laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hermann Zimmermann

Hermann Zimmermann (24. september 1654 Riia – 31. jaanuar 1702 Riia) oli Läti vaimulik. Ta õppis Riia toomkoolis. Usuteadust ja filosoofiat õppis ta Rostocki ülikoolis (immatrikuleeriti augustis 1674) ja Wittenbergi ülikoolis (immatrikuleeriti 11. mail 1677). 21. aprillist 1680 oli ta Riias ja 24. mail 1681 ordineeriti õpetajaks. Ta oli aastatel 1681–1683 Riia Jaani koguduse abiõpetaja, 1683–1685 Riia toomkoguduse abiõpetaja ja 1685–1691 Riia Peetri koguduse abiõpetaja. Aastatel 1691–1698 oli ta Riia toomkoguduse õpetaja, 1698–1700 Riia Peetri koguduse õpetaja ja 1700–1702 Riia toomkoguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastast 1691 Riia Linna Konsistooriumi assessor. Tema väimees (tütre Anna Christina abikaasa) Georg Friedrich Leuckfeld ja tütrepoeg Friedrich Wilhelm Leuckfeld olid Paistu Maarja koguduse õpetajad. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Brandt

Brandt on perekonnanimi. Asverus von Brandt Boris Brandt Friedrich Brandt Willy Brandt Brand Brant
Antofagasta piirkond

Antofagasta piirkond on Tšiili 1. järgu haldusüksus (piirkond). Piirneb kirdes Boliiviaga ja idas Argentinaga. Piirkonnas asub Atacama kõrbe keskosa. Seal on ka Tšiili suurim soolajärv, Salar de Atacama järv. Läbi piirkonna voolab Loa jõgi. Suuremad linnad on halduskeskus Antofagasta ja Calama. Piirkond jaguneb 3 provintsiks: Tocopilla, El Loa ja Antofagasta provints. Provintsid jagnevad üheksaks vallaks. San Pedro de Atacama lähedal on umbes 3000 aasta vanune kunzade asulakoht Tulor. 1866 avastati piirkonnas suured salpeetrivarud. 1866–1879 kuulus piirkond Boliiviale. Piirkonnas on suured vasekaevandused, suurim on Chuquicamata kaevandus, mis on maailma suurim vase avakaevandus. http://www.censo2017.cl/wp-content/uploads/2017/12/Cantidad-de-Personas-por-Sexo-y-Edad.xlsx, vaadatud 4.01.2018. Piirkonna koduleht
Tarapacá piirkond

Tarapacá piirkond on Tšiili 1. järgu haldusüksus (piirkond). Piirneb idas Boliiviaga. Piirkonna halduskeskus on Iquique. Piirkond jaguneb 2 provintsiks: Iquique ja Tamarugali provints. Provintsid jagnevad kaheksaks vallaks. 2007. aastal eraldati piirkonna põhjaosast Arica y Parinacota piirkond. http://www.censo2017.cl/wp-content/uploads/2017/12/Cantidad-de-Personas-por-Sexo-y-Edad.xlsx, vaadatud 3.01.2018. Piirkonna koduleht
Hendrik Allsaar

Hendrik Allsaar (sündinud 16. märtsil 1943 Taadikvere, Imavere vald, Viljandimaa) on eesti põllumees ja ettevõtja. Ta lõpetas 1964. aastal Olustvere sovhoostehnikumi ja 1979. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina. Ta oli aastatel 1964–1969 kolhoosi Avangard põllundusbrigadir, 1969–1977 Imavere kolhoosi (Paide rajoonis) peaagronoom, 1977–1982 Emajõe kolhoosi (Tartu rajooni) peaagronoom ja 1982–1993 Lustivere kolhoosi (Jõgeva rajoonis) esimees. Aastast 1993 on ta Taadikveres asuva Essa-Reinu talu peremees. 1993. aastal juhtis ta lühikest aega Põltsamaa Piimaühistut. Talupidamise kõrvalt juhtis ka mõnda aega Puhu-Risti puidufirmat, oli aktsiaseltsi Graniit juht. Praegu juhib ta lisaks oma talule Kõo vallas tegutsevaid põllumajandusühistuid. Ta on olnud Põltsamaa vallavolikogu liige ja sanatooriumi Põltsamaa Tervis nõukogu liige. 2005 Valgetähe V klassi teenetemärk kohaliku elu edendamise eest 2011 Jõgevamaa Kuldrist Heiki Raudla. Pilistvere kihelkond - Eestimaa Taani. Viljandi muuseum 2012 "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk 375 Hendrik Allsaar loodab küll parimat, aga kardab realistina vastupidist
Saksa-Rooma riigi territooriumite loend (J)

