laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Julius Elango

Julius Elango (aastani 1923 Julius Johannson; 13. detsember 1895 Kastre-Võnnu vald, Tartumaa – 28. september 1976 Tallinn) oli eesti kooliõpetaja, karskustegelane ja ajakirjanik. Ta lõpetas 1918. aastal Tartu Aleksandri Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1918–1925 Tartu Ülikooli õigus- ja filosoofiateaduskonnas. Ta töötas 1919 Türil ja 1920–1922 Koerus koolidirektorina, 1922–1927 Eesti Karskusliidu instruktorina, 1927–1933 Eesti Õpetajate Liidu sekretärina ning 1935–1940 Kooli-Kooperatiivi ärijuhina. Eesti Vabadussõjalaste Liidu kultuurpoliitilise osakonna juht. Ta oli 1930. aastal asutatud Õpetajate Lehe omanik. Tõlkis populaar- ja ilukirjandust (näiteks "Sipelgad ei alistu", 1959). Ta oli aktiivne kalasportlane ja kalaspordi propageerija. Tema vend oli Aleksander Elango. Elango, Julius (toim.) 1924. Rahva lootus: käsiraamat õpetajaile, laste ja noorsoo karskustöö juhtidele. Tartu: Sõnavara. Elango, Julius 1926. Meie õnne vaenlane: mis peab igaüks alkoholismist ja karskusküsimusest teadma? Tartu: Eesti Noorsoo Karskusliit, K. Mattiesen. Elango, Julius 1926. Noorkarsklase joogid ja alkohol. Tartu: Eesti Õpetajate Karskuskasvatusliit, K. Mattiesen. Elango, Julius (koost.) 1960. Õngemees kalavetel II. Elango, Julius (koost.) 1967. Õngemees kalavetel III. Elango, Julius 1971. Kalastaja käsiraamat. (Parandatud trükk 1978.) Punane särk muutub mustaks. Virumaa Teataja, 8. veebruar 1934, nr. 16, lk. 1. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. juuli 2007. Vaadatud 15. aprillil 2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Julius Elango Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Biograafia ESBL-is
Fredriksten

Fredriksten on kindlus Norras Haldenis (varem kandis linn Fredrikshaldi nime). Fredriksteni kindlus rajati 17. sajandil. See oli mõeldud asendama senist piirilinnust Bohusi, mis läks 1658. aastal Roskilde rahulepinguga Rootsi valdusse. Kindlus nimetati Taani ja Norra kuninga Frederik III järgi. Kindlust piirati 17. sajandil mitmel korral. Põhjasõja ajal üritasid Rootsi väed kaks korda Fredriksteni ja Fredrikshaldi vallutada. 11. detsembril 1718 hukkus kindluse piiramisel Rootsi kuningas Karl XII. Rootslased ründasid kindlust ka 1788. ja 1814. aastal. Tänapäeval asub Fredrikstenis Norra kaitseväe logistika- ja halduskolledž. Kindluse alal töötab muuseum ning seal korraldatakse näitusi, suvel ka vabaõhukontserte. Ülevaade Fredrikstenist (norra k.)
Julius Johannson

Julius Johannson (nimevariant ka Julius Johanson) on olnud mitme tuntud inimese nimevariant: Julius Elango (1895–1976), Eesti kooliõpetaja, karskustegelane, ajakirjanik Julius Johanson (1880–1942), Eesti autosportlane Julius Johanson (1854–1911), Rakverega seotud Eesti ettevõtja
Fossbergom

Fossbergom (ka Lom) on asula Norras Innlandeti maakonnas, Lomi valla keskus. Fossbergomis elab 789 inimest (2008). Asula pindala on 1,63 km². Fossbergomis asuvad Lomi kirik ja Norra mägedemuuseum. Tettsteders befolkning og areal
Navoiy vilajett

Navoiy [navo'ii] vilajett on 1. järgu haldusüksus Usbekistanis. Vilajett jaguneb kaheksaks rajooniks ja kaheks rajooni õigustega linnaks: Karmana rajoon Konimexi rajoon Navbahori rajoon Nurota rajoon Qiziltepa rajoon Tomdi rajoon Uchquduqi rajoon Xatirchi rajoon Navoiy Zarafshon
Silvia Talts

