laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
‘Abd Allāh II

‘Abd Allāh II ehk ‘Abdullāh II (‘Abd Allāh II ibn al-Ḩusayn عبد الله الثاني بن الحسين; sündinud 30. jaanuaril 1962 Ammanis) on Jordaania kuningas. Tema isa oli Jordaania kuningas Ḩusayn. Ema oli Suurbritannia päritolu Antoinette Avril Gardiner, kes pärast pulmi pöördus islamisse ja võttis nimeks Muna al-Ḩusayn. Abielust sündisid neli last, kellest Abd Allāh on vanim. Tal on vend Faisal ning kaksikõed Aisha ja Zein. Isal oli veel kolm naist, aga mitte korraga, vaid ükshaaval. Kaks esimest abielu lõppesid lahutusega, kolmas naise surmaga ja neljas Ḩusayni surmaga. Kõigist neljast abielust sündis lapsi ning Abd Allāh'l on seetõttu 3 poolvenda ja 5 poolõde. Abd Allāh on neist lastest vanim poeg, aga tal on 6 aastat vanem poolõde. Abd Allāh oli vastavalt Jordaania põhiseadusele sünnist saadik troonipärija. Kuid Jordaania kuningal on õigus mingil määral ise troonipärijat valida ja 1965, kui poliitiline olukord riigis muutus ebastabiilseks, määras isa troonipärijaks oma noorema venna Hassani. Alles vahetult enne oma surma, 25. jaanuaril 1999 muutis isa testamenti, määrates troonipärijaks Hassani asemel Abd Allāh'. Ḩusayn suri 7. veebruaril ja Abd Allāh krooniti 9. juunil 1999. Abd Allāh käis koolis USA-s Massachusettsi osariigis Deerfieldi akadeemias. 1980 astus ta Suurbritannias Sandhursti sõjaväeakadeemiasse. Ta võeti teenistusse teise leitnandina ja ta oli 13./18. kuningliku husaaride ratsarügemendi rühmajuht. (Selles rügemendis hobuseid ega teisi ratsaloomi ei olnud, olid tankid ja soomukid.) 1982 astus ta Oxfordi ülikooli ja õppis seal aasta aega Lähis-Ida asju. 1987 astus ta USA-s Georgetowni ülikooli, kus õppis välispoliitikat. Seejärel teenis ta Jordaania sõjaväes ja ülendati 1998. aasta mais kindralmajoriks. Vastavalt isa testamendile määras Abd Allāh 7. veebruaril 1999 oma troonipärijaks oma poolvenna Hamzah'. 28. novembril 2004 tühistas ta selle otsuse, aga ei määranud ka uut troonipärijat. Alles 2. juulil 2009 määras ta sellele kohale oma poja Ḩusayni. ‘Abd Allāh II abikaasa on kuninganna Rāniyā ja neil on neli last: prints Ḩusayn (sündis 1994) printsess Iman (sündis 1996) printsess Salma (sündis 2000) prints Hashem (sündis 2005). ‘Abd Allāh II koduleht
Hannes Alfvén

