laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Audrey Magee

Audrey Magee (sündinud 1966) on iiri kirjanik ja ajakirjanik. Ta on õppinud Dublini ülikoolides saksa ja prantsuse keelt (University College Dublin) ja ajakirjandust (Dublin City University). Audrey Magee on teinud 12 aastat ajakirjanikuna kaastööd mitmetele väljaannetele (The Times, The Observer, The Irish Times, The Guardian). Elab abikaasa ja kolme lapsega Wicklows. Magee debüütromaan "The Undertaking" (2013) jõudis 2014. aastal rahvusvaheliselt tunnustatud Naiste Kirjandusauhinna (Women's Prize for Fiction) lõppvalikusse. 2015. aastal jõudis raamat Walter Scotti nimelise ajaloolise ilukirjanduse auhinna (Walter Scott Prize) ja 2016. aastal Dublini rahvusvahelise kirjandusauhinna (International Dublin Literary Award) kandidaatide hulka. Romaan on ilmunud eesti keeles Tiina Tariku tõlkes pealkirjaga "Avantüür" (Petrone Print, 2016). Audrey Magee külastas 2016. aastal Prima Vista kirjandusfestivali, samas toimus ka romaani eestikeelse tõlke esitlus. "Avantüür" on ajalooline romaan, mille tegevus toimub Teise maailmasõja ajal paralleelselt Berliinis ning Stalingradis. Samavõrd on tegu armastusromaaniga. Teose peategelasteks on värske noorpaar Peter ja Katharina, kes sõlmivad puhtalt praktilistel kaalutlustel tollal üsna levinud fiktiivse abielu. Selline mugavusabielu võimaldas sõduritel saada sõjategevusest mitmenädalast abielupuhkust ning tagas tagalasse jäänud naisele pensioni juhul, kui mees sõjas surma sai. Seejärel noored aga armuvad ning Katharina lubadus mees koju tagasi oodata aitab Peteril sõjast eluga välja tulla. Väga oluline teema selles romaanis on moraalne korrumpeerumine, mis ei jäta puudutamata kumbagi peategelast. Kas valitseva võimu soosingu ärakasutamine oma elu edendamiseks on õigustatud ja kuhu see võib välja viia? Autor ei kirjuta kangelastest ega kangelaslikkusest, vaid lihtsa inimese elusaatusest erakordsetes tingimustes, uurides ebainimlikkuse võimalikkust igaühes meist. Autor hoidub hinnangutest ja säilitab teatud distantsi oma tegelastest. https://www.bookbrowse.com/biographies/index.cfm/author_number/2573/audrey-magee "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. juuni 2019. Vaadatud 16. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://petroneprint.ee/raamatud/avantuur/ http://www.kultuur.info/syndmus/kohtumine-iiri-kirjaniku-audrey-mageega-ja-tema-romaani-avantuur-esitlus/ Koduleht
Estcon

Estcon on ulmetemaatikast huvitatute igal aastal toimuv kokkutulek. Seda korraldab Eesti Ulmeühing. Eeskätt on fookuses ulmekirjandus ning üritusel osalevad selle autorid, väljaandjad, tõlkijad, toimetajad, illustreerijad ja muud huvilised. Samas on osalemine avatud kõigile ning mõned loengud või töötoad on pühendatud ka ulmefilmidele või kujutavale kunstile. Esimene Estcon toimus 25.-26. juulil 1998 Tõrvaaugu puhkebaasis Aegviidu lähedal. Estconil kuulutatakse ja jagatakse välja Eesti iga-aastased ulmeauhinnad - Stalkerid. http://ulme.ee/veeb/?page_id=24&lang=et (vaadatud 16.05.2018) Estconist Eesti Ulmeühingu kodulehel
Wilfried Zaha

Wilfried Zaha (sündinud 10. novembril 1992 Abidjanis) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib Türgi kõrgliiga klubis İstanbuli Galatasaray. Ta onäärepoolkaitsja.  Wilfried Zaha – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil Crystal Palace F.C. kodulehel
Pühajärve Beach Party

