laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Klaasbatist

Klaasbatist ehk organdii on labases siduses puuvill- või viskooskiust kootud läikiv batist. Mõned allikad käsitlevad klaasbatisti ja organdiid sünonüümidena, teised eristavad valget klaasbatisti ning trükimustrilist organdiid. 1930. aastate eesti moekirjandus nimetab klaasbatisti ja organdiid (organdi, organdy) eri kangastena kraede, pluuside ja lasterõivaste materjalidena. Sarnane tekstiil on organza. Võõrsõnade leksikon käsitleb siidikiust organzat ja puuvill- või tehiskiust organdiid sünonüümidena, samas kui tekstiilitootjad, -müüjad ja õmblejad eristavad omadustelt erinevaid organzat ja organdiid. Klaasbatist kootakse merseriseeritud, pleegitatud ja 64% väävelhappega töödeldud niidist ja töödeldakse leelise abil läbipaistvaks ning jäigaks. Nagu tavaline batist, on organdii väga peenekoeline, õhuke ja läbikumav. Jäikuse tõttu on organdii kergesti kortsuv, sellest õmmeldakse kergeid suveriideid, pluuse ja õhtukleite ning kujundatakse moeaksessuaare (pruudi- ja muud loorid, kaunistused). A. Tervonen. Kangad. Argo, 2016 https://www.eki.ee/dict/vsl/index.cgi?Q=organza&F=M&C06=et https://farmhousefabrics.wordpress.com/2016/10/28/organza-or-organdy/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. detsember 2019. Vaadatud 18. detsembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. detsember 2019. Vaadatud 18. detsembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Lamee

Lamee on atlass-siduses kootud ühelt poolt läikiv ja sile kangas, mille koelõngadeks on lamedaks valtsitud metallniidid, eelkõige kuld- või hõbelõngad, või metalli imiteerivad läikivad ribad. Lõim on ajalooliselt olnud siidist, kuid tänapäeval kasutatakse lõimeks igasuguseid kiude. Kasutatakse eriti pidulikeks õhtukleitideks või lavakostüümideks. Eesti Keele Instituut soovitab terminit "lameeriie" igasuguse metalliläikelise sillerdava pinnaga keemilisest kiust efektkanga kohta. A. Tervonen. Kangad. Argo, 2016 https://www.eki.ee/dict/vsl/index.cgi?Q=lamee&F=M&C06=et "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. jaanuar 2022. Vaadatud 18. detsembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.abakhan.ee/ee/lameeriie-kuldne.html Jeanne Lanvini kujundatud kuldlameekleit 1922. aastast Metropolitani Kunstimuuseumis Lamé. – Fabric for Cosplayers
Ameerika Ühendriikide Mereväeakadeemia

Ameerika Ühendriikide Mereväeakadeemia (inglise keeles: United States Naval Academy) on Ameerika Ühendriikide sõjaväeakadeemia, mis asub Marylandi osariigis Annapolises. Mereväeakadeemia koolitab peamiselt ohvitsere Ameerika Ühendriikide mereväele ja merejalaväele. Akadeemia asutati 10. oktoobril 1845 ning see on viie Ameerika Ühendriikide sõjaväeakadeemia hulgas vanuselt teine. Akadeemia linnak asub 137 hektaril ning jääb Washingtonist 53 km itta ja Baltimore'ist kagusse. Kogu linnak on kantud riiklike ajaloomälestiste nimekirja. Kooli astuda soovijad peavad selleks akadeemiasse kandideerima ning saama nominatsiooni, mille tavaliselt annab Kongressi liige. Üliõpikaste õppemaksu tasub merevägi tingimusel, et lõpetajad teenivad kindla ajavahemiku mereväes. Akadeemia lõpetajad saavad mereväes lipnikuks või merejalaväes nooremleitnandiks. "History of USNA". USNA. Vaadatud 18. detsember 2019. "About USNA". USNA. Vaadatud 18. detsember 2019.
Claudio Magris