Hannes Olof Gösta Alfvén (30. mai 1908 Norrköping – 2. aprill 1995 Djursholm, Danderydi vald) oli rootsi plasmafüüsik, Nobeli füüsikaauhinna laureaat (1970). Tema põhiline uurimisvaldkond oli plasmafüüsika. Ta avastas magnetohüdrodünaamikalained (mis nimetati hiljem tema auks Alfvéni laineteks) ja töötas välja magnetohüdrodünaamika kontseptsiooni. Tal on uurimusi Van Alleni kiirgusvööndi, virmaliste, Maa magnetväljas toimivate magnettormide, Maa magnetosfääri ja Linnutee galaktika plasma dünaamika alalt. Nobeli auhinna (jagas seda Louis Néeliga) sai ta alusuuringute eest magnetohüdrodünaamikas ja nende tulemusliku rakendamise eest plasmafüüsika alamvaldkondades. 1965. aastal esitas ta koos Oskar Kleiniga Suure Paugu teooriale alternatiivse kosmoloogilise mudeli (Alfvéni-Kleini kosmoloogia). Ta lõpetas Uppsala Ülikooli ja kaitses samas 1934. aastal doktoriväitekirja elektromagnetlainete teemal. Samal aastal sai ta samas ülikoolis dotsendiks. Aastatel 1940–1945 töötas ta Kuninglikus Tehnoloogiainstituudis teoreetilise elektrotehnika professorina, 1946–1963 elektroonikaprofessorina ja 1963. aastast plasmafüüsika professorina. 1967. aastal lahkus ta Rootsist. Esialgu viibis lühikest aega Nõukogude Liidus, sealt siirdus Ameerika Ühendriikidesse, kus töötas California Ülikoolis San Diegos ja Lõuna-California Ülikoolis elektrotehnika osakonnas. 1988. aastal naasis Rootsi. 1947 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks 1947 – valiti Rootsi Kuningliku Inseneriteaduste Akadeemia liikmeks 1958 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1962 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia välisliikmeks (füüsika alal) 1966 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks (geofüüsika sektsioon) 1967 – Kuningliku Astronoomiaseltsi kuldmedal 1970 – Nobeli füüsikaauhind 1971 – Lomonossovi-nimeline kuldmedal 1971 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi (APS) välisliikmeks 1972 – valiti India Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1974 – valiti Jugoslaavia Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1979 – Diraci medal 1980 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks 1988 – William Bowie medal Tema järgi on nimetatud asteroid. Tema auks annab Euroopa Füüsikaühing (EPS) alates 2000. aastast välja plasmafüüsika valdkonnas Hannes Alfvéni auhinda ja alates 2004. aastast Euroopa Geoteaduste Liit (EGU) planetoloogia valdkonnas Hannes Alfvéni medalit. Ta valdas rootsi, inglise, saksa, prantsuse ja vene keelt, vähesel määral ka hiina ja hispaania keelt. Ta huvitus teadusajaloost, Idamaade filosoofiast ja religiooniteadusest. Cosmical Electrodynamics, International Series of Monographs on Physics, Oxford: Clarendon Press, 1950 Atomen, människan, universum, Aldus (1964) Världen – spegelvärlden: Kosmologi och antimateria (1966) Living on the Third Planet, (1972). ISBN 0-7167-0340-8 Hannes Alfvén - Facts. nobelprize.org The Nobel Prize in Physics 1970. nobelprize.org Hannes Olof Gösta Alfvén. groups.dcs.st-and.ac.uk Hannes Alfvén. plasma-universe.com Hannes Alfven (1908–1995). tmgnow.com Hannes Alfvén – Biographical. nobelprize.org
Lovingi maakond

Lovingi maakond (Loving County) on maakond USA-s Texase osariigi lääneosas. Maakonna halduskeskus on Mentone (19 elanikku; 2010). Maakonna pindala on 1753 km². Veepindala on 20 km². Elanike arv on 2016. aasta seisuga 113. 2010. aasta USA rahvaloenduse kohaselt oli seal 82 elanikku ja 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 64 elanikku. Lovingi maakond on sellega Ameerika Ühendriikide kõige väiksema rahvaarvuga maakond. Asustustihedus on 0,06 in/km². Maakonna läänepiir kulgeb paralleelselt Pecosi jõega. Põhjaosas piirneb maakond New Mexico osariigiga. Lea maakond, New Mexico (põhjas) Winkleri maakond (idas) Wardi maakond (kagus) Reevesi maakond (edelas) Eddy maakond (loodes) Maakond moodustati 26. veebruaril 1887 Tom Greeni maakonna osast. Maakond on saanud nime veisepidaja Oliver Lovingi (eluaastad 1812–1867) järgi. Maakond likvideeriti 1897. aastal ja loodi uuesti 1931. aastal, millega on see ainus Texase osariigi maakond, mis on loodud kaks korda. 1925. aastal avastati Lovingi maakonnast naftat. "Loving County". The Handbook of Texas Online Loving County, Texas. census.gov. Vaadatud 28.3.2017 "1 Cafe, 1 Gas Station, 2 Roads: America's Emptiest County". New York Times, 25. veebruar 2006 "Loving County". Texas Almanac Koduleht
Metspart

