laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Managua järv

Managua järv (ka Xolotláni järv) on järv Nicaragua lääneosas. Järve geograafilised koordinaadid on 12° 20′ N, 86° 25′ W. Managua järve pindala on 1024 km², suurim pikkus kagu-loode suunas 65 km, keskmine sügavus 9,5 ja suurim sügavus 20 meetrit. Järve pind asub merepinnast 39 meetri kõrgusel. Järv on Tipitapa jõe kaudu ühendatud Nicaragua järvega. Järve vesi on väga reostatud, eelkõige heitvete järve juhtimise tõttu. Sellest hoolimata püütakse sealt kala. Järve edelakaldal asub Nicaragua pealinn Managua.
Momotombo

Momotombo on kihtvulkaan Nicaraguas. Vulkaan asub Leóni departemangus Managua järve põhjakaldast umbes 3 km kaugusel. Selle geograafilised koordinaadid on 12° 25′ N, 86° 32′ W. Momotombo kõrgus on 1297 meetrit. Vulkaan on pursanud 1610, 1886, 1905 ja viimati 2015. aasta 30. novembril Brandon (Canada) Mail, July 1, 1886) Howard, Brian Clark; 04, National Geographic PUBLISHED December. (http://news.nationalgeographic.com/2015/12/151204-momotombo-volcano-erupts-nicaragua-photos/ "Slumbering Volcano Erupts for First Time in a Century"]. National Geographic News. Global Volcanism Program
Tipitapa jõgi

Tipitapa jõgi (Río Tipitapa) on jõgi Nicaragua lõunaosas. Voolab välja Managua järvest ja suubub Nicaragua järve. Jõe pikkus on 35 km. 2010. aastal tõusis Tipitapa jõgi üle kallaste ja tekitas üleujutusi. Selle põhjustas viimase viiekümne aasta suurim veetaseme tõus Managua järves, mille ainsaks väljavooluks Tipitapa on. Sellise veetõusu põhjustas troopiline torm Matthews. Tavaliselt vähem kui 100 meetrit lai jõgi kasvas rohkem kui 500 meetri laiuseks ning selle kiire vool haaras kaasa kõik oma teel ning ujutas üle kaldal olevad majad. Suur osa elanikke pidi oma kodudest lahkuma. Lähiminevikus on olnud neli sarnast üleujutust: 1974. aastal orkaan Fifi tõttu, 1988 koos orkaaniga Jeanne, 1998 põhjustas selle orkaan Mitch ning 2008. aastal troopiline torm. "Nada contiene al río Tipitapa" El Nuevo Diario, 29. september 2010
Carl Albert Intelmann

Carl Albert Intelmann (12. veebruar/24. veebruar 1859 Tallinn – 15. detsember 1921 Iisaku) oli Eesti vaimulik. Ta sündis Tallinnas suurgildivanema pojana. Ta õppis aastatel 1870–1878 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1878–1883. Prooviaastal oli ta Hageri ja Rapla Maarja-Magdaleena koguduses. Ordineeriti 29. detsembril 1885 Tallinnas õpetajaks. Ta oli aastatel 1886–1921 Iisaku koguduse õpetaja. Tema varalahkunud poeg Reinhold Carl Intelmann oli Narva, Simuna ja Iisaku koguduse adjunktõpetaja, teine poeg Carl Helmut Intelmann oli Varbla Püha Urbanuse koguduse õpetaja. Tema kaks tütart, Erika (1898–1935) ja Renata (1901–1975), olid abielus Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja Bruno Hörschelmanniga. Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann http://eheluba.havike.eenet.ee/muuseum/?Vaimulikud https://eelk.ee/elulood/intelmann_albert.html
Rūta Staliliūnaitė

Rūta Staliliūnaitė (21. jaanuar 1938 Šiauliai – 9. mai 2011 Kaunas) oli leedu teatri- ja filminäitleja. Aastatel 1963–1993 töötas ta Kaunase Draamateatris. 1983. aastal mängis Staliliūnaitė Arūnas Žebriūnase lavastatud filmis "Rikkur, vaene". 1980 Leedu NSV rahvakunstnik Rūta Staliliūnaitė andmekogus IMDb (inglise)
Reinhold Carl Intelmann