Claudio Magris (sündinud 10. aprillil 1939 Triestes) on itaalia kirjanik, ajakirjanik, esseist ning austria ja saksa kultuuri uurija. Ta oli aastatel 1994–1996 Itaalia Senati liige. Ta lõpetas aastal 1962 Torino ülikooli germanistika alal. Ta on esseist ja kolumnist ajalehe Corriere della Sera juures. Ta on kirjutanud esseid paljude kirjanike, sealhulgas E. T. A. Hoffmanni, Henrik Ibseni, Italo Svevo, Robert Musili, Joseph Rothi, Arthur Schnitzleri, Jorge Luis Borgese, Hermann Hesse ja teiste loomingust. Ta on tõlkinud Henrik Ibseni, Heinrich von Kleisti, Georg Büchneri, Franz Grillparzeri, Arthur Schnitzleri ja teiste loomingut. Ta on aastast 1978 Trieste ülikooli saksa kirjanduse õppejõud. Eesti keeles on Margise loomingust ilmunud aastal 2019 Loomingu Raamatukogus Eda Ahi tõlkes "Teine meri" (originaalis ilmus aastal 1991 pealkirja "Un altro mare" all).
Albert William Herre

Albert William Christian Theodore Herre (16. september 1868, Toledo, Ohio osariik, USA – 16. jaanuar 1962, Santa Cruz, California osariik, USA) oli Ameerika Ühendriikide ihtüoloog ja lihhenoloog. 1903. aastal kaitses ta Stanfordi Ülikoolis bakalaureusekraadi botaanikas. Samas sai Herre ka magistri- ja doktorikraadi ihtüoloogias. Albert W. Herre on tuntud eeskätt töö poolest kalade taksonoomia vallas Filipiinidel, kus ta 1919–1928 oli kalandusjuht Manilas asuvas riiklikus teadusbüroos. Tollal USA-le allunud Filipiinide saarevalitsuse (Insular Government of the Philippine Islands) teadusbüroos töötades avastas ja kirjeldas Herre mitmeid uusi kalaliike, kelle seas on näiteks imeline falloskurk. Herre auks on nimetatud üks Filipiinide endeemseid gekoliike Lepidodactylus herrei. Herre, A. W. (1927). "Gobies of the Philippines and the China sea". The Philippine Bureau of Science, Monographic Publications on Fishes. Manila:Bureau of Printing. 23: 78. Herre, A. W. (1925). "Notes on Philippine Sharks, II. The great white shark, the whale shark, and the cat sharks and their allies in the Philippines". Philippine Journal of Fisheries. Manila:Bureau of Printing. 26 (1): 113–129. Herre, A. W. (1924). "Distribution of the true fresh-water fishes in Philippines I: The Philippine Cyprinidae". Philippine Journal of Science. Manila:Bureau of Printing. 24 (3): 249–307. Abdoun, Hany. "Albert William Christian Theodore Herre". Special Collections - Biographical Sketch. California Academy of Sciences. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuni 2007. Vaadatud 31. jaanuar 2007. Wiggins, Ira L. (1962). "Albert William Christian Theodore Herre (1868-1962)". The Bryologist. American Bryological and Lichenological Society. 65 (4): 268–277. DOI:10.1639/0007-2745(1962)65[268:AWCTH]2.0.CO;2. JSTOR 3240725. Melchor F. Cichon. "Dr. Albert Herre: A Pioneer in Philippine Fisheries Science". Otolith, oktoober–detsember 1986, lk. 11-12. Vaadatud 3. juuli 2018. Pietsch, T. W.; W. D. Anderson, Jr. (editors) (1997). "Albert William Christian Theodore Herre (1868-1962): A brief autobiography and a bibliography of his ichthyological and fishery science publications, with a foreword by George S. Myers(1905-1985); Collection Building in Ichthyology and Herpetology". American Society of Ichthyology and Herpetology, Special Publications. 3: 351–366. {{cite journal}}: parameetris |author2= on üldnimi (juhend) Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael (2011). The Eponym Dictionary of Reptiles. Baltimore: Johns Hopkins University Press. xiii + 296 lk. ISBN 978-1-4214-0135-5. ("Herre", lk. 122).
Karin Kogermann