Silvia Talts (aastani 1933 Silvia Krastin; 24. november 1901 Rūjiena – 29. juuni 1992 Tallinn) oli läti päritolu Eesti botaanik. Ta oli üks "Eesti NSV floora" peamisi autoreid. Ta tegeles ka taimefüsioloogia ja taimkatte uurimisega. Talts, Silvia 1956. Taimeriigi tekkimine ja kujunemine. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus. Kukk, Toomas 1999. Eesti taimestik. Tartu: Teaduste Akadeemia Kirjastus, lk. 39. Eesti Entsüklopeedia
Etnedali vald

Etnedali vald on vald Norras Innlandeti maakonnas. Valla halduskeskus on Bruflat. Etnedali vald moodustati 1. jaanuaril 1894 pärast Nord-Aurdali valla Nordre Etnedali kihelkonna ja Sør-Aurdal valla Bruflati kihelkonna territooriumist. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda. 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023
Store Skagastølstind

Store Skagastølstind (ka Storen) on mägi Norras Vestlandi maakonnas Årdali ja Lusteri valla piiril. Ta asub Hurrungane mäestikus. Oma absoluutse kõrgusega 2405 m on see Norra kõrguselt kolmas mägi. Tema suhteline kõrgus on 1050 m. "Store" ja "Storen" tähendavad norra keeles suurt. Skagastøl on mäe läheduses oleva piimafarmi nimi, mis kuulub Lusteri vallas olevale Skageni talule. "Støl" tähendab mägifarmi ja "skage" neeme. "Tind" tähendab mäetippu. Esimest korda ronis mäe otsa William Cecil Slingsby 21. juulil 1876. Mägironijate seas on tõus tippu üsna populaarne, kuid tõus ise on raske. Tippu jõudmiseks on mitu moodust, kuid kõige levinumad on Heftye ja Andrewsi tee. Esimest kasutas Johannes Heftje 1877 ja see on üsna keeruline, teist kasutas A. W. Andrewsi juhitud ekspeditsioon 1899.  Store Skagastølstind – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Aktiiniumirida

Aktiiniumirida (ka uraani-aktiiniumirida) on üks kolmest nukliidide loomulikust radioaktiivreast, kusjuures rea nukliidide massiarv (tuuma prootonite ja neutronite koguarv) on esitatav kujul A = 4 n + 3 {\displaystyle A=4n+3} (kus n {\displaystyle n} on naturaalarv). Rida algab nukliidiga uraan-235 ( A = 4 ⋅ 58 + 3 {\displaystyle A=4\cdot 58+3} ). Igal järgmisel lagunemisel väheneb massiarv 4 võrra (alfalagunemine) või muutub prootonite ja neutronite vahekord tuumas (beetalagunemine). Rida lõpeb stabiilse plii isotoobiga 207Pb. Radioaktiivrida
Lunneri vald

Lunneri vald on vald Norras Akershusi maakonnas. Valla halduskeskus on küla Roa. Lunneri vald loodi 1. jaanuaril 1893, kui see eraldati Jevnakeri vallast. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda. Vanalt Lunneri talult saadud nime (vanapõhja Lunnar) kannab vald (algselt kihelkond) ajast, mil sinna ehitati esimene kirik. Nimi on mitmuse vorm sõnast lunnr, mis tähendab palki. Piklikku küngast, millel talu ja kirik asuavad, on ilmselt palgiga võrreldud. Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023
Roa

Roa on asum Norras Vikeni maakonnas umbes 55 km põhja pool, Roa/Lunneri asula osa Lunnerist vahetult kagus, Lunneri valla halduskeskus. Nimi pärineb vanapõhja sõnast ró ('konks'). Roat läbivad maanteed riksvei 4, mis viib Gjøvikisse, ja riksvei 35, mis viib Hønefossi. Gjøvikbaneni raudteel on Roa jaam, kust hargneb endine Bergenbaneni osa Jevnakerbanen, mis Hønefossis jõuab praegusele Bergenbanenile. Jaam avati 1909 Oslot ja Bergenit ühendaval raudteel, nüüd aga sõidab enamik reisironge Drammeni kaudu. Roa kaudu sõidavad kaubarongid, sest tee on lühem. Roas on Lunnerhallen ja keskkool. Paljud elanikud käivad Oslos tööl. Roa sihtnumbrid on 2713 ja 2740. Geonames Store norske leksikon (allikas)
Arendal

