laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tiiu Randviir

Tiiu Randviir-Tölp (aastast 1971 Tiiu Tölp; sündinud 10. märtsil 1938 Tartus) on eesti priimabaleriin ja balletipedagoog. Ta on lõpetanud 1955. aastal Tallinna Koreograafiakooli (Liia Leetmaa klassis) ja 1968. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (3. lend). 1956. aastal alustas ta Estonias lavakarjääri ja lõpetas selle 1979. aastal . Juhuse tahtel jäi tema luigelauluks laval "Luikede järv", millega ta pärast balletikooli lõpetamist oma tipputõusu Estonia laval ka alustas. Tiiu Randviiru karjäär jätkus balletipedagoogina ja seda tööd on ta teinud kokku 45 aastat (kuni aastani 2019). Tema õpilaste hulgas on Kaie Kõrb, Age Oks, Maria Seletskaja, Ketlin Oja ning paljud teised praegused ja tulevased lavatähed. Tema vend oli maletaja ja maleajakirjanik Jüri Randviir. Tema abikaasa oli 1971. aastast kergejõustiklane ja sporditegelane Rein Tölp, nende poeg on jalgrattur Urmas Tölp. 1957 Moskva 6. üleliidulise balletifestivali hõbemedal 1960 Eesti NSV teeneline kunstnik 1967 Eesti NSV rahvakunstnik 1971 orden Austuse märk 1977 NSV Liidu rahvakunstnik 2001 Valgetähe III klassi teenetemärk 2002 Avatud Eesti Fondi tänupreemia 2013 Rahel Olbrei nimeline auhind 2018 Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapitali elutööpreemia (särav priimabaleriin ja Eesti balleti järjepidevuse hoidja) Aigi Viira, Tiiu Randviir: "Sa võid tahta kedagi priimabaleriiniks teha, aga kui tal pole jumalikku miskit, siis ta selleks ei saa." Õhtuleht, 16. juuni 2012 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Heino Aassalu. "Tiiu Randviir". Eesti Raamat. Tallinn 1988. ISBN 5450004206 Rahvakunstnikud: Tiiu Randviir. ETV 1979
Córdoba provints (Argentina)

Córdoba provints on Argentina 1. järgu haldusüksus. See asub riigi keskosas. Provints on rahvaarvult Argentina provintsidest teisel kohal, 2010. aastal elas seal 3 308 876 inimest. Pindalalt on provints viies (165,321 km²). Provintsi keskus on Córdoba, kus eeslinnu arvesse võttes elab umbes 41% provintsi rahvastikust. Córdoba provintsi suuremad linnad on (sulgudes rahvaarv 2008. aastal): Córdoba (1 301 572) Río Cuarto (155 911) Villa María (75 551) San Francisco (61 260) Villa Carlos Paz (56 970) Alta Gracia (46 923) Río Tercero (46 167) Bell Ville (33 281) Villa Dolores (31 193) Jesús María (30 727) Cruz del Eje (30 586) La Calera (30 339) Villa Allende (27 164) Marcos Juárez (26 452) Déan Funes (21 561) Arroyito (21 422) Laboulaye (20 514) Cosquín (19 965) Río Segundo (19 559) Colonia Caroya (19 272) Río Ceballos (18 939) Villa Nueva (18 268) Morteros (16 723) Unquillo (16 714) Las Varillas (16 124) La Falda (15 022) Villa del Rosario (14 970) Pilar (13 608) Oncativo (12 655) La Carlota (12 542) Malvinas Argentinas (12 484) Malagueño (12 461) Oliva (12 156) Santa Rosa de Calamuchita (12 041) General Cabrera (11 321) Almafuerte (11 265) Hernando (10 875) Leones (10 596) Vicuña Mackenna (10 412) Saldán (10 402) Estación Juárez Celman (10 370) Corral de Bustos (10 334) Capilla del Monte (10 331) General Deheza (10 163) Brinkmann (10 049) Montecristo (10 014) https://www.argentina.gob.ar/cordoba, vaadatud 31.07.2024. https://censo.gob.ar/wp-content/uploads/2023/11/CNPHV2022_RD_Indicadores-demogrA%C2%A1ficos.pdf, vaadatud 28.07.2024. 2022 Argentina census
Córdoba ülikool