Karin Kogermann (varem Evendi, sündinud 12. mail 1981) on eesti proviisor. Ta lõpetas 1999. aastal Saku Gümnaasiumi ja 2004. aastal Tartu ülikooli arstiteaduskonna proviisori kutsega. Aastatel 2004–2008 oli ta doktorantuuris Tartu ja Helsingi ülikoolis. 2008. aastal kaitses ta Helsingi ülikoolis doktoriväitekirja "Understanding Solid State Transformations During Dehydration: New Insights Using Vibrational Spectroscopy and Multivariate Modelling", juhendajad Jyrki Tapio Heinämäki, Peep Veski, Jukka Rantanen, Clare Strachan ja Jouko Yliruusi. Karin Kogermann on Eesti Noorte Teaduste Akadeemia asutajaliige. 2018 Riigi teaduspreemia viimase nelja aasta jooksul valminud ja avaldatud parimate teadustöö eest keemia ja molekulaarbioloogia alal, kollektiivi liikmena 2018 L´Oreal Baltic stipendium "For Women in Science 2018" 2017 Eesti Akadeemilise Farmaatsia Seltsi tunnustus panuse eest farmaatsiateaduste arendamisel Eestis 2010 Hilda ja Harry Mägi nimeline stipendium, TÜ Sihtasutus 2008 Parima postri auhind, “Quantitative analysis of solid-state changes using vibrational spectroscopy and partial least squares regression”, XIX Füüsikalise Farmaatsia Sümpoosion: "Analytical Methods in Pharmacy - Industrial and Novel Applications" 2004 Riiklik koolitustellimus välismaale stipendium-doktoriõpinguteks 2004-2008 "CV. Karin Kogermann". ETIS. Vaadatud 03.02.2021. ETIS
Jooksik

Jooksik (Carabus) on perekond mardikalisi sugukonnast jooksiklased. Perekonda kuulub üle tuhande liigi. Carabus convexus väikejooksik Carabus coriaceus nahkjooksik Carabus granulatus sõmerjooksik Carabus hortensis pargijooksik Carabus nemoralis aiajooksik Carabus violaceus violettjooksik
Haffner

Haffner (vene keeles Гаффнер) oli Riiast pärit käsitöölise- ja aadlisuguvõsa. Haffnerite täpne päritolu ei ole teada. XVIII sajandil 2. poolel elasid nad Riias. Suguvõsaliin algab Johann Nicolaus Haffneriga (u 1722−1772), kes oli Riia bürger ja parukategija. Tema pojapoeg Johann Samuel Eduard Haffner (1804−1889) tõsteti 1841. aastal Venemaa aadliseisusse. 19. novembril (vkj) 1892 võeti suguvõsa Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. Johann Samuel Eduard von Haffner (1804−1889), tõeline riiginõunik, Tartu ülikooli rektor, kooli- ja gümnaasiumidirektor Paul Christian Alexander von Haffner (1846−1905), Ruhja pastor-adjunkt, Baldone ja Mālpilsi pastor Gustav Benjamin Maximilian von Haffner (1847−1915), õigusteaduse kandidaat, Riia linnavolinik Wilhelm Konstantin von Haffner (1895−pärast 1980), filosoofiadoktor, zooloog, professor LVVA, f. 1426, n. 1, s. 309, L 63. Krusenstjern, Georg von. Die in die Gouvernements-Adelsgeschlechtsbücher von Livland, Estland und Kurland eingetragenen nichtimmatrikulierten baltischen Adelsgeschlechter. - Baltische Hefte. Sonderheft Nr. 2. Hannover-Döhren: Verlang Harro von Hirscheydt, 1958, lk 10. Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 2. Teil. Nichtimmatrikulierter Adel. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 55.
Leval (Nord)

Leval on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
La Longueville

La Longueville on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Mecquignies

Mecquignies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Monceau-Saint-Waast

Monceau-Saint-Waast on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Neuf-Mesnil

Neuf-Mesnil on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Noyelles-sur-Sambre

Noyelles-sur-Sambre on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis. Marcel Gromaire Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Obies

Obies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Pont-sur-Sambre

Pont-sur-Sambre on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Preux-au-Sart

Preux-au-Sart on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Paul Sild

Paul Sild (2. aprill 1890 Vastse-Otepää vald – 28. detsember 1972) oli eesti luterlik vaimulik. Ta lõpetas aastal 1933 Tallinna Rahvaülikooli Seltsi Erakolledži. Seejärel õppis ta aastatel 1934–1940 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, aastatel 1940–1942 filosoofiateaduskonnas, aastatel 1943–1944 usuteaduskonnas ja aastatel 1943–1944 ajaloo-keeleteaduskonnas. Ta tunnistati aastal 1948[küsitav] EELK Konsistooriumi poolt[küsitav] usuteaduskonna lõpetanuks. Ta oli aastatel 1948–1952 Varbla Püha Urbanuse koguduse õpetaja. Aastatel 1952–1962 oli ta Palamuse Püha Bartholomeuse koguduse õpetaja. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. märts 2016. Vaadatud 18. detsembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Londoni linnamüür

Londoni linnamüür oli alates rooma leegionäride asustusest kuni uusajani arendatud Londoni kaitserajatiste süsteem. Linnamüür lammutati 19. sajandiks. Ludgate Newgate Aldersgate Cripplegate Moorgate Bishopsgate Aldgate Tower
Kaupo Voormansik

Kaupo Voormansik (sündinud 7. veebruaril 1985) on eesti füüsik, infotehnoloog ja kosmosetehnoloog. Ta õppis aastani 2002 Suure-Jaani Gümnaasiumis, kuid lõpetas aastal 2003 Viljandi C. R. Jakobsoni nimelise Gümnaasiumi. Aastal 2009 lõpetas ta Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna infotehnoloogia erialal. Aastatel 2008–2009 oli ta magistriõppes kosmosetehnoloogia erialal Prantsusmaal Rahvusvahelises Kosmoseülikoolis. Aastatel 2010–2014 oli ta doktoriõppes füüsika erialal Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonnas. 2009–2013 oli ta süsteemiinsener Eesti esimese satelliidi ESTCube-1 ehitamisel ja orbiidile saatmisel. Tema põhiline uurimissuund on radarkaugseire, füüsiline geograafia, geomorfoloogia, mullateadus, kartograafia, klimatoloogia. Kaupo Voormansik on maailmas ainulaadse linnastumise uurimisvahendi Copernicus Urban Development Analyser'i (CUDA) idee autor. CUDA annab tervikliku aegluubilise pildi: ühtaegu saadakse satelliidipilt hoonete kihist ja dünaamika sellest, kuidas hoonestus on kasvanud ja samal ajal on võimalik mobiilpositsioneerimise abil saada teada rahvastikukiht. Ta on radarkaugseire ettevõtte KappaZeta tegevjuht. Voormansiku hobi on orienteerumine. 2013 Copernicus Masters Euroopa kaugseire rakenduste ideekonkursi võitja kategoorias "DLR Environmental Challenge" 2010 EMT-Elioni stipendium 2008 Skype'i ja Kristjan Jaagu stipendium õpinguteks Rahvusvahelises Kosmoseülikoolis Säde, Merilyn (2015. veebruar). "Kaupo Voormansik: mulle sobiks ka üheotsapilet Marsile". Universitas Tartuensis. Vaadatud 23.03.2021. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) "About us". KappaZeta. Vaadatud 23.03.2021. "EOL – Kaupo Voormansik". EOL. Originaali arhiivikoopia seisuga 15.04.2021. Vaadatud 23.03.2021. "EMT-Elioni stipendiumi saab Kaupo Voormansik". Kultuurkapital. Vaadatud 23.03.2021. Leikop, Madli (22.12.2014). "Stipendium, mis aitas kosmost avastada". Koolielu haridusportaal. Vaadatud 23.03.2021. Kaupo Voormansik Eesti Teadusinfosüsteemis
Aveti keel