"Metspart" ("Vildanden") on Henrik Ibseni 1884. aastal valminud sümbolistlik näidend. Håkan Werle (suurärimees, vabrikuomanik) Gregers Werle (tema poeg) Vana Ekdal Hjalmar Ekdal (eelmise poeg, päevapiltnik) Gina Ekdal (Hjalmari naine) Hedvig (nende tütar, 14-aastane) Berta Sørby (Werle virtin) Relling (arst) Molvik (endine teoloog) Pettersen (Werle teener) Gråberg (raamatupidaja)
Veepindala

Veepindala on haldusüksuste pindala iseloomustamisel kasutatav näitaja, mis võrdub haldusüksuse territooriumile jäävate siseveekogude osade pindalade summaga. Sisse ei arvestata territoriaalmere pindala, kui pole teisiti märgitud.
Culbersoni maakond

Culbersoni maakond (Culberson County) on maakond USA-s Texase osariigi lääneosas. Maakonna halduskeskus on Van Horn. Maakonna pindala on 9876 km². Veepindala on 1 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 2398. Otero maakond, New Mexico (loodes) Hudspethi maakond (läänes) Jeff Davise maakond (lõunas) Reevesi maakond (idas) Eddy maakond (põhjas) 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Henri

Henri (tähis H) on induktiivsuse mõõtühik SI-ühikusüsteemis. Ühik on nime saanud ameerika füüsiku Joseph Henry (1797‒1878) järgi. Üks henri võrdub sellise vooluringi induktiivsusega, milles voolu tugevuse muutus ühe ampri võrra sekundis tekitab läbi tema kontuuri magnetvoo üks veeber. Induktiivpooli induktiivsus on üks henri , kui seda läbiva elektrivoolu tugevuse muutus ühe ampri võrra ühes sekundis indutseerib elektromotoorjõu üks volt: H = Wb A = V ⋅ s A = J ⋅ s 2 C 2 = m 2 ⋅ kg s 2 ⋅ A 2 = Ω ⋅ s {\displaystyle {\mbox{H}}={\frac {\mbox{Wb}}{\mbox{A}}}={\dfrac {{\mbox{V}}\cdot {\mbox{s}}}{\mbox{A}}}={\dfrac {{\mbox{J}}\cdot {\mbox{s}}^{2}}{{\mbox{C}}^{2}}}={\frac {{\mbox{m}}^{2}\cdot {\mbox{kg}}}{{\mbox{s}}^{2}\cdot {\mbox{A}}^{2}}}=\Omega \cdot {\mbox{s}}} kus Wb ‒ veeber, A ‒ amper, V ‒ volt, s ‒ sekund, J ‒ džaul, C ‒ kulon, m ‒ meeter, kg ‒ kilogramm ja Ω ‒ oom. Praktikas kasutatakse ka väiksemaid ühikuid: millihenri (1 mH = 10‒3 H), mikrohenri (1 μH = 10‒6 H). "Elektromagnetiline induktsioon" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 29. märtsil 2013.,
Arg koer nimega Julgus

"Arg koer nimega Julgus" (algupärane pealkiri "Courage the Cowardly Dog") on Ameerika Ühendriikides toodetud anima-õuduskomöödiasari. Selle lõi animaator John R. Dilworth (sündinud 1963) Cartoon Networki jaoks. Julgus on arglik koer, kelle omanikud ta juba kutsikana tänavale viskasid. Õnneks märkasid koera leebe Muriel ja tema ahne abikaasa Eustace, kes võtsid ta endaga kaasa ja pakkusid talle kodu oma üksildases talus. Olgugi et tegu on taluga, mis asub keset eimiskit, kohtab seal tihti kõiksuguseid koletisi, tulnukaid, deemoneid, hulle teadlasi, zombisid ja muid olendeid. Ometigi näib, et argpüksist Julgus on tegelikult ainus, kes julgeb neile vastu astuda. Julgus (Marty Grabstein) – sarja protagonist. Ta on üleliia hirmunud roosa beagle'i tõugu koer, kes elab väljamõeldud kohas Nowhere'is Kansases. Muriel (Thea White) – armastab Julgust. Ta on lahke, rahulik, meeldiv, eakas ja ülekaaluline. Eustace (Lionel G. Wilson, hiljem Arthur Anderson) – tõre, egoistlik, ablas ja õel eakas talunik. Ta on Murieli abikaasa. Arg koer nimega Julgus andmekogus IMDb (inglise) Filmiveeb
Vildanden

Vildanden oli Norra lennufirma, mis tegutses aastatel 2005–2011.
Boweni skeem

Boweni skeem on skeem, mis kirjeldab magma jahtumisel sellest kristalliseeruvate mineraalide kristalliseerumisjärjekorda. Skeemi loojaks on Kanada petroloog Norman Levi Bowen. Boweni skeem meenutab Y-tähte, mille ülemistel harudel on mineraalid, mis kristalliseeruvad kõrgemal temperatuuril. Kõrgema sulamistemperatuuriga mineraalid on jaotatud kahte ossa. Ühes osas on katkendlik rida eraldi mineraalirühmadest nagu oliviin, pürokseen, amfibool ja biotiit. Teises harus on pidev rida plagioklassidest. Kõrgemal temperatuuril kristalliseerub kaltsiumirikas plagioklass ning madalamal naatriumirikas. Veelgi madalamal temperatuuril kristalliseeruvad muskoviit, ortoklass ning kvarts. Boweni skeem on idealiseeritud ega kehti kõigil juhtudel. Magma erineva keemilise koostise, rõhu ja temperatuuri tingimustes võib kristalliseerumisjärjekord olla ka pisut teistsugune.
Marie Luise Girard de Soucanton

Marie L(o)uise Girard de Soucanton (sünninimega Berg; 11. veebruar 1821 – 11. mai 1901) oli baltisaksa aadlik, ka Eesti alal tegutsenud ühiskonnategelane. 1881 asutas Marie Luise Tallinnas omanimelise naiste varjupaiga (Marie Louise Girard de Soucantoni naiste varjupaik Tallinnas). Marie Luise oli abielus parun Arthur Girard de Soucantoniga. Abielust sündisid Eleonore Karoline Valerie (5. veebruar 1842 Kunda – 11. august 1910 Wertheim), abiellus 11. mail 1865 Eugen Ferdinand Kyberiga Johann Karl Étienne (6. september 1843 Kunda – 8. oktoober 1910 Tallinn), Tallinna kaupmees ja Briti Tallinna auasekonsul, Thomas Clayhills and Son juhataja, abiellus 25. juulil 1870 Olga Alexandra Tobieseniga Claude Antoine (5. juuni 1845 Kunda – 26. aprill 1868 Hamburg), uppus Marie Luise Gabrielle (sündis 12. november 1846 Kunda), abiellus 16. veebruaril 1868 Ernst Friedrich Niebuhriga Julie Henriette Estelle (17. juuli 1850 Kunda – 2. detsember 1929 Berliin-Lichterfelde), abiellus 16. oktoobril 1873 Julius Theodor Wittega Catarina Helene Claudine Girard (25. november 1855 Kunda – 8. jaanuar 1930 Tallinn), abiellus 29. novembril 1872 Johann Eugen Alexander von Nottbeckiga
Marie Louise Girard de Soucantoni naiste varjupaik Tallinnas

