laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lahustunud hapnik

Lahustunud hapnik (inglise dissolved oxygen, lühend DO) on veeorganismide (sh kalade) eluks vajalik hapnik vees. Elu veekeskkonnas, kus leidub lahustunud hapnikku, nimetatakse aerobioosiks, vastavat keskkonda aga aeroobseks keskkonnaks. Kui vees on lahustunud hapnikku väga vähe, siis nimetatakse seda seisundit hüpoksiliseks (hüpoksia). Ummuksisolek Lahustunud aine Hapnikudefitsiit Hüpoksia Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 01.03.2012)
Geigeri loendur

Geigeri loendur, ka Geigeri-Mülleri loendur on osakeste detektor ioniseeriva kiirguse mõõtmiseks. Loenduriga on võimalik kindlaks teha järgmisi radioaktiivse kiirguse liike: alfaosakesi, beetaosakesi ja gammakiirgust. Geigeri loenduri sensor on Geigeri-Mülleri toru, milles tekib radioaktiivse kiirguse tõttu gaasi iooniseerumine. Iga registreeritud osake tekitab mõõteahelas vooluimpulsi, mida loendades saadakse teada radioaktiivsete osakeste arv. Loenduriga ei ole võimalik kindlaks teha radioaktiivse kiirguse osakeste energiat. Geigeri loenduri leiutas 1908. aastal Hans Geiger. Oma lihtsuse tõttu on see mõõteriist siiani populaarne tervishoius, füüsikas, tööstuses, geoloogias ja muudeski valdkondades. 1. Kiirgus siseneb loenduri torusse läbi akna. 2. Kui kiirgus põrkub toru gaasimolekuliga, põhjustab see ioniseerumist: mõned gaasimolekulid muudetakse positiivseteks ioonideks ja elektronideks. 3. Positiivsed ioonid tõmbuvad metalltoru (katoodi) poole, mis on ühendatud kõrge pinge allika negatiivse poolusega. 4. Elektronid liiguvad anoodina tomivale traadile, mis jookseb toru sisemuses ja on kõrgel positiivsel pingel. Kuna elektronid liiguvad traadi suunas, satuvad mõned neist kokku teiste gaasimolekulidega, jagades need omakorda ioonideks ja rohkemateks elektronideks. Nii et me saame ahelreaktsiooni, kus isegi üks kiirguse osake võib kiiresti tekitada elektronide laviini. 5. Tekkinud elektronid liiguvad traati pidi, tekitades elektriahelas voolu ja takistil pingeimpulsi. 6. Pingeimpulsside arvu näitab loendusmehhanism. Kui sellega on ühendatud valjuhääldi, kostab plõks iga kord, kui osake on tuvastatud. Plõksude sagedus annab aimu sellest, kui palju kiirgust esineb. Osakeste loendur Kiirgusdetektor Geiger counters The Geiger counter (video)
Mare Kelpman

Mare Kelpman (sündinud 27. juunil 1958 Orissaares) on eesti tekstiilidisainer. Ta on lõpetanud Orissaare Keskkooli. ja 1990. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi tekstiilidisaini erialal. Ta on Eesti Kunstiakadeemia tekstiilidisaini osakonna professor. 2003 aasta tekstiilikunstnik 2005, 2006 Japan Textile Contest preemia Work with Superior Quality, Jaapan 2008 parim tootedisain, disainiauhind Bruno 2010 aasta tekstiilikunstnik 2011 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (eesti tekstiilidisaini pioneerile silmapaistva ja inspireeriva töö eest autorina ja õppejõuna tekstiilikunsti ning disaini valdkonnas Eestis ja mujal ning isikunäituse "Lood" eest HOP galeriis) 2017 Hõbenõel 2017 aasta tekstiilikunstnik Alates 1998. aastast Eesti Tekstiilikunstnike Liidu ja Eesti Kunstnike Liidu liige, aastast 2004 Eesti Disainerite Liidu liige. Ta on olnud maalikunstnik Rein Kelpmani abikaasa. Ragna Malm, Mare Kelpmani võlumaailm – arukad tekstiilid, kõndijaid loendav vaip... Saarte Hääl, 11. jaanuar 2010 Eesti Kunstiakadeemia vilistlased "Aasta tekstiilipreemiad. Eesti Tekstiilikunstnike Liidu veebisait". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuli 2020. Vaadatud 22. juulil 2020. Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915-2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751 ERR'i uudised Vaadatud 12.10.2017
Nukleaarmeditsiin

