laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Viking Helgi

Viking Helgi (vene keeles Викинг Хельги, 1984–2012 Aleksei Surkov) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 esimene seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1984. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 381 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Leningradis asuvale Loode Laevakompaniile (ГП Северо-Западное речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1984. aastal Aleksei Surkovi nime all. Jõereisilaevade loend RRR, Alus 160222 (vene keeles) "Projekt 302". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2007. Vaadatud 24. veebruaril 2007. Викинг Хельги (до 2012 Алексей Сурков), registri andmed(vene keeles) "Projektide 301 ja 302 laevade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2007. Vaadatud 27. veebruaril 2007. Teatmik, projekt 302 (vene keeles)
Linda rahvamaja

Linda rahvamaja on rahvamaja Võrumaal Antsla vallas Kobela alevikus. Hoone ehitati 1973. aastal tollase Linda kolhoosi kontor-klubiks ja see asub tehisjärve kaldal. Hoone projekteeris arhitekt Toomas Rein, kes pälvis koos insener J. Portiga Linda kolhoosi keskusehoone eest 1975. aastal Nõukogude Eesti preemia. Hoones tegutseb Linda raamatukogu. Linda rahvamajas on Võru maakonna suurim saal põrandapinnaga 425,7 m², lisaks on lavapinda 161,3 m². Koos avara fuajee ja abiruumidega on hoone keskosa üldpindala 1348 m². Täites keskse universaalsaali ja kõik seda ümbritsevad ruumid, võib majja mahutada kuni 1500 inimest. Hoone karniiside viltusus lisab keskusele veidi idamaise nüansi. Hoones on lisaks administratiivosale ka spordi- ja kultuuriruumid. "Spordikompleksi rajamine andis hoogu spordi ja kultuuri propageerimisele Antsla piirkonnas ning üldise tõuke spordielu arengule. Eriti aktiivselt tegutsesid võrkpallivõistkonnad." 1983. aastal ehitati keskusele juurde itaalia stiilis saun, mis on kantud USAs välja antud maailma moodsa arhitektuuri leksikoni.[viide?] Toomas Reinu sõnul oli "saun uhke, dünaamiline, ülalt valgustusega otsekui kirik. Leiliruumid panin teisele korrusele ja alla projekteerisin suure basseini, kuhu viis liutee, nii et said end kohe kuumalt basseini lasta. Teine liutee viis alla järvele". 2010. aastal õnnestus Boose seltsil saada PRIAst Linda rahvamaja remondiks toetust. Omaosalusega toetas seltsi Antsla vald. Rahvamajas remonditi fuajee koos köögi ja tualettruumidega ning sellesse hooneossa paigaldati ka maaküte. "Kangelaste vanapaganastumisest Eestis. Toomas Reinu juhtum"[alaline kõdulink] Sirp, 22. oktoober 2010 "Lepistu koolihoone ja Linda rahvamaja vajavad investoreid". vorumaa24.ee, 9. juuli 2009 Mart Kalm. "Eesti 20. sajandi arhitektuur". Tallinn 2001. ISBN 9985-9316-2-9. Lk 379 Linda Rahvamaja ajalugu. Antsla Kultuuri- ja Spordikeskus "Arhitekt lennutab rahva Haanjamaa kohale"[alaline kõdulink]. Maaleht, 27. jaanuar 2005 "Linda rahvamajale puhutakse taas elu sisse". Lõunaleht.ee, 30. detsember 2010 "Linda rahvamaja jääb suletuks". Võrumaa Teataja, 1. september 2009 Vaade Võru rajooni Linda kolhoosi peahoonele. Rahvusarhiivi fotode andmebaas, V.Liiv, 1970–1980 Võru rajooni Linda kolhoosi kohviku sisevaade. Rahvusarhiivi fotode andmebaas, Erich Tarkpea, 1975 Võru rajooni Linda kolhoosi keskus. Rahvusarhiivi fotode andmebaas, Arvi Kriis, 1973 Võru rajooni Linda kolhoosi esimehe kabinet. Rahvusarhiivi fotode andmebaas, Arvi Kriis, 1973
Pentti Haanpää

