laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Elme Väljaste

Elme Väljaste (varem Elme Veimann; sündinud 21. juulil 1952 Tallinnas) on eesti kirjanik. Ta lõpetas 1970. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kaugõppe teel ajakirjanduse erialal. Ta on abielus Vello Väljastega, kes on kuivatatud puuviljade töötlemise ja pakendamisega tegeleva firma Sildesti juht. Aastatel 2006–2008 oli neil tüli Tõnu Pihlakaga, kes nende naabrikrundile ebaseadusliku kõrvalhoone ehitas. "Kiusatus". Kirjastus Tänapäev (2002) ISBN 9985620690 "Kimbatus". Kirjastus Tänapäev (2003) ISBN 9985621425 "Kordussaade". Kirjastus Tänapäev (2003) ISBN 9985621085 "Kahetsus". Kirjastus Tänapäev (2004) ISBN 9985621913 "Täiesti täisealine". Kirjastus Tänapäev (2004) ISBN 9985622448 "Kõigest kaheksateist". Kirjastus Tänapäev (2005) ISBN 9985623002 "Nektarilind". Kirjastus Tänapäev (2005) ISBN 9985623665 "Webby". Kirjastus Tänapäev (2007) ISBN 9789985625125 "Päriselu proletariaadi puiesteel". Kirjastus Varrak (2007) ISBN 9789985314555 "Teflonmees" (novell raamatus "Valivad naised") (2009) "Udulaamade piirimail". Kirjastus Tammerraamat (2009) ISBN 9789949449309 Lõbus seltskonnamäng "Lilleflirt" (2009) "OÜ Sõltlased" (2010)ISBN 9789949211951 "Eestimaa laul 88" Kõned, fotod, meenutused, CD (2011)ISBN 9789949218592 Koostajad: Elme Väljaste ja Enno Selirand "Jõmmiparadiis. Uus elu Proletariaadi puiesteel". Kirjastus Tammerraamat (2013) ISBN 9789949482719 "Kaltsukakarma". Kirjastus Tammerraamat (2014) ISBN 9789949526321 "Silmini armunud". Kirjastus Tammerraamat (2014) ISBN 9789949526567 "Täiskuu, reede 13." Kirjastus Tammerraamat (2016) ISBN 9789949565214 "Silm sihikul". Kirjastus Tammerraamat (2017) ISBN 9789949565801 "Pulmasurmasõit". Kirjastus Tammerraamat (2019) ISBN 9789949616688 "Süütalastepäev". Kirjastus Tammerraamat (2021) ISBN 9789949690640 "Punase Hanesulepea saladus". Ühinenud Ajakirjad. Vesta (2022) ISBN 9789916694572 "Elu võib alata lõpust". Kirjastus Tammerraamat (2023) ISBN 9789916681503 http://www.aki.ut.ee/et/instituut/vilistlastele/vilistlaste-nimekirjad[alaline kõdulink] Pankrotiärimees ajab kirjanikuga kiusu, delfi.ee 18. detsember 2006 Kirjanik sõdib ärimehest naabriga (Kadri Paas, Õhtuleht, 18. detsember 2006 Võõrale maale loata ehitaja jääb tihti puhtaks poisiks, delfi.ee 4. november 2008 Elme Väljaste: Viiekümneselt algas uus elu!, Intervjuu Naistelehes 20. aprillil 2007. aastal
Peter Carter

Peter Leslie Carter (19. november 1956 – 2. september 2014 Lagos) oli Briti diplomaat, aastatel 2007–2012 Suurbritannia suursaadik Eestis. Carter esitas oma volikirjad president Toomas Hendrik Ilvesele 29. novembril 2007. Briti uueks suursaadikuks Eestis saab Peter Carter. Vaba Eesti Sõna, 18. november 2007 Briti suursaadikuks Eestis saab Peter Carter, ERR Uudised, 8. november 2007 Barbi Pilvre. Suursaadik Peter Carter: seksuaalne orientatsioon on osa mitmekesisusest. Eesti Ekspress, 27. september 2009 Endine Suurbritannia suursaadik Eestis suri eile Nigeerias
Friedrich Immanuel Arvelius

