laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Que te perdone Dios

"Et jumal sulle andestaks... mina mitte" (originaalpealkirjaga "Que te perdone Dios..yo no") on Mehhiko seebiooper. Tegu on uusversiooniga "Abrazame Muy Fuertest" ("Emba mind"). Originaalloo autor on Caridad Bravo Adams. Zuria Vega – Abigaíl Ríos / Abigaíl Ramos Flores Mark Tacher – Mateo López-Guerra Fuentes Sergio Goyri – Fausto López-Guerra Rebecca Jones – Renata Flores del Ángel de López-Guerra Sabine Moussier – Macaria Ríos Altair Jarabo – Diana Montero María Sorté – Helena Fuentes Vda. de López-Guerra René Strickler – Patricio Duarte Ana Bertha Espín – Constanza del Ángel Vda. de Flores Ferdinando Valencia – Diego Muñoz Alejandro Ávila – Lucio Ramírez Manuel Ojeda – Melitón Ramos Laisha Wilkins – Ximena Negrete de Zarazua/ Daniela Negrete Dacia González – Vicenta Muñoz Zaide Silvia Gutiérrez – Simona Sánchez Ana Patricia Rojo – Efigenia de la Cruz y Ferreira Fabián Robles – Julio Acosta Montero / Julián Montero Eric del Castillo – Bruno Flores Riquelme † Antonio Medellín – Padre Francisco Ojeda Bernal † Alejandra Ávalos – Mía Montero Vda. de Acosta † Moisés Arizmendi – Porfirio Zarazua Héctor Sáez – Comandante Efraín Barragán Alejandra Procuna – Eduviges de la Cruz y Ferreira Raúl Olivo – Jaime Díaz "Motor" Óscar Bonfiglio – Marcelino Julio Mannino – Benito Myrrha Saavedra – Amanda Ríos Carlos Athié – Maximiliano "Max" Zarazúa Adriano – Antonio "Toño" Sánchez Santiago Hernández – Alfredo "Fredy" Sánchez † José María Galeano – Padre Tomás Ojeda Bernal Iván Caraza – Mano Negra Rafael Amador – Rafa, el cantinero Alejandra Robles Gil – Teodora Daniela Basso – Juanita Lakshmi Picazo – Nieves Barragán Silvia Valdéz – Violeta Jessús Di Alberti – Estebán Irán Castillo – Renata Flores del Ángel (joven) Ale García – Macaria Ríos (joven) Brandon Peniche – Pablo Ramos † Erik Díaz – Fausto López-Guerra (joven) Christian Vega – Lucio Ramírez (joven) Ricardo Franco – Gerardo López-Guerra [1]
Jalaka-siugsuu

Jalaka-siugsuu (Ophiostoma novo-ulmi, Ophiostoma ulmi) on kottseente hulka kuuluv seeneliik siugsuudmeliste (Ophiostomataceae) sugukonnast. Jalaka-siugsuu elab elusate puude puidus. Tema põhjustatud puuokste kuivamist nimetatakse jalakasurmaks. Jalaka-siugsuu andmebaasis eElurikkus
Urmas Viik

Urmas Viik (sündinud 11. septembril 1961 Tallinnas) on eesti graafik, illustraator ja installatsioonikunstnik. Lõpetas 1991. aastal Tallinna Kunstiülikooli graafika eriala. Töötas aastatel 1988–1990 Eesti Kunstiakadeemia graafika meistrina, 1990–1992 graafika eksperimentaalateljee juhatajana. Aastatel 1998–2004 oli ta Tallinna Pedagoogikaülikooli kunstiosakonna professor. Aastatel 2005–2015 oli ta Eesti Kunstiakadeemia professor. Alates 2015. aastast on ta vabakutseline kunstnik. 1997 Kristjan Raua preemia 1998 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (näitusetegevus 1998. aastal) 1999 Sadolini kunstipreemia 2022 Valgetähe IV klassi teenetemärk Metsosopran Tuuri Dede on Urmas Viigi tütar. "Vaal galerii. Urmas Viik". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. oktoober 2018. Vaadatud 12. jaanuaril 2015.
Arthur Lestal

