laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Georg Paykull

Georg Paykull (rootsi Göran Paijkull, Paikul, Paickel; 2. mai 1605 Tallinn – 1. veebruar 1657 Stockholm) oli Vana-Liivimaa Paykullide vasallisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane, riigitegelane ja Vöyri (Vöråborg) vabahärra. Ta osales Kolmekümneaastases sõjas (1618–1648), teenis majori ja hiljem oobersti auastmes Soome jalaväes (1630–1635) ja oli novembrist 1633 kuni juunini 1634 Schweinfurdi komandant. 1641 võitles koos kindralmajorite Wrangeli ja Königsmarckiga Wolfenbütteli lahingus, kus sai haavata, ning oli aastatel 1643–1645 Olmützi komandant. 6. märtsil 1645 osales Lennart Torstensoni alluvuses jalaväerügemendiülemana Praha lähedal toimunud Jankau lahingus, ülendati 1647 kindralmajoriks, võttis osa Praha vallutamisest 1648 ja määrati samal aastal Frangimaa kreisi kuberneriks Erfurdis. 20. septembril 1651 sai ta vabahärratiitli, ning immatrikuleeriti järgmisel aastal Rootsi rüütelkonda (Nr.33). Tiitliga sai ta kingituseks 82 ¼ mantali (rootsi Mantal) suuruse Vöråborgi maavalduse Pohjanmaal keskusega Kaitsori ja Karvsor (Karfsor) külade juures. Seejärel 1651 ülendati ta jalaväe kindralleitnandiks ja määrati sõjakolleegiumi assessoriks. 1652 sai temast sõjanõunik, oli 1654. aastani Wismari kuberner (komandant) ja seejärel riiginõunik. Talle kuulusid Virumaal Inju mõis ja Türsamäe küla ning Vilajoki (Willajacke) mõis Säkkijärvil Lõuna-Karjalas. Georg Paykull sündis Inju mõisniku Jürgen Claesson Paykulli ja Kurna mõisast pärit Margaretha Treydeni pojana. Tema õde Margaretha Paykull (1614–1666) abiellus Injus 1631 sõjaväelase ja hilisema Ellivere (Ellefer) mõisniku Berend Melliniga. Georg abiellus 27. juulil 1652 vabapreili Sigrid Horniga (1630–1693), kes oli riiginõuniku ja Åminne vabahärra; Wickhusi, Ekebyholmi, Mustela, Skällnora, Gamlebo ja Ryholmi härra Klas Horni (1587–1651) ja Lindholmen-Mörby vabapreili Sigrid Oxenstierna (1590–1644) tütar, Gabriel Oxenstierna ja Bengt Oxenstierna õetütar ning Krister Horni ja Bengt Horni õde. Abielust sündis: Gustav Karl Paykull (1653–1676), Vöråborgi vabahärra, Ignetsi, Ferna, Vilajoki, Skellnörö ja Thalbo mõisnik, Upplandi ratsaväerügemendi rittmeister ja Hedvig Eleonora kammerhärra, kes hukkus Lundi lahingus 4. detsembril 1676. Pärast Georg Paykulli surma abiellus Sigrid 17. märtsil 1659 riigi- ja kantseleinõuniku, vabahärra ja Aru mõisniku Per Sparrega (1633–1669). Otto Arnold Paykull (1662–1707; en), Stockholmis hukatud Põhjasõja Rakowitzi lahingu Saksi väejuht, Järve mõisniku poeg. "Paykull - Wappenrolle fuer Franken im Internet". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. oktoober 2009. Vaadatud 26. oktoober 2009. Beda Franziskus Dudík: Schweden in Böhmen und Mähren 1640-1650., 1879, lk.211 Aadlivapid Ajalooarhiivis: Göran (Georg) von Paykull Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ... 1754, lk.88 Svenskt biografiskt handlexikon, 1906, lk.257 Nordisk familjebok, 1914, vg.1244 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,1: Estland, Görlitz, 1930, lk.717
Zarja poolsaar

Zarja poolsaar (vene полуостров Заря) on poolsaar Venemaal Taimõri poolsaare lääneosas. Selle rannikut ümbritsevad Kara meri ja lõunas Middendorffi laht. Zarja poolsaarele rajas 1900. aastal toidulao Eduard von Toll. Poolsaar on nime saanud kuunari Zarja auks. Zarja saar Zarja väin КЛАД ЭДУАРДА ТОЛЛЯ (научная экспедиция на полуостров Таймыр)
Anatoli Papanov