Pühajärve Beach Party oli Valga maakonnas Otepää lähedal Pühajärve ääres toimuv rannapidu. Esimene pidu toimus 1994 ja viimane pidu 2003[viide?]. Peo viimastel aastatel külastas seda umbes 16 000 inimest. Peo viimane peakorraldaja oli Peeter Rebane.[viide?] Pühajärve jaanituli https://www.aripaev.ee/uudised/1999/02/15/puhajarve-beach-party-nimi-tuliounaks (vaadatud 16.05.2018)
Małgorzata Rejmer

Małgorzata Zofia Rejmer (ka Margo Rejmer, sündinud 6. septembril 1985 Varssavis) on poola proosa- ja reportaažikirjanik. On viimastel aastatel elanud Tiranas, Albaanias. "Toksymia", romaan, 2009 "Bukareszt. Kurz i krew", reportaažikogumik, 2013; eesti keeles pealkirjaga "Bukarest. Tolm ja veri", tõlkija Hendrik Lindepuu, Hendrik Lindepuu kirjastus, 2016 Rejmeri esikteos räägib Varssavi-lähedase Grochowi elust. Peategelasteks on psühhoteraapia tudeng ja tema depressioonis isa. Romaan oli üks Gdynia kirjanduspreemia nominente. Läbimurdeteoseks sai 2013. aastal ilmunud reportaažiraamat "Bukarest. Tolm ja veri", mis pälvis mitu tähtsat kirjandusauhinda. Selles on ekskursse Rumeenia ajalukku ja lähemalt käsitletakse Ceauşescu kommunistlikku hirmuvalitsust, kuid peatähelepanu on siiski tänapäeva Rumeenial. http://www.hlk.ee/raamatud/39 https://n2dalaautor.wordpress.com/2016/07/29/margo-rejmer/
Kapa Rock

Kapa Rock (ka Kaparock) on Rapla maakonnas Kohila alevis Tohisoo mõisa pargis toimuv rokkmuusikafestival. Esimene festival toimus 2000. Esimestel aastatel oli Kapa Rock Kapa muusikafestivali üks kahest alaüritusest (teine oli Kapa Klassika).[viide?] Kapa Rock'i korraldab Kapa Events MTÜ.[viide?] Alates 2019. aastast kannab üritus nime Kapa Festival. http://www.kaparock.ee/ (vaadatud 16.05.2018) Kaparock'i koduleht
Tiit Masso

Tiit Masso (sündinud 21. detsembril 1935 Tallinnas) on eesti ehitusinsener ja autor. Ta lõpetas aastal 1954 kiitusega Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumi. Aastal 1960 lõpetas ta kaugõppe teel Tallinna Polütehniline Instituudi ehitusteaduskonna. Ta töötas aastatel 1954–1957 Võru Ehitusvalitsuses, aastatel 1958–1964 töötas ta toimetajana Eesti Riiklikus Kirjastuses. Aastatel 1964–1968 töötas ta Eesti Tööstusprojektis vaneminseneri, grupijuhi ja projektide peakonstruktorina. 1968. aastast töötas ta projekteerimisinstituudi Tsentrosojuzprojekt Tallinna filiaali peakonstruktorina. Tiit Masso omab Tiit Masso OÜ firmat ning töötab tänaseni ehituskonsultandina. Ta on projekteerinud kergfassaade (Haapsalu kaubanduskeskus), kerghooneid (Kiisa kauplus), mittetüüpseid monteeritavaid hooneid (ETKVL-i hooned Tallinnas Narva maanteel, Tallinna Kaubahall (praegu Rimi Kaubahall), Kehra kauplus), monoliitraudbetooni ja terasest ruumkandureid (Pirita rannahoone) ja hooneid nõrkadele pinnastele. Ta on toimetanud palju ehitusraamatuid, samuti on ta mitme ehitusraamatu autor. Tiit Masso on publitseerinud ehitusvaldkonnaga seonduvaid raamatuid, mida tänaseni kasutatakse õppematerjalidena. Välja antud raamatud: "Matkale" - 1965 "Ehituskonstruktori käsiraamat" (esimene trükk) - 1980 "100 ehitist" - 1983 "Eesti ehitusmälestised" - 1990 "Väikemajad" - 1990 "Palkmajad. Konstruktsioon ja ehitamine " - 1991 "Ehituskonstruktori käsiraamat 1." - 2002 "Ehituskonstruktori käsiraamat 2. osa" - 2002 "Ehituskonstruktori käsiraamat 3. osa" - 2003 "Ehitusfüüsika ABC. Soojus, niiskus, müra" - 2012 "Vanade väikemajade tarindid" - 2022 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk Tema ema oli kokk ja kokanduspedagoog Salme Masso, isa Nikolai Masso oli agronoom, emapoolne vanaisa Oskar Karl Johann Liigand oli koolmeister ja Riigikogu liige. Tema tütar on politoloog Iivi Anna Masso. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Ehitusinsenerid TPI-st. Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn 1986
Walter Scotti auhind