Córdoba ülikool on ülikool Argentinas Córdoba linnas. Ülikool on vanim Argentinas, asutatud aastal 1613. Ülikooli koduleht
Florida

Florida [ˈflɒrɪdə] on Ameerika Ühendriikide osariik riigi kaguosas, Florida poolsaarel Atlandi ookeani ja Mehhiko lahe vahel. Põhjas piirneb Georgia ja Alabama osariigiga. Osariigi suurim linn on Jacksonville ja suurim linnastu Miami-Fort Lauderdale-West Palm Beach.  Pikemalt artiklis Florida ajalugu Uus-Hispaania rajas oma asundust (La Florida) poolsaarele alates 1513. aastast. 2009. aasta Florida SKP oli 729,4 miljardit USA dollarit. 2011. aasta märtsis oli töötus 11,1%. Floridas elab 2010. aasta seisuga 18 801 310 inimest. Rahvaarv, eriti osariigi kesk- ja lõunaosas, kasvab pidevalt sisserände tõttu nii teistest osariikidest kui ka välismaalt, peamiselt Ladina-Ameerikast. Floridasse on kolinud paljud eakad ameeriklased, eriti Kirdeosariikide ja Kesk-Lääne nn "külmavööndist" (Frost Belt). Floridas elab kõige rohkem üle 65-aastaseid kui üheski teises osariigis (17,3%), samas alla 18-aastaste arvult on osariik tagantpoolt kaheksas (21,9%). Florida madude loend 2020 United States Census, vaadatud 20.03.2022. bea.gov, vaadatud 5.05.2011. bls.gov, vaadatud 5.05.2011. Rahvaloendus, vaadatud 18.01.2011. webcitation.org Incorporated Places and Minor Civil Divisions, vaadatud 18.01.2011.  Florida – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Florida osariigi koduleht
Amerikaniseerumine

Amerikaniseerumine on Ameerika Ühendriikide mõju teiste riikide kultuurile, näiteks popkultuurile, köögile, tehnikale, äritavadele või poliitikale. Terminit on kasutatud vähemalt 1907. aastast. Amerikaniseerumine on lähedalt seotud globaliseerumisega, kuna suur osa tänapäevasest maailmakultuurist on seotud poliitikas, majanduses ja popkultuuris domineeriva USA-ga. Ameerika Ühendriikides nimetatakse amerikaniseerumiseks immigrantide või annekteeritud alade (nt California) elanike kultuurilist ühtlustumist ülejäänud USA-ga ning sellele omaste tavade ja väärtuste omaksvõttu. Poliitikas peetakse amerikaniseerumiseks poliitilise kommunikatsiooni ja turunduse tähtsuse tõusu, mis kasvatab poliitiliste kampaaniate eelarveid ning tõstab kommunikatsiooniekspertide mõju. Sõnastik. - Tallinn Ülikool, Riigiteaduste Instituut.
Aserbaidžaani Riiklik Kunstimuuseum