Aveti keel on keel, mida räägivad tänapäeva Brasiilia keskosas Mato Grosso osariigis Xingu rahvuspargis Xingu jõe lähedal kahes külas elavad avetid. Aveti keel on tupii keel ning moodustab eraldi haru tupii keelkonnas. Teisalt on aveti keelt koos mave keele ja tupii-guaranii keeltega liidetud maveti-guaranii ja aveti-guaranii keelteks. Aveti keel on ohustatud. 2011. aastal hinnati keele kõnelejate arvuks 195. Aveti keeles on 26 foneemi: 14 konsonanti ja 12 vokaali (neist 6 nasaalsed). https://pib.socioambiental.org/pt/Povo:Aweti Meira, Sérgio and Sebastian Drude (2015). "A preliminary reconstruction of proto-Maweti-Guarani segmental phonology". Boletim do Museu Paraense Emilio Goeldi, série Ciências Humanas, 10(2):275-296. https://glottolog.org/resource/languoid/id/awet1244 https://phoible.org/languages/awet1244 http://www.linguistics.berkeley.edu/~saphon/en/inv/Aweti.html https://glottolog.org/resource/languoid/id/awet1244
Newgate

Newgate oli Londonis asunud linnamüüri üks läänepoolseimaid väravaid. See lammutati 1767. aastal.
Aldersgate

Aldersgate oli Londonis asunud linnamüüri üks läänepoolseimaid väravaid. See lammutati 1761. aastal.
Cripplegate

Cripplegate oli Londonis asunud linnamüüri kõige põhjapoolsem värav. See lammutati 1760. aastal.
Moorgate

Moorgate oli Londonis asunud linnamüüri üks põhjapoolsemaid väravaid. See lammutati 1762. aastal.
Bishopsgate

Bishopsgate oli Londonis asunud linnamüüri üks põhjapoolsemaid väravaid. See lammutati 1760. aastal.
Aldgate

Aldgate oli Londonis asunud linnamüüri üks idapoolsemaid väravaid. See lammutati 1761. aastal.
1955. aasta Pärnu maleturniir

