Ungari keel

Ungari keel on soome-ugri keel, mida kõneleb üle 12 miljoni inimese Ungaris, Rumeenias, Slovakkias, Serbias, Ukrainas ja mujal. Ungari keele esimesi ülestähendusi leidub 9. ja 10. sajandi Bütsantsi allikais. Umbes 1200. aastast pärinev "Hauakõne" on vanim ungari ja ühtlasi soome-ugri keelte kirjalik tekst. Ungari kirjakeel hakkas tekkima 16. sajandil. Ungaris sai ungari keel ametlikuks keeleks alles 1844. aastal, enne seda oli seal ametlik keel ladina keel. Sõnavara sisaldab peale soomeugrilise kihi laene kunagiste türgi hõimude bulgaaride keelest (need on vanimad laenud), slaavi keeltest (neid on kõige rohkem), türgi keelest, saksa keelest ja mujalt. Maailma keelte seas on ungari keel emakeelsete kõnelejate arvult 62. kohal, Euroopas 14. kohal. Ungari keele lähimad sugulaskeeled on mansi ja handi keel. Kuid need keeled erinevad üksteisest sedavõrd palju, et vastastikune arusaamine ei ole võimalik. Ungari keeles kasutatakse ladina kirja. Tähestikus on mitmeid digraafe ja trigraaf dzs. Pikkade vokaalide märkimiseks kasutatakse põhitähe peal akuuti, umlaudiga tähtede ö ja ü puhul topeltakuuti: ő, ű. a á b c cs d dz dzs e é f g gy h i í j k l ly m n ny o ó ö ő p q r s sz t ty u ú ü ű v w x y z zs A Á B C CS D DZ DZS E É F G GY H I Í J K L LY M N NY O Ó Ö Ő P Q R S SZ T TY U Ú Ü Ű V W X Y Z ZS Hääldused: á hääldatakse nagu ä cs hääldatakse nagu tš dzs hääldatakse nagu sõnas džihaad e on tavaliselt nagu eesti keele e, aga mõnikord läheneb häälduselt ä-le (sarnane läti keele pika ē-ga näiteks sõnas cilvēki), tõenäoliselt vokaalharmoonia tõttu: jelképes ~ jälkiipeš, lehetünk ~ lähätüünk é hääldatakse mõnikord nagu pikk ee (férviak), mõnikord pikk ii (felveték), mõnikord ie (eziert) gy hääldatakse kõrge d-na (sarnane läti keele ģ-le, nagu sõnas ģimene), y jääb kuuldamatuks. Eestlase kõrvale kõlab see kas dj (magyar ~ madjar) või d (hogy, egy) í on pikk ii j on sama mis eesti keeles ly on häälduselt sama mis j, kuid ajaloolistel põhjustel kasutatakse seda teatud sõnades. Ungari keele grammatikaraamatutes pühendatakse sellele, millistes sõnades seda häälikut kasutada, tavaliselt terve eraldi peatükk. ny on kõrge n, kõlab nagu nj, või läti keele ņ ó on pikk oo ö on ö ő on pikk öö q kõlab nagu eesti keele q s hääldatakse nagu eesti keele š. Intuitiivselt tuleb sellega harjuda, et s kirjutamiseks kasutatakse hoopis ühendit sz sz hääldatakse peaaegu nagu eesti keeles, s, vahel on kergelt aimatav z lõpus, näiteks sõnas köszönöm (aitäh) ty on kõrge t y esineb eraldi häälikuna ainult vanades perekonnanimedes, kus seda hääldatakse nagu i (nt. Eszterházy). Väljaspool seda esineb see ainult ühendites gy, ly, ny, ty, teenides seal pehmendusmärgina, mida eraldi välja ei loeta. z hääldatakse nagu eesti keele z zs hääldatakse nagu š Ungari keeles esineb hulgaliselt helilisi kaashäälikuid (B, D, DZ, DZS, G, GY, Z, ZS, J, L, LY, M, N, NY, R, V), puuduvad aga diftongid. Ungari keeles esineb vokaalharmoonia. Tüpoloogiliselt kuulub ungari keel aglutinatiivsete keelte hulka. Ungari keel on kääneterohke (18 käänet). Omandusliidete süsteem on keeruline. Tegusõna pööramine võib olla määramata või määratud. Kasutatakse ainult tagasõnu (postpositsioone), eessõnu (prepositsioone) ei ole. Grammatiline sugu puudub. Erinevalt teistest soome-ugri keeltest esineb ungari keeles artikkel (määramata