laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Adalbert III (Mainz)

Adalbert III (1467 – 1. mai 1484) oli Mainzi peapiiskopkonna administraator 1482–1484. Adalbert sündis 1467. aastal Meissenis Saksimaa kuurvürst Ernsti ja Baieri printsess Elisabethi peres. Noorena sai ta Mainzis kanoonikuks ning 1479 Erfurdi kuberneriks, kuna sealsed kanoonikud soovisid linna Mainzi autoriteedi alla tagasi saada. Sixtus IV tunnustusel määras Mainzi peapiiskop Diether von Isenburg Adalberti 1481 enda koadjuutoriks. Pärast Isenburgi surma võttis Adalbert tema ametikohustused üle, kuid oma alaealisuse tõttu sai ta vaid administraatoriks. Ühe vähese teadaoleva saavutusena oma valitsusajal määras Adalbert III 15. augustil 1483 Johannes Trithemiuse Sponheimi abtiks. Adalbert III suri 1. mail 1484 Aschaffenburgis. "ADB:Albrecht (Erzbischof von Mainz)". Allgemeine Deutsche Biographie. Vaadatud 18.05.2024. "Adalbert III. von Sachsen (Administrator) (um 1467–1484)". Vaadatud 18.05.2024. Adalbert III breviaar.
Ilia Dartšiašvili

Ilia Dartšiašvili (gruusia keeles ილია დარჩიაშვილი; sündinud 21. veebruaril 1981 Signagis) on Gruusia poliitik, valitsusametnik, diplomaat ja endine pangajuht. Ta on 4. aprillist 2022 Gruusia välisminister. Ta sündis aastal 1981 Signagis. Ta lõpetas aastal 2002 Thbilisi Riikliku Ülikooli majanduse erialal. Seejärel omandas ta aastal 2004 sealsamas magistrikraadi majanduse ja ärijuhtimise alal ning aastal 2011 Grenoble École de Managementis Prantsusmaal. Ta töötas aastatel 2003–2012 Thbilisis Bank Republic/Société Générale'i juhina, mil ta asus tööle Gruusia välisministeeriumisse Gruusia Poola saatkonna töötajana. Aastal 2014 sai tast peaminister Irakli Garibašvili esimesel ametiajal riikliku omavalitsuste arengufondi asedirektor ja järgmisel aastal edutati ta selle direktoriks. Samal aastal viidi ta üle regionaalarengu ja taristuministri esimeseks asetäitjaks. Seejärel oli ta aastatel 2016–2017 välisministeeriumi suursaadik. Aastatel 2017–2021 töötas ta Gruusia suursaadikuna Poolas. Vahetult pärast Irakli Garibašvili naasmist peaministriks sai tast (märtsis 2021) Gruusia valitsuse administratsiooni juht. 4. aprillil 2022 määras peaminister Garibašvili ta Gruusia välisministriks pärast seda, kui eelkäija David Zalkaliani astus tagasi, et saada Gruusia suursaadikuks Ameerika Ühendriikides. Ta nimetati ametisse rahutuste ajal suhetes Ukrainaga, mille põhjustas Gruusia valitsuse keeldumine ühineda Venemaa-vastaste rahvusvaheliste sanktsioonidega seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse. Ukraina välisminister Dmõtro Kuleba ütles, et ootab huviga koostööd äsja ametisse nimetatud Gruusia kolleegiga. Ministrina oli tema esimene visiit Brüsselisse NATO välisministrite kohtumisele 6. aprillil 2022.
Nyírtelek

Nyírtelek on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis Nyíregyháza kreisis. Nyírtelek asub Nyíregyháza kesklinnast ligikaudu 9 km loodes. linna läbib Szerencs–Nyíregyháza raudteeliin. Asulat on esmamainitud 1213. aastal (Királ). 1952. aastal ühendati Sőrekút ja Nyírtelek, mis oli seni kuulunud Nyíregyháza koosseisu. Nyírtelek sai suurkülaks 1971. aastal ja linnaõigused 1. juulil 2005. Veľký Šariš, Slovakkia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Város történetéről Nyírtelek. Vaadatud 18. mail 2024
Kliment Ljovõtškin