Arendal on linn Norras, Arendali valla ja endise Aust-Agderi maakonna keskus. Linnas asub ÜRO keskkonnaprogrammi UNEP/GRIDi büroo. Arvatakse, et muinaspõhja keeles oli linna nimi Arnardalr. Talunime esimene osa orn omastavas käändes tähendab 'kotkas' ja lõpp dalr tähendab 'org'. Vapp kinnitati 7. novembril 1924. See kujundati vana pitsati põhjal. Vapil on purjelaev, mis sümboliseerib kohalikus majanduses olulist kalapüüki ja purjetamist. Purjelaeva kujutati ka 17. sajandist pärineval linna pitsatil. 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses oli purjelaev vapi ülaosas ning maastik koos Norra vapiga kilbi alaosas. Praeguse Arendali kohal tekkis asula 16. sajandi keskpaigas; selle nimi oli Arendall. Aastal 1723 sai Arendal alevikuks ja aastal 1735 sai ta linnaõigused. Aastal 1880. oli Arendal piirkonna suurim kaubasadam. 19. sajandi lõpus oli see Norra suurim laevaehituskeskus. Aastal 1939 asus Arendalis Norra suuruselt neljas tankerite laevastik. Praegu tegutsevad linnas väikesed laevaehituseettevõtted, on arenenud masinaehitus, sealhulgas elektroonikatööstus. Linnas tegutseb ka üks maailma suurematest ränikarbiidi töötlevatest tehastest. Arendali sadam Vaade Arendalile sadamast Vaade Arendalile Galtesundist Norske Kommunevåpen  Arendal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Sirdaryo vilajett

Sirdaryo vilajett on 1. järgu haldusüksus Usbekistanis. Vilajett jaguneb kaheksaks rajooniks ja kolmeks rajooni õigustega linnaks: Boyovuti rajoon Gulistoni rajoon Mirzaobodi rajoon Oqoltini rajoon Sardoba rajoon Sayxunobodi rajoon Sirdaryo rajoon Xovosi rajoon Shirin Guliston Yangiyer
Kvalsundet (Tromsø)

Kvalsundet on väin Norras Troms og Finnmargi maakonnas Tromsø vallas. Väin lahutab Kvaløya ja Ringvassøya saart. Väina maksimaalne sügavus on umbes 30 m. Väina all on 1650 m pikkune maanteetunnel (56 m merepinnast sügavamal). Väina on kavas rajada loodete jõul töötav elektrijaam.
Aleksei Paivel

Aleksei Paivel (30. märts 1929 – 15. september 2003) oli Eesti botaanik, dendroloog. Ta töötas pikka aega Tallinna Botaanikaaias, olles selle üks rajajaid ja dendraariumi kujundaja. Eesti Teaduste Akadeemia Keemia-, Geoloogia- ja Bioloogiateaduste Osakond, Tallinna Botaanikaaed, koos Heldur Sanderi ja Jüri Ellikuga, "Hõlmikpuu (Ginkgo biloba L) Eestis", Tallinn, 1990
Gjøvikbanen

Gjøvikbanen on raudtee Norras, mis kulgeb Oslo ja Gjøviki vahel. Raudtee kogupikkus on 124 km ja sellel on 31 jaama. Raudtee valmis 1902. aastal. Kogu raudtee on elektrifitseeritud. See on Oslo kõige väiksema liiklusega raudtee ning ainuke üherajaline raudtee pealinnas. Algselt oli selle raudteeliini nimi Nordbanen ning liin kulges Grefseni ja Røykenviki vahel. Rööbastevahe on 1435 mm. Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Gjøvik Line seisuga 15.04.2009.
Rein Sander

Rein Sander (sündinud 3. detsembril 1945 Tahkuranna vallas Pärnumaal) on eesti botaanik ja luuletaja. Rein Sander on kaluri poeg. Sander lõpetas 1964 Pärnu 1. Keskkooli ning 1972 TRÜ bioloogia osakonna botaanikuna. 1989–90 täiendas ta end Rootsis põllumajandusliku ühistegevuse alal. 1972–76 oli ta ZBI laborant ja vaneminsener, 1977 Lahemaa rahvuspargi vanemteadur, 1977–85 Elva Metsamajandi Ignase puukooli juhataja, 1985–90 Järva-Jaani kolhoosi aednik ja aiandusagronoom ning 1990–99 Eestimaa Talupidajate Keskliidu koolitusosakonna konsulent. 2000. aastast tegutseb ta ettevõtjana Kubja Ürditalus Karinul Järvamaal, kasvatades ravimtaimi. Taimede kasvatamisega Karinul alustas ta 1990. aastail, hiljem on tootnud peamiselt ravimteesid (2005. aastal u 200 000 pakikest). Rein Sanderi peamised uurimisvaldkonnad on olnud taimesüstemaatika ja fütotsönoloogia, metsataimed, ilu-, õli-, maitse- ja ravimtaimed, nende paljundamine, kasvatamine ja kasutamine. Ta on avaldanud umbes 150 teadus- ja aimetrükist. "Piltkiri" Eesti Raamat, 1976 "Kolmikratas" Eesti Raamat, 1978 "Igal linnul oma rohi" (luuletused lastele) Eesti Raamat, 1979 "Lemmiknukrus" Eesti Raamat, 1981 "Magistraallabürint" Eesti Raamat, 1984 "Vanakivi" (luulet 1972–1984) Eesti Raamat, 1987 "Mätta otsast", Eesti Raamat 2004 "Punane raamat. Eesti NSV-s kaitstavaid taime- ja loomaliike" (kaasautor) Tallinn, 1982 "Ülane, sinilill, karukell" Tallinn: Valgus, 1986 (koos Arne Selliniga, sarjast "Pääsuke") "Metsast aeda" Maalehe Raamat, 2008 (sarjast "Arukale aednikule") "Kubja Ürditalu ravimtaimed" Varrak, 2009 "101 Eesti puud ja põõsast" Varrak, 2011 (sarjast "101 Eesti...") "Koduaia ilupuud ja -põõsad" Varrak, 2014 "Human influence on Estonian flora and its conservation" - Rmt: "Some Aspects of Botanical Research in the Estonian S.S.R." Tartu, 1975 "Состояние и дальнейшие задачи по охране ботанических объектов в Эстонской ССР" - Rmt: "Актуальные вопросы современной ботаники" Киев, 1976 "Sugukond loalised – Juncaceae Juss." (kaasautor L. Viljasoo) - "Eesti NSV floora 9" Tallinn, 1984 1986 – Juhan Liivi luuleauhind ("Elujoon") Eesti teaduse biograafiline leksikon – Rein Sander "Zooloogia ja Botaanika Instituut 1947–1997" Tartu, 1997, lk 89 "Eesti kirjanduse biograafiline leksikon" Tallinn, 1975, lk 511 "Eesti aianduse biograafiline leksikon" Tallinn, 1998, lk 124 Virumaa Teataja, 01.11.2005 Laulusõnade autor [1] Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kvalsundet

Kvalsundet on väin Norras Hammerfesti vallas. Väin lahutab Kvaløya saart Norra mandriosast. Väina vähim laius on 400 m. Üle väina viib 525 m pikkune Kvalsundi sild, mis avati 1978. aastal. Väina sügavus ulatub umbes 50 meetrini. Väinas elab palju kalu ning hülgeid ja vaalu. Vee-elustik on toiduks paljudele linnuliikidele, kellest mõned on kantud punasesse raamatusse. Aastal 2003 avati Kvalsundeti põhjas umbes 50 m sügavusel 80 m sillast lääne pool loodete jõul töötava Kvalsundeti loodeteelektrijaama esimene turbiin. Neid tuleb kokku kuni 20. Keskmine voolukiirus jaama juures on 1,8 m/s, maksimaalne kiirus 2,5 m/s. See on esimene loodete jõul töötav elektrijaam Norras ja esimene loodete jõul töötav elektrijaam maailmas, mis on lülitatud ühtsesse energiavõrku. Väinal on märkimisväärne laevaliiklus. Lubatav süvis elektrijaama piirkonnas on 17 m. Foto
Ringebu vald

Ringebu vald on vald Norras Innlandeti maakonnas. Valla halduskeskus on Ringebu küla. Ringebu vald loodi 1. jaanuaril 1838. Sollia ala eraldati Ringebu vallast aastal 1864 ja sellest sai omaette vald. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda. Valla nime vanapõhja kuju on kas Ringabú või Hringabú. Nime esimene osa tuleneb ilmselt sõnast ringr, mis tähendab ringi või sõrmust. Teine osa bú tähendab maa piirkonda. 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023
Endel Varep

