laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sunderland

Sunderland on linn Inglismaal Tyne and Weari linnkrahvkonnas. Linn asub Weari jõe suudme juures. 2001. aastal elas linnas rahvaloenduse järgi 177 739 inimest. https://www.ons.gov.uk/peoplepopulationandcommunity/populationandmigration/populationestimates/datasets/populationestimatesforukenglandandwalesscotlandandnorthernireland
Konstantinos XI

Konstantinos XI (8. veebruar 1404 – 29. mai 1453) oli viimane Bütsantsi keiser aastast 1449 kuni surmani. Ta kuulus Palaiologoste dünastiasse. Ta hukkus lahingus Konstantinoopoli piiramise ajal (millega lõppes Bütsantsi riik) ning Mehmet II valiti uueks Rooma keisriks.
Eesti Pressimuuseum

Eesti Pressimuuseum on väike eramuuseum, mis paikneb Põltsamaa ordulinnuses ja tutvustab Eesti ajakirjanduse ja meedia ajalugu. Muuseumi asutas 2009. aastal MTÜ Ajakirjanduse Uurimis- ja Koolituskeskus. Põltsamaa valiti muuseumi asukohaks seetõttu, et 1766. aastal ilmus seal esimene eestikeelne ajakirjandusväljaanne "Lühhike öppetus". Eesti Pressimuuseum Jaan Lukas "Pressimuuseum avas Põltsamaal püsiekspositsiooni" Postimees, 18.05.2011
Tuhala kirik

Tuhala Kaarli kirik on kirik Kose vallas Kata külas endises Tuhala vallas. Kirikut kasutab EELK Tuhala Kaarli kogudus. Kirik ehitati aastatel 1775–1777. Tuhala mõisniku Carl Johann Mellini järgi sai see nimeks Kaarli kirik. 1863. aastal ehitati barokne kirik teatud määral uusgooti stiilis ümber. Kiriku läänekülge lisati massiivne torn. Eestis ainukordne kantsel-altar on vanem kui kirik ise, see on pärit Tuhala kalmistul asunud jutlusekabelist ning valminud umbes 1600. aastal. Orel on toodud Kose kirikust, selle valmistas 1849. aastal Gustav Normann. Kirik tagantvaates Kiriku lõunakülg Altar Tuhala kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Tuhala kalmistu

Tuhala kalmistu, esialgse nimetusega Kata kalmistu, on kalmistu Kose kihelkonnas, praeguse haldusjaotuse järgi Kata külas Kose vallas. Kalmistu on muinsuskaitse all (kultuurimälestis nr 14409). Kalmistu vanimasse ossa maeti juba hiljemalt 1774. aasta septembris. Aja jooksul on kalmistut laiendatud nii lõuna kui ka põhja suunas. Esimene laiendus lõuna suunas tehti hiljemalt 1880. aastate keskpaigaks. Järgnes laiendus põhja suunas. 20. sajandi teisel poolel taas lõuna poole lisatud maa-ala on piiratud kuusehekiga. Kalmistu vanemad osad on ümbritsetud põhja-, lääne- ja idaküljelt maakivist müüriga. Vanima osa põhjakülje müüris on väravakabel (1864). Samuti asub kalmistu vanimas osas 18. sajandi lõpust pärinev perekonna hauakabel. Kalmistu edelaosas asub esimese aastatuhande esimesest poolest pärit kivikalme (kultuurimälestis nr 18025 "Kivikalme") ja idaosas asub lohukivi (kultuurimälestis nr 17997 "Lohukivi"). Tuhala kirik Tuhala kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Adelbert von Chamisso