Walter Scotti auhind (Walter Scott Prize) on Ühendkuningriigi kirjandusauhind, mis on loodud tunnustamaks ajaloolise sisuga ilukirjandust. Auhinna asutasid 2010. aastal Buccleuch' hertsog ja hertsoginna (šoti kirjanik Sir Walter Scott on Buccleuch' hertsogite otsene järeltulija). Võidusumma on 25 000 naela ja see on üks suuremaid kirjandusauhindu Ühendkuningriigis. Auhinda antakse välja igal aastal. Auhinnale võib kandideerida iga teos, mis on avaldatud möödunud aastal Ühendkuningriigis, Iirimaal või Rahvaste Ühenduses ja mille sündmustik leiab aset rohkem kui 60 aastat tagasi, st väljaspool autori täiskasvanuea-kogemust. Võitja tehakse teatavaks juunis Borders Book Festivalil Melrose'is. https://www.theguardian.com/books/2010/feb/02/walter-scott-prize-historical-novels http://news.bbc.co.uk/2/hi/uk_news/scotland/south_of_scotland/8482697.stm
Hopfgarten im Brixental

Hopfgarten im Brixental on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 622 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 166.55 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 5657 inimest. Vald on suurim ringkonnas ja suuremate hulgas Tiroolis. See on populaarne koht kõigi tasemete suusatajatele erinevate nõlvadega, mis ulatuvad mustadest nõlvadest kogenud suusatajatele lasteaia nõlvadeni algajatele ja kus on suusakool. Samuti on palju naaberasulaid paljude erinevate nõlvadega, sealhulgas Itteri ideaalne nõlv nendele varajastele suusatundidele. Gondlireisi on väärt teha, kui tahetakse näha vaid tippu. Põnevuse mitteotsijatele on ka rohkesti võimalusi. Võite külastada üht tüüpilistest Austria restoranidest, nagu Gasthof Traube, kus saate proovida sööke nagu šnitsel, struudel või nuudlid. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70406.pdf www.hopfgarten.tirol.gv.at Hopfgarteni turismiinfo Hopfgarteni panoraam
Itteri vald

Itter on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 703 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 10,44 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1162 inimest. Vald paikneb 18,6 km Kitzbühelist läänes, 5 km Wörglist kagus ja 2,5 km Hopfgarten im Brixentalist põhjas. Küla asub terrassil Brixentali kohal ja selle peamine sissetulekuallikas on turism. Küla väike kindlus, Itteri loss, oli Teise maailmasõja ajal vanglaks Prantsuse kõrgetele isikutele. Kaks päeva enne sõja lõppu võideldi seal Waffen SS vastu lahingus, ainus juhtum, kui Ameerika ja Saksa väed võitlesid sõjas samal poolel. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70407.pdf www.itter.tirol.gv.at
Jochberg (Tirool)