Anatoli Papanov (vene Анатолий Дмитриевич Папанов ; 31. oktoober 1922 Vjazma – 7. august 1987 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa teatri- ja filminäitleja ning teatrilavastaja. Сайт памяти Анатолия Дмитриевича Папанова Крайне порядочный и застенчивый… Биография на сайте Gorod.tomsk.ru Анатолий Папанов и Клара Румянова озвучивают мультфильм «Ну погоди»
Harilik maikelluke

Harilik maikelluke ehk maikelluke ehk piibeleht (Convallaria majalis L.) on mitmeaastane rohttaim liilialiste sugukonnast maikellukese perekonnast. Maikellukese rahvapäraste nimetuste hulgas on piibeleht, lillikas, karikelled, villvallikas ja lambakeel. Maikellukese levila on Aasia ja Põhja-Ameerika parasvööde ning peaaegu kogu Euroopa, sealhulgas Eesti. Ta kasvab sega-, leht- ja okasmetsades, kadastikes, metsaservadel, jõekallastel, puisniitudel, pärisniitudel, laanemetsades, lodumetsades, vähem loometsades, palumetsades ja salumetsades. Taime kõrgus on 12–40 cm. Risoom on roomav, nöörjas, harunev, asub tavaliselt 7–8 cm sügavusel. Juurestik on keskmiselt arenenud narmasjuurestik. Lehti on ühel taimel 2–3, need on juurmised, laielliptilised ja teritunud tipuga. Lehetuped lillakad. Lõhnavad, valged, kellukjad õied ripuvad hõredas ühekülgses kobaras. Õitseb mais-juunis. Vili on ümar oranžpunane mari, mis sisaldab 2–6 seemet. Marja läbimõõt on tavaliselt 0,7–1,1 cm. Seemned valmivad septembris või oktoobris. Seemned on sinist värvi ja kerajad. Maikelluke paljuneb vegetatiivselt risoomi abil ja ka seemnetega. Harilik maikelluke on levinud ilutaim. Hinnatud just oma varjutaluvuse poolest. Farmaatsiatööstuses on südameravimite tooraineks. Et maikellukese lõhn on väga atraktiivne, siis toodetakse selle lõhnaga seepe, lõhnaõlisid, šampoone ja kreeme. Seemneid söövad paljud loomad. Lehti ja õisi söövad teod. Tolmeldavad putukad saavad õitest nektarit. Kõik taimeosad on inimesele mürgised, eriti marjad ja seemned. Põhjustab oksendamist, kõhulahtisust, peapööritust, nõrkust ja südame rütmihäireid, sealhulgas pulsi aeglustumist. 1967. aastal valiti harilik maikelluke rahvahääletusel Soome rahvuslilleks. Pihlik, U. Kasulikud ilutaimed, Ajakirjade Kirjastus, 2009 Kansalliskukka on myrkyllinen 26.5.2009. Turun Sanomat. Harilik maikelluke andmebaasis eElurikkus
Helikon

Helikon on suur kaelaskantav vaskpuhkpill, mis kuulub bassirühma. Pilli nimi tuleb kreekakeelsest sõnast helix, mis tähendab 'keerdus, koolutatud'.
Salviinialaadsed

Salviinialaadsed (Salviniales) on sõnajalgtaimede hõimkonda kuuluv selts, kuhu on arvatud kolm sugukonda veetaimi. Teistest sõnajalgtaimede seltsidest erinevad nad eeskätt selle poolest, et nad on heterospoorsed, s.t nad kasvatavad kahte tüüpi eoseid: mikro- ja makrospoore, mis arenevad kahte tüüpi, vastavalt isas- ja emasgametofüütideks. Gametofüüdid on endospoorsed, teisisõnu nad kasvavad ainult eose kesta sees, ega saa olla suuremad eostest, milles nad kasvavad. Niisugune omadus muudab nad sarnasemaks seemnetaimede kui sõnajalgtaimedega. Salviinialaadsed ei meenuta väliskujult tüüpilisi sõnajalgtaimi. Nad erinevad suuresti üksteisestki. Kahe sugukonna – asollalised ja salviinialised – liigid on ujulehtedega ja juurdumata, seevastu marsiilealiste sugukonna liigid on juurdunud. Teada on fossiilne salviinialaadne perekonnast Hydropteris, kuid tema sugukondlik kuuluvus pole teada (incertae sedis).
F-22