See on Saksa-Rooma riigi territooriumite loend, mis algavad tähega J:
Västrik

Västrik (Motacilla) on perekond linde västriklaste sugukonnast. Motacilla aguimp – aafrika linavästrik Motacilla alba – linavästrik Motacilla alba yarrellii – tõmmu-linavästrik Motacilla cinerea – jõgivästrik Motacilla citreola – kuldhänilane Motacilla flava – hänilane Motacilla flava feldegg – mustpea-hänilane Motacilla flava thunbergi – põhjahänilane Motacilla flaviventris – madagaskari linavästrik Motacilla tschutschensis – idahänilane Västriku tänav
Pseudomütoloogia

Pseudomütoloogia ehk kunstmütoloogia on kunstlikult loodud mütoloogia, mis ei põhine varasemal rahvapärimusel. Sageli on pseudomütoloogia sihilikult fabritseeritud ja esitatud ehtsa pärimuse pähe. Tuntumaid näiteid niisugusest võltsingust on Šoti luuletaja James Macphersoni "Ossiani laulud": 1760–1765 avaldatud poeemitsükkel oli MacPhersoni väitel tõlge muistse bardi Ossiani gaelikeelsetest käsikirjadest. Samas võidakse pseudomütoloogiat luua ka taotluseta autentsust teeselda. Piir pseudomütoloogia ja autentse rahvapärimuse vahel on hägune. Nii kasutas Friedrich Reinhold Kreutzwald eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg" suurel hulgal ehtsaid rahvalaule ning ajaloolise regivärsi vormi, kuid põimis sekka ka omaenese leiutisi, moodustades kunstlikult Kalevipoja elulugu kujutava süžee. Pseudomütoloogilised motiivid võivad kultuuris ringelda, kuni neid ei osata enam kunstlikeks pidada - näiteks peetakse mõnel pool ajalooliseks Sõjamäe hiit, mis tegelikult loodi Eesti Kultuuriajaloolise Seltsi ettepanekul 1920. aastate lõpul. Samuti ei ole alati kindel, kas pseudomütoloogiliseks peetud tekstil pole varasemat vähetuntud alust. Nii on Friedrich Robert Faehlmanni teksti "Koit ja Hämarik" üldiselt peetud kunstmuinasjutuks, kuid usundiloolane Uku Masing on seostanud selle motiive rahvusvaheliselt tuntud muinasjutusüžeedega. Kuna kunstmütoloogilised motiivid võivad omandada kultuuris samasuguse jõu kui ajaloolised, kasutatakse neid tihti ideoloogilistel ja poliitilistel eesmärkidel. Rahvusromantismi ajastul kujundas kunstmütoloogia mitme rahva eneseteadvust nii Euroopas kui ka väljaspool, samamoodi võidakse pseudomütoloogiat teadlikult tarvitada tänapäevalgi.
Hiiepuu

Hiiepuu on pühaks peetud põlispuu, mille juures taotleti rituaalide ja ohvritalituste abil kõrgemate jõudude (vaimude, jumaluste, esivanemate) soosingut. Eestis leidub üksikuid hiiepuid eelkõige ajaloolisel Võru- ja Viljandimaal. Põhja-, Lääne- ja Kesk-Eestis on tavalisemad pühapuude rühmad ehk hiied. Teiste rahvaste hiiepuudest on tuntud näiteks Vana-Kreeka usundis austatud puud. Üks kuulsamaid neist oli Zeusile pühitsetud Dodone tamm, ent Kreekas oli ka Demeterile, Aresele, Hermesele ja Artemisele pühitsetud tammesid. Ilumäe hiiepärn Tülivere hiietamm Mäesuitsu ohvripärn Upsi tamm Pühajärve sõja tamm Tamme-Lauri tamm Ülendi hiiepärn Põlispuu Pühapuu Ristipuu
Korilus