Aserbaidžaani Riiklik Kunstimuuseum (aserbaidžaani keeles: Azərbaycan Milli İncəsənət Muzeyi‎) on kunstimuuseum Bakuus. Muuseum on suurim kunstimuuseum Aserbaidžaanis. Muuseumihoone ehitati 1885. aastal. Kunstimuuseum avati seal 1920. aastal. Peatähelepanu on pööratud 19. sajandi aserbaidžaani maalikunstile, 16. ja 17. sajandi hollandi ja flaami kunstnike maalidele ning 19. sajandi prantsuse, vene ja saksa maalidele. Muuseum asub Bakuu kesklinnas aadressil Niyazi küçəsi 9-11. Lähim metroopeatus on İçərişəhər. Azerbaijan Soviet Encyclopedia. State Publishing House of the Council of Ministers of Azerbaijan SSR. 1976. Lk 1st vol, p. 144. (inglise keel) "Breathing Life Back Into Art: The National Art Museum". Azer.com. 2000. (inglise keel)  Aserbaidžaani Riiklik Kunstimuuseum – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Aserbaidžaani Riiklik Kunstimuuseum (Bakupages.com) (inglise keel)
William H. Macy

William Hall Macy, Jr. (sündinud 13. märtsil 1950 Miamis Floridas) on USA Emmy auhinnaga pärjatud filminäitleja ja filmirežissöör. Tema tuntumate rollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Fargo (film)", "Seabiscuit" ja "Cellular".
Aune Suve-Kütt

Aune Suve-Kütt (neiupõlvenimi Aune Suve; sündinud 30. juulil 1977) on eesti skaudiliikumise tegelane, noorsootöötaja ja muuseumijuht. Ta on Vargamäel asuva A. H. Tammsaare muuseumi juhataja aastatel 2006 kuni 2015. Muuseumijuhatajana esindas ta muuseumi ka MTÜ Eesti Kirjanike Muuseumite Ühingu juhatuses. Töötanud Albu vallas (1999-2006), Ambla vallas (2000-2002) noorsootöötajana ning Tapa valla (2018-2020) ja Järva vallas (2020-2021) noorsootöö spetsialistina. Alates 2022 Järva valla Noorsootöökeskuse juhataja. Aastatel 2012–2013 juhtis ta projekti A. H. Tammsaare teose "Tõde ja õigus" I osa audioraamatu loomiseks, mille raames Meelis Kompus luges 20 plaadile 1300 minutit ehk 550 lehekülge teksti. Alates 1990. aastast on ta löönud kaasa skaudiliikumises: ta on 1995. aastal asutatud Eesti Skautide Ühingu asutajaliige ja üle-eestiliste ürituste organisaator, 1992–1998 Tamsalu lipkonna juhatuses ning Kõrvemaa lipkonna juht alates 1999. aastast. Ta on ka EELK Järva-Madise koguduse aktiivne liige. Ta tegutseb giidina Tammsaare muuseumis, Albu mõisas ja rabamatkadel. Samuti on ta Albu vallas tegutseva koori Sink Sale Proo koorivanem. 2002–2005 tantsis ta Rae kultuurikeskuse segarahvatantsurühmas Sukad&tagi, 2006. aastast Albu rahvamaja segarahvatantsurühmas Kakerdaja. 2012. aastal loodud MTÜ Kultuuri- ja Haridusseltsis Üksmüts juhatuse liige. Ta on osalenud TV3 telesarjas "Õhtusöök viiele". 2004 Järvamaa aasta noorsootöötaja 2008 aasta vabatahtlik (teiste seas) 2010 Väike Muuseumirott parima terviklahenduse eest (Suve kureeritud näitus "Vargamäelt igavikku ja tagasi", mis tutvustas A. H. Tammsaare elu ja loomingut) 2022 aasta parim noorsootöötaja Aune Suve abiellus 13. juulil 2013 Jaanus Kütiga.[viide?] Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink]. Riigi esindamine sihtasutustes Järva maavalitsuse kodulehel (vaadatud 12.09.2013). "Eesti Kirjanike Muuseumite Ühingu põhikiri" (vaadatud 12.09.2013). "Reede, 1. märtsil kell 15.00 esitleb A.H. Tammsaare muuseum Vargamäel esimest kirjanik A.H. Tammsaare audioraamatut. Audioraamatu kujul on valminud "Tõde ja õigus" I osa"[alaline kõdulink]. Postimees/ SA A.H. Tammsaare Muuseum Vargamäel pressiteade, 28.02.2013 (vaadatud 12.09.2013). Rein Sikk. ""Tõde ja õigus" jõudis lõpuks heliplaatidele". EPL, 1. märts 2013 (vaadatud 12.09.2013). "Aasta vabatahtlikud 2008. 14. Aune Suve-Kütt (31)" Vabatahtlike Väravas (vaadatud 12.09.2013). Liina Raudvassar. "Järva-Madisel elu ja lootuse värvi". Eesti Kirik, 23.11.2005 (vaadatud 12.09.2013). Kaarel Aluoja "Skaudipealik sõitis kogemusi saama" Järva Teataja, 29.07.2004 (vaadatud 12.09.2013). Albu valla infoleht. Eesti Segakooride Liidu liikmed liidu kodulehel (vaadatud 12.09.2013). Aune Suve-Kütt[alaline kõdulink] TV3 kodulehel (telesarja "Õhtusöök viiele" osalejana) (vaadatud 12.09.2013). "Muuseumirott 2010" kultuuriministeeriumi kodulehel. Kaarel Aluoja. "Skaudipealik sõitis kogemusi saama". Järva Teataja, 29. juuli 2004 Aune Suve-Kütt TV3 kodulehel (telesarja "Õhtusöök viiele" osalejana) Aune Suve-Kütt. "Maastikuga muuseum". Muuseum, 1 (31) 2012, lk 31–34
Sint Maarten