Jochberg on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 923 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 87,8 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1551 inimest. Vald paikneb 8 km Kitzbühelist lõunas. Jochbergis oli varem vasekaevandus, kuni see 1625. aastal tasuvuse puudumise tõttu lõpetati. Tänapäeval on Jochberg osa Kitzbüheli suusakeskusest, ühendades Kitzbüheli suusapiirkonna nõlvadega Thurni kurust läänes. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019. www.jochberg.tirol.gv.at
Kirchberg in Tirol

Kirchberg in Tirol on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 837 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 97,76 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 5168 inimest. Vald paikneb 6 km Kitzbühelist läänes. Kirschbergi kihelkonnakirik Gaisbergi taustal Kirchbergi panoraam Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019. www.kirchberg.tirol.gv.at Kirchbergi panoraam
Paradoks (ajakiri)

Paradoks oli aastatel 1991–2005 ilmunud Eesti esoteerikaajakiri. Kuni 1994. aastani ehk esimesed 30 numbrit kandis ajakiri nime Paradoks B (milles täht B viitas Bermuda kolmnurgale). Ajakirja teemadeks olid parapsühholoogia, paranormaalsed kohad ja inimesed (näiteks Bermuda kolmnurk, Atlantis, Sathya Sai Baba), ufoloogia, maavälised tsivilisatsioonid, spiritualism, okultism jmt. Ajakirjas ilmus ka järjejutt. Ajakirja andis välja kirjastus Sünnimaa ja kuni aastani 2000 oli ilmumiskoht Viljandi. Paradoksi toimetaja aastatel 1991–1992 oli Viljo Saldre, aastatel 1993–1998 Raivo Mõttus ja aastatel 1999–2000 Jaanus Aua. Kokku ilmus 158 numbrit vahemikus oktoober 1991 kuni 2005. Paradoks B lisana ilmus ajakiri Maagiline Maailm. "Paradoks: intrigeerivad elud, persoonid, sündmused". E-kataloog Ester. Mari Rebane (05.02.2004). "Para-ajakirjanduses kummitusist ja tulnukaist ei pajatata". Eesti Päevaleht. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.05.2018. Vaadatud 16. mail 2018.
Kohtla-Nõmme aherainemägi

Kohtla-Nõmme aherainemägi on aherainemägi Ida-Viru maakonnas Toila vallas Kohtla-Nõmme asulas.
Haeska rannaniit

Haeska rannaniit on rannaniit Lääne maakonnas Haapsalu linna halduspiirkonnas Haeska küla lähedal. Niit on Matsalu lahe rannikul ja jääb Matsalu rahvuspargi piiresse.
Haabneeme rand

Haabneeme rand on rand Harju maakonnas Viimsi vallas Haabneeme asulas. Rannas on laste mänguväljak, jäätisekiosk ja RootSu rannabaar. https://www.visittallinn.ee/est/turist/mida-teha/vaatamisvaarsused/pid-179518/haabneeme-rand-viimsi-rand (vaadatud 16.05.2018)
Viljakuivati

