laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Červieńi rajoon

Červieńi rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1630 km². 2012. aasta seisuga elas seal 33 383 inimest. Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Červieńi, Kałodziežy, Klinoki, Lady, Ravaničy, Rudnia, Smiłavičy ja Valevačy külanõukogu. Halduskeskus on Červieńi linn. Teine tähtsam asula on Smiłavičy alev. Červień Ravaničy Smiłavičy Rajooni tähtsamad jõed on Vołma, Usa ja Uša. Rajoon asub suuremalt osalt Kesk-Biarezina tasandikul. Kõrgused ulatuvad valdavalt 180–200 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht asub Valevačy küla lähistel (209 meetrit). 2009. aasta seisuga olid elanikest 93,2% valgevenelased, 4,27% venelased ja 2,53% oli teistest rahvustest. 77,95% elanike emakeel oli valgevene keel, 19,73% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 47,13%, vene keelt aga 46,36% elanikke. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Červieńi rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (vene keeles) Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart
Judrėnai

Judrėnai on alev Leedus Klaipėda rajoonis, Judrėnai valla halduskeskus. Alevis on kool, kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on puidust kirik aastast 1780 Judrėnai mõisa on esimest korda mainitud aastal 1561, alevit aga XVI sajandi alguses. Aastal 1780 valmis sealne kirik, kus asub 10 kunstimälestist. Nõukogude ajal sai alevist sovhoosikeskus. Judrėnai kalmistu Judrėnai keskus Judrėnai kirik Judrėnai vallamaja Jonas Bucevičius - Leedu poliitik ja advokaat  Judrėnai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt
Surnud 24. mail

Siin loetletakse 24. mail surnud tuntud isikuid. 1543 – Mikołaj Kopernik, poola astronoom 1892 – Eduards Veidenbaums, läti luuletaja 1926 – Jaan Rumma, eesti geograaf 1943 – Johannes Orasmaa (Roska), Eesti sõjaväelane 1943 – Fricis Virsaitis, Läti sõjaväelane 1961 – August Oswald Westren-Doll, eesti ja saksa pastor 1965 – Ludis Bērziņš, läti vaimulik, õpetaja, folklorist ja luuletaja 1966 – Ardo Sivadi, eesti maalikunstnik 1970 – Herbert Vellesaar, eesti kontrabassimängija 1974 – Duke Ellington, USA džässpianist, -helilooja ja orkestrijuht 1982 – Tauno Palo, soome näitleja ja laulja 1985 – Stanislav Hirtov, vene näitleja 1988 – Aleksei Lossev, vene filosoof ja filoloog 1990 – Jüri Jürgen, Eesti sõjaväelane 1991 – Juri Puzõrev, vene näitleja 1994 – Dagmar Stock, eesti tõlkija 1995 – Georg Rekker, eesti majandusteadlane 1997 – Edward Mulhare, iiri näitleja 2000 – Oleg Jefremov, vene teatrilavastaja ja näitleja 2006 – Claude Piéplu, prantsuse näitleja 2006 – John Wheeldon, Austraalia poliitik 2006 – Enn Üksti, eesti maletaja 2006 – Anderson Mazoka, Sambia poliitilise opositsiooni liider 2006 – Bob Yuma, USA maadleja 2007 – Minako Oba, jaapani kirjanik 2008 – Elmar Pettai, eesti kirjanik 2008 – Tano Cimarosa, itaalia filminäitleja, -lavastaja ja -stsenarist 2008 – Dick Martin, USA koomik 2008 – Edgar Kask, eesti looduskaitsja 2009 – Kóstas Sfíkas, kreeka filmitegija 2009 – Ella Snoep, hollandi näitleja 2009 – Jay Bennett, USA muusik 2010 – Aleksandr Belostennõi, Nõukogude Liidu korvpallur 2010 – Paul Gray, USA muusik 2011 – Heino Mägi, eesti pedagoog ja koolijuht 2011 – Hakim Ali Zardari, Pakistani poliitik 2011 – Barry Potomski, Kanada jäähokimängija 2012 – Klaas Carel Faber, hollandi päritolu Saksa sõjakurjategija 2012 – Paul Tamkivi, eesti elektrotehnikateadlane 2013 – Esther Hanson, eesti pianist 2013 – Antonio Puchades, hispaania jalgpallur 2013 – Pjotr Todorovski, vene filmirežissöör 2014 – John McCormack, šoti poksija 2014 – Nitya Pibulsonggram, Tai diplomaat 2017 – Evald Rooma, eesti ettevõtja 2018 – Ants Wõrk, eesti küberneetik ja insener 2018 – Jerry Maren, USA näitleja 2019 – Murray Gell-Mann, Ameerika Ühendriikide füüsik ja polühistor 2019 – Arvi Prikk, eesti tehnikateadlane 2022 – Katarina Brodin, Rootsi diplomaat 2023 – Tina Turner, Ameerika Ühendriikide poplaulja ja näitleja
Plikiai