Friedrich Immanuel Arvelius (23. august 1716 Viru-Nigula – 8. juuni 1780 Viru-Nigula) oli Eesti vaimulik. Immatrikuleerus Jena ülikooli 3. septembril 1734, Halle ülikooli 9. augustil 1736. Kutsuti Viru-Nigula koguduse õpetajaks 15. juunil 1741, õpetajaks ordineeriti 28. oktoobril 1741. Sai Eestimaa konsistooriumi assessoriks 17. veebruaril 1770, 18. jaanuaril 1771 sai Alutaguse praostkonna praostiks. Tema isa Martin Arvelius oli Viru-Nigula koguduse õpetaja aastatel 1712–1732, onu Johannes Matthias Arvelius oli Paide-, Harju-Madise- ja Harju-Risti koguduse õpetaja. Friedrich Immanueli vanem poeg Friedrich Gustav Arvelius oli kirjanik ja Tallinna gümnaasiumi professor, noorem poeg Martin Heinrich Arvelius oli jurist, luuletaja ja näitekirjanik, tema väimees Heinrich Andreas Erxleben oli Rõngu ja Kambja koguduse õpetaja. Recke, Johann Friedrich von / Napiersky, Karl Eduard / Beise, Theodor, Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland, Bd.: 1, A - F, Mitau, 1827, seite 50, Arvelius (Friedrich Immanuel) Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Martin Arvelius

Martin Arvelius (16. juuni 1684 Rauma – 22. september 1732 Viru-Nigula) oli Eesti vaimulik. Ta immatrikuleeriti 17. mail 1705 Turu Ülikoolis. Oli aastatel 1710–1712 Simuna koguduses leseaastapastor ja seejärel aastatel 1712–1732 Viru-Nigula koguduse õpetaja, teenides aastatel 1712–1719 ka Rakvere Kolmainu kogudust. Tema vend Johannes Matthias Arvelius oli Paide, Harju-Madise ja Harju-Risti koguduse õpetaja. Poeg Friedrich Immanuel Arvelius oli Viru-Nigula koguduse õpetaja aastatel 1741–1780. Poja vanem poeg Friedrich Gustav Arvelius oli kirjanik ja Tallinna gümnaasiumi professor, poja noorem poeg Martin Heinrich Arvelius oli jurist, luuletaja ja näitekirjanik. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Nelijärve järved

Nelijärve järved ehk Nelijärve järvestik on seitsmest järvest koosnev järvestik Harjumaal Anija vallas. Järved asuvad Aegviidu alevi lõunapiirist (Metsa tänav) 0,9–2,5 km kagu pool Neitla–Aegviidu oosistiku põhjaosas paiknevate Nelijärve mägede (ooside) vahel. Nelijärve oosid on kitsad, järsunõlvalised (nõlvade kallakusega kuni 30°) ja suhtelise kõrgusega kuni 20 m. Oosid koosnevad põhiliselt jämepurdsest karbonaatsest materjalist. Nende vahel on palju sügavaid (üle 10 m) termokarstilisi nõgusid, milles asuvadki Nelijärve järved.[viide?] Järvi on seitse: neli neist – Nikerjärv (4,4 ha; sügavus kuni 7,0 m), Vahejärv (3,1 ha; sügavus kuni 5 m), Urbukse (4,4 ha; sügavus kuni 8,7 m) ja Purgatsi järv (4,5 ha; sügavus kuni 13 m) – on suuremad ning kolm ülejäänut (Sisalikujärv, Ahvenajärv, Linajärv) väiksemad.[viide?] 1938. aastal rajati riigivanem Konstantin Pätsi eestvedamisel Purgatsi järve kaldale Turistide Kodu (Pääsu villa). Urbukse järves, mis on saanud nime järveäärse talu järgi, kasvavad mitmed haruldased taimed – vesilobeelia ja järv-lahnarohi. Urbukse naabruses on Sisaliku järv ja väikese ujuva saarega Vahejärv. Need on soojema veega kui teised Aegviidu järved. Vahejärve kõrval on Nikerjärv, mida kutsutakse arvukate allikate tõttu ka Näkijärveks. Ümarakujuline Ahvenajärv asub väikeses metsaga kaetud sulglohus. Ahvenajärvest lõuna pool paikneb veelgi väiksem (0,4 ha) õõtsikuliste kallastega Linajärv.[viide?] Nelijärve järved on tekkinud hilisjääajal siin asunud suurema jääpaisjärve taandumise järel. Nüüdisajaks on järvede nõod setetega täitunud ja soostunud. Siirdesood Niker- ja Vahejärve ning Urbukse järve vahel viitavad sellele, et kunagi on need järved olnud ühenduses. Ahvenajärves on ahvenaid on parasjagu niipalju, et oma nime õigustada. Ahven on selles järvestikus üks kõige harilikum kala.[viide?] Nikerjärv Vahejärv Urbukse järv Purgatsi järv Ahvenajärv Linajärv Nelijärve Ürglooduse objekt: Nelijärve mäed ja järved "Nelijärve järvestik". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. september 2020. Vaadatud 18. septembril 2020.
Jüri Stepanov

Jüri Stepanov (2. märts 1952 Valga – 17. juuni 2008 Otepää) oli eesti vaimulik. Jüri Stepanov kasvas Hellenurme lastekodus. Tema vaimulik kasvamine algas EEKBKL Tallinna Oleviste koguduses. Pärast ajateenistuse läbimist liitus ta Tallinna Püha Vaimu kogudusega ja töötas EELK Konsistooriumis käsundustöötajana. Aastatel 1982–1993 õppis ta usuteadust EELK Usuteaduse Instituudis. Ordineeriti 14. mail 1986 aseõpetajaks. Aastatel 1986–2008 oli Jüri Stepanov Otepää koguduse õpetaja, mille kõrvalt teenis ka Sangaste, Rannu, Puhja, Kambja ja Rõngu kogudust. Jüri Stepanov on maetud Otepää vanasse surnuaeda. 2009. aastal nimetati ta postuumselt Otepää valla aukodanikuks. 2006 Riigivapi V klassi teenetemärk Konrad Veem. Eesti Vaba Rahvakirik. Dokumentatsioon ja leksikon. EVR, Stockholm, 1988
Ahvenajärv (täpsustus)

Ahvenajärv on mitme Eesti järve nimi: Ahnejärv, järv Ida-Virumaal Ahvenajärv (Nelijärve Ahvenajärv), järv Harjumaal Ahunajärv, järv Valgamaal Ahvenjärv
The New York Times

The New York Times (eesti keeles kasutatakse tavaliselt nimekuju New York Times) on rahvusvaheliselt tuntud ajaleht, mis asutati 1851. aastal. Seda antakse välja New Yorgis ja levitatakse kogu USA-s ning paljudes teistes riikides üle maailma. Ajalehe omanik on The New York Times Company, millele kuulub teisigi suuri ajalehti, näiteks International Herald Tribune ja The Boston Globe. Ettevõtte juhatuse esimees on Arthur Gregg Sulzberger, kelle perekonnale on ajaleht kuulunud juba 1896. aastast. Ajaleht asutati 18. septembril 1851 nimega The New York Daily Times. 2020. aasta seisuga oli ajalehel 5,496 miljonit tellijat, kellest digisisu tellis 4,665 miljonit ning mängude ja kokanduse osa 1,398 miljonit. Paberlehte tellis 0,831 miljonit ja see arv väheneb järjest nagu teistelgi paberlehtedel. 2012. aasta juunis hakati välja andma hiinakeelset veebiversiooni. 2016. aasta veebruarist 2019. aasta septembrini anti välja ka hispaaniakeelset paberversiooni. New York Timesi tellijatele on saadaval digiarhiiv The TimesMachine, milles on saadaval ajalehe kõigi numbrite PDF-versioon aastatest 1851–2002. Erinevalt enamikust USA ajalehtedest on New York Timesil omaenda range sisemine stiilijuhend, mille kohaselt inimeste perekonnanimesid kasutatakse ainult koos tiitliga, näiteks "härra" või "proua". Erand tehakse üksnes spordivõistluste ja popkultuuri kajastamisel. Vastavalt stiilijuhendile ajalehes roppe sõnu ei kasutata. Nii näiteks kirjutas ajaleht punkbändi Fucked Up kontserdiarvustuse ilma kordagi bändi nime mainimata. Erandlikult kasutas ajaleht 2016. aasta USA presidendivalimiste kajastamisel sõnu "fuck" ja "pussy", et illustreerida Donald Trumpi keelekasutust. New York Timesi bestsellerid The New York Times Magazine Annick Jesdanun (27. oktoober 2008). "Newspapers see sharp circulation drop of 4.8 pct" (inglise). Associated Press. Vaadatud 5.11.2008.[alaline kõdulink] New York Timesi koduleht The New York Times Twitteris
Otepää Maarja kogudus