Sint Maarten on Madalmaade Kuningriigi maa, mis hõlmab Saint-Martini saare lõunaosa, piirnedes põhjas Saint-Martiniga. Pealinn on Philipsburg, suurim linn Lower Prince's Quarter. Sint Maarteni ametlikud keeled on hollandi ja inglise keel. Peaminister on 2023. aastast Luc Mercelina. Madalmaade kuningat esindab kuberner, kes ta ka ametisse nimetab. Sint Maarteni esimene kuberner oli aastatel 2010–2022 Eugene Holiday. Praegune kuberner on alates 2022. aastast Ajamu Baly. Rahaühikuna kasutatakse saarel Hollandi Antillide kuldenit. Esimese kindluse (Fort Amsterdam) rajasid hollandlased Saint Martini saarele 1631. aastal. Käimasoleva kaheksakümneaastase sõja tõttu olid aga pinged Hispaaniaga kõrged, mispeale juunis 1633 vallutas Hispaania saare ja ajas hollandlased välja. Aprillis 1644 üritas Petrus Stuyvesant 400-600 mehega saart tagasi vallutada, kuid ebaõnnestunult. Münsteri rahu järel 1648. aastal, mis lõpetas 80-aastase sõja, ei näinud Hispaania saarel enam strateegilist vajadust ja hülgas selle. Peale Hispaania lahkumist hakkasid prantslased ja hollandlased saarele tagasi tulema. Sõja vältimiseks sõlmiti 23. märtsil 1648 saarel Concordia künkal (tänapäevase nimega Mont des Accords) Concordia leping, millega saare põhjaosa jäi Prantsusmaale ja lõunaosa Madalmaadele. https://web.archive.org/web/20201231150122/https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/fields/335rank.html
Enguri

Enguri (gruusia ენგური, vene Ингури) on jõgi Lääne-Gruusias, Gruusia ja Abhaasia piirijõgi. Saab alguse Šhara mäe lähedalt. Pikkus 213 km. Suubub Musta merre. Enguri jõel asuv hüdroelektrijaam toodab aastas keskmiselt 3,8 miljardit kilovatt-tundi elektrienergiat (46% Gruusia toodangust). Tammi kõrgus on 271,5 meetrit. Tammi ehitamist alustati 1971. aastal, veehoidla täitmist 1978. aastal. Valmis 1987. Juba 1994. aastal täheldati tammi lagunemist ja 1999. aastal algatati Euroopa Komisjoni toetusel kiireloomulised remonttööd.
Larissa Volpert

