laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lemmo Erendy

Lemmo Erendy (sünninimi 1988. aastani Lemmo Erendi; 8. juuni 1939 Tallinn – 11. aprill 1996; jäi teadmata kadunuks) oli eesti viiuldaja ja pedagoog. Erendi lõpetas 1962. aastal Leningradi konservatooriumi. Nõukogude Liidu kultuuriministeeriumi abiga sai ta tööd Ecuadori Riiklikus Konservatooriumis[viide?]. Tehtud töö eest aastatel 1978–1982 pälvis ta kuldmedali ja rohkelt tunnustust Ecuadori ajakirjanduses. 1988. aastal muutis ta oma perekonnanime Erendyks[viide?], kolis elama Soome ning töötas Vantaa muusikakoolis viiuliõpetajana[viide?]. Eesti Raadio fonoteegis on hulgaliselt Erendi salvestatud muusikateoseid. Lemmo isa Raivo Erendi oli samuti viiuldaja, ema Maria oli noodikirjutaja. Vend Hanno juhtis RAMi tööd. Lemmo Erendyl on kolm tütart, kellest kaks tegelevad samuti muusikaga. Eesti entsüklopeedia. 14. kd, Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 58. Priit Vare "Tume lugu". Eesti Ekspress, 28. jaanuar 1999 "Lemmo Erendi saatus teadmata", Õhtuleht, 17. september 1999 History of family, photo
Suutra

Suutra (sanskriti keeles सूत्र sūtra; paali keeles sutta ’lõng’; tiibeti keeles མདོ mdo; hiina keeles 經 jing; jaapani keeles kyō) on algupäraselt india tekstitüüp ja kirjandusžanr. Hinduismis nimetatakse suutrateks lühikesi aforistlikke mõttesalme, aga ka mitmesuguseid käsiraamatuid, mis sisaldavad õpetusi nii religioossete rituaalide kui ka igapäevaelu korraldamiseks. Erinevatel koolkondadel on omad suutrad ehk õpperaamatud. Nii näiteks on Patandžali "Jooga Suutra" üks tähtsamaid jooga praktika alustekste; "Kama Suutra" on umbes 5. sajandil koostatud seksuaalelu käsiraamat; Pānini Aṣṭādhyāyī’s nimetatakse suutrateks värssidena vormistatud sanskriti keele grammatikareegleid. Budismis tähendavad suutrad Buddha õpetussõnadel põhinevaid kanoonilisi tekste, mis on enamasti vormistatud jutluste ja vestlustena. Paali kaanonis on suutrad (paali keeles 'suttad') kogutud «Suutrate korvi» ehk Sutta Piṭakasse. Mahajaanas peetakse Buddha algupärasteks õpetusteks ka mahajaana suutraid. Šaastra Ida mõtteloo leksikon: suutra. [1]
Aneroidbaromeeter

Aneroidbaromeeter (a-, kreeka k. neros - lainjas + eidos - välimus) on mõõteriist õhurõhu mõõtmiseks. Baromeetri rõhutundlikuks osaks on ringjalt lainelise gofreeringuga õhukesest metallplekist valmistatud pea-aegu õhutühi, hermeetiliselt suletud kettakujuline aneroidkarp. Õhurõhu tõusmisel või langemisel paisuva/kokkutõmbuva karbi ringjate seinte keskpunkti on ühendatud ülekandehoovastiku üks ots, hoovastiku teise otsa külge on kinnitatud gradueeritud skaala kohal liikuv osuti. Aneroidbaromeetri skaalajaotuses on arvesse võetud ka õhutemperatuurist sõltuvad veaparandused või baromeetri passi lisatakse veaparandustabelid. Aneroidbaromeeter on kompaktne, kerge ning sellepärast kasutatakse seda laialdaselt lennunduses, laevanduses, ekspeditsioonidel ja olmes. Õhurõhu määramine
Dioptria

Dioptria (tähis dpt) on läätse optilise tugevuse mõõtühik. Üks dioptria on sellise läätse optiline tugevus, mille fookuskaugus on üks meeter. Dioptria kuulub SI-ühikutega seotud piiratud kasutusalaga ühikute hulka.
Hajuv valgusvihk