Arthur Alexander Lestal (sündinud Lesthal; 22. mai (vkj 10. mai) 1887 Ravila mõis, Kose kihelkond, Harjumaa – august 1941 Albu, Albu vald, Järvamaa) oli eestlasest fotograaf. Arthur Lestal sündis Ravila mõisas mõisavalitseja Alexander Otto Lesthali (1847–1921) pojana. Enne fotograafiaga tegelema hakkamist töötas 12 aastat lihtametniku ja hiljem raamatupidajana Taani kaubandusagendi Peter Bornholdti (1842–1924) laevamaakleri äri P. Bornholdt & Ko harukontorites Tallinnas ja Peterburis. Esimese maailmasõja ajal elas ta Razdelnaja (Lissi Noss) raudteejaama lähedal Vladimirovkas, kus tegeles põllumajanduse ja fotograafiaga. Pärast Eesti iseseisvumist ja Vabadussõda tuli opteerumise korras tagasi kodumaale ja asus tööle kontoriametniku ja päevapiltnikuna. Teise maailmasõja ajal töötas Albu vallamajas raamatupidajana ja hukati Suvesõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt. Enamiku Lestali töödest moodustavad 1930. aastate fotod kohaliku elu sündmustest Harjumaal ja Järvamaal: kiriklikud sündmused, koolimajade ehitamised, pritsimeeste peod, taluhoonete ja talutööde jäädvustamine. Sündisid ka fotoseeriad Tabasalu Punase Risti laste suvekoloonia haridusministri Heinrich Baueri külaskäigu ajal ja Kehra sulfaattselluloositehase avamisest 1938. Hugo Bernhard Rahamägi Hugo Annast Arthur Lestali onu Karl Niggul (1852–1908) oli Cimze seminari lõpetanud Eesti Kirjameeste Seltsi liige, Audru kihelkonnakooli õpetaja ja Audru köster 1876–1891, noorem vend Paul Lestal (1889–1976) oli Eesti kindlustustegelane ja poolvend Hans Lesthal (1880–1937) farmatseut ja sanitaar-kapten, Tartu Ülikooli Lääne-Euroopa rahvaste filoloogia (aastast 1947 Lääne-Euroopa keelte) kateedri õppejõud Ralf Lesthali (1907–1990) isa. Ilmar Sikemäe "Kirjad Vargamäelt" 1977 "Albu vald : fotosid läbi sajandite", koostanud Rene Viljat; Paide : Kuma, 2005, ISBN 9985956427 (Esikaas, lk. 22, 78, 79, 80, 119, 121) "Ambla vanadel fotodel", koostanud René Viljat; Paide : Kuma, 2006, ISBN 9789985971703 (lk. 67, 81, 86, 91, 101, 159, 173, 186) "Järvamaa vanadel fotodel", koostanud René Viljat; Paide : Kuma, 2008, ISBN 9789985968550 (lk. 90, 101, 112, 273, 278, 284) Moskva Kontroll-Opteerimise Komisjon: Optantide isiklikud toimikud: Lesthal, Arthur Aleksandri p. ERA.36.2.9085 Tallinna Tööoskusamet ERA.1569.1.2127 Eesti Fotograafid 1844–1944. Tallinna Linnamuuseumi Elulooline andmebaas Arthur Lestali fotode galerii
Kolinda Grabar-Kitarović

