profitennise ajaloos. Tema nimel on ka järjest aastatel (13 aastat) saavutatud suure slämmi turniiri võitude rekord. Üksikmängus jõudis Evert 56-st mängitud suure slämmi turniirist 52 korral poolfinaali, sealhulgas 34 suure slämmi turniiri finaali. Ta mängis esimest korda suure slämmi turniiril 1971. aastal USA lahtistel ja samal turniiril ka lõpetas oma profikarjääri 1989. aastal. Evert ei kaotanud kunagi suure slämmi turniiri üksikmängus esimeses ega teises ringis, kolmandas ringis kaotas ainult kaks korda. Naiste üksikmängus võitis Evert Prantsusmaa lahtisted meistrivõistlused rekordiliselt seitse korda ja USA lahtised meistrivõistlused kuus korda ühisrekordiga (viigis Serena Williamsiga). Everti üksikmängudes võidetud karjäärirekord 89,97% (1309–146) on Open Era tennise ajaloo kõrgeim, nii meestele kui naistele. Saviliivaväljakutel on tema karjääri võiduprotsent üksikmängudes 94,55% (382–22), mis on siiani WTA rekord. Evert töötas naiste tenniseliidu presidendina 11 kalendriaasta jooksul aastatel 1975–1976 ja 1983–1991. Talle anti Philippe Chatrieri auhind ja ta võeti kuulsuste saali. Hiljem oli Evert tennisetreener ja on nüüd ESPN-i analüütik ning tal on oma tennise- ja tavarõivaste bränd. Evert mängis kokku 56 suure slämmi turniiril. Ta tegi rekordeid 54 veerandfinaalist, 52 poolfinaalist ja 34 finaalist. Ta kaotas enne veerandfinaali kaks korda, nii kolmandas voorus, 1983. aasta Wimbledonis, kus kaotas Kathy Jordanile, kui ka 1988. aasta Prantsuse lahtistel meistrivõistlustel, kus kaotas Arantxa Sánchez Vicario. Tema 299 suure slämmi turniiride üksikmängu võitu on lahtiste turniiride ajastul paremuselt 3. kohal.
Meñli Giray I

Meñli Giray (1445 – 1515) oli Krimmi khaan, kes oli võimul kolmel korral. Ta oli Hacı Giray I kuues poeg. Kui tema isa suri, tõusis võimule vanim poeg Nur Devlet, keda toetas Suurhord. Meñli tõstis seepeale Krimmi ülikute toel mässu. Ta vallutas Çufut Qale, ent peagi kogus tema vend vägesid ja tõrjus ta sealt välja. Meñli oli sunnitud pagema genovalaste juurde Kafasse. Aastal 1468 kuulutas grupp ülikuid ta Kaffas khaaniks. Koos Genova abivägedega marssis ta pealinna peale ja tõrjus oma venna sealt välja. See pages Põhja-Kaukaasiasse, kus ta tabati ja toimetati Sudakki. Tema liitlaseks sai Theodoro vürstiriik; vaenlaseks aga Türgi. Aastal 1475 saabus Krimmi suur Türgi laevastik. Ülikud kukutasid Meñli võimult ja valisid tema asemele Ayderi, türklased vallutasid Genova kindlused, purustasid Theodoro vürstiriigi ja viisid Meñli vangina konstantinoopolisse. Nur Devlet vabastati samuti vangist. Talvel 1477/1478 vallutasid Krimmi Suurhordi väed. Ülikute pealik Eminek kirjutas selle peale Konstantinoopolisse, paludes, et need Meñli vabastaks. See sündis 1478. aasta kevadel. Meñli saabus taas Krimmi ja võttis võimu üle. Nur Devlet tõugati troonilt ja Krimmi khaaniriik kujunes Türgi vasalliks. Riigi kindlustamiseks rajas ta Özu kindluse.. Aastal 1480 sai tema liitlaseks Ivan III; koos astusid nad vastu Suurhordile ja tagasid Moskva iseseisvuse. Aastal 1502 vallutas ta Sarai. Tema ajal sai Krimmi pealinnaks Bahtšisarai. Meñli abikaasadeks olid Nur Sultan, Zayan Sultan ja Yadigari tütar. tema pojad olid Fetih Giray, Ahmed Giray, Saadet Geray I ja Mehmed Giray I. Tal oli ka kolm tütart, neist ühe nimi on teada - Makhdum Shah. The Crimea: Its Ancient and Modern History: the Khans, the Sultans, and the czars Thomas Milner. René Grousset, L’Empire des steppes, Attila, Gengis-Khan, Tamerlan, Payot, Paris Ilya V. Zaytsev, The Structure of the Giray Dynasty (15th-16th centuries): Matrimonial and Kinship Relations of the Crimean Khans teoses Elena Vladimirovna Boĭkova, R. B. Rybakov, Kinship in the Altaic World: Proceedings of the 48th Permanent International Altaistic Conference, Moscow 10–15 July 2005, lk.341-2
BNT 1

BNT 1 on Bulgaaria rahvusringhäälingu Balgarska Natsionalna Televizia peamine telekanal. BNT 2 BNT 3 BNT 4
BNT 2

BNT 2 on Bulgaaria rahvusringhäälingu Balgarska Natsionalna Televizia telekanal. BNT 1 BNT 3 BNT 4
BNT 3

BNT 3 (varem BNT HD) on Bulgaaria rahvusringhäälingu Balgarska Natsionalna Televizia telekanal. BNT 1 BNT 2 BNT 4
BNT 4

BNT 4 (varem BNT World) on Bulgaaria rahvusringhäälingu Balgarska Natsionalna Televizia telekanal. BNT 1 BNT 2 BNT 3
Vjosa Osmani

Vjosa Osmani-Sadriu (sündinud 17. mail 1982 Mitrovicës) on Kosovo jurist, õppejõud ja poliitik, alates 4. aprillist 2021 Kosovo president. 3. veebruarist 2020 4. aprillini 2021 oli ta Kosovo parlamendi spiiker (riigi ajaloo esimene naisspiiker) ja samal ajal alates 5. novembrist 2020 ka presidendi ajutine kohusetäitja. 4. aprillil 2021 valis parlament Osmani-Sadriu riigi teiseks naispresidendiks (esimene oli Atifete Jahjaga aastatel 2011–2016). Parlamendi liige 2010–2021. Ta on lõpetanud bakalaureusena õigusteaduse alal Priština Ülikooli, aastal 2005 lõpetas ta õigusteaduse magistrina Pittsburghi Ülikooli. Aastal 2015 kaitses ta õigusteaduse doktori kraadi Pittsburghi Ülikoolis. Ta on töötanud õigusteaduse õppejõuna Priština Ülikoolis. Ta on abielus Prindon Sadriuga ja on kaksikute tütarde ema.
Imants

Imants on liivi päritolu läti mehenimi. Lätis tuli see kasutusele Henriku kroonikas mainitud Ymauti järgi, kes sai ajalooliste romaanide kaudu tuntuks. 20. sajandi esimesel poolel Lätis populaarne olnud nimetraditsioon põhineb aga ümberkirjutusveaga käsikirja kasutamisel. 2021. aasta seisuga oli see eesnimi Lätis 4199 mehel. Imantsi nimepäev on 1. juulil. Imants Auziņš – laulja; Imants Bleidelis – jalgpallur; Imants Bodnieks – jalgrattut; Imants Freibergs – informaatik; Imants Kalniņš – helilooja; Imants Kokars – dirigent; Imants Lancmanis – kunstiajaloolane; Imants Lieģis – diplomaat ja poliitik; Imants Parādnieks – ettevõtja ja poliitik; Imants Strads – näitleja; Imants Sudmalis – partisan; Imants Zauls – alpinist; Imants Ziedonis – kirjanik. ... Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982, lk 31 Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993. Peatükk II, kommentaar 15. Balodis, Pauls. Personal Names of Livonian Origin in Latvia: Past and Present]. Names in Multi-Lingual, Multi-Cultural and Multi-Ethnic Contact. York University, Toronto, Canada, 2009, lk 112 https://personvardi.pmlp.gov.lv/index.php?name=Imants (vaadatud 05.04.2021)
Brauserite loend

WorldWideWeb – maailma esimene veebilehitseja. Lynx – tekstipõhine mitmeplatvormne lehitseja *NIX/Linux, Windows jpt. opsüsteemidele. Lehitseja on alates 1992. aastast siiani arenduses. Mozilla Application Suite – Internetikomplekt ühes lehitseja ja e-posti programmiga, mis põhines Netscape internetikomplektil. Arendus lõppes 2006. aastal, ja läks üle SeaMonkey projektile. Mozillas kasutusel olev Gecko esitusmootor kandus üle Firefox lehitsejasse. QtWeb – lehitseja, mis on ehitatud Nokia Qt raamistikule. Ei ole enam arenduses. Arendus lõppes 2013. aastal. Galeon – Gecko esitusmootorit kasutav lehitseja UNIX/Linux süsteemile. Arendus lõppes 2008. aastal. Brave – avatud lähtekoodiga lehitseja, mis põhineb vabatarkvaralisel Chromium lehitsejal. Brauser blokeerib reklaamid ja veebipõhised jälgijad. Chromium – Blink esitusmootorit kasutav vabatarkvaraline lehitseja, mis on osaliselt või täielikult aluseks paljudele teistele kaasaegsetele lehitsejatele, sh Google Chrome. Välja lastud Unix/Linux, Mac OS X ja Windows opsüsteemidele. Dillo – väike ja lihtne lehitseja UNIX/Linux operatsioonisüsteemidele, töötab kiirelt ka väga vanal arvutiriistvaral. Konqueror – KHTML esitusmootoril põhinev multifunktsionaalne lehitseja UNIX/Linux ja Windows süsteemidele. KHTML mootoril põhineb WebKit (Apple Safari) mootor, sellel omakorda Blink (Google Chrome) mootor. Mozilla Firefox – Mozilla Suite'i järglane UNIX/Linux, Windows, Mac OS X jt. süsteemidele. Kasutajaliides on üles ehitatud Gecko esitusmootoril, mis joonistab ka veebilehti. Google Chrome – Google'i veebibrauser Windows, Linux, Mac OS X lauapealsetele ja Android mobiili-opsüsteemile. Internet Explorer – Microsofti veebibrauser Windows opsüsteemile. Internet Exploreri uute funktsioonide arendus on seiskunud Microsoft Edge'i kasuks. Internet Explorerile lastakse välja vaid turvalisuse ja stabiilsuse parandusi. Microsoft Edge – on Microsofti veebibrauser Windowsile. Opera - Opera on suletud koodiga omanduslik priivara. Safari – veebibrauser Mac OS X operatsioonisüsteemile. Brauser
Puskar

Puskar on kodusel viisil pärmilisel alkoholi käärimisel tekkiva liitse vedeliku destilleerimisel saadav kange alkohoolne jook, mis sisaldab puskariõlisid. Puskar on seaduse järgi illegaalne jook[viide?]. Folklooris on kasutusel mitmeid sünonüüme: salaviin, samagonn (самагон), metsakohin jne. Setud nimetavad oma valdavalt kodustes tingimustes põletatud viina handsaks. Õukaks nimetatud joovet tekitav jook ei kuulu puskarite alla ja sisaldab eetrit. Probleemiks on destilleerimise kvaliteedi ehk puskariõlide mahu ja sisu mürgisuse kontroll ehk puskari suuremates kogustes tarvitamise järel tekkiva pohmeluse vaevade ära hoidmine. Tundmatu alkohoolse vedeliku tarvitamisel on metanoolimürgituse oht, kuna puhast metanooli on etanoolist lõhna, maitse ja muude tunnuste järgi väga raske eristada, Eestis on puskari käitlemine keelatud, samuti on keelatud puskariaparaadi omamine. Lätis ja Leedus on kodusel viisil kange alkoholi valmistamine keelatud. Venemaal on 2002. aastast lubatud puskariajamine isiklikuks tarbeks ning puskariaparaadid on jaemüügis. Handsa Alkoholiseadus, § 7, vaadatud 5. aprill 2021 https://likumi.lv/doc.php?id=88009 https://e-seimas.lrs.lt/portal/legalAct/lt/TAD/a46265d0752211e8a76a9c274644efa9?jfwid=-m92g8gsdb https://www.the-village.ru/people/people-city/385063-hooch-hooch
Djibril Sidibé

Djibril Sidibé (sündinud 29. juulil 1992 Troyes's) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Ateena AEK. Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Troyes AC. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2009–10 Prantsusmaa tugevuselt kolmandas liigas. Aastatel 2010–2012 mängis ta klubiga Prantsusmaa esiliigas. Aastatel 2012–2016 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigaklubis Lille. 2016. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Monaco. Hooajal 2016–17 tuli ta Monacoga Prantsusmaa meistriks ja valiti samal hooajal Prantsusmaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2019–20 mängis ta Monacost laenul Inglismaa kõrgliigaklubis Everton. 2022. aasta septembris sõlmis ta kaheaastase lepingu Ateena AEK-ga. Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi Sidibé debüüdi 1. septembril 2016 sõprusmängus Itaalia vastu. Koondisekarjääri esimese ja ainsa värava lõi ta 13. juunil 2017 sõprusmängus Inglismaa vastu. 2018. aastal tuli ta Prantsusmaa koondisega maailmameistriks. Prantsusmaa koondises mängis ta aastatel 2016–2018 kokku 18 korda. Ta on Mali päritolu ja on moslem. Monaco Ligue 1: 2016–17  Djibril Sidibé – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Darnell Furlong

Darnell Anthony Furlong (sündinud 31. oktoobril 1995 Lutonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis West Bromwich Albion. Ta alustas klubikarjääri Queens Park Rangersis, mille noorteakadeemiaga liitus 2006. aastal. Esimese profilepingu sõlmis ta klubiga 2014. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 21. veebruaril 2015 Inglismaa kõrgliiga mängus Hull City vastu. Hooajal 2015–16 mängis ta laenul Inglismaa neljanda liiga klubides Northampton Town ja Cambridge United. Hooaja 2016–17 esimeses pooles oli ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Swindon Town, seejärel naasis Queens Park Rangersi. 2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu West Bromwich Albioniga. 12. detsembril 2020 lõi Furlong mängus Newcastle Unitedi vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Newcastle 2-1 West Brom. bbc.com. 12.12.2020. Vaadatud 5.4.2021
Rob Holding

Robert Samuel Holding (sündinud 20. septembril 1995 Stalybridge'is) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglise kõrgliiga klubis Crystal Palace. Ta alustas klubikarjääri Bolton Wanderersis. Hooaja 2014–15 lõpus oli ta laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Bury. 2015. aasta mais sõlmis ta Bolton Wanderersiga profilepingu. Bolton Wanderersi meeskonnas debüteeris ta 2015. aasta augustis. Kohe esimesel hooajal kujunes Holdingu roll klubi põhimeeskonnas sedavõrd oluliseks, et ta valiti hooaja lõpus Wanderersi hooaja parimaks mängijaks. 2016. aasta juulis sõlmis ta lepingu Londoni Arsenaliga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 14. augustil 2016 mängus Liverpooli vastu. Esimese värava lõi ta Arsenali meeskonnas 28. septembril 2017 UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Borissovi BATE vastu. Suvel 2023 liitus ta ligi 1 miljoni euro eest Crystal Palace'iga. Arsenal FA Cup: 2016–17, 2019–20 FA Community Shield: 2017, 2020, 2023  Rob Holding – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil Arsenali kodulehel
Jaan Ludolf

Jaan Ludolf (ka Ludolph; sündinud 14. märtsil 1940) on eesti maletaja. Eesti malemeister (1981), noorte malemeister (1958) ja Eesti meister kirimales (1960). Lõpetanud Pärnu 1. KK, õppinud Tallinna Polütehnilises Instituudis mehaanikateaduskonnas (ei lõpetanud). Osalenud paljudel turniiridel väljaspool Eestit. FIDE reiting 2245.
Siim-Kaarel Sepp

Siim-Kaarel Sepp (sündinud 12. juulil 1989) on eesti taimeökoloog. 2020. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis Maarja Öpiku ja Martin Zobeli juhendamisel doktoriväitekirja "Soil eukaryotic community responses to land use and host identity" (Eukarüootse mullaelustiku seos maakasutuse muutuse ning peremeestaime identiteediga). 2021. aastast töötab ta Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituudis taimeökoloogia teadurina. https://www.etis.ee/CV/Siim-Kaarel_Sepp/est Siim-Kaarel Sepp Eesti Teadusinfosüsteemis
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse üheksateistkümnes parandus

Ameerika Ühendriikide põhiseaduse üheksateistkümnes parandus on Ameerika Ühendriikide põhiseaduse muudatus naistele valimisõiguse andmise kohta. Parandus võeti vastu Kongressis 4. juunil 1919 ning ratifitseeriti osariikide tasemel 18. augustil 1920. Naised said esimest korda selle paranduse alusel valida 1920. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel.
Kieran Tierney

Kieran Tierney (sündinud 5. juunil 1997 Douglases, Mani saarel) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsja või keskkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Real Sociedad ja Šotimaa jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Celticus, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Šotimaa kõrgliigas 2015. aasta aprillis. Läbimurde tegi ta järgmisel hooajal, kui valiti Šotimaa kõrgliiga hooaja noormängijaks ja hooaja sümboolsesse koosseisu. Šotimaa kõrgliiga hooaja noormängijaks valiti Tierney ka kahel järgmisel hooajal. Aastatel 2016–2019 tuli Tierney neli hooajal järjest Celticuga Šotimaa meistriks. 2019. aasta augustis siirdus ta umbes 25 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa Premier League'i klubisse Arsenal. Tegemist oli Šotimaa jalgpalluri ja Šotimaa kõrgliiga läbi aegade suurima üleminekuga. Arsenali meeskonnas debüteeris Tierney 2019. aasta septembris. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 27. oktoobril mängus Crystal Palace'i vastu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 26. juulil 2020 mängus Watfordi vastu. 2023. aasta augustis läks ta Arsenalist laenule Real Sociedadi. Šotimaa jalgpallikoondises tegi Tierney debüüdi 2016. aasta septembris sõprusmängus Taani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 24. märtsil 2022 sõprusmängus Poola vastu. Ta kuulus Šotimaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Celtic Scottish Premiership: 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19 Scottish Cup: 2016–17, 2017–18 Scottish League Cup: 2017–18, 2018–19 Arsenal FA Cup: 2019–20 FA Community Shield: 2020, 2023 "Kieran Tierney: Celtic defender completes £25m Arsenal move". bbc.com. 8.8.2019. Vaadatud 5.4.2021  Kieran Tierney – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Paul von der Pahlen

Paul Karl Ernst Wilhelm Philipp von der Pahlen (25. juuli 1775 Kautzemünde mõis, Bauska kreis – 9. veebruar 1834 Moskva) oli baltisaksa aadlik ja Vene tsaariarmee ohvitser. Paul Karl Ernst Wilhelm Philipp von der Pahlen oli Peter Ludwig von der Pahleni vanim poeg. Teenistust tsaariarmees alustas ta 1. jaanuaril 1790 ratsaväe kaptenina Orenburgi polgus. Järgnes kiire karjäär. 1795. aastaks oli ta saanud kaptenleitnandiks ja 1800 ülendati ta kindralmajoriks. Kuid 1803. aastal saadeti ta erru, sest tema isa oli üks peamisi Paul I vastase riigipöörde läbiviijaid. 1808. aastal naasis Paul teenistusse ning võitles Vene-Türgi sõjas (1806–1812). Vapruse eest autasustati teda Püha Georgi ordeni IV ja III järguga. Paul von der Pahleni sõjamehetee jätkus 1812. aasta Vene-Prantsuse sõjas ning sellele järgnenud Napoleoni-vastases võitluses Euroopas. Märtsis 1814 nimetati Paul von der Pahlen kindralleitnandiks. Pariisi vallutamisel silmapaistmise eest autasustati teda Püha Georgi ordeni II järguga. 1815. aastal osales Saksamaa retkel. 1831. aastast oli reservarmee ratsaväe ülem. Krahv Paul von der Pahlen oli kolm korda abielus. Tema esimene abikaasa oli krahvinna Maria Skavronski, teine Agrafena Oserova ja kolmas Katharina Orlova-Denissova. Laps I abielust: Julie Olga Eugenie von der Pahlen (Samoilova). Lapsed III abielust: Nikolai, Elisabeth, Katharina.
Gustav Christian von der Pahlen