F-22 Raptor on USA hävituslennuk. F-22 on arvutimängude seeria, mis põhineb hävituslennuki juhtimisel. F-22 on hallutsinogeenne aine. F 22 Kongo oli Rootsi eskaader, mis osales ÜRO rahutagamisoperatsioonides Kongos 1961–1964. f/22 märgib fotoaparaadi objektiivi ühte võimalikku avaarvu. HMS Jackal (F22) on Suurbritannia mereväe sõjalaev. General Avia F 22 on Itaalia väikelennuk. F-22 on NSV Liidus toodetud diviisikahur.
Facebook

Facebook on 2004. aasta veebruaris alguse saanud veebipõhine suhtlusvõrgustik, mida omab ja käitab eraõiguslik äriühing Meta Platforms Ameerika Ühendriikides (NASDAQ-100). Suhtluskeskkonna kasutajad saavad lisada sõpru, saata neile sõnumeid ja uuendada oma isiklikke Facebooki lehti, et teavitada oma sõpru enda jaoks olulistest sündmustest ja jagada pilte. Lisaks saavad kasutajad liituda gruppidega, mis võivad korraldatud näiteks linna, elukoha, töökoha, kooli vms asukoha järgi, huvide järgi, konkreetsete ürituste ettevalmistamiseks, loomingu tutvustamiseks või millegi kollektsioneerimiseks, vanadele asjadele uue omaniku leidmiseks jne. 2020. aasta esimeses kvartalis oli Facebookil 1,73 miljardit igapäevast kasutajat ning kuupõhises arvestuses 2,6 miljardit kasutajat. Facebook teatas oma iga-aastasel arendajate konverentsil Connect, et nende emafirma uueks nimeks saab Meta, mis on osa suuremast kaubamärgi uuendamisprotsessist. Facebooki rajas Mark Zuckerberg koos kaasõpilaste ja toakaaslaste Eduardo Saverini, Andrew McCollumi, Dustin Moskovitzi ja Chris Hughesiga, kui õppis Harvardi Ülikoolis informaatikat. Veebilehe kasutajaõigusi anti algul vaid Harvardi õppuritele, kuid peagi laiendati seda ka teiste Bostoni piirkonna ülikoolide õppuritele. Hiljem suurenes leht kõigi üliõpilasteni, seejärel keskkooli õpilasteni ja lõpuks igaüheni, kes on vanuselt kolmteist või vanem. Veebilehe nimi tuleneb Zuckerbergi lõpetatud internaatkoolis Phillips Exeter Academy uutele õpilastele antava kooli õpilaste ja õppejõudude nimede ja piltidega raamatu nimetusest.  Pikemalt artiklis Facebooki kriitika Facebook on viimastel aastatel tekitanud palju poleemikat. Teenus on olnud või on blokeeritud mitmes riigis, sealhulgas Süürias, Hiinas ja Iraanis (kuigi Iraan eemaldas blokeeringu aastal 2009). Et tööaega ei kulutataks mittesihipäraselt, on paljudes asutustes töötajatel Facebooki kasutamine keelatud. Facebookil on olnud ka probleeme privaatsussätete läbipaistvusega ja isikuandmete jagamisega kolmandatele osapooltele, mistõttu tehti suhtlusvõrgustikus 2010. aasta suve alguses palju muudatusi. Facebook on seotud ka mitme kohtuasjaga, mille hagejaks on Zuckerbergi endised klassikaaslased, kes väidavad, et Facebook kasutab nende loodud lähtekoodi ja muud intellektuaalset vara. Cambridge Analytica http://mashable.com/2006/08/25/facebook-profile/ April 29, 2020 /PRNewswire/ -- Facebook, Inc. (Nasdaq: FB), Facebook Reports First Quarter 2020 Results "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. november 2012. Vaadatud 4. oktoobril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Stats, Company Info, Facebook Newsroom Facebooki emafirma kannab nüüdsest nime Meta Pm 28.10.2021 Veebileht "100 miljoni Facebooki kasutaja andmed riputati internetti" Delfi, 29. juuli 2010 Villu Päärt: "Facebook: 2010. aasta trendid" Novaator, 19. detsember 2010 Facebook võtab uue nime: maailma suurimat ühismeediaplatvormi haldab edaspidi ettevõte nimega Meta ärileht 28.10.2021
Hadž

