laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Joe Rodon

Joseph Peter Rodon (sündinud 22. oktoobril 1997 Swanseas) on Walesi jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Leeds United ja Walesi jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Swansea City, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Hooaja 2017–18 teises pooles mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Cheltenham Town. Swansea City meeskonnas debüteeris Rodon Inglismaa esiliigas hooajal 2018–19. 2020. aasta oktoobris siirdus ta 11 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliigaklubisse Tottenham Hotspur, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 26. oktoobril 2020 mängus Burnley vastu. Hooajal 2022/23 oli ta Tottenham Hotspurist laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Stade Rennais. 2023. aasta augustis läks ta laenule Leeds Unitedi. Walesi jalgpallikoondises debüteeris Rodon 6. septembril 2019 EM-i valikmängus Aserbaidžaani vastu. Ta kuulus Walesi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel. "Joe Rodon: Tottenham sign Wales centre-back from Swansea for £11m". BBC Sport. 16.10.2020. Vaadatud 26.6.2021 https://www.transfermarkt.com/joe-rodon/nationalmannschaft/spieler/297212/verein_id/3864 (vaadatud 26.6.2021) Profiil Tottenham Hotspur F.C. kodulehel
Naujamiestise vald (Vilnius)

Naujamiestise vald (leedu keeles Naujamiesčio seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse keskosas, kuhu kuuluvad Lukiškėse ja Naujamiestise linnaosa. Valla pindala on 4,8 km². 2011. aastal oli seal 23 232 elanikku ja 2020. aastal 32 289 elanikku. Vallamaja asub aadressil Odminių g. 3, vallavanem on Mantas Mikšta. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 26.06 2021.
Connor Roberts

Connor Richard Jones Roberts (sündinud 23. septembril 1995 Neathis) on Walesi jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Burnley ja Walesi jalgpallikoondises. 2004. aastal liitus ta Swansea City noorteakadeemiaga. Hooajal 2015–16 mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Yeovil Town, hooajal 2016–17 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Bristol Rovers ja hooaja 2017–18 esimeses pooles Inglismaa esiliiga klubis Middlesbrough. Swansea City meeskonnas debüteeris Roberts hooajal 2017–18 Inglismaa kõrgliigas. Klubi põhimeeskonnas mängis ta alates hooajast 2018–19. Hooajal 2020–21 valiti ta Swansea City hooaja parimaks mängijaks. 2021. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Burnleyga. Hooaegadel 2021/22 ja 2023/24 mängis ta Burnleyga Inglismaa kõrgliigas, kuigi hooaja 2302/24 teises pooles oli ta laenul Inglismaa esiliigaklubis Leeds United. Hooajal 2022/23 mängis ta Burnleyga Inglismaa esiliigas. Burnley tuli esiliiga võitjaks ning Roberts koos nelja teise Burnley mängijaga esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Walesi jalgpallikoondises debüteeris Roberts 2018. aasta märtsis mängus Uruguay vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 6. septembril UEFA Rahvuste Liiga mängus Iirimaa vastu. 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus 16. juunil lõi ta värava Türgi vastu. "Connor Roberts: Burnley sign Wales defender from Swansea". BBC Sport. 31.8.2021. Vaadatud 21.2.2022
Naujininkai vald

Naujininkai vald (leedu keeles Naujininkų seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse lõunapoolses osas, kuhu kuuluvad linnaosadest Daškūnai, Klebniškės, Barkiškės, Baraškos, Mickūnai, Kelmija, Ąžuolijai, Burbiškės, Dilgynė, Kuzmiškės, Kirtimai, Naujininkai, Pakupečiai, Pupinė, Raisteliai, Salininkai ja Užusienis. Valla pindala on 41 km². Aastal 2011 oli seal 31 171 elanikku. Vallamaja asub aadressil Dariaus ir Girėno g. 11, vallavanem on Raimondas Lingys. Valda jääb Vilniuse lennujaam. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 26.06 2021.
Světlá nad Sázavou

Světlá nad Sázavou (saksa keeles Swietla ob der Sasau) on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Havlíčkův Brodi ringkonnas. Světlá nad Sázavou asub Sázava jõe ääres, Havlíčkův Brodist umbes 14 km lääneloodes ja Jihlavast ligi 33 km põhjaloodes. Světlá nad Sázavou asub merepinnast 400 meetri kõrgusel. Asulat on esmamainitud 1207. aastal. Světlá nad Sázavou sai alevi staatuse 1562. aastal ja linnaõigused 1855. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Světlá nad Sázavou Místopisný průvodce po České Republice Kostel sv. Václava Hrady.cz Světlá nad Sázavou Turistika.cz
Mihkel Kallaste

