Nõbu

Nõbu on isa või ema venna või õe poeg või tütar. Nõbu võib olla: onupoeg – algselt ema venna (onu) poeg, tänapäeval kasutatakse sageli ka isa venna poja ehk lellepoja kohta onutütar – ema venna (onu) tütar, tänapäeval kasutatakse sageli ka isa venna tütre ehk lelletütre kohta lellepoeg – algselt isa venna (lell) poeg, tänapäeval sageli asendatud onupojaga lelletütar – isa venna (lell) tütar, tänapäeval sageli asendatud onutütrega tädipoeg – ema õe (tädi) poeg, tänapäeval kasutatakse sageli ka isa õe poja ehk sõtsepoja kohta täditütar – ema õe (tädi) tütar, tänapäeval kasutatakse sageli ka isa õe tütre ehk sõtsetütre kohta sõtsepoeg – isa õe (sõtse) poeg, tänapäeval sageli asendatud tädipojaga sõtsetütar – isa õe (sõtse) tütar, tänapäeval sageli asendatud täditütrega Nõod loetakse neljanda astme sugulasteks. Tegemist on laenuga balti keeltest, nt leedu vanapärases kirjakeeles nepuotis 'venna- või õepoeg, nõo poeg, lapselaps'. Sõna on levinud paljudes indoeuroopa keeltes (nt inglise nephew 'õe- või vennalaps', saksa Neffe 'õe- või vennalaps', ladina nepos 'õepoeg, lapselaps, järeltulija'), aluseks protoindoeuroopa *nepot- 'lapselaps', laiemalt 'iga meesjäreltulija peale poja'. Wiedemanni eesti-saksa sõnaraamatus on sõnal nõbu : nõu saksakeelseid vasteid kolm: Geschwisterkind, Vetter, Base. Levikuna on märgitud läänemurde lõunaosa. Sama levikut kinnitavad muud allikad, lisades ka Käina murraku Hiiumaalt ja Kihnu keele. Kirjakeelde tekkiski sõna tõenäoliselt Wiedemanni mõjul, kust jõudis 19. sajandi lõpu sõnaraamatutesse. Ajakirjanduses hakkas levima 20. sajandi algul. Hupeli sõnaraamatus (1818) on veel Brüder-Kinder 'vennaste lapsed', Schwester-Kinder 'õeste lapsed'. Saksa keele eeskujul (Cousine ’nõbu’) on vanemas eesti keeles kasutatud ka sõna kusiin. Näiteks: Wiimased ajal on mu sugulased, onu, tädi ja kusiin Klaudia, otse teatrihaiged (1933). Sõna nõbu käänatakse murdeliselt ka nõbu : nõbu, kuid kirjakeeles on ühtlustunud käänamine nõbu : nõo (tüüpsõna nägu). Mitmuses nõod, ka nõoksed. Nõod on samast põlvkonnast ning kaugemate põlvkondade puhul lisatakse täiend vahepealsete põlvkondade arvu kohta. Seega õdede-vendade lapsed on omavahel nõod ehk esimese põlve nõod, õdede-vendade lapselapsed on omavahel teise põlve nõod, õdede-vendade lapselapselapsed on kolmanda põlve nõod jne. Näiteid kirjandusest: "Maarjale kolmat põlve nõbu" (Arvo Valton 1970), "Ilmar ei olnud Mikk ja Tõnu Mikiveri onupoeg, vaid vanaonu pojapoeg ehk teise põlve nõbu" (Hellar Grabbi 2011). Põlve asemel kasutatakse viimastel kümnenditel sünonüümina ka astmeid, nt teise astme nõbu. See on segadusttekitav, kuna sugulusastmeid loetakse perekonnaseaduse § 80 lg 4 põhjal inimeste vahel olevate sündide järgi. Selle järgi on teise põlve (ehk astme) nõbu kuuenda astme sugulane (vahel on kuus sündi: laps > vanem > vanavanem > vaarvanem < vanavanem < vanem < laps). Nõbude "astmed" on hakanud levima tõlkekirjandusest peamiselt alates 2010. aastatest. Vanim teada olev esinemine kirjasõnas on 1996. aastast: "Ta ei olnud isegi onupoeg, vaid teise või kolmanda astme nõbu" (prantsuse keelest tõlkinud Tatjana Hallap). Inglise keeles kasutataval väljendil once removed eestikeelset vastet veel pole. Kuna once removed tähendab nii vanema kui ka noorema põlve nõbu, siis eesti keeles saab kasutada näiteks my cousin once removed asemel "minu isa nõbu" või "minu nõo laps". My first cousin four times removed oleks sellisena nii vaarvanavanema (esimese põlve) nõbu kui ka minu (esimese põlve) nõo viienda põlve järeltulija. Katoliku kirik keelab (esimese põlve) nõbudevahelise abielu (see sugulusaste on abielu sõlmimise takistus). Piiskopkonna juriidiline amet võib sellest takistusest vabastada.[viide?] Enamik riike (sealhulgas Eesti) lubab nõbudevahelist abielu. Erandiks on mõned USA osariigid, Korea, Filipiinid ja paljud Balkani maad.[viide?] onupojapoliitika sugulussuhted "Eesti etümoloogiasõnaraamat: nõbu". Vaadatud 01.08.2024. "Online Etymology Dictionary: nephew". Vaadatud 01.08.2024. Wiedemann, Ferdinand Johann (1869). Ehstnisch-Deutsches Wörterbuch. St. Petersburg. Veerg 752. "Väike murdesõnastik: nõbu [kaart]". Vaadatud 01.08.2024. Saaberk-Saareste, Albert (1921). Murdesõnad Põhja-Eestist. Tartu: Noor-Eesti kirjastus. Lk 38. Hupel, August Wilhelm (1818). Ehstnische Sprachlehre für die beiden Hauptdialekte. Mitau. Lk 351, 540, 603. Boutet, Frederic (10.06.1933). "Väike komöödia". Sõnumed (128): 2 – cit. via DEA. "Eesti murrete sõnaraamat". Vaadatud 12.03.2023. "Sõnaveeb". Vaadatud 12.03.2023.[alaline kõdulink] Valton, Arvo. "Hüüdjate vägi". Noorus. Nr 4, 1971, lk 45. Vaadatud 06.12.2022. Grabbi, Hellar. "Poeet-kriitik Ilmar Mikiver". Keel ja Kirjandus. Nr 5, 2011, lk 376. Vaadatud 06.12.2022. "Perekonnaseadus". Vaadatud 06.12.2022. Puss, Fred. "Millest alustada suguvõsa uurimist". Vaadatud 12.03.2023. Modiano, Patrick (1996). Hämarate poodide tänav. Tallinn: AS Kupar. Lk 56.