Hajuv valgusvihk on valgusvihk, mis moodustub teineteisest eemalduvatest valguskiirtest. Valguskiired lähtuvad valgusallikast. Kui valgusallikas on väga kaugel, nagu näiteks Päike ja teised tähed, siis on valguskiirte lõikepunkt meist väga kaugel ja valguskiired on praktiliselt paralleelsed.
Paul Johannes Borkmann

Paul Johannes Borkmann VR I/3 (kuni 1935 Paul Borkmann; 15. aprill (3. aprill vkj) 1891 Vana-Kuuste vald, Tartumaa Liivimaa – 14. september 1936 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (kolonel) Paul Johannes Borkmann sündis 15. aprillil (vana kalendri järgi 3. aprillil) 1891 Vana-Kuuste vallas. Paul Borkmann õppis Sipe ja Võnnu vallakoolis, aastatel 1902–1904 Sipe ministeeriumikoolis ja 1904–1910 Tartu reaalkoolis. Aastatel 1910–1914 õppis ta Riia Polütehnikumis kaubandust ning oli Eesti Üliõpilaste Seltsi ja hiljem korp! Vironia liige. Esimese maailmasõja alguses 1914. aastal astus P. Borkmann viimase kursuse üliõpilasena 28. juunil 1914 vabatahtlikuna sõjaväkke. Teenis 1. Kroonlinna kindluse suurtükipolgus, sooritas eksami ja ülendati 12. mail 1915 lipnikuks. 1916. aasta jaanuarist märtsini võitles ta Venemaa keiserliku armee 5. Armee 2. Piiramise Suurtükiväe 3. Divisjoni koosseisus Jakobstadti all rindel Saksa vägede vastu. Aastatel 1916–1918 teenis ta taas Kroonlinna suurtükiväes. Paul Borkmann vabastati sõjaväeteenistusest 28. märtsil 1918. Teenistuse jooksul Vene armees anti talle Püha Anna 4. järgu aumärk („vapruse eest rindel") ja Püha Stanislavi 3. järgu hõbeauraha lindiga rinnal kandmiseks (hoolsuse eest). Paul Borkmann astus 16. novembril 1918 vabatahtlikuna lipniku aukraadis Eesti rahvaväkke. 17. aprill 1919 – teenis 2. kindluse raskesuurtükiväe divisjonis, kinnitatud alamleitnandi auastmes 14. mai 1919 – kinnitatud leitnandi auastmes 7. november 1919 – ülendati kiiduväärt teenistuse eest alamkapteniks, vanusega 7. juuli 1919 13. mai 1921 – autasustatud Vabadusristiga 22. veebruar 1923 – teenis 1. Välja Suurtükiväerügemendis, ülendatud kapteniks 26. november 1924 – teenis 1. Diviisi suurtükiväes, ülendatud majoriks 22. veebruar 1927 – ülendatud kolonelleitnandiks 1. veebruar 1930 – 2. Diviisi suurtükiväe ülema kohusetäitja, üle viidud ülemaks 18. veebruar 1931 – ülendatud koloneliks 1. september 1936 määratud Pärnu-Viljandi kaitseringkonna ülema kohusetäitjaks (suri maohaavandtõppe pärast ametisse astumist) Kol. Borkman suri. Uus Eesti, 15. september 1936, nr 250, lk 3. 120 aastat kolonel Paul Borkmanni sünnist, Haaslava Teataja, 28. aprill 2011 Ohvitseride andmekogu
August Mölder (advokaat)

August Mölder (28. september 1889 Vana-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 1974) oli Eesti advokaat. Osales Vabadussõjas. Õppis 1925–1928 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, korporatsioon Revelia vilistlane. Alates 1934. aastast vandeadvokaat Tallinnas. Kalanduskoja liige, ajakirja Eesti Kalandus vastutav toimetaja. Tema naise Anna (sündinud Starkopf) vend oli kujur Anton Starkopf. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944
Tallinna Eesti Vabadussõjalaste Liit