Korilus on toidu ja tarbematerjali kogumine loodusest, seda ise sihilikult kujundamata. Ajaloolises kontekstis kõneldakse korilusest eelkõige seoses küttide ja korilastega, viidates ajale, mil inimesed ei tundnud veel põllumajandust ega loomakasvatust ning said toidu kas loomi küttides või söödavaid taimi korjates. Tänapäeval nimetatakse koriluseks eelkõige seente ja marjade korjamist loodusest kultuurilise tava, harrastuse või majandusharuna. Samas leidub maailmas tänini rahvaid, kes ei pea loomi ega põldu ning elatuvad küttimisest ja korilusest, nagu kunagi tegi kogu inimkond. Enamikus riikides on korilus majandusharuna siiski kõrvalise tähtsusega, pigem peetakse seda üheks aktiivse puhkuse vormiks.
Nahhitševan

Nahhitševan (aserbaidžaani Naxçıvan) on autonoomne vabariik Aserbaidžaani koosseisus. Piirneb Armeenia ja Iraaniga, lühike lõik piiri on Nahhitševanil ka Türgiga. Maismaaühendus Aserbaidžaani põhiterritooriumiga on aga blokeeritud. Piiriks Iraani ja Türgiga on Araksi jõgi. Vabariigi poolkõrbeline territoorium ulatub Araksi viljakast orust Zangezuri ahelikuni ja on üldiselt väga mägine. Halduslikult jaguneb Nahhitševan Naxçıvani linnaks ja seitsmeks rajooniks: Babəki rajoon (1) Culfa rajoon (2) Kəngərli rajoon (3) Naxçıvan (4) Ordubadi rajoon (5) Sədərəki rajoon (6) Şahbuzi rajoon (7) Şəruri rajoon (8) 1989. aasta rahvaloenduse andmetel oli enamik elanikest aserid, armeenlaste osakaaluks oli umbes 5%. 1919. aastal hinnati armeenlaste osakaaluks ligi 50%. 1990. aasta jaanuaris deklareeris Nahhitševani ANSV Ülemnõukogu Nahhitševani kavatsusest Nõukogude Liidust välja astuda. Seega oli Nahhitševan esimene Nõukogude Liidust eraldumist kuulutanud piirkond. Eksklaav Lõuna-Aserbaidžaan http://www.stat.gov.az/source/demoqraphy/en/001_15en.xls
Pampel

Pampel ehk aedmurakas (Rubus fruticosus coll.) on roosõieliste sugukonna muraka (Rubus) perekonna pärismuraka (Rubus, endise nimega Eubatus) alamperekonna kultuurliik. Pamplitaim võib kasvada kuni 3 m kõrguseks. Taimevarred on paksud ja säsikad, külgharusid moodustub rohkesti külgvõrseid. Pamplid jagatakse võrse kasvu järgi püstisteks, poolpüstisteks ning roomavateks. Samuti eristatakse ogalisi ja mitteogalisi taimi. Püstise kasvuga sortidel on õisikus 10-20 õit, samas kui lamanduvatel on 1-10 õit, mis muudab püstised oluliselt saagikamaks. Õies asub 5 tupp- ja kroonlehte, 50-100 tolmukat ning 60-80 emakat. Pampel õitseb alates juuni keskpaigast kuni juuli lõpuni. Taim on isefertiilne. Pampli vili on koguluuvili, mis koosneb omavahel liitunud osaviljadest nagu ka vaarikas. Peamiseks erinevuseks vaarikast on pampli viljade liitumine viljapõhjaga. Pampli viljakuju varieerub ümarast munajani. Valminult on viljad mustjaspruuni kuni purpurmusta värvusega. Viljade maitse on magushapu kuni hapukasmagus. Pampli saagikus on vaarika omast 3-4 korda kõrgem. Eelistatuim kasvukoht on päikeseline ning tuulte eest kaitstud koht. Taim talub põuda, kuid ainult lühiajaliselt. Sobivaimad mullad on nõrgalt happelise kuni neutraalse mulla reaktsiooniga, saagikad. Pamplisorte aretatakse USA-s, Kanadas, Uus-Meremaal, Brasiilias, Šotimaal ja Serbias. Vaarika- ja pamplisortide ristamise käigus on saadud hübriide ehk vampleid. Libek, A.-V., Eskla, V., Hanni, L., Vool, E., Niiberg, T. (2003). Vaarikas aias ja köögis. Tallinn: Maalehe raamat.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Ames, G., Kuepper, G., Born, H. (2000). Organic Culture of Bramble Fruits. Horticulture Production Guide, Appropriate Technology Transfer for Rural Areas (ATTRA). Shoemaker, J. S. (1961). Pollination requirements of flordagranf Blackberry. Fla. Sate hort. Soc. Proc. Vol 74, p. 356-358. Rieger, M. (2002) Jan. Blackberries and Raspberries. University of Georgia. Liisi Veske (30.08.2016). "Pamplilt saab marju kuni külmadeni". Maakodu. Vaadatud 16.03.2020. Blackberry. 2020. In-vitro Kusibab. https://in-vitro.pl/en/wiedza/blackberry/
Väinämöinen

Väinämöinen on üks Soome rahvaluule keskseid tegelasi ja Soome rahvuseepose "Kalevala" peategelane. Tema nimi tuleneb soomekeelsest sõnast väinä, mis tähendab väina, paisuvett või jõesuud. Teda on kirjeldatud vana ja targa mehena, kel oli võimas nõiduslik hääl. Vanemuine
Kalev I. Sepp

Kalev Imants Sepp (sündinud 1953) on Ameerika Ühendriikide sõjaväelane. Kalev I. Sepa pere pärineb Narva-Jõesuust. 6. juunil 2003 kaitses Kalev I. Sepp Harvardi Ülikoolis doktoritöö teemal "The Evolution of United States Military Strategy in Central America 1979–1991". Aastatel 2007–2009 töötas Sepp Pentagonis, tegeledes erioperatsioone ja terrorismivastast sõda puudutavate ülesannetega. Tal on aumedal Salvadori missioonil osalemise eest. Ta on töötanud strateegi ja analüütikuna Iraagi ja Afganistani missioonidel, osaledes muu hulgas USA endise välisministri James Bakeri juhitud eksperdirühma töös. Alates 2003. aastast töötab Kalev I. Sepp vanemlektorina USA läänerannikul Montereys asuvas sõjamerekoolis U.S. Naval Postgraduate School. Kalev Sepal on õde ja vend. Kaksikud pojad Sulev Grant Sepp ja Yuri Travis Sepp on elukutselised sõjaväelased, kes osalesid Iraagi missioonil. The Evolution of United States Military Strategy in Central America, 1979-1991. books.google.ee Toivo Tänavsuu, Narva-Jõesuu konstaabli pojapoeg USA terrorivastases sõjas, Eesti Ekspress, 2. november 2011 Faculty Profile Directory. nps.edu
Viini postmark

"Viini postmark" on 1968. aastal linastunud Eesti film. Selle režissöör oli Veljo Käsper. Stsenaarium põhines Ardi Liivese samanimelisel näidendil, mis esietendus mõni aasta varem. Filmi kunstnik oli Rein Raamat, muusika autor Jaan Rääts. Peaosi mängisid Jüri Järvet, Herta Elviste, Ines Aru (subtiitrites Ines Parker), Vladislav Koržets, Alfred Rebane ja Einari Koppel. "Viini postmargis" leidub koomikat, mis on tänini rahvasuus käibel – eelkõige seltsimees Tasku (Ervin Abel) ja Klaara Kuke (Leida Rammo) osatäitmistes –, kuid see pole läbinisti komöödiafilm. Tegevus saab alguse peategelase, endise rindemehe ja kastivabrikus meistrina töötava Martin Rolli (Järvet) ja tema kirglikust filatelistist sõbra vahel sõlmitud kihlveost, mis kohustab Rolli ühe päeva jooksul ainult tõtt rääkima, muidu jääb ta ilma haruldasest Viini postmargist, nn WIPA-plokist. "Viini postmark" IMDB-s Kristiina Davidjants ""Viini postmargile" tehti omal ajal liiga" Maaleht, 29. oktoober 2011 "Kommentaare Eesti filmile: Viini postmark" ERR, 1997 (filmitegijate meenutused)
Saksa-Rooma riigi territooriumite loend (K)

