laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Wabi-sabi

Wabi-sabi (jaapani keeles 侘寂) on Jaapani traditsioonilise esteetika maailmavaade, milles tunnustatakse ebatäiuslikkust ja ebapüsivust, nähakse ilu looduse ajutisuses ja mööduvuses, lõpetamatuses ja muutumises. Selle tunnusteks on korrapäratus, tahumatus, lihtsus, kasinus, tagasihoidlikkus ning sõbralik lähedus looduslike nähtuste ja ilmingutega. Üldiselt on wabi-sabi omane kõigile jaapani kunstiliikidele. Wabi-sabi koosneb kahest mõistest. Wabi (侘) tähendab 'lihtsust', aga ka 'vabandust', ning sellega seostuvad 'ebatäiuslikkuse' ja 'seesmise ilu' mõisted. Sabi (寂) tähendab 'roostet', aga ka 'nukrust' ning sellega viidatakse 'aja kulgemisele' ja 'välisele ilule'. Wabi-sabi esteetika tuleneb budistlikust õpetusest, mille kohaselt olemise tunnusteks on püsitus (無常, mujō), kannatus (苦, ku) ja isetus (空, kū). Wabi on tänapäevases kontekstis mõtestatud kui sisemusse suunatud, subjektiivne, filosoofiline või ka ruumiline eluviis; sabi tegeleb pigem materiaalse, ajalise ja väljapoole suunatud esteetilise ideaaliga. Jaapani kunst on sagedasti seotud wabi-sabi ideaalidega. Wabi-sabi ideaalidest lähtuvad stseenid või objektid on loomulikud või isegi suvalised. Wabi-sabi esteetikast lähtub jaapani teetseremoonia, ikebana, haiku, aiaseade ja ka nooteater. Wabi-sabi lähtub zen-budismist koos taoistlike mõjutustega. Wabi-sabi ideed ilmnesid juba Hiina Songi dünastia ajal, mil wen-jen hua kunstis praktiseeriti lihtsust. Ka hiina chan-budismi kunstis kasutati vabu pintslitõmbeid ja spontaansust. Nii chan-budismi kui ka zen-budismi kunstikoolkonnad vastandusid üldiselt tunnustatud stiilidele. Kuni 13. sajandini oli jaapani esteetika šintoismist inspireerituna keskendunud peamiselt looduse jõule ja selle ilule, kuid liikus siis zen-budismi poole, muutudes spirituaalsemaks ja lubades rohkem korrapäratust. Ebatäiuslikkus ja ebakorrapära said esteetiliselt väärtuslikuks, vastandudes standardiseeritud ja korrapärasele iluideaalile. Jaapani zen-templites hakati austama tagasihoidlikkust ja tahumatust. Kasutusele võeti loodusest kergesti kättesaadavaid materjale nagu bambus ja metsikud lilled. Zen-budismi kloostrite kaudu levisid need ideed jaapani arhitektuuri ja ka eluviisi üldisemalt. Zen-budistlik wabi-sabi viljelemine ei vajanud rikkust ega vabadust, piisas õigest suhtumisest, tunnetusest ja pühendumisest. Tänapäeva Jaapanis on wabi-sabi endiselt oluline. Linnaarhitektuuris on tihtipeale omavahelises kontrastis lihtsus ja elegants, looduslähedus ja modernsus, perfektsus ja ebatäiuslikkus. feng shui Koren, Leonard (1994). Wabi-Sabi for Artists, Designers, Poets and Philosophers. Stone Bridge Press. ISBN 1-880656-12-4. Miikael-Aadam Lotman. Vaba Akadeemia loeng 4.11.2022. Sissejuhatus Jaapani ajalukku: "Keskaja kultuur".40:14-43:58. Juniper, Andrew. (2003). Wabi sabi: the Japanese art of impermanence. Tuttle Publishing. ISBN 0-8048-3482-2. Prusinski, Lauren. (2012). Wabi-Sabi, Mono no Aware, and Ma: Tracing Traditional Japanese Aesthetics Through Japanese History. Studies on Asia, 4: 2, 25-49. Hammitzsch, Horst (1981). Zen in the Art of the Tea Ceremony. New York: St. Martin’s Press Inc. ISBN 0312898592.
Inna Rose