Tallinna Eesti Vabadussõjalaste Liit oli Vabadussõja veteranide ühendus Tallinnas aastail 1926–1933. Organisatsioon loodi 1926. aasta mais järglasena Eesti Demobiliseeritud Sõjaväelaste Liidule, mis oli 1925. aastal laiali läinud. Liit osales Eesti Vabadussõjalaste Keskliidu (EVKL) moodustamisel 1929. aastal ning jäi edaspidi selle suurimaks kohalikuks ühenduseks, kus oli üle 2000 liikme. 1931. aastal moodustasid Tallinna liidu liikmed 65% kogu keskliidu liikmeskonnast. Tallinna Eesti Vabadussõjalaste Liit suleti Sisekaitseülem Vladimir Roobergi otsusega 11. augustil 1933. Eesti Vabadussõjalased eestileegion.com (vaadatud 13. detsembril 2014) Kaitseseisukord maksma üle riigi. Kaja, 13. august 1933, nr. 188, lk. 1.
Voldemar Neoma

Voldemar Neoma (9. august 1885 Haapsalu – 15. veebruar 1939 Tallinn). Kuni 21. maini 1935 kandis perekonnanime Neomann. Töötas tsaariajal Eestimaa kubermangu aktsiisivalitsuses alates 25. septembrist 1901 kuni 26. veebruarini 1916. Alates 15. veebruarist 1919 töötas Eesti Vabariigi Rahaministeeriumi Aktsiisi Peavalitsuses, algul I aktsiisiringkonna juhataja abina, hiljem vanema abina. Alates 3. juulist 1921 nimetati Aktsiisi Peavalitsuse nooremaks revidendiks. 10. mail 1924 nimetati Aktsiisi Peavalitsuse monopolijaoskonna juhatajaks. Määrati Majandusministeeriumi Maksudevalitsuse Piiritusmonopoli juhatajaks alates 1. juulist 1929, kus töötas kuni surmani. Abiellus 26. augustil 1933, abikaasa Alide-Ludmilla (08.07.1898 - 29.11.1935). Valgetähe teenetemärgi III klass, 1938 Piiritusmonopoli juhataja V. Neoma suri. Uus Eesti, 17. veebruar 1939, nr. 47, lk. 6.
Jaan Putnik

Jaan Putnik (30. november 1879 Ipiku vald, Läti – 14. veebruar 1939 Viljandi) oli eesti advokaat. Lõpetas 1917 Moskva ülikooli, oli alates 1928. aastast advokaat Viljandis.
Tallinna Lahinguvendade Klubi

Tallinna Lahinguvendade Klubi oli admiral Johan Pitka 1931. aastal asutatud vabadussõjalaste ühendus, mis kuni lahkulöömiseni 1932. aastal kuulus Eesti Vabadussõjalaste Keskliitu. Admiral Johan Pitka Relvavendade Ühendus
Vladimir Bulgakov

Vladimir Bulgakov (25. juuni 1884 Tartu – 17. september 1938 Tartu) oli Eesti hambaarst. Ta on maetud Tartu õigeusu kalmistule. Suri hambaarst Vl. Bulgakov. Uus Eesti, 20. september 1938, nr. 258, lk. 2.
Alfred Lüüs

Alfred Lüüs (5. august 1900 Aleksandri vald, Võrumaa – 1990) oli eesti agronoom. Õppis 1926–1934 (lõpetas) Tartu Ülikoolis. Osales Vabadussõjas. www.kalmistud.ee[alaline kõdulink] Album Academicum Universitatis Tartuensis
Admiral Johan Pitka Relvavendade Ühendus

Admiral Johan Pitka Relvavendade Ühendus on Eesti mittetulundusühing, mis koondab Teise maailmasõja ajal ja järel Nõukogude okupatsiooni vastu sõdinud veterane ja nende aatekaaslasi. Ühenduse asutasid Vabadusristi päeval, 17. augustil 2002, Väike-Maarja vallas Ebaveres Johan Pitka talu varemete juures kümme kunagise Löögiüksuse Admiral Pitka liiget (nn pitkapoisid). Ühenduse peakorter on Tartus. 2004. aasta septembris moodustati Tallinna piirkond ja novembris Pärnu piirkond. Alates 2008. aastat on ühenduse liikmeskond tõusnud üle saja, k. a noorliikmed.[viide?] Ühenduse juhiks oli asutamisest alates võrumaalasest metsavend Leonhard Pumper.[viide?] 2012. aastal oli esimeheks Jüri Jahnson. Ühing tegeleb admiral Pitkaga seotud sündmuste ja vabadusvõitluse mälestuste kogumise ja jäädvustamisega. Üks tegevuse eesmärke on mälestusmärkide paigaldamine langenud metsavendadele-vabadusvõitlejatele, kelle matmiskohad on teadmata või tähistamata. Admiral Johan Pitka Relvavendade Ühendus teeb koostööd Kaitseliidu, Noorkotkaste jt organisatsioonidega. "Pärnus loodi Pitka relvavendade piirkond" Pärnu Postimees, 4. detsember 2004 "Eesti metsavennad ja Pitka poisid tervitavad enda vastupanu tunnustamist" Delfi, 8. veebruar 2012
Efrayim Katsir

Efrayim Katsir (ka Efraim Katzir ja Ephraim Katzir; heebrea אפרים קציר; sünninimi Efroim Katšalski (vene Эфроим Качальский); 16. mai 1916 Kiiev, Venemaa Keisririik – 30. mai 2009 Reẖovot, Iisrael) oli Iisraeli biofüüsik ja vasakpoolne poliitik, neljas Iisraeli president (aastatel 1973–1978). 1922. aastal sõitis tema perekond Poolasse. 1925. aastal immigreerus koos perega Palestiinasse, mis tol ajal oli Briti mandaadi all. Katsir on lõpetanud Jeruusalemma Heebrea Ülikooli keemia ja bioloogia erialadel. Ta sai doktorikraadi 1941. aastal. Oli üks Weizmanni Teadusliku Instituudi rajajaid (1949). 1972. aastal muutis ta perekonnanime Katšalskist Katsiriks. 1966 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks 1976 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks 1977 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks 1985 – Jaapani auhind Oli abielus Poolas sündinud Ninaga, kes oli inglise keele õpetaja (suri 1986. aastal). Neil oli kaks tütart, Nurit (suri lapseeas) ja Irit (sooritas enesetapu), ja üks poeg (matemaatikaprofessor). Efrayim Katsir oli keemiaprofessor Aharon Katsiri vend, kelle tapsid 1972. aastal jaapani terroristid. Efrayim Katsiri elulugu Iisraeli välisministeeriumi veebilehel (inglise keeles)
Jules Mazarin

Jules Mazarin (sünninimega Giulio Raimondo Mazzarino; tavapäraselt kardinal Mazarin 14. juuli 1602 – 9. märts 1661) oli itaalia päritolu Prantsuse riigimees ja kardinal. Elulugu. (inglise keeles)
Püstolkuulipilduja

'Püstolkuulipilduja (ka automaatpüstol) on püstolipadruniga tulistav käsitulirelv, mis on valmistatud laskmiseks nii valangutega kui ka üksiklaskudega. Püstolkuulipildujad töötavad tavaliselt püstolitega sarnasel vabaluku põhimõttel. Neid kasutatakse peamiselt jõustruktuurides ja eriüksustes, samuti nende sõjaväelaste, kelle ülesanne ei ole osaleda vahetult lahingus, enesekaitserelvana. Kasutatakse sama kaliibri ja padruniga laskemoona mis püstolitel, kuid tihtipeale kohandatud püssirohuga, nn ülelaadimine, mis on tugevama paiskejõuga. 20. sajandi algul algasid katsetused laega püstolite muutmiseks poolautomaatsetest täisautomaatseteks. Püstolkuulipilduja leiutati Esimese maailmasõja lõpuaastatel sõltumatult kolmes riigis: Itaalias, Saksamaal ja USA-s. Esimene õnnestunud püstolkuulipilduja oli Saksamaal valmistatud Bergmann/Schmeisseri MP 18/I. Püstolkuulipildujate loend MP40 A. T. Uzi Heckler-Kochi MP5 STEN Ingram Kedr Suomi М-31
Paeküla raudteejaam

Paeküla raudteejaam oli raudteejaam Rapla maakonnas Märjamaa vallas Paekülas, Rapla–Virtsu raudtee 35. kilomeetril. Raudteetammilt Virtsu poole vaadates jääb jaamahoone vasakule. See on heas korras ja kasutusel elamuna. Sarnased olid sama raudtee ääres asunud Rumba, Rootsi ja Tuudi raudteejaama hooned. 1930. aastatel asusid Paeküla ja Vigala vahel Konovere ja Tiduvere peatused. Paekülast Rapla poole oli esimene jaam Märjamaa.
1661