Pentti Mikael Haanpää (14. oktoober 1905 Pulkkila – 30. september 1955 Pyhäntä) oli soome kirjanik. "Lugu kolmest põikpääst" ("Kolmen Töräpään tarina", tõlkinud K.V. = Konstantin Varik; Tartu: Tapper, 1928) "Kasarmus ja õppeväljal: jutustusi Vabariigi kaitseväest" ("Kenttä ja kasarmi", tõlkinud Aleksander Aspel; Tartu: Noor-Eesti, 1929) "Elu suurelt maanteelt ja teisi jutte" (tõlkinud Vaime Kabur; Loomingu Raamatukogu 1, 1957) "Jutud" (tõlkinud Harald Lepik; Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1957) "Üheksa mehe saapad" ("Yhdeksän miehen saappaat", tõlkinud Harald Lepik; Loomingu Raamatukogu 35/36, 1972) "Taivalvaara näitleja" ("Taivalvaaran näyttelijä", tõlkinud Endel Mallene; Loomingu Raamatukogu 18/19, 2001)
Vanemuine (jõelaev)

Vanemuine on nõukogude ajal ehitatud Tartus tegutsenud projekt 839 Moskvitš Ozernõi tüüpi jõelaev. Ei ole praegu kasutusel. Vanemuine ehitati 1963. aastal Moskvas. Tartus alustas laev sõite alates 1964. aastast. Algul kurseeris Vanemuine vaheldumisi Lermontoviga Tartu-Pihkva liinil, kuid 1990ndate alguses jäi Aardlapalusse seisma. Tänapäeval on tehtud plaane taastada laev õppelaevana. Moskvitš Ozernõi (MO) tüüpi laevu ehitati kolmes variandis. Vanemuine oli ehitatud projekti 839 järgi ja selle ahtritekk oli kinnine. Näiteks projekti 839A järgi ehitatud laeva ahtritekk on lahtine. MO-tüüpi laevu kasutati põhiliselt banketi- ja liinialustena. Vanemuisele suudeti ära mahutada 33 magamiskohta – trümmis kajutitena, tekkidel rongivaguni "platskaardi" moodi. Pikkus: 29,4 m Laius: 4,8 m Süvis: 1,3 m Magamiskohti: 33 Laevakere materjal: teras Peamasin: 110 kW "Sinimere lainekündjad" Tehnikamaailm, Juuni 2008 "Vanemuine roostetab Aardlapalus" Tartu Postimees, 5. juuni 2008
Warda Al-Jazairia

Warda Al-Jazairia (araabia keeles وردة الجزائرية, Wardah al-Jazā‘irīyah, ka Warda; sünninimi Warda Fatouki; 22. juuli 1939 Puteaux – 17. mai 2012) oli Alžeeria laulja ja näitleja. Warda sündis Prantsusmaal; tema ema oli pärit Liibanonist ja isa Alžeeriast. Ta hakkas laulmist õppima 11-aastaselt ning sai Alžeeria isamaalisi laule lauldes peagi tuntuks. Pärast abiellumist 1962. aastal keelas abikaasa tal laulmise. 1972. aastal esines ta keelust hoolimata president Houari Boumédiène'i palvel Egiptuse orkestri saatel, ning abielu purunes. Seejärel pühendus Warda muusikale. Ta asus elama Egiptusse ja abiellus helilooja Balīgh Ḩamdīga. Warda esitas oma abikaasa ja teiste Egiptuse heliloojate loodud laule ja sai väga populaarseks. Ta mängis ka filmides. Fännileht Järelehüüe ja video, tunisialive.net
Projekteerijate maja

Projekteerijate maja on büroohoone Tallinna Kesklinna linnaosas aadressil Rävala puiestee 8. Maja on tuntud ka kui Eesti Maaehitusprojekti maja. Modernistlikku arhitektuuristiili esindav hoone on valminud 1982. aastal. Hoone arhitektid on Peep Jänes, Arvo Niineväli ja Mart Port. Hoone esimesel korrusel asuvad kaubanduspinnad ja konverentsisaal, teistel korrustel kontoripinnad ja nõupidamiste saalid. Maja projekteeriti ENSV projekteerimisorganisatsioonide tootmishoonena 1965. aastal V. I. Lenini puiestee (praegu Rävala puiestee) ja Võidu puiestee nurgale. Vaade Lenini puiesteel asuvale Projekteerijate majale Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Foto: M. Hiis, 1982. Projekteerijate maja ehitustööd Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Foto: Elmar Köster, 1979. ""Rävala pst 8 tutvustus"". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. aprill 2012. Vaadatud 18. mail 2012.
Tsiistre Linamuuseum