Nukleaarmeditsiin on meditsiiniteaduse eriarstiabi haru, mis sisaldab haiguslike seisundite diagnoosimist, kasutades selleks ioniseerivat või mitteioniseerivat kiirgust, ultraheli või lahtiseid kiirgusallikaid (radiaktiivseid isotoope) ning kasutab samu võtteid ka haiguslike seisundite ravimisel.  Pikemalt artiklis Stsintigraafia Stsintigraafilise ehk gammauuringu läbiviimiseks seotakse erinevad radioaktiivsed isotoobid vajalike märkainetega ning viiakse nüüd juba märgistatud radioaktiivsed isotoobid elusorganismi parenteraalselt, kas suu või inhalatsiooni kaudu. Seejärel teostatakse gammakaameraga radioaktiivse märkaine laialivalgumine ning kogunemine elusorganismis. Radiograaf
Gennadi Sapunov

Gennadi Andrejevitš Sapunov (vene keeles Геннадий Андреевич Сапунов; 5. detsember 1938 Burjaatia Muja rajoon – 30. august 2023 Moskva) oli Nõukogude Liidu maadleja ja mitme riigi koondise peatreener. Gennadi Sapunov oli kahekordne maailmameister Kreeka-Rooma maadluses. Alates 1970. aastast oli ta Nõukogude Liidu Kreeka-Rooma maadluse treener, hiljem töötas Türgi ja seejärel Valgevene maadluskoondisega. 1968. aasta suveolümpiamängudel oli ta kuues, Nõukogude Liidu maadlejatest jäid nendel olümpiamängude medalitest ilma vaid tema ja viiekordne maailmameister Viktor Igumenov. Gennadi Sapunov veebisaidil Olympedia (inglise)
Pinta (laev)

Pinta oli üks kolmest Christoph Kolumbuse laevast, mida ta kasutas oma esimesel sõidul üle Atlandi ookeani 1492. aastal. Ameerikat nägi esimesena Pinta pardal seisev Rodrigo de Triana. Kolumbuse kolm laeva ei olnud tollel ajal kõige suuremad laevad, mida Euroopas leida võis. Nad olid ehitatud sõitmiseks Vahemerel, mitte avaookeanil. Pinta oli karavell-tüüpi laev. Traditsiooniliselt anti Hispaania laevadele nimed pühakute järgi, kuid tavaliselt kasutati hüüdnimesid. Pinta oligi hüüdnimi, mitte laeva ametlik nimi, mis pole teada. Laeva täpne päritolu pole kindel, kuid arvatavasti ehitati see Hispaanias 1441. aastal. Kolumbus lasi selle enda tarbeks ümber ehitada. Pinta oli kiireim kolmest laevast, väiksem kui Santa Maria, kuid suurem kui Niña. Laev kaalus umbes 60 tonni ning oli 17 meetrit pikk ja üle 5 meetri lai. 26-liikmelist meeskonda juhtis kapten Martín Alonso Pinzón.
Tertsiaar

Tertsiaar on geoloogiline periood vahemikus 65 miljonit kuni 1,8 miljonit aastat tagasi. Tänapäeva geoloogias on tertsiaari mõistest loobutud[viide?]. Selle alguseks on dinosauruste väljasuremine ning lõpuks viimase jääaja algus. Tertsiaarile järgneb kvaternaar.
Fakultatiivanaeroob

Fakultatiivanaeroobid ehk fakultatiivsed anaeroobid on bakterid (anaeroobid), kellel peale hapnikuhingamise on mineraalse hingamise võime ja kes võivad elada ka anaeroobses keskkonnas. Fakultatiivanaeroobide elektronaktseptor võib olla nii hapnik kui ka nitraat. Fakultatiivanaeroobid on nt denitrifitseerijad bakterid. Anaeroobid Obligaatanaeroobid Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Burgundia Ülikool

Burgundia Ülikool (prantsuse keeles Université de Bourgogne) on ülikool Prantsusmaal Dijoni linnas Burgundias. Ülikool on asutatud aastal 1722.
Põlemissoojus

Põlemissoojus on soojushulk (energiahulk), mis vabaneb aine põlemisel. Ainet iseloomustav põlemissoojus ehk põlemisentalpia ehk eripõlemissoojus on soojushulk, mis eraldub kindla hulga aine täielikul põlemisel standardtingimustel. Seda mõõdetakse džaulides ühe mooli aine kohta (kJ/mol) või ühe kilogrammi aine kohta (kJ/kg) või gaaside korral mahuühiku kohta (kJ/m3). Soojushulga iseloomustamiseks kasutatakse džauli asemel ka kalorit (cal või kcal). Kokkuleppeliselt on kalori väärtuseks defineeritud 4,1868 J. Põlemisreaktsiooni soojusefekt (entalpia muutus) -ΔHo on: ΔHo = ΔHoproduktid - ΔHolähteained Eksotermilises reaktsioonis on produktide entalpia väiksem kui lähteainete oma ja ΔHo on negatiivne. Põlemissoojust määratakse harilikult kalorimeetri abil. Kütuste põlemissoojust nimetatakse kütteväärtuseks. Toiduainete energiasisaldust nimetatakse kalorsuseks. Kütteväärtus Tekkesoojus Soojusefekt Tamm, L., Tamm, T. & A. Tuulmets, 2009. Keemia mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus.
Peeter Kuutma