Endel Varep (3. september 1915 Staraja Russa – 13. aprill 1988) oli eesti geograaf, maastikuteadlane ja kartograafia ajaloolane. Tema abikaasa oli Elsa Pastak ja vend Peeter Varep. Tema onu oli agronoom ja riigiametnik Arved Varep (1893–1942). Tartu. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1959 Ott Kurs 1995. Endel Varep, 1915–1988. GeoJournal 35(4): 561. Endel Varep Eesti Looduseuurijate Seltsi e-teatmikus
Axel Ryning

Axel Nilsson Ryning (1552–1620) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane. Axel Ryning sündis Gimmersta (sv) ja Lagnö mõisniku Nils Eriksson Ryningi (surnud 1578) ja Lagnö mõisa pärijanna Ingeborg Eriksdotter Trolle (surnud 1590) pojana. Tema ema oli Rootsi riigihoidjaks olnud Erik Arvidsson Trolle (sv) tütar, ema õde Beata Eriksdotter Trolle oli abielus riiginõuniku ja admirali Gabriel Kristiernsson Oxenstiernaga ja ema poolvend Gustaf Eriksson Trolle (sv) oli aastatel 1515–1521 Uppsala peapiiskop. Axel Ryningist sai peale Johan III surma 1592. aastal Hertsog Karli nõunik ja 1594. aastal Stockholmi asehaldur. 4. oktoobrist 1599 oli ta Viiburi linnuse asehaldur ja aastast 1602 riiginõunik ja riigiadmiral. 18. septembril 1605määrati Karl IX poolt Tallinna linnuse ja lääni asehalduriks. 7. maist 1611 Nyköpingi lossi asehaldur ja aastast 1612 kuni surmani riigimarssal. Ta suri Penningby lossis (sv) Upplandi maakonnas. Axel Ryning abiellus 13. mail 1613 aastal Stockholmi lossis Penningby lossi pärijanna vabapreili Margareta Bielkega (surnud 1629), kes oli riiginõunik Claes Nilsson Bielke (sv) (1544–1623) ja tema esimese naise Elin Larsdotter Flemingi (surnud 1586) tütar. Elin Fleming oli Eestimaa esimese Rootsi asehalduri Lars Ivarsson Flemingi tütar. Abielust lapsi ei sündinud ja peale mehe surma abiellus Margareta 1622 aastal Gabriel Gustafsson Oxenstiernaga (sv), kes oli Gustaf Gabrielsson Oxenstierna poeg. Axel Ryningi vennad olid samuti kõrgetel ametikohtadel: Olof Ryning (surnud 1589), Johan III õuemarssal, Eestimaa asehaldur, Tyresö lossi isand, abiellus 1586 riiginõuniku Axel Eriksson Bielke (sv) ja Anna Eriksdotter Leijonhufvudi tütre Kariniga, kelle ema oli Rootsi kuninga Gustav I Vasa teise naise Margaret Leijonhufvudi õde. Peder Ryning (surnud 1613), Hertsog Karli vürstlik nõunik, abiellus 1591 riiginõuniku ja vabahärra Nils Göransson Gyllenstierna (sv) tütre Kerstiniga. Erik Ryning, Västmanlandi ja Dalarna asehaldur Västeråsis; Liivimaa kindralkuberneri ja riiginõuniku, vabahärra Erik Eriksson Ryningi isa. Nordisk familjebok, 1916 lk. 1353 Karl Fredrik Werner. "(1847) Biografiskt lexikon öfver namnkunnige svenske män ...:Ryning, Axel Nilsson lk. 100". Kultuurimälestiste Riiklik Register: O. Ryningi hauamonument, H. v. Aken, 1594 (dolomiit) Tallinna Toomkirikus "(1754) Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ... lk. 71". Elulugu (1890), lk. 127 Nordisk familjebok (rootsi keeles) Elulugu (1916), v. 1352–1353 Nordisk familjebok (rootsi keeles) Elulugu (1906), lk. 401 Svenskt biografiskt handlexikon (rootsi keeles) Toinen Puolan sota (1600–1629): I vaihe Sota Baltiassa (1600–1618) pohjanprikaatinkilta.fi (soome keeles) Sugupuu genealogics.org
Sven Elvestad