Kolinda Grabar-Kitarović (sündinud 29. aprillil 1968 Rijekas) on Horvaatia poliitik, diplomaat. 11. jaanuaril 2015 võitis ta Horvaatia presidendivalimised ning oli 15. veebruarist 2015 kuni 18. veebruarini 2020 Horvaatia president. Ta sündis Rijekas, kuid kasvas üles Los Alamoses. Ta on lõpetanud Zagrebi ülikooli filosoofiateaduskonna inglise ja hispaania keele ja kirjanduse alal. Ta on olnud Horvaatia eurointegratsiooniminister (2003–2005), Horvaatia välisminister (2005–2008), Horvaatia saadik USA-s (2008–2011) ja ÜRO peasekretäri abi avaliku diplomaatia küsimustes (2011–2014).
Dordrecht

Dordrecht on linn Hollandis Lõuna-Hollandi provintsis. Linna elanike arv on 118 889 (2006) ja pindala 99,45 ruutkilomeetrit. Dordrecht asub laia Merwede jõe ääres, mis hargneb kaheks Groothoofdspoort-värava juures. Lõunaharu on Oude Maas, põhjaharu voolab Noordi nime all Rotterdami poole. 1618/19. aastal peeti linnas Dordrechti sinod. Revisiting the Synod of Dordt (1618-1619), toim. Aza Goudriaan, Fred van Lieburg (Brill's series in church history; 49). Leiden, Boston: Brill 2011.
Peeter Võrk

Peeter Võrk (21. oktoober 1925 – 11. juuni 2013) oli eesti vabadusvõitleja, soomepoiss ja metsavend. Teise maailmasõja ajal teenis algul Saksa sõjaväes, 1943. aasta septembris läks Soome ja astus Soome armeesse. Oli rindel Rajajoel 47. jalaväerügemendi 3. pataljoni koosseisus. Viibis väljaõppel Taavetti allohvitserikoolis. Auastmelt nooremseersant (alikersantti). Seejärel osales lahingutes 200. jalaväerügemendi 1. pataljoni 3. kompanii koosseisus Karjala maakitsusel, Viiburi lahel ja Vuoksel. 1944 augustis naasis Eestisse, osales Tartu rinde lahingutes, sai haavata Lohkva juures toimunud lahingus. 1949. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna kaubanduse ökonoomika eriala. 1950. aastal arreteeriti, sõjatribunali otsusega määrati Vene SFNV Kriminaalkoodeksi § 58-1a alusel karistuseks 25 aastat vabadusekaotust ja saadeti Arhangelski oblasti Kargopollagi vangilaagrisse. Vabanes 1954. aasta augustis. Pärast vabanemist töötas kaubanduses. 2000 – Kotkaristi V klassi teenetemärk sõjaliste teenetega vabadusvõitluse eest Haudi - kalmistute register[alaline kõdulink] "Vabariigi Presidendi otsus nr 70, 8. veebruar 2000". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. jaanuar 2015. Vaadatud 13. jaanuaril 2015. Vabaduse eest. Soomepoiste lühielulood. Tallinn: Soome Sõjaveteranide Eesti Ühendus, 1997 TTÜ lõpetajad 1918-2006 "Okupatsioonide muuseum. Poliitilised arreteerimised Eestis, VES-VÜR". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. aprill 2015. Vaadatud 6. aprillil 2015. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 13.01.2015)
Ots

Ots on mitmetähenduslik sõna. Ots on millegi tipmine osa. Ots on otsmik ehk laup. Ots on meremeeste kõnepruugis üldnimetus laevas kasutusel oleva köie, trossi või vaieri kohta. Ots on perekonnanimi Torupilli ots, Tallinna tänav
Tuulealused saared

Tuulealused saared on mitme saarestiku nimi. Tuulealused saared on osa Väikestest Antillidest Kariibi meres Lõuna-Ameerikas. Tuulealused saared on osa Seltsisaartest Prantsuse Polüneesias Okeaanias. Tuulealused saared on osa Roheneemesaartest Aafrika läänerannikul Tuulepealsed saared
Jelena Obraztsova