Kliment Ljovõtškin (vene keel Климент Данилович Лёвычкин; 1907–1984) oli Nõukogude Liidu diplomaat (erakorraline ja täievoliline suursaadik). Ta oli 1952–1955 suursaadik (kuni 1953 saadik) Albaanias, 1958–1966 Taanis ja 1968–1973 Kreekas.
Puhverladu

Puhverladu on logistikasüsteemi osa, mis on mõeldud ajutiseks kaupade hoidmiseks, et tasakaalustada erinevusi kaupade sisse- ja väljaveo vahel. Puhverladusid kasutatakse sageli tootmis- ja jaotussüsteemides, et tagada sujuv töövoog ja vältida tootmise või tarnekatkestusi. Vajaduste tasakaalustamine: Puhverladu aitab tasakaalustada nõudlust ja pakkumist, võimaldades hoida piisavat varu kaubaäkiliste nõudmiste jaoks. Tootmisprotsessi sujuvus: Tootmisettevõtetes hoitakse puhverlaos tootmiseks vajalikke materjale, et vältida tootmisprotsessi seiskumist tarnehäirete tõttu. Tarnekindluse tagamine: Puhverladu aitab vähendada tarnetega seotud riske, näiteks hilinenud tarneid või transportprobleeme. Kasutajateeninduse parandamine: Puhverlao abil saab ettevõte kiiresti reageerida klientide tellimustele, vähendades tarneaegu ja parandades teenindustaset. Tootmisettevõtete puhverladud: Kasutatakse tootmisprotsesside toetamiseks, hoides toorainet ja pooltooteid. Jaotuskeskuste puhverladud: Teenindavad jaemüüjaid ja hulgimüüjaid, võimaldades kiiret kaubajaotust. Külmhoidlad: Spetsiifiline puhverlao tüüp, mis hoiab temperatuuri kontrolli all olevaid kaupu, nagu toiduaineid ja ravimeid. Varude haldamine: Efektiivne varude haldamine on kriitiline puhverlao toimimise jaoks. Kasutatakse erinevaid meetodeid nagu Just-In-Time (JIT) ja Economic Order Quantity (EOQ). Tehnoloogilised lahendused: Kaasaegsete puhverladude haldamiseks kasutatakse laohaldussüsteeme (WMS), mis automatiseerivad varude jälgimise ja haldamise protsesse. Töövoo optimeerimine: Töövoo analüüs ja optimeerimine aitab suurendada lao efektiivsust ja vähendada kulusid. Eelised: - Parandab tarnetäpsust ja -kiirust. - Vähendab tootmise või tarnekatkestuste riski. - Suurendab ettevõtte paindlikkust turumuutustele reageerimisel. Väljakutsed: - Varude liig või puudujääk võib põhjustada suuri kulusid. - Nõuab tõhusaid haldamis- ja jälgimissüsteeme. - Vajab piisavat laopinda ja logistilist infrastruktuuri. Näiteid edukatest puhverladude lahendustest ja nende mõjust ettevõtete tegevusele. Juhtumiuuringud ettevõtetest, mis on puhverladude abil optimeerinud oma tarneahelaid ja parandanud teenindustaset. Puhverladu mängib kriitilist rolli kaasaegsetes tarneahelates, aidates tasakaalustada nõudlust ja pakkumist, tagada tootmise sujuvust ja parandada tarnekindlust. Efektiivne puhverlao haldamine on ettevõtte konkurentsivõime ja kliendirahulolu seisukohalt oluline. Buffer stock - English Wikipedia
Vladimir Menšov