Inna Rose (sündinud 10. aprillil 1958 Tomskis Vene NFSV-s) on endine eesti laskur, kolmekordne maailmameister (1982 ja 1985) ning maailmarekordi püstitaja (1985) naiskondlikus püstolilaskmises. Inna Rose on lõpetanud 1976. aastal Türi Keskkooli ning õppinud aastatel 1984–1987 Tallinna Pedagoogilises Instituudis kehakultuuri. Lasketreeninguid alustas Rose 1972. aastal Paides Rein Valdru treeningurühmas, hiljem juhendas teda ka Jüri Talu. Aastatel 1976–2007 kuulus ta Eesti ning 1980–1988 ka Riia ASK ja Nõukogude Liidu koondisse püstolilaskmises. 1982. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta NSV Liidu naiskonna koosseisus kuldmedali spordipüstoliharjutuses (30 + 30 lasku) ja sama ala individuaalarvestuses hõbemedali ning õhupüstoliharjutuses (40 lasku) võistkondliku kuldmedali ja individuaalarvestuses pronksmedali. 1985. aasta maailmameistrivõistlustel sai ta kuldmedali naiskondlikus arvestuses õhupüstoliharjutuses. 1985. aasta Euroopa meistrivõistlustel püstitas ta Nõukogude Liidu naiskonna koosseisus õhupüstoliharjutuses maailmarekordi. Rose osales esimese Eesti naislaskurina 1992. aasta suveolümpiamängudel, kus sai õhupüstoliharjutustes 21. ja spordipüstoliharjutustes 35. koha. Ta on olnud suurmeister (1981, 1993) ja Nõukogude Liidu teeneline meistersportlane (1984). Eesti parim naissportlane 1981. ja 1982. aastal. Inna Rose on töötanud Paide laste- ja noorte spordikoolis treeneri-instruktorina (1976–1978). 1994. aastast on ta teeninud Eesti kaitsejõududes, auastmelt kapral (2006). Olnud üksik-sidepataljoni juurde kuuluva spordirühma liige (2006). Inna Rose on Järvamaa Laskespordiklubi liige. Ta on olnud Eesti Laskurliidu juhatuse liige ja suhtekorralduskomisjoni esimees (2005–2017) ning Eesti Sportlaste Ühenduse juhatuse liige (2009–2024). Ta on olnud erakonna Isamaa ja Res Publica Liit (2011–2012) ning Eesti Vabaerakonna (2014–2018) liige. 2022. aasta oktoobrist on ta erakonna Parempoolsed liige. Ta on olnud kanepi legaliseerimist toetava MTÜ Eesti 420 juhatuse liige (2019–2024). Inna Rose on sündinud Siberis, kuhu tema vanemad olid küüditatud Nõukogude okupatsiooni ajal Pälastvere mõisast. Pere naasis Eestisse, kui Inna oli nelja-aastane. Biograafia ESBL-is (vaadatud 10.04.2015) Inna Rose Äriregistris (vaadatud 10.04.2018) Eestis registreeriti kanepi legaliseerimist taotlev MTÜ Eesti 420 Õhtuleht.ee, 14.02.2019. Pamela Parts. Meisterlaskja võitleb ebaõigluse vastu Järva Teataja, 17.11.2007. Biograafia ESBL-is Aet Süvari, Inna Rose – unistustes baleriin, tegelikkuses meisterlaskja. Eesti Päevaleht, 3. november 2008
Boris Lukats

Boris Lukats (25. juuli 1907 Ahja vald, Võnnu kihelkond, Tartumaa – 21. veebruar 1996 Põlva) oli eesti graafik ja kunstitegelane. Ta õppis 1917–1923 Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumis, hiljem õppis nii Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas (1925–1928) kui ka 1928–1936 vaheaegadega Pallase Kunstikoolis. 1941. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse. Töötas mitmel kultuurivaldkonna ametikohal enne ja pärast sõda. Osales Eesti Nõukogude Kunstnike Liidu loomisel Jaroslavlis 1943, aastatel 1947–1950 oli ka liidu esimees. Tema graafikas on tajutav Richard Sagritsa graafikaloomingu mõju (nt teostes "Puuslik", "Ristimine"). Viljeles ka guašši. Osales Jaroslavli kunstnike kollektiivis Jüriöö ülestõusu ainelise mapi loomises. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Boris Lukatsi looming EKM-i digikogus Boris Lukatsi 100. sünniaastapäeva näitus Võru Linnagaleriis Haud Põlva kalmistul
Ferdinand Laurberg