Jelena Vassiljevna Obraztsova (Елена Васильевна Образцова; 7. juuli 1939 Leningrad – 12. jaanuar 2015 Leipzig) oli vene ooperilaulja, metsosopran. Aastatel 1948–1954 laulis ta Leningradi Pioneeride Palee lastekooris. 1954–1957 õppis Taganrogi lastemuusikakoolis. 1958 astus ta Leningradi Riiklikku Konservatooriumi. 1962 saavutas esikoha üleliidulisel Mihhail Glinka nimelisel vokalistide konkursil. 1963 debüteeris ta Moskva Suure Teatri laval Modest Mussorgski ooperis "Boriss Godunov". 1964 sai temast Suure Teatri solist. Juba samal aastal esines ta Milano La Scala teatris, pälvides itaalia publiku ja meedia tähelepanu. 1975 esines ta esimest korda USA-s, misjärel kinnistus tema roll maailma ooperitähena. San Franciscos laulis ta duetti koos Luciano Pavarotti ja Joan Sutherlandiga. Ta on laulnud paljudel rahvusvahelistel muusikafestivalidel Euroopas ja Ameerikas. Aastatel 1973–1994 oli ta Moskva konservatooriumi õppejõud, alates 1984. aastast professor. Oma lemmiklavapartneriteks pidas ta Vladimir Atlantovit ja Placido Domingot. 2000. aastatel juhtis ta Peterburis omanimelist kultuurikeskust, kus töötas noorte artistidega. Moskvas tegutseb Obraztsova-nimeline heategevusfond, mis toetab muusikakunsti. 1976 Nõukogude Liidu rahvakunstnik 1976 Lenini preemia 1990 sotsialistliku töö kangelane. 2014 Balti Täht "Культурный Центр Елены Образцовой". // startvocal.ru. Originaali arhiivikoopia seisuga 19.02.2012. Vaadatud 8. jaanuar 2012. {{cite web}}: tundmatu tühi parameeter: |datepublished= (juhend) "Фонд Елены Образцовой". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. jaanuar 2015. Vaadatud 13. jaanuaril 2015. "Образцова, Елена Васильевна". // dic.academic.ru. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. veebruar 2012. Vaadatud 1. august 2012. {{cite web}}: tundmatu tühi parameeter: |datepublished= (juhend) Suri metsosopran Jelena Obraztsova
Sealiha

Sealiha on liha, mis on saadud kodusea tapasaadusena. Sealihast saab toitu valmistada mitmel viisil: keetes, praadides, küpsetades (ka grillides) jne. Seapraad "Livestock and Poultry: World Markets and Trade" (PDF). United States Department of Agriculture. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 7. veebruar 2014. Vaadatud 1. august 2014. FAO (2011): FAOSTAT. Rome.
2015. aasta Tour de Ski