Vladimir Valentinovitš Menšov (vene keeles Владимир Валентинович Меньшов; 17. september 1939 Bakuu – 5. juuli 2021 Moskva) oli vene filmilavastaja ja näitleja. 1981. aastal võitis tema lavastatud film "Moskva pisaraid ei usu" ("Москва слезам не верит") parima võõrkeelse filmi Oscari. Menšov lavastas kokku veel neli mängufilmi. Tema teine tuntuim filmi oli 1984. aasta "Armastus ja tuvid" ("Любовь и голуби"), mis oli samal aastal Nõukogude Liidus piletitulu poolest kõige edukam kodumaine film. Suurema osa ajast tegutses Menšov näitlejana. Näitlejakarjääri alustas ta 1970. aastate alguses. Ta mängis muuhulgas Timur Bekmambetovi õudusfilmides "Öövalve" ("Ночной Дозор"; 2004) ja "Päevavalve" ("Дневной Дозор"; 2006) ning Nikolai Lebedevi spordifilmis "Legend nr 17" ("Легенда №17"; 2013). Menšov pälvis Teenete eest Isamaa ees teise, kolmanda ja neljanda järgu ordeni ning 1981. aastal NSV Liidu riiklikku preemia. 1962. aastal abiellus ta näitleja Vera Alentovaga. Nende tütar on näitleja ja telesaatejuht Julia Menšova (sündinud 1969). "Suri "Moskva pisaraid ei usu" režissöör Vladimir Menšov". kultuur.err.ee. 5.7.2021. Vaadatud 15.7.2021
Ruth Ann Minner

Ruth Ann Minner (neiupõlvenimega Coverdale; 17. jaanuar 1935 Milford, Delaware – 4. november 2021 Milford, Delaware) oli USA poliitik ja ettevõtja, 79. Delaware'i kuberner 2001–2009. Ta oli Demokraatliku Partei liige. Ta sündis ja elas kogu elu Delaware'i osariigis. 16-aastaselt jättis ta keskkooli pooleli, et perekonna farmis tööle asuda. 17-aastaselt abiellus ta Frank R. Ingramiga, neil sündis kolm poega. Ingram suri 1967. aastal 34-aastaselt. Kaks aastat hiljem abiellus ta Roger Minneriga, kellega oli abielus kuni mehe surmani 1991. aastal. 1968. aastal sai Minner keskhariduse GED-eksami sooritamisega ja õppis hiljem Delaware Technical Community College'is. Enne poliitikukarjääri algust oli Minner bürootöötaja Delaware'i osariigi Esindajatekojas ja administraator osariigi kuberner Sherman W. Tribbitti büroos. Aastatel 1975–1983 kuulus Minner ise Delaware'i osariigi Esindajatekotta. Seejärel valiti ta osariigi senatisse, kuhu kuulus kuni 1992. aastani. Aastatel 1993–2001 oli Minner Tom Carperi ametiajal Delaware'i asekuberner. Aastatel 2001–2009 oli Minner kaks ametiaega Delaware'i kuberner. Ta on Delaware'i ajaloo seni ainus naiskuberner. Minner andis oma panuse tervishoiusüsteemi arendamiseks ja keskkonna puhtamaks tegemiseks. 2002. aastal surus ta vaatamata tugevale vastuseisule läbi riigi ühe esimese avalikes kohtades suitsetamise keelu. "Ruth Ann Minner, Down-to-Earth Governor of Delaware, Dies at 86". nytimes.com. New York Times. 10.11.2021. Vaadatud 22.11.2021
Fallout

"Fallout" (inglise keeles 'radioaktiivne sade') võib tähendada järgmist: Fallout (frantsiis), praegu Bethesda Game Studios'e arendatav videomängusari ja meediafrantsiis Fallout (videomäng), 1997. aasta videomäng ja mängusarja esimene osa Fallout 2, 1998. aasta videomäng Fallout 3, 2008. aasta videomäng Fallout: New Vegas, 2010. aasta videomäng Fallout 4, 2015. aasta videomäng Fallout 76, 2018. aasta videomäng Fallout (telesari), samanimelistel videomängudel põhinev 2024. aasta Amazon Prime Video telesari
Solt