EELK Otepää Maarja kogudus on luterlik kogudus Otepääl. Kogudus kuulub Valga praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Mart Jaanson, koguduse diakon Urmas Koorits, organist Heivi Truu. Juhatuse esimees on Jaan Uibo. Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11. Suvised teenistused, ülestõusmispühadest kun lõikustänupühadeni, toimuvad suures kirikus, talvised teenistused talvekirikus. Heinrich Fabricius noorem, 1626–1641 (resp. 1643) Georg Lemke, 1643–1660 Joh. Cupräus, 1660–1661 Sebastian Müller, 1671–1678 David Feige, 1679–1687 Christoph Clajus, 1688–1692 Adrian Virginius, 1694–1706 Nikolaus Sandahl, 1706–1714 Johann Heinrich Grotjan, 1714–1723 Johann Christoph Clare, 1723–1743 Johann Friedrich Körber, 1746–1748 Johann Christoph Schmidt, 1749–1775 Johann Martin Hehn, 1776–1794 Gustav Heinrich Hehn, 1794–1801 Bernhard Gottlieb Hehn, 1801–1849 Moritz Georg von Kautzmann, 1850–1872 Jakob Hurt, 1872–1880 Burchard Leonhard Viktor Sperrlingk, 1880–1905 Friedrich Wilhelm Schiele, 1907–1919 Johannes Oskar Lauri, 1919–1944 Jaan Audova, 1945–1953 Jaan Maior, 1953–1974 Karl Sillamäe, 1974–1986 Jüri Stepanov, 1986–2008 Vallo Ehasalu, (hooldajaõpetaja) 2008 – 2022 Marko Tiirmaa, (diakon) 2008 – tänini Mart Jaanson, (hooldajaõpetaja)- 2023 - tänini Jakob Hurt valiti Otepää kirikuõpetajaks 1872. aastal ning oli selles ametis 1880. aastani. Ühtlasi oli ta esimesest eestlasest kirikuõpetaja. Jakob Hurt edendas kohaliku Otepää kihelkonna koolielu. Kirikuõpetajana tegutsemise ajal juhtis Jakob Hurt ka Eesti Aleksandrikooli peakomiteed ning Eesti Kirjameeste Seltsi. Otepää Kirikumõisa hoone ette püstitati Hurda auks 1989. aasta 25. novembril graniitbüst (autor Villu Jaanisoo). Otepää kiriku eeskojas asub Jakob Hurda bareljeef. Jüri Stepanov oli Otepää pastor ja kohaliku elu edendaja. Tema algatusel loodi kirikukoor ja pühapäevakool. Lisaks sellele sai ta omandireformi käigus tagasi Otepää vanad kirikmaad ning tegeles nende renoveerimisega. "Otepää koguduse õpetajad". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. "Hurda monument Otepääl". "Jüri Stepanov". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. veebruar 2021. Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Odempäh, ehstnisch Ottepäh, 1843 seite 83
Ahvenajärv