Reinhold Carl Intelmann (19. september 1892 Iisaku – 8. mai 1921 Iisaku) oli Eesti vaimulik. Ta õppis aastatel 1901–1906 Tartus Zeddelmanni erakoolis, aastatel 1906–1911 Tallinna toomkoolis. Aastatel 1912–1916 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Koeru ja Viru-Nigula koguduses. Ordineeriti 8. oktoobril 1917 õpetajaks. Ta oli aastal 1917 Narvas adjunktõpetajaks, aastal 1918 oli ta Simuna Siimona ja Juuda koguduse adjunktõpetajaks, aastatel 1918–1921 oli ta Iisaku koguduse adjunktõpetajaks. Tema isa Carl Albert Intelmann oli Iisaku koguduse õpetaja. Vend Carl Helmut Intelmann oli Varbla Püha Urbanuse koguduse õpetaja. Tema kaks õde: Erika (1898–1935) ja Renata (1901–1975) olid abielus Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja Bruno Hörschelmanniga. Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann https://eelk.ee/elulood/intelmann_reinhold.html
J

J (väiketähena j, eesti keeles tähenimetus jott) on eesti tähestiku ja teiste ladina kirja kasutavate tähestike täht. J on ladina tähestiku 10. täht. Eesti keeles hääldub j poolvokaalina. J tekkis alles keskajal i-tähe variandina. I ja jotiga hakati eri häälikuid tähistama keskülemsaksa kirjakeeles. Romaani keeltes hakati renessansi ajal jotiga märkima ladina i-st arenenud häälikuid. J on mõõtühik džauli tähis. Inglise keeles hääldub j helilise afrikaadina /dž/. Tähenimetus on /džei/. Prantsuse keeles hääldub j helilise frikatiivina /ž/.
Frank Packard

Frank Packard (2. veebruar 1877 Montréal – 17. veebruar 1942 Lachine) oli Kanada kirjanik. Ta on tuntud suurseikleja Jimmie Dale'i (hüüdnimega Hall Pitser) tegelaskuju loojana. Kõrgema hariduse omandas Packard oma kodulinnas McGilli ülikoolis, õppides ehitusinseneriks. 1910. aastal abiellus ta Marguerite Pearl MacIntyrega. Suurema osa oma elust töötas kirjanik raudtee-ettevõttes Canadian Pacific Railway. Tema esimene romaan "The Miracle Man" ("Imemees") ilmus 1914. aastal. Packard suri 65-aastaselt Lachine'i linnas. "Jimmy Dale kaksikelu" – The Adventures of Jimmie Dale, 1917; eesti keeles: Kaja, 1931; Rakveres : Virumaa Teataja, 1931; "Jimmie Dale kaksikelu", Olion 1995 "Jimmie Dale'i uued seiklused" – The Further Adventures of Jimmie Dale, 1919; eesti keeles: Kuldsulg, 1997 sarjas "Põnevusromaan" "Jimmie Dale ja mõrvad sinise ümbriku pärast" – Jimmie Dale and Blue Envelope Murder, 1930; eesti keeles: Kuldsulg, 1997 sarjas "Põnevusromaan" "Nüüdsest peale" – From Now On, 1919; eesti keeles: Vaba Maa, 1926. Kordustrükk Kuldsulg, 1998 "Punane kuul" – The Purple Ball, 1933; eesti keeles: Kuldsulg, 1997 sarjas "Põnevusromaan" Frank Packard The Literature Network Packard, Frank. Gadetection Frank Packard. Classic Crime Fiction Frank Packard (Packard, Frank Lucius), 1877–1942) The Online Books Page
Ž

Ž (ž) ehk žee on ladina kirja täht, mis esineb bosnia, eesti, liivi, leedu, läti, karjala, tšehhi, soome, põhjasaami, inarisaami, koltasaami, slovaki, sloveeni, horvaadi, serbia, türkmeeni, vadja ja vepsa keeles. Eesti tähestikus on ž 20. täht. Ž-tähe võttis esimesena kasutusele Jan Hus 15. sajandil tšehhi tähestikus. Ljudevit Gaj võttis ž-tähe 1830. aastal kasutusele ka horvaadi keele kirjutamisel. Eesti ja soome keeles kasutatakse ž-tähte ainult võõrsõnade kirjutamisel ja võõrnimedes. Soome keeles ei ole Ž tähestikutäht, see loetakse Z variandiks. Tähe ž kasutusele võtu ettepanek tehti Eestis hiljemalt 1900. aastal (Ansomardi), lõpliku heakskiidu sai ž 1918. a ilmunud "Eesti keele õigekirjutuse-sõnaraamatus". Täht leiab kasutamist ka kirillitsas kirjutatavate keelte translitereerimisel ladina kirja, vastab ж-tähele. Arvutikasutajad asendavad selle vajaduse korral tähekombinatsiooniga zh; sellist kirjaviisi on esinenud ka eesti kirjasõnas. Tähestiku ajalugu EKI teatmikus
Arthur Laurents

Arthur Laurents (14. juuli 1917 New York – 5. mai 2011 New York) oli Ameerika Ühendriikide näitekirjanik ja stsenarist. Arthur Laurents kirjutas libretod muusikalidele "West Side Story", "Gypsy", "Hallelujah, Baby!" ja "La Cage aux Folles". Samuti on ta filmi "West Side'i lugu" stsenaariumi autor. Arthur Laurents võitis kaks Tony auhinda.
594

◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 560. aastad | 570. aastad | 580. aastad | 590. aastad | 600. aastad | 610. aastad | 620. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 590 | 591 | 592 | 593 | 594 | 595 | 596 | 597 | 598 | ► | ►► 594. aasta (DXCIV) oli Juliuse kalendri järgi aasta, mis algas reedel. Arvu 594 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine. ... Kōgyoku, Jaapani keisrinna ...
Väikese Rannavärava bastion

Väikese Rannavärava bastion (saksa keeles Schmales Küstentor) oli 1647. aastal ehitatud Tallinna muldkindlustusvööndi täiendamiseks ehitatud kaitserajatis bastion, mis asus Väikesest Rannaväravast paremal pool. 1634. aastal Rootsi valitsuse ülesandel koostatud Tallinna generaalplaani kohaselt kavandati seniste kaitserajatiste täiendamiseks Väikese Rannavärava bastion. Bastion ehitati linnainseneri ja kindlustustööde juhataja Gebhard Himseliuse järelevalve all. Algselt Himseliuse koostatud projekti korrigeeris ning kinnitas Rootsi fortifikatsiooniasjanduse ülem Johan Wärnschöld. Täiendatud projekti kohaselt ehitati Väikese Rannavärava ning Viru värava vahele kaks uut nn Hollandi süsteemi bastioni. Bastionid olid täisnurksed ning ilmselt väga lihtsa ehitusiseloomuga. 1682. aastal Erik Dahlbergi, Rootsi kindralkortermeistri, fortifikatsiooni kontori ülema korraldusel koostatud Tallinna kindlustuste hindamisel tunnistas Dahlberg G. Himseliuse projekteeritud bastioni Suure Rannavärava ja Viru värava vahel vananenuks ja kõlbmatuks. Väikese Rannavärava asemele kavandati Liivimaa bastion ja selle ette Julichi ravelliin, kuid see plaan jäi vahendite puudusel teostamata. Mõlemad nimetatud bastionid (Väikese ja Suure Rannavärava bastionid) säilisid üldjoontes kuni Tallinna kindlustuslinnade nimestikust kustutamiseni, mis toimus pärast Krimmi sõda 1857. aastal. Väikese Rannavärava muldkindlustuste kompleks demilitariseeriti 1867. aastal ja bastioni vananenud kivikonstruktsioonid (eskarbid ja kontreskarbid ehk vallikraavi sise- ja välisküljed) lammutati, muldvallid ja kraavid tasandati. Bastioni kivikonstruktsioonid (Väikse Rannavärava, Rannamäe tee, Kanuti tänava, Aia tänava ja Uue tänava vahelisel alal) taastati aastatel 1984–1987 (arhitektid Kalle Rõõmus ja Erki Kreis) ning sinna paigutati Tallinna Vanalinna Ekspluatatsiooni Valitsuse administratiiv- ja tootmishooned. Aia tänav 20 asub tänapäeval Reval-Sport Spordiklubi & Veekeskus. Kenkmaa, R., Vilbaste, G. Tallinna bastioonid ja haljasalad. Tln., 1965; Zobel, R. Tallinna keskaegsed kindlustused. Tln., 1980 Heldur Sander, Tallinna vanalinn ja selle haljastus, Sirp, 26. mai 2006
574

◄ | 5. sajand | 6. sajand | 7. sajand | ► ◄ | 540. aastad | 550. aastad | 560. aastad | 570. aastad | 580. aastad | 590. aastad | 600. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 570 | 571 | 572 | 573 | 574 | 575 | 576 | 577 | 578 | ► | ►► 574. aasta (DLXXIV) oli Juliuse kalendri järgi aasta, mis algas esmaspäeval. Arvu 574 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine. Johannes III, paavst Klef, langobardide kuningas
MicroLink

MicroLink oli Eesti infotehnoloogia ettevõte. Alates 2005. aastast kuulus Microlink Eesti Telekomile. 2011. aastal ühendati firma Elioniga ja firmamärk MicroLink kadus.
Timur Kulõbajev

Timur Kulõbajev (kasahhi Тимур Құлыбаев; sündinud 10. septembril 1966) on Kasahstani ärimees, president Nursultan Nazarbajevi tütre Dinara abikaasa. Kulõbajev on pidanud kõrgeid ameteid loodusvarasid haldavais riigiettevõtetes ning tal on suur mõju riigi nafta- ja gaasitööstuses. Ta on 2007. aastast Kasahstani nafta-, gaasi- ja energeetikakompleksis tegutsevaid organisatsioone ühendava assotsiatsiooni KAZENERGY president ning 2011. aastast aktsiaseltsi Rahvuslik Heaolu Fond Samruk-Kazõna juhatuse esimees. Tal on Dinaraga kolm last. Väidetavalt on tal 2007. aastal sündinud abieluväline laps Goga Ashkenaziga. http://www.eurasianet.org/node/63936 http://www.rferl.org/content/oil_tycoon_makes_waves_for_kazakh_first_family/24271559.html I want to conquer the world' says Goga Ashkenazi, close friend of Prince Andrew, millionaire businesswoman and society girl, Daily Mail, 5. juuni 2010. Кулибаев Тимур Аскарович (biografia.kz) КУЛИБАЕВ Тимур Аскарович (centrasia.ru)
Jääger

Jääger (saksakeelsest sõnast Jäger) tähendab elukutselist kütti ehk jahimeest, kes tunneb ka jahinduse majanduslikku ja eetilist poolt. Ajalooliselt olid jäägrid palgal suuremates mõisates, millele kuulus palju ulukirohket metsa. Ehkki jäägri üks ülesanne oli tuua liha mõisaomaniku lauale, oli vähemalt sama tähtis ka tema töö majanduslik ja eetiline pool: jääger jälgis metsa üldist seisundit, korraldas jahte ning püüdis salakütte. Selles suhtes olid jäägrid lähedased metsavahtidele. Juba keskajal pidasid jõukad aristokraadid oma maavaldustes elukutselisi jahimehi. Jäägriks õpiti kolmeaastase õpipoisiaja jooksul, milleks uusajal oli kindel õppekava. Saksa traditsioonis nimetati jäägriõpilasi Jägerbursche ja kuninglikke õuejäägreid Hofjäger. Kasutati ka piirkondliku hierarhia nimetusi nagu ülemjääger (Oberjäger), ülemõuejääger (Oberhofjäger), jäägermeister (Jägermeister) ja ülemjäägermeister (Oberjägermeister). Isegi aadlikud pidid läbima õpipoisiaja, et olla hiljem võimelised täitma oma kohta kuninglikus jahikorralduses. Saksa vürstidele võis keiser anda tiitli Reichserzjägermeister, näiteks pälvis selle Saksimaa kuurvürst Johann Georg I. Tänapäeval leidub jäägreid suurtes maavaldustes harva. Küll aga on elukutselisi kütte turismifirmade palgal, mis korraldavad safareid jt jahiretki. Sõna jääger tähendus on eesti keeles kitsas, piirdudes eelkõige palgaliste jahimeestega, samas kui saksa keeles (ja mõnes selle sugulaskeeles) tähendab Jäger lihtsalt igasugust kütti - kuni küttide ja korilasteni välja. Sarnaselt saksa keelega on jäägri tähendus kandunud ka sõjaväelastele, kes kuuluvad kütiväeosadesse (nt Eesti kütiväed). Traditsiooniliselt nimetatakse nii jalaväe valiküksusi, mis kasutavad laialdaselt jahimeheoskusi, tegutsedes metsas või mägedes. Tihti rakendatakse neid võitluses vastupanuliikumiste ja diversantidega. Jäägrite nimetust on kandnud ka mõned paramilitaarsed organisatsioonid (Soome jäägriliikumine, Läänemaa Vabatahtlik Jäägrikompanii jts). Saksa keeles on Jäger andnud arvukalt tuletisi ja liitsõnu (Aasjäger, Jägerbataillon, Jägerei, jägerisch, jägergrün, Jägerhut, Jägerhütte, Jägerschaft, Jägerschnitzel, Jägersprache, Jägerzaun, Schürzenjäger), millest eesti keelde on jõudnud vähesed; enamasti kasutatakse eesti vastetes sõnu jahimees ja kütt. Küll aga on eestlastele tuttav ürdiliköör "Jägermeister". jahindus metsandus
Narva Kesklinna Kool

Narva Kesklinna Kool on põhikool Narva keskosas Kalevi linnaosas aadressil Aleksander Puškini tänav 29. Alates 2011. aastast on kooli direktori kohusetäitja Anna Zubova. Narva Kesklinna Kool on üks Narva vanemaid koole. See asutati 1926. aastal. Hoone arhitekt oli Nikolai Opatski. Alates 1944. aastast tegutses kool hoones aadressil Vabaduse tänav 20 ja kandis alates 1945. aastast nime Narva 1. Mittetäielik Keskkool. 1950. aastal nimetati kool ümber Narva 1. Keskkooliks ja samal aastal sai kool kolida tagasi taastatud koolimajja aadressil Aleksander Puškini tänav 29. 1956. aastal sai kool Narva Internaatkooli staatuse. Alates 1975. aastast oli kooli nimi taas Narva 1. Keskkool. 1996. aastal nimetati kool ümber Narva Kesklinna Kooliks. 1998. aastal omistati koolile gümnaasiumi staatus ja kooli nimeks sai Narva Kesklinna Gümnaasium. 2018. aastal otsustati Narva luua 540 õppekohaga riigigümnaasium ja Narva Kesklinna Gümnaasium reorganiseerida 854 õppekohaga põhikoolik. Narva Linnavolikogu 20. detsembri 2018. aasta otsusega nr 72 kehtestati Aleksander Puškini tänav 29, 29a, 31, 33 ja lähiala detailplaneering. Plaanis oli lammutada B- ja C-korpus ning aul ning säilitada arhitektuurse väärtusega A-korpus ja võimla. Narva Kesklinna Kooli hoone suuruseks kavandati 5900 m2. Hoone arhitektuurilahenduse autorid on Maarja Kask, Ralf Lõoke ja Martin McLean ning projekteerija on Salto AB OÜ. 1. septembrist 2023 on kool põhikool ja kannab nime Narva Kesklinna Kool. Kooli õppekeel on vene keel, keelekümblusklassides on õppekeeleks eesti keel. 1944 – Vassili Golubev 1945 – Marina Nezamajeva 1951 – Leonid Klimberg 1983 – Vladimir Matvejev 1997 – Galina Oja 2000 – Arno Timoškin 2011 – Anna Zubova (kt) "21.12.2018 Narva Linnavalitsuse Arhitektuuri- ja Linnaplaneerimise Ameti teade". Originaali arhiivikoopia seisuga 2.11.2021. Vaadatud 2.11.2021. Gümnaasiumi ajalugu. Narva Kesklinna Gümnaasiumi veebisait. Нарва : Нарвскую Кесклиннаскую гимназию с юбилеем!!! Gümnaasiumi ajalugu kooli kodulehel Riigi Kinnisvara otsib Narva riigigümnaasiumi õppehoone ja Narva kesklinna põhikooli ehitajat (vaadatud 02.11.2021) Нарва выплатит уволенному директору гимназии более 12000 евро, Postimees, 04.10.2012 (vaadatud 10.05.2020) Kooli koduleht АННА ЗУБОВА: «НАША МИССИЯ – ПОМОЧЬ ОСУЩЕСТВИТЬ МЕЧТУ» Narvaleht.ee, 24.08.2016
Moxico provints

Moxico provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Angolas. Provintsis asub Cameia rahvuspark ning riigi suurim järv Dilolo järv. Halduskeskus on Luena. Provintsi pindala on 223 023 km². Moxico provints jaguneb 9 kohaliku omavalitsuse üksuseks. Provintsi koduleht
Silpkiri