Tsiistre Linamuuseum on muuseum Võrumaal Rõuge vallas Tsiistre külas. Linamuuseum asub Prastuli talu rehehoones. Muuseumi rajas 2011. aastal Prastuli Selts. Muuseumi eesmärk on jäädvustada Eesti lina kasvatamise ja töötlemise ajalugu. Korraldatakse kursusi ja õpitube. Aastatel 2014–2017 toimus seal Soome-ugri filmifestival. Muuseumi koduleht
Viking Truvor

Viking Truvor (vene keeles Викинг Трувор, aastani 2012 Sergei Kirov) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 teine seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1987. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff. Laeva pikkus on 129 meetrit; seda on moderniseeritud. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 391 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Leningradis asuvale Loode Laevakompaniile (ГП Северо-Западное речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1987. aastal Sergei Kirovi nime all. "Projekt 302". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2007. Vaadatud 24. veebruaril 2007. Теплоход Дмитрий Фурманов (vene keeles) About Your Ship: Viking Truvor (inglise keeles) Viking Truvor (ehemalige Viking Kirov) Речной круиз (vene keeles) Викинг Трувор (до 2012 Сергей Киров), registri andmed(vene keeles) "Projektide 301 ja 302 laevade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2007. Vaadatud 27. veebruaril 2007. Teatmik, projekt 302 (vene keeles)
Viking Ingvar

Viking Ingvar (vene keeles Викинг Ингвар, 1990–2012 Narkom Pahhomov) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 teine seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1990. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 398 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Leningradis asuvale Loode Laevakompaniile (ГП Северо-Западное речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1990. aastal nimega Narkom Pahhomov. Jõereisilaevade loend Викинг Ингвар (до 2012 Нарком Пахомов)(vene keeles) "Projekt 302". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. veebruar 2007. Vaadatud 24. veebruaril 2007. Теплоход Дмитрий Фурманов (vene keeles) About Your Ship: Viking Ingvar (inglise keeles) Ингвар (до 2012 Нарком Пахомов), registri andmed[alaline kõdulink](vene keeles) "Projektide 301 ja 302 laevade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2007. Vaadatud 27. veebruaril 2007. Teatmik, projekt 302 (vene keeles)
Ida-Aserbaidžaani provints

Ida-Aserbaidžaani provints (pärsia Āz̄arbāyjān-e Sharqī; rööpnimi Āz̄arbayejān-e Khāvarī) on 1. järgu haldusüksus (provints) Iraanis. Tabrīz (1 216 200 elanikku) Marāgheh (135 100) Marand (98 400) Mīāneh (79 800) Ahar (79 700) Bonab (64 600) Märkus: elanike arv on arvestuslik (2003. aasta lõpu seis) Aserbaidžaan (Iraan)
Jahutamine

Jahutamine ehk jahutus on keskkonna, eseme, materjali, seadme või selle osa temperatuuri alandamine. See on termilise energia vähendamine selle ülekandmisega teisele kehale või süsteemile. Jahutus põhineb soojuse ärajuhtimisel soojuskandja (gaas, vedelik) kaudu või temperatuuri vahetul alandamisel, näiteks segamine külmema keskkonnaga, aurustamine, segu komponentide sulatamine või lahustamine. Laborites kasutatakse jahutamiseks valdavalt jahedat kraanivett. Kui see ei võimalda piisavat jahutust, siis saab kasutada jahutussegusid, süsihappelund (sublimeerub –78,5 °C juures) ja vedelat lämmastikku (keeb –196 °C juures). Energia jäävuse seadus Soojusvaheti Jahuti Külmik Allajahutamine (aine jahutamine alla faasisiirdetemperatuuri, ilma et moodustuks uus faas) Elektroonikakomponentide jahutus Arvuti jahutus Sülearvuti jahutus Ablatiivjahutus Kaugjahutus Sukeljahutus
AIDAmar