Peeter Kuutma (sündinud 8. aprillil 1938) on eesti tekstiilikunstnik. Kuutma lõpetas 1966. aastal Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis tekstiili eriala. Pärast seda hakkas ta näitustel osalema ning asus tööle kunstnikuna tekstiilivabrikus Punane Koit (1967–1987), kavandades paralleelselt ka Kunstitoodete Kombinaadile ARS. 1960.–1980. aastatel tegeles Kuutma nii trükitud, maalitud kui ka žakaarkangaste kavandamisega. Samal ajal algas kunstniku tihe koostöö sisearhitektidega, ta lõi kaasa mitmete sel ajal üle Eesti ümber kujundatud ja/või loodud avalike interjööride kujundamisel. Tema kavandatud on näiteks tekstiilid restoranidele Gloria (1968), Rae (1970. aastad), Kevad (1973 ja 1980), Kalinka (1978), Kungla (1980), baarile Regatt (1979) jne, lavaeesriided Ugala teatrile (1981), Eesti Draamateatrile (1983), Vene Draamateatrile (1984) ning Endla teatrile (1986). Vaipu hakkas Peeter Kuutma kujundama 1970. aastate lõpus, olles keskendunud just põimetehnikale. Lisaks näitusetöödele jätkus selleski plaanis töö sisekujundajatega. Monumentaalsete tellimustöödena valmisid 1980. aastatel Tallinna Postimaja nõupidamiste saali „Sidevaip“ (1985, 3x7 m) ja Haljala Rahvamajas siiani eksponeeritav „Virumaa valgus“ (1988, 3,5x7,5 m), 1995. aastal valmis Narva Linnavolikogu koosolekute ruumi „Narva – mälestuste linn“ (2x5 m). Riigi esindushoonete suuremahuliste renoveerimisprojektide tarvis on Kuutma kavandanud Leila Pärtelpoja juhtimisel Toompea lossi Riigikogu põrandavaibad ning taasloonud koostöös sisearhitekt Juta Lemberiga Vabariigi Presidendi Kantseleisse kaks vaipa – vabariigi algusaastatel kavandatud Aarne Mõttuse vapivaiba ja Adamson-Ericu 1937. aasta Pariisi maailmanäitusel edukalt eksponeeritud flossatehnikas vaiba. Loomingule lisaks on Peeter Kuutma olnud pidevalt tegev organisaatori ja õpetajana. Ametnikutöö sai alguse Kunstnike Liidu juhatuse sekretärina. 1987–1994 oli Kuutma Kultuuriministeeriumi kujutava kunsti osakonna peaekspert, üheks tööülesandeks kujunes ka Estonia Talveaia näituste korraldamine, mis kestis ligi 20 aastat. Töö Tallinna Kunstikoolis joonistamise ja kompositsiooni õpetajana algas 1994. aastal ning kestab siiani. Peeter Kuutma kuulub rühmitusse Vaba Tahe, mille põhiideeks on põimevaiba traditsioonide säilitamine. 2005 – aasta tekstiilikunstnik 2011 – aasta tekstiilitegu 2015 – Eesti Tekstiilikunstnike Liidu elutööpreemia 2016 – Kristjan Raua preemia (Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi klassikute sarjas toimunud isikunäitus "Klassikud. Peeter Kuutma" ja näitusega kaasnenud mahukas kataloog) Eesti Tekstiilikunsnike Liidu koduleht vaadatud 20.03.2017 Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751 Eesti Tekstiilikunstnike Liit tunnustab 2015. aasta parimai. Sirp, 16. märts 2016. Näituse "Klassikud. Peeter Kuutma" pressiteade – Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum, 9. oktoober 2015
Teekond maailma lõppu

"Teekond maailma lõppu" on Mehis Heinsaare novell. Novelli peategelane on Tartu Karlova Gümnaasiumi geograafia ja ajaloo õpetaja Naatan Vaeras, kes saab päranduseks laeva. Novell ilmus Heinsaare jutukogus "Rändaja õnn" 2007. aastal. "Heinsaarel on nii mõndagi sarnast Tuglasega – rändavad mõlemad" Eesti Päevaleht, 10. august 2007 Järjejutt. M.Heinsaar "Teekond maailma lõppu". 1. osa Vikerraadio, 20.11.2013 Järjejutt. M.Heinsaar "Teekond maailma lõppu". 2. osa Vikerraadio, 21.11.2013
Centro Federal de Educação Tecnológica de Minas Gerais

Centro Federal de Educação Tecnológica de Minas Gerais (CEFET-MG) on tehnikakõrgkool Brasiilias Minas Geraisi osariigis. Koduleht
Molberti tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Molberti tänav on tänav Tartus Ihastes. Tänav algab Endel Kõksi tänavalt ja suundub kirdesse, ristudes E. Wiiralti, Lõuendi, Pintsli, Akvarelli, Pliiatsi, Tempera, Pastelli tänavaga ning lõpeb Sangviini tänaval. Tänava pikkus on umbes 460 meetrit.
Lõuendi tänav

Lõuendi tänav on tänav Tartus Ihastes. Tänav algab Molberti tänavalt, kulgeb üldiselt itta, teeb kaks väikest käänakut ning lõppeb Kasesalu teel, olles 240 meetri pikkune. Hooned paiknevad vaid ühel pool tänavat.
Lammi tänav

Lammi tänav on tänav Tartus Ihastes. Tänav algab Kalda tee ja Mõisavahe tänava kohtumiskohas, kulgeb algul lõunasse, pöörab siis kagusse ning lõpeb, ristudes Nõlvaku tänavaga. Tänav on umbes 1250 meetrit pikk. Nõlvaku tänavaga piirneb Anne looduskaitseala.
Minas Geraisi Föderaalülikool