Solt (saksa keeles Scholt) on linn Ungaris Bács-Kiskuni komitaadis Kalocsa kreisis. Soltis asub kesklaine raadiosaatejaam, mille saatemasti kõrgus on 303,6 meetrit. Solt asub Doonau vasakul kaldal, Dunaújvárosist 18 km lõunas, kreisikeskusest Kalocsast umbes 30 km põhjas ja komitaadikeskusest Kecskemétist ligikaudu 52 km läänes. Solti on esmamainitud 1145. aastal. Esimest korda on Solti ürikutest turulinnaks (oppidum) nimetatud 1384. aastal. Soltil oli üleriigilise laada pidamise õigus. Türgi ikke ajal asula säilis, kuid muutus külaks. Uuesti nimetati Solti maksuloendusel turulinnaks 1715. aastal. Ungari esimene raudbetoonsild ehitati Solti 1889. aastal. Vahepeal kaotatud linnaõigused sai Solt tagasi 1997. aastal. Habichtswald, Saksamaa Kerava, Soome Dănești, Rumeenia Papozze, Itaalia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. 40 éves a solti rádióadó állomás Hírközlési és Informatikai Tudományos Egyesület (HTE). Vaadatud 19. mail 2024 Történelem Solt Város Önkormányzata. Vaadatud 15. mail 2024 Kronológia Várossá nyilvánítás. Vaadatud 19. mail 2024
Brill

Brill on 17. sajandil rajatud teaduskirjastus peamajaga Leidenis, mis oli pikka aega börsiettevõte. 2010. aastatel laiendas Brilli kirjastus kiiresti oma tegevust Saksamaa kirjastusturul ja võttis üle mitmed sealsed eriaakirjastused (Schöningh, Vandenhoeck ja Ruprecht). Hetkel (2024) on käimas Brilli ülevõtmine Saksa kirjastuse de Gruyter poolt, mille tulemusena on moodustumas mandri-Euroopa suurim teaduskirjastus.
Szabadszállás

Szabadszállás on linn Ungaris Bács-Kiskuni komitaadis Kunszentmiklósi kreisis. Szabadszállás asub kreisikeskusest Kunszentmiklósist umbes 18 km lõunakagus ja komitaadikeskusest Kecskemétist ligikaudu 34 km läänes. Asulat on esmamainitud 1279. aastal. Pärast Mongoli invasiooni tühjaks jäänud aladele olid asustatud polovetsid. Türgi ikke lõppemise järel kaotati 1701. aastal polovetside privileegid. Aastatel 1819–1871 oli Szabadszállás turulinn. 19. sajandi lõpul algas asulas väiketööstuse areng. 1970. aastal sai Szabadszállás suurkülaks ja 1995. aastal linnaks. Schönenberg-Kübelberg, Saksamaa Vârghiș, Rumeenia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Városunkról Szabadszállás Város. Vaadatud 19. mail 2024
Korgikambium

Korgikambium ehk fellogeen tekitab mitmeaastaste taimede koore korgistumist. Fellogeen on meristeemrakkudest koosnev kudede rida. Fellogeeni rakulise jagunemise tagajärjel tekivad korgirakud (fellem) fellogeenist väljapoole ja korgi põhikoerakud (felloderm) sissepoole. Korgirakud on surnud, õhuga täidetud ja veekindlad. Fellemist, fellogeenist ja fellodermist moodustub periderm (korkkude). Fellogeeni tegevus on osa puu füsioloogilisest tsüklist ja seda mõjutavatest keskkonnatingimustest. Pereira, Helena (13. oktoober 2011). Cork: Biology, Production and Uses. Elsevier. ISBN 978-0-08-047686-5. Leite, Carla; Pereira, Helena (2017). "Cork-Containing Barks—A Review". Frontiers in Materials. 3. ISSN 2296-8016. "Cork Quality Council". Cork Quality Council. Vaadatud 19. mail 2024. Kivistik, Jaan (2007). Taim ja aednik. Ilo.
Kaxgar