Ferdinand Laurberg (8. märts 1904 Vihterpalu, Harjumaa – 9. oktoober 1941 Tallinn) oli eesti jää- ja jalgpallur. Ta oli kuuekordne Eesti meister jääpallis (1928–1932 ja 1935). Ta kuulus Eesti jääpallikoondisse. Biograafia ESBL-is (vaadatud 10.04.2015) Biograafia ESBL-is
Moretum

Moretum on ürtidega valmistatud juustumääre, mida muistsed roomlased sõid koos leivaga. Tüüpiline moretum valmistati ürte, värsket juustu, soola, õli ja veidikest äädikat kasutades. Soovi korral võis lisada erinevat sorti pähkleid. Koostisosad purustati koos uhmris ja sellest sai toit ka oma nime (ladinakeelsest sõnast mortarium, mis tähendab muuhulgas ka "uhmerdamise või jahvatamise saadus"). Ühe retsepti leiab noorele Vergiliusele omistatud poeemikogu "Appendix Vergiliana" poeemist "Moretum". Moretum'i retsepte leiab ka Rooma keisririigi aegse kõige olulisema põllumajandusest kirjutaja Columella teose "De Re Rustica" 12. raamatust. Seedermännipähklitega variant sarnaneb väga tänapäeva pestoga. Vanarooma köök Mark Grant. "Roman Cookery: Ancient Recipes for Modern Kitchens". ISBN 1-897959-39-7. Serif, 47 Strahan Rd, London E3 5DA. "Appendix Vergiliana" ingliskeelses tõlkes. Appendix Vergiliana (ladina keeles) Columella teosed veebilehel The Latin Library Columella raamatute I-IV tõlked inglise keelde veebilehel LacusCurtius
Georg Kind

Georg Ludwig Herman Kind (24. jaanuar 1897 Dresden – 13. veebruar 1945) oli saksa graafik ja graafika õppejõud Pallases. Kind omandas joonistamishariduse Dresdeni rakenduskunsti koolis. 1915–1923 õppis periooditi Dresdeni Kunstiakadeemias skulptor Georg Wrba juhendamisel. 1923 sai Dresdeni Kunstnike Liidu liikmeks, 1940. aastatel oli ajutine lektor Dresdeni Kunstiakadeemias. Kind hukkus Dresdeni pommitamisel 13. veebruaril 1945, samuti hävis Kindi stuudio koos sealsete töödega. Anton Starkopf kutsus Kindi 1921. aasta sügisel kunstikooli Pallas graafikaõpetajaks ja graafikastuudio eestvedajaks. Korralikku graafikaõpetust tollal koolis veel polnud ning just Kind tõi endaga kaasa sügavtrükipressi ja teisi vahendeid, mis aitasid kaasa korralikumale graafika õpetamisele. Suure tõenäosusega innustas just see Eduard Wiiraltit graafikaga jätkama. Pallases jõudis Kind töötada vaid aasta, ta lahkus sealt 1922. aastal. Kindi järelkäijaks sai samuti saksa päritolu Magnus Zeller. Georg Kindi looming EKM-i digikogus
Denis Grabe

Denis Grabe (sündinud 22. veebruaril 1990 Tallinnas) on eesti elukutseline piljardimängija. Grabe asub maailma edetabelis 8. kohal. WPApool.com. Grabe alustas piljardimängimist kuueaastaselt isa Leon Grabe piljardiklubis. Elukutselisena on ta piljardit mänginud viimased 15 aastat. 2000–2024 on ta tulnud nii juunioride kui ka täiskasvanute arvestuses üksik- ja paarismängus eri piljardiliikides 35 korda Eesti meistriks. MM 3. koht Las Vegas 10-palli 2024 World Cup of Pool 2021 paarismäng 3.koht esindades Eestit. (Paariline Mark Mägi) 2019 Eurotour Antalya 1. koht 2014 Eurotour Slovenia ja Austria 1. koht Biograafia ESBL-is (vaadatud 10.04.2015) Biograafia ESBL-is
Radikaaldemokraatia Partei (USA)