Plikiai (saksa keeles Plicken) on alev Leedus Klaipėda rajoonis Kretingalė vallas. Alevis on algkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on 1932. aastal ehitatud katoliku kirik ja 1896. aastal ehitatud luteri kirik. Plikiai kuulus Memeli piirkonda. Plikiai kuulub Väike-Leedu etnograafilisse piirkonda. Plikiai Plikiai kool Plikiai katoliku kirik Plikiai luteri kirik  Plikiai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt
Endriejavas

Endriejavas on alev Leedus Klaipėda rajoonis, Endriejavase valla halduskeskus. Endriejavas asub Veiviržase jõe ääres. Alevis on gümnaasium ja raamatukogu. 1623. aastal on ürikutes nimetatud Endriejavase metsa. Küla ennast on nimetatud alles XVIII sajandi alguses. 1780. aastal püstitati sinna puidust kirik. 1837. aastast kuulus asula Ogińskitele. 1862. aastal pandi sealsesse kellatorni Žemaitija suurim kirikukell. Pärast Esimest maailmasõda tegutsesid alevis meierei, villakraasimisettevõte, kolm saekaatrit ja üheksa veskit. Teise maailmasõja ajal põles alev maha, hävis ka kirik. Uus kirik valmis 1943. aastal. Pärast sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad, mitmel korral hõivasid nad ka alevi. Nõukogude ajal sai Endriejavast kolhoosikeskus. Endriejavase vallamaja Endriejavase koolimaja Endriejavase kirik Kazimieras Vytautas Kryževičius – Leedu poliitik  Endriejavas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt
Veiviržėnai

Veiviržėnai (vene keeles vanasti Вевирраны) on alev Leedus Klaipėda rajoonis, Veiviržėnai valla halduskeskus. Alev asub Veiviržase jõe ääres. Veiviržėnais on gümnaasium. Vaatamisväärsusteks on linnamägi ja aastal 1769 valminud katoliku kirik koos kellatorniga, kalmistu koos aastal 1791 valminud kabeliga. 1511. aastal on esmamainitud Veiviržėnai küla, Veiviržėnai mõisa kohta on ülestähendusi juba XV sajandist. Aastal 1639 ehitati sinna esimene kirik. Veiviržėnai kanti esimest korda kaardile alevina aastal 1641. Aastal 1754 sai alev õiguse pidada iga nädal turgu, aga aastal 1767 õiguse pidada neli korda aastas laata. Alevis olid ka juutide kool ja sünagoog. XX sajandi alguses tegutses alevis mitu veskit ja meierei. Aastal 1937 hävis peaaegu kogu alev tules, vaid üksikud hooned jäid tulest puutumata. Teise maailmasõja ajal pommitati puruks sealne sünagoog, alevi juudid likvideeriti. Pärast sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad, aastal 1947 hõivasid nad ka korraks alevi. Nõukogude ajal sai Veiviržėnaist kolhoosikeskus. Veiviržėnai 500. aastapäeva mälestusmärk Veiviržėnai koolimaja Veiviržėnai kirik Rachel Luria – USA kunstnik Gediminas Girdvainis – Leedu näitleja Вевирраны. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона, Kd. 5А (10) : Вальтер — Венути. С.-Петербургъ, 1892., 689 lk.  Veiviržėnai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt
Tartu Ülikooli Meteoroloogia Observatoorium