Viljakuivati on seadeldis, mille ülesandeks on kuivatada vilja. Kuivatiks nimetatakse ka hoonet, kus selline seadeldis paikneda võib. Viljakuivati töö põhineb õhu ja vilja segamisel, kui tugev kuumutatud õhuvool juhitakse läbi kuivatatava vilja. Õhuvool aurustab terade pinnalt vett ja viib seda välisõhku. Kuivatamisõhu temperatuur sellise aurustumise tõttu väheneb. Šahtkuivatid: portsjonkuivatid, läbivoolukuivatid Punkerkuivatid Tegu on ühe levinuima teraviljakuivatite tüübiga. Kuivatil on risttahukakujuline kuivatusšaht, mida läbivad horisontaalsed õhujaotuskarbid. See jagab aeglaselt põhja valguva viljamassi ventileeritavateks kihtideks. Õhujaotuskarpide võrk tagab seega vilja kuivenemise terve šahti kõrguses. Portsjonkuivati puhul kuivatatakse vilja koguseliselt ehk portsjoni kaupa. See tähendab seda, et kuivatatakse korraga niipalju, kui palju on võimeline vastuvõtt läbi töötlema. Kuivatusprotsess jaguneb oma olemuselt neljaks osaks, nendeks on: täitmine, kuivatus, jahutus ja tühjendamine. Sõltuvalt portsjonkuivati mudelile on võimalik vilja kuivatuse ajal tsirkuleerida, sellega suureneb kuivatusprotsessi töökiirus. Portsjonkuivati suureks eeliseks on tema võime kuivatada niiskemat vilja, samuti ei pea kuivati tööline pidevalt jälgima kuivatis toimuvat. Läbivoolukuivatid on maailmas väga populaarsed, neid kasutatakse eeskätt suuremates teraviljakasvatusettevõtetes. Tegu on pidevtoimelise šahtkuivatiga. Samal ajal teostatakse nii vilja pealelaadimist, vilja jahutamist ja ka väljalaadimist. Läbivoolukuivatis on omavahel tihedalt ühendatud kaks tööülesannet, nendeks on kuivatus ja jahutus. Punkerkuivati on ventileeritav punker, kus vilja kuivatus temperatuur on kuni 70 °C. Seejuures õhu erikulu on 300–500 m³/h ühe tonni vilja kohta, on omakorda umbes 10 korda väiksem kui šahtkuivatil. Sõltuvalt vilja algniiskusest ja kuivatusõhu temperatuurist kuivab vili punkerkuivatis 1–7 ööpäeva. Punker tüüpi kuivati eelisteks on: lihtne konstruktsioon ja juhtimine, kergelt puhastatav – oluline seemnetootjatele ning lihtne saavutada soovitud lõppniiskust automaatsete niiskuse mõõtjatega. Seda saab kasutada ka atmosfääri õhu kuivatina, lihtsalt eemaldades kütusepõleti. "Viljakuivati KASUTUSJUHEND" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. juuli 2017. "Viljakuivatid". "Habemiku Grupi ettevõtete rajatava kuivati tasuvusanalüüs" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 17. mai 2018. "VÄIKKEETTEVÕTTE TERAVILJAKUIVATI VALIKUKRITEERIUMID" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 17. mai 2018.
Glücksburgi dünastia

Glücksburgi dünastia, täisnimega Schleswigi-Holsteini-Sonderburgi-Glücksburgi dünastia, on Taani-Saksa haru Oldenburgi dünastiast, mille liikmed on valitsenud erinevatel aegadel Taanit, Norrat, Kreekat ja mitut Põhja-Saksa riiki. Taani kuninganna Margrethe II, Norra kuningas Harald V, Kreeka kuningas Konstantínos II, Hispaania kuninganna Sofia, Walesi prints Charles on isaliini pidi Glücksburgi dünastia liikmed. Dünastia on nimetatud Glücksburgi linna järgi Schleswigi hertsogkonnas (tänapäeval Saksamaal). Oldenburgi dünastia Huberty, Giraud, Maghdelaine 1994, lk 7-8, 27-28, 30-31, 58, 144, 168, 181, 204, 213-214, 328, 344, 353-354, 356, 362, 367. Michel Huberty, Alain Giraud, F. and B. Magdelaine. (1994) L'Allemagne Dynastique, Volume VII. Laballery ISBN 2-901138-07-1, ISBN 978-2-901138-07-5
Briti Riiklik Raudteemuuseum

Briti Riiklik Raudteemuuseum (inglise British National Railway Museum) on Suurbritannias Yorki linnas asuv raudteemuuseum, kus tutvustatakse raudteeajalooga seotut. Muuseum kuulub gruppi Science Museum Group of National Museums. Tegu on suurima raudteemuuseumiga Suurbritannias. Muuseumis on eksponeeritud üle 100 veduri ja umbes 300 muud raudteesõidukit. Peaaegu kõik need raudteesõidukid on liikunud Suurbritannia raudteedel või on toodetud Suurbritannias. Hooajal 2011/2012 külastas muuseumi ligikaudu 717 000 inimest. 2001. aastal tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Victoria ja Alberti muuseum

