laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
City Life (Maarja)

"City Life" on Maarja-Liis Ilusa 2001. aastal ilmunud album, mille andis välja Universal Music AB. Albumilt ilmus kolm singlit: "He Is Always On My Mind", "All The Love You Needed" ja "Say You Will". Lugude loetelu: He Is Always On My Mind (2003. aastal väljaandes) All The Love You Needed Say You Will I Cannot Help Myself All I Want Is You By The Light Of The Moon Forget Nothing In The Universe City Life Playing Your Game Please Don't Cry Never Let You Go If I Could Muusikavideod "All The Love you Needed" "Say You Will" Laulu "All The Love you Needed" muusikavideo YouTube'is. Laulu "Say You Will" muusikavideo YouTube'is.
Jõuluingel

"Jõuluingel" on Maarja-Liis Ilusa singel, mis ilmus 2009. aastal plaadifirma Star Management kaudu. Lood: Jõuluingel Püha öö Rõõmsad jõulud Lumeta Sulle kes sa kaugel Jõuluöö Jõulutaat on poolel teel Talveöö Igatsus Öö Suudlus läbi jäätunud klaasi Hingesoojus
Maarja-Liis (album)

"Maarja-Liis" on Maarja-Liis Ilusa debüütalbum, mis ilmus 1996. aastal Eestis. Selle andis välja Aidem Pot Records. Lood on salvestatud 1995. ja 1996. aastal Tallinnas EW Stuudios. Albumi lood: Kohtumine Seegi kord Meie arm on jääv Veel hüüan sind Sind leidsin Love Is So Divine Oodates sind Sa ju tead Kohtumine (Niko's) Last Christmas Kuigi nüüd ma tean Kaelakee hääl (koos Ivo Linnaga)
Kartuzy

Kartuzy (saksa Karthaus, kašuubi Kartuzë) on linn Poolas Pomorze vojevoodkonnas, Kartuzy maakonna ja Kartuzy valla halduskeskus. Kartuzy asub ajaloolises Kaszuby piirkonnas ehk Kašuubimaal, Gdański kesklinnast umbes 29 km läänes. Küla on esmamainitud 1391. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks Kartuzy 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Tagasi Poola piires alates 1920. aastast. Linnaõigused sai Kartuzy 1923. aastal. Kartuzy on kašuubide mitteametlik keskus. Seal paiknevad kašuubi infokeskus ja kašuubide koduloomuuseum. Kartuzy Encyklopedia PWN Kašuubid Ajalooline Ida-Preisimaa
Głogówek

Głogówek (saksa Oberglogau) on linn Poolas Opole vojevoodkonnas Prudniki maakonnas, Głogóweki valla halduskeskus. Głogóweki kesklinn asub Tšehhi piirist umbes 10 km kaugusel. Asulat on esmamainitud 1076. aastal, linnaõigused sai 1275. aastal. Linn sai raudteeühenduse 1876. aastal, seejärel algas tööstuse areng. Kuni 1945. aastani on linn Saksamaa koosseisus. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/031613110024-0965281?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Głogówek Encyklopedia PWN
Karl Kivastik