2015. aasta Tour de Ski oli üheksas Tour de Ski. See toimus 2014.–2015. aasta murdmaasuusatamise maailma karikasarja raames 3. jaanuarist kuni 11. jaanuarini 2015 neljas võistluspaigas (Oberstdorf, Val Müstair, Toblach ja Val di Fiemme) ja kolmes riigis (Saksamaa, Šveits ja Itaalia). Algselt kuulus võistlusprogrammi ka meeste 35 km sõit Toblachist Val di Fiemmesse, kuid lumepuuduse tõttu toimus 25 km sõit ainult Toblachis. Tour de Ski võitis naistest Marit Bjørgen, kellele oli see karjääri esimene üldvõit, ja meestest võitis teist korda järjest Martin Johnsrud Sundby. Tour de Ski üldvõitja sai 400 punkti ja iga etapi võitja 50 punkti, mis on tavalisesest MK-sarja etapivõidust pool. Kokku oli võimalik teenida 750 punkti. 3. jaanuar 2015 Oberstdorf, Saksamaa Tulemused. Üldjärjestus 4. jaanuar 2015 Oberstdorf, Saksamaa Tulemused. Üldjärjestus 6. jaanuar 2015 Val Müstair, Šveits Tulemused. Üldjärjestus 7. jaanuar 2015 Toblach, Itaalia Tulemused. Üldjärjestus 8. jaanuar 2015 Toblach, Itaalia Tulemused. Üldjärjestus 10. jaanuar 2015 Val di Fiemme, Itaalia Tulemused. Üldjärjestus (*) - fotofiniš 11. jaanuar 2015 Val di Fiemme, Itaalia Tulemused. Üldjärjestus 3. jaanuar 2015 Oberstdorf, Saksamaa Tulemused 4. jaanuar 2015 Oberstdorf, Saksamaa Tulemused 6. jaanuar 2015 Val Müstair, Šveits Tulemused 7. jaanuar 2015 Toblach, Itaalia Tulemused 8. jaanuar 2015 Toblach, Itaalia Tulemused 10. jaanuar 2015 Val di Fiemme, Itaalia Tulemused 11. jaanuar 2015 Val di Fiemme, Itaalia Tulemused. Üldjärjestus ""Quick guide to FIS Tour de Ski competition formats"". fis-ski.com. 1. jaanuar 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. jaanuar 2015. Vaadatud 13. jaanuar 2015.
Port Said

Port Said on linn Kirde-Egiptuses, Vahemere kaldal Suessi kanali lähedal. Port Said asutati 1859. aastal seoses Suessi kanali ehitamisega. Linn on saanud nime tolleaegse Egiptuse kediivi Muhammad Saidi järgi. Linn sai tõsiseid purustusi Suessi kriisi ja Jom Kippuri sõja ajal. Port Said on tähtis sadamalinn. http://www.port-said.com/ (araabia ja inglise keeles)
Kurmet Kahju

Kurmet Kahju on eesti muusik, kitarrist. Punkbändide Punkentsefaliit (alates 2002) ja Monstercöuq (alates 2009) kitarrist ja muusika autor.
Eesti aianduse biograafiline leksikon

"Eesti aianduse biograafiline leksikon" (lühend EABL) on biograafiline leksikon Eesti aiandustegelaste kohta. Leksikoni andis 1998. aastal välja Eesti Entsüklopeediakirjastus. Raamatu on koostanud Nora Tammoja. Raamatus on 158 lehekülge 454 isikuga. Raamat pidi esialgu ilmuma 1940. aastal, ent jäi ilmumata. Raamatu käsikiri põles 1944. aastal Eerik Lepa (üks autoritest) kodus ära. Uuesti hakati andmeid koguma 1978. aastal, kui Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi juurde loodi aiandusajalooring. Nora Tammoja, 1998. Eesti aianduse biograafiline leksikon. Lk 5
Eesti kirjanduse biograafiline leksikon

"Eesti kirjanduse biograafiline leksikon" (lühend EKBL) on 1975. välja antud biograafiline teatmeteos (leksikon) Eesti kirjanike kohta. Raamatu andis välja Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut ning selle kirjastas Eesti Raamat. Leksikon sisaldab rohkem kui 600 kirjaniku eluloolisi andmeid. Eesti kirjarahva leksikon (ilmus 1995) Eesti kirjanike leksikon (ilmus 2000)
Eesti kirjarahva leksikon

"Eesti kirjarahva leksikon" on aastal 1995 välja antud biograafiline teatmeteos (leksikon) Eesti kirjanike kohta. Raamatu koostas ja toimetas Oskar Kruus, selle kirjastas Eesti Raamat. Leksikonis on 579 kirjaniku lühielulugu. Eesti kirjanduse biograafiline leksikon (ilmus 1975) Eesti kirjanike leksikon (ilmus 2000) Eesti kirjarahva leksikon. Koostanud ja toimetanud Oskar Kruus. Tallinn: Eesti Raamat, 1995. ISBN 5-450-02357-X
Lineaarne kontiinuum