Kaxgar on maakonna õigustega linn Hiinas Xinjiangi Uiguuri autonoomse piirkonnas Kaxgari ringkonnas. 77% elanikest on uiguurid, hiinlasi on 22%. Aastal 1273 külastas linna Marco Polo. 4. augustil 2008 ründasid Kaxgari linna lähistel kaks meest kohaliku aja järgi kell 8.00 hommikul piiripunkti, heites selle pihta kaks granaati ja rünnates seejärel seal viibinud politseinikke nugadega. Rünnakus hukkus kuusteist ja sai vigastada veel kuusteist politseinikku; ründajad õnnestus vahistada.
Ristõieliste-piimläiketõvik

Ristõieliste-piimläiketõvik (Albugo candida) on munasseenete hõimkonda kuuluvate magevee-eluliste organismide liik. Ristõieliste-piimläiketõvik andmebaasis eElurikkus
Suur läätspuu

Suur läätspuu (Caragana arborescens) on puittaimede liik liblikõieliste sugukonnas. Suur läätspuu andmebaasis eElurikkus.
Berhida

Berhida on linn Ungaris Veszprémi komitaadis Várpalota kreisis. Berhida asub Balatoni järvest 9 km loodes, kreisikeskusest Várpalotast umbes 10 km lõunas ja komitaadikeskusest Veszprémist ligi 17 km idas. Arheoloogilistel väljakaevamistel on selgunud, et praeguse Berhida kohal oli asula juba Rooma riigi ajal. Ürikutes on Berhidat esmamainitud 1084. aastal. Turulinnaks (oppidum) on Berhidat esimest korda nimetatud 1395. aastal. 1532. aastal kogunes Berhidas Ungari parlament. 1922. aastal alustas tööd tööstuslõhkeainete tehas. 15. augustil 1985 oli Berhida 5,2-magnituudise maavärina epitsenter. Linnaõigused sai Berhida 1. juulil 2004. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Településtörténet Berhida. Vaadatud 19. mail 2024
Ivan Šipić

Ivan Šipić (sündinud 24. juunil 1974 Sinjis) on Horvaatia poliitik. Ta on maist 2024 Horvaatia demograafia- ja immigratsiooniminister. Ta lõpetas aastal 1998 Zagrebi ülikooli teoloogia erialal. Seejärel oli ta algkoolides usuõpetaja. Aastatel 2001–2005 oli ta Trilji linna volikogu liige, aastatel 2005–2008 oli ta abilinnapea ametis, seejärel oli ta aastani 2021 kolm ametiaega Trilji linnapea. Aastatel 2016–2020 oli ta Horvaatia Demokraatliku Liidu esindaja Horvaatia parlamendi üheksandal koosseisus ja nelja parlamendikomisjoni liige. Tema teed Horvaatia Demokraatliku Liiduga läksid lahku aastal 2021, kohalike valimiste eelõhtul, kui partei keeldus toetamast teda linnapeakandidaadina. Samal aastal valiti ta tagasi Trilj linnavolinikuks ja aastast 2023 täitis ta volikogu esimehe ülesandeid. Ta astus erakonda Domovinski pokret (Isamaaline Liikumine). Selle nimekirjas valiti ta aastal 2024 uuesti parlamenti. Mais 2024 sai temast Horvaatia Vabariigi demograafia- ja immigratsiooniminister.
Karamay

Karamay (uiguuri قاراماي شەھرى (K̡aramay Xəh̡ri), hiina 克拉玛依市 (Kèlāmǎyī Shì)) on ringkonna õigustega linn Hiinas Xinjiangi Uiguuri autonoomses piirkonnas. 75% elanikest on hiinlased, lisaks nendele elab linnas veel ka uiguure, kasahhe, mongoleid ja hueisid. Linna lähedal on naftaleiukohad. Karamay nimi tähendab uiguuri keeles musta õli. Karamay jaguneb Karamay (keskus), Dushanzi, Baijiantani ja Urho linnarajooniks. Karamay koduleht (hiina keeles)
Domenico del Barbiere