Karl Kivastik (21. mai 1921 Tartu – 8. jaanuar 2012 Tartu) oli Eesti veemotosporditreener ja sporditegelane. Karl Kivastiku elutöö oli Tartu spordielu edendamine. Üks suuremaid tegusid oli veemotobaasi rajamine Kvissentali (valmis 1983). Veemotospordi areng nii Tartus kui kogu Eestis on seotud Karl Kivastiku nimega. Karl Kivastik lõpetas 1941. aastal Tartu kaubanduskooli ja 1944. aastal Moskva kehakultuuriinstituudi. Ta hakkas spordiga tegelema isa Julius Kivastiku ja õpetaja Artur Kingu suunamisel. Tegeles mitme spordialaga (suusatamine, korv- ja võrkpall, mäesuusatamine, lauatennis). Aastatel 1950–1974 kuulus Kalevi lauatennisesektsiooni presiidiumi. Veemotospordiga hakkas tegelema 1955. aastal ja võistles ise kuni 1966. aastani, püstitas kaks Eesti rekordit, sh 1963. aastal Eesti kiirusrekordi. Aastatel 1944–1953 töötas mitmel Tartu spordielu suunaval ametikohal: 1944–1948 Tartumaa spordikomitee õppespordiosakonna juhataja ja esimehena ning 1949–1954 Tartu Kalevi nõukogu esimehena. Tartu Kalevi Jahtklubi moodustamisel kutsuti Karl Kivastik sinna veemootorisporditreeneriks. Ta oli Tartu Kalevi Jahtklubi veemotosektsiooni asutaja, juht ja treener aastatel 1953–1998. Ta oli ka Nõukogude Liidu Veemotospordiföderatsiooni presiidiumi revisjonikomisjoni ja kohtunikekogu liige. Tema õpilased Aldur Raudva, Nikolai Põvvat, Paul-Toomas Hage, Hans Vissor, Jüri Lill, Mart Taniel ja Jaan Seiler püstitasid 1954.–1991. aastani seitse maailma- ja 32 Nõukogude Liidu rekordit ning võitsid Nõukogude Liidu koondises 123 maailmameistrivõistluste medalit (sh 52 kulda). Karl Kivastik oli ka veemotospordi-, kergejõustiku- ja suusatamiskohtunik. 1964 Spordiseltsi Kalev auliige 1970 Eesti NSV teeneline treener 2011 Tartu Tähe kavaler Karl Kivastiku isa oli Julius Kivastik. Biograafia ESBL-is
Gryfów Śląski

Gryfów Śląski (saksa Greiffenberg) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Lwówek Śląski maakonnas, Gryfów Śląski valla halduskeskus. Gryfów Śląski asub Kwisa jõe ääres, Tšehhi piirist umbes 11 km kaugusel. Asulat on esmamainitud 1249. aastal, linnaõigused sai 1354. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus. Gryfów Śląski Encyklopedia PWN
Testostud

Testostud e. testkülastused tehakse müügi- ja teenindusettevõtetesse eesmärgiga mõõta klienditeeninduse vastavust ettevõtte ootustega. Testostud erinevad tavakliendi tagasiside uuringutest, kuna testkliendid mõõdavad sooritust objektiivselt varem etteantud kriteeriumite alusel, mitte iga üksikkliendi või -testija isikliku arvamuse alusel. Testostude tulemusi analüüsitakse tavaliselt vastavas kasutajaliideses ja leitakse kitsaskohad, mille parandamisega saab ettevõtte teenindustaset tõsta. Eesti ettevõtetest pakuvad testostu teenust näiteks Trendline, Norstat, Dive, Psience ja teised. "Kas hinnata subjektiivselt või objektiivselt?". Äripäev. "Kas testida tehtud või tegemata jäänud ostu?". Postimees.
Taichung

Taichung on linn Hiina Vabariigis (Taiwanis), suuruselt riigi teine linn. Seal elab 2 816 667 elanikku. Linnaosi on 29. Linnapea on[millal?] Lu Shiow-yen. Linnas on palju tehaseid. Üks tuntumaid on jalgrattatehas, mis on maailma suurim. Linna läbib kaks paralleelset raudteeliini. Raudteejaam asub kesklinnas. Taichungis asub riigi suuruselt teine sadam. Kõige kasutatum transpordivahend linnas on buss. Linnas on Taichungi rahvusvaheline lennujaam. Linnas on templeid igal pool. Seal on tuntumateks muuseumideks Rahvuslik Taiwani kaunite kunstide muuseum ja Rahvuslik loodusteaduste muuseum. Linnas asub ka üks tuntud kuumaveeallikas. http://www.allrefer.com/15-extremely-popular-bicycle-brands-world http://www.allrefer.com/15-extremely-popular-bicycle-brands-world
Look Around

"Look Around" on Hinkuse ja Maarja 2005. aastal ilmunud album. Lugude loetelu: Look Around Love User Groovin It Snows Standing In The Rain Gonna Be Around Lennates Gonna Be My Only Lover
Läbi jäätund klaasi

"Läbi jäätund klaasi" on Rein Rannapi ja Maarja ilmunud album 2006. aastal. Lugude loetelu: Raagus Sõnad Kel on Laulud Laulda Humalapuu Üksinduse aeg Suudlus Läbi Jäätunud Klaasi Allik Eesti Muld Ja Eesti Süda Ilusa Rõõmu Laul Miski Kutsub Mind Rahu Vanal Vaksal Head Ööd Nii Vaikselt Kõik On Jäänud
Homme (Maarja album)

"Homme" on Maarja album, mis ilmus 2008. aastal Star Managementi poolt. Lugude loetelu: Homme Sajab lund Liiga hea Andesta Kaotada end Õige tee Ei leidnud aega Seekord veel Lõputud miilid Armastus on võimalik Pole vaja muud
First In Line (singel)

"First In Line" on Maarja 1996. aastal ilmunud singel. Selle andis välja Universal Music ning singlit levitati kogu maailmas. Eriti populaarseks sai singel Jaapanis ja Ladina-Ameerikas. Singlile tehti kolm muusikavideot: Muusikavideo Muusikavideo Muusikavideo Sillaots, Marge (14. september 2016). "Maarja-Liis Ilusa õppetund noorusest: mida edukam oled, seda rohkemast sa loobud". Öhtuleht. Vaadatud 8. august 2021.
Kaiu Suija

Kaiu Suija (neiupõlvenimi Kaiu Ummelk; sündinud 20. augustil 1949 Võrus) on eesti onkoloog. Kaiu Suija lõpetas 1967. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ravi erialal. Õpingute jätkudes spetsialiseerus gastroenteroloogiks. Aastatel 1980–1984 töötas Võrus, 1984–1987 oli Tartu Linna Polikliiniku siseosakonna juhataja. Seejärel töötas onkoloogiahaiglas, kus oli peaarsti asetäitja ravi alal ning alates 1996. aastast arst-õppejõud onkoloogia erialal. Vahepeal 1995–1996 pidas Tartu linnaarsti ametit. Alates 2000. aastast on ta arst-õppejõud Tartu Ülikooli Kliinikumi hematoloogia-onkoloogia kliinikus. Kaiu Suija on mitme palliatiivse ravi alase teadusartikli autor. Kaiu Suija asutas 1992. aastal Tartus vähihaigete ühenduse Tartu Vähifond. Alates 1994. aastast on ta selle (uue nimega Lõuna-Eesti Vähiühing) president. 1997. aastast on ta koduse toetusravi arst ja koduse toetusravi süsteemi meditsiiniline koordinaator. 2003 Avatud Eesti Fondi koosmeele auhind 2011 Tartu Tähe kavaler 2017 Eesti Punase Risti II klassi teenetemärk Kaiu Suija. Tartu Ülikooli Kliinikumi hematoloogia-onkoloogia kliinik. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Kliiros

Kliiros (vanakreeka keeles κλήρος klēros, mitmuses κλήροι klēroi; kirikuslaavi keeles клиросъ või mõnikord крилосъ) on õigeusu kirikus ja kreekakatoliku kirikus ruumiosa, mis on reserveeritud kirikukoorile. Tavaliselt on seal lugemispult ning seal hoitakse ka tarvisminevaid liturgilisi raamatuid ja noote. Nimetus tuleneb kreeka sõnast tähendusega 'loos' või 'liisk', sest algselt määrati lauljad ja lugejad jumalateenistusel liisuheitmise teel. Bütsantsi kiriku interjöör külgapsiidides paiknevate kliirostega (14) Ajalooliselt oli katedraalides, kloostrites ja suuremates kirikutes tavaks kaks kliirost – peaaltarist vasemal ja paremal. Kummalgi oli koor ja need laulsid jumalateenistustel antifooniliselt, st vaheldumisi. Nii oli tavaks Bütsantsi keiserlikus katedraalis Hagia Sophias Konstantinoopolis ja see liturgiline praktika sai standardiks, mida järgisid kõik Bütsantsi liturgiat kasutavad kirikud, kuid antifooniline laulmine on siiani tavaks ka tänapäeva Lääne-Euroopa kloostrites ja katedraalides. Ka vene traditsioonis asub kliiros enamasti altariesise lõuna- ja põhjapoolses otsas, sageli väikesel kõrgendikul, olles vastavalt siis parempoolne ja vasakpoolne kliiros. Kliiros võib asuda ka kooripealsel, st koguduseruumi lääneosas vahekorrusel, ja sel juhul nimetatakse seda верхний клирос 'ülemine kliiros'. https://orthodoxwiki.org/Kliros "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2020. Vaadatud 7. juunil 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Pael (püünis)

Pael (ka silmus) on tugevast nöörist püünis metsloomade ja lindude püüdmiseks. Pael on ürgne silmusekujuline püünis, mida Eestis valmistati vanasti hobusejõhvidest ja vahatatud nöörist. Uuemal ajal tehti lihtsaid pehmest traadist silmuseid, mis kinnitati lindude söögi- ja liikumispaikades pulkadega maa külge või mitu paela korraga ühele aluslauale. Aiaaukudesse jäneste käiguradadele seati üles jänesepaelad. Tihti kinnitati pael kasvavast puust või tugevamast oksast vibu külge, mis püsis painutatud asendis puupulga abil või kasutati maasse löödud looga ja tallalauast(-pulkadest) luku abi. Sööta haarav lind või loom mässis end silmusesse või vedas silmuse kokku. Oks tõmbas saagi üles või vabanes lukk linnu või looma raskuse mõjul. Samal põhimõttel, kuid tugevamate paeltega püüti metskitsi või rebaseid. Kepi külge kinnitatud jõhvsilmusega on püütud isegi hauge ja ahvenaid. Eesti keele seletav sõnaraamat vaadatud 7.06.2020 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 197 Arvi Ränk. Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 103
Hõivamine

Hõivamine ehk occupatio on üks algsetest omandamiseviisidest. Hõivamist iseloomustab asja võtmine või vallutamine tahtega asja endale pidada. Hõivata saab mitte kellelegi kuuluvat eset, mis peab siiski kuuluma res in nostro patrimonio (asjad, mis võivad olla inimeste eraomandis) alla. Rooma eraõiguse õpikutes liigitatakse omandiõiguse saamise viisid kaheks: 1) Algsed omandamisviisid (acquisitio originaria) on need, mille puhul asja omandaja õigus pole rajatud kellegi teise isiku õigusele. See tähendab, et asi ei kuulu selle omandamise ajal kellelegi ja seetõttu ei anta seda üle, vaid omandatakse muul viisil. 2) Tuletatud omandamisviisid (acquisitio derivativa) – omandaja õigus on rajatud eelmise omaniku õigusele. Asja saab hõivata mitmel erineval viisil: 1) res nullius ehk asi, millel pole omanikku (nt metsloomad, linnud, kalad). Nende kohta on Justinianuse Institutsioonides kirjutatud (Institutiones): Inst. 2.1.12: „Seega metsloomad, linnud, kalad, see tähendab kõik loomad, kes elavad maal, meres või taevas, saavad niipea, kui keegi nad kinni püüab, rahvaste (loomu)õiguse alusel selle isiku omaks. Sest, mis ei olnud varem kellegi oma, saab loomuliku arusaama kohaselt hõivaja omaks. Pole vahet, kas keegi püüab looma või linnu kinni enda või kellegi teise maal. Kuigi on ilmselge, et kui keegi tungib kellegi teise maale kavatsusega seal küttida loomi või linde, võib maa omanik, kui ta seda märkas, keelata tal maale astuda. Kõiki neid loomi, kelle sa kinni püüad, peetakse sinu omaks, kuni need on sinu järelevalve all. Kuid kui see (loom) on põgenenud sinu järelevalve alt ja taastanud oma loomuliku vabaduse, lakkab ta olemas sinu oma ja kuulub järgmisele hõivajale. Loomuliku vabaduse saamiseks peetakse seda, kui loom on kadunud su silmist või – ehkki küll loom on veel su vaateväljas – on teda keeruline taga ajada." 2) res derelicta ehk asi, mis on omaniku poolt hüljatud või ära visatud 3) occupatio bellica ehk sõjasaagi omandamine 4) thesaurus, peitvara ehk asjad, mis on mäletamata aeg tagasi peidetud. Peitvara kuuluvuse üle vaidlesid eriti klassikalise aja Rooma juristid, Justinianus aga jagas media sententia’ga peitvara leidja ja maatüki omaniku vahel: Inst 2.1.39: „Peitvara, mille keegi oma maatükilt leiab on jumalik. Hadrianus loomulikku õigluse järgi lubanud sellele, kes leiab. /…/ Aga kui keegi leidis juhuslikult võõralt maatükilt peitvara, ilma seda otsimata, on keiser lubanud poole leiust maatüki omanikule. Kui keegi keisri maalt peitvara leiab, on pool sellest määratud leidjale, pool keisrile." E.Ilus (2000). Rooma eraõiguse alused. Kirjastus Ilo. Lk 110. H. Siimets-Gross ja M-Ristikivi (2019). Fontes Iuris Romani. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 143. H. Siimets-Gross ja M.Ristikivi (2019). Fontes Iuris Romani. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 146.
Repino