Mihkel Kallaste (sündinud 18. märtsil 1992 Kehtnas) on eesti näitleja. Ta õppis aastatel 1999–2001 Kehtna Põhikoolis, aastatel 2001–2008 Kohila Gümnaasiumis ja aastatel 2008–2011 Noarootsi Gümnaasiumis. Ta lõpetas 2015. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia teatrikunsti X lennu näitleja erialal. Ta asutas koos kursusekaaslastega 2014. aastal teatri Must Kast. Mihkel Kallaste Eesti Lavastuste Andmebaas Mihkel Kallaste andmebaasis IMDb (inglise keeles)
Nejdek

Nejdek (saksa keeles Neudek) on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Karlovy Vary ringkonnas. Nejdek asub Saksamaa piirist umbes 8,5 km kaugusel ja Karlovy Varyst ligikaudu 14 km loodes. Nejdek asub Maagimäestikus 568 meetri kõrgusel merepinnast. Tõenäoliselt asutati Nejdek 1250. aasta paiku tinakaevurite asulana. Ürikutes on Nejdekit esmamainitud 1340. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Nejdek Krušnéhory.cz Nejdek Místopisný průvodce po České Republice Historie Městský úřad Nejdek
Reetur

"Reetur" on Eesti põnevussari, mis on valminud Eesti Rahvusringhäälingu ja Elisa koostöös. Spioonipõnevik on inspireeritud Eesti lähiajaloos toimunud spiooniskandaalidest. Sarja 1. hooaja tegevus toimub 2004. aastal, kui Eesti on liitumas NATO ja Euroopa Liiduga ning muutub Vene luure jaoks ülioluliseks sihtmärgiks. Kasuahnus ja tunnustusvajadus viivad peategelase Alfred Vindi (Tambet Tuisk) koostööle Vene luurega ja nii algab närvesööv kassi-hiire mäng sihikindla noore vastuluuraja Marko Arrakuga (Veiko Porkanen). Põnevusliine raamivad tegelaste isikliku elu keerdkäigud, mis kõik tegevusse põimuvad ja loole oma elulise dimensiooni lisavad. Esimene hooaeg esilinastus Elisa Huubis 2019. aasta detsembris ja 2020. aasta sügishooajal Eesti Televisioonis. Sarja teine hooaeg esilinastus Elisa Huubis 2021. aasta oktoobris. Sari valmis Elisa, Eesti Televisiooni ja produktsioonifirma Kassikuld koostöös. Sari on pälvinud rahvusvahelist tähelepanu ja tegemist on Eesti viimase aja löögivõimelisema draamasarjaga. 2021. aasta suvel teatas Eesti Televisioon, et sari jätkub sügishooajal teise hooajaga. Teine hooaeg toob sündmustiku tänapäevale lähemale. Käibele on tulnud euro ja sarja peategelane Alfred Vint tegutseb endiselt Eesti riigiaparaadis, kus ta on kogunud austust ja paguneid, kuid riigireetmine pole tema elust kadunud. Alfred on varasemast julgem, sihikindlam ja külmem, ning sündmused, mis uuel hooajal lahti rulluma hakkavad, võtavad varasemast suuremaid pöördeid. "Reeturit" tunnustati kahe auhinnaga rahvusvaheliste teleprojektide festivalil “Heart of Europe”. 2020. aastal pälvis "Reeturi" sari žürii eriauhinna ka Tšehhis toimunud "Serial Killer" tele- ja veebisarjade festivalil. Tambet Tuisk pälvis 2020. aastal EFTA parima telesarjanäitleja auhinna. Tambet Tuisk – Alfred Vint (2019, 2021) Eva Koldits – Heli Vint (2019, 2021) Mart Nurk – Valeri Blok (2019, 2021) Indrek Taalmaa – Oskar Roos (2019) Mari Abel – Juta Roos (2019) Ursula Ratasepp – Rita Laikmaa (2019) Veiko Porkanen – Marko Arrak (2019, 2021) Loora-Eliise Kaarelson – Triin Arrak (2019, 2021) Karl Edgar Tammi – Ragnar Liiva (2019) Miina Vilo – Erna Ulas (2019) Klaudia Tiitsmaa – Britte Tuutma (2019) Saara Mättik – Mai Tuutma (2019) Margo Mitt – Johan Weizenberg (2019, 2021) Tarmo Tagamets – Rein Sisask (2019) Aarne Mägi – politsei peadirektor (2019) Andres Roosileht – Kaitseminister (2019) Tiina Tauraite – Eve Rosen (2021) Ott Aardam – Raimond Tank (2021) Erki Laur – Alari Triik (2021 Margus Jaanovits – Marek Kuusing (2021) Hilje Murel – Maarika Alver (2021) Mait Joorits – Mihkel Pääsuke (2021) Victoria Maripuu (25.06.2021). "Riigireetur Alfred Vint ehk Tambet Tuisk naaseb taas ekraanile". ERR. "Reetur" – tootja sisuleht ja täispikk treiler "Reetur" Elisa Huubis "Reetur" ERR Jupiteris "Reetur" Eesti Filmi Andmebaasis
Červený Kostelec

Červený Kostelec (saksa keeles Rothkosteletz) on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Náchodi ringkonnas. Červený Kostelec asub Poola piirist ligi 8,5 km kaugusel, Náchodist umbes 9 km loodes ja Hradec Královést 35 km põhjakirdes. Červený Kostelec asub merepinnast 414 meetri kõrgusel. Asulat on esmamainitud 1362. aastal. Asula algne nimi oli Kostelec, Červený Kosteleciks nimetati see 1876. aastal. Raudteeühenduse sai asula 1858. aastal ja linnaõigused 1867. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Červený Kostelec Místopisný průvodce po České Republice Červený Kostelec Královéhradecký kraj
Veselí nad Moravou

Veselí nad Moravou (saksa keeles Wessely an der March) on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Hodoníni ringkonnas. Veselí nad Moravou asub Slovakkia piirist 12 km kaugusel, Hodonínist ligi 22 km kirdes ja Brnost 63 km idakagus. Veselí nad Moravoud on esmamainitud 1261. aastal. Linnaks on Veselí nad Moravoud ürikutes esimest korda nimetatud 1397. aastal. Veselí nad Moravou vanalinn on alates 22. septembrist 1995 ajalooline linnakaitseala. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Veselí nad Moravou Tourist Information Centre of the Veselsko Region Veselí nad Moravou : právní ochrana Národní památkový ústav
Albrecht Christoph Finck von Finckenstein

Albrecht Christoph Finck von Finckenstein (suri oktoobris 1660 Saberaus, Ida-Preisimaal) oli Brandenburgi aadlik, õukondlane ja ametnik. Finck von Finckensteinide suguvõsast põlvenud Albrecht Christoph Finck von Finckenstein sündis Albrecht Finck von Finckensteini ja Katharina von Rautteri (1588–1615) pojana. Oli Brandenburgi kuurvürsti Friedrich Wilhelmi (1620–1688) kammerjunkur. Ta oli Neidenburgi ja Soldau ametkondade administraator (amtsverwalter) ning Hasenbergi pärushärra. Suri oktoobris 1660 Saberaus (poola Zaborowo) katku. Albrecht Christophi esimene abikaasa oli Katharina Hedwig von Halle (1605–1649), kes oli Reinhold von Halle (1572–1635) ja Margaretha Dorothea von Röbeli tütar. Abielust sündisid: Barbara Finck von Finckenstein (30. oktoober 1635 Hebersdorf – 12. november 1682 Riia), oli abielus Liivimaa maamarssali ja kindralmajori Gustav von Mengdeniga (1627–1688) Juliane Charlotte Finck von Finckenstein (15. veebruar 1640 Doberschau-Gaußig – 28. märts 1693 Schönberg), oli abielus oma sugulase krahv Ernst Christoph Finck von Finckensteiniga (1633–1717) Christoph Reinhold Finck von Finckenstein Albrecht Christoph Finck von Finckensteini teine abikaasa oli Charlotte Catharina von Obentraut (suri 1663), kes oli Konrad Nikolaus von Obentrauti ja Amalie Katharina von Geispitzheimi tütar. Abielust sündisid: Krahv Albrecht Konrad Finck von Finckenstein (1660–1735), Preisi feldmarssal, Pillau komandant, kroonprints Friedrichi õpetaja Albrecht Christoph Finck von Finckenstein on oma tütre Juliane Charlotte kaudu teiste seas ka Walesi prints Charlesi, belglaste kuningas Philippe I, Luksemburgi suurhertsog Henri, Taani kuninganna Margrethe II, Madalmaade kuningas Willem-Alexanderi, Rootsi kuningas Carl XVI Gustafi ja Norra kuningas Harald V esivanem.
Elmayonesa

Elmayonesa, kodanikunimega Nicolas Hugo Behler Calzetta, on Eestis tegutsenud Argentina laulja. Laulja oli Eestis tegev aastatel 2010–2012. Elmayonesa on osalenud 2011. aastal Eesti Laulu võistlusel. "Liigutage peput" – 2010 "Eesti suvehitt" – 2010 "Kes ei tantsi on politsei" – 2011 "Eesti kuninganna" – 2011 "Kui ma oleksin president" – 2012
Pašilaičiai vald

Pašilaičiai vald (leedu keeles Pašilaičių seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse loodepoolses osas, kuhu kuuluvad Pavilionysi, Gineitiškėse, Tarandė ja Pašilaičiai linnaosa. Valla pindala on 8 km². Aastal 2011 oli seal 33 056 elanikku. Vallamaja asub aadressil Žemynos g. 1, vallavanem on Ramunė Poliakovienė. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 27.06 2021.
Fabijoniškėse vald

Fabijoniškėse vald (leedu keeles Fabijoniškių seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse loodepoolses osas. Suurema osa valla territooriumist võtab enda alla Fabijoniškėse linnaosa, sinna jäävad ka Pavilionysi ja Bajorai linnaosa. Valla pindala on 4 km². Aastal 2011 oli seal 39 759 elanikku. Vallamaja asub aadressil S. Stanevičiaus g. 24, vallavanem on Jonas Novikevičius. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 27.06 2021.
Šnipiškėse vald

Šnipiškėse vald (leedu keeles Šnipiškių seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse keskosas. Valla pindala on 3 km². Aastal 2011 oli seal 15 342 elanikku. Valla territoorium moodustab ühtlasi Vilniuse Šnipiškėse linnaosa ning sinna linnaossa kuuluvad Skansenase ja Piromontase asum. Vallamaja asub aadressil Konstitucijos pr. 3. Vallavanem on Taurintas Rudys. Šnipiškės (poola keeles Śnipiszki) on Vilniuse linnaosa. See piirneb põhjas Baltupiaiga, idas Žirmūnaiga, läänes Saltoniškėsega, loodes Šeškinėga, edelas üle Nerise Lukiškėsega ja lõunas Vilniuse vanalinnaga. Linnaossa jäävad Skansenase ja Piromontase asum. Linnaosa nimi tuleneb Vilniuse kaupmehe Povilas Šnipka nimest, kellele Vytautas Nerise jõe ääres suure maavalduse eraldas. Šnipiškėses asuvad aastal 1709 valminud katoliku kirik, rahvusgalerii, ülikooli haigla, seal asuv ka Vilniuse linna omavalitsuse hoone. Linnaossa ulatub Šeškinė nõlvade geomorfoloogiline kaitseala. Šnipiškėse lõunaosa on muinsuskaitse all olev piirkond. Muinsuskaitse all on veel Poola sõjaväe Vilniuse garnisoni Šnipiškėse laskemoonalaod, üles Nerise viiv sild, skulptuur Sutartinė, Šiluminė elektrijaama hoone, jesuiitide kloostri hoonetekompleks koos sealse Peaingel Rafaeli kirikuga, Peaingel Rafaeli kiriku kalmistu, Hilarijus Raduškevičiuse loss ja kolm vana elumaja. Šnipiškėse nimelist paika on esmamainitud XVI sajandil. Aastal 1436 lasi Zygmunt I üle Nerise rajada kivist sammastele toetuva ja kivist väravahoonega puitsilla. Toona kujunes Šnipiškės ka Vilniuse eeslinnaks. XVI sajandi teisel poolel kuulus sealne maa Mikalojus Astikasele, sajandi lõpus omandas selle Eustachy Wołłowicz. Hiljem kuulus see Vilniuse piiskopile Valerijonas Protasevičiusele, Ogińskitele ja Sapiehadele. Aastal 16697 annetas Jan Kazimierz Sapieha sealse maa jesuiitidele. XIX sajandi lõpus rajati sealsed elamupiirkonnad Skansenas ja Piromontas. Aastal 1905 oli Šnipiškėse eeslinnas 302 elanikku. Vaade linnaosale Kõrghooned Uushoonestus Planetaarium Peaingel Rafaeli kirik Raduškevičiuse loss http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 27.06 2021. Jurkštas, Jonas. Vilniaus vietovardžiai. – Vilnius, 1985. – Lk. 16. Leedu geoportaal "Leedu kultuurimälestiste register". Vaadatud 21. augustil 2021. Гошкевич И.И. Виленская губерния: Полный список населенных мест со статистическими данными о каждом поселении, составленный по официальным сведениям. Вильна, 1905.
Kyjov