Adelbert von Chamisso (ka Ludolf Karl Adalbert von Chamisso, sündinud Louis Charles Adélaïde de Chamissot; 30. jaanuar 1781 Champagne, Prantsusmaa – 21. august 1838 Berliin) oli prantsuse päritolu saksa botaanik, romantismiaegne novellist ja luuletaja. Vanast aadlisuguvõsast pärit Chamisso oli Prantsuse revolutsiooni aastail sunnitud emigreeruma Saksamaale. Hiljemgi elas ta aastaid Saksamaal ja Šveitsis, kuuludes Madame de Staëli ringkonda. Chamisso tuntuim teos on "Peter Schlemihl": lugu mehest, kes müüs maha oma varju. Tema luuleloomingu üks tuntumaid osi on tsükkel "Frauenliebe und -leben" (1830), millele on kirjutanud muusikat Robert Schumann, Carl Loewe ja Franz Paul Lachner, 1815–1818 osales ta loodusteadlasena Otto von Kotzebue juhitud ümbermaailmareisil prikil "Rjurik", kus töötas koos Eestist pärit laevaarsti Johann Friedrich Eschscholtziga. Tema 1821. aastal ilmunud reisikiri annab ülevaate ekspeditsioonist Vaikse ookeani ja Beringi mere piirkonnas. Reisil leidis Chamisso nüüdse San Francisco lahe kandis mitmeid uusi taimeliike, millest mõned nimetas ta Eschscholtzi järgi, näiteks Eschscholzia californica (läänemaguna). Eschscholtz omakorda nimetas mõned taimed Chamisso auks, nende seas perekond Camissonia. Pärast reisilt naasmist 1818. aastal nimetati Chamisso Berliini botaanikaaia juhiks ning valiti Teaduste Akadeemiasse. 1819. aastal abiellus ta oma sõbra Julius Eduard Hitzigi kasutütre Antonie Piastega (1800–1837). Tõrjumaks Kotzebue süüdistusi, avaldas ta 1827. aastal oma reisimärkmed ning ümbermaailmareisi üksikasjaliku kirjelduse. Chamisso nimelühend botaanilises nomenklatuuris on Cham. Tiiu Speek "Botaanikud Chamisso ja Eschscholtz Californias" Akadeemia 5/2012, lk 835-879 Tiiu Speek "Botaanikud Chamisso ja Eschscholtz Californias" Akadeemia 5/2012, lk 835-879
Märjamaa Jumalaema Kaitsmise kirik

Märjamaa Jumalaema Kaitsmise kirik (vene k. Мерьямская Покровская церковь) on Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule kuuluv endine kirik Märjamaal. Kirikuhoone ehitati arhitekt Erwin Bernhardti projekti järgi aastatel 1891–1892. Kogudus asutati seoses usuvahetusliikumisega aastal 1886 ja tegutses 1960. aastateni. EAÕK teatas 2005 plaanist, kirikuhoone jõudumööda konserveerida. Seisuga august 2024 on hoone endiselt varemetes ja konserveerimata. Märjamaa õigeusu kiriku esifassaad detsembris 2023. Vaade Märjamaa õigeusu kiriku esikusse läbi augu ukses. (detsember 2023) Vaade Märjamaa õigeusu kiriku varemetele Pärnu maantee suunast. (detsember 2023) Õigeusu rist Märjamaa õigeusu kiriku kagufassaadil. (detsember 2023) www.eestigiid.ee Õigeusukirik hakkab Märjamaal ise kinnisvaraarendamisega tegelema, Eesti Kristlik Televisioon, 25. jaanuar 2005
Tiiu Speek

Tiiu Speek (ka Härm, sündinud 1958) on Eesti tõlkija, ökokriitik. 1986. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli inglise keele ja kirjanduse erialal, 1995. aastal kaitses USA-s Millsi kolledžis magistritööd Ameerika kirjanduse alal ja sai magistrikraadi.[viide?] Hiljem on ta töötanud vabakutselise tõlkija ja keeleõpetajana.[viide?] Ta oli esimesi ökokriitika kui kirjandusteaduse suuna õpetajaid Eestis[viide?], korraldades 1990. aastatel Tartus seminarisarja "Tekst ja loodus".[viide?] 1996. Ökokriitikast. Akadeemia 11: 2373–2380. 2007. Maria, kes osutus Tatjanaks. Akadeemia 12: 2647–2658. Härm, Tiiu 2010. Jää voolab: Eesti polaarränduri August Masiku maailm. Tallinn: Eesti Raamat. 2011. Elusooned arktilises jääs. Akadeemia 8: 1481–1506. 2012. Botaanikud Chamisso ja Eschscholtz Californias. Akadeemia 5: 835–879. Härm, Tiiu 2019. Saateks. [Saateks tõlkele Bellingshauseni kohta.] Akadeemia 4: 630–635. Lõpetanute tähestikuline nimekiri. ut.ee
Danny McBride