Tartu Ülikooli Meteoroloogia Observatoorium ehk Metobs oli Tartu Ülikooli juures süstemaatilisteks ilmavaatlusteks rajatud observatoorium. Tartus alustas süstemaatilisi ilmavaatlusi tollal ülikooli matemaatika ja füüsika eradotsendina töötanud Arthur Joachim von Oettingen 2. detsembril 1865 oma kodus. Nendest vaatlustest kasvas välja Tartu Ülikooli Meteoroloogia Observatoorium, kuigi Tartu ülikooli allasutuste nimekirja võeti see alles 1876. aastal. Oettingen oli Meteoroloogia Observatooriumi juhataja esimesed kümme aastat (1865–1875) ning pärast veel kaks aastat (1891–1893). Ta muretses vajalikke instrumente või ehitas neid ise. Ülikooli füüsikalise geograafia ja meteoroloogia kateedrit ning Metobsi juhatasid Arthur von Oettingen 1865–1875, Karl Weihrauch 1875–1891, Arthur von Oettingen 1891–1893, Boriss Golitsõn 1893, Boriss Sreznevski 1894–1918, Alfred Wegener 1918 Saksa okupatsiooni ajal ja Georg Konrad Koch 1918–1925. Oettingen rajas meteojaamade võrgu, kus algselt mõõdeti peamiselt sademeid, ning oli selle võrgu teaduslik juhendaja. 1904. aastal hankis Metobs Hvolsoni aktinomeetri. B. Sreznevski juhendamisel alustati lisaks meteoroloogilistele vaatlustele ka aktinomeetrilisi vaatlusi. 1911. aastal hangiti Callendari päikesekiirguse iseregistreerija, mida kasutati 1911–1915 ja 1926. aastal. 1925. aastal sai Tartu ülikooli geofüüsika ja meteoroloogia dotsendiks ning Metobsi juhatajaks 1921. aastal Hamburgis doktoriväitekirja kaitsnud Kaarel Kirde. Kirde juhatas Metobsi kuni 1944. aastani. Tema peamiseks uurimisvaldkonnaks oli klimatoloogia, Metobsis alustas ta ka kiirguskliima uuringuid. Metobsi töötajatest kaitses 1924. aastal Helsingi ülikoolis doktoriväitekirja trombide kinemaatika alal Johannes Peter Letzmann. 1931. aastal hangiti Ångströmi kompensatsioon-pürheliomeeter, mida kasutati päikese otsekiirguse mõõtmiseks Tartus Liivi 4 asunud majas kuni Teise maailmasõjani. Pürheliomeeter hävis sõjas 1944. aastal. 1936. aastal kaitses Kaarel Kirde juhendamisel doktoriväitekirja klimatoloogias Metobsi töötaja Aarne Kärsna. 1941. aastal muudeti Metobs ENSV Hüdrometeoroloogiateenistuse Valitsuse Tartu Geofüüsika Observatooriumiks. Saksa okupatsiooni ajal viidi Metobs tagasi ülikooli koosseisu. Pärast Kaarel Kirde Saksamaale minekut 1944. aastal jäid Metobsi tööd juhtima noored kaastöötajad, hilisemad Tartu Ülikooli õppejõud Helene Liidemaa (1899–1996) ja Herman Mürk (1908–1988). 1. jaanuaril 1947 moodustati Tartu ülikooli astronoomia ja meteoroloogia observatooriumeist Teaduste Akadeemia Füüsika, Matemaatika ja Mehaanika Instituut, mis hiljem nimetati Füüsika ja Astronoomia Instituudiks. Meteoroloogia ja atmosfäärifüüsika alased uuringud jätkusid pärast Füüsika ja Astronoomia Instituudi kaheks jagunemist Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis Tõraveres, mis 1995. aastal nimetati Tartu Observatooriumiks. Kärt Jänes-Kapp, Metobs sai 145-aastaseks!, http://horisont.ee/node/1336 Metobs Tartu Observatooriumi veebilehel, http://scorpion.to.ee/atm/metobs.html Tartu Ülikooli Ilmade Observatoorium 150 / 614-02.12.15 02.12.2015 – Tartu Ülikooli Ilmade Observatoorium 150
Elvi Lumet