Kyjov (saksa keeles Gaya, varem ka Geyen) on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Hodoníni ringkonnas. Kyjov asub Slovakkia piirist natuke rohkem kui 15 km kaugusel, Hodonínist ligi 18 km põhjas ja Brnost umbes 44 km kagus. Kyjovit on esmamainitud 1126. aastal. Kuni 1539. aastani kuulus Kyjov Olomouci lähedal asuvale Hradisko kloostrile. Aleviks on Kyjovit esmakordselt nimetatud 1201. aastal. Linnaõigused sai Kyjov 1515. aastal, kuningalinnaks sai 1548. aastal. Biograd na Moru, Horvaatia Hollabrunn, Austria Lutsk, Ukraina Prizren, Kosovo Seravezza, Itaalia Yvetot, Prantsusmaa Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie Kyjova Město Kyjov
Raadio V6

Raadio V6 oli Eestis kunagine Rock-raadio kus lasti peamiselt muusikat. Alustas tegevust 1999 ja tegutses kuni 2002 aastani, mil tuli nimemuutus ja raadio sai nimeks Radio Mania. Kuuldavus levis peamiselt Harjumaal. Kõllid ning Tiku ja Taku anekdoodid olid üpris sagedased. Eesti raadiojaamade loend
Zábřeh

Zábřeh (saksa keeles Hohenstadt an der March) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Šumperki ringkonnas. Zábřeh asub Šumperkist ligi 12 km lõunaedelas ja Olomoucist umbes 53 km põhjaloodes. Zábřehit on esmamainitud 1254. aastal. Linnaks on Zábřehit ürikutes esimest korda nimetatud 1278. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie města Zábřeh Lysá hora
Pelhřimov

Pelhřimov (saksa keeles Pilgrams) on linn Tšehhis Vysočina maakonnas, Pelhřimovi ringkonna halduskeskus. Pelhřimov asub Jihlavast ligikaudu 26 km läänes. Asula on rajatud 13. sajandi esimesel poolel. 15. sajandil oli Pelhřimov üks hussiitliku liikumise keskuseid. 1596. aastal sai Pelhřimov kuningalinna staatuse. Linn sai rängalt kannatada 1646. ja 1766. aastal toimunud tulekahjude tagajärjel. Pelhřimovi vanalinn on alates 15. septembrist 1969 ajalooline linnakaitsereservaat. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie města Město Pelhřimov Pelhřimov - památková rezervace Národní památkový ústav. Vaadatud 22. juunil 2024
Aleksei Gromov

Aleksei Gromov (vene keeles Алексей Алексеевич Громов Aleksei Aleksejevitš Gromov; sündinud 31. mail 1960 Zagorskis (praegune Sergijev Possad)) on Venemaa kõrgem riigiametnik, Venemaa Presidendi Administratsiooni juhataja asetäitja. Ta lõpetas 1982. aastal Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna, olles õpingutel keskendunud lõuna- ja lääneslaavlaste ajaloole, ning asus tööle NSV Liidu Välisministeeriumisse. Aastatel 1982–1985 oli ta NSV Liidu peakonsulaadi sekretär Karlovy Varys Tšehhoslovakkias; 1985–1988 Nõukogude suursaatkonna atašee Prahas; 1988–1991 NSV Liidu välisministri asetäitja, sekretariaadi kolmas ja teine sekretär. Aastatel 1991–1992 oli ta Venemaa välisministeeriumi peasekretariaadi esimene sekretär. Aastatel 1992–1993 oli ta Venemaa Bratislava peakonsulaadi konsul Slovakkias, 1993–1996 Venemaa suursaatkonna nõunik Bratislavas. Alates 1996. aastast oli ta tööl Venemaa presidendi administratsioonis: 1996–2000 Venemaa presidendi pressitalituse juhataja, 2000–2008 Venemaa presidendi pressiatašee, 2008–2012 Venemaa presidendi administratsiooni juhataja teine asetäitja, alates 21. maist 2012 esimene asetäitja. Teda peetakse üheks lähimaks isikuks Venemaa presidendile Vladimir Putinile ja Venemaa Föderatsiooni meedia "tõeliseks peremeheks". Seoses Krimmi annekteerimise pooldamisega kehtestasid Ameerika Ühendriigid talle 20. märtsil 2014 viisa- ja majandussanktsioonid. 12. mail 2014 kehtestas talle sanktsioonid Euroopa Liit: tal on keelatud liitu kuuluvatesse riikidesse sisenemine ja tema seal olevad varad külmutati. http://en.kremlin.ru/catalog/persons/4/biography https://www.newsru.com/russia/23jan2019/gromov.html https://web.archive.org/web/20150207152258/http://news.liga.net/articles/politics/1066761-blizhniy_krug_putina_kto_popal_v_novyy_spisok_sanktsiy_ssha.htm#close https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=uriserv:OJ.L_.2014.137.01.0003.01.ENG
Sachsenburg