Daniel Richard McBride (sündinud 29. detsembril 1976 Georgia osariigis Statesboros) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Danny McBride andmekogus IMDb (inglise)
Keta

Keta (Oncorchynchus keta) on kalaliik idalõhe perekonnast. See on perekonna liikidest kõige laiemalt levinud. Täiskasvanud keta on keskmiselt 60–80 cm pikk ja kaalub 4,5–10 kg. Ketad on tüüpilised siirdekalad, nad koevad Aasia ja Põhja-Ameerika magevetes. Noorkalad suunduvad Vaiksesse ookeani, kus kasvavad 3–5 aastaga suguküpseks. Suguküpsed kalad alustavad kudemisrännet jõgedesse, kus nad pärast esimest kudemist hukkuvad. Meres on keta keha hõbedane, ilma vöötide ja tähnideta. Jões muutub värvus pruunikas-kollaseks, tumelillade või tumepunaste vöötidega. Rände ajal jões kalad ei toitu, elades vaid lihastesse kogunenud varuainete arvelt. Kuni 4 km pikkusel teekonnal kalad kõhnuvad, nende liha muutub valkjaks ja vesiseks. Keta liha on idalõhede seas üks lahjemaid. Siiski on seda kala aastasadu toiduks kasutatud.
Ahjukana

Ahjukana on toit, mis kujutab endast ahjus küpsetatud kana.
Võileib

Võileib on leivaviil, millele on määritud võid ja kaetud juustu, vorstilõigu, lihaviilu või muu taolisega. Vastavalt kattele nimetatakse võileiba juustuvõileivaks, vorstivõileivaks, kiluvõileivaks jne. Võileivaks võib nimetada ka muu määrde (nt pasteedi) ja/või kattega leiba, saia, sepikut vms. Võileiba süüakse enamasti seda käes hoides. Võileib on kergesti transporditav toit, mida võetakse tihti söömiseks kaasa näiteks tööle, kooli, piknikule ja mujale. Võileibu saab ka osta toidupoest valmiskujul. Võileiba võib serveerida ja süüa nii külmalt kui ka soojalt. Suurt kahe leiva/saiaviilu või kuklipoole ja täidisega võileiba nimetatakse einevõileivaks. Seda võidakse süüa ka noa ja kahvliga. Väikest mitmekihilist võileivatükki, milles on puust või plastist tikk, nimetatakse tikuvõileivaks. Sändvitš Hamburger Võileivatort Salme Masso, Olga Relve, "Võileivad", Tallinn. Valgus 1977.
Tabasalu

Tabasalu on alevik Harju maakonnas Harku vallas Kakumäe lahe ääres. Tabasalu on Harku valla keskus. Asula on muutunud populaarseks elamupiirkonnaks ja seal on alates 2004. aastast kerkinud palju uusi kortermaju ja eramuid. Asustus on tihe[viide?] ja looduskeskkond taandub pidevalt elamuehituse ees. Tabasalu pankrannikul kasvas veel 2001. aastal haruldasi orhideelisi[viide?]. 1999. aastal loodi Eestimaa Looduse Fondi algatusel Rannamõisa maastikukaitseala koosseisus MTÜ Tabasalu Looduspark. 2006. aasta sügisel avati loodusrada, kuhu on paigaldatud ka infotahvlid. Looduspark piirneb merega, sealne rand on sobib ujumiseks ja terviserada jooksmiseks. Alevikus asub Tabasalu raba. Tabasalu järgi on nime saanud Türisalu kihistu Tabasalu kihistik. Tabasallu sõidetakse peamiselt ühte teed pidi, mis algab Tallinnas Haabersti ringilt. Ühistransport on olemas, sõidavad nii liinibussid, kui ka marsruut-taksod. Tabasalus asuvad riigigümnaasium, põhikool, lasteaed, muusika- ja kunstikool, raamatukogu, postkontor ning Tabasalu Spordikompleks ujula, mitme spordisaali, kaljuronimisseina ja kõrgseiklusrajaga. Tabasalu keskuses asuvad Keila Tarbijate Ühistu Tabasalu kauplus, Kala Pluss ja Realiseerimiskeskus. 3. juunil 2010 avati Rimi supermarket. Tabasalus on ka tankla. Tabasalu söögikohad on peamiselt keskmise või kallima hinnaklassiga. Tabasalu territooriumil asusid kunagi Tiskre mõis ja Lucca mõis, Tabasalus asub ka Eesti NSV ajal ehitatud Ranna sovhoosi veetorn-elamu. Hiljuti rajati ka Tabasalu keskus, milles asub Selveri toidupood, jõusaal, toidutänav ja kus tegutseb mitmeid ettevõtteid. Tabasalus toimus 2001. aasta veebruaris võrgupidu "3D Special 2001". Tabasalus toimus 2000–2013 džässifestival "Tabasalu Jazz Fest" (algusaastatel "Tabasalu bigband fest"). Tabasalus toimub ka igasuvine "Tabasalu päevad", mis toimub Tui pargis ja tavaliselt toimub kirbuturg, ning üritusel ise on toiduputkad, lava, lastele meelelahutust ja õhtu lõppeb ilutulestiku show-ga. Harku–Rannamõisa tee Ranna tee Tabasalu Palliklubi Tabasalu Arena Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Tabasalu Looduspark Stratigraafia info Tabasalu saab esimese Rimi kaupluse Õhtuleht, 2. juuni 2010 "Lucca restorani menüü". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. detsember 2013. Vaadatud 25. detsembril 2013. Tabasalu 360° aeropanoraam / aerofoto
Pirukas

Pirukas on peenestatud ja maitsestatud täidisega pagaritoode. Pirukad, mille valmistamine oli Ida-Euroopas väga levinud, polnud eesti talurahva hulgas 19. sajandil veel kuigi tuntud. Pirukad, kui parem toit, olid tarvitusel Eesti idaosas, aga maa lääneosas ja saartel vähetuntud. Pirukataigen tehti valdavalt rukkijahust. Kõige levinumad olid mitmesugused kalapirukad nii värskest kui soolakalast. Kalad pandi pirukasse harilikult tervelt. Rohkem valmistati soolaräime- ehk silgupirukaid, Peipsi ja Võrtsjärve ümbruses ka kiisa-, särje-, latika- ja ahvenapirukaid. Lihapirukaid küpsetati vähem, täidiseks soolatud sealiha- või singitükk. Tuntud olid ka kapsa- ja- kaalikapirukad, eriti Põhja-Eestis. Karjala pirukas Lihapirukas Pelmeen Pitsa Struudel Kook Eesti rahvakultuuri leksikon (2. trükk). 2000. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 209
Bumerang

Bumerang on V-kujuline lennutatav ese, mida on algselt kasutatud jahirelvana, tänapäeval on see levinud spordi- ja meelelahutusvahend. Bumerangid on ajalooliselt olnud valmistatud puust, harvem ka luust. Tänapäevased spordis kasutatavad bumerangid on tavaliselt valmistatud plastikust või muudest tänapäevastest materjalidest. Põlisrahvaste bumerangid, mida kasutati jahiloomade tabamiseks, ei olnud algul ise tagasi pöörduvad. Tagasipöörduv bumerang arenes välja hiljem. Austraalia aborigeenide bumerangid Tänapäevased sportbumerangid
Endrik Nõges