Marie Louise Girard de Soucantoni naiste varjupaik Tallinnas (ka Paruness Girard de Soucantoni naiste varjupaik "Marie-Louisen-Stift". saksa keeles Stiftung namens Baronesse Girard de Soucanton "Marie-Louisen-Stift") oli 1881-1939 Tallinnas, Narva maantee 16 tegutsenud naiste varjupaik. Varjupaiga asutas 1881 Tallinnas paruness Marie Louise Girard de Soucanton. Varjupaik oli mõeldud literaatide, teadlaste ja ametnike ning Tallinna suure gildi kaupmeeste luteriusuliste varanduseta leskede ja tütarde eest hoolitsemiseks ja ülalpidamise muretsemiseks. Varjupaiga juhtorgan oli 8-liikmeline kuratoorium, hiljem 12-liikmeline hoolekogu. Varjupaik lõpetas tegevuse 1939 aastal. Marie Louise Girard de Soucantoni naiste varjupaik Tallinnas Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 03.11.2015) Marie Louise Girard de Soucantoni naiste varjupaik Tallinnas Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis
Enn Ernits

Enn Ernits (sündinud 5. mail 1945 Vara vallas) on eesti loomaarstiteadlane, keeleteadlane ja esperantist, veterinaariadoktor (1996). Ta lõpetas aastal 1963 Alatskivi Keskkooli ja aastal 1968 Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna veterinaaria osakonna veterinaararsti kvalifikatsiooniga. Aastal 1972 lõpetas ta Moskva Veterinaaria Akadeemia pedagoogikateaduskonna veterinaariaõpetaja kvalifikatsiooniga. Ääremärkusi Jaan Kaplinski mitmusekäsitelule, Keel ja Kirjandus, 2015 "Mihkel Veske panusest vene keelde laenatud soome-ugri sõnade uurimisse.", Emakeele Seltsi aastaraamat 2013, 59, lk 9–27, 2014 Kas emakas või söögitoru?: Keelekommentaar. Eesti Loomaarstlik Ringvaade, 3/4, lk 31–32, 2014 "Vadja keele sõnaraamat", Linguistica Uralica, 3, 227–233, 2014 Nahkur, Esta; Jalakas, Mihkel; Andrianov, Vladimir; Järv, Eha, Lehma ja põdralehma vaagen võrdlevanatoomiliselt, Terve loom ja tervislik toit, Tartu, 21.-22. märts 2013, Tartu: Eesti Maaülikool, 2013 Ülenurme valla asulatest ja nende nimedest, 4. juuli 2012 Nahkur, E.; Jalakas, M.; Järv, E. Morphological Characteristics of Pelves of Estonian Holstein and Estonian Native Breed Cows from the Perspective of Calving. Anatomia, Histologia, Embryologia : Journal of Veterinary Medicine Series C, 40(5), 379–388, 2011 Kuradite vägitegudest Äänisjärve idarannikul. Mäetagused. Elektrooniline ajakiri, 37, 45–56, 2007 "Lingua Latina in anatomia: Ladinakeelsed anatoomiaterminid: Hääldus, struktuur ja sõnavara.", Tartu: Eesti Maaülikool, 2015 Nahkur, "Koduloomade anatoomia X Linnu kehaehitus.", Tartu: Eesti Maaülikool, 2013 Ernits, E.; Nahkur, E., "Koduloomade anatoomia. Kõrgkooliõpik", Tartu: Halo Kirjastus, 2013, ISBN 9789949426287 (kaasautor) "Eesti kohanimeraamat", Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016 1999 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2013 – aasta loomaarst 2013 (Eesti Loomaarstide Ühing) 2015 – Emakeele Seltsi auliige Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Emakeele Selts". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. jaanuar 2016. Vaadatud 3. novembril 2015. Enn Ernits Eesti Teadusinfosüsteemis Uma Leht, Aasta eläjätohtri om kimmäs oppaja, Joulukuu 31. päiv 2013
Johann Faure erakliinik