Minas Geraisi Föderaalülikool (Universidade Federal de Minas Gerais, UFMG) on Brasiilia ülikool, mis asub Minas Geraisi osariigi pealinnas Belo Horizontes. See on asutatud 7. septembril 1927. Ametlik koduleht
Feira de Santana Riiklik Ülikool

Feira de Santana Riiklik Ülikool (Universidade Estadual de Feira de Santana, UEFS) on Brasiilia ülikool, mis asub Bahia osariigis Feira de Santanas. UEFS
INS

INS ehk Immigration and Naturalisation Service oli Ameerika Ühendriikide immigratsiooniteenistus. Alates 19. sajandist oli INSi ülesandeks kõigi uute USA kodanike registreerimine ja nende naturalisatsioonile kaasaaitamine. 25. novembril 2002 läks INS Ameerika Ühendriikide Sisejulgeolekuministeeriumi (Department of Homeland Security) koosseisu. Praegu täidab endisi INSi funktsioone mitu Sisejulgeolekuministeeriumi allüksust.
Bahia Föderaalülikool

Bahia Föderaalülikool (Universidade Federal da Bahia, UFBA) on ülikool Brasiilias Bahia osariigis Salvadori linnas. Ülikool on asutatud aastal 1946. 2022. aasta sügisest töötab selles ülikoolis külalisõppejõuna Jaan Valsiner. UFBA
Tallinn, I'm Famous

"Tallinn, I'm Famous" (tõlkes "Tallinn, olen kuulus") oli Tallinna TV korraldatud muusikaprodutsentide võistlus, kus iga produtsent üritas luua oma käe alla võetud lauljatest staare. Lauljatest võitis võistluse Stefania Airapetjan, kes kuulus produtsent Tõnu Laikre tiimi. Saatesari jõudis ekraanidele 2011. aasta sügisel, võistluse finaalsaadete salvestused toimusid klubis Arena 3 ja superfinaal 22. detsembril Salme kultuurikeskuses. Produtsentideks olid Ivar Must, Andrei Hartšenko ja Tõnu Laikre. Saatesse pääsemiseks tuli läbida mitu vooru. Esimesse võisid kohale minna kõik soovijad. Teise vooru pääses edasi 44 lauljat, kes pidid läbima näitlemise, lavakunsti ja laulmise töötoa ning seejärel astusid gruppides žürii ette tantsuga ja igaüks eraldi oma a cappella laululõiguga. Neist pääses edasi 15 paremat, kes pidid järgmiseks päevaks valmistama ette vabalt valitud loo fonogrammi saatel. Neist pääses pingelise võistluse järel edasi 9 paremat. Ülejäänud kuuel lauljal oli siiski võimalus finaali saada: nad pandi nädalaks hääletusele ja neist pääses edasi kolm lauljat. Saate eelvooru kohtunikud olid Andrei Hartšenko, Sofia Rubina ja Vladimir Vysotski. Teatrivooru kohtunikud olid Andrei Hartšenko, Vladimir Vysotski ja Tõnu Laikre, keda ühel teatrivooru päeval asendas tema abikaasa Piret Laikre. Finaalsaadete kohtunikeks olid peamiselt Lauri Viikna, Meelis Eskola ja Adolf Käis. Asenduskohtunikena tegid üksikutes saadetes kaasa Ivo Linna, Mia (Kersti Kukk), Silvi Vrait, Olga Sinjakova ja Kirill Vlassov. Ivar Musta tiimi pääsesid otse Mariel Aim, Margit Viirma, Jekaterina Kolpakova ja hilisema hääletusega Julia Kuusmets. Andrei Hartšenko tiimi pääsesid otse Nois Niin, Anett Tamm, Julia Pavlova ja hiljem Artur Kazarjan. Tõnu Laikre tiimi pääsesid otse Janek Valgepea, Stefania Airapetjan, Stefan Airapetjan ja hiljem Inga Tislar. Superfinaali pääses igast tiimist üks laulja. Ivar Musta tiimist pääses edasi Margit Viirma, Andrei Hartšenko tiimist Nois Niin ja Tõnu Laikre tiimist Stefania Airapetjan. Saate võitis Stefania Airapetjan, kes sai auhinnaks plaadilepingu Wolk Recording Studioga Lätist. Pärast superfinaali ilmus ka finalistide ühine album "Tallinn, olen kuulus – esimese hooaja kogumik".
Farhat Mustafin