◄ | 16. sajand | 17. sajand | 18. sajand | ► ◄ | 1630. aastad | 1640. aastad | 1650. aastad | 1660. aastad | 1670. aastad | 1680. aastad | 1690. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1657 | 1658 | 1659 | 1660 | 1661 | 1662 | 1663 | 1664 | 1665 | ► | ►► 1661. aasta (MDCLXI) oli 17. sajandi 61. aasta. 16. juuli – Stockholmi pank andis välja esimesed paberrahad. 1. juuli – sõlmiti Kärde rahu ning see lõpetas 1656.–1658. aasta Vene-Rootsi sõja. 1661–1662 – ikaldusest tingitud viljapuudus Eesti- ja Liivimaal ... 9. märts – Jules Mazarin, itaalia päritolu prantsuse riigimees ja kardinal
GM

GM võib tähendada: General Motors, autofirma Gambia ISO 3166 kood suurmeister, näiteks males või kabes (lühend inglis- või prantsuskeelsetest sõnadest)
Komsomoletsi saar

Komsomolets (vene остров Комсомолец) on saar Põhja-Jäämeres, Severnaja Zemlja saarestiku põhjapoolseim saar. Komsomolets on pindalalt saarestikus 3. ja maailmas 82. saar. Pioneeri saarest eraldab teda Junõi väin ning Oktoobrirevolutsiooni saarest Punaarmee väin. Saarest itta jääb Laptevite meri ja läände Kara meri. Saare põhjapoolseim punkt on Arktiline neem (81° 13' põhjalaiust). See on ühtlasi kogu Aasia kõige põhjapoolsem punkt. Komsomoletsi saare pindala on 9006 km², kõrgus kuni 780 m. Umbes 65% saarest on kaetud jääga. Saarel paikneb Venemaa suuruselt teine liustik Teaduste Akadeemia liustik, mille pindala on 5575 km², paksus kuni 819 m ja kõrgus merepinnast kuni 749 m. (Suurim liustik on Novaja Zemlja Põhjasaarel, umbes 20 000 km²)[viide?]. Saare taimestiku moodustavad samblad ja samblikud. Saare avastas Nikolai Urvantsevi ja Georgi Ušakovi 1930–1932 toimunud ekspeditsioon. Saare nimi tähendab 'kommunistlik noor (komsomoli liige)'.
Pioneeri saar

Pioneeri saar (vene остров Пионер) on saar Põhja-Jäämeres Kara meres Severnaja Zemlja saarestikus. Teda eraldab Komsomoletsi saarest Junõi väin ja Oktoobrirevolutsiooni saarest Punaarmee väin. Pioneeri saare pindala on 1527 km² ja suurim kõrgus on 382 m. Kaldad on kaljused. Saare idaosa on kaetud jääga. Saare avastas 1932 Georgi Ušakov.
Pärnu FC Levadia

Pärnu FC Levadia oli 2000–2002 tegutsenud Eesti jalgpalliklubi, mille kodulinn oli Pärnu. 2002 ühines Pärnu JK Vaprusega. Eesti jalgpalliklubide loend FC Pärnu Levadia EJL-i kodulehel
Oktoobrirevolutsiooni saar

Oktoobrirevolutsiooni saar (vene остров Октябрьской Революции) on saar Põhja-Jäämeres, Severnaja Zemlja saarestiku suurim saar. Saarest läände jääb Kara meri ja itta jääb Laptevite meri. Punaarmee väin eraldab teda Pioneeri saarest ja Komsomoletsi saarest ning Šokalski väin Bolševiku saarest. Oktoobrirevolutsiooni saare pindala on 14 170 km². Ta on pindalalt 56. saar maailmas. Saare kõrgus ulatub 963 meetrini (Karpinski mägi). See on ka Severnaja Zemlja kõige kõrgem tipp. Üle poole saarest on kaetud jääga. Saarel on Vavilovi liustik, Albanovi liustik, Russanovi liustik, Karpinski liustik, Universitetski liustik jt liustikud. Jäävaba ala on külmakõrb. On mitu jõge: Bolšaja, Ušakovka, Ozjornaja. Need on peaaegu aasta ringi jääga kaetud. Saare avastasid Georgi Ušakov ja Nikolai Urvantsev 1930–1932 kestnud ekspeditsiooni käigus ja nimetasid selle Oktoobrirevolutsiooni järgi.
Komsomolets

Komsomolets (vene keeles 'kommunistlik noor') on antud nimeks mitmele objektile: Komsomoletsi saar Põhja-Jäämeres K-278 Komsomolets, allveelaev T-20 Komsomolets, soomustatud traktor
Mäesuusatamine 1972. aasta taliolümpiamängudel

Mäesuusatamine 1972. aasta taliolümpiamängudel toimus 5.–13. veebruarini Jaapanis Sapporos. Ühtlasi olid need ka 22. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises. OM-i arvestuses jagati välja 6 komplekti medaleid (kolm ala (slaalom, suurslaalom ja kiirlaskumine) nii meestele kui ka naistele). Lisaks oli maailmameistrivõistluste arvestuses kavas Alpi kahevõistlus. Finaal: 13. veebruar Osavõtjaid: 72 Olümpiavõitja 1968: Jean-Claude Killy, Prantsusmaa Ametlikud tulemused Finaal: 10. veebruar Osavõtjaid: 73 Olümpiavõitja 1968: Jean-Claude Killy, Prantsusmaa Ametlikud tulemused Finaal: 7. veebruar Osavõtjaid: 55 Olümpiavõitja 1968: Jean-Claude Killy, Prantsusmaa Ametlikud tulemused Finaal: 13. veebruar Osavõtjaid: Maailmameister 1970: Bill Kidd, USA Ametlikud tulemused Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile. Finaal: 11. veebruar Osavõtjaid: 42 Olümpiavõitja 1968: Marielle Goitschel, Prantsusmaa Ametlikud tulemused Finaal: 8. veebruar Osavõtjaid: 42 Olümpiavõitja 1968: Nancy Greene, Kanada Ametlikud tulemused Finaal: 5. veebruar Osavõtjaid: 41 Olümpiavõitja 1968: Olga Pall, Austria Ametlikud tulemused Finaal: 11. veebruar Osavõtjaid: Maailmameister 1970: Michèle Jacot, Prantsusmaa Ametlikud tulemused Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile. OM-i tulemused FIS-i kodulehel (fis-ski.com) MM-i tulemused FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Tobey Maguire

Tobias Vincent "Tobey" Maguire (sündinud 27. juunil 1975) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Ta alustas karjääri 1990. aastatel, tuntud eelkõige Ämblikmehe osatäitjana samanimelises filmis.
Mäesuusatamine 1976. aasta taliolümpiamängudel

Mäesuusatamine 1976. aasta taliolümpiamängudel toimus 5.–14. veebruarini Innsbruckis Austrias. Ühtlasi olid need ka 24. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises. OM-i arvestuses jagati välja 6 komplekti medaleid (kolm ala (slaalom, suurslaalom ja kiirlaskumine) nii meestele kui ka naistele). Lisaks oli veel maailmameistrivõistluste arvestuses kavas Alpi kahevõistlus. Finaal: 14. veebruar Osavõtjaid: 93 Olümpiavõitja 1972: Francisco Fernández Ochoa, Hispaania Ametlikud tulemused Finaal: 10. veebruar Osavõtjaid: 96 Olümpiavõitja 1972: Gustav Thöni, Itaalia Ametlikud tulemused Finaal: 5. veebruar Osavõtjaid: 74 Olümpiavõitja 1972: Bernhard Russi, Šveits Ametlikud tulemused Finaal: 14. veebruar Osavõtjaid: Maailmameister 1974: Franz Klammer, Austria Ametlikud tulemused Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile. Finaal: 11. veebruar Osavõtjaid: 40 Olümpiavõitja 1972: Barbara Ann Cochran, USA Ametlikud tulemused Finaal: 13. veebruar Osavõtjaid: 45 Olümpiavõitja 1972: Marie-Theres Nadig, Šveits Ametlikud tulemused Finaal: 8. veebruar Osavõtjaid: 38 Olümpiavõitja 1972: Marie-Theres Nadig, Šveits Ametlikud tulemused Finaal: 11. veebruar Osavõtjaid: Maailmameister 1974: Fabienne Serrat, Prantsusmaa Ametlikud tulemused Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile. OM-i tulemused FIS-i kodulehel (fis-ski.com) MM-i tulemused FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Punaarmee väin

Punaarmee väin (vene пролив Красной Армии) on väin Põhja-Jäämeres, mis eraldab Oktoobrirevolutsiooni saart Pioneeri saarest ja Komsomoletsi saarest ning ühendab Kara ja Laptevite merd. Väina pikkus on umbes 110 km, laius 10 kuni 18 km. Sügavus kuni 460 m. Mägine järsk rannik on kaetud liustikega. Väin on aasta läbi kaetud jääga. Väinas on mitu saart: Matštovõi, Kaštanki, Võsoki, Otkrõtõi, Izvesnjakovõje saared, Kommunari saar, Sedovi saared jt. Väinale anti nimi Punaarmee auks.
David Caruso

David Stephen Caruso (sündinud 7. jaanuaril 1956) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja produtsent. Ta sündis itaalia päritolu isa Charlesi ja iiri päritolu ema Joani pojana. Teda kasvatati katoliiklasena ning ta omandas alg-, põhi- ja keskhariduse kirikukoolides. Esimese filmirolli sai ta 1980. aastal. 1980. aastatel mängis ta üksnes episoodilisi rolle. Suur osa nendest olid politseinikud. Esimese suure rolli sai ta 1993 politseisarjas NYPD Blue, kus ta mängis politseinikku John Kellyt. See roll tegi Caruso lõpuks kuulsaks. 1995. aastal lahkus ta sarjast ja mängis mõnes mängufilmis peaosa. Kriitikud võtsid tema töö hästi vastu, kuid rahaliselt olid need edutud. Ka telesarjad, milles ta pärast seda mängis, ei saavutanud edu. Alates 2002. aastast mängib ta krimisarjas "CSI: Miami" Horatio Caine'i. Teisest abielust (1983–1989) Rachel Ticotiniga on tal tütar Greta (sündinud 1986). Liza Marqueziga, kellega ta pole abielus olnud, on tal poeg Marquez Anthony (sündinud 2005) ja tütar Paloma Raquel (sündinud 2007).
Kildu järv

Kildu järv (ka Kildu veskijärv, Kildu paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Põhja-Sakala vallas Kildu külas endise Kildu Põhikooli lähistel. Järve pindala on 2,4 ha, pikkus 370 m, laius 80 m, kaldajoone pikkus 1483 m ja kõrgus merepinnast 57,5 m. Valgala pindala on 28 km². Järv on paisutatud Lemmjõele. Kildu järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Kildu järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 19.08.2016) Lemmjõgi Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 19.08.2016) Kildu järv keskkonnaportaalis (vaadatud 19.08.2016) Kildu järv Eesti looduse infosüsteemis Kildu järv keskkonnaportaalis
Andreas Bjerre

Soren Andreas Bjerre (21. oktoober 1879 Göteborg – 22. november 1925 Thyringe) oli rootsi õigusteadlane ja psühholoog. Ta õppis aastatel 1897–1900 Uppsala ülikoolis filosoofiat, 1900–1904 Lundi ülikoolis õigusteadust ning jätkas oma õpinguid Berliini ülikoolis 1906 aastani kriminaalõiguse sotsioloogilise koolkonna rajajaprofessor F. von Liszti juures. Ta oli aastatel 1919–1925 Tartu Ülikooli Õigusteaduskonna kriminaalõiguse professor. Samuti nõustas ta Eesti Vabariigi kriminaalseadustiku eelnõu koostajaid. Lisaks vahendas ta Eesti valitsuse ja õiguskaitseorganite koostööd Põhjamaade vastavate struktuuridega, kaasamaks Eestit Põhjamaade ühtse seadusandluse piirkonda. Bjerre oli nn mõistva psühholoogia (verstehende Psychologie) esindaja. Ta uuris selle meetoditega tapjate ja varaste hingeelu. Tema avaldatud monograafia "Zur Psychologie des Mordes" mõrva psühholoogiast mõjutab veel tänapäevani eriala uuringuid ja seda loetakse õiguspsühholoogia klassikasse kuuluvaks. EE 14. köide Ando Leps, "Juristiharidusega riigimehed"[alaline kõdulink], Haridus, 2008 pdf-fail