Radikaaldemokraatia Partei oli 1864. aastal Ameerika Ühendriikides tegutsenud erakond. Erakonna asutajate seas olid peamiselt radikaalsed vabariiklased, kes tahtsid, et astutaks jõulisemaid samme orjanduse kaotamiseks. Asutav kongress kogunes 1864. aasta mai lõpus Clevelandis Ohio osariigis. Erakonna presidendikandidaadiks valiti John C. Frémont, kes oli osalenud 1856. aastal USA presidendivalimistel Vabariikliku Partei kandidaadina, kuid kaotanud. Asepresidendiks pidi kandideerima tema kõrval John Cochrane, kes tuli Demokraatlikust Parteist. Erakonna valimisplatvormis nõuti konstitutsiooniparandust orjanduse keelustamiseks ja kodanikele võrdsete õiguste tagamist. Hiljem sündisid nendest ideedest USA Konstitutsiooni 13. ja 14. parandus. Samuti nõuti, et oleksid tagatud sõnavabadus, pressivabadus ja habeas corpus. Frémont ja Cochrane tegid valimiskampaaniat, kuid teatasid lõpuks septembris, et loobuvad kandideerimisest, sest ei taha killustada vabariiklaste hääli. Vahepeal oli toimunud vabariiklaste kongress, kus USA president Abraham Lincoln avaldas esmakordselt avalikult toetust mustanahaliste elanike kodanikuõiguste kindlustamisele konstitutsiooni kaudu. Lincoln valiti presidendiks ka teiseks ametiajaks ja juba järgmisel aastal võetigi vastu USA konstitutsiooniparandus orjanduse keelustamise kohta. Radikaaldemokraatia Partei, mille asutamisega olid seotud veel Frederick Douglass, Elizabeth Cady Stanton ja veel mitmed ajaloolised isikud, lõpetas 1864. aasta sügisel tegevuse ning selle liikmetest said taas vabariiklased. Grand banner of the radical democracy, for 1864 Library of Congress “That’s What’s the Trouble with John C.” HarpWeek
Igor Solopov

Igor Solopov (17. aprill 1961 Magnitogorsk Vene NFSV – 12. juuni 2019) oli Eesti lauatennisist ja treener. Ta lõpetas aastal 1978 Magnitogorskis Keskkooli. Ta õppis aastatel 1979–1987 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonnas. Ta osales 1992. aasta Barcelona OM-il, kus sai üksikmängus 33.–48. koha. 1981–1996 sai ta Eesti meistrivõistlustel individuaalselt 19 medalit: 12 kulda (sh 1984, 1986, 1989, 1990, 1993 ja 1996 üksikmängus), 2 hõbedat ja 5 pronksi. 1979–1988 tuli 6 korral meeskondlikult Eesti meistriks. Biograafia ESBL-is (vaadatud 10.04.2015) Biograafia ESBL-is Lahkus Igor Solopov
Reinhold Kesküll

Reinhold Kesküll (13. november (vkj)/ 26. november 1900 Jamburg – 18. september 1943 Tavda, Sverdlovski oblast, Vene NFSV) oli eesti kergejõustiklane. Osales soomusrongil nr 2 Vabadussõjas. Aastatel 1923–1925 tuli ta 5 korda eri distantsidel 100 m – 400 m jooksus ja 5 korda teatejooksus Eesti meistriks. Ta osales 1924. aasta Pariisi olümpiamängude kergejõustikuvõistlusel, kus ta ei saanud 100 m, 200 m ja 400 m eeljooksust edasi. 1941. a alguses komandeeriti nõukogude okupatsioonivõimude poolt Venemaale Sverdlovskisse sapööriüksuste nooremkomandöride täienduskursustele, sõja puhkedes tagasi ei pääsenud. Arreteeriti 23. jaanuaril 1942, süüdistati nõukogudevastases propagandas ja mõisteti 10 aastaks Tavda vangilaagrisse. Suri vangilaagris. Biograafia ESBL-is (vaadatud 10.04.2015) Biograafia ESBL-is Olympedia Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Kaido Kreen

Kaido Kreen (sündinud 12. jaanuaril 1965 Viljandis) on endine eesti võrkpallur, rannavõrkpallur. 1988 ja 1990 tuli ta Tallinna Autobussikoondise võistkonnas Eesti meistriks. 1987 Nõukogude Liidu meister rannavõrkpallis (3x3) koos Ain Porki, Arvo Priimäe ja Ako Saluriga 1988 Nõukogude Liidu hõbe koos Avo Keelega (rannas) 1989,1990 Nõukogude Liidu meister koos Avo Keelega (rannas) 1989–1997 Eesti meister rannavõrkpallis koos Avo Keelega Ta osales 1996. aastal Atlanta OM-il, kus sai rannavõrkpallis koos Avo Keelega 17.–24. koha. Biograafia ESBL-is (vaadatud 10.04.2015) Biograafia ESBL-is
Gunnar Friedemann