Sven Elvestad (6. september 1884 – 18. detsember 1934) oli norra ajakirjanik ja kirjanik. Kasutas pseudonüümi Stein Riverton. Tema kriminaalromaanides lahendab kuritegusid eradetektiiv (endine politseinik) Asbjørn Krag. Astrid Lindgren mainib Kragi koos Sherlock Holmesi, Peter Wimsey ja Hercule Poirot'ga meisterdetektiiv Kalle Blomkvisti eeskujudena.[viide?] Sven Elvestad oli esimene välisreporter, kes intervjueeris Adolf Hitlerit. "Raudne vanker" (kriminaalromaan) – Jernvognen, 1909; eesti keeles: Tallinna Eesti Kirjastusühisus, 1914 "Kummitusvanker", Virumaa Teataja, 1940 "Pimedas" – Morderen fra morket, 1914; eesti keeles: Ajalehe joonealune: Tallinna Teataja, 1919 ja Eestimaa Kooliõpetajate Vastastiku Abiandmise Seltsi raamatukauplus, 1920 "Panditud armastuskirjad"; eesti keeles: Ajalehe joonealune: Rahvaleht 1927, nr. 48-79 "Kummaline kepimees" (kriminaalromaan); eesti keeles: Elu, 1928 sarjas "Elu" lugemisvara nr. 23 "Kaheksas koolnute tuba : kriminalist Asbjørn Kragi juhtumusi" (kriminaalromaan) – Den dødes værelse, 1908; eesti keeles: Pinaro, 1935 "Lord Govini eksitus"; eesti keeles: Ajalehe joonealune: "Elu", 1932 Sven Elvestad: Journalisten og forfatteren.
Taškendi vilajett

Taškendi vilajett on 1. järgu haldusüksus Usbekistanis. Vilajett jaguneb 14 rajooniks ja 4 rajooni õigustega linnaks: Bekobodi rajoon Bo‘ka rajoon Bo‘stonliqi rajoon Chinozi rajoon Ohangaroni rajoon Oqqo‘rg‘oni rajoon O‘rta Chirchiqi rajoon Parkenti rajoon Piskenti rajoon Qibray rajoon Quyi Chirchiqi rajoon Zangiota rajoon Yangiyo‘li rajoon Yuqori Chirchiqi rajoon Angren Bekobod Chirchiq Olmaliq Koos Taškendi linnaga. Классификатор СОАТО. Vaadatud 6.09.2013.
Roman Kariste

Roman Kariste (kuni 22. juuni 1938 Roman Karelin; 8. detsember 1918 Tallinn – 11. oktoober 1992 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitreener. Kariste poksis aastatel 1932–1954 Tallinna Poksiklubis ja Dünamos, tema esimene treener oli Nigul Maatsoo, hiljem treenis ta üksinda ning tema Venemaa-perioodi treenereid pole teada. Ta pidas 252 kohtumist ja võitis neist 199. Kariste oli kergekeskkaalus (kuni 66,7 kg) Eesti meister (1939). Kariste oli kokku seitsmekordne Eesti NSV meister – keskkaalus (kuni 72,6 kg) aastatel 1945–1948, II keskkaalus (kuni 75 kg) 1952. aastal, I keskkaalus (kuni 71 kg) 1953. aastal ning II poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1954. aastal. Kariste oli keskkaalus (kuni 72,6 kg) kahekordne NSV Liidu meister (1946 ja 1948). Ta sai NSV Liidu meistrivõistlustel kergekeskkaalus (kuni 66,7 kg) II koha (1944), keskkaalus (kuni 72,6 kg) II koha (1945) ja III koha (1949) ning I keskkaalus (kuni 71 kg) III koha (1951). Ta sai Tallinna meeskonnas NSV Liidu meeskondlikel meistrivõistlustel III koha (1945). Ta sai Dinamo üleliidulistel meistrivõistlustel keskkaalus (kuni 72,6 kg) esikoha (1946). Ta võistles 8 korda NSV Liidu koondises ja sai 1950. aastal Nõukogude Liidu meistersportlaseks. Kariste õppis II maailmasõja ajal Moskva Kehakultuuri Keskinstituudis. Ta lõpetas Tallinna Kehakultuuritehnikumi (1948) ja Leningradi Lesgafti-nimelise Kehakultuuriinstituudi (1952). Hiljem töötas poksitreeneri ja kehalise kasvatuse õpetajana. Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001 Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 371 Biograafia ESBL-is Haud Nõmme Hiiu kalmistul
Dovre vald