Silpkiri ehk süllaabiline kiri on kirjasüsteem, mille märgid annavad edasi mitte üksikuid häälikuid, vaid silpe. Silbimärgid on välja kujunenud ideograafia ideogrammidest. vanapärsia kiilkiri mükeene kiri (lineaarkiri B) lineaarkiri A Mõnes kirjasüsteemis kasutati ideogramme ja silbimärke läbisegi: sumeri kiilkiri egiptuse kiri heti kirjad india kirjad (kujunenud brahmist). jaapani kiri kana: hiragana ja katakana. etioopia kiri Kiri (keeleteadus) Keelteatlas. 2000: Kirjastus Koolibri: lk 216 EE 8, 1995: Eesti Entsüklopeediakirjastus: lk 503
Gi-Fi

Gi-Fi on traadita ühenduse tehnoloogia. See võimaldab edastada andmeid kuni 5 gigabitti sekundis. WiFi
Aroura

Aroura, ka arura (vanakreeka keeles ἄρουρα, ladina keeles arura) oli Vana-Kreekas kasutusel olnud pindalaühik. Homeros kasutas 'ἄρουρα't tähenduses 'künnimaa' . Mõiste 'ἄρουρα' on tuletatud verbist "ἀρόω" (aroō), 'kündma' . Selle sõna vanim tõendatud kirjakuju on pärit mükeeneaegse lineaarkirja B silpkirjast, kus 'a-ro-u-ra' tähendas 'kündma' . 1 arura = ¼ plethron'it = 625 vanakreeka ruutjalga. Mõistet arura kasutati Vana-Egiptuses maamõõduühikuna (aaker), arura võrdus 100 egiptuse küünraga Plethron Homer, Iliad 11.68 (vanakreeka) ’ἄρουρα’ Henry George Liddell, Robert Scott, A Greek-English Lexicon (inglise) ἀρόω, Henry George Liddell, Robert Scott, A Greek-English Lexicon (inglise) 'a-ro-u-ra' Palaeolexicon (inglise) "Dictionary of Greek and Roman Antiquities": lk 928 (inglise)
Tala (ehitus)

Talaks nimetatakse horisontaalset varrast, mille koormuseks on peaasjalikult teljega risti suunatud jõud. Praktikas reeglina horisontaalselt asetsev tala võtab vastu vertikaalse ristioleva koormuse, kuid üksikutel juhtudel tuleb arvestada võimalike horisontaalsete põikijõududega (näiteks tuulekoormuse või maavärinast tingitud põikjõudega). Koormatud tala koormab omakorda tugesid, milleks võivad olla postid, riputid, seinad või teised talad (vahetalad). Nende vahendusel antakse koormus edasi, mille tulemusena paljudel juhtudel võtavad koormuse vastu survele töötavad konstruktsioonielemendid – alustoed. Nüüdisaegsetes ehitistes kasutatakse reeglina teras-, raudbetoon- või puittalasid. Tugede arvu ja liigi järgi: ühesildelised, mitmesildelised, liht-, konsool-, jäigalt kinnitatud otstega, jätkuvtalasid ja mõned teised. Ristlõike kuju järgi: ristkülik-, karp-, T- ; I- tala ja mõned teised. Üks levinud terastala ristlõike tüüpe on I-kujulise tala ristlõige, mida kasutatakse laialdaselt hoonekarkasside või sildade püstitamisel. Talade dimensioneerimist ja tugevuskontrolli käsitleb tugevusõpetus. Seejuures arvestatakse enamasti talade tugevust, jäikust ja püsivust. Lihttala Aampalk Aleksander Klauson, Jaan Metsaveer, Priit Põdra, Uusi Raukas (2017). Tugevusõpetus. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus. Lk 139. ISBN 9789949830480.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Lihttala

Lihttala on ühesildeline tala, vardakujuline konstruktsioonielement, mis töötab peamiselt paindele. Lihttala arvutatakse tugevusõpetuse reeglite järgi. Arvutatavad suurused on tavaliselt tugevus, jäikus ja püsivus.
Kandur

Kandur ehk kandetarind ehk kandekonstruktsioon on ehituskonstruktsioon, mis moodustab ehitise kandva toese (võtab vastu peamisi koormusi ning tagab ehitise tugevuse, püsivuse ja jäikuse). Püstkandurid (seinad, postid, sambad, püloonid). Võtavad vastu peamiselt survejõudusid. Rõhtkandurid (talad, vahelaepaneelid, riiglid, katusefermid). Võtavad vastu peamiselt paindemomente ja tõmbejõudusid. Kandureid valmistatakse betoonist, raudbetoonist, terasest, puidust, tellistest ja looduskivist.
Arhitektoonika

