Alexander von Patkul

Alexander von Patkul (1817 – 17. august 1877 Tsarskoje Selo) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane (jalaväekindral; 1861). Alexander von Patkul sündis Venemaa sõjaväelase ja riigitegelase Woldemar von Patkuli ja Maria Elisabeth von Arpshofeni vanima pojana. Ta oli keiser Nikolai I ristipoeg. Patkuli noorukipõlv möödus Tsarskoje Selos, kus ta kasvas koos troonipärija Aleksander Nikolajevitšiga (tulevane keiser Aleksander II). Aleksander Nikolajevitši ja Alexander von Patkuli haridusteed ja väljaõpet juhtisid tsaariperekonnna koduõpetajad, kirjanik Vassili Žukovski ja Liivimaalt pärit erusõjaväelane Karl Merder. Alexander von Patkul oli troonipärija paaž, olles vormistatud teenistusse Paažikorpusesse, 1835. aastal ülendas troonipärija Patkuli Pavlovski Ihukaitsepolgu praporštšikuks. Samal aastal määrati Alexander von Patkul troonipärija teenistusse Aleksander Nikolajevitši juurde, kes oli Pavlovski polgu šeff. Viibides teenistuses troonipärija juures, saatis Alexander von Patkul teda reisidel kodu- ja välismaal, teenistuse käigus ülendati 1839. aastal ta porutšikuks ning määrati jätkama teenistust troonipärija adjutandina. 1840. aastal osales Alexander von Patkul sõjategevuses Kaukasuses ning osales Tuapse lahingutes; teenete eest sõjategevuses mägilaste vastu autasustati teda 3. järgu Püha Anna ordeniga. 1855. aastal määrati juba polkovniku auastmes Alexander von Patkul Venemaa keisriks kroonitud Aleksander II tiibadjutandiks ning juba 17. aprillil ülendas keiser ta kindralmajoriks ning määras teenistust jätkama oma õukonda. 24. mail 1855. aastal määrati Alexander von Patkul Pavlovski Ihukaitsepolgu ülemaks. 15. novembril 1860. aastal lahkus Patkul polgust ning ta määrati 12. novembril 1860. aastal Peterburi ülempolitseimeistriks, 1861. aastal ülendati ta kindralleitnandiks; Peterburi ülempolitseimeistrina teenis ta 1862. aastani. Pärast teenistust Peterburi ülempolitseimeistrina jätkas ta teenistust sõjaväes ning oli kuni 1869. aastani Varssavis dislotseerunud 10. jalaväediviisi komandör. 1869. aastal määrati Alexander von Patkul Venemaa keisririigi Sõjanõukogu liikmeks ning ülendati jalaväekindraliks. Alexander von Patkul suri 17. augustil 1877. aastal Tsarskoje Selos. Alexander von Patkul oli abielus keisrinna õuepreili markiis Maria de Traversay´ga (1822–1900). Abielust sündisid: Alexandra von Patkul (1842–1873), õuepreili, abiellus kindral Karl Woidega Alexander von Patkul (1845–1896), polkovnik Marie von Patkul (sünd. 1848), abiellus riiginõuniku ja Dūre mõisniku Johann von Meyeriga Wladimir von Patkul (sünd. 1850), leitnant Alexei von Patkul (1852–1865) Ssergei von Patkul (1854–1884) Olga von Patkul (sünd. 1857), õuepreili Eugenie von Patkul (sünd. 1864) Viited: Patkul "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften", Teil 2 Estland, Bd. 1, Görlitz, 1930, lk. 181–182 "Паткуль Мария Александровна, урожденная маркиза де Траверсе". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. detsember 2009. Vaadatud 10. jaanuaril 2011. "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften", Teil 2 Estland, Bd. 1, Görlitz, 1930, lk. 179–182 "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften", Teil 2, 3: Estland, Bd. 3, Görlitz, 1930, lk.283 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1, Görlitz, 1930, lk.179–182