AIDAmar (projekti nimetus: Sphinx VI) on kuues Sphinx-klassi ristluslaev, mis kuulub firmale Costa Crociere S.p.A. ja mida käitab laevakompanii Aida Cruises German Branch of Costa Crociere S.p.A.. Laev ehitati Meyer Werfti laevatehases Papenburgis Saksamaal 2012. aastal ja laeva ristis Hamburgis 12. mail 2012 19-aastane hamburglanna Sissi Kuhlmann. Laeva kodusadam on Genova Itaalias. Germanischer Lloyd (inglise keeles) "Fakta om fartyg". Originaali arhiivikoopia seisuga 30.07.2012. Vaadatud 3.08.2013. (rootsi keeles) Weltgrößte Schiffstaufe: 1,4 Millionen Menschen erleben unvergleichliche Parade von AIDA Schiffen (saksa keeles) AIDAmar Taufe in Hamburg (saksa keeles) AIDAmar AIDA kodulehel (saksa keeles)
Kizneri rajoon

Kizneri rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Udmurtias. Piirneb läänes Kirovi oblastiga ja lõunas Tatarstaniga. Rajooni läänepiiril voolab Vjatka jõgi ning rajooni läbivad selle lisajõed Ljuga, Põžmanka, Umjak ja Kazanka. Rajoon jaguneb 14 külaasunduseks (сельское поселение). 2002. aasta rahvaloenduse andmeil olid 46% elanikest udmurdid, 45% venelased ja 8% tatarlased. Q126684906 Rajooni koduleht http://www.udmgossovet.ru/samoupravlenie/regions/kiznerskiy/
Jõgevamaa Omavalitsuste Liit

Jõgevamaa Omavalitsuste Liit oli Jõgeva maakonna omavalitsusi ühendav koostöökogu, mis asutati 13. novembril 1992. Liitu kuulusid maakonna 12 kohalikku omavalitsust. Jõgevamaa Omavalitsuste Liit lõpetas tegevuse 31. jaanuaril 2018. Jõgevamaa Omavalitsuste Liit asutati Jõgevamaa Linnade ja Valdade Liiduna 13. novembril 1992. Asutamiskoosolek toimus Jõgeval. Koosolekust võtsid osa 19 asutajaliiget, kelleks olid maakonna omavalitsuste esindajad. Asutamiskoosolekul tehti neli otsust: 1. Arutati initsiatiivgrupi poolt välja pakutud projekti liidu moodustamiseks. Otsustati asutada Jõgevamaa Linnade ja Valdade Liit ning kinnitati põhikiri. 2. Salajasel hääletusel valiti juhatuse esimeheks Palamuse vallavanem Heili Nigulas. Juhatusse kinnitati Aili Soolepp, Heili Nigulas, Olavi Annuk, Sulev Ottson, Andres Rebane, Otto Anslan, Tiit Kulu ja Udo Vellend. Lisaks valiti kolmeliikmeline revisjonikomisjon, kuhu kuulusid Juhan Danneberg, Vambola Plink ja Jaan Soone. 3. Otsustati kinnitada liikmemaksu suuruseks 50 senti ühe valla elaniku kohta. 4. Otsustati kuulutada konkurss kantselei juhataja ametikohale. Jõgevamaa Linnade ja Valdade Liit nimetati ümber Jõgevamaa Omavalitsuste Liiduks 1998. aastal. Liidu eesmärkideks olid Jõgeva maakonna omavalitsusüksuste ühistegevuse kaudu: aidata kaasa maakonna tasakaalustatud ja jätkusuutlikule arengule; säilitada ja edendada maakonna kultuuritraditsioone; kaitsta liikmete ühiseid huve ning esindada oma liikmeid ja maakonda; edendada maakonna kohalike omavalitsusüksuste koostööd; luua paremaid võimalusi liikmetele seadusega ettenähtud ülesannete täitmiseks. Jõgeva linn Jõgeva vald Kasepää vald Mustvee linn Saare vald Pajusi vald Palamuse vald Puurmani vald Põltsamaa linn Põltsamaa vald Tabivere vald Torma vald Jõgevamaa Omavalitsuste Liidu kõrgeimaks juhtorganiks oli liidu volikogu, kuhu kuulub igast omavalitsusüksusest kaks esindajat. Liidu tegevjuhtkonnaks oli kõigist maakonna linnapeadest ja vallavanematest koosnev juhatus. Liidu igapäevast tööd korraldas büroo, mis asus Jõgeva Maavalitsuse hoones aadressil Suur tn 3, Jõgeva 48306. Büroo tegevust juhtis tegevdirektor. Jõgevamaa Omavalitsuste Liit korraldas 2012. aasta novembris esimese maakonna-teemalise Vikipeedia artiklivõistluse. Jõgevamaa Omavalitsuste Liidu põhikiri. Vaadatud 18.05.2012 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2012. Vaadatud 18. mail 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Jõgevamaa Linnade ja Valdade Liidu asutamiskoosoleku protokoll, 13. november 1992 Jõgevamaa Omavalitsuste Liidu koduleht Jõgevamaa arengustrateegia 2020+. PDF Jõgevamaa Omavalitsuste Liit sai 20-aastaseks. Vooremaa, 22.11.2012. Vaadatud 22.11.2012
Ortogonaalne sagedustihendus