Ahvenajärv (ka Nelijärve Ahvenajärv, Aegviidu Ahvenjärv, Linaleo järv) on järv Harju maakonnas Nelijärvel, üks Nelijärve järvedest. Järve pindala on 0,9 ha, sügavus 11 meetrit. Ahvenajärv keskkonnaportaalis Ahvenajärv Eesti looduse infosüsteemis
Nõo Püha Laurentsiuse kogudus

EELK Nõo Püha Laurentsiuse kogudus on luterlik kogudus Nõos. Kogudus kuulub Valga praostkonda. Koguduse õpetaja on Mart Jaanson, organistid Margit Keeman, Katre Kruuse ja Agnes Laasimer. Juhatuse esimees on Madis Kanarbik. Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Nõo kirikus. Nõo kirikukihelkond on rajatud 15. sajandi teisel poolel (kirjalikult mainitud 1483. aastal). Ühe 1432. aasta üriku järgi kuulus see Tartu toomkapiitlile. 1319. aastal on mainitud Nõod kui Tartu toomkiriku vikaariast, mis oli vakantseks jäänud pärast Johannes de Nugheni surma, arvatavasti on sealt pärit ka kohanimi Nõo. Pärast Liivi sõda ja katoliikliku Poola valitsemisaega 16.–17. sajandi vahetusel puudus Nõo kogudusel esialgu oma õpetaja, luteri kogudust teenisid Puhja ja Rõngu vaimulikud. Esimeseks Nõo luterliku koguduse õpetajaks sai 1638. aastal Adrian Virginius, lõunaeestikeelse Uue Testamendi tõlkija Andreas Virginiuse isa. 1638– , Adrian Virginius 1640 Michael Laurentius 1652, 1655, Lorenz Meller oder Möller 1664–1680, Marcus Schütz 1680, Heinrich Konrad Burchardi, vikaar Johann Friedrich Poppius, vikaar 1681, ordineeritud 1693 1691, Crispinus Jernfeld 1694–1699, Laurentius Molin, kanoonik, Academia Gustavo-Carolina) Tartu ülikooli usuteaduskonna teoloogiaprofessor 16..– 1696, Johann Svenske, vikaar 1695, Heinrich Neubau 1698, Heinrich Meurch, vikaar 1699–1703, Lorenz Quist 1712–1735, Johann Arends 1737–1755, Gottfried Rulcovius 1755–1797, Johann Benjamin Sczibalsky 1792–1796, August Gottlieb Major, adjunkt 1796–1797, Johann Jacob Voss, vikaar, ordineeritud pastoriks 1798–1807 1808–1813, Friedrich Wilhelm Lorenz 1814–1828, Friedrich Heinrich Sellheim 1828– Gottlieb Samuel Friedrich Schütze EELK Nõo Püha Laurentsiuse kogudus. Ajalugu, nookirik.ee Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Nüggen, ehstnisch Neo kihhelkund, 1843 seite 80
Puhja kogudus

EELK Puhja Püha Dionysiuse kogudus on luterlik kogudus Puhjas. Kogudus kuulub Valga praostkonda. Koguduse õpetaja on Tiit Kuusemaa, organistid Meelis Roosaar ja Miina-Liisa Kuusemaa. Juhatuse esimees on Meelis Roosaar. Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Puhja kirikus. ca 1648, Nicolaus Nüchken, Võru praostkonna Puhja koguduse pastor – 1663, Christoph Pegau 1665–168., Barthold Gummert 1686–1694, Adrian Virginius 1690–1692, Salomo Heinrich Vestring, Puhja koguduse vikaarpastor 1694–1697, Gabriel Skragge 1696–1700, Olaus Levelin ca 170 , Königk Könikson 1716–1720 Erich Candelin 1721–1750, Martin Johann Roth 1751–1781, Daniel Christoph Sczibalsky 1781–1785, Sigismund Gottlieb Harz 1785–1795, Friedrich Emanuel Sendenhorst 1795–1830, Johann Christian Daniel Spörer 1830–1832 Wilhelm Gustav Nelkerdt 1834–1849 Karl August Hollmann 1851–1891 Georg Julius Theodor Meyer 1892–1903 Andreas Laas 1903–1914 Jaak Valk 1915–1940 Tõnu Markus 1940–1944 Karl Friedrich Särg 1944–1950 Peeter Kohandi 1950–1956 Theodor Varblane, hooldajaõpetaja Rannust 1956–1977 Jaan Lääne 1978–1991 Kalju Kukk Eesti Kirik nr. 2. 1983 (lk. 77) Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Kawelecht, 1843 seite 78-79 Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag, Köln, 1977.
Alaska ahelik