Fargat Mustafin (tatari Фәрхәт Мостафин; sündinud 7. septembril 1950) on tatari rahvusest endise NSV Liidu maadleja. Ta on kolmekordne NSV Liidu meister Kreeka-Rooma maadluses (1972, 1973, 1974). 1974. aastal võitis ta Nikola Petrovi maadlusturniiri Bulgaarias. 1976. aasta olümpiamängudel võitis ta pronksmedali, mis oli NSV Liidu maadlejatest kõige kehvem tulemus. Pärast tippsportlaskarjääri töötab treenerina. Tema tütar Alija Mustafina on kahekordne olümpiavõitja ja kolmekordne maailmameister riistvõimlemises. "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 28. märts 2012.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Farhat Mustafin veebisaidil Olympedia (inglise)
Aleksei Šumakov

Aleksei Šumakov (vene Алексей Шумаков; sündinud 7. septembril 1948) on endise NSV Liidu maadleja. 1976. aasta suveolümpiamängudel võitis ta Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali. Ta on kahekordne NSV Liidu meister Kreeka-Rooma maadluses – 1972. ja 1979. aastal. 1972. aastal saavutas Ivan Poddubnõi mälestusvõistlustel kolmanda koha. Krasnojarskis korraldatakse alates 1983. aastast temanimelist noorteturniiri maadluses. Aleksei Šumakov veebisaidil Olympedia (inglise)
Alik Tseiko

Alik Tseiko (sündinud 8. oktoobril 1982) on eesti maadleja ja vabavõitleja. Ta lõpetas 2001. aastal Audentese Erakooli. Tema profikonto MMA-s on 9–6–1 (9 võitu, 6 kaotust ja 1 viik). Alustas sportliku vabavõitlusega 2009. aastal. Enne profikarjääri algust pidas Soomes ühe amatöörmatši, alistades teises raundis nokaudiga soomlase Lauri Rusama. 2011. aastal sõlmis viieaastase lepingu maailma ühe suurema võitlusspordi klubiga American Top Team. 2014. aastal naasis finantsprobleemide tõttu kodumaale ja praegu treenib Tallinna klubis 3D-Treening. 2001. aastal Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses kehakaalus 76 kg – 3. koht. 2002. aastal Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses kehakaalus 84 kg – 2. koht. 2002. aastal Eesti meistrivõistlused vabamaadluses kehakaalus 84 kg – 2. koht. 2005. aastal Eesti meistrivõistlused absoluutkaalus 2. koht. 2006. aastal Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses kehakaalus 96 kg – 5. koht. 2007. aastal Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses kehakaalus 96 kg – 5. koht. 2008. aastal Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses kehakaalus 96 kg – 3. koht. Ta on 2009. aasta Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses kaalus 96 kg. 2010. aastal Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses kehakaalus 96 kg – 3. koht. 2012. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses kehakaalus 96 kg – 10. koht 2012. aasta Eesti meister vabamaadluses kehakaalus 96 kg. Põhjamaade meistrivõistlused 2001. aastal – 4. koht (juuniorid) Kristjan Palusalu mälestusvõistlused 2008. aastal – 8. koht. 2011. aastal – 9. koht. 2008. aastal Euroopa meistrivõistlused vöömaadluses – 2. koht ja 3. koht. 2002. aasta – Subotica kehakaalus 76 kg – 18. koht (juuniorid); 2001. aasta – Taškent kehakaalus 76 kg – 36. koht (juuniorid); Koolilõpetajad 2001, SL Õhtuleht, 20. juuni 2001 Alik Tseiko sherdog.com lehel "Kristjan Palusalu mälestusvõistlused 2011". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. november 2011. Vaadatud 10. novembril 2011. Saa tuttavaks: Sportlik vabavõitleja Alik Tseiko peab enda tugevuseks maadlustausta (VIDEO) Delfi Alik Tseiko Higlights (Kreeka-Rooma maadlus ja MMA) Maadlusliit
Sven Kinnunen