Victoria ja Alberti muuseum (inglise Victoria and Albert Museum, lühendatult V&A) on kunstimuuseum Londonis. See muuseum on üks Euroopa suurimaid kunstimuuseume. Näiteks 2016 külastas muuseumi 3 022 086 inimest. Muuseum asutati 1852 nimega South Kensington Museum. 1899 sai muuseum praeguse nime Victoria ja Alberti muuseum; nimi pandi kuninganna Victoria I ja tema abikaasa Alberti järgi. 2003 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
CosmoCaixa Barcelona

CosmoCaixa Barcelona on uurimiskeskus Hispaanias Barcelonas. See asutati 1980 nime all el Museu de la Ciència ('teadusmuuseum'). 1998-2005 oli muuseum põhjaliku renoveerimise tõttu suletud. 2006 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Philae (kosmoseaparaat)

Philae oli Euroopa Kosmoseagentuuri maandur, mis maandus 12. novembril 2014 komeedile 67P/Tšurjumov-Gerassimenko. Komeedile maandumisel ei käivitunud maanduri harpuunid ja tõukurid, mis oleksid pidanud Philae komeedi pinnale ankurdama ning seetõttu põrkas maandur komeedi pinnalt kaks korda tagasi. Philael õnnestus komeedi pinnale maanduda, kuid see jäi ebasobivasse asendisse ja maandumispaika. Philae oli esimene maandur, mis maandus komeedi pinnale. Hoolimata maandumisprobleemidest, õnnestus Philael komeedi pinda pildistada. Lisaks õnnestus maanduril teha esimesed mõõtmised komeedi pinnal ja nende mõõtmiste tulemused saatis ta Rosettale. 15. novembril 2014 sisenes Philae turvarežiimi, sest akud olid tühjaks saamas. Missiooni lennujuhid lootsid, et rohkemast päikesevalgusest piisab, et maandur restardiks. Philae võttis Rosettaga juhuslikel aegadel ühendust 13. juunist kuni 9. juulini 2015, kuid pärast seda enam mitte. Rosetta tuvastas Philae maandumispaiga 2. septembril 2016, vähem kui kuu enne missiooni lõppu. Maandur on külili asendis ning asub sügavas lõhes, mis on Päikese suhtes varjus. Maanduri asukoha tuvastamine võimaldab teadlastel tuvastada, milliseid kohti õnnestus pärast Philael pildistada. Rosetta missioon lõppes 30. septembril 2016. "Philae on komeedi pinnal". Novaator. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2018. Vaadatud 30. mai 2018. "Rosetta: Battery will limit life of Philae comet lander". BBC News. Vaadatud 30. mai 2018. "Hüvasti, Philae. ESA kosmosesond on tõenäoliselt igaveseks vaikinud". Geenius.ee. Vaadatud 30. mai 2018. "Europe's Comet Chaser". European Space Agency. Vaadatud 30. mai 2018. "Philae automaatmaandur seisab silmitsi igavese unega". Euroopa Kosmoseagentuur. Vaadatud 30. mai 2018. "Philae Lander's Grave on Comet Found at Last After Nearly 2-Year Search". Space.com. Vaadatud 30. mai 2018. "Goodbye, Rosetta! Spacecraft Crash-Lands on Comet in Epic Mission Finale". Space.com. Vaadatud 30. mai 2018.
Triibik

Triibik (Sicista) on hüpiklaste sugukonda kuuluv näriliste perekond. Perekonda kuulub 13 liiki. Eestis elab neist üks liik – kasetriibik (Sicista betulina).
Ballistiline nuga