Repino (soome Kuokkala) on Peterburi haldusalasse kuuluv alev Soome lahe põhjakaldal, mis kuulub Kurortnõi rajooni. Kuokkala kuulus koos muu Karjala kannasega 1947. aastani Soomele. 20. sajandi alguses oli see populaarne suvituskoht vene intelligentsi seas ja sai hüüdnimeks Karjala Riviera. Seal elas elu lõpuaastatel Ilja Repin, kelle järgi alev 1948. aastal ümber nimetati. Alevit läbib Helsingi-Peterburi raudtee.
Andres Viirsoo

Andres Viirsoo (29. aprill 1938 Tallinn – 28. veebruar 1969 Göteborg) oli väliseesti ajakirjanik. Viirsoo põgenes Eestist Rootsi 1944. aasta septembris. Lõpetas Malmö Latinskola 1958. aastal. Pärast seda teenis sundaega suurtükiväes 1958–1959. 1959. aastal alustas inglise keele õpinguid Lundi ülikoolis. 1964. aastal lõpetas Göteborgi ülikooli ajakirjanduse erialal. Alates 1955. aastast tegi ta õpingute kõrvalt ajakirjanikuna kaastööd Rootsi ja Eesti ajalehtedele. Muu hulgas töötas ta Göteborgi õhtulehe Göteborgs-Tidningem välisosakonna juhataja abina. Oli tegev Eesti Skautide Malevas Rootsis. Ta suri 31-aastaselt Göteborgi Sahlgrenska haiglas, kus ta oli alates haigestumisest kuu aega viibinud. Vaba Eestlane, 7. märts 1969.
Imbradase vald

Imbradase vald (leedu keeles Imbrado seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Zarasai rajooni territooriumil. Vald piirneb kirdes Lätiga. Valla pindala on 120 km². 2011. aasta seisuga elas seal 946 inimest. Valla keskus on Imbradase küla. Vallavanem on Vygirdas Žalkauskas. Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid Zarasų rajono savivaldybė, vaadatud 7.06.2020. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 22.04.2020.
Imbradas

Imbradas on küla Leedus Zarasai rajoonis, Imbradase valla halduskeskus. Küla asub Imbradase järve põhjakaldal, mille järgi see ka tõenäoliselt nime on saanud. Imbradases on Antazavė kooli algharidust andev filiaal, raamatukogu ja postkontor. Vaatamisväärsuseks on aastal 1787 valminud katoliku kirik. Imbradase mõisa on esmamainitud 1677. aastal. 1787. aastal ehitati Imbradase kirik. 1920. aastal avati külas kool. Nõukogude perioodil oli Imbradas Stelmužė sovhoosi keskasulaks. Tänavavaade Imbradas Korterelamud Imbradase kirik surašymas Küla portaalis vietoves.Lt
Stelmužė

Stelmužė on küla Leedus Zarasai rajoonis Imbradase vallas. Küla asub Zarasaist 14 kilomeetrit põhja pool Stelmužė järve põhjakaldal. Stelmužė jääb Läti piiri äärde ja kuulus varem Kuramaa kubermangu koosseisu. Külas asub endise Stelmužė mõisa hoonetekompleks, sealses pargis kasvab Stelmužė tamm. Sealne kirik valmis aastal 1656. Külast läänes asub metsas Lygumai kivi, millest enamus asub maa all ja mida hinnatakse mahult Puntukasest suuremaks. Mõisa pargis asub muinsuskaitsealune esimese maailmasõja aegne Saksa sõjaväe kalmistu. Küla nimi on kaheosaline. Nime esimene pool võib tuleneda saksakeelsest sõnast stelle (paik), nime teine pool tuleneb lätikeelsest sõnast muiža, mis tähendab mõisa. Stelmužė kohta pärinevad esimesed teated XVI sajandi teisest poolest. Sealne piirkond kuulus XX sajandini Kuramaa kubermangu. Nõukogude perioodil oli Stelmužė sovhoosi keskasulaks Imbradas. Läti piir Stelmužė Kellatorn Stelmužė kirik Kirikaed Stelmužė järv surašymas "Kultūros vertybių registras". Vaadatud 10. juunil 2020.
Sergei Parmi