Alaska ahelik (inglise Alaska Range) on mäeahelik, mis piirab Alaska lahte loodest, põhjast ja kirdest. Mäestik on umbes 1000 km pikk ja kuni 6194 meetrit kõrge. See on Põhja-Ameerika kõrgeim mäestik.
Tartu Maarja kogudus

EELK Tartu Maarja kogudus on luterlik kogudus Tartus, Tartu praostkonnas. Koguduse õpetaja on Timo Švedko, organist on Helika Gustavson-Rätsep, Juhatuse esimees on Priit Kama. Jumalateenistused toimuvad igal pühapäeval kell 12:00 Tartu Maarja kogudusemajas Õpetaja tn 5. Koguduse kirik on olnud pärast Tartu vana Maarja kiriku hävimist, 1842. aastal valminud Tartu Maarja kirik. Pärast kiriku põlemist 1941. aastal võeti kirik koguduselt ära. 1943. aastal asutati Maaria II kogudus. Kogudus tegutses edasi Tartu Jaani ja Ülikooli kirikus, 1948–1997 Tartu Peetri kirikus ning alates 1997 Tartu Maarja kogudusemajas. Aastail 1957–1980 asus koguduse kantselei õpetaja Richard Sisaski majas Jaama tänav 42. Tartu Maarja kirik tagastati kogudusele 2009. aastal, suviti on seda kasutatud pühakojana. Kogudus on otsustanud taastada kirik vastavalt muinsuskaitse tingimustele väliselt endisena ja interjöör uudsena. 2011. aastal võitis sisekujunduse arhitektuurikonkursi KOKO Arhitektid OÜ ja algas sisekujunduse projekteerimine. 1831–1856 Karl Heinrich Konstantin Gehewe, Tartu Maarja koguduse pastor 1857–1885 Adalbert Hugo Willigerode 1885–1911 Paul Gerhard Adalbert Willigerode 1915–1934 Robert Funcke 1934–1941 Aksel Vooremaa 1942–1944 Oskar Kodres 1944–1944 Karl Johannes Teel 1945–1948 Arnold Võsu 1948–1955 Villem Tubin 1955–1980 Richard Sisask 1980–1995 Otto Tallinn 1995–2000 Villu Jürjo 2000–2001 Gustav Kutsar 2001–2012 Peeter Paenurm 2012–2013 Joel Luhamets, Tartu Pauluse koguduse õpetaja (kohusetäitjana) 2013–2019 Joona Toivanen 2019–2020 Ants Tooming, Tartu Peetri koguduse õpetaja (kohusetäitjana) 2020–Timo Švedko Tartu-Maarja kihelkond Tartu Maarja kirik Asutati Maaria II kogudus, mis ei sõtltunud senisest Tartu Maaria kogudusest, Postimees (1886-1946), nr. 299, 30 detsember 1943 Skandaalid Bergmanni villas, Eesti Päevaleht, 08.09.1999 Koguduse koduleht Koguduse pitser
Võnnu Jakobi kogudus