Ortogonaalne sagedustihendus, lühend OFDM (orthogonal frequency-division multiplexing), on hulkkandja-modulatsioonimeetod, mille puhul laiaribaline digitaalsignaal edastatakse osasignaalide kaupa korraga paljudel abikandesagedustel kitsastes kõrvutistes sagedusribades. Kandevõnkumiste ortogonaalsus ehk ristiolek (90-kraadine faasinihe) naaberribades on vajalik signaalide ribadevahelise ülekostvuse vähendamiseks. Kasutatakse ka kodeeritud ortogonaalset sagedustihendust COFDM (coded orthogonal frequency-division multiplexing), mille puhul OFDM on täiendatud edastusjärgse veaparandusega. Sagedusribades rakendatakse kvadratuuramplituudmodulatsiooni (QAM). Ühe sümbolisammuga edastatakse 4-QAM korral 2 bitti,16-QAM korral 4 bitti, 64-QAM ‒ 6 bitti, 256-QAM ‒ 8 bitti jne. Näiteks 4 biti korral kantakse 7000 abikandesagedusel korraga üle 28 000 bitti; üldise sagedusriba laiusel 8 MHz võib siis andmekiirus ulatuda väärtuseni 30 Mbit/s. OFDM ja COFDM on kasutusel paljudes andmeedastussüsteemides, näiteks digitaalne audioringhääling DAB (Digital Audio Broadcasting) ‒ 192‒1536 kandjat, üldine ribalaius 1,5 MHz; maapealse leviga digitelevisioon DVB-T ‒ 2048, 4096 või 8192 kandjat, üldine ribalaius 6,5‒8 MHz; WLAN (WiFi) vastavalt standardeile IEEE 802.11a, IEEE 802.11g ja IEEE 802.11n; ADSL ‒ 32 kandjat üles- ja 190 kandjat allalaadimisel, iga kandja ribalaius 4,3125 kHz, üldine ribalaius ca 1 MHz; WiMAX vastavalt standardile IEEE 802.16.2 ‒ 256 või 2048 kandjat; mobiilside standard LTE ‒ 1200 kandjat. Modulatsioon (ülekandetehnika) Ortogonaalne sagedustihendus Das Prinzip von OFDM
Kazimierz Twardowski