Lineaarne kontiinuum on rohkem kui ühest elemendist koosnev lineaarselt järjestatud hulk, mille järjestus on tihe (st iga kahe elemendi vahel on kolmas element) ja millel on supreemumiomadus (st igal mittetühjal alamhulgal, millel on ülemtõke, on ülemraja (vähim ülemtõke)). Lineaarse kontiinuumi prototüüp on reaalsirge. Lineaarne kontiinuum võib olla ka mõlemalt poolt tõkestatud, nagu mis tahes lõik reaalsirgel. Topoloogias kontrollitakse lineaarse kontiinuumi mõiste abil, kas järjestatud hulk on järjestustopoloogia suhtes sidus. Reaalsirge on lineaarne kontiinuum. Supreemumiomadus järeldub täielikkuse aksioomist. Kõik reaalsirgega järjestusisomorfsed järjestatud hulgad, sealhulgas vahemikud reaalsirgel. Laiendatud reaalsirge ja sellega järjestusisomorfsed järjestatud hulgad, näiteks ühiklõik. Reaalsirge, mida on laiendatud ainult +∞-ga või ainult –∞-ga, ning järjestusisomorfsed järjestatud hulgad, näiteks poollõigud reaalsirgel. Pikk sirge. Hulk I × I (kus × märgib otsekorrutist ja I = [0, 1]) leksikograafilises järjestuses on lineaarne kontiinuum. Tõepoolest, järjestuse tihedus on ilmne. Supreemumiomaduse kontrollimiseks defineerime kujutuse π1: I × I → I järgmiselt: π1 (x, y) = x. See on (I × I korrutistopoloogia suhtes) pidev sürjektiivne kujutus. Olgu A järjestatud hulga I × I alamhulk, millel on ülemtõke. Siis ka hulgal π1(A) peab olema ülemtõke. Et π1(A) on I alamhulk ning järjestatud hulgal I on supreemumiomadus, siis hulgal π1(A) peab olema ülemraja. Tähistame selle b.
Samui

Samui (tai เกาะสมุย (Ko Samui)) on Taile kuuluv saar Tai lahes. Pindala 247 km². Elanike arv 45 900 (2004). Halduslikult kuulub Surat Thani provintsi. Samui on populaarne turismisihtkoht.
Muinaslinnus