1955. aasta Pärnu maleturniir oli 1955. aasta suvel Pärnus korraldatud tugevakoosseisuline maleturniir. Pärnu maleturniirist võttis osa rida Nõukogude Liidu juhtivaid maletajaid. Turniir oli mõeldud treeninguks peatselt algava Göteborgi tsoonidevahelise turniiri eel. Tugevuselt kujunes turniir Eesti kõigi aegade teiseks, edestades 1945. aasta Eesti NSV lahtisi meistrivõistlusi ja 1937. aasta Pärnu turniiri ning jäädes maha ainult 1947. aasta Pärnu turniirist. Lisaks Paul Keresele osalesid suurmeistritest Andor Lilienthal, Vjatšeslav Ragozin, Aleksandr Toluš ja Salo Flohr. Osavõtjaid oli kokku 12. Lisaks viiele suurmeistrile mängisid turniiril rahvusvaheline meister Vladas Mikėnas, kaks meistrit: Aleksei Suetin (tulevane suurmeister) ja Georgi Ilivitski (märtsis lõppenud NSV Liidu meistrivõistlustel tuli esikuuikusse, seejuures edestas Kerest). Lisaks Keresele pääsesid eesti maletajaist turniirile mängima neli meistrikandidaati: Iivo Nei, Jüri Randviir, Aleksander Arulaid ja Uno Mikkov. Eesti malehuvilised eeldasid Kerese võitu ja meistrinormi täitmist mõnelt meistrikandidaadilt, eelkõige Neilt. Keres võitiski turniiri, seda aga erakordse tulemusega – võites kõiki peale Flohri ja Randviiru. Ootamatu oli Randviiru väga hea esinemine (ei ühtki kaotust ja teine koht turniiril) ning suurmeister Toluši ebaedu. Flohr lähetati turniirilt matšile NSV Liit–Poola ja ta pidi seetõttu võistluse katkestama (jõudis mängida neli partiid, sealhulgas mängis Keresega viiki). Randviiru saadud 6 punkti kindlustasid talle teise eesti maletajana NSV Liidu meistersportlase nimetuse. 1. Keres 9,5 punkti, 2. Randviir 6 p, 3.–6. Lilienthal, Ilivitski, Mikėnas ja Nei 5 p, 7.–8. Ragozin ja Suetin 4,5 p, 9.–10. Arulaid ja Mikkov 4 p, 11. Toluš 2,5 p, 12. Flohr 2,5 p. Andor Lilienthal, turniiri 3.–6.koht Vladas Mikėnas, turniiri 3.–6. koht Iivo Nei, turniiri 3.–6.koht Vjatšeslav Ragozin, turniiri 7.–8. koht Varsti pärast Pärnu turniiri võistlesid Paul Keres ja Georgi Ilivitski 14. augustil 1955 Göteborgis alanud MM-i tsoonidevahelisel turniiril. Keres pääses sealt edasi pretendentide turniirile, Ilivitski jagas turniiril 10.–11. kohta ja jäi napilt pretendentide turniiri koosseisust välja (edasi pääses üheksa paremat). 1937. aasta Pärnu maleturniir 1945. aasta Eesti NSV lahtised meistrivõistlused 1947. aasta Pärnu maleturniir Paul Keres. "Valitud partiid". Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1961. Lk 367–368 "Male Eestis". Koostanud Eduard Lukk. Tallinn: Eesti Raamat, 1965. Lk 220–221
1946. aasta Helsingi maleturniir

1946. aasta Helsingi maleturniir oli 1946. aastal Helsingis korraldatud rahvusvaheline maleturniir. Soome maleparemiku kõrval osales kaks külalismängijat Nõukogude Liidust – Leningradi meistrivõistluste kaks paremat: Vjatšeslav Ragozin ja Georgi Lissitsõn. Kümne osavõtjaga turniiril esindasid Soomet kaheksa mängijat, sealhulgas neljakordne Soome meister Eero Böök, 1945. aasta Soome meister Ilmari Solin, samuti Aatos Fred, kes aasta pärast tuli Soome meistriks ja Kaarle Ojanen, kes hiljem tuli 13-kordseks Soome meistriks. Soome paremikust ei osalenud turniiril Osmo Kaila, kes veel samal aastal tuli Põhjamaade meistriks. Turniiril said kaksikvõidu külalismängijad. 1. Ragozin 7,5 p, 2. Lissitsõn 7 p, 3. Ojanen 5,5 p, 4.–6. Fred, Kiuru ja Böök 4,5 p, 7. Rantanen 3,5 p, 8. Laisaari 3 p, 9.–10. Palomaa ja Solin 2,5 p. 1947. aasta Helsingi maleturniir Helsinki 1946. 365chess.com
JoJo Siwa

Joelle Joanie Siwa (sündinud 19. mail 2003 Omahas), tuntud kui JoJo Siwa, on Ameerika Ühendriikide laulja, tantsija, näitleja ja juutuuber. 2016. aasta mais andis JoJo Siwa välja digitaalse allalaadimise jaoks mõeldud " Boomerang " ja eelmise singli "I Can Make U Dance". "Boomerang" tegeleb veebikiusamise teemaga.  Selle videot on vaadatud üle 450 miljoni korra ja see on saanud üle 2,5 miljoni meeldimise. JoJo Siwal on koer nimega Bowbow Siwa ja Buddy Siwa "Its JoJo Siwa". YouTube'i kanal. Vaadatud 22.01.2020.  JoJo Siwa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ametlik koduleht JoJo Siwa IMDb-s
Batist