Gunnar Friedemann (22. september 1909 Tallinn – 2. veebruar 1944) oli Eesti maletaja. Ta tuli 1933 Eesti meistriks ja 1932, 1934 ja 1939 sai meistrivõistlustel pronksi. Langes Saksa sõjaväes Idarindel. Biograafia ESBL-is (vaadatud 10.04.2015) Biograafia ESBL-is
Săpânța

Săpânța on küla Põhja-Rumeenias Maramureși maakonna Săpânța vallas. Küla on tuntud oma Rõõmsa surnuaia (rumeenia keeles Cimitirul Vesel) poolest. Kivikirik surnuaia lähedal Rõõmus surnuaed. Esiplaanil Stan Ioan Pătrașe haud, kes on enamiku hauatähiste autor Hauatähised kalmistul Săpânța-Peri kloostri kirik, mis on Euroopa kõrgeim puukirik Săpânța-Peri kloostri kirik, mis on Euroopa kõrgeim puukirik 2021 Romanian census
Elkesaid

Elkesaid olid juudakristlik rühmitus (erakond), kes said nime 1. sajandi lõpul Süürias tegutsenud prohvet Elkesai (Elchasai, Elxai) järgi.
Stan Ioan Pătraș

Stan Ioan Pătraș (1908–1977) oli rumeenia puunikerdaja. Stan Ioan Pătrașe haud Săpânța küla surnuaial Maja, kus Pătraș elas, tänapäeval tema majamuuseum
Tallinna SR Võitleja

Tallinna SR Võitleja on endine Tallinna jalgpalliklubi. 1926: kaotas veerandfinaali mängu 1927: 3. koht
Tartu PSR

Tartu PSR (Tartu Politseiringkond) oli Tartus asuv endine Eesti jalgpalliklubi. Aastal 1942 tuli klubi Eesti meistriks. Aastal 1943 võitis klubi Eesti karikavõistlused.
Tõreda kalmistu

Tõreda kalmistu (ka Sadala kalmistu, Sadala baptistikalmistu) on kalmistu endises Tõreda külas Torma kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Tähkvere külas Jõgeva vallas Jõgeva maakonnas. Sadala baptistikogudus asutati praeguses Sadala alevikus Laiuse kihelkonnas 8. novembril 1907. Kalmistu rajati aga Sadala alevikust väljapoole, Tõreda küla aladele Torma kihelkonda. Seepärast tuntakse kalmistut peamiselt endise külanime järgi, kuid kasutatakse ka koguduse järgi 'Sadala' nime. Kalmistu paikneb Sadala palvelast linnulennult umbes 3 km idakagu suunas. Kalmistu pindala on umbes 0,3 ha. Praegu (aprillis 2015) on kalmistu kasutuseta, kuid seda korrastatakse. "Sadala kogudusel Torma vallas hea mõju". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 10. aprillil 2015. Laiuse. - Tartumaa // Eesti I. Tartu 1925. Lk 253 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002 "Laiuse". - Tartumaa // Eesti I. Tartu 1925. Lk 253 Pärandkultuuri objekt: "Kalmistu" (810:HAU:001) Eesti looduse infosüsteemis Tõreda kalmistu Eesti kalmistute andmekogus
Mercedes Benz

"Mercedes Benz" on Janis Joplini kirjutatud ja esitatud laul. Laulu sõnad on lihtsad ja meeldejäävad, palutakse Jumalal osta Mercedes-Benzi auto, värviteleviisor ja "öö linnas". Bobby Womacki kohaselt sai Joplin laulu sõnade jaoks inspiratsiooni autosõidul Mercedes-Benz 600-ga. Joplin salvestas selle laulu 1. oktoobril 1970. See oli tema viimane salvestis. Ta suri kolm päeva hiljem, 4. oktoobril. Laul avaldati 1971. aasta albumil "Pearl". Laulu on kaverdanud ka Elton John, Dave Clark & Friends, Goose Creek Symphony, Swan Arcade, Taj Mahal, Bob Rivers, T-Spoon koos Jean Shy'ga, P!nk jt. Bobby Womack with Robert Ashton (2006). "Midnight Mover: Autobiography". John Blake Publishing. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. märts 2016. Vaadatud 10. aprillil 2015. We rode a couple of blocks while she fixed a tune in her head and then started singing. A line just spilled out. 'Oh Lord, won't you buy me a Mercedes Benz. 'My friends all drive Porsches, I must make amends.' Pearl album by Janis Joplin, Superseventies.com
Friedrich Jeckeln