Hadž on palverännak Mekasse, mida nõuab viies islami sammas igalt täiskasvanud muslimilt, kellele see on füüsiliselt ja rahaliselt teostatav, nii mehelt kui ka naiselt. Peamiselt kulukuse tõttu jääb hadž paljude muslimite jaoks vaid kord elus ettevõetavaks sündmuseks. Hadž toimub islami kalendri kuuaasta viimasel kuul (Dhu Al-Hijjah), 7.–12. päeval. Palverännakut Mekasse saab teha ka muul ajal, kuid tõelisena läheb arvesse vaid Dhu Al-Hijjah, nn suur hadž – vaid selle sooritanu saab lisanime hadži. Hadži on kohus sooritada ainult tervel inimesel, kes selleks füüsiliselt võimeline on. Samuti ei tohi palverännakul käimise kulude katmiseks võtta võlgu. Hadži jaoks kogutakse raha tihti kogu elu. Kellel töö ei võimalda palverännakut ette võtta, võib selleks volitada oma sugulasi või sõpru. Samuti võib muslim tasuda mošeele hadžiks tehtavate kulutustega sarnase summa. Mekasse võivad siseneda vaid muslimid, teiste uskude järgijatele on see islami püha linn Saudi Araabia seaduste kohaselt suletud. Teel Mekasse ei tohi kanda riietes sõlmi ega sõrmedes sõrmuseid. Mekast teatavale kaugusele jõudnud, peab palverännakul olev muslim panema selga ihrami, kahest valgest kokkuõmblemata riidetükist rituaalselt puhta rõiva, mis näitab kõigi palverändurite võrdsust Allahi ees. Pärast Mekasse saabumist sooritavad palverändurid kindlaksmääratud rituaale. Nn väikese hadži (umrah) põhirituaalideks on seitsmekordne käimine ümber Kaaba (tawaf); seitsmekordne edasi-tagasi käimine Safa ja Marwa künka vahel (saije). Pärast umrahi sooritamist võib palverändur heita endalt ihrami ning riietuda oma tavarõivastesse. Samuti, ehkki see ei ole rituaali osa, joob enamus palverändureid pärast väikse hadži lõpulejõudmist vett Zamzami kaevust. Seejärel suunduvad palverändurid tihti Mediinasse, kus külastavad Prohveti mošeed. Seejärel hadž jätkub. Palverändur heidab taas ülle ihrami ja sooritab kolm viimast rituaali, mida tuntakse suurema hadžina (Al Hajjul Akbar). Nendeks rituaalideks on: Käik Arafati mäele. Meka lähedal asuvas Mina külas sümboolne "Saatana kividega loopimine". Teine tawaf ehk ringkäikude sooritamine ümber Kaaba. Hadži lõpetuseks toimub suur Eid-ul-Adha ohverdamispidu. Eid-ul-Adha käigus ohverdatakse loomi – enamasti lambaid, kuid ka kaameleid, kitsi ja veiseid. Ohverdamine meenutab seda, et Jumal eelistas lammast Aabrahamilt algselt nõutud inimohvrile. Pärast hadži lõpetamist võib palverändur siirduda rituaalse puhtuse seisundist, milles oli keelatud juukseid lõigata, võidelda, tülitseda ja suguliselt läbi käia, tavaseisundisse. Paljud palverändurid ajavad endal pea kiilaks. Ka võib siis taas ihram'i tavariiete vastu vahetada. Suure hadži läbinud mees saab aunimetuse hadži, naine hadža. Hadži saab õiguse maalida oma koduukse kohale sümboolse palmioksa kujutise. Palverännakul käinu maetakse kombekohaselt maha ihramis. CNN: Islam's Journey of Faith
Kaunis teleekia

Kaunis teleekia (Telekia speciosa (Schreb.) Baumg.) on korvõieliste sugukonda ja teleekia perekonda kuuluv taimeliik. Ta on suurte munajate lehtede ja suurte kollaste korvõisikutega kuni 1,5 m kõrgune taim. Paljuneb hästi nii vegetatiivselt (risoomi kaudu) kui ka seemnetega. Eestis kasvatatakse ilutaimena, kuid metsistub kergesti ja võõrliigina võib muutuda invasiivseks. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse. Eesti punane nimestik, eElurikkus (vaadatud 27.07.2019) Kaunis telekia andmebaasis eElurikkus
Võrm