See on Saksa-Rooma riigi territooriumite loend, mis algavad tähega K:
Klassivõitlus (ajakiri)

Klassivõitlus: kommunistline kuukiri oli aastatel 1919–1936 NSV Liidus, Petrogradis/Leningradis eesti kommunistide poolt välja antud kommunistliku suunitlusega ajakiri. Väljaandjaks kirjastus Külvaja. Ajakiri ilmus korra kuus. Digar - Klassiwõitlus
Hüpoikoon

Hüpoikoon on Charles Sanders Peirce'i semiootikas ikoonilise märgi ehk ikooni esitis. "Mingi võimalikkus üksinda on ikoon (märk) puhtalt oma kvaliteedi tõttu. Ning selle objekt saab olla üksnes esmasus. Kuid märk võib olla ikooniline, see tähendab, võib representeerida oma objekti peamiselt tema sarnasuse kaudu, olgu tema olemise viis milline tahes. Kui on tarvis nimisõna, siis ikoonilist esitist võib nimetada hüpoikooniks. Mis tahes materiaalne kujutis, nagu näiteks maal, on oma representeerimisviisi poolest suuresti konventsionaalne; kuid iseenesest, ilma allkirja või sildita, võib teda nimetada hüpoikooniks. Hüpoikoonid võib lühidalt jaotada vastavalt esmasuse viisile, milles nad osalevad. Need, mis osalevad lihtsates kvaliteetides, ehk Esimesed esmasused, on kujutised (images); need, mis representeerivad ühe asja osade suhteid, peamiselt düaadilisi või sellisena vaadelduid, analoogsete suhetena nende eneste osades, on diagrammid; need, mis representeerivad esitise representeerivat iseloomu, representeerides parallelismi milleski muus, on metafoorid." ('A Syllabus of Certain Topics of Logic', EP 2:273, 1903)
Bad Ems

Bad Ems on linn Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal, Rhein-Lahn-Kreisi keskus, riiklikult tunnustatud kuurort. Linna pindala on 15,4 km², elanike arv on 9055 (31.12.2010). Linn paikneb Nassau looduspargis Reini Kiltkivimäestikus Taunuse ja Westerwaldi vahel kummalgi pool Lahni jõge selle alamjooksul. Linnas on raviveeallikad Emser Kränchen, Kesselbrunnen, Kaiserbrunnen, Römerquelle, Robert-Kampe-Sprudel, Bohrung 3 (Haustrunk), Neuquellen, Fürstenbrunnen, König Wilhelm's Felsen-Quelle jt. Need on peamiselt fluoriidi ja naatriumvesinikkarbonaati sisaldavad kuumaveeallikad, mille temperatuur ulatub 57 °C-ni. Nende vett nimetatakse Emsi veeks. Kõrgus merepinnast on 70–240 m.
WIPA

WIPA (saksa keeles täieliku nimega Wiener Internationale Postwertzeichen-Ausstellung; eesti keeles Viini rahvusvaheline postimaksevahendite näitus) on Viinis ebaregulaarselt korraldatav filateelianäitus. Näitusega seotult väljaantav nn WIPA-plokk on objekt, mille ümber puhkeb intriig tuntud Ardi Liivese näidendis ja Eesti NSV filmis "Viini postmark".
Bad Emstali vald

Bad Emstal on vald Saksamaal Hesseni liidumaal Kasseli kreisis umbes 20 km Kasselist loodes Habichtswaldi looduspargi lõunaosas Emsi jõe orus. Valla pindala on 38,7 km², elanike arv 6160 (31.12.2011). Vald on kuurort. Seal on raviveeallikad. Valla keskus on Sand. Teised asulad on Balhorn, Merxhausen ja Riede. GeoNames Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Valla koduleht
Bad Endorf

Bad Endorf (aastani 1988 Endorf, ametlikult Endorf i. OB) on vald ja alev (Markt) Saksamaal Baieri liidumaal Ülem-Baieri ringkonnas Rosenheimi kreisis. Alev 1973. aastast. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Kieveli katekismus

Kieveli katekismus on oletatav esimene eestikeelse trükiteos, mis võis valmida Saare-Lääne piiskopi Johann IV Kievel (piiskopina ametis 1515–1527) ettevõtmisel. Alates 1420. aastatest nõuti Vana-Liivimaa vaimulikelt kohalike rahvaste usulise harimise parandamist. Sellega seoses nõuti ka eestikeelsete lihtsate usuõpetuste ehk katekismuste koostamist. On võimalik, et mõnelpool see ka koostati, kuid kindlaid tõendeid selle kohta pole säilinud. 1517. aastal toimus Kuressaare Püha Laurentiuse kirikus piiskop Johann IV Kieveli eesistumisel Saare-Lääne piiskopkonna sinod. Kutse sellele kogunemisele teatab spetsiaalse kateheetilise abimaterjali olemasolust, mis olevat loodud "koguduseliikmetele täieliku ja seadusliku usuõpetuse edastamiseks". Selline kirjanduslik ettevõtmine oli igati kooskõlas Johann IV Kievel tegevusega, mis oli sihitud kirikukorralduse parandamisega temale usaldatud piiskopkonnas ja väljendus muusaes aktiivses kihelkondade visiteerimises ning sünodaalkohtute pidamisega erinevates piiskopkonna osades. Taoline katekismus oleks koosnenud traditsioonilistest osadest, tutvustades kasutajale Usutunnistust (dogmaatiline osa), Kümmet Käsku (moraaliteoloogiline osa), Meie Isa palvet (spirituaalne osa) ja sakramente (liturgilis-sakramentaalne osa). Kui Kieveli katekismuse kohta leitaks kindlamaid andmeid, oleks tegemist tõendusmaterjaliga esimese eestikeelse trükiteose kohta. Paraku jääb Kieveli katekismuse olemasolu vaid oletuslikule tasemele, kuigi täiesti võimatu selle trükkimine polnud, sest Kieveli viide pärineb trükikunsti ja reformatsiooni-ideede kiire levimise ajajärgust. Wanradti ja Koelli katekismus Toomas Paul, "Eesti piiblitõlke ajalugu".Tallinn, 1999. Artur Võõbus, Studies in the history of the Estonian people. With Reference to Aspects of Social Conditions, in Particular, the Religious and Spiritual Life and the Educational. PETSE Scholarly series, Vol. 19. Stockholm 1970, p, 31.
Esiliiga 1993/94

Esiliiga 1993/94 oli Eesti jalgpalli tugevuselt teise liiga Esiliiga 1993. ja 1994. aasta hooaeg. Meistriliiga 1993/94 II liiga 1993/94
II liiga 1993/94

II liiga 1993/94 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga II liiga 1993. ja 1994. aasta hooaeg. Meistriliiga 1993/94 Esiliiga 1993/94
Esiliiga 1994/95

Esiliiga 1994/95 oli Eesti jalgpalli tugevuselt teise liiga Esiliiga 1994. ja 1995. aasta hooaeg. 1 JK Pena loobus üleminekuturniirist. 1 Lelle SK ja Järvamaa JK diskvalifitseeriti hooaja lõpus. Tallinna JK Vall v Tartu JK Merkuur Tallinna JK Vall edutatud Esiliigasse. Meistriliiga 1994/95 II liiga 1994/95 III liiga 1995
II liiga 1994/95

II liiga 1994/95 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga II liiga 1994. ja 1995. aasta hooaeg. Põlva FC Lootos diskvalifitseeritud hooaja lõpus. Meistriliiga 1994/95 Esiliiga 1994/95 III liiga 1995
Gonzaga hertsogipalee