Sven Kinnunen (23. veebruar 1930 Tallinn – 8. oktoober 2009 Saltsjö-Duvnäs, Nacka, Rootsi) oli eesti tehnikateadlane, emeriitprofessor. Sven Kinnunen sündis Tallinnas ja kasvas üles Pärnus, kuni ta perekond 1944. aastal Rootsi põgenes. Seal lõpetas ta 1951. aastal Gävle tehnikagümnaasiumi insenerieksamiga ja 1955. aastal Stockholmi Kuningliku Tehnikainstituudi (KTH – Kungliga Tekniska högskolan). 1958. aastal kaitses ta litsentsiaaditöö ja sai 1963. aastal samas doktorikraadi ja 1973. aastal ehitusstaatika professori kutse. Professuuri kõrval töötas ta ka KTH prefekti ja dekaanina ning tegi betooniuuringuid. Rootsi Betooniühing (Svenska Betongföreningen) andis 1998. aastal Sven Kinnunenile ta uurimistöö eest kuldmedali. 70. sünnipäeva puhul pühendati talle 2000. aastal rahvusvaheline konverents. Sven Kinnunen oli rahvusvahelise organisatsiooni Comité Euro-Internationale du Béton (CEB) ja Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis liige. 1999. aastal osales Sven Kinnunen rahvusvahelise komisjoni liikmena Eesti ehitusalase kõrghariduse rahvusvahelises akrediteerimises. geni.com Sven Kinnunen in memoriam. Eesti Päevaleht (Rootsi), 18. november 2009.
Dreek Stuudio

Dreek Stuudio on kaasaegse tantsu- ja teatristuudio, mis tegutseb Tallinnas. Läbivaks jooneks on erinevate kunstide sümbioos – teater, tants, liikumine, muusika, video jms. Stuudio on esinenud teatri- ja tantsufestivalidel üle Eesti. Vabariiklikul festivalil Koolitants on tuldud laureaadiks 8 korral. Lavastus "Õde ja Tõigus" pärjati vabariiklikul teatrifestivalil Saaremaa Miniteatripäevad festivali Grand Prix ja parima lavastaja preemiaga. Alates 2010. aasta sügisest on stuudiotegevus suunatud kõikidele vanuserühmadele: vanusekontseptsiooniks on 7–107. Stuudio juhendaja ja asutaja on vabakutseline koreograaf ja lavastaja Renate Keerd. "Batsaania" (2007) "Dialoogid tegevusega" (2007) "Kaelkirjand" (2008) "Harilik kosmos" (2008) "Õde ja Tõigus" (2009) "Caravano" (2010) "Nii valge süda" (2011) "Otto'd oodates" (2012) Dreek Stuudio Facebookis
Momir Petković