Endrik Nõges (5. aprill 1927 Mõisaküla – 6. juuni 2006 Seattle, USA) oli eesti päritolu USA tehnikateadlane. Endrik Nõges põgenes Nõukogude okupatsiooni eest 1944. aastal Saksamaale. Ta lõpetas 1946. aastal Geislingeni Eesti Gümnaasiumi, õppis aastatel 1946–1948 Karlsruhe Kõrgemas Tehnikakoolis, kust sai stipendiumi õpinguteks USA-s. Õppis aastatel 1949–1951 Denisoni Ülikoolis (Granville, Ohio), lõpetas 1954. aastal Northwesterni Ülikooli (Evanston, Illinois) elektrotehnika alal, tehnikamagister (1956, Northwesterni Ülikool), tehnikadoktor (1959, samas). Nõges oli aastatel 1954–1957 Northwesterni Ülikooli assistent, 1958–1969 Washingtoni Ülikooli (Seattle, Washington) abiprofessor ja dotsent, aastast 1969 professor, ühtlasi 1965–1971 tehnikateaduskonna abidirektor, täitis aastatel 1966–1971 dekaani abi, 1986–1988 ja 1990–1992 prodekaani, 1988–1990 dekaani kohuseid. Oli 1982–1985 telekursuste programmi asutaja ja direktor. Töötas samuti külalisõppejõuna Helsingi Tehnikaülikoolis (1963–1964), Karlsruhe Kõrgemas Tehnikakoolis (1972–1973) ja TTÜ-s (1993). Emeriteerus 1992. Endrik Nõgese uurimistöö oli peamiselt seotud mittelineaarsete juhtimissüsteemide analüüsi ja sünteesi ning rakendustega lennukitööstuses, sh ülemaailmse asukoha määramise süsteemiga GPS, intertsiaalnavigatsiooni ja kujutuvastuse algoritmidega. Töid sagedusmoduleeritud juhtimissüsteemidest ja mittelineaarsetest diskriminantsetest funktsioonidest. Olnud mitme Ameerika Riikliku Teadusfondi rahastatava uurimisprojekti põhitäitja; juhendanud üle 40 doktorandi ja magistrandi, nõustanud konsultandina firmasid Boeing Company, Bell Telephone Laboratories jt. Aastast 1972 teinud koostööd TTÜ-ga, pidanud siin loenguid ning juhendanud magistrante ja doktorante. Ameerika Elektriinseneride Instituudi, Ameerika Elektri- ja Elektroonikainseneride Instituudi, Ameerika Tehnikahariduse Seltsi, Sigma Xi ja Association for the Advancement of Baltic Studiese liige, aastast 1995 Eesti TA välisliige automaatjuhtimise alal. Controllability aspects of fixed time pulse freguency modulated control systems (kaasautor M. Lermontov). Rio de Janeiro, 1971 Suboptimal control of nonlinear dynamical systems via linear approximation. // Int. J. Control 13 (1971) Pulsfrequenzmodulierte Regelungssysteme (kaasautor P. M. Frank). München, Wien, Oldenbourg, 1975 Kas parkimisplats peabki laupäeval tühi olema? // Tehnika ja Tootmine (1994) 3 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 24 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 82 Eesti entsüklopeedia 14, 331 Eesti TA liikmeskond 1938–1998. Tallinn, 1998, 147 Akadeemia välisliige Endrik Nõges. – In memoriam. // Eesti TA aastaraamat 2006, 238–239 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Montpellier HSC

Montpellier Hérault Sport Club on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis mängib riigi kõrgliigas Ligue 1. Algne klubi asutati 1919, kuid praeguse kuju sai see 1974. Hooajal 2011–2012 tuli Montpellier Ligue 1 meistriks. Lisaks on klubi võitnud kahel korral Prantsusmaa karika (1929 ja 1990). 1999 võideti UEFA Intertoto karikas. Klubi kodustaadion on Stade de la Mosson Montpellier's. Klubis mänginud tuntumad jalgpallurid on Laurent Blanc, Eric Cantona, Roger Milla, Carlos Valderrama ja Olivier Giroud. 2001. aastast on klubil ka naiskond, mis tuli aastatel 2004 ja 2005 Prantsusmaa naiste meistriks. Seisuga 19. juuli 2024 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Ligue 1 Võidud (1): 2011–12 Ligue 2 Võidud (3): 1945–46, 1960–61, 1986–87 Coupe de France Võidud (2): 1929, 1990 Coupe de la Ligue Võidud (1): 1992 UEFA Intertoto karikas Võidud (1): 1999 "Effectif et staff" (prantsuse). Montpellier HSC. Vaadatud 8. juulil 2024. Ametlik koduleht
Eiderattasamm