Johann Faure erakliinik oli aastatel 1891–1920 Tartus aadressil Vallikraavi 10 tegutsenud erakliinik. Kliiniku asutas Johann Richard Faure (1851–1909). Kliiniku põhikirja kinnitas 30. mail 1891 Venemaa siseminister. Erakliinik pidi Tartu linnaarsti kaudu esitama oma tegevusaruanded Liivimaa kubermanguvalitsuse arstiosakonnale. Kliinikus oli günekoloogia- ja kirurgiaosakond Kliinikut juhtis Johann Richard Faure ja pärast tema surma professor Werner Zoege von Manteuffel (1857–1926). Aastatel 1911–1920 oli kliiniku peakirurg Wolfgang von Reyher (1879–1950). Johann Faure erakliinikus oli ravil ja suri raskelt haavatuna Eesti Vabadussõja kangelane Julius Kuperjanov. Kliinik suleti 1920. aastal. Johann Faure erakliinik Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 03.11.2015) Johann Faure erakliinik Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis
Kose-Kallaste

Kose-Kallaste on allasum Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis. Kallaste tänav Kose tee Ernst Särgava allee Tallinna tänavanimed EKI KNAB (vaadatud 3. novembril 2015)
Paekalda

Paekalda on allasum Tallinnas Lasnamäe linnaosas Paevälja asumis. Neemiku tänav Paekalda tänav Tallinna tänavanimed EKI KNAB (vaadatud 3. novembril 2015)
Hundipea

Hundipea on allasum Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Karjamaa asumis. Hundipea tänav Lume tänav Nõlva tänav Tööstuse tänav Hundipea mägi Hundipea neem Hundipea poolsaar Hundipea sadam Tallinna tänavanimed EKI KNAB (vaadatud 3. novembril 2015)
Liivimaa Langetõbiste ja Nõdrameelsete eest Hoolekandmise Selts

Liivimaa Langetõbiste ja Nõdrameelsete eest Hoolekandmise Selts oli 19. sajandi lõpus Riias asutatud selts, mille eesmärk oli ülal pidada ja toetada langetõbiseid ja nõdrameelseid ning rajada neile eriasutusi. Selts asutati Riias. Seltsi põhikiri kinnitati 3. juunil 1893. Seltsil oli mitmeid piirkondlikke haruseltse, näiteks Pärnu haruselts (saksa keeles Pernauer Zweigverein zur Verpflegung der Idioten und Epileptiker in Livland). Selts asutas 1897. aastal Jämejala Psühhiaatriahaigla. Seltsi tegevus soikus Esimese maailmasõja ajal, tegevuse lõpetamise täpne aeg on teadmata. Liivimaa Langetõbiste ja Nõdrameelsete eest Hoolekandmise Selts Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 03.11.2015) Liivimaa Langetõbiste ja Nõdrameelsete eest Hoolekandmise Selts Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 03.11.2015) Liivimaa Langetõbiste ja Nõdrameelsete eest Hoolekandmise Seltsi Pärnu haruselts Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis
Ueda Akinari

