laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Simnase vald

Simnase vald (leedu keeles Simno seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Alytuse rajooni territooriumil. Valla pindala on 131 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 3880 inimest. Valla keskus on Simnase linn, kus aastal 2011 oli 1514 elanikku. Vallamaja asub aadressil Vytauto g. 26, vallavanem on Vladas Čeponis. http://www.dainavoskrastas.lt/vietoves/simno-seniunija/ Simno seniūnija. Alytaus rajono savivaldybė , vaadatud 28.08.2018. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 28.08.2018.
West Randi ringkond

West Randi ringkond on Lõuna-Aafrika Vabariigi Gautengi provintsis asuv 2. järgu haldusüksus. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli West Randi ringkonna elanikest mustanahalisi aafriklasi 79,19%, valgeid 16,69%, värvilisi 2,50%, India või Aasia päritolu inimesi 1,15% ja teisi 0,47%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 27,33%, afrikaani keelt 16,93%, koosa keelt 14,92%, sotho keelt 10,80%, suulu keelt 9,04%, inglise keelt 6,65%, tsonga keelt 5,22% ja pedi keelt 3,07%. https://census2011.adrianfrith.com/place/748
Rebecca Peterson

Rebecca Peterson (sündinud 6. augustil 1995 Stockholmis) on eesti päritolu Rootsi tennisist. Tema parim WTA edetabeli koht oli 43. (21. oktoobril 2019). Rebecca Peterson WTA kodulehel
Fotomeetriline paradoks

Fotomeetriline paradoks ehk Olbersi paradoks ehk tumeda öötaeva paradoks on astrofüüsika ja füüsikalise kosmoloogia valda kuuluv paradoks, mis seisneb vastuolus ühelt poolt lõputu ja igavese staatilise universumi ning teiselt poolt öötaeva tumeduse vahel: kui universum on igas suunas lõputult täis tähtede valgust, miks pole siis öine taevas hele? Tänapäeva füüsikas on staatilise universumi mudelist valdavalt loobutud ning öötaeva tumedust peetakse üheks argumendiks dünaamilise universumimudeli poolt, nagu seda kirjeldab näiteks Suure Paugu teooria. Ehkki paradoks kannab tänapäeval Saksa astronoomi Heinrich Wilhelm Matthias Olbersi (1758–1840) nime, käsitleti seda kosmoloogilises kirjanduses juba varem. Teadaolevalt esimesena osutas paradoksile Aleksandria munk Kosmos Indikopleustes teoses "Topographia Christiana". Uusajal kirjeldasid fotomeetrilist paradoksi esimeste seas 16. sajandi inglise astronoom Thomas Digges ja 1610. aastal Johannes Kepler, hiljem ka Edmond Halley, Jean-Philippe de Chéseaux ning 1826. aastal Olbers. Esimese füüsikaliselt rahuldava lahenduse esitas 1901. aastal lord Kelvin, kuid selle mõningaid aspekte puudutas juba Edgar Allan Poe essee "Eureka" (1848). Overbye, Dennis (3. august 2015). "The Flip Side of Optimism About Life on Other Planets". The New York Times. Vaadatud 29. oktoober 2015. "Cosmas Indicopleustès. Topographie chrétienne", 3 kd. Toim. Wolska–Conus, W.Paris: Cerf, 1:1968; 2:1970; 3:1973; Sources chrétiennes, rmt 10, lõik 27, rida 7: "Κρυσταλλώδης ἦν ὁ οὐρανὸς ἀπὸ ὑδάτων παγείς· ἐπειδὴ δὲ ἔμελλε δέχεσθαι ἡλίου φλόγα καὶ σελήνης καὶ ἄστρων ἄπειρα πλήθη, καὶ ἦν ὅλος πυρὸς πεπληρωμένος, ἵνα μὴ οὕτως ὑπὸ τῆς θερμότητος λυθῇ ἢ φλεχθῇ ἄστρων ἄπειρα πλήθη, καὶ ἦν ὅλος πυρὸς πεπληρωμένος, ἵνα μὴ οὕτως ὑπὸ τῆς θερμότητος λυθῇ ἢ φλεχθῇ." Hellyer, Marcus, toim (2008). The Scientific Revolution: The Essential Readings. Blackwell Essential Readings in History. Kd 7. John Wiley & Sons. Lk 63. ISBN 9780470754771. Unsöld, Albrecht; Baschek, Bodo (2001). The New Cosmos: An Introduction to Astronomy and Astrophysics. Physics and astronomy online. Springer. Lk 485. ISBN 9783540678779. Poe, Edgar Allan (1848). "Eureka: A Prose Poem". Originaali arhiivikoopia seisuga 26.04.2008. Edward Robert Harrison "Darkness at Night: A Riddle of the Universe" 1987
Enn Ehala (karikaturist)

Enn Ehala (sündinud 3. mail 1936 Pärnumaal) on eesti karikaturist ja Eestimaa Ühendatud Vasakpartei poliitik. Ta on lõpetanud kõrgema sõjakooli ja aastal 1959 Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaarteaduskonna. Töötanud Eesti NSV riigi- ja parteiorganites: Põllumajandusministeeriumis Haapsalu Rajooni Töörahva Saadikute Täitevkomitee alluvusega Haapsalu Rajooni TSN TK Põllumajandusvalitsuses Hiiumaa Rajooni TSN TK Põllumajandusvalitsuses, samal ajal oli ka Hiiumaa Rajooni TSN Täitevkomitee töötaja, EKP Pärnu Rajoonikomitees EKP Tartu Rajoonikomitees EKP Kingissepa Rajoonikomitees (hilisem EKP Saaremaa Maakonnakomitee) Eesti vabariigis ajalehetoimetustes. On valitud Eestimaa Ühendatud Vasakpartei juhatusse ja volikogusse ning 2004–2013 oli Euroopa Vasakpartei (Party of the European Left) täitevjuhatuse liige[viide?]. Viljeleb põhiliselt satiiri, poliitilist karikatuuri ja šarži. Esinenud karikatuurinäitustel ja festivalidel, samuti konkursialbumites ja kogumikes üle maailma. Mitmed tema tööd on püsiekspositsioonidel Lõuna-Korea, Seouli, ja Gabrovo muuseumides. Karikaturisti töid on eksponeeritud Gabrovo ja Teherani biennaalil, Põhja-Makedoonias, Rumeenias, ta on osa võtnud Venemaa lahtistest meistrivõistlustest karikatuuris, osalenud Brüsselis toimuval võistlusel. Tema karikatuure on avaldatud peamiselt ajalehtedes Kesknädal (Pärnu), Meie Maa ja Oma Saar aastatel 1993–2006 ja 2009–2013. Tema karikatuure on avaldatud ka ajakirjas The New Yorker. Diplomitega on auhinnatud karikaturisti Daejeoni ja Sejongi rahvusvahelistel konkurssidel aastatel 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2017, Süürias 2008, Venemaa Smileanapa festivalil 2012, Gruusia illustratsioonide, karikatuuride ja kalligraafianäitusel 2016, Serbia Banja Luka Nosorogi rahvusvahelisel šarživõistlusel 2018, Horvaatia satiirilise graafika rahvusvahelisel festivalil 2018, Rumeenia rahvusvahelisel huumorifestivalil 2018 jm. Ta on olnud Haifa (Iisrael) rahvusvahelise karikatuurivõistluse žürii liige 2013. aastal. Üldse on osalenud rahvusvahelistel konkurssidel ja festivalidel Iraanis, Türgis, Belgias, Itaalias, Hiina RVs, Venemaal, Portugalis, Hispaanias, Rumeenias, Argentinas, Brasiilias, Peruus, Jaapanis, Nigeerias, Egiptuses, Norras, Kanadas, Iisraelis jm. Kuulub mitmesse maailma karikaturistide ühendusse, näiteks World Cartoonist Group, Federation of Cartoonists Organisation (FECO), World Cartoonists United Artists jt. Karikaturist on kantud ka maailma karikatuurientsüklopeediasse. Enn Ehala ka maalib. Õli-, pastell- ja akrüültehnikas maalid on leidnud tee Austraaliasse, USAsse, Suurbritanniasse, Soome, Rootsi jm. 2004 – Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus, eripreemia 2005 – Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus, eripreemia 2006 – Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus, III koht Riigikogu valimine 2. märts 2003 - Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööpartei - Enn Ehala "Saarlane 18.04.2006 Karikatuurivõistluse III peapreemia sai Enn Ehala". Originaali arhiivikoopia seisuga 3.08.2018. Vaadatud 30.08.2018. Cartoonia.ru – Enn Ehala
Armstrong-Siddeley Lynx

Armstrong Siddeley Lynx oli 7-silindriline õhkjahutusega tähtmootor, mis töötati välja Suurbritannias 1920. aastal. Aastatel 1920 kuni 1939 toodeti kokku üle 6000 Lynx mootori. Itaalias tootis Alfa Romeo aastatel 1930 kuni 34 sama mootorit nimetus Alfa Romeo Lynx (450 eksemplari) ja Piaggio nimetuse Piaggio P.II all. Lynx I 1920, 150 hj. Lynx II 1920, 184 hj. Lynx III 1924, 200 hj. Lynx IV 1929, 180 hj. Lynx IVA 1930, 188 hj. Lynx IVC 1929, 208/225 hj. Lynx IV(G) 1929, G - Geared, ehk reduktorülekandega Lynx IV(MOD) 1929, 188 hj, MOD - modified ehk remonditud ja modifitseeritud Lynx IV. Lynx IV(S) 1928, 200 hp, S - supercharged, ehk ülelaadimisega. Lynx V (Lynx Major)  Pikemalt artiklis Armstrong Siddeley Cheetah 1930, suurema silindrimahuga, nimetati alul Lynx V, siis Lynx Major ja lõpuks Cheetah. Alfa Romeo Lynx 200 hj Itaalias Alfa Romeo tehases ehitatud versioon. Piaggio P.II Itaalias Piaggio tehases toodetud versioon. Breda Ba.19 Breda Ba.25 IMAM Ro.10 Tüüp: 7-silindriline õhkjahutusega tähtmootor Silindri läbimõõt: 127 mm Kolvi käik: 140 mm Töömaht: 12,4 l Pikkus: 1158 mm Läbimõõt: 1067 mm Tühimass: 238 kg Normaalvõimsus: 187 hj (139 kW) 1,700 pöördel minutis Maksimaalvõimsus: 215 hp (160 kW) 1,900 pöördel minutis
Kratt (ansambel)

Kratt on 2003. aastal asutatud eesti rahvamuusikat viljelev ansambel, kelle muusika sobib hästi simmanitele, pulma, tantsupidudele. Mitmele Krati loole on tehtud rahvatantsuseadeid ning neid on esitatud nii Raplamaa tantsupeol 2018 kui ka üliõpilaste tantsupeol Gaudeamus 2018. Enrik Visla – eesti lõõts, karmoška, viiul, mandoliin, Hiiu kannel, lokulaud, laul Kail Visla – torupill, plokkflööt, parmupill, tamburiin, laul Sulev Reisberg – akordion, kitarr, laul Margus Tokko (liitus 2011) – bass, laul, heli "Varavedaja" (2007) "Sarviliste tants" (2017) Etnokulp 2017 nominent "Ehe pärimusmuusika" kategoorias III koht Pärimuse Päitsete konkursil Põlvas 2016. aastal looga "Sarviliste tants" Ansambli koduleht Ansamblit tutvustav raadiosaade "Etnokonservid" Plaati "Sarviliste tants" tutvustav raadiosaade "Folgialbum"
Makniūnai

Makniūnai on küla Leedus Alytuse rajoonis, Raitininkai valla halduskeskus. Külas on põhikool ja raamatukogu. Leedu vabadussõja ajal toimusid küla all mitmed kokkupõrked Leedu partisanide ja Poola vägede vahel. Aastal 1926 asutati külla algkool. Nõukogude perioodil oli Makniūnai kohaliku kolhoosi keskasula. [1] https://www.alytus.rvb.lt/vparodos/makniunai/dal17.html Makniūnai. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008. 103 lk. Küla portaalis vietoves.Lt
Pärnu Spordiselts Kalev

Pärnu Spordiselts Kalev on Pärnus tegutsev spordiselts. Selts asutati 18. veebruaril 1937. Selts tegutses aastani 1940. Selts taasasutati 1. jaanuaril 1991. Eesti sport läbi aegade. Tallinn: Inreko Press, 1996. Lk 191 Pärnu Spordiselts Kalev Eesti spordiregistris (vaadatud 30.08.2018) Pärnu Spordiselts Kalev Eesti spordiregistris
Landsberg

Landsberg võib tähendada järgmist: Landsberg am Lech, linn Saksamaal Baieri liidumaal Landsberg (aadlisuguvõsa) Landsbergi vangla
Ketasfriis

Ketasfriis või ketasliist (saksa keeles Scheibenfries, prantsuse keeles besants, inglise keeles bezantée moulding) on ehisliist, mille ornamendi moodustavad korrapärases reas asuvad lamedad kettad (bizantius aureus – bütsantsi kuldmünt). Ketasliist on iseloomulik kaunistuselement Prantsusmaa romaani arhitektuuris 12. sajandil, kaunistades friise, arhivolte, sambatalumeid ja pilastrite kannelüüre. Charité-sur-Loire romaani kiriku nelitistorni kaunistavad ketasfriis, täringfriis, kuulfriis, teemantliist ja profileeritud konsoolid Ketasliist petikarkaadi vasakpoolsel sambal ja talumil, Charité-sur-Loire Ketasliist kaunistamas portaali arhivoldi ülemist, kuulfriis alumist kaart, Charité-sur-Loire Keskmine lääneportaal ketasfriisiga, Notre-Dame-de-l’Assomption, Surgères, Poitou Portaalisamba kapiteel, Surgères Kapiteel 13. sajandist, San Juan de Duero klooster, Soria Friis Ehisliist Romaani arhitektuur https://fr.wikisource.org/wiki/Dictionnaire_raisonn%C3%A9_de_l%E2%80%99architecture_fran%C3%A7aise_du_XIe_au_XVIe_si%C3%A8cle/Besants "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. august 2018. Vaadatud 30. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclop%C3%A6dia_Britannica/Bezant%C3%A9e
No More Stories ...

"No More Stories ..." (täisnimega "No More Stories Are Told Today, I'm Sorry They Washed Away // No More Stories, The World Is Grey, I'm Tired, Let's Wash Away") on Taani ansambli Mew album. Album ilmus Skandinaavias 17. augustil 2009. Plaadi tootis Evil Office, Columbia Records.
Miklusėnai

Miklusėnai on küla Leedus Alytuse rajoonis, Alytuse valla halduskeskus. Küla on Alytuse eeslinn. Seal on algkool ja raamatukogu. Kirjalikes allikates on küla esmamainitud 1744. aastal. Nõukogude perioodil asus seal Luksnėnai aiandussovhoosi osakonnakeskus. Küla hakkas kasvama pärast Leedu taasiseseisvumist (1989. aastal oli seal 477 elanikku, 2008. aastal 1021 elanikku) ja kujunes 2009. aastal Alytuse valla halduskeskuseks. 2010. aastal rajati sinna veevärk ja kanalisatsioon. [1] Miklusėnai. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XV (Mezas-Nagurskiai). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2009. 87 lk. Küla portaalis vietoves.Lt
Balti vabakaubanduspiirkond

Balti vabakaubanduspiirkond (inglise keeles The Baltic Free Trade Area, lühendatult BAFTA) oli vabakaubandusleping Eesti, Läti ja Leedu vahel, mis eksisteeris aastatel 1994–2004. See loodi, et aidata riikidel valmistuda liitumiseks Euroopa Liiduga. Seega BAFTA loodi pigem Euroopa Liidu initsiatiivil kui Balti riikide omavahelise kaubanduse soovist: nad olid rohkem huvitatud pääsust Euroopa turule. BAFTA leping sõlmiti 13. septembril 1993 ja see jõustus 1. aprillil 1994. 1. jaanuaril 1997 laiendati lepingut põllumajandussaadustega kauplemiseks. 1. mail 2004 liitusid kõik kolm riiki Euroopa Liiduga ning BAFTA lakkas olemast. BAFTA oli osa üldisest koostööst kolme riigi vahel, mille eeskujuks oli Põhjamaade koostöö. Juhid said kokku regulaarselt ning lisaks vabakaubanduspiirkonnale moodustasid nad ka ühtse viisaruumi ning alustasid sõjalist koostööd Venemaa läheduse tõttu. "Free trade areas in Europe". Wikipedia. Vaadatud 16.04.2013.
Daugava Kotkad

Daugava Kotkad (läti keeles Daugavas Vanagi) on Läti veteraniorganinisatsioon, mille asutasid Läti leegionis võidelnud sõjaväelased 28. detsembril 1945. 1946–1969 juhtis organisatsiooni endine SSi ohvitser Vilis Janums. Kuni Läti taasiseseisvumiseni tegutses organisatsioon Rootsis ehk oli eksiilorganisatsioon. Organisatsioon on kutsunud ellu Läti leegionäride päeva.
Balti Instituut (1970–1996)

Balti Instituut oli 1970–1996 Rootsis tegutsenud uurimisinstituut. Instituut loodi eesmärgiga edendada teadus- ja kultuurialast koostööd Baltimaade teadlaste ja kultuuritöötajate vahel. Suure osa instituudi liikmetest moodustasid eksiilis elavad eestlased. Instituudi silmapaistvamate tegelaste seas olid Bruno Kalniņš ja Arvo Horm. Instituut andis välja ajakirja Zari. Balti Komitee
Krokialaukis

Krokialaukis on alev Leedus Alytuse rajoonis, Krokialaukise valla halduskeskus. Alev asub Peršėkė jõe kaldal; jõel on alevi juures 1978. aastal rajatud 0,75 km² suurune Krokialaukise paisjärv Krokialaukises on keskkool, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu. Kooli juures tegutseb etnograafiamuuseum, vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1872 valminud katoliku kirik. Asulat on esmamainitud XVI sajandil, sama sajandi teisel poolel rajati sinna ka Krokialaukise mõis. Seal tegeleti hobuste tõuaretusega ja kasvatati Leedu sõjaväe tarbeks ratsahobuseid. Aastal 1755 ehitati sinna esimene kirik, neli aastat hiljem sai Krokialaukisest kohaliku kihelkonna keskus. Aastal 1819 hakkas seal tegutsema kihelkonnakool. Kahe maailmasõja vahel kandis asula nime Kriokialaukis. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude võimud küüditasid 31 Krokialaukise elanikku. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 1978 rajati asula juurde paisjärv. Koolimaja Kultuurikeskus Peršėkė Krokialaukise veehoidla [1] Kazys Misius, Algimantas Miškinis. Krokialaukis. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. XI (Kremacija-Lenzo taisyklė). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 120 lk. Alev portaalis vietoves.Lt
Küüntelaastust kübar

Küüntelaastust kübar, ka Küüntest kübar, on müütiline võlujõuga kübar eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg". Seda on mainitud eepose neljateistkümnendas loos (Allmaailma vaatlus. Esimene võitlus Sarvikuga. Lahkumine.). Kalevipoeg jõudis allilma ning põrgupiigad tutvustasid talle Sarviku valdusi ja elu-olu. Vanem piiga mainis, et kui Sarvik saabub, kukub koopauks kinni ja enam välja ei saa. Tuleb võtta küüntelaastust kübar ning soovida kojusaamist. Kalevite poeg hirmu ei tundnud ja arvas, et kaevab vajadusel uue käigu allilmast välja. Sarvik saabus maa müdisedes, nägi Kalevipoega, kes seisis kübar käes ning paistis tavalise mehena. Nüüd ei ole sellel siit enam pääsmist päevapaiste alla, arvas Sarvik. Kalevipoeg kutsus ta lagedale jõudu katsuma ja pani kaabu põue. Mehed katsusid jõudu, kuid võitjat ei selgunud. Üürikesel hingetõmbe hetkel pani Kalevite poeg kübara pähe ja soovis suuremaks kasvamist: Kalevipoeg kasvamaie, Suurusella sirgumaie, Paksusella paisumaie, Tõusis tugevamaks tammeks, Kasvas kuuse kõrguseksi. Kalevipoeg sasis Sarviku kinni, tõstis kümne sülla kõrgusele ning heitis Sarviku liivasõmerasse. Sarvik kahanes järsku küünrakaupa, kuni sulas rabasoosse. Vägilane võttis turjale kullakotid ja põrgupiigad ning jõudis võlukaabu jõul otse allmaailma koopa suusse. Koopas olnud leel söed veel miilasid ning mees viskas soovikaabu sütele. Noored piigad hakkasid nutma: Teist ei enam ilmas tehta, Paremat põrgus ei punuta: Surma läind nüüd soovimised, Ilmaaegu kõik igatsus!" Kalevipoeg aga andis teada, et viib piigad hoopis kosjateele, kus poiste silmad põlevad nende palgepuna peale. Kalevipoeg. Neljateistkümnes lugu
Uno Varik

Uno Varik (11. september 1932 Mustjala – 14. juuli 2006) oli eesti õpetaja ja direktor. Ta lõpetas Mustjala 8-klassilise Kooli ja 1951. aastal Kuressaare Keskkooli. 1. septembrist 1952 töötas Varik Kaali koolis algklasside õpetajana. Detsembris samal aastal läks sõjaväkke, seejärel tööle Kuressaare Keskkooli. 1. septembril 1955 naasis Kaali kooli. Töö kõrvalt lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi ajalooõpetaja haridusega. Aastatel 1984–1998 oli ta Kaali kooli direktor. Uno Variku hobideks olid filateelia, muusika, luuletamine, vanavara kogumine, mälumäng, humoorikate estraadikavade kirjutamine, ürituste korraldamine. Tema poeg on Maidu Varik.
Enn Lehepuu

Enn Lehepuu (10. mai 1917 – 24. oktoober 1981) oli Eesti NSV riigitegelane. Aastatel 1959–1967 oli ta Harju Rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VI ja VIII koosseisu saadik ja Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Tööjõuressursside Kasutamise Komitee esimees. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule. EESTI NSV ÜLEMNÕUKOGU OTSUS Eesti NSV valitsuse — Eesti NSV Ministrite Nõukogu — moodustamise kohta. EESTI NÕUKOGUDE SOTSIALISTLIKU VABARIIGI ÜLEMNÕUKOGU JA VALITSUSE TEATAJA, 29. aprill 1967 Nr. 19 (76), Art 165 Kalmistute register HAUDI
Miroslavas

Miroslavas on küla (endine alev) Leedus Alytuse rajoonis, Miroslavase valla halduskeskus. Külas on keskkool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sealne aastal 1847 valminud katoliku kirik ja Olakalnise hiiemägi seal asuva kabeliga. Asula tekkis XVII sajandi lõpus. Algselt kandis see nime Slabada ja kuulus Bendriai mõisale. 1710. aastal sai Slabadast alev. Sealsed elanikud olid ametlikult vabad, kuid neil oli mõisa ees teokohustus. 1719. aastal ehitati sinna esimene kirik ja asula sai kohaliku kihelkonna keskuseks. 1744. aastal ehitati vana kiriku asemele uus; samal aastal sai alev mõisa omanike Mirosławskite järgi tänapäevase nime. 1781. aastal rajasid mariaanid alevisse oma kloostri, mille juures 1781. aastast tegutses ka kool. 1847. aastal ehitasid nad ka vana kiriku asemele uue. Jaanuariülestõusu järel sealne klooster suleti. Tsaariaja lõpuaastatel oli Miroslavasest saanud küla. 8. augustil 1941 küüditasid Saksa okupatsiooniväed sealsed juudid Alytusesse. Ka Nõukogude võimud küüditaid 29 Miroslavase elanikku. Teise maailmasõja järel tegutsesid küla ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude perioodil sai Miroslavasest kohaliku kolhoosi keskasula. Koolimaja Olakalnis Kirik [1] Mirosław (2) Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. Kd. VI: Malczyce – Netreba. Warszawa 1885. Küla portaalis vietoves.Lt
Kuulfriis

Kuulfriis (saksa keeles Kugelfries, prantsuse keeles bouton 'nööp', inglise keeles pellet moulding) on ehisliist, mille ornamendi moodustavad lamedal lindil või süvarihva sees korrapäraste vahedega paiknevad kuulikesed. Kuulid võivad olla rihvaga võrreldes suured või väikesed, paikneda kas katkematus reas või korrapäraste vahedega. Mõnikord on kuulid kaunistatud kiirjate püstvagudega, või tähekujulise süvendiga, tekitades õienuputaolise motiivi (inglise keeles ball-flower ornament, prantsuse keeles boutons trifoliés). Kaunistusliist on olemas juba rooma ehitiste dekooris, näiteks sammaste baasidel. Esineb romaani arhitektuuris ja varagooti arhitektuuris üle kogu Lääne-Euroopa portaalide ja aknaavade palestikel ja arhivoltidel, sammaste kapiteelidel ja talumitel. Õienuputaoline ball-flower on olemas nii Inglismaa (vanim näide Salisbury katedraali lääneküljel) kui Prantsusmaa gooti arhitektuuris. Alates renessansist kohtab peenikest pärlirida kahe liistu vahel kaunistuselemendina, kõrvuti antiikkunstist pärit pärlvöödiga, arhitektuuris ja tarbekunstis. 1927. aastal välja antud "Kunstiajaloo oskussõnastik" annab selle ehisliistutüübi jaoks termini kerafriis. Clonferti katedraali portaal suurtest kuulidest ehisliistuga, 12. sajand, Galway, Iirimaa Old Buckenhami kiriku portaal kuulfriisi ja köisfriisiga, 12. sajand, Norfolk Ristikestega kuulfriis Speyeri toomkiriku lääneportaalil, Rheinland-Pfalz Kettoni kiriku lääneportaal, Rutland Ehisliistud romaani kiriku arhivoldil Burgoses: kuulfriis, teemantlõige, ümarmõikad, koerahambaornament ja täringliist Kuulfriis vaheldub ümarmõigastega Pfaffenheimi Püha Martini kiriku idaakna palestikul, Elsass Kuulid süvarihvades Vladimiri Jumalaema Uinumise peakiriku põhjaakna palestikul Kuulkaunistus Ainau kiriku portaalil, Geisenfeld Kuulraamistus akna ümber, Saint-Romaini torn, Roueni katedraal Pühakute kujud Salisbury katedraali lääneküljel Bloxhami Maarja kiriku kapiteel, 14. sajand, Oxfordshire Kuulimotiiv Pariisi Jumalaema kiriku edelanurga petikkaarel Ristimiskivi jalg, Tewkesbury Abbey, Gloucestershire Kuulkaunistused Gloucesteri katedraali portaali arhivoldil, skulptuuri baasil ja seinafriisil pärlvööt ehisliist friis romaani arhitektuur https://fr.wikisource.org/wiki/Dictionnaire_raisonn%C3%A9_de_l%E2%80%99architecture_fran%C3%A7aise_du_XIe_au_XVIe_si%C3%A8cle/Bouton http://www.beyars.com/kunstlexikon/lexikon_5195.html https://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclop%C3%A6dia_Britannica/Ball-flower https://dspace.ut.ee/bitstream/handle/10062/51444/kunstiajaloo_oskussynastik_2_1927_ocr.pdf?sequence=1&isAllowed=y
Sisu

Sisu on soomlastele kontseptsioon ja kultuuriline konstrukt, mida saaks kirjeldada kui kombinatsiooni stoilise otsustavuse, kindlameelse eesmärgipärasuse, südikuse, vapruse ja vastupidavuse vahel. Soomlased ise peavad seda rahvusliku iseloomu väljenduseks. See on seesmiselt kramplik südikus, mida tavaliselt esitatakse olukordades, kus edu saavutamine on vastuoluline. Seda võib väljenduda soomlaste resoluutses tegevuses teadvustatud ebaõnne(stumise) vastu. See on võrreldav nii-öelda külma närvi säilitamisega, allaandmatusega, mis juhindub stressi karmist taltsutamisest, et saavutada pikaajalist eesmärki. Vaata: kangekaelsus. Soomlased Afektiseisund C'est la vie http://www.eki.ee/dict/soome/index.cgi?Q=sisu&F=M&C06=en
Johannes Uik

Johannes Uik (kuni 10. maini 1935 Kichlefeldt; 23. november 1901 Tallinn – 24. juuni 1981 Järvakandi) oli Eesti sportlane, jalgpallur. Biograafia ESBL-is Johannes Kichlefeldt-Uik jalgpall.ee Kihlefeldt, Johannes national-football-teams.com Football PLAYER: Johannes Kihlefeldt eu-football.info, statistika (inglise, vene ja tšehhi keeles)