Sachsenburg on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Spittal an der Drau ringkonnas. Omavalitsusala on piki Drava jõe orgu, kus see siseneb Lurnfeldi tasandikule Kõrg-Tauerni mäestiku Kreuzecki rühma (põhjas) ja Gailtali Alpide (lõunas) vahel. Omavalitsuse osad on Sachsenburg ja Obergottesfeld. Nime päritolu on ebamäärane: sidet kaugelasuva keskaegse Saksimaa hertsogiriigiga pole kunagi tõestatud; kuid tõenäoliselt 16. sajandil välja antud vapil on näha Saxe, omamoodi pann, mida kasutati varem Kõrg-Tauerni mäestikus kullaotsimiseks. Drava oru strateegiliselt olulist kitsaskohta (Sachsenburger Klause) valvati tõenäoliselt juba Rooma ajal, kui ala oli osa Noricumi provintsist. Kahte jõeäärset läbipääsu blokeerivat kindlust on esmamainitud 1213. aasta dokumendis. Sachsenburgi on 1292. aastal dokumenteeritud Salzburgi peapiiskoppide halduskohana, kes omasid Kärnteni hertsogkonnas suuri valdusi. Salzburgi kantsina oli see okkaks tagumikus nii Kärnteni hertsogitele kui ka Görzi krahvidele Lienzis, seetõttu sageli nende vägede rünnaku all. 1252. aastal piiras Görzi krahv Meinhard III koos oma äia Tirooli krahvi Albert IV-ga kantsi, kuid tulutult. Salzburgi peapiiskopid andsid asulale 1326. aastal turuõiguse ning rajasid ka kaitsevallid ja linnamüürid. Salzburgi valdused mediatiseeriti alles 1803. aastal. Kindlustused lammutati 1813. aastal, kui Ülem-Kärnten moodustas Prantsusmaa poolt okupeeritud Illüüria provintside põhjapoolse osa. 1848. aasta revolutsioonide ajal kuulutasid mitmed kodanikud 20. märtsil välja iseseisva "Sachsenburgi vabariigi", kuid Austria sõjavägi surus nad kohe maha. Sachsenburgi omavalitsus loodi 1850. aastal, see ühendati koos Möllbrücke ja Pusarnitziga Lurnfeldi turulinnaks, kuid saavutas 1992. aastal iseseisvuse. Spilimbergo, Itaalia Sachsenburg, Frankenberg (Saksimaa), Saksamaa Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Verkiai vald

Verkiai vald (leedu keeles Verkių seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse põhjapoolses osas, kuhu kuuluvad linnaosadest Šilinė, Babiniai, Balsiai, Baltupiai, Bireliai, Didieji Gulbinai, Bajorai, Dvarykščiai, Gulbinėliai, Jeruzalė, Kalvarijos, Krakiškės, Krempliai, Kryžiokai, Mažieji Gulbinai, Naujaneriai, Naujieji Verkiai, Ožkiniai, Pagubė, Prašiškės, Sakališkės, Santariškės, Skersinė, Staviškės, Trinapolis, Turniškės, Ustronė, Verkiai, Verkių Riešė ja Visoriai. Valla pindala on 56 km². Aastal 2011 oli seal 42 179 elanikku. Vallamaja asub aadressil Kalvarijų g. 156, vallavanem on Rasius Virbalas. http://statistics.bookdesign.lt/table_125_10.htm?lang=lt#viln_m Vilniaus miesto savivaldybė Vaadatud 27.06 2021.