artikkel egy ja määratud artikkel a või az). Ungari keeles pole murdelised erinevused suured. Oletatakse, et murdejooni esines juba enne maale asumist, kuid rändrahval polnud need kohaga seotud, vaid hõimudele iseloomulikud. Tänapäevasele asualale jõudmise järel, kui eluviis paikseks muutus, kujunesid hõimumurretest territoriaalsed murded. Ajalooliste tingimuste tõttu ei kujunenud aga teravaid murdepiire ega suuri murdeerinevusi. Traditsiooniliselt eristatakse siiski kaheksat murdeala, mille peamised erinevused on vokalismis: 1) läänemurre, 2) doonautagune, 3) lõunamurre, 4) tissa, 5) palootsi, 6) kirdemurre, 7) tasandiku murre, 8) seekeli murre. Tänapäeval on ungari keeles murdeerinevused taandumas. ad – andma aggódik 'muretsema' – hanguma (ebakindel) agy – aju alá, alatt – alla, all ár 'hind', áru 'kaup' – aru, arv, arvama (indoiraani laen) aszó 'org, madal ala, jõgi, oja' – aas (ebakindel) csomó – sõlm csorog 'tilkuma, voolama' – soru 'ebakindel' egy – üks (ebakindel) éj – öö él – elama elő- 'esi-', el 'ära', elé 'ette' – esi, ees, ette eme 'emasloom; emis', ember 'inimene' – ema emlő 'rind, nisa', emik vanaungari 'imema' – imema ének 'laul' – hääl (ebakindel) és 'ja' – ise (ebakindel) év 'aasta' – iga, iial, ikka ez 'see', ide 'siia', így 'nii', ily 'niisugune', itt 'siin' – et, emb- (ebakindel), iga (ebakindel) fa – puu falat – pala (tükk) fészek – pesa gyakori 'sage' – jõuk gyalog 'jalgsi' – jalg hagy 'jätma; laskma, lubama; järele või alles jätma; pärandama; (kellegi) hoolde jätma' – kaduma hal – kala háló 'võrk' – kale 'paadi järel veetav võrkkott' (ebakindel) ház 'maja' – kodu, koda így – nii íny 'ige; suulagi; maitse' – ige (ebakindel) is 'ka' – ise (ebakindel) iz, isz murdes 'igemehaigus; vähk' – ise (ebakindel) iszik – jooma ívik 'kudema' – jooksma (ebakindel) íz 'liige' – jäse (ebakindel) izé – asi (ebakindel) játszik 'mängima', játék 'mäng' – jutt, ütlema (ebakindel) jég – jää jel 'märk', jegy 'märk' – jälg (ebakindel) jó (kohanimedes) – jõgi jut – juhtuma kér (paluma, küsima) – kerjama két, kettő – kaks ki – kes kő, köv- – kivi könyök – küünarnukk lel – leidma lök – lükkama megy/menni – minema meny – minia méreg – mürk méz – mesi mi – mis mos – mõskma (pesema) -nek, -nak '-le' – nemad (ebakindel) név – nimi néz – näge- nyíl – nool nő – naine old 'lahti siduma' – avama orvos 'arst' – arp (ebakindel) öv – vöö, rihm ős 'esiisa; ürgne', vanaungari 'isa; vanaisa' – isa savanyú – hapu (ebakindel) -ség, -ság '-us' – hing (ebakindel) sovány 'kõhn, sale; lahja; vilets, kehv' – hubane szarv – sarv szem – silm szív – süda tél – talv tesz/tenni – tegema tud – teadma, tundma tő – tüvi új – uus vaj – või vér – veri visz – viima vő – väimees Hungaroloogia Ungari Kultuuriselts Az zenth Paal leueley magyar nyeluen Ungari keel. Ethnologue.com, Kasutatud 24.07.2009 (inglise) http://www.europe-cities.com/en/666/hungary/history/language/ Ago Künnap, Paula Palmeos, Tõnu Seilenthal. Põhja ja itta : lehekülgi meie sugulaskeelte uurimisloost. Tallinn, 1974, lk. 31 László Keresztes. Praktiline ungari keele grammatika, Debrecen. ISBN 963-472-177-X Ungari-eesti sõnaraamat Ungari nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus Johanna Laakso. Brave new linguistics. Hungarian Spectrum, 7. juuli 2014.  Ungari keel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis