Kuus mõttemütsi

Kuus mõttemütsi (Six Thinking Hats) on Edward de Bono loovustehnika, mis aitab õpetada mõtlejat keskenduma korraga ühele asjale: lahutada emotsioonid loogikast, loovus informatsioonist jne. Kuus mõttemütsi aitavad juhtida mõtteid nagu dirigent juhatab orkestrit. Nii saab koosolekul panna inimesed oma tavapärasest mõtlemisest välja lülituma ning õpetada neid vaatama asjadele teistmoodi. Mugavus on kuue mõttemütsi idee põhiväärtus. Kõik kuus mõttemütsi on eri värvi: valge, punane, must, kollane, roheline ja sinine. Värv annab mütsile nimetuse ja iga mütsi värv on seotud selle otstarbega. Praktikas viidatakse mütsidele alati värvide, mitte otstarbe kaudu. Kui paluda kellelgi kirjeldada oma emotsioone, pole tõenäoline, et saadakse aus vastus, sest inimesed võivad arvata, et emotsionaalne olla on vale. Termin punane müts on neutraalne. Värvide neutraalsus annab võimaluse kasutada mütse piinlikkuseta. Mõtlemisest saab kindlate reeglitega mäng, mitte veenmine ja hukkamõist. Mütsidele viidatakse otseselt: "Ma tahan, et võtaksid musta mütsi peast." "Paneme kõik mõneks minutiks pähe punased mõttemütsid." "Kollasest mõttemütsist piisab. Võtame nüüd valge." Mütside kasutusviis jaguneb kaheks: Mütse saab kasutada üksikult, paludes mingil kindlal viisil mõtlemist. Mütse saab kasutada järjest (kindlas järjekorras) teemaarutluseks ja probleemide lahendamiseks. Kindel järjekord ei ole määratletud. Iga mütside järjekord, mis tundub vähegi mõttekas, peaks toimima. Mõned jadad on sobilikud arutluseks, mõned probleemide või vaidluste lahendamiseks, järeldusteks jne. Näiteks, sinist mütsi peaks kasutama nii arutelu alguses kui lõpus. Valge on neutraalne ja objektiivne. Valge müts on seotud erapooletute faktide ja kujunditega. Praktikas on olemas kahetasandiline infosüsteem. Esimene sisaldab kontrollitud ja tõestatud fakte – esmajärgulisi fakte. Teine tasand hõlmab fakte, mis usutavasti on tõesed, kuid ei ole veel täielikult üle kontrollitud – teisejärgulised faktid. Valge mõttemüts on kord ja suund. Mõtleja püüab oma infoesitluses olla rohkem neutraalne ja objektiivne. Valge viitab erapooletusele. Punane vihjab ärritusele, vihale ja emotsioonidele. Punane müts viitab emotsionaalsele arvamusele. Punase mõttemütsi kandmine annab mõtlejale vabaduse öelda: “Selline on minu arvamus.” See toob arvamused nähtavale, et need saaksid olla osa kaardist ja väärtushinnangutest, mille kaudu pannakse paika teerajad. Punane mõttemüts lubab mõtlejat uurida ja küsida teistelt arvamusi selle mütsi vaadete kohta. See hõlmab kahte liiki tundeid: Tavaemotsioonid nagu hirm, vastumeelsus ja umbusk. Komplekssed hinnangud, mille alla saab liigitada eelaimuse, intuitsiooni, aistingu, maitse, esteetilised tõekspidamised jne. Must on sünge ja tõsine. Must müts on ettevaatlik ja tähelepanelik. See toob välja idee nõrkused. Must mõttemüts aitab kaalutleda riske, ohte, takistusi, võimalikke probleeme ja ettepanekute ebameeldivaid külgi. See aitab vältida ohte ja raskusi, toob välja tähelepanu vajavad asjaolud, mis võivad olla nõrgad või kahjulikud. Musta mõttemütsi kasutatakse kavandamise käigus: Millised on nõrkused, mis tuleb ületada? Must mõttemüts määratleb tulevikuriskid ja võimalikud probleemid: Mis võib ettepaneku kasutuselevõtuga valesti minna? Kas ettepanek sobib strateegiaga? Kas see sobib eetika ja väärtushinnangutega? Must mõttemüts võib välja tuua ka mõtlemisprotsessi vead, kuid see ei tähenda vaidlemist ja ei tohiks olla lubatud vaidlusteni laskuda. Kollane on päikeseline ja positiivne. Kollane mõttemüts: on optimistlik ja hõlmab lootus, positiivset mõtlemist ja positiivset hinnangut. on arutluste ja kaalutluste eesmärgil kasu ja väärtuste saamine. Seejärel proovitakse neile leida loogilist tuge. on konstruktiivne ja generatiivne. Selle abil esitatakse konkreetsed ettepanekud ja soovitused ning see on seotud tegutsemise ja asjade elluviimisega. võib olla spekulatiivne ja võimalusi otsiv. ei ole seotud kõrgendatud positiivsusega (punane mõttemüts) ega otseselt uute ideede loomisega (roheline mõttemüts). Roheline on rohi, taimestik, külluslik ja viljakas saak. Roheline mõttemüts sümboliseerib loovust ja uusi ideid. See on loomingulise mõtlemise jaoks. Rohelise mõttemütsi mõtleja kasutab loomingupausi, et kaaluda igal sammul alternatiivideede olemasolu. Rohelise mõttemütsi puhul asendab areng hinnangu. Mõtleja püüab ideest eemalduda, et ulatuda uue ideeni. Rohelise mõttemütsi olulised osad on: provokatsioon, mida on vaja, et mõtlemise tavamudelitest välja rebida. Provokatsiooni püstitamiseks on mitmeid viise, nende seas juhusliku sõna meetod. lateraalmõtlemine, mis on suhtumiste, väljendite ja oskuste kogum, et ületada mudeleid isetoimivas asümmeetrilises mudelsüsteemis. Seda kasutatakse uute kontseptsioonide ja ettekujutuste tekitamiseks. Sinine on jahe, samuti on see taeva värv, mis on ülalpool kõike. Sinine mõttemüts: on seotud kontrolliga, mõtlemisprotsessi korraldamisega ja teiste mütside kasutamisega. on justkui orkestri dirigent, mis kutsub üles kasutama teisi mütse. määratleb teemad, mille poole mõtlemist suunata ja määrab kindlaks fookuse. See piiritleb probleemid, vormib küsimused ja paneb paika teostatavad mõtlemisülesanded. vastutab kokkuvõtete, ülevaadete ja lõpptulemuste osas. See võib aset leida mõtlemise kestel ja samuti lõpus. jälgib mõtlemist ja tagab mängureeglitest kinnipidamise. See lõpetab vaidlused ja nõuab kaardistamislaadset mõtteviisi ning distsipliini. Sinist mõttemütsi võib kasutada juhuslikeks sõnavõttudeks, kus müts on nõutav. Samuti selleks, et püstitada sammsammuline mõttetöö järjekord, mida järgitakse. Isegi kui sinine mõttemütsi roll on määratud vaid ühele inimesele, on see siiski avatud igaühele, kellel on pakkuda sinise mõttemütsi kommentaare ja ettepanekuid. Edward de Bono. Six Thinking Hats, Great Britain, Penguin Group, 2000. ISBN 9789949453023 Kuue mõttemütsi meetod