Sergei Parmi (14. juuli 1861 Jamburg – surmaaeg teadmata) oli eesti näitleja ja kirjanik. Töötas Balti raudteel telefonistina, oli Eestimaa kubermanguvalitsuse ja aastast 1897 Peterburis senati kantselei ametnik. Teatritegevust alustas koolipoisina näitleja ja näitejuhina Narva vene seltsides, asutas 1896 Tallinnas Eesti Näitemängu Sõprade Ühenduse ja 1902 Peterburis Näitemängu Ringkonna. Andis 1909 koos onupoja Johann Parmiga Tallinnas välja Eesti esimest teatriajakirja Näitelava (12 numbrit) ning lavastas samal ajal Lootuse seltsis ja Lutheri rahvamajas oma näitemänge. Poeg Benjamin Parmi (Вениамин Сергеевич Парми) oli vene näitleja, jätkas Johanni klounitrupi "Трио Парми" pärandit grupis "Братья Парми".
Kettaheite Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

Kettaheite Eesti meistrivõistluste medalivõitjad. Meeste Eesti rekord kettaheites on 73.38, mille 4. septembril 2006. aastal Helsingborgis heitis Gerd Kanter. Naiste Eesti rekord on 65.00, mille Elju Kubi saavutas 26. augustil 1987. aastal Tallinnas. Meeste arvestuses on kõige rohkem Eesti meistritiileid saanud 13 korral Gert Kanter. Naistes seas on Eha Rünne lausa 22 kordne Eesti meister kettaheites. Ja mis eriti tähelepanuväärne, et 20 tiitlit on ta võitnud järjest aastatel 1992-2011.
Keskaja kunst

Keskaja kunst hõlmab kunsti, mis loodi Lääne-Euroopas, osati ka Lähis-Idas ja Põhja-Aafrikas keskaja jooksul, täpsemalt Rooma keisririigi lagunemisest Ida- ja Lääne-Rooma riigiks 4. sajandil kuni renessansi alguseni Itaalias 14. sajandil. Enam kui tuhandeaastane ajavahemik hõlmab hulka mitmesuguseid paikkondlikke stiile, samuti tervet Euroopat hõlmavaid stiiliperioode: varakristlik kunst, bütsantsi kunst, rahvasterännuaja kunst, eelromaani kunst, romaanika ja gootika. Keskaja kunst kasvas välja Rooma kunstipärandist ja varakristliku kiriku ikonograafiast ning sulatas need rahvasterännuajal Põhja- ja Kesk-Euroopat asustanud rahvaste – "barbarite" – visuaalkultuuriga. Terve keskaja jooksul oli kunstiloomingu väga oluliseks tellijaks, mõjutajaks ja ühtlustajaks kirik. Keskaja esimestel sajanditel langes jõukus, stabiilsus ja rahvaarv, see kestis umbes aastani 800 ning seejärel algas üsna ühtlane ja üldine tõus kuni massilise tagasilöögini rahvaarvus katkuepideemia tõttu 1350. aasta paiku – see tappis vähemalt kolmandiku kogu Euroopa elanikkonnast. Paljudes piirkondades taastus endine rahvaarv alles 17. sajandil. Arvatakse, et 650. aastal oli rahvaarv oli Euroopas väikseim, umbes 18 miljonit, 1000. aastaks oli see kahekordistunud ja 1340. aastatel, vahetult enne Musta surma, oli see jõudnud üle 70 miljoni. 1450. aastal oli rahvaarv vaid 50 miljonit. Kuni umbes 11. sajandini tegeles enamik Euroopa rahvastikust põllumajandusega ja kõikjal oli suurel hulgal kasutamata maad. Soojema kliima periood keskajal soodustas põllumajandust kuni umbes 1315. aastani. Keskaja algust iseloomustavad rahvaste liikumised ja sissetungid. Samuti lõikasid islami vallutused 6. ja 7. sajandil Põhja-Aafrika ära muust läänemaailmast ja võtsid järk-järgult üle Bütsantsi impeeriumi alad, alles keskaja lõpul taastas katoliiklik Euroopa oma võimu Pürenee poolsaarel. keskaja kirjandus keskaja muusika romaanika gootika codex aureus Medieval Art and Architecture. - Oxford Art Online Medieval Art: Characteristics and Influences. - invaluable.com Medieval Art and Architecture. - Oxford Art Online Medieval Art: Characteristics and Influences. - invaluable.com (kunstikollektsionääridele suunatud blogi) Medieval Art. Heilbrunn Timeline of Art History. - Metropolitan Museum (esseed märksõnaga Medieval Art)
Oleksi Reznikov

Oleksi Reznikov (ukraina keeles Олексій Юрійович Резніков, sündinud 18. juunil 1966 Lvivis) on Ukraina jurist ja riigiametnik, kes oli 4. novembrist 2021 kuni 5. septembrini 2023 Ukraina kaitseminister. 2019 – Teenete hõberist (Krzyż Zasługi, Poola) "Ukrainian Lawmakers Approve Reznikov As New Defense Minister" (inglise). RFE/RL. 04.11.2021. Vaadatud 04.11.2021. Paul Adams; Malu Cursino (4. september 2023). "Ukraine's defence minister Oleksii Reznikov dismissed". bbc.com (inglise). BBC News. Vaadatud 4. septembril 2023. "Live: Ukraine's defence minister Oleksii Reznikov resigns at Zelensky's request". france24.com (inglise). France 24. 4. september 2023. Vaadatud 4. septembril 2023.
Meeta tänav

Meeta tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis, mis loodi linnavalitsuse korraldusel 2019. aasta aprillis. Meeta tänav algab Asula tänavalt ja lõpeb Marta tänaval Tallinna–Keila raudtee ääres. Tänav on idakagu-lääneloodesuunaline ja ligikaudu 300 meetri pikkune. Tänavast on asfalteeritud ja autoliiklusele avatud ainult Asula tänava poolne 100 meetri pikkune lõik, ülejäänu on valgustatud kruuskattega jalgtee. Katastrikaardi kohaselt on tänavale reserveeritud ka kruusateega ristuv asfalteeritud, kuid sammaldunud, teelõik, mis ulatub Magdaleena lasteaia nurgani. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 7. juuni 2020. Vaadatud 7. juunil 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Maa-amet (14.05.2019). "Aadressiandmete kaardirakendus". Vaadatud 07.06.2020.
Väino Põllumäe

Väino Põllumäe (sündinud 23. juulil 1956) on Eesti ettevõtja. Astri Groupi asutaja ja juhatuse liige. Väino Põllumäe ja Aleg Kirs teenisid 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses algkapitali välismaiste autode vahendamisega Venemaale. 1991. aastal asutati ettevõte Astri ning 1992. aastal osteti Tartu linna oksjonilt Veeriku pood, mis avati renoveeritult 1993. aasta suvel koos pagari- ja kondiitritsehhiga. Hoone ülakorrusel avati aasta hiljem grillbaar. Äri edasiseks laienemiseks valiti Annelinnas asuv Kivilinna kauplus, millest taheti kujundada nüüdisaegne ostukeskus. Kuna pangad selleks piisavalt raha ei andnud, siis tehti 1994. aastal Paul-Toomas ja Ülo Hagele koostööettepanek. Tartu järel avati peagi nüüdisaegsed kaubanduskeskused ka Narvas ja Pärnus. 2001. aastal avas Astri Group Tartu linna servas ümbruskonna suurima kaubanduskeskuse, Lõunakeskuse. 2018. aastal hinnati Põllumäe vara 20 miljonile eurole. 2016 Tartu Tähe kavaler Pealinna ei pressigi. Äripäev, 14. november 2013. "Kes on Lõuna-Eesti rikkamad inimesed?" lounaleht.ee, 20. detsember 2018 Tartu Tähe kavaler Väino Põllumäe Tartu