Gonzaga hertsogipalee (Palazzo Ducale, ka: Palazzo Ducale di Mantova) on Gonzagade suguvõsale kuulunud palee Itaalias Mantova linnas. See on üks Euroopa suuremaid losse. Ta võtab enda alla kogu linna kirdeosa. Lisaks lossile kuulub paleekompleksi 14. sajandist pärinev kindlus Castello di San Giorgio ning kirik. Osa paleest on avatud külastajatele muuseumina. Hiilgeaegadel oli lossi suuruseks 34 000 m² ja seal elas üle tuhande inimese. Kui Habsburgid seda 1630. aastal rüüstasid, läks neil palee enam kui 500 ruumist kunstivarade äravedamiseks tarvis 1630 vankrit. Hertsogipalee kunstiväärtused: Andrea Mantegna freskod nn Abikaasade toas (Camera degli Sposi) (1465–1474). Fresko kujutab Ludovico II Gonzagat tema lähikondlaste keskel. Pisanello lõpetamata freskod kuningas Arthuri legendide teemadel (15. sajand) Rubensi maalitud portree Gonzaga perekonnast (17. sajand) Museo di Palazzo Ducale, Piazza Sordello 40, 46100 Mantova Ingliskeelne tutvustus Muuseumi itaaliakeelne koduleht
Lennart Bohman

Lennart Axel Bohman (27. mai 1909 Örnsköldsvik – 11. oktoober 1979 Stockholm) oli Rootsi poksija. Bohman sai 1928. aastal Rootsi meistrivõistlustel kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 2. koha. Bohman osales kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Bohman võitis kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 2. Euroopa meistrivõistlustel (Berliin, 1927) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta sai kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Marin Plaesule (Rumeenia) ning 3. koha kohtumises Edelweis Rodriguezele (Itaalia). "Lennart Bohman lehel Ringside. Rootsi keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. mai 2012. Vaadatud 26. juulil 2012. 9. suveolümpiamängude poksivõistlus. Amsterdam 1928. Tulemused inglise keeles 2. Euroopa meistrivõistlused poksis. Berliin 1927. Tulemused inglise keeles 3. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1930. Tulemused inglise keeles Lennart Bohman lehel Ringside. Rootsi keeles Lennart Bohman veebisaidil Olympedia (inglise)
II liiga 1995/96

II liiga 1995/96 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga II liiga 1995. ja 1996. aasta hooaeg. 1Sillamäe Kalevilt võeti 4 punkti maha eelmisel hooajal keelatud mängijate kasutamise pärast. Meistriliiga 1995/96 Esiliiga 1995/96 III liiga 1995/96 IV liiga 1995/96
John Treloar

John Francis Treloar (19. jaanuar 1928 – 23. juuli 2012) oli Austraalia kergejõustiklane, jooksja. John Treloar võitis 1950. aastal Aucklandis toimunud Rahvaste Ühenduse mängudelt kolm kuldmedalit (100 jardi, 220 jardi ja teatejooks). 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis sai ta 100 meetri jooksus kuuenda koha. Tema aeg oli kõigest 0,1 sekundit võitjast maas. Ta tuli veel kuus korda Austraalia meistriks 100 ja 220 jardi jooksus.
Saatanlik Piibel

"Saatanlik Piibel" ("The Satanic Bible") on teos, mille kirjutas Anton Szandor LaVey aastal 1969 ning mis on üks tänapäevase ehk ratsionaalse satanismi alustekste.[viide?] Raamatusse on kogutud tähelepanekuid, esseesid ning põhilisemate satanistlike rituaalide kirjeldusi. Samuti on seal visandatud LaVey algupärane satanistlik filosoofia, mida on mõjutanud teiste seas Aleister Crowley, Friedrich Nietzsche ja Ragnar Redbeard. "Saatanliku Piibli" tõlkimist eesti keelde alustas Musta Veenuse Ordu asutaja Jason 1999. Tõlke esimene trükk ilmus 2001 Burton H. Wolfe'i eessõnaga ning Musta Veenuse Ordu juhatuse esimehe Jasoni järelsõnaga. Aastal 2005 tuli müügile teine, veidi suuremas formaadis ja kvaliteetsem trükk, millele on lisatud eessõna Kalle Kulbokilt ning mille järelsõna on kirjutanud taas üks Musta Veenuse Ordu liikmetest. Kolmas trükk ilmus 2008. aastal kirjastuselt Algol. Sissejuhatuse on kirjutanud CoSi ülempreester Peter H. Gilmore. Lisalehele on kaassõna kirja pannud Sven Kivisildnik. Saatan kõneleb Saatanlikud pühakirjad Saatanlik nõid satanism