Võrm (Cuscuta L.) on parasiittaimede perekond kassitapuliste sugukonnast. Cuscuta campestris – põldvõrm (haruldane tulnukas) Cuscuta epilinum – linavõrm (haruldane, kaduv liik) Cuscuta europaea – harilik võrm (hajusalt) Cuscuta trifolii – ristikuvõrm (haruldane tulnukas) Cuscuta epithymum – liivatee-võrm (haruldane tulnukas)
Teleekia

Teleekia (Telekia) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond. Telekia speciosa – kaunis teleekia (Eestis ilutaimena, naturaliseerub)
Linda Kongo

Linda Kongo (18. jaanuar 1929 Taagepera – 13. september 2022) oli eesti teadusajaloolane. Ta lõpetas 1952. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geograafina. Ta on töötanud pikka aega Eesti Looduseuurijate Seltsi teadussekretärina. 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk Конго, Линда 1987. История исследовательских работ по естественным наукам в Эстонии в период до 1917 г. Таллинн: Валгус. Kongo, Linda 2003. Eesti Looduseuurijate Seltsi 150 tegevusaastat: 1853–2003. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus. Kongo, Linda 2016. Saksa-Eesti kohanimed. (Abiks loodusevaatlejale 100.) Tartu. [Digiväljaanne.] Tema abikaasa oli geograaf ja geoloog Agu Kongo (1928–2015).
Varemerohi (perekond)

Varemerohi (Symphytum L.) on taimede perekond kareleheliste sugukonnast. Symphytum officinale – harilik varemerohi (hajusalt, ka kultuuris) Symphytum asperum – kare varemerohi (naturaliseerunud) Symphytum x uplandicum – rootsi varemerohi
Nässmõisa järv

Nässmõisa järv (ka Nässmetsa paisjärv, Toku järv) on Lambahanna ojal asuv paisjärv Antslas. Kirje Eesti looduse infosüsteemis Foto Foto
Lambahanna oja

Lambahanna oja on oja Lõuna-Eestis. Ta suubub Antsla jõkke. Antsla linna kirdepiiril läbib oja Nässmõisa järve. Lambahanna oja keskkonnaportaalis Lambahanna oja veebiportaalis eestigiid.ee
Lahinguteenindustoetus

Lahinguteenindustoetus (LTT) (Combat Service Support - CSS) on tagalateenistuse haru, mille ülesandeks on väeüksuste otsene teenindamine ja varustamine lahingutegevuseks vajalike vahenditega väliolukorras. Lahinguteenindustoetuse raames toimivad: meditsiiniteenistus sidumispunktid välilaatsaretid meditsiinievakuatsioon laskemoona- ja lahingumoonateenistus laskemoonapunktid toitlustusteenistus väliköögid toidulaod remondi- ja hooldusteenistus välitöökojad tehnoabi riknenud tehnika evakuatsioon kütuse ja määrdeainete tankimine varustusteenistus välilaod esmavajalikele varuosadele ja kuluvahenditele tagalajuhtimisteenistus tagalajuhtimispunktid sidesüsteem ja sidesõlmed surnute ärasaatmine Lahinguteenindustoetuse läbiviimiseks on väeosa või väekoondise koosseisus tavaliselt kas vastav kompanii, pataljon või isegi rügement, mille allüksused rühmitatakse maastikule paiknedes kompaktseteks tagalakeskusteks. Varustamist viiakse põhiliselt läbi kas "lükkamise" või "tõmbamise" meetodil. Esimese puhul transporditakse vajalikud vahendid tagalast eesliini üksustele tagala transpordivahenditega, teisel juhul tuuakse vahendid tagalast eesliini üksuste enda vahenditega.
Rein Taaramäe

Rein Taaramäe (sündinud 24. aprillil 1987 Tartus) on Eesti profijalgrattur, kes sõidab alates 2021. aasta hooajast elukutseliste jalgratturite meeskonnas Intermarché-Wanty. Võistelnud järgmistes profimeeskondades: 2007–2014 Cofidis 2015–2015 Astana Pro Team 2016–2017 Team Katusha 2018–2020 Direct Énergie 2021– Intermarché-Wanty 2006 Eesti meister temposõidus (U23) 1. koht, GP Ouest France (U23) 1. koht, Mulgi rattamaraton 2007 1. koht, 4. etapp, Circuit des Ardennes 2. koht, Euroopa meistrivõistlused, U23 temposõidus 2. koht, Eesti meistrivõistlused, ajasõit 2008 3. koht (üldkokkuvõte), Grand Prix du Portugal 1. koht, 2. ja 3. etapp 1. koht, 6. etapp, Tour de l'Avenir 17. koht, Pekingi olümpiamängud, temposõit 48. koht, Pekingi olümpiamängud, maanteesõit 2009 Eesti meister temposõidus Eesti meister grupisõidus Eesti meister grupisõidus (U23) 1. koht (üldkokkuvõte), Tour de l'Ain 1. koht, 4. etapp 1. koht mägede arvestuses, Vuelta al País Vasco 3. koht (üldkokkuvõte), Tour de Romandie – 2. koht noorsõitjate arvestuses 8. koht (üldkokkuvõte), Tour de Suisse 2010 8. koht (üldkokkuvõte), Pariis-Nice – 2. koht noorsõitjate arvestuses 3. koht (üldkokkuvõte), Volta a Catalunya 9. koht (üldkokkuvõte), Route du Sud 2011 Eesti meister temposõidus 8. koht (üldkokkuvõte), Volta ao Algarve 4. koht (üldkokkuvõte), Pariis-Nice – 1. koht noorsõitjate arvestuses 12. koht (üldkokkuvõte), Tour de France – 2. koht noorsõitjate arvestuses 1. koht, Vuelta a España, 14. etapp 3. koht (üldkokkuvõte), Criterium International – 1. koht noorsõitjate arvestuses 2012 Eesti meister temposõidus 2. koht (üldkokkuvõte), Vuelta a Andalucia 3. koht (üldkokkuvõte), Étoile de Bessèges 8. koht (üldkokkuvõte), Tour du Poitou Charentes 2013 Eesti meister grupisõidus 3. koht, GP Cholet – Pays de Loire 7. koht, Critérium du Dauphiné, 4. etapp 2014 1. koht, Tour du Doubs 2. koht (üldkokkuvõte), Tour of Turkey 1. koht, 3. etapp 6. koht (üldkokkuvõte), Tour du Limousin 8. koht (üldkokkuvõte), Étoile de Bessèges 2015 1. koht, Vuelta de Murcia 1. koht (üldkokkuvõte), Vuelta a Burgose 1. koht (üldkokkuvõte), Arctic Race of Norway 6. koht (üldkokkuvõte), Volta ao Algarve 2016 1. koht, Giro d'Italia, 20. etapp 1. koht (üldkokkuvõte), Sloveenia velotuur 1. koht, 2. etapp 2019 Eesti meister temposõidus 2021 Eesti meister temposõidus 1. koht, Vuelta a España, 3. etapp 2022 Eesti meister temposõidus 2023 Eesti meister temposõidus "98ème Tour de France 2011". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. august 2012. Vaadatud 21. veebruaril 2012. Rein Taaramäe blogi Peep Pahv, Lähituleviku kuulsaim eestlane Postimees, 3. juuli 2011 Biograafia ESBL-is Rein Taaramäe ProCyclingStats
Imikas

Imikas (Anchusa L.) on taimede perekond kareleheliste sugukonnast. Eestis on levinud kaks liiki: Anchusa arvensis – karukeel (hajusalt) Anchusa officinalis – harilik imikas (tavaline) Anchusa aggregata Karukeel Itaalia imikas Ibeeria imikas Kapi imikas Murujas imikas Lainjas imikas Anchusa aegyptiaca (L.) A. DC. Anchusa aggregata Lehm. Anchusa arvensis (L.) M.Bieb.. : Small Bugloss, Bugloss, Annual Bugloss Anchusa atlantica Ball Anchusa aucheri A. DC. Anchusa azurea P.Mill.: Italian Bugloss, Large Blue Alkanet Anchusa barrelieri (All.) Vitman: Barrelier's bugloss Anchusa caespitosa Lam. Anchusa calcarea Boiss. Anchusa capellii Moris Anchusa capensis Thunb.: Cape Bugloss, Cape Forget-me-not Anchusa cretica Miller Anchusa crispa Viv. (status vulnerable to endangered in France and Italy) Anchusa davidovii Stoj. Anchusa formosa sp. nov. : (Sardinia) Anchusa gmelinii Ledeb. Anchusa hispida Forsskål Anchusa hybrida Ten. Anchusa italica Retz. Anchusa leptophylla Roemer & Schultes Anchusa leucantha sp. nov. (Greece) Anchusa littorea Moris Anchusa macedonica Degen & Dörfler Anchusa mairei Gusuleac Anchusa milleri Sprengel Anchusa ochroleuca M.Bieb. : Yellow Alkanet Anchusa officinalis L. : True Alkanet, Bugloss, Common Bugloss, Corn Bugloss, Field Bugloss (type species) A. officinalis L. ssp. intacta (Griseb.) Selvi & Bigazz Anchusa ovata Lehm. Anchusa procera Besser Anchusa pseudogranatensis (Br.-Bl. & Maire) Sennen & Mauricio Anchusa puechii Valdés Anchusa pusilla Gusuleac Anchusa samothracica Anchusa sartorii Gusuleac Anchusa sempervirens : Evergreen Alkanet) Anchusa spruneri Boiss. Anchusa strigosa Anchusa stylosa M.Bieb. A. stylosa M.Bieb. ssp. spruneri (Boiss.) Selvi & Bigazzi Anchusa subglabra A. Caballero Anchusa thessala Anchusa tiberiadis Post Anchusa undulata L. A. undulata subsp. granatensis (Boiss.) Valdés A. undulata subsp. lamprocarpa Br.-Bl. & Maire A. undulata subsp. viciosoi Laínz A. undulata ssp. sartorii (Gu ul.) Selvi & Bigazzi Anchusa variegata (L.) Lehm. Anchusa velenovskii (Gusuleac) Stoj.
Akakapsas