Kazimierz Twardowski (täisnimega Kazimierz Jerzy Skrzypna-Twardowski Ritter von Ogonczyk; 20. oktoober 1866, Viin, Austria-Ungari – 11. veebruar 1938, Milanówek, Poola) oli Poola filosoof ja loogik. Twardowski õppis Viini Ülikoolis Franz Brentano ja Robert von Zimmermanni juures, kaitstes viimase juhendamisel ka doktoritöö. Hiljem tegutses ta peamiselt Lvivi Ülikoolis, kus tema juhendatavate seas olid Kazimierz Ajdukiewicz, Stefan Banach, Tadeusz Kotarbiński, Stanisław Leśniewski ja Jan Łukasiewicz. Twardowski oli Poola filosoofia mõjukaima, Lvovi-Varssavi loogikakoolkonna rajaja. Esimese maailmasõja aegu oli ta mõne aasta vältel ka Lvivi Ülikooli rektor. Ta pälvis Poola Vabariigi ordeni "Vapruse rist" ning oli Varssavi Ülikooli audoktor. Wyobrażenie i pojęcie (1898) O tzw. prawdach względnych (1900), O psychologii, jej przedmiocie, zadaniach, metodzie, stosunku do innych nauk i jej rozwoju (1913) Rozprawy i artykuły filozoficzne (1927) Wybrane pisma filozoficzne (1965) Wybór pism psychologicznych i pedagogicznych (1992) Dzienniki (1997) On the content and object of presentations. A psychological investigation. The Hague: Martinus Nijhoff 1977. Tõlge ja sissejuhatus: Reinhardt Grossmann Sur les objets intentionnels (1893-1901). Paris: Vrin 1993. Edmund Husserli Zur Lehre vom Inhalt und Gegenstand der Vorstellungen jt tekstide prantsuse tõlge On actions, products and other topics in philosophy. Toim. Johannes Brandl ja Jan Wolenski. Amsterdam: Rodopi 1999. Tõlkinud ja kommenteerinud Arthur Szylewicz Brentano koolkond Poola loogika Representationalism Tadeusz Czerny: Kazimierz Twardowski i jego szkoła filozoficzna [1]. Kwartalnik Cracovia Leopolis nr 3/1996 Marian Tyrowicz: Wspomnienia o życiu kulturalnym i obyczajowym Lwowa 1918—1939. Ossolineum 1991.
Viini Ülikool

Viini Ülikool (saksa keeles Universität Wien; ladina keeles Universitas Vindobonensis, ka Alma Mater Rudolphina) on Austria pealinnas Viinis tegutsev avalik-õiguslik ülikool. Ülikooli rajas Austria hertsog Rudolf IV 12. märtsil 1365. See on vanim ülikool saksakeelsetes maades pärast Karli ülikooli Prahas, mis asutati 1348. aastal. Viini Ülikool on suurim ülikool Austrias ning üks suuremaid Euroopas. 2011. aastal oli ülikoolis 88 000 üliõpilast. Viini Ülikooli rektor on Sebastian Schütze. Joachim W. Stieber "Pope Eugenius IV, the Council of Basel and the secular and ecclesiastical authorities in the Empire: the conflict over supreme authority and power in the church" Studies in the history of Christian thought, Vol. 13, Brill, 1978, ISBN 90-04-05240-2, p.82; Gustav Stolper "German Realities" Read Books, 2007, ISBN 1-4067-0839-9, p. 228; George Henry Danton "Germany ten years after" Ayer Publishing, 1928, ISBN 0-8369-5693-1, p. 210; Vejas Gabriel Liulevicius "The German Myth of the East: 1800 to the Present" Oxford Studies in Modern European History Series, Oxford University Press, 2009, ISBN 0-19-954631-2, p. 109; Levi Seeley "History of Education" BiblioBazaar, ISBN 1-103-39196-8, p. 141 "About the University of Vienna". University of Vienna. Vaadatud 26.06.2011. Viini Ülikooli koduleht
Jahutussegu

Jahutussegu on kahe või enama tahke või tahke ja vedela aine segu, mille komponentide sulamisel või lahustumisel neeldub soojust ja seetõttu temperatuur langeb. Enamik jahutussegusid valmistatakse keedusoolast ja peenestatud jääst (lumest); madalaim temperatuur, mis sel teel saadakse, on –21,2 °C (segus on 22,4% keedusoola). Teisi tuntumaid jahutussegusid: peenestatud jää ja kaltsiumkloriid (–40 °C), vesi ja ammooniumnitraat (–50 °C), tahke süsinikdioksiid ja etanool (–77 °C). Jahutamine
Õhuruum