Eiderattasamm on üks eesti rahvatantsu põhisamm. Eiderattasammu tantsitakse kolmeosalise taktiga. Takti esimesel osal tehakse kerge sammupikkune hüpe ette paremale jalale, samal ajal heidetakse põlve- ja hüppeliigesest sirutatud vasak jalg taha-alla. Kere kallutatakse ette. Samas jääb selg sirgeks ja pea kehaga ühele joonele ega vaju longu. Takti teisel osal tuuakse vasak jalg tugijala juurde polgseisu ja tõstetakse parem põlv ette, nii et säär on ees-all (reie ja maapinnaga võrreldes täisnurga all), ning sirutatakse kere. Takti kolmandal osal tehakse vasakul jalal madal hüpak. Eiderattasammu võib alustada ka hüppega vasakule jalale, siis heidetakse taha parem jalg, ette tõuseb vasak põlv ning tehakse hüpak paremal jalal. Kui eiderattasammu tantsitakse paaris, siis alustatakse valsivõttes. Sammu alustatakse väikese hüppega välisjalale (vasakpoolsel paarilisel vasak jalg, parempoolsel paarilisel parem jalg) ning tantsitakse edasi omavahel peegelpildis.
Ennio Morricone

Ennio Morricone (10. november 1928 Rooma – 6. juuli 2020 Rooma) oli itaalia helilooja ja dirigent. Ta on loonud muusikat rohkem kui 500 filmile ja teleseriaalile, lisaks kirjutanud sümfoonilisi ja kooriteoseid. Tema lemmikinstrumendid, mis said tema heliloomingus tihti kaaluka rolli, olid trompet (ta oli Rooma konservatooriumis trompetit õppinud) ja akustiline kitarr. Eriti tuntud on tema looming koolivennast režissööri Sergio Leone vesternitest, näiteks "Hea, paha ja inetu" (1966), "Ükskord Metsikus Läänes" (1968) ja "Ükskord ammu Ameerikas" (1984). Nende koostöö algas filmist "Peotäis dollareid" (1964). Tema kirjutatud väga populaarseks saanud lugusid võib kuulda ka filmides "Maddalena" (1971, režissöör Jerzy Kawalerowicz), "The Mission" (1986, režissöör Roland Joffé), "Äraostmatud" (1987, režissöör Brian De Palma), "Nuovo Cinema Paradiso" (1988, režissöör Giuseppe Tornatore), "Malèna (2000, režissöör Giuseppe Tornatore) jm. Ennio Morricone loomingut on tunnustatud kahe Oscariga (väljapaistvate teenete eest filmikunstis; 2007 ja "Vihane kaheksa"; 2015, režissöör Quentin Tarantino), kahe Grammy, kahe Kuldgloobuse ja viie BAFTA auhinnaga.
Ricarda Huch

Ricarda Octavia Huch (18. juuli 1864 Braunschweig – 17. november 1947 Schönberg, tänapäeval Kronbergi linnaosa) oli saksa ajaloolane ja kirjanik. 1931. aastal sai ta Goethe auhinna. "Deruga protsess" ("Der Fall Deruga", tõlkinud Marje Pedajas; Tartu: Postimees, 1930) "Juudi haud" ("Das Judengrab", tõlkinud Leo Anvelt; Tartu: Loodus, 1930) "Viimane suvi: jutustus kirjades" ("Der letzte Sommer: eine Erzählung in Briefen", tõlkinud Krista Räni; Loomingu Raamatukogu 14/15, 2010)
Kadri

Kadri on naise- või mehenimi. Eestis on Kadri naisenimi ja see on mugandus nimest Katharina. Türgis ja Balkani maades on Kadri mehenimi. 1995. aasta seisuga oli selle nime kandjaid Eestis 3142. Rahvastikuregistri andmetel elas 21. mai 2012 seisuga Eestis 3286 Kadri-nimelist inimest. 1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Kadri 3278 naisel. Kadri on Eestis populaarsuselt 33. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Kadri vanuserühmas 30–34, kus neid on 10 000 elaniku kohta 69,44 ning Tartu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 34,84. Kadri on keskmiselt 34 aasta vanune (mediaanvanus on 33). Kadri Adamson Kadri Allikmäe Kadri Hinrikus Kadri Jaanits Kadri Jäätma Kadri Karp Kadri Kõusaar Kadri Lehtla Kadri Lepp Kadri Leppoja Kadri Liik Kadri Mälk Kadri Pihla Kadri Pulk Kadri Rämmeld Kadri Simm Kadri Simson Kadri-Ann Sumera Kadri Tali Kadri Tamberg Kadri Tiisel Kadri Uutma Kadri Valner Kadri Voorand Kadripäev (arhiiviversioon) Eesti isikunimed: Eesnimed https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. september 2017. Vaadatud 25. septembril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Ave (eesnimi)