Elvi Lumet (19. detsember 1932 – 4. september 2021) oli eesti tõlkija ja raamatute koostaja. Aastast 1995 on Elvi Lumet Eesti Kirjanike Liidu liige. Talle on antud Püha Olavi medal norra kirjanduse populariseerimise eest. Elvi Lumet on tõlkinud Herbjørg Wassmo Tora–triloogia ("Pimeda klaasverandaga maja", "Hääletu ruum", "Marraskil taevas"), Sigrid Undseti loomingust romaanitriloogia "Kristiina Lauritsatütar", lisaks veel Ketil Bjørnstadi, Karin Fossumi, Knut Hamsuni, Thor Heyerdahli, Øystein Lønni, Anne B. Ragde, Cora Sandeli, Linn Ullmanni, Anne-Cath. Vestly, Tordis Ørjasæteri jt teoseid. Elvi Lumet on koostanud ka novellivalimiku "Norra novell" (1976), kirjutanud sellesse autoriülevaated ja tõlkinud 20 novelli. Ta oli hariduselt keemiainsener.
31. veebruar

31. veebruar on tänapäeval Läänemaailmas kasutatavas uuendatud Gregoriuse kalendris väljamõeldud kuupäev. Vahel kasutatakse seda näitena, mis teeks kontekstist sõltumata selgeks, et ei kasutata tegelikke andmeid ja tegemist on vaid kohatäitega. Mõnikord kasutatakse samamoodi ka 30. veebruari, ehkki see kuupäev on mõnes kalendris kasutusel. Telesarjas "Alfred Hitchcocki tund" on osa pealkirjaga "31. veebruar" ("The Thirty-First of February"), mis põhineb samanimelisel Julian Symonsi romaanil. David Wayne mängib seal meest, keda kahtlustatakse oma naise mõrvas ja keda püütakse hulluks ajada, et ta üles tunnistaks. Selle käigus muudetakse ta lauakalendri kuupäev korduvalt 4. veebruariks, mil naine suri, ja lõpuks 31. veebruariks. "You are invited..." Feb31.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. oktoober 2012. {{cite web}}: tundmatu tühi parameeter: |1= (juhend) "The Thirty First of February". tv.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 4.06.2011. Vaadatud 30.08.2009.
30. veebruar

30. veebruar on kuupäev mõnes, kuid mitte tänapäeval Läänes kasutatavas uuendatud Gregoriuse kalendris, kus veebruaris on ainult 28 või liigaastatel 29 päeva. Vahel kasutatakse seda sarkastiliselt, viidates millelegi, mida kunagi ei juhtu või ei tehta. 13. sajandi õpetlane Sacrobosco väitis, et 45–8 eKr olnud Juliuse kalendris veebruaris 30 päeva, kuni Rooma keiser Augustus tõstis ühe päeva augustisse, et tema järgi nimetatud kuu oleks võrdne Julius Caesari järgi nimetatud juuliga. Ajaloolised tõendid Sacrobosco väiteid siiski ei toeta. Ehkki vahel väidetakse, et Nõukogude Liidus kasutati 1929–40 30-päevaseid kuid, ei vasta see tõele. Need olid kasutusel ainult töö- ja puhkepäevade arvestuseks tehastes. Erinevalt teistest riikidest, kus Juliuse kalendrilt Gregoriuse omale siirdudes jäeti rida päevi vahele, kavatseti Rootsis jätta järjest ära rida lisapäevi liigaastatel 1700–40. Ehkki 1700. aasta veebruaris loobutigi lisapäevast, algas samal aastal Põhjasõda ning kalendrireformiga ei jõutud tegelda, nii et 1704 ja 1708 jäid liigaastateks. Segaduse vältimiseks taastati 1712 Juliuse kalender ja lisati üks päev, nii et 1712. aastal oli ainus 30. veebruar Rootsi ajaloos. See vastas 29. veebruarile Juliuse ja 11. märtsile Gregoriuse kalendris. Üleminek uuele kalendrile lõppes Rootsis 1753. aastal, kui jäeti vahele veebruari 11 viimast päeva. John Ronald Reuel Tolkieni Keskmaa-raamatute sarjas kasutasid kääbikud oma ajaarvamist. "Sõrmuste isanda" lisa D kohaselt oli nende aastas 12 30-päevast kuud. Kuu nimega Solmath vastab meie veebruarile ning tekstis on seda ka korduvalt veebruariks nimetatud, mistõttu Tolkieni mütoloogias on 30. veebruar reaalne kuupäev. "Thirty Days Hath February 2000?". About.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. detsember 2018. Vaadatud 7. november 2013. Bauer, R.W. (1868). Calender for Aarene fra 601 til 2200. Copenhagen, Denmark: Dansk Historisk Fællesråd (1993 reprint). Lk 100. ISBN 87 7423 083 2. Vallerius, Johannes (1711). Allmanach på åhret effter Christi födelse 1712. Lund, Sweden. Tolkien, J.R.R. (1965). "Appendix D". The Return of the King (2nd ed.). Boston: Houghton Mifflin Co. ISBN 9780395082560.
Gandhi gümnaasium

Gandhi Gümnaasium, ametliku nimega Gandhi Sihtasutuse Gümnaasium ja Kolleegium (ungari keeles Gandhi Közalapítványi Gimnázium és Kollégium) on mustlaste gümnaasium Ungaris Pécsi linnas. Õppeasutus asutati 1992. aastal mustlasorganisatsioonide poolt ja tegutseb alates 1994. aastast. Kooli finantseeritakse riigieelarvest, Euroopa Liidu eelarvest ja annetustest. Gandhi Gümnaasiumi koduleht (ungari keeles)
Ordinatuur

Ordinatuur ehk kliiniline ordinatuur oli eriarstiõppe vorm endises Nõukogude Liidus, mida mõnes endise Nõukogude Liidu territooriumi riigis (sh Venemaal ja Ukrainas) rakendatakse tänini. Ordinatuuris omandati eriarsti kutse 2-3-aastase praktilise koolituse käigus. Ordinatuur järgnes arsti kutse omandamisele, viidi läbi suuremates raviasutustes kogenud eriarsti juhendamisel ja andis spetsialiseerumise mingile kindlale meditsiini erialale. Eestis asendati ordinatuur 1990. aastate alguses residentuuriga. Residentuur Internatuur Postgraduate education for medical personnel in the USSR. Geneva: World Health Organisation. 1970 "Dnipropetrovsk Medical Academy. Information for foreign citizen". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2014. Vaadatud 20. detsembril 2014. Tervishoiutöötajate registreerimise aluseks olevate kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide loetelu (RTL 2002, 2, 24) "Tartu Ülikooli arstiteaduskond. Residentuur". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2014. Vaadatud 20. detsembril 2014.
Tulejoonel

Tulejoonel on 1993. aastal valminud Ameerika Ühendriikide triller. Salateenistuse agenti Frank Horrigani peavad tema kolleegid elavaks legendiks, sest ta on ainus tegevteenistuses olev agent, kes on presidendi kaotanud. Nimelt kuulus Horrigan rühma, mis vastutas president John F. Kennedy turvalisuse eest, kui ta 1963. aastal Dallases maha lasti. Ühel õhtul helistab talle inimene, kes ütleb oma nimeks Booth ja teatab, et ta plaanib atentaati USA presidendile, ning alustab temaga kassi-hiire mängu. Horrigan liitub uuesti presidendi ihukaitsjatega ja plaanib seekord presidendi elu päästa. Clint Eastwood – agent Frank Horrigan, salateenistuse agent John Malkovich – Mitch Leary, psüühikahäiretega salamõrvar, kes plaanib presidendi mõrvamist Rene Russo – Lilly Raines, salateenistuse agent Dylan McDermott – Al D'Andrea, Franki paarimees Gary Cole – Bill Watts, Franki ülemus Fred Thompson – Harry Sargent, Valge Maja staabiülem John Mahoney – salateenistuse direktor Sam Campagna Gregory Alan Williams – Matt Wilder Jim Curley – Ameerika Ühendriikide president Sally Hughes – Ameerika Ühendriikide presidendi abikaasa
Vladimir Klinkov