Domenico del Barbiere (ka Domenico Ricoveri; Domenico Fiorentino u. 1506 Firenze – 1465/75 Troyes) oli Itaalia-prantsuse skulptor, maalikunstnik, vaselõikaja, arhitekt ja stukimeister. Osales alates 1540 Fontainebleau lossi kujundamises Prantsusmaal. Alates 1541 elas Troyes, töötas kirikute heaks ja tegi pidulikke dekoratsioone. Tegutses nii maalija kui skulptorina, kuid on veelgi enam tuntud vaselõikajana. Teda iseloomustab kindlakäeline, kuid õrn joon. Üks tuntumaid prantsuse manerismi esindajaid nii skulptuuris kui graafikas.
Sébastien Bourdon

Sébastien Bourdon (2. veebruar 1616 Montpelier– 8. mai 1671 Pariis) oli prantsuse maalikunstnik ja graafik. Bourdon sündis Prantsusmaal Montpellier's protestantliku klaasimaalija pojana. Ta õppis Pariisis maalikunstnikuks. Vaatamata majanduslikele raskustele õnnestus tal 1636. aastal Rooma õppima pääseda. Seal õppis ta tundma selliste meistrite nagu Nicolas Poussin, Claude Lorrain ja Caravaggio loomingut. Ta oli sunnitud 1638. aastal Roomast põgenema, kartes usulist tagakiusamist. Aastatel 1637–1652 elas Pariisis. Oli 1648 üks Prantsuse Kuningliku Maali- ja Skulptuuriakadeemia (Académie Royale'i) asutajatest. Töötas 1652–1654 kuninganna Kristiina õukonnas Stockholmis portreemaalijana. Kuna Bourdon veetis suurema osa oma karjäärist väljaspool Prantsusmaad, siis pikka aega tema loomingut alahinnati kuni 2000. aastal korraldatud ulatusliku näituseni Musée Fabre'is, Montpelieris. Tema õpilaste hulka kuulusid Nicolas-Pierre Loir ja Pierre Mosnier. Ta suri Pariisis 1671. aastal. Ta on tuntud peamiselt religioosse maalijana, kellele on iseloomulik dramaatiline laad, arhitektuursete elementide rohkus, originaalsus ja fantaasiaküllus. Tema graafika (kokku 45 lehte) on peamiselt piibliteemaline. Bourdon on üks prantsuse klassitseeriva baroki rajajatest ning ja selle suuna teoreetik. Tema tuntuim teos on Notre Dame'i katedraali jaoks tehtud "Püha Peetruse ristilöömine". Benedict, Philip (1999). "Calvinism as a Culture?". Finney, Paul Colby (toim). Seeing Beyond the Word. Grand Rapids, MI: Eerdmans. Lk 36. ISBN 9780802838605. Thierry Bayou, Bourdon, Sébastien, Grove Art Online. Mémoires pour servir à l'histoire de l'Académie royale de Peinture et de Sculpture depuis 1648 jusqu'en 1664, Ed. Anatole de Montaiglon, Paris 1853, vol. I, p. 36. Anu Allikvee. Johannes Mikkeli kollektsioon. 16.–20. sajandi Lääne-Euroopa, Vene, Hiina kunst. Näituse tekst. Eesti Kunstimuuseum 2006 Laureati, Laura, 1983. Giuliano Brigantis, Ludovica Trezzani ja Laura Laureati. The Bamboccianti: The Painters of Everyday Life in Seventeenth Century Rooma (Rooma) lk. 238–45 Bourdoni loomingu veebigalerii https://www.muis.ee/museaalview/101456
Valdas Benkunskas