Larissa Volpert (30. märts 1926 Leningrad – 1. oktoober 2017 New York) oli Nõukogude Liidu ja Eesti maletaja, kirjandusteadlane, vene filoloog. Ta oli alates 1977. aastast töötanud õppejõuna Tartu Ülikoolis (professor 1990. aastast, emeriitprofessor 1995. aastast). Volpert kaitses 1989. aastal väitekirja "Пушкин и психологическая традиция во французской литературе конца XVIII – первой трети XIX в." ning ta sai doktorikraadi kirjanduses. Tema peamised uurimissuunad olid prantsuse kirjanduse ajalugu, vene ja prantsuse kirjanduse vastastikused seosed ning puškinistika. Larissa Volpert saavutas 1955. aastal male maailmameistrivõistluste pretendentide turniiril Moskvas Olga Rubtsova järel 2. koha (Rubtsova sai aasta pärast maailmameistriks) ja 1959. aastal Plovdivis 3. koha, seejuures edestades eestlanna Salme Rootaret, kes jäi jagama 4.–5. kohta. Ta sai sportlike saavutuste eest males 1957. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1978. aastal naiste suurmeistri nimetuse. 2006 Tartu Ülikooli aumärk 2011 Tartu Ülikooli medal Tema abikaasa oli Pavel Reifman. Пушкин и психологическая традиция во французской литературе (1980) Пушкин в роли Пушкина. Творческая игра по моделям французской литературы. Пушкин и Стендаль (Moskva, 1998) Лермонтов и литература Франции (Peterburi, 2005) Пушкинская Франция (Peterburi, 2007) "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Наш новый доктор. // «64 – Шахматное обозрение». 1990/2, lk 13. Салупере С. Профессор шахмат, гроссмейстер филологии. (intervjuu L. Volpertiga) // «64 — Шахматное обозрение». 1996/5, lk 52. Biograafia ESBL-is
Suriname madude loend

Surinames elavad looduses järgmised maod (74 liiki): Atractus badius Atractus favae Atractus flammigerus Atractus schach Atractus snethlageae Bothriopsis bilineata Boa constrictor (kuningboa) Bothrops atrox (kaisaka) Bothrops brazili Cercophis auratus Chironius exoletus Chironius fuscus Chironius multiventris Chironius scurrulus Clelia clelia Corallus caninus (koerpea-puuboa) Corallus hortulanus Eunectes murinus (hiidanakonda) Crotalus durissus (kaskavela) Dipsas incerta Dipsas indica Dipsas pavonina Dipsas variegata Drymoluber dichrous Echinanthera undulata Epicrates cenchria (viker-silehuulboa) Epicrates maurus Helicops infrataeniatus Helicops leopardinus Hydrodynastes bicinctus Hydrodynastes gigas Hydrops triangularis Lachesis muta (bušmeister) Leptotyphlops collaris Leptotyphlops cupinensis Leptotyphlops dimidiatus Leptotyphlops macrolepis Leptotyphlops tenellus Liophis breviceps Liophis lineatus Liophis miliaris Liophis typhlus Liotyphlops ternetzii Micrurus collaris Micrurus hemprichii Micrurus lemniscatus (lint-korallmadu) Micrurus paraensis Micrurus psyches Micrurus surinamensis Oxybelis aeneus Oxybelis fulgidus (sätendav teravpeamadu) Oxyrhopus formosus Oxyrhopus occipitalis Philodryas oligolepis Philodryas viridissima Phimophis guianensis Pseudoboa coronata Pseudoboa neuwiedii Pseudoeryx plicatilis Pseustes cinnamomeus Pseustes poecilonotus Pseustes sulphureus Siphlophis compressus Spilotes pullatus (kanasööjamadu) Tachymenis surinamensis Taeniophallus brevirostris Taeniophallus nicagus Tantilla melanocephala Thamnodynastes pallidus Thamnodynastes ramonriveroi Typhlophis squamosus Typhlops reticulatus Typhlops unilineatus Waglerophis merremi Xenodon rabdocephalus
Euroopa madude loend