Friedrich Jeckeln (2. veebruar 1895 Hornberg – 3. veebruar 1946 Riia) oli saksa sõjaväelane, SS-kindral ja Kolmanda Riigi kõrge politseiametnik. Ta sündis Hornbergis Ortenau kreisis Freiburgi ringkonnas Baden-Württembergi liidumaal. Ta lõpetas reaalkooli ja seejärel aastal 1913 Köthenis polütehnikumi. Esimesest maailmasõjast võttis ta osa suurtükiväelasena läänerindel. Aastal 1915 sai ta leitnandiks.
Piombino vürstkond

Piombino vürstkond oli Itaalia riik, mis eksisteeris (esialgu kui sõltumatu isandkond) aastast 1399 aastani 1805, kui Napoleon selle Lucca ja Piombino vürstkonda sulandas. See riik jaotati omakorda ja Piombino läks aastal 1815 Toscana suurhertsogkonnale. Jacopo I Gherardo Leonardo 1399–1404 Jacopo II 1404–41 Paola Colonna 1441–45 Rinaldo 1445–50 Caterina 1445–51 Emanuele 1451–57 Jacopo III 1457–74 Jacopo IV 1474–1511 Jacopo V 1511–45 Jacopo VI 1545–85 Alessandro 1585–89 Jacopo VII 1589–1603 Rudolf II 1603–11 Isabella 1611–28 Felipe IV 1628–34 Niccolò I 1634–64 Giovanni Battista I 1664–99 Niccolò II 1699–1700 Olimpia 1700 Ippolita 1701–33 Maria Eleonora 1734–45 Gaetano I 1745–77 Antonio I 1778–1805 Piombino Toscana suurhertsogkond
Jaanus Lillepuu

Jaanus Lillepuu (sündinud 14. mail 1963) on endine eesti võrkpallur. Aastal 1989 tuli ta Silikaadi meeskonnaga Eesti meistriks. Lillepuu mängis aastaid NSV Liidu koondises. Ta tuli NSV Liidu koondise koosseisus 1987. aastal Euroopa meistriks. Aastatel 1989–1995 mängis ta mitmes Itaalia klubis ja 1995–1996 Soome klubis Pertteli Peikot Biograafia ESBL-is (vaadatud 10.04.2015) Biograafia ESBL-is
Gomel

Gomel on elanike arvult teine linn Valgevenes. Ta on Gomeli oblasti keskus. 1142 – asulat mainiti esimest korda kroonikais; linn kuulus Tšernigovi vürstiriiki 1157 – läks linn lühikeseks ajaks Smolenski vürstiriigi alla 1335. aastast oli Gomel Leedu suurvürstiriigi koosseisus 1500–1537 oli Gomel Moskvaga peetud sõdade keskmes[küsitav]; linn jäi Leedule 1537 sai linnast staarostkonna keskus; linn kindlustati – ehitati tugev puitlinnus 1595 oli linn haaratud Severin Nalivaiko juhitud kasakaülestõusust 1648–1654 peetud sõdades langes mitu korda kasakate kätte 1772 – Gomel läks Venemaa koosseisu ning sai 1834. aastani Rumjantsevite eraomandiks 1852 – sai maakonnakeskuseks 1919. aasta 1. jaanuaril välja kuulutatud Valgevene NSV-s oli Gomel üks seitsmest rajoonikeskusest 25. november 1919 – Gomelist sai kubermangukeskus Vene SFNV-s 1926 – laiendati Valgevene NSV piire ida suunas ja Gomelist sai kuni 1930[küsitav]. aastani ringkonnakeskus Valgevene NSV-s ja 1938. aasta algusest oblastikeskus Teise maailmasõja ajal hävis 80% linnast, rahvaarv vähenes enam kui üheksa korda. 2009. aasta rahvaloenduse andmetel oli Gomeli elanikest valgevenelasi 83,42%, venelasi 10,85%, ukrainlasi 3,11% ja juute 0,35%. Valdavalt suheldakse ja aetakse linnas ametlikke asju vene keeles. FK Gomel The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements "Kõik Gomelist". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2017. Vaadatud 15. jaanuaril 2013. Gomeli linna täitevkomitee ametlik leht Linnast portaalis Radzima.org (inglise, valgevene, vene ja poola keeles)
Edmund Karp