EELK Võnnu Jakobi kogudus on luterlik kogudus, mis tegutseb Võnnu kihelkonnas. Kogudus kuulub Tartu praostkonda. Koguduse õpetaja on Urmas Paju, organist on Merike Paap ja juhatuse esimees on Aivar Kõivistik. Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11 Võnnu kirikus. Koguduse kantselei asub Võnnu alevikus kiriku kõrval. Aastail 1967–1978 oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja Voldemar Ilja, 1978–2003 Kalle Kasemaa. 1527–1641 Bernhard Schlorft, Põlva koguduse pastor 1626–1657 ?, Pallerus 1659, Kaspar Pegau 1664, Heinrich Elosinius, vikaarpastor 1669...1680, Günther Weberus 1689...1697, Matthias Mollerus 1700–1728, Johann Svenske, Võnnu Jakobi koguduse pastor 1729–1762, Berend Christoph Steindorf, Võnnu Jakobi koguduse pastor 1764–1791, Benjamin Sass, Võnnu Jakobi koguduse pastor 1792–1795, Paul Johann Körber, Võnnu Jakobi koguduse pastor 1796, Eduard Philipp Körber, adjunktpastor 1836–1846 Ludwig August Körber, Võnnu Jakobi koguduse pastor 1847–1877, Gustav Oskar Oehrn, Võnnu Jakobi koguduse pastor 1879–1892, Gustav Axel Conrad Oehrn, Võnnu Jakobi koguduse pastor 1892–1912, August Eduard Warres, Võnnu Jakobi koguduse pastor 1914–1923, Jaan Treumann, Võnnu Jakobi koguduse õpetaja . 2003–2007, Urmas Petti, Võnnu Jakobi koguduse hooldajaõpetaja Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Wendau, ehstnisch Wönno kihhelkund, 1843 seite 81
Tartu Peetri kogudus

EELK Tartu Peetri kogudus on luterlik kogudus Tartus. Kogudus kuulub Tartu praostkonda. Koguduse õpetaja on Ants Tooming. Jumalateenistused toimuvad igal pühapäeval algusega kell 10.00 Tartu Peetri kirikus. 6/18. oktoobril 1869 lahutati Vene siseministri käsuga Peetri kogudus Maarja kogudusest iseseisva kogudusena (Kirchspiel St. Petri in Dorpat, estnisch). Tartu Peetri kogudus rajati 8. novembril (vkj 27. oktoobril) 1869 Tartu Maarja kogudusest eraldumise teel, liikmeteks Tartu linnaeestlased. Jagamislepinguga (Teilungsurkunde) pidid sinna kuuluma Tartu linnas elavad eestlased, kuid umbes 5000 linnaeestlast jäi ikkagi Maarja kogudusse. Tõuke oma koguduse asutamiseks andis samal suvel peetud esimene üldlaulupidu. Laulupeo toimumispaika ehitas kogudus ka oma kiriku (1884). 17/29. mail 1870 introdutseeriti koguduse esimene õpetaja, Wilhelm Gottfried Eisenschmidt. 1869. aastal peeti jumalateenistusi Tartu Maarja kirikus, alates 1/13. jaanuarist 1870 kuni oma kiriku valmimiseni Tartu rae loal Tartu Jaani kirikus. 30. mail/11. juunil 1884 pandi kirikule nurgakivi, 16/28. septembril 1884 õnnistati kirik sisse, tornid valmisid 1903. aastal. Ehituskulud, 120 000 rubla, kaeti üle-eestilistest vabatahtlikest annetustest. 1911. aastal oli kogudusel 20 000 liiget, neist umbes 200 sakslast. Jumalateenistused oli eesti ja umbes 15 korda aastas saksa keeles. Koguduse õpetajal oli tasuta korter ilma kütteta ja kirikukassast makstav 765-rublane aastapalk. Ristimine maksis 12 kopikat, leeritamine 1 rubla, mahakuulutamine 1 rubla, laulatus 44 kopikat, lapse matmine 12 ja täiskasvanu matmine 25 kopikat, armulaud 5 kopikat ja kirikutähe väljaandmine 20 kopikat. 1870–1922 Wilhelm Gottfried Eisenschmidt (1. pihtkond) 1912–1922 Arnold Laur (2. pihtkond) 1923–1941 Jaan Treumann (2. pihtkond) 1923–1936 Gustav Rutopõld (1. pihtkond) 1936–1945 Jaak Taul (1. pihtkond) 1941–1945 Jaan Muru (2. pihtkond) 1944–1981 August Janni 1981–2010 Kalle Mesila 2010– Ants Tooming Koguduse koduleht
Mustvee kogudus