Batist, ka cambric on kammlõngast kootud peenekoeline õhuke ja poolläbipaistev labases siduses kangas, mida algselt valmistati linast, tänapäeval kasutatakse selleks ka puuvillkiudu ja puuvilla ning polüestri segu. Prantsuskeelne sõna kanga kohta on batiste, selle sünonüüm inglise keeles cambric Cambrai järgi on tuntud alates 1530. aastast. Pärineb Pikardia sõnast batiche, mis oli tuntud juba 15. sajandil ja tuletatud vanaprantsuse sõnast battre 'villanäppimine', teise versiooni järgi India päritolu sõnast baftas 'valge puuvillkangas'. Legend batisti leiutajast, 1300. aasta paiku Cambrais elanud kangrust nimega Baptiste või Jean-Baptiste, ei ole kuidagi tõendatav. Õhukest läbipaistvat ostetud puuvillriiet, mis võis olla batist või klaasbatist, on eesti rahvakultuuris 19. sajandil nimetatud klaarriideks. Klaarriidest õmmeldud põlle nimetati klaarpõlleks. Kangas on väga peenekoeline, läbipaistmatutest kangastest on batist kergeim ja pehmeim. Peene puuvillbatisti tihedus on 40-46 lõimelõnga ja 30-40 koelõnga sentimeetri kohta. Batisti on sageli kasutatud kõrgekvaliteediliste rõivaste voodrikangana. Puuvillbatistist on tehtud taskurätte, lasterõivaid, öösärke ja aluspesu. Klaasbatist Batiste; Cambric. - Encyclopædia Americana: A Popular Dictionary of Arts, Sciences ..., 1. kd. F. L. Desilver, Thomas, 1836 A. Tervonen. Kangad. Argo, 2016 https://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclop%C3%A6dia_Britannica/Cambric "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. detsember 2019. Vaadatud 19. detsembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.laurentsiuse-selts.eu/pdf/Kuusalu_rahvariided.pdf http://secreturbanist.blogspot.com/2013/02/rahvaroivad.html "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. detsember 2019. Vaadatud 19. detsembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.britannica.com/topic/cambric
Ilham Tohti

Ilham Tohti (uiguuri ئىلھام توختى Ilⱨam Tohti, hiina 伊力哈木•土赫提, pinyinis Yīlìhāmù Tǔhètí; sündinud 25. oktoobril 1969 Artuxis Kizilsu autonoomses ringkonnas Xinjiangis) on Hiina uiguuri majandusteadlane, õppejõud ja dissident, kelle Hiina võimud on separatismi eest eluks ajaks vangi mõistnud. Ilham töötas Pekingis Minzu ülikoolis rahvusvähemuste uuringute lektorina. Ilham asutas 2006. aastal veebisaidi UyghurOnline.com eesmärgiga parandada uiguuride ja hiinlaste vastastikust mõistmist. 2008. aastal sulgesid Hiina võimud veebisaidi. 2009. aasta märtsis kritiseeris Hiina võimude poliitikat Xinjiangis, eriti massilist hiinlaste asustamist uiguuride aladele. Peagi pärast seda ta vahistati. Augustis ta vabastati, kuid tema liikumisvabadust piirati. 15. jaanuaril 2014 vahistati Ilham uuesti ning 23. septembril 2014 mõistis kohus ta separatismis süüdistatuna eluks ajaks vangi. Pärast 2017. aastat ei ole tema pere liikmed temaga kontakti saanud. Euroopa Parlamendi president David Sassoli on palunud Ilhami kiiret tingimusteta vabastamist. 2017 Václav Haveli inimõiguste auhind 2019 Sahharovi auhind Ilham Tohti tütar võttis isa nimel vastu 2019. aasta Sahharovi auhinna, Euroopa Parlamendi büroo Eestis, 18.12.2019.