Muinaslinnus oli nooremale- ja hilisele rauaajale iseloomulik linnus. Eestis rajati muinaslinnused peamiselt puust, kuna eestlased ei osanud lubjamörti valmistada. Need koosnesid peamiselt vallidest ja vallikraavidest. Kuna linnuseid ehitati nii Eesti saartele (Saaremaa ja Muhu saar) ja mandrile, siis on vallide ehituseks kasutatud erinevaid materjale. Tüüpilised ehitusmaterjalid on murtud paas, raudkivid, kruus, liiv ja muld. Eesti muinaslinnused on rühmitatud neljaks. Nendeks on neemiklinnused, kalevipoja sängid, mägilinnused ning ringvall-linnused. Muinaslinnuseid hakati rühmitama 19. sajandi lõpul, kuid suurema hoo sai see 1920. ja 1930. aastatel. Linnuseid rühmitatakse peamiselt nende väliskujusid ja asukohti arvestades. Üheks peamiseks lähtekohaks on suhe algse loodusliku reljeefiga. Muinaslinnuste seos algse reljeefiga on eriti hästi näha Lõuna-Eestis, kus muinaslinnuste looduslikuks aluseks olid sealsed iseloomulikud moreenkünkad ja -seljandikud. Põhja-Eestis paiknesid need tihti kõrgematel jõeorgude kaldamoodustistel, mille jõepoolne külg oli kõrgem, välimine läks aga sujuvalt laugjalt madalaks. Lääne-Eesti looduslikuks alusteks on madalad aluspõhjadel- või moreenkõrgendikel. Looduslik pinnavorm ei ole ise veel linnus. Algse pinnavormi ümberkujundamine nõudis suuremahulisi töid. Vallikraavide rajamisel tõsteti muld mäe äärtele, kujundades arvestatavaks valliks, mille kõrgus varieerus Eesti piires suuresti (0,5-9 m). Vallide kõrgusest kujunes üks rühmitamise element ja linnuseid jagatakse madalate ja kõrgete vallidega muinaslinnusteks. Väliste kindlustustööde käigus võisid tekkida ka sisuliselt uued pinnavormid, nagu näiteks Lõhavere linnamägi. Suuremal osal Eesti kindlatel muinaslinnustel, mida oli praegustel andmetel 131, esinesid vallid, vallikraavid, järsud nõlvad ning tasandatud õuealad. Välisilmelt on ebakindlad linnusekohad mitmekesised, üsna lamedatest künkakestest ja kõrgete mäekupliteni. Teise kategooria moodustab soosaartele rajatud pelgupaikadest. Praegustel andmetel on ebakindlaid linnusekohti 60 kandis. linnamägi ordulinnus piiskopilinnus Evald Tõnisson. Eesti muinaslinnad. Muinasaja teadus 20. Tartu-Tallinn http://dspace.utlib.ee/dspace/handle/10062/30650 Linnuste nihe. Uurimus Eesti linnustevõrgustikus 11. sajandil toimunud muudatusest ning selle ühiskondlikest tagamaadest ja mõjudest
Tallinna JK Visadus

Tallinna JK Visadus on endine Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Tallinnas. 2015. aastast on Visaduse õigusjärglane Tallinn C.F. Tallinn C.F. https://www.facebook.com/JKVisadus/posts/623041097822069 JK Visadus Facebooki leht
Ivan Lappo

Ivan Ivanovitš Lappo (29. august 1869 Tsarskoje Selo – 23. detsember 1944 Dresden) oli vene ajaloolane. Ta oli aastail 1905–1918 vene ajaloo professor Tartu Ülikoolis. Seejärel evakueerus koos ülikooliga Voroneži. Aastail 1921–1933 töötas õppejõuna Prahas, 1933–1940 aga Kaunases, 1941 lühikest aega Vilniuses. L. Dubeva, S. V. Tšebanov, 2014 (Lappo kirjad Tartust ja Voronežist) Russkij mir 9.
Põgenemismängud

