Karl Girgensohn

Karl Gustav Girgensohn (22. mai 1875 Kaarma – 20. september 1925 Leipzig) oli luterlik teoloog, Tartu religioonipsühholoogia koolkonna rajaja. Ta sündis Saaremaal pastori peres. Aastatel 1888–1892 omandas ta Tartus gümnaasiumihariduse ja aastatel 1892–1896 jätkas samas teoloogiaõpingud. Järgnevalt oli ta Kudina mõisas koduõpetaja, aastatel 1897–1898 vabatahtlikuna sõjaväeteenistuses ja pärast seda 1900. aastani koduõpetaja Räpinas. Aastatel 1900–1901 jätkas Girgensohn õpingud Berliini ülikoolis Reinhold Seebergi juures. 1903. aastal promoveeriti ta Tartu ülikoolis teoloogialitsentsiaadiks. Aastal 1903–1907 oli ta samas eradotsent ja Puškini tütarlastegümnaasiumis usuõpetaja. Seejärel oli ta aastatel 1907–1916 Tartu ülikooli erakorraline süstemaatilise usuteaduse professor, samuti ülikooli kiriku organist; lisaks oli ta aastatel (ta ordineeriti 15. oktoobril 1914 õpetajaks) 1914–1916 Tartu Ülikooli koguduse adjunktõpetaja. Aastal 1910. sai ta Berliini ülikooli audoktoriks. Maailmasõja ja Tartu ülikooli ümberorganiseerimise käigus tagasiastunud Girgensohnist sai 1918. aastal veel korra usuteaduskonna professor ja dekaan ning ka Tartu ülikooli audoktor. Tartu ülikooli eestikeelseks muutmise järel oli Girgensohn Greifswaldi ülikooli korraline professor (1919–1922) ja süstemaatilise usuteaduse korraline professor Leipzigi ülikoolis (1922–1925). Girgensohni peateos on 1921. aastal ilmunud "Der seelische Aufbau des religiösen Erlebens, Eine religionspsychologische Untersuchung auf experimenteller Grundlage". Tema surma järel püüdis ta tööd jätkata õpilane Werner Gruehn. Tema isa Julius Leo Immanuel Girgensohn oli Kaarma ja Karksi Peetri koguduse õpetaja, vanaisa Christoph Reinhold Girgensohn oli Jaunpiebalga koguduse õpetaja, teine vanaisa Johann Reinhold Hunnius oli Karja Katariina koguduse õpetaja. Tema abikaasa Nelly isa Georg von Oettingen oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna kirurgia professor ja aastatel 1868–1876 Tartu Ülikooli rektor. Religioon, selle psüühilised vormid ja keskne idee: lisandus religiooni olemuse küsimuse lahendusele (Die Religion, ihre psychischen Formen und ihre Zentralidee: ein Beitrag zur Lösung der Frage nach dem Wesen der Religion). 1. trükk: 1903, 2. trükk: 1925. Modernne ajalooline mõtteviis ja kristlik teoloogia (Die moderne historische Denkweise und die christliche Theologie). 1904. Kaksteist kõne kristlikust religioonist: katse kuulutada moodsale inimesele vana tõde (Zwölf Reden über die christliche Religion: ein Versuch modernen Menschen die alte Wahrheit zu verkündigen). 1. trükk: 1906, 4. trükk: 1921. Kirjatõend evangeelses dogmaatikas kunagi ja praegu (Der Schriftbeweis in der evangelischen Dogmatik einst und jetzt). 1921. Religioosse läbielamise hingeline ülesehitus: religioonipsühholoogiline uurimus eksperimentaalsel alusel (Der seelische Aufbau des religiösen Erlebens: eine religionspsychologische Untersuchung auf experimenteller Grundlage). 1921, Werner Gruehni revideeritud ja täiendatud 2. trükk: 1930. Religioonipsühholoogia, religiooniteadus ja teoloogia, ametisseastumise kõne, peetud 28. okt 1922 (Religionspsychologie, Religionswissenschaft und Theologie: Antrittsvorlesung, geh. am 28. Okt. 1922). 1923, 2. läbivaadatud ja parandatud trükk: 1925. Dogmaatika põhijooned (Grundriß der Dogmatik). 1924. Pühakirja inspiratsioon (Die Inspiration der Heiligen Schrift). 1925, 2.trükk: 1926. Teoloogiline eetika (Theologische Ethik). Mahajäänud käsikirja põhjal ja loengu üleskirjutusi kasutades välja andnud Carl Schneider, 1926. Kuus jutlust (Sechs Predigten). 1926. Bautz, F. W., 1990. Girgensohn, Karl[kõdulink]. Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon. Vaadatud 5.07.2012. Professorenkatalog der Universität Leipzig, 2012. Karl Girgensohn. Vaadatud 5.07.2012. Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885–1919. Böhlau Verlag Köln Wien Grönbaek, V., 1964. Girgensohn, Karl Gustav. Neue deutsche Biographie, Bd. 6, Berlin.