EELK Mustvee kogudus on luterlik kogudus Mustvees. Kogudus kuulub Tartu praostkonda. Koguduse õpetaja on alates 1. oktoobrist 1963 Eenok Haamer, organist Eha Haamer (s 1941). Juhatuse esimees on Tiit Rosin. Jumalateenistused on igal pühapäeval kell 10.30, kuu viimasel pühapäeval kell 17.00 Mustvee kirikus.
Laiuse Püha Jüri kogudus

EELK Laiuse Püha Jüri kogudus on luterlik kogudus Jõgeva maakonnas Laiusel. Kogudus kuulub Tartu praostkonda. Kogudus tegutseb Laiuse kirikus ja pastoraadis. Koguduse hooldajaõpetaja on Urmas Oras, organist Kristi Kubjas. Juhatuse esimees on Epp Järv.[viide?] Laiuse kirikut on esmamainitud 1319. aastal. Kirik purustati Liivi, Poola-Rootsi ja Põhjasõja ajal ning ehitati taas üles. Viimane suurem hävitustöö leidis aset Teise maailmasõja ajal, kui hävis kiriku torn. Torn taastati 1970. aastatel.[viide?] 1766. aastal valmis kiriku juures von Schwartzi matusekabel, mis tänapäeval on muudetud käärkambriks.[viide?] Omaaegsetest kirikuõpetajatest tuntuim on hilisem Tartu Ülikooli rektor, Eesti Vabariigi viimane piiskop enne Teist maailmasõda ja eksiilkiriku peapiiskop Johan Kõpp.[viide?] Loend pole täielik.[viide?] Laiuse kirik Laiuse kirikumõis Laiuse kogudus sai õpetaja. Eesti Kristlik Televisioon Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Lais, ehstnisch Lajusse kihhelkond, 1843 seite 92–93
Torma Maarja kogudus

EELK Torma Maarja kogudus on luterlik kogudus Tormas. Kogudus kuulub EELK Tartu praostkonda. Koguduse õpetaja on Mehis Pupart, organist Paul Kukk. Juhatuse esimees on Peeter Keiv. Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Torma kirikus. 1664, 1668, Andreas Rydelius. 1677–169 ., Johann Heinrich Geist 1691–1703, Johann Justin Schmalenberg . 1693, Jacob Güntherhack, adjunkt 1695–?, Nicolaus Limatius Tormas ja Lohusuul 1703 Reiner Brocmann jun 1710–1719, Johann Adam Weigel 1720–1743, Magnus de Moulin 1745–1775, Johann Georg Eisen von Schwarzenberg 1775–1818, Franz Gotthilf Friedrich Asverus 1819 Eduard Johann Asmuth 1836–1837, Eduard Lossius, adjunkt 1840–1842, Paul Eduard Hirsch, adjunkt 1842 Woldemar Mickwitz, adjunkt 1853–1895, Carl Landesen, Torma Maarja koguduse pastor 1896–1902, Michael Luiga, Torma Maarja koguduse pastor, pidas jumalateenistusi ka Mustvees ja Lohusuus . 1960–1964, Arnold-Ferdinand Tammik, Torma Maarja koguduse õpetaja, hooldades aastatel 1960–1963 Mustvee kogudus 1964–1983, Jaan Muru, Torma koguduse õpetaja 1983–1988, Illar Hallaste, Torma ja Kodavere koguduste õpetaja 1989–1995, Peeter Karma, Torma koguduse õpetaja Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Torma und Lohhusu, 1843 seite 92 Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Torma und Lohhusu, 1843 seite 92