Õhuruum (inglise keeles airspace) on territoriaalselt jaotatud Maa pinna (tavaliselt riikide) kohal olev õhkkonna ruumiosa. Õhkkonna ülemine piir asub FAI määrangu järgi Karmani joone kõrgusel, teisiti ka, õhuruumiks loetakse nii öelda homosfääri see osa, kus õhu koostis on konstantne (kõrgus maapinnast ca 90 km). Õhuruumi juriidiline jagamine ja lennuliiklus selles toimub rahvusvaheliselt kehtivate reeglite ja lepingute alusel. Kontrollitava õhuruumiga on tegu juhul, kui peetakse vajalikuks, et lennuliiklusteenistusel oleks mingit laadi täidesaatev võim selles õhuruumis liiklevate lennuvahendite üle. Mittekontrollitavas õhuruumis võib lennuliiklusteenistusel vaid jagada soovitusi. Õhuruumi võib jagada mitmesugusteks tsoonideks, sealhulgas lennupiirangutega aladeks ja lennukeelualadeks. Rahvusvahelise õiguse kohaselt vastab riigi suveräänne õhuruum mereõiguses tarvitatavale territoriaalvete määratlusele, mille kohaselt need ulatuvad 12 meremiili (22,2 km) kaugusele riigi rannajoonest. Väljapoole riikide piire jäävat õhuruumi peetakse rahvusvaheliseks, sarnaselt "rahvusvaheliste vete" mõistega mereõiguses. Rahvusvahelise lepingu alusel võib riik siiski võtta vastutuse rahvusvahelise õhuruumi teatud osa eest, näiteks ookeanide kohal. Nii katab näiteks USA lennuliiklusteenistus suure osa Vaiksest ookeanist, ehkki see õhuruum on rahvusvaheline. Suveräänse õhuruumi kõrguse suhtes pole rahvusvahelist kokkulepet, mis tõmbaks selge piiri riigi õhuruumi ning väljapoole riikide jurisdiktsiooni jääva kosmose vahele. Soovitused jäävad 30 km (lennukite ja õhupallide suurim lennukõrgus) ja 160 km (madalaim stabiilne lühiajaline Maa orbiit) vahele. Rahvusvaheline Lennuspordiföderatsioon (FAI) määrangu järgi loetakse Maa atmosfääri kõrguseks 100 km ehk Kármáni joont, millest kõrgemal algab kosmos, kuna kestev lend aerodünaamilise tõstejõu abil ei ole enam võimalik. Püsivalt Kármáni joone kõrgusele jäämiseks on vaja saavutada esimene kosmiline kiirus. ICAO lennunduse asjatunjate arvamusel on lennuks piisava vajaliku aerodünaamilise tõstejõu saavutamine üle 60 km kõrguse vähetõenäoline. USA laskuvad kosmosesüstikud on lennanud ka madalamal kui 80 km üle teiste riikide, näiteks Kanada, küsimata esmalt luba. Sellegipoolest on nii Kármáni joon kui ka USA määratlus pelgalt praktilised soovitused, millel puudub juriidiline kehtivus riigi suveräänsuse küsimustes. Robert E. White, Space Weapons Ban: Thoughts on a New Treaty (vaadatud 27. juulil 2007) USA õhuruumi kirjeldus "Aeronautilise info käsiraamatus" AirSpace Technology
Epp Saar

Epp Saar (aastani 1976 Epp Tõniste, aastast 1991 Epp Perälä; 24. juuli 1947 Pärnu-Jaagupi – 23. juuli 2018 Seinäjoki) oli Eesti ja Soome näitleja, lavastaja ja teatrijuht. Ta lõpetas 1965. aastal Pärnu-Jaagupi Keskkooli ja 1971. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise erialal. Ta oli aastatel 1974–1980 Rakvere Teatris näitleja. Aastatel 1981–1991 juhendas ta Rakvere Koolinoorte kooliteatrit. 1991. aastast elas ta Soomes. Aastatel 1991–2007 oli ta Soomes lavastanud, juhendanud näiteringe ja õpetanud harrastusnäitlejaid (omanimelises teatrilaboris Epps Teatteri, Lapua Teatris ja mujal). 1992–2012 töötas Lapua Teatrikooli juhina. 2006 Lapua linna kultuuripreemia 2012 Soome Harrastusteatrite Liidu kõrgeim aumärk
Uppland

Uppland on ajalooline maakond (rootsi keeles landskap) Rootsi idarannikul, põhja pool Rootsi pealinna Stockholmi. See piirneb Södermanlandi, Västmanlandi ja Gästriklandiga. Uppland piirneb ka Mälareni järve ja Läänemerega. Sel on ülilühike ja kummalise kujuga maapiir Soome autonoomse piirkonna Ahvenamaaga väikesel asustamata Märketi saarel Läänemeres.