Euroopas elavad looduses järgmised maod: Coronella austriaca (harilik silenastik) Coronella girondica (lõuna-silenastik) Dolichophis caspius (Coluber caspius, koldkõht-vilbasnastik) Dolichophis jugularis (Coluber jugularis, koldkõht-vilbasnastik) Eirenis modestus (vagur eirenis, vagur eireenis) Elaphe dione (mustriline roninastik) Elaphe longissima (eskulaabi roninastik) Elaphe quatuorlineata (nelitiip-roninastik, neljatriibuline roninastik) Elaphe scalaris (trepi-roninastik) Elaphe situla (leopard-roninastik) Eryx jaculus (lääne-liivaboa) Gloydius halys Hemorrhois algirus (Coluber algirus, alžeeria vilbasnastik) Hemorrhois hippocrepis (Coluber hippocrepis, hoburaud-vilbasnastik) Hemorrhois nummifer (Coluber nummifer, erivärvuseline vilbasnastik) Hierophis gemonensis (Coluber gemonensis, balkani vilbasnastik) Hierophis viridiflavus (Coluber viridiflavus, rohekas vilbasnastik) Macroprotodon brevis Macroprotodon cucullatus (kapuutsnastik) Macrovipera lebetina (gürsa) Macrovipera schweizeri (Vipera schweizeri, milose rästik) Malpolon monspessulanus (harilik sisalikumadu) Natrix maura (rästiknastik) Natrix natrix (harilik nastik) Natrix tessellata (veenastik) Platyceps collaris (Coluber collaris, punakas vilbasnastik) Platyceps najadum (Coluber najadum, oliivjas vilbasnastik) Telescopus fallax (kassmadu) Typhlops vermicularis (vagelpimemadu) Vipera ammodytes (nokisrästik) Vipera aspis (aspisrästik) Vipera berus (harilik rästik) Vipera latastei, Vipera latasti (tömpnina-rästik) Vipera renardi Vipera seoanei (Seoane rästik) Vipera ursinii (stepirästik) Vipera xanthina (armeenia rästik) Zamenis lineatus (Elaphe lineata, itaalia roninastik) George Albert Boulenger, (1858-1937), "The snakes of Europe", London, Methuen & Co., Ltd (1913), OpenLibrary raamatu veebiversioon (vaadatud 12.11.2013) (inglise keeles)
Merimadulased

Merimadulased (Hydrophiinae) on mürknastiklaste sugukonna alamsugukond. Nad elavad Vaikses ookeanis ja India ookeanis ning puuduvad Põhja-Jäämeres, Atlandi ookeanis ja Vahemeres. Nad on tekkinud ja levinud alles pärast seda, kui 3 miljonit aastat tagasi Põhja-Ameerika manner ja Lõuna-Ameerika manner ühinesid. Nad ei saa liikuda Vaiksest ookeanist ja India ookeanist Atlandi ookeani, sest Hoorni neeme ja Hea Lootuse neeme juures on vesi liiga külm. Nad ei saa kasutada ka Suessi kanalit ega Panama kanalit, sest Punane meri on liiga soolane ja Panama kanalis on magevesi. Enamik merimadulasi elab ranna ääres madalas vees, ainult üksikud liigid on suure levilaga, näiteks kahevärviline pelamiid. Merimadulaste alamsugukonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoperekonnad: Aipysurus Lacépède, 1804 Emydocephalus Krefft, 1869 Ephalophis Smith, 1931 Hydrelaps Boulenger, 1896 Hydrophis Latreille, 1801 – merimadu Kolpophis Smith, 1926 Parahydrophis Burger & Natsuno, 1974 Thalassophis Schmidt, 1852. mürgiaparaat Peter Uetz & Jakob Hallermann, Hydrophiinae Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 11.05.2015) (inglise keeles) Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne uBios Sissekanne veebisaidil Wikispecies Sissekanne WoRMS-is Harold Heatwole, "Sea Snakes", Australian Natural History Series, A UNSW Press, 1999, ISBN 086840776 3, veebiversioon (vaadatud 25.11.2103) (inglise keeles) HYDROPHIIDAE, toimetajad Harold Heatwole & Harold G. Cogger, FAUNA of AUSTRALIA Volume 2A, 36. FAMILY HYDROPHIIDAE, AGPS Canberra, 1993, ISBN 978 0 644 32429 8, veebiversioon (vaadatud 30.04.2014) (inglise keeles) Arne Redsted Rasmussen, John C. Murphy, Medy Ompi, J. Whitfield Gibbons, ja Peter Uetz, Marine Reptiles, PLoS One. 2011; 6(11): e27373., 8. november 2011., doi: 10.1371/journal.pone.0027373, PMCID: PMC3210815, veebiversioon (vaadatud 16.08.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Hydrophiinae seisuga 25.11.2013.
Šhara