Vladimir Klinkov (vene Владимир Клиньков; 31. oktoober 1967 – 20. detsember 2014) oli Eesti judo- ja sambotreener ning kohtunik. Ta lõpetas 1985 Tallinna 25. Keskkooli ja 2004 Jaroslavlis pedagoogikaülikooli. Ta tegutses kohtunikuna MM-il, EM-il ja MK-l. 2004. aastal saavutas rahvusvahelise litsentsi Ta töötas aastast 1995 treenerina Dvigateli spordiklubis ja aastast 1997 treener-pedagoogina spordiseltsis Põhjakotkas. Tema õpilaste hulgas on Georgi Ladõgin, Anna Ovtšarenko ja Aleksandr Marmeljuk. Klinkov oli Eesti DAN-kolleegiumi liige. Ta hukkus Lätis 30 kilomeetri kaugusel Rēzeknest Eesti noorte judokate väikebussiga toimunud liiklusõnnetuses. Buss oli teel rahvusvahelisele jõuluturniirile Alūksnes. Tema tütar on Jekaterina Klinkova. Sissekanne Eesti Entsüklopeedias Lätis hukkus liiklusõnnetuses Eesti judotreener Vladimir Klinkov. ERR, 20. detsember 2014 Vladimir Klinkov Eesti Entsüklopeedias Biograafia ESBL-is
Jekaterina Klinkova

Jekaterina Klinkova (sündinud 9. detsembril 1991 Tallinnas) on Eesti judoka ja sambomaadleja. Klinkova lõpetas aastal 2011 Tallinna Pae Gümnaasiumi. Ta on harrastanud sambot aastast 1997 isa juhendamisel. Võitnud 2009 noorte EM-il kehakaalus kuni 56 kg pronksi. Tulnud aastail 2007–2010 sambos ning 2008 ja 2010 judos Eesti meistriks. Tema isa oli Vladimir Klinkov. Jekaterina Klinkova Eesti Entsüklopeedias Biograafia ESBL-is
Aristaios

Aristaios oli vanakreeka mütoloogias Apolloni ja Kyrene poeg, Teeba printsessi Autonoe abikaasa ning Aktaioni isa. Aristaios sündis Küreenes, linnas Liibüa rannikul, mille tema ema oli asutanud. Hermese palvel andis Gaia talle ambroosiat ja tegi ta sellega surematuks. Nümfid, sealhulgas Melissa, õpetasid talle, kuidas teha piimast juustu, kuidas kasvatada mesilasi ja oliive ning kuidas teha võrke ja lõkse loomade püüdmiseks. Kõike seda õpetas Aristaios pärast inimestele ja sellepärast austati teda põllumajanduse, puu- ja karjakasvatuse ning jahinduse jumalana. Tema kultus oli lähedane Apolloni kultusele. Pärastpoole täiendas ta end kentaur Cheironi juures Boiootias. Ta abiellus Boiootia pealinna Teeba kuninga Kadmose tütre Autonoega. Nad said pojad Aktaioni, Charmose ja Kallikarpose ning tütre Makrise. Kui Aristaiose surelik naine elust lahkus, olid nende lapsed juba täiskasvanud ega vajanud isa hoolt. Aristaios läks rändama. Delfi oraakli soovitusel alustas ta Keose saarelt. Seal elasid Siiriuse kummardajad, kes kannatasid katku käes. Aristaios selgitas kohalikele, et saareelanike seas on Atika kuninga Ikariose mõrvarid. Kui need olid välja selgitatud ja hukatud ning Zeusi auks tempel püstitatud, katk lõppes. Zeus teatas, et sellest ajast puhub igal aastal neljakümne päeva jooksul pärast Siiriuse tõusmist külm tuul, mis jahutab Egeuse mere saari, aga kohalikud jätkasid igaks juhuks endistviisi ka Siiriuse kummardamist. Edaspidi rändas Aristaios Sardiinias, Sitsiilias ja mujal kreeklaste kogukondades, õpetades oma teadmisi. Tessaalias kohtas Aristaios Orpheuse naist Eurydiket ja temas süttis naise vastu kirg. Aristaiose eest põgenedes astus Eurydike mürkmaole ja suri maohammustusse. Pärast seda surid kõik Aristaiose mesilased ära. Ta läks emalt abi küsima. Ema ütles, et vana ja tark merejumal Proteus oskab kindlasti aidata. Proteuselt nõu saamine oli keeruline, sest ta ei ennustanud ega nõustanud kunagi vabatahtlikult, vaid ainult sunniviisil. Teda polnud ka lihtne kinni püüda, sest ta võis oma kuju muuta nii, nagu ise tahtis. Siiski reisis Aristaios Proteuse lemmikkohta Pharose (mõne allika järgi Karpathose saarele, püüdis Proteuse kinni ega lasknud lahti, kuigi too endale igasuguseid jõledaid kujusid võttis. Lõpuks võttis Proteus löödult oma õige kuju tagasi ja ütles, et Aristaios peab ohverdama jumalatele ja jätma korjused ohverdamispaigale. 9 päeva pärast pidi ta minema korjuseid vaatama. Aristaios tegigi nii ja leidis ühe korjuse seest suure mesilaspere. Edaspidi ei tabanud tema mesilasi enam õnnetused ega hädad.
Põlev ingel