Põgenemismängud (inglise keeles real-life room escape games) on seiklusmängude liik, kus erinevalt sarnastest video- ja arvutimängudest on mängijad viidud pärisellu ning peavad väiksesse tuppa suletuna üheskoos lahendama mõistatusi ja ülesandeid, et etteantud aja jooksul toast välja pääseda. Põgenemismängud ja -mängutoad said alguse samateemalistest video- ja arvutimängudest. Aastal 2008 otsustas jaapanlane Takao Kato teha Kyotos videomängust päriseluversiooni SCRAP. Sellest alates on põgenemismängud ja põgenemistoad muutunud aina populaarsemaks ja levinud kulutulena üle maailma. Viimasel ajal on põgenemismängude tube avatud ka Eestis. Põgenemismängude tubasid leiab nii Pärnust, Tallinnast, Tartust kui ka Viljandist. Mäng on mõeldud väiksematele seltskondadele suurusega 2–4 inimest. Meeskonnal on aega 60–75 minutit, et väiksesse tuppa suletuna üheskoos lahendada rida mõistatusi ja ülesandeid. Eesmärk on pääseda ruumist välja õigeaegselt, enne kui 60 minutit täis saab. Mängutoad on tavaliselt varustatud videokaameratega ning teenusepakkuja mängujuht jälgib samal ajal teises ruumis kõike toas toimuvat. Meeskondadele antakse kaasa raadiosaatja, mille kaudu mängijad saavad küsida vihjeid, et mänguga edasi minna. Mängud on üldjuhul üles ehitatud nii, et mängijad ei saa järgmist ülesannet lahendama asuda enne, kui eelmine on lahendatud kuid on ka mittelineaarseid mängustiile, kus mängijad peavad paralleelselt mitut ülesannete rada järgima korraga. Kuna mängu läbimiseks on ette nähtud 60–75 minutit, siis peavad meeskonnad püüdma leida lahendusi kiirelt ja tegema selleks omavahel koostööd. Samuti tuleb olla tähelepanelik, sest vihjed võivad olla kus tahes. Numbrid, koodid ja sümbolid viitavad tavaliselt sellele, et kuskil on lukud, mida nende abil avada saab. Aina enam on põgenemistubadel ka uudsemaid lahendusi. Näiteks reaalsest Pärnu vanglast on tehtud põgenemistuba, mis sisaldab kümmet põgenemistuba ühe mängu jooksul ning põgenemine kestab kuni 3 tundi. Vanglast saab korraga põgeneda kuni 120 inimest. Põgenemistubade alternatiivina on välja töötatud Emotion factory, kus põgenemiseks ei pea lahendama ülesandeid, vaid eesmärk on pingele vastu pidada ja välja pääseda. Väljapääsu takistavad näitlejad mootorsaagidega jms. Sjoberg, Lore. "True Dungeon Lures Would-Be Dragon Slayers". Wired (Ameerika inglise). ISSN 1059-1028. Vaadatud 10. aprillil 2023. Hall, L. E. (2021). Planning your escape : strategy secrets to make you an escape room superstar (First Tiller Press trade paperback edition trükk). New York. ISBN 978-1-9821-4034-2. OCLC 1240267511.
JK Tallinna Kalev (naiskond)

JK Tallinna Kalev naiskond on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Tallinnas. Klubi mängib Meistriliigas, mis on Eesti kõrgeim liiga. Kodumänge peab klubi Kalevi kunstmurustaadionil. 28. mai 2020 seisuga. Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. "JK TALLINNA KALEV (2020)". JK Tallinna Kalev Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel
Kristjan Telve

Kristjan Telve (sündinud 27. novembril 1977 Tallinnas) endine Lennuameti peadirektor. Tartu Lennukolledži lennuliikluse juhtimise eriala (1999) Tartu Lennukolledži lennundustegevuse korralduse eriala (2007) Tallinna Tehnikaülikooli haldusjuhtimise magistriõppe (2016). Täiendanud end nii rahvusvahelistel[viide?] kui ka riigisisestel koolitustel nii lennundusspetsiifilistes valdkondades kui ka juhtimisteemadel.[viide?] Politsei- ja Piirivalveameti abipolitseinike II taseme kursus 1999–2000 – Lennuamet, lennuliikluse osakonna inspektor 2000–2002 – Copterline OÜ, opereerimise eest vastutav isik 2002–2006 – KTTK Group OÜ (lennundusjulgestusalaste koolituste korraldamine), juhatuse liige 2002–2007 – Lennuliiklusteeninduse AS, lennujuht, ohutusmeeskonna liige 2007–2013 – Lennuamet, lennuliiklusteeninduse ja lennuväljade osakonna juhataja 2013–2018 – Lennuameti peadirektor alates 2018 – Lennuliiklusteeninduse AS, ohutusjuht, Ohutuse ja kvaliteediosakonna juhataja Eesti Lennuakadeemia nõunike kogu liige EASA (Euroopa Lennuohutusagentuur) juhtkonna liige Põhjamaade Lennuametite peadirektorite ümarlaua liige Lennunduse erialase inglise keele sertifitseeritud eksaminaator Põhja-Euroopa Funktsionaalse õhuruumi bloki (NEFAB) järelevalveasutuste (NSA) komitee aseesimees (2013–2014). Abipolitseinik