Šhara (gruusia keeles შხარა) on Gruusia kõrgeim mäetipp, asub Gruusia ja Kabardi-Balkaaria piiril. See on Kaukasuse kõrguselt kolmas mägi kõrgusega 5068 m (teistel andmetel 5201 m). Esimestena tõusid tippu 1888. aastal John Garford Cockin ja Ulrich Almer.
Lena Einhorn

Lena Einhorn (sündinud 19. mail 1954 Stockholmi lähedal) on rootsi arst, viroloog ja rakubioloog, kellest on saanud kirjanik ja filmirežissöör. Ta on sündinud poola-juudi päritolu arstide Nina ja Jerzy Einhorni peres, isa oli ka poliitik (kristlik demokraat). Ka vend Stefan Einhorn on arst, arstiteadlane ja kirjanik. Tema dokumentaalteos, oma emast ja Varssavi getost rääkiv "Nina teekond", sai 2005. aastal olulisima Rootsi kirjandusauhinna Augustipreemia (Augustpriset) ning selle põhjal tehtud film sai Rootsi filmiauhinna Kuldpõrnikas nii parima filmina kui ka parima stsenaariumi eest. Tema esimene romaan "Siri" on August Strindbergi ainetel.
Rioni

Rioni (gruusia keeles რიონი) on jõgi Kaukaasias, Gruusia lääneosas. Jõgi saab alguse Svanethi aheliku lõunanõlvalt Ratša piirkonnas. Suubub Musta merre Phothi linna lähedal. Rioni pikkus on 327 km, valgala pindala 13 400 km² . Rioni oli muinaskreeklastele tuntud kui Phasis, seda mainivad Hesiodos, Apollonios Rhodoselt ja Vergilius. Jõe ääres asuvad Khuthaisi, Vani, Samtredia, Phothi. "Statistical Yearbook of Georgia: 2020" (PDF). Vaadatud 6. mail 2023.  Rioni – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kääbusmadulased

Kääbusmadulased (Calamariinae) on madude alamsugukond. Nad elavad peamiselt Aasias. Calamaria – kääbusmadu Boie, 1827 Calamorhabdium – Boettger, 1898 Collorhabdium – Smedley, 1932 Etheridgeum – Wallach, 1988 Macrocalamus – Günther, 1864 Pseudorabdion – Jan, 1862 Rabdion – Duméril, 1853 Systema Naturae 2000 / Classification - Subfamily Calamariinae (vaadatud 12.09.2013)
Šešupė