Arhitektoonika (vanakreeka keeles ἀρχιτεκτονική ’ehituskunst’) on ehitise konstruktiivse skeemi struktuuriliste seaduspärasuste kunstiline väljendus. Laiemas mõttes on arhitektoonika kunstiteose ülesehitus, mille puhul peamised ja teisejärgulised elemendid täiendavad üksteist. Analoogset lähenemist rakendatakse ka skulptuuri ja ruumilise dekoratiivkunstiteose osas. Arhitektuur
Sillus

Sillus on ehitustarind, mis ülalt katab seinas olevat ava ja võtab vastu kõrgemal asetseva konstruktsiooniosa koormuse. Näiteks ukse- või aknaava sildav kaar, võlv või tala. Kiviehitistes on vanades ehitistes sageli kasutatud sillusena monoliitset kiviplokki (näiteks Euroopa, Aasia ja Ameerika megaliitehitised). Sillusele langeva raskuse vähendamiseks võidi jätta silluseploki kohale pseudokaarne ava (näiteks nn Atreuse varakamber) või täideti see kergemast kivist dekooriga (näiteks Mükeene Lõvivärav). Mesoameerika ehitistes on kasutatud kivimüürides kiviplokist silluste kõrval või asemel sillusena suurt puittala. Vana-Roomas leiutati horisontaalne sillusetüüp, mida kasutati 19. sajandini välja ja mis koosneb horisontaalsest silluseplaadist ava kohal ning selle kohale laotud lamedast kergenduskaarest. Tavaliste telliste asemel kasutasid nad silluseplaadi jaoks väga kõvast vesiehitiste jaoks mõeldud rooma betoonist detaili. Keskajal, eriti hilisgootikas esines konsoolsillus, mille puhul vähendati silluseploki nõutavat pikkust sel viisil, et ava külgedelt ulatusid ülaservas välja konsoolid, millele sillus toetus. Sel viisil tekkis olenevalt konsooli kujust õlgkaarne või rippkaarne ukseava. Ajalooliselt vanemad on talasillus ja pseudokaarsillus, mille puhul survejõud on suunatud alla ja sillatava ava laiuse määras tala või müüritise vastupidavus tõmbejõududele. Kaarsillus võimaldas laiemate avade sildamist, sest igasuguse kaarsilluse puhul juhitakse otse alla suunatud raskusjõud rohkem või vähem külgsuunas, ava külgede suunas. Tala Kaar Pseudokaar
Pontoon

Pontoon (prantsuse keeles ponton < lad pōns 'lamedapõhjaline laev; ujuvsild') on spetsiaalne ujuk, parv või silindrikujuline ujuvvahend, mis on mõeldud mitmesuguste seadmete, rajatiste või ujuksildade või hoidmiseks veepinnal. Pontoonsild Parv
Sillasammas

Sillasammas on silla tarind, mis hoiab sildeehitist vajalikus asendis ja edastab koormuse pinnasele. Sillasammas koosneb vundamendist ning sambakehast ja -peast. Sillasambaid tehakse betoonist, raudbetoonist või puidust, harvemini kivist või terasest. Sillasambaid liigitatakse kalda- ja jõesammasteks. Kaldasambad on silla äärmised sambad ja jõesambad on silla vahesambad. Tehnikaleksikon. Tallinn. Valgus, 1981. Lk 458.
Sildeehitis

Sildeehitis on tarind, mis toetub sillasammastele ja katab nendevahelise ala. Sildehitis tehakse metallist, raudbetoonist, betoonist, puidust või looduskivist. Peakandurid (talad, kaared, fermid, võlvid, trossid) Sõidutee (paikneb peakanduritel või nende vahel) Jäigastussidemed (ühendavad peakandureid omavahel) Tugiosad (tarindid, mille kaudu sildeehitis toetub sillasambaile, näiteks liigendtugi) Talasild Kaarsild Raamsild Rippsild Vantsild Kombineeritud sildeehitisega sild
Toortellis

Toortellis (ka plonn) on põletamata tellis, päikese käes kuivatatud korrapärase kujuga ehituskivi. Sumerlased leiutasid toortellise, seda tunti sealmail juba 3. aastatuhande alguses eKr. Toortelliste ladumisel kasutati mörti, mis segati kokku savist, tuhast ja looduslikust asfaldist. Tellis Hubert Matve. "Ehitus läbi aegade", Tallinn: Valgus, 1976. Lk 16 Encyclopaedia Britannica