Valdas Benkunskas (sündinud 1. novembril 1984 Klaipėdas) on Leedu poliitik (Isamaaliit – Leedu Kristlikud Demokraadid). Valdas Benkunskas lõpetas 2003. aastal Šilutės Vydūnase Gümnaasiumi. 2007. aastal omandas ta Mykolas Romerise Ülikoolis bakalaureusekraadi õigusteaduse erialal ja 2008. aastal magistrikraadi õigusteaduse erialal. 2008–2015 oli ta Leedu seimi liikme Paulius Saudargase assistent. 2011. aastal valiti ta Vilniuse linnavolikogu liikmeks. Aastatel 2015–2017 ja 2019–2023 oli ta Vilniuse aselinnapea. 2023. aasta märtsis toimunud Leedu kohalikel valmistel valiti ta 51,15% häältega Vilniuse linnapeaks. Valdas Benkunskas Žinau, ką renku. Vaadatud 20. mail 2024 Valdas Benkunskas The Mayor. Vaadatud 20. mail 2024
Joosep Sarapuu

Joosep Sarapuu (sündinud 30. juulil 1994) on Eesti bioloog, reisikorraldaja ja džungligiid. Ta on lõpetanud Pärnu Koidula Gümnaasiumi aastal 2013 ning omandas kõrghariduse Tartu Ülikoolis bioloogiat õppides. Bakalaureusetöös uuris ta lehelõikaja sipelgaid ning magistritöö, mille kaitses aastal 2022, kandis pealkirja "Mardikaliste (Coleoptera) mitmekesisuse mustrid Lõuna-Aafrika puudel." Ülikooliõpingute ajal töötas ta aasta aega Prantsuse Guajaana vihmametsa kämpingus putukapüüdjate abistajana ja giidina. Samuti on ta omandanud ülikoolipraktika käigus teadmisi ja oskusi nii Paapua Uus-Guineas kui ka Reunioni saarel. Aastast 2019 korraldab ta reise Prantsuse Guajaanasse. Aastast 2021 töötab Eesti Loodusmuuseumis zooloogina. Ta on koos Leif-August Kirsiga loodushariduslikke õppeprogramme pakkuva ettevõtte Loodusluup asutaja. "Phylogenetic signal in leaf-cutting ant diet in the fragmented Atlantic rainforest." (2019) "The Global Soil Mycobiome consortium dataset for boosting fungal diversity research." (2021) "Džungli (s)lumm" (2024, ilmumisel) Talle meeldivad väga jalgpall ja muu sport ning troopiline loodus ja loomad. Ta on DJ ja taskuhäälingu "Isechillija" tegija. On ansambli Põntsutajad ninamees. Helina Piip. DŽUNGLIGIID JOOSEP: „Tahtsin õppida eriala, mis võimaldab näha paiku, kuhu ei pääseks ka suure raha eest.“ (Naisteleht, 5. november 2023) Kristjan Karron. "Paremkaitsja maadleb madudega eksootilises riigis." (Ajakiri Jalka, 15. juuni 2017) Reispass. LAV - kirju nagu sebra (Raadio 2, 29. oktoober 2023) Reispass. Paapua Uus-Guinea (Raadio 2, 20. september 2020) Reispass. Öine kõnd Amazonases (Raadio 2, 29. mai 2022) Reispass. Madagaskar (Raadio 2, 22. september 2019) Reispass. Prantsuse Guajaana (Raadio 2, 23. september 2018) Metsik Amazonas PRANTSUSE GUAJAANAS Zooloogiatunnid Podcast "Isechillija" "Vilistlased 2013". Pärnu Koidula Gümnaasium. 25. oktoober 2018. Vaadatud 20. mail 2024. "MG_TAH_00". lopetanud.ut.ee. Vaadatud 20. mail 2024. Sarapuu, Joosep (2018), Lehelõikaja-sipelgate kasutatavate taimede eelistus fragmenteeritud atlantilises vihmametsas, vaadatud 20. mail 2024 Sarapuu, Joosep (2022), Mardikaliste (Coleoptera) mitmekesisuse mustrid Lõuna-Aafrika puudel, vaadatud 20. mail 2024 "Metsik Amazonas PRANTSUSE GUAJAANAS". Amazonas Reisid (Ameerika inglise). Vaadatud 20. mail 2024. "Meeskond | Eesti Loodusmuuseum". www.loodusmuuseum.ee. Vaadatud 20. mail 2024. "Our Instructors". LOODUSLUUP (Ameerika inglise). Vaadatud 20. mail 2024. "Joosep Sarapuu CV, ETIS". www.etis.ee. Vaadatud 20. mail 2024. "Mängija". jalgpall.ee. Vaadatud 20. mail 2024. "Mixcloud". www.mixcloud.com. Vaadatud 20. mail 2024. "Isechillija - podcast / taskuhääling". Eesti podcastid. Vaadatud 20. mail 2024.[alaline kõdulink]
Praha Kõigi Pühakute kirik