Šešupė (poola Szeszupa, vene Шешупе) on jõgi Euroopas. Saab alguse Poolast Suwałki kõrgustikult, voolab kirdesse ja põhja läbi Leedu Marijampolė maakonna. Suubub vasakult Nemunase jõkke enne Nemani (Ragnit) linna. Šešupe on olnud alates 15. sajandist piir Preisimaa ja Leedu vahel, tänapäeval Kaliningradi oblasti ja Leedu vahel. Jõe pikkus on 298 km, valgala pindala 6104 km². Šešupė ääres asuvad Kalvarija ja Marijampolė linn.  Šešupė – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ivo Sillamaa

Ivo Sillamaa (2. november 1955 – 14. juuli 2023) oli eesti pianist ja klavessinist. Sillamaa lõpetas 1974 klaverierialal Tallinna Muusikakeskkooli (õpetaja Ruuta Taras) ja 1979 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Bruno Luki klass), täiendas end 1979–1981 Moskva konservatooriumi assistentuur-stažuuris (juhendaja Vera Gornostajeva). Töötas aastatel 1981–1990 ja 2005–2022 Rahvusooper Estonias pianist-repetiitorina, 1981–1993 Tallinna Muusikakeskkoolis ja 1990–1993 Eesti Muusikaakadeemias klaveriõppejõuna. Oli aastast 1993 ansambli Hortus Musicus klavessinist-organist ning esines sellega paljudes välisriikides, sealhulgas mainekatel festivalidel (nt Pro musica antiqua Regensburgis ja Tage alter Musik Herne’is, Svjatoslav Richteri festival Moskvas, Osterfestival Innsbruckis, Wartburgi festival Eisenachis, Internationales Oleg Kagan Musikfest Kreuthis ja Moskvas). 1974. aastal alustas Ivo Sillamaa soolopianisti karjääri, soleerides Beethoveni, Brahmsi, Chopini ja Mozarti klaverikontsertide ettekandel Neeme Järvi, Eri Klasi, Peeter Lilje, Andres Mustoneni ja Paul Mägi juhatusel. Sillamaa tegi organisti ja klaverisaatjana koostööd Hendrik Krummi ja Margarita Voitesega, andis kontserte Nõukogude Liidu tähtsamates kontserdisaalides. Esines organisti ja klavessinistina ka ansamblis Eesti Barokksolistid. Pikaajalises koostöös Andres Mustoneni, Neeme Punderi ja Peeter Klaasiga valmisid kontserdisarjad (nt Suur muusikaakadeemia), mille kavas olid kõik Bachi, Beethoveni, Mozarti, Vivaldi ja Händeli viiulisonaadid, Bachi flöödisonaadid ja mitme teise baroki suurmeistri kammermuusika. 1973 – II koht Eesti NSV pianistide konkursil 1976 – II koht NSVL liiduvabariikide vahelisel konkursil 2015 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (pikaajaline ja mitmekülgne muusikategevus) Ta oli harfimängija Zvenislava Sillamaa ja automaatikaprofessor Hanno Sillamaa poeg. Tema ja Kaari Sillamaa tütar on Janika Sillamaa, poeg Virgo Sillamaa. Brigitta Davidjants, Virgo Sillamaa Ivo ja Kaari poeg ning Janika vend, Eesti Päevaleht, 18. juuni 2005
Priit Maide

Priit Maide (sündinud 8. aprillil 1963) on eesti ettevõtja. Ta lõpetas 1981. aastal Tallinna 2. Keskkooli. Maide on kirjastuse Varrak juhatuse esimees. 2022 Valgetähe IV klassi teenetemärk Tema ema Maret Maide on Varraku looja. "Presidendi teenetemärkide saajate seas on 14 ettevõtjat". Äripäev. Vaadatud 25. septembril 2024. https://www.aripaev.ee/uudised/2022/02/21/teenetemargi-saanud-kirjastaja-pisarais-see-on-mu-elutoo
Otto Sander

Otto Sander (30. juuni 1941 Hannover – 12. september 2013 Berliin) oli saksa näitleja.