Akakapsas (Ajuga L.) on taimede perekond huulõieliste sugukonnast. Perekonda kuulub 40–50 mitmeaastast ja üheaastast rohttaimeliiki. Enamiku liikide looduslikuks levilaks on Euroopa, Aasia ja Aafrika, kaks liiki levivad Kagu-Austraalias. Taimed on 5–50 cm kõrgused, vastaku leheseisuga. Ajuga reptans L. – roomav akakapsas Ajuga pyramidalis L. – püramiid-akakapsas Ajuga genevensis L. – karvane akakapsas
Nikolai Kolomeitsev

Nikolai Kolomeitsev (vene Николай Николаевич Коломейцев, mõnedes allikates ka Коломийцев või Коломейцов) (16. juuli 1867 Peterburi (?) – 1944 Pariis) oli vene meremees (viitseadmiral) ja polaaruurija. Aastatel 1900–1902 oli ta kuunari "Zarja" kapten ja Eduard von Tolli ekspeditsiooni liige. 1902. aastast oli ta jäälõhkuja "Jermak" komandör. Osales Vene-Jaapani sõjas. Tsushima lahingus oli ta miinilaeva "Buinõi" komandör ja päästis viitseadmiral Zinovi Rožestvenski koos staabiga eskaadrisoomuslaevas "Knjaz Suvorov" Jaapani ristlejate tule alt. Selle eest sai ta IV järgu Püha Georgi ordeni. Pärast sõda oli ta "Andrei Pervozvannõi" lahingulaeva vanemohvitser, hiljem 1. järgu kapten. Kolomeitsev oli lahingulaeva "Slava" komandör. 1910 abiellus ta Niina Nabokovaga. 1913. aastal sai kontradmiraliks. Esimese maailmasõja alguses sai ta Läänemerel ristlejate brigaadi juhatajaks. Aleksandr Koltšak kutsus teda ehitama jäälõhkujat "Taimõr". 1917. aastal, kaks nädalat enne Oktoobrirevolutsiooni sai ta viitseadmiraliks. 1917. aasta lõpus Kolomeitsev arreteeriti ja pandi Petropavlovski kindlusesse. 1918. aasta lõpus põgenes ta Soome üle Soome lahe jää, selles aitas teda polaarkogemus. Ta sai valgekaartlaste laevastiku jäälõhkujate rühma juhiks Mustal merel. Hiljem põgenes Nikolai Kolomeitsev Prantsusmaale ja suri 1944 Pariisis. Nikolai Kolomeitsevi auks said nime Kolomeitsevi saared ja Kolomeitsevi laht Kara meres, Kolomeitsevi mägi ja Kolomeitsevi jõgi ning 1972. aastal ehitatud laev. "Кавад Раш. ЛЕДОВЫЕ ЛОЦМАНЫ СВЯТОЙ РУСИ". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2007. Vaadatud 25. oktoobril 2007. Русская Полярная Экспедиция. "Заря". 1900 Dieter E. Zimmer. Nabokov Family Web