Ueda Akinari (jaapani keeles 上田秋成, ka Ueda Shūsei; 25. juuli 1734 Ōsaka – 8. august 1809 Kyōto) oli jaapani kirjanik ja waka-luuletaja. Tema mõlemad teosed, "Vihma ja kuupaiste lood" (雨月物語 Ugetsu monogatari, 1776) ja "Kevadvihma lood" (春雨物語 Harusame monogatari, 1809), kuuluvad Jaapani kirjandusklassikasse. Ta sündis aastal 1734 Ōsakas tundmatule isale ja prostituudist emale. Lapse lapsendas Ueda Mosuke nimeline õli- ja paberikaupmees. Tema tervis oli lapsena vilets, ta põdes kas rõugeid või lastehalvatust; samuti olid tema mõlema käe sõrmed deformeerunud, kuid see ei takistanud tal kirjutamist. Kasuisa võimaldas talle korraliku hariduse: ta õppis Jaapani ja Hiina kirjandust, ta harrastas mõningal määral haikai-luulet (kuni sai selles vallas piisavalt tuntuks, et sõbrustada Edo perioodi ühe kõige olulisema haikai-luuletaja Yosa Busoniga), samuti käis ta sageli teatrites. Aastal 1761 suri tema kasuisa, ta üritas kasuisa ärisid edasi pidada, kuid tal polnud ärivaistu ja kui maja kümme aastat hiljem maha põles, jättis ta senise äri sinnapaika ning hakkas hoopis arstiteadust õppima. Sellel alal sai ta mõne aasta pärast päris jõukaks; tema meditsiiniõpetaja Tsuga Teishō oli õpetlane, kes ühendas oma tegevuses tulutoova arstiameti laiaulatuslike teaduslike harrastustega (mille hulka kuulus ka hiina klassikalise kirjanduse uurimine). Ta praktiseeris Ōsakas meditsiini aastani 1787, mil ta oma praksisest loobus, et edaspidi ainult kirjandusega tegeleda. Eesti keeles on Ueda Akinari teostest ilmunud osaliselt "Vihma ja kuupaiste lood" Rein Raua tõlkes. Ueda Akinari. Vihma ja kuupaiste lood. Tõlge klassikalisest jaapani keelest, saatesõna ja kommentaarid: Rein Raud. Tallinn : Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2015. 134 lk. (Bibliotheca Asiatica) ISSN 1736-9118 ISBN 9789985588031
Rogaini maailmameistrivõistlused

Rogaini maailmameistrivõistlused on Rahvusvahelise Rogainiföderatsiooni (IRF) tiitlivõistlused rogaini maailmameistrite selgitamiseks. Võistluse kontrollaeg on 24 tundi. Võistlus on võistkondlik, võistkonnas võib olla 2 või 3 liiget. Eesmärk on koguda kontrollaja jooksul võimalikult palju punkte maastikule paigutatud kontrollpunktide läbimisest. Kontrollpunkte võib läbida vabalt valitud järjestuses. Tulemusi arvestatakse ja maailmameistri tiitel selgitatakse välja kolmes põhiklassis mees-, nais- ja segavõistkondadele. Lisaks kolmele põhiklassile on eraldi võistlusklassid juunioridele (kuni 23-aastased), veteranidele (40-aastased ja vanemad), superveteranidele (55-aastased ja vanemad) ja ultraveteranidele (65-aastased ja vanemad). Vaatamata eraldi võistlusklassidele võistlevad kõik võistkonnad samal rajal. Rogaini MMi korraldamise õigused annab IRFi nõukogu oma otsusega IRFi liikmesriigi korraldusrühmale. Aastatel 1996–2010 toimus rogaini MM üle aasta, aastatel 2012–2017 igal aastal. Aastal 2019 otsustas IRF nõukogu, et rogaini MM-id toimuvad edaspidi taas üle aasta. Aastaks 2020 kavandatud rogaini MM USA-s lükati koroonapandeemia tõttu esialgu aasta võrra edasi, ent 2021. aastal otsustati see lükata edasi veel kahe aasta võrra. Rogaini Euroopa meistrivõistlused IRF Rules of Rogaining 1996. aasta rogaini MM, Mt. Singleton, Austraalia 2006. aasta rogaini MM, Warrambungles, Austraalia 2008. aasta rogaini MM, Karula rahvuspark, Eesti 2010. aasta rogaini MM, Cheviot, Uus-Meremaa 2012. aasta rogaini MM, Přebuz, Tšehhi 2013. aasta rogaini MM, Alol, Venemaa 2014. aasta rogaini MM, Black Hills, Lõuna Dakota, USA 2015. aasta rogaini MM, Kiilopää, Soome 2016. aasta rogaini MM, Alice Springs, Austraalia 2017. aasta rogaini MM, Rāzna rahvuspark, Läti 2019. aasta rogaini MM, La Molina, Kataloonia 2022. aasta rogaini MM, Paprsek, Tšehhi 2023. aasta rogaini MM, Sierra Nevada, USA
Colin Welland