Vabahärra Gustav Christian von der Pahlen (6. mai 1648 Hulja, Kadrina vald – 18. oktoober 1736 Eesti) oli baltisaksa aadlik, Eestimaa maanõunik, Palmse mõisnik. Sai Palmse mõisnikuks abielu kaudu. Rootsi kuningliku “Reductions Comission`i“ otsusega 1687. aastast kinnitati Palmse mõis Gustav Christian von der Pahlenile. Siitpeale kuulus mõis von der Pahlenite perekonna valdusse, kujunedes suureks ja jõukaks mõisaks ning moodustades peamõisa Palmses ja karjamõisad Sakussaares ja Võsul. Gustav Christian von der Pahlen ja Margaretha Dorothea Metztacken abiellusid 1674. aastal ning samal aastal sündis nende esimene tütar Anna Christina Elisabeth. Pere esimene poeg Arend Dietrich sündis 15. mail 1675. Margaretha Dorothea suri pärast paari teise poja Johann Andrease sündi 1. mail 1681. Gustav Christian von der Pahlen oli abielus veel kaks korda, kuna ka tema teine, 1683. aastal sõlmitud abielu osutus lühiajaliseks. Alles tema kolmas, 1687. aastal sõlmitud abielu Gertruda Elisabeth von Tiesenhauseniga kestis 37 aastat kuni abikaasa surmani. Pärast seda elas Gustav Christian von der Pahlen veel 12 aastat lesepõlves. Gustav Christian von der Pahlen alustas oma sõjaväeteenistust ooberstina Claes Uggla rügemendis, kus teenis välja kaptenleitnandi aukraadi, 1677. aastal sai ta Ingerimaa aadlilipkonna majoriks ning 1679. aastal andis kuningas Karl XI talle ja tema vendadele lahinguväljal osutatud vapruse eest Astrau vabahärra tiitli. 1694. aastal oli ta Viru-Järva meeskohtunik ning ajavahemikus 1697–1721 Eestimaa maanõunik. Ingeri aadlirügemendi majori ja Eestimaa maanõuniku Gustav Christiani ajal alustati Palmse mõisamaja püstitamist. Eestimaa ajaloos tuntakse seda aega suure näljahädana. Teatavasti oli 1695. ja 1696. aasta saak vihmase suve tõttu peaaegu täielikult äpardunud ning 1697. aasta kevad kujunes eriti ohvriterohkeks. Härrastemaja ehitusele olevat tuldud “üksnes leiva eest, ehkki see leib olnud pelgalt kaertest”. Siiamaani on rahvasuu ja Friedrich Reinhold Kreutzwaldi “Ennemuistsete juttude” järgi tollase näljaajaga seotud  üksnes Palmse suured kivikangrud, mis olla talupoegade poolt tänutäheks härrale kõige kibedamast näljast üleaitamise eest kokku kantud. On teada, et mõisa härrastemaja on kerkinud samal ajal. Hoone ei saanudki aga päris valmis, sest vana elumaja korstnast lendupääsenud säde süütas ehituse põlema. 1700. aastal puhkenud Põhjasõda ja väga raske aeg ei võimaldanud hoone kiiret taastamist. 1702. aastal loovutas Gustav Chriastian Palmse mõisa oma vanemale pojale Arend Dietrichile.
Teise maailmasõja liitlased