Kõigi pühakute kirik (tšehhi keeles Kostel Všech svatých) on Praha kindluse koosseisu kuuluv kabel, mis asub Tšehhi Vabariigis. Samal kohal asunud romaani stiilis sakraalhoone ehitati ja pühitseti juba 1185. aastal. Praeguse hoone vanimad osad pärinevad 14. sajandist arhitekt Peter Parlerilt. Nimelt ehitati kuningas Karl IV käsul aastatel 1370–1387 kitsas ühelööviline kabel, mille eeskujuks oli Sainte-Chapelle'i kabel Pariisis. Algselt oli kirik eraldiseisev hoone, kuid pärast 1541. aasta laastavat tulekahju jäid püsti vaid müürid ning ajapikku liideti see kuningapalee ja selle Vladislavi saaliga. Morava markkrahv, hilisem kuningas Karl IV asutas siin 1341. aastal toomkapiitli, mille liikmed olid põhiliselt Karli ülikooli vaimulikud. Kirikus on Püha Prokopiuse haud ja maalidel on kujutatud tema elulugu. Kirikusse pääseb läbi Vladislavi saali, kuid avatud on see eelkõige jumalateenistuste ja kontsertide ajal. "Old Royal Palace". Vaadatud 20. mail 2024. Royt, Jan (2016). The Prague of Charles IV (inglise). Praha: Karolinum Press. Lk 104–105. ISBN 9788024631325.
Neitsi Maarja kirik Keti all

Neitsi Maarja kirik Keti all on roomakatoliku kloostrikirik Prahas, mis allub Johanniitide ordule. Kiriku romaani stiilis basiilika valmis 1182. aastal. Selle eriskummaline nimi viitab kunagisele Juuditi sillale, mille väravatornist tõmmati kett üle Vltava jõe, et paadid ei saaks mööduda tasu maksmata. Juuditi sild hävines 1342. aasta üleujutuses ning selle asemele ehitati Karli sild. Johanniitide (Malta) ordu komtuurkond loodi Praha linnas Malé Straněs aastatel 1158–1169 kuningas Vladislav I korraldusel ja see paiknes Juuditi silla ääres. 1182. aastaks olid johanniidid ehitanud romaani stiilis basiilika, mis ehitati ilmselt pärast 1314. aastat gooti stiilis ümber, kui ordu oli oma valdusesse saanud templirüütlite maad. Tornid valmisid vahetult enne hussiitide sõdade (1419–1434) puhkemist. Aastal 1420 süütasid hussiidid kiriku. Pärast 1503. aasta põlengut ehitati kooriruumile uus võlvlagi. Royt, Jan (2016). The Prague of Charles IV (inglise). Praha: Karolinum Press. Lk 110–111. ISBN 9788024631325. "Church of Our Lady Below the Chain, Prague". Prague Tourist Guide (Ameerika inglise). 19. november 2011. Vaadatud 20. mail 2024.