Momir Petković (serbia Момир Петковић; sündinud 21. juulil 1953) on serbia rahvusest endise Jugoslaavia maadleja ja treener. Ta võitis 1976. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali ja 1984. aasta suveolümpiamängudel saavutas neljanda koha. Noorsoo Euroopa meistrivõistlustel 1970. ja 1972. aastal saavutas ta 2. koha. Ta on neljakordne Jugoslaavia meister maadluses. 1986. aastal emigreerus ta perega Ameerika Ühendriikidesse, kus temast sai 1992. aastal New York Athletic Clubi maadlustreener. 2000. aastal alustas ta tööd Ameerika maadluskoondise juures. Tema treeneriks oleku ajal võitis Rulon Gardner 2000. aasta suveolümpiamängudel 13 aastat võitmatuna püsinud Aleksandr Karelinit. Samadel olümpiamängudel võitis hõbemedali Matt Lindland ja pronksi Garrett Lowney. Meeskondlikult oli Ameerika Ühendriikide koondis kolmas, mida loetakse siiani koondise parimaks saavutuseks. Ta on treeninud ka vabavõitlejaid – B.J. Penni ja Matt Lindlandi. Momir Petković veebisaidil Olympedia (inglise)
Santa Catalina saar (Colombia)

Santa Catalina on saar Colombias San Andrés, Providencia y Santa Catalina departemangus Providencia saarest põhjas. Santa Catalina on suuremast Providencia saarest eraldatud 150 meetri laiuse väinaga. Saare pindala on 1 km², maksimaalne kõrgus 133 meetrit merepinnast.
Vitali Konstantinov

Vitali Konstantinov (vene Виталий Константинов; sündinud 28. märtsil 1949) on endise NSV Liidu Kreeka-Rooma maadleja. Ta võitis 1976. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali. 1972. aasta suveolümpiamängudel tal nii hästi ei läinud – ta kaotas itaallasele Giuseppe Bognannille. Ta on neljakordne NSV Liidu meister Kreeka-Rooma maadluses – 1976, 1977, 1979, 1980. 1976. ja 1979. aastal võitis ta Nikola Petrovi maadlusturniiri Bulgaarias. 1980. aastal võitis ta kõik katsevõistlused, millel sai kvalifitseeruda Moskva olümpiamängudele saadetavasse NSV Liidu koondisse, kuid viimasel hetkel pandi meeskonda hoopis Šamil Serikov. Sellise ootamatu käigu põhjustas Leonid Brežnev, kes Kasahhi NSV 60. aastapäeva puhul käskis olümpiakoondisse panna ka ühe kasahhi maadleja. Pärast aktiivset sportlaskarjääri töötas treenerina. [1] Vitali Konstantinov veebisaidil Olympedia (inglise)
Santa Catalina saar (Hispaania)

Santa Catalina on Hispaaniale kuuluv väike saar Gibraltari väinas Ceuta linna lähedal. Saare suurus on 2 ha, maksimaalne kõrgus 5 meetrit merepinnast. Saar asub umbes 30 meetri kaugusel Almina poolsaarest. Alalisi elanikke ei ole.
Owariki

Owariki ehk Owa Riki (endise nimega Santa Catalina) on Saalomoni Saartele kuuluv saar Vaikses ookeanis. See väike korallsaar on umbes 3 km pikk ja 2 km lai. See asub Makira saarest 7,5 km kaugusel idas ning Owaraha saarest 2,5 km kaugusel lõunas. Maksimaalne kõrgus on 97 meetrit merepinnast. Saarel on kolm küla: Naparaomafal, Mwamwako ja Raghapu. Saart külastas ning kohalikku kultuuri uuris 1932. aastal Austria antropoloog ja fotograaf Hugo Bernatzik.
Murovdağ

Murovdağ on mäestik Aasias Aserbaidžaanis. Ta on osa Väike-Kaukasusest. Umbes 70 km pikkune ahelik kulgeb ida-lääne suunas. Murovdağ on Väike-Kaukasuse kõrgeim osa (kõrgus kuni 3724 meetrit).
Stella Kalkun

Stella Kalkun (sündinud 21. veebruaril 1989) on eesti tekstiilikunstnik. Eesti Tekstiilikunstnike Liit tunnistas ta 2011. aasta nooreks tekstiilikunstnikuks. http://media.wix.com/ugd/0459b4_3276f3c4c2bd4381b4c2e3db91d41fb1.pdf