Edmund Karp (31. detsember 1913 Tallinn – 27. august 2000 Tallinn) oli eesti jalgpallur. Aastal 1935 võitis ta meeskonnas Tallinna Puhkekodu Eesti meistrivõistlustel hõbeda, 1934 ja 1936 pronksi. Aastal 1942 võitis ta meeskonnas Sport Eesti karikavõistlused. Biograafia ESBL-is (vaadatud 10.04.2015) Biograafia ESBL-is
Daniel Novikov

Daniel Novikov (sündinud 6. juunil 1989 Tallinnas) on eesti jalgrattur (trekisõitja). Ta lõpetas aastal 2008 Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasiumi ja on õppinud aastast 2009 Tallinna Ülikoolis. Ta osales 2008. aasta Pekingi olümpiamängudel trekisprindi valikvõistlusel, kus sai 21. koha. 2008–2014 on ta tulnud 12 korda Eesti meistriks trekisõidus. Biograafia ESBL-is (vaadatud 10.04.2015) Biograafia ESBL-is
Nikolai Matvejev

Nikolai Matvejev (11. detsember 1923 Tallinn – 5. aprill 1984 Tallinn) oli Eesti jalgrattur ja kiiruisutaja. Ta osales 1952. aasta Helsingi suveolümpiamängude jalgrattavõistustel, kus sai Nõukogude Liidu meeskonnas 4 km jälitussõidus 14. koha. 1947–1956 tuli ta 76 korda Eesti NSV meistriks: 35 korda jalgrattaspordis (sh 27 korda individuaalselt) ja 41 korda kiiruisutamises (sh 9 korda mitmevõistluses). Biograafia ESBL-is (vaadatud 10.04.2015) Biograafia ESBL-is Nikolai Matvejev veebisaidil Olympedia (inglise) Haud Tallinna Metsakalmistul
Riho Suun

Riho Suun (sündinud 27. aprillil 1960 Tartus) on endine eesti jalgrattur. Ta lõpetas 1978. aastal Tartu 10. Keskkooli. Samal aastal käis NSV Liidu juunioride koondisega maanteesõidu MM-il USA-s Washingtonis. Võistlema siiski ei pääsenud. NSV Liidu koondisega võistles kolmel korral Rahutuuril (1982, 1983, 1985) ja viiel korral maailmameistrivõistlustel (1981, 1982, 1983, 1985, 1989). Eesti parim meessportlane (1985), Eesti parima võistkonna liige (1985), NSV Liidu teeneline meistersportlane (1985). 1981. aasta MM-i debüüdil Prahas teenis amatööride grupisõidus 7. koha. 1982. aasta Rahutuuril sai individuaalselt 7. koha, võitis kaks etappi ja sõitis kaks päeva liidrisärgis. 1983. aasta Rahutuuril suur tüli Liidu koondise vanemtreeneri Viktor Kapitonoviga, mille tulemusena heideti Suun koondisest välja. 1985. aastal võitis Rahutuuril kolm etappi, kaasa arvatud märgilise Moskva etapi 9. mail – suurel võidupühal. Teise maailmasõja lõpust möödus 40 aastat ja sel päeval Nõukogude Liidu koondis kaotada ei tohtinud. Suun tõi kastanid tulest. 1988. aastal osales Suun Sŏuli OM-il, kus sai grupisõidus 60. koha. 1989. aastal kuulus Hispaania profiklubisse Kelme. 1979–1989 tuli Suun maanteesõidus kahel korral Nõukogude Liidu meistriks, sai kuus hõbe- ja kolm pronksmedalit. 1978–1986 tuli maantee-, krossi- ja trekisõidus kokku kuuel korral Eesti NSV meistriks (sh 4 korda individuaalselt). Biograafia ESBL-is (vaadatud 10.04.2015) Biograafia ESBL-is Riho Suun veebisaidil Olympedia (inglise) Riho Suunast ilmus 2020. aastal raamat "Inimene või masin? Riho Suun ja suurmeistrite plejaad"