Colin Welland (sünninimi Colin Edward Williams; 4. juuli 1934 Leigh – 2. november 2015) oli Briti näitleja ja filmistsenarist. 1981. aastal võitis ta Oscari parima algupärase stsenaariumi kategoorias filmi "Tulevankrid" ("Chariots of Fire") eest. "Kes" (1969) "Villain" (1971) "Straw Dogs" (1971) "Sweeney!" (1977) "Dancin' thru the Dark" (1990) Colin Welland andmekogus IMDb (inglise)
Dobasna

Dobasna (poola keeles Dobośnia või Dubośna) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Mahiloŭ oblastis Kiraŭski rajoonis, Dobasna külanõukogu halduskeskus. Dobasna asub Dobasna jõe kaldal. Dobasnat on kirjalikult esmamainitud XV sajandil, mil Vytautas andis selle Drucki vürstide valdusse. Hiljem läks asula tagasi Leedu suurvürstide valdusse. XVI sajandil läks Dobasna Chodkiewiczite valdusse. Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas asula kuuluma Minski vojevoodkonda ja Rečyca maakonda. Dobasnast sai alev 1587. aastal. Alev vahetas korduvalt omanikku, kuni aastal 1716 hakkas see kuuluma Sapiehadele. Sapiehade valdusse jäi asula kuni XIX sajandini. Aastal 1793 läks küla teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. XIX sajandi alguses said asula omanikuks Bułhakid, kelle valdusse jäi mõis kuni oktoobrirevolutsioonini. Nemad ehitasid lähedal asuvasse Žyličy külla uue mõisasüdame. Aastail 1839–1862 töötas vanas mõisasüdames suhkruvabrik, mille toodangut turustati Moskvas, Hersonis ja Krementšukis. Vabrikus oli kasutusel aurumasin, seal töötasid ka hüdraulilised pressid. Aastal 1919 läks Dobasna Valgevene NSV koosseisu. Sama aasta 19. jaanuaril hakkas see kuuluma Vene NFSV koosseisu, Valgevene NSV-le tagastati see aastal 1924. Kohalik legend väidab, et varem asus asula teises kohas. Kui asulasse saabusid rüüsteretkele mongolid, nägid sealsed elanikud, et seda vastast pole võimalik jõuga võita. Nii võtsid nad rüüstajad lahkelt vastu, söötsid-jootsid neid, andsid parimad asemed ja soovisid neile head ööd. Öösel aga põletasid nad küla koos rüüstajatega maha, seejärel ehitasid uue küla selle praegusse asukohta. Sellest võõrustamisest olevat saanud asula nime Dobasna (Добрага сна – 'head ööd'). Jadvigin Š. – Valgevene kirjanik ja luuletaja "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. august 2018. Vaadatud 3. novembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Памяць: Гіст.-дакум. хроніка Кіраўскага раёна. — Мн., 1997. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. detsember 2015. Vaadatud 4. novembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)  Dobasna – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Prantsuskeelne kirjandus

Prantsuskeelne kirjandus on ilukirjandus, mis on kirjutatud prantsuse keeles. Rolandi laul Chrétien de Troyes: "Yvain ehk Lõvirüütel", "Lancelot ehk Kaarikurüütel", "Perçeval ehk Graali lugu" "Tristan ja Isolde" Guillaume de Lorris, Jean de Meung: "Roosiromaan" François Rabelais: "Gargantua ja Pantagruel" Madame de la Fayette: "Printsess de Clèves" Antoine François Prévost: "Manon Lescaut" Prantsuse kirjanike loend