"Põlev ingel" on 1984. aastal valminud Soome mängufilm. Helsingist pärit Tuulikki Merinen lõpetab meditsiinikooli ja asub õena tööle ühes Kesk-Soome vaimuhaiglas. Tuulikkist saab Katariina isiklik hooldaja. Katariina on pool aastat tagasi jätnud pooleli ülikooliõpingud ja sattunud vaimuhaiglasse, kuna ta süütas maja põlema. Katariina süütab ennast põlema ja hukkub. Tuulikki süüdistab ennast selles, et ei suutnud Katariina hukkumist ära hoida. Tuulikkil hakkab tekkima suhe psühhiaater Johan Kukkolaga, kuid ta saab aru, et Johan ei võta teda kuigi tõsiselt ning tal on muidki suhteid. Vähehaaval hakkab Tuulikki üha rohkem ja rohkem ära pöörama. Lõpuks korraldab ta oma valvekorra ajal haigla patsientidele alkoholiga peo ja lastakse selle eest töölt lahti. Riitta Viiperi – õde Tuulikki Merinen Tom Wentzel – psühhiaater Johan Kukkola, "Juhana" Eeva Eloranta – Katariina, patsient Juuso Hirvikangas – Mikko Elina Hurme – Karin Helena Notkonen – Saimi, patsient Yrjö Pelkonen – Veikko Marja-Leena Kouki – Maila Hellevi Seiro – Leila Vieno Saaristo – Tuulikki ema Ritva Arvelo – vanemõde Marjatta Lohikoski – psühholoog Carl Mesterton – ülemarst Annikki Viitala – meditsiinikooli rektor
Lemmi Oro

Lemmi Oro (sündinud 20. detsembril 1949 Põltsamaal) on Eesti riigiametnik ja omavalitsustegelane. Lemmi Oro lõpetas 1974. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusliku informatsiooni mehhaniseeritud töötlemise organiseerimise eriala. Aastatel 1992–1993 täiendas ta end Nordkircheni kõrgkoolis Fachhochschule für Finanzen Nordrhein-Westfalen Saksamaa maksuõiguse kursustel. Aastatel 1972–1990 töötas Lemmi Oro Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi arvutuskeskuses. Aastatel 1990–1993 Riigi Maksuameti osakonnajuhataja asetäitja, 1993–1995 Tallinna Maksuameti direktori asetäitja, 1995–1999 Rahandusministeeriumi maksupoliitika osakonna juhataja asetäitja, 2000–2021 osakonna juhataja. Alates 1993. aastast Saku vallavolikogu liige (alates 1996 valimisliit Kodu nimekirjas), vallavolikogu esimees 1999–2002 ja 2005–2009, alates 2013 revisjonikomisjoni esimees. 2003 Valgetähe V klassi teenetemärk 2008 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja III klassi aumärk 2013 Maksu- ja Tolliameti II klassi aumärk Eesti Posti nõukogu liikme kohale asub Lemmi Oro. Äripäev. 21.11.2005 "Tutvustame Pärnu Raamatupidamiskonverents 2007 esinejaid – Lemmi Oro". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2014. Vaadatud 20. detsembril 2014. Saku vald. Saku valla ajalugu Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Maksu- ja Tolliameti II klassi aumärgi saajad Valimisliit Kodu
Grand Theft Autumn/Where is Your Boy

"Grand Theft Autumn/Where Is Your Boy" on teine singel Ameerika pop-punkansambli Fall Out Boy 2003. aasta albumilt "Take This to Your Grave". Läbimurde toonud edu, mis kaasnes Fall Out Boy järgmise 2005. aasta albumiga "From Under the Cork Tree", tugevdas laulu populaarsust. 2005. aastal jõudis singel 84. kohale USA edetabelis Billboard Pop 100.