Ave on naisenimi. Ave tähendab ladina keeles tervitust ühele inimesele. Eestis levinud kalendrites on selle nime kandjate nimepäev 31. juulil. 1995. aasta seisuga oli selle nime kandjaid Eestis 1552. 21. mai 2012 seisuga elas Eestis 1540 Ave-nimelist inimest. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Ave 1530 naisel. Ave on Eestis populaarsuselt 119. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Ave vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 31,85 ning Pärnu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 16,38. Ave oli keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus on 42). Ave Alavainu Ave Hussar Ave Kampe Ave Kikas Ave Kumpas Ave Kängsepp Ave Laanoja Ave Lepik Ave Matsin Ave Mattheus Ave Mets Ave Nahkur Ave Oit Ave Oja Ave Pajo Ave Plukk Ave Reimann Ave Roots Ave Soomets Ave Sopp Ave Suija Ave Taavet Ave Tõitoja Ave Ungro Ave Vahlberg Ave Vardja "Eesti isikunimed: Eesnimed". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuni 2012. Vaadatud 30. juunil 2012. https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2020. Vaadatud 16. septembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Robin Gibb

Robin Hugh Gibb (22. detsember 1949 – 20. mai 2012) oli Briti laulja, ansambli Bee Gees liige. Robin Gibbi koduleht Robin Gibb MySpace'is
Andrei Mõlnikov

Andrei Andrejevitš Mõlnikov (vene keeles Андрей Андреевич Мыльников; 22. veebruar 1919 Pokrovsk – 16. mai 2012 Peterburi) oli vene maalikunstnik ja kunstipedagoog. Andrei Mõlnikov lõpetas 1946. aastal Peterburis Ilja Repini nimelise kunstiinstituudi ja 1948. aastal samas aspirantuuri. Ta õppis teiste seas Igor Grabari ja Viktor Orešnikovi käe all. Alates 1957. aastast töötas ta Peterburi kunstiinstituudis õppejõuna. Tema õpilaste seas olid Boriss Kornejev, Jelena Kostenko, Viktor Otijev, Jaroslav Krestovski, Nikolai Pozdnejev, Aleksandr Sokolov.
Taur Matan Ruak

Taur Matan Ruak (õieti José Maria Vasconcelos; sündinud 10. oktoobril 1956) on Ida-Timori erusõjaväelane ja poliitik, kes oli 20. maist 2012 kuni 20. maini 2017 Ida-Timori president. Alates 22. juunist 2018 kuni 1. juulini 2023 oli ta Ida-Timori peaminister. Aastatel 1975–2011 teenis ta armees ning oli enne presidendiks kandideerimist vägede ülemjuhataja. Ruak takes office in Timor with call for economic shift E Timor army chief resigns ahead of polls
‘Abd al-Bāsiţ al-Miqraḩī

‘Abd al-Bāsiţ al-Miqraḩī (araabia keeles ‏عبد الباسط المقرحي‎; 1. aprill 1952 Tripoli – 20. mai 2012 Tripoli) oli Liibüa terrorist. Ta töötas Libyan Airlinesi turvaülemana. 1990. aastatel oli ta FBI kümne tagaotsituima kurjategija nimekirjas. Jaanuaris 2001 mõisteti ta süüdi 1988. aastal Lockerbie katastroofi põhjustanud pommiplahvatuse korraldamises ning talle mõisteti eluaegne vanglakaristus. 2009. aastal vabastati ta ravimatu eesnäärmevähi tõttu Šotimaa vanglast ja tal lubati koju tagasi pöörduda.