Teise maailmasõja liitlased (inglise keeles Allies of World War II) olid teises maailmasõjas (1939–1945) teljeriikide vastu sõdinud riikide ja rahvaste ühendus. Selle koalitsiooni alusel loodi pärast sõda Ühinenud Rahvaste Organisatsioon. Teine maailmasõda algas 1. septembril 1939 Natsi-Saksamaa kallaletungiga Poolale. 3. septembril kuulutasid Suurbritannia ja Prantsusmaa Saksamaale sõja. Pärast juunis 1941 Saksamaa kallaletungi Nõukogude Liidule sai viimasest liitlaste koalitsiooni liige (liitlasriik), pärast detsembris 1941 Jaapani rünnakut Pearl Harborile täienes koalitsioon Ameerika Ühendriikide ja ka Hiinaga, kes sõdis Jaapaniga juba 1937. aastast. Jaanuaris 1942 kuulus liitlaste koalitsiooni 26 riiki, teise maailmasõja käigus koalitsiooni kuulunud riikide arv suurenes. Sõja lõppedes kuulus koalitsiooni 53 riiki. Sõja lõppfaasis kuulutasid teljeriikidele sõja ka endised teljeriikide liitlased Bulgaaria, Ungari, Itaalia, Rumeenia ja Soome. Koalitsiooni sõjalisteks liitlasteks olid ka okupeeritud maade vastupanuliikumised. Teljeriigid Allianss
Õispuu (perekonnanimi)

Õispuu on eesti perekonnanimi. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga on Eestis perekonnanimi Õispuu 345 inimesel: 164 mehel ja 181 naisel. Perekonnanimede levikult on Õispuu meeste puhul 412. ja naiste puhul 396. kohal. Perekonnanimi Õispuu on levinuim Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 20,24. Ando Õispuu, eesti muusik Anna-Liisa Õispuu, eesti ajakirjanik Ardi Õispuu, eesti muusik Elga Õispuu, eesti ajakirjanik (1928) Jaan Õispuu, eesti keeleteadlane (1955–) Kerly Õispuu, eesti laululaps Leo Õispuu, eesti ajaloolane (1930–2022) Silvia Õispuu, eesti ajaloometoodik (1934–) Teele Õispuu, eesti ajakirjanik https://www.stat.ee/public/apps/nimed/pere/Õispuu[alaline kõdulink]
Lepo Sumera nimeline heliloomingu preemia

Lepo Sumera nimeline heliloomingu preemia on Eesti Heliloojate Liidu ja Eesti Autorite Ühingu muusikapreemia, mida antakse välja alates 2016. aastast ja mille kaudu soovitakse väärtustada heliloojate pikaajalist loomingulist järjepidevust, mille olulisemaid külgi on julgus teha isikupäraseid valikuid ning valmidus jääda isikupärastele valikutele pika aja jooksul kindlaks. 2016 Toivo Tulev 2017 Helena Tulve 2018 Tõnu Kõrvits 2019 Jüri Reinvere 2020 Galina Grigorjeva 2021 Ülo Krigul 2022 Tatjana Kozlova-Johannes 2023 Age Veeroos Lepo Sumera nimelise heliloomingu preemia laureaat on Galina Grigorjeva. ERR, 19. september 2020.
Thornike Kiphiani

Thornike Kiphiani (gruusia keeles თორნიკე ყიფიანი; sündinud 11. detsembril 1987 Thbilisis) on Gruusia laulja. Aastal 2014 võitis ta Gruusia "X Factori" esimese hooaja. Ta pidi esindama 2020. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Gruusiat lauluga "Take Me as I Am", kuid konkurss jäi koroonapandeemia tõttu ära. 19. märtsil 2020 teatati, et Efendi esindab oma riiki ka 2021. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. 15. märtsil 2021 avaldati ta laul "You". "Eurovision 2020 in Rotterdam is cancelled". eurovision.tv. 13. märts 2020. Vaadatud 24.12.2020.