Dovre on vald Norras Innlandeti maakonnas. Valla halduskeskus on Dovre küla. Valla kõrgeim koht on Snøhetta (2286 m). Inimesed on Dovre valla aladel elanud juba ligi 6000 aastat. Ligi 2000 aastat tagasi loodi sealkandis esimesed talud. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda. Vanalt Dovre talu saadud nime (vanapõhja Dofrar) kannab vald (algselt kihelkond) ajast, mil sinna ehitati esimene kirik. Nimi on mitmuse vorm tundmatust sõnast dofr, kuid see võib olla päritolult seotud leedukeelse sõnaga daubà, mis tähendab lõhet või kuristikku. Sellele sidemele võib viidata ka see, et Dovre talu kõrval voolab mäeküljelt kaks väikest jõge sügavatesse lõhedesse. Ka mujal Norras, kus kohanime alguses on Dovre, on täheldatud lõhede või kuristike lähedust. Valla vapp pärineb lähiajast. See kinnitati 11. juulil 1986. Vapi hallil taustal on kujutatud kuldsete sarvedega muskusveist. Muskusveis asustab Kanada, Alaska ja Gröönimaa põhjapoolseid alasid, Norras see loom põliselanike hulka ei kuulu. Dovre vallaga on muskusveised siiski tihedalt seotud: aastal 1932 lasti 10 isendit Dovres lahti, aastaks 1978 oli neid 35. Seetõttu sobib muskusveis valla sümboliks. Arealstatistikk for Norge 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023
Erlend Loe

Erlend Loe (sündinud 24. mail 1969) on norra romaanikirjanik. Varem on ta töötanud psühhiaatriakliinikus ja vabakutselise ajakirjanikuna Adresseavisenis, praegu elab ja töötab Oslos. 1993. aastal debüteeris ta romaaniga "Naisest võetud" ("Tatt av Kvinnen") ja aasta hiljem avaldas lasteraamatu "Kala" ("Fisken"). Loele on iseloomulik lihtsameelne ja naiivne kirjutamisstiil. Tema lasteraamatud on illustreerinud Kim Hiorthøy. Tema populaarset romaani "Naiiv.Super" on tõlgitud 26 keelde. "Tatt av kvinnen" (1993) "Naiv. Super" (1996) - eesti keeles "Naiiv. Super", tõlkija Marko Ringo, Kupar 2000 "L" (1999) "Fakta om Finland" (2001) "Doppler" (2004) "Volvo lastvagnar" (2005) "Muleum" (2007) "Stille dager i Mixing Part" (2009) "Fvonk" (2011) "Fisken" (1994), lasteraamat "Maria & José" (1994), pildiraamat "Kurt blir grusom" (1995), lasteraamat "Den store røde hunden" (1996), lasteraamat "Kurt quo vadis?" (1998), lasteraamat "Detektor" (2000), filmi käsikiri "Jotunheimen, bill.mrk." 2469 (2001), tekst Bård Løkeni fotodele "Kurt koker hodet" (2003), näidend, samuti kohandatud lasteraamatuks "Pingvinhjelpen" (2006), näidend "Organisten" (2006) "Kurtby" (2008), lasteraamat "Påskemysterium" (2009) "Nord" (2009), filmi käsikiri "En helt vanlig dag på jobben" (2010), filmi käsikiri "Kurt kurér" (2010), lasteraamat "Rumpemelk fra Afrika" (2012), lasteraamat Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Vang, Oppland seisuga 16.04.2009.
Vestre Toteni vald

Vestre Toteni vald on omavalitsusüksus Norras Innlandeti maakonnas. Valla halduskeskus on Raufoss. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda. Valla vapp on pärit lähiajast. See kinnitati 3. mail 1991. Vapil kujutatakse kaht hõbedast nuga rohelisel taustal. Need on sealsele piirkonnale omased noad (Toteni noad). Need tööriistad sümboliseerivad pikka puunikerdamise traditsiooni. Vapi kavandas Inge Rotevatn. 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023
Store Styggedalstind

Store Styggedalstind on mägi Norras Vestlandi maakonnas Lusteri vallas. Mäe absoluutne kõrgus on 2387 m. Ta on Norra kõrguselt neljas mägi.