Ballistiline nuga ehk heidetava teraga nuga on pidemest mehaanilise jõu (näiteks vedru, gaas) mõjul eralduva teraga külmrelv. Tera lennukiirus on kuni 60 km/h. Ballistilised noad on paljudes riikides tsiviilkasutuses keelatud. Nuga Zinser, Tim; Fuller, Dan; Punchard, Neal (2003). Switchblades Of Italy. Kentucky: Turner Publishing Company. Lk 88–89. ISBN 978-1563119330.
Juri Volodarski

Juri Volodarski (Ю́рий Али́мович Волода́рский, sündinud 3. juunil 1965) on ukraina ajakirjanik, publitsist ja kriitik. Kirjutab Ukraina ajakirjades, valdavalt ilukirjandusest, aga ka kinost, teatrist ja kunstist. Volodarski sündis Kiievis ja elab seal ka praegu. Ta on lõpetanud 1990. aastal Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna. Alates 2002. aastast tegutseb Volodarski ajakirjanduses. On töötanud ajakirjades "Афиша", "10 дней", "Профиль", "ШО". On 10 aastat osalenud rahvusvahelise luulefestivali "Киевские Лавры" korraldamises. 2015. aastal oli Juri Volodarski Ukraina peamise kirjanduspreemia "Книга года Би-би-си" žürii liige. Preemia antakse aasta parimale kirjandusteosele. 2015. aastal koostas Juri Volodarski kaasaegse ukraina proosa antoloogia "Небо этого лета. Рассказы украинских писателей". Kogumik on ilmunud kirjanik Ljudmila Ulitskaja initsiatiivil Vene kirjastuses "Tri kvadrata". "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2017. Vaadatud 17. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://slavpeople.com/11384-lavr "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. august 2016. Vaadatud 17. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. mai 2018. Vaadatud 17. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) ERR arhiiv: Viktor Jerofejev ja Juri Volodarski Prima Vistal
Rifipall

Rifipall on tehislik kera, jäljendamaks järjest kaduvaid korallrahusid. Kerad on tehtud spetsiaalsest betoonist. Kerad on auklikud ning seest õõnsad. Seetõttu loovad nad kaladele ja teisele mere või magevee organismidele soodsad elukeskkonnad. Samuti kasutatakse rifipalle lainemurdjate või muulidena, sest need absorbeerivad laine energiat ja seetõttu väheneb ranniku erosioon. What is a Reef Ball? Breakwater design
Tomas Bannerhed

Bengt Tomas Christer Bannerhed (sündinud 28. mail 1966) on rootsi kirjanik. Kirjanik kasvas üles Lõuna-Rootsis Smålandis Uråsa asulas. 1990. aastatest elab Stockholmis. Ta on õppinud sotsiaalteadusi, töötanud ajakirja toimetuses ja õppejõuna. 2011. aastal ilmus tema debüütromaan "Kaarnad", mille kirjutamiseks kulus autoril 10 aastat. "Kaarnad" tegi Bannerhedi tuntuks üle kogu Euroopa – teos on tõlgitud juba inglise, saksa, prantsuse, hollandi, norra ja taani keelde. "Kaarnad" on ilmunud ka eesti keeles (tõlkija Tiina Mullamaa, Hea Lugu 2013). Romaani põhjal on Rootsis tehtud mängufilm ("Korparna", 2017, režissöör Jens Assur), mis on saanud mitu filmifestivaliauhinda. „Kaarnad” on psühholoogiline romaan isast ja pojast, pärilikkusest ja elukeskkonnast, lindudest ja vabaduseotsinguist, mida on tänu kaasahaaravatele looduskirjeldustele kerge ja põnev lugeda. Romaani tegevus toimub 1970. aastatel Smålandi metsade vahel, kus nooruk Klas, 12-aastane peategelane, kogeb kasvava hirmuga, et isa, elupõline talumees, on haaratud mõttest anda talu edasi temale. Eelmiste põlvkondade ränga tööga rajatud talu peab perekond edasi pidama, sest järjepidevus ei tohi katkeda. Klas aga ei taha isa jälgedes käia – tema tahab metsas olla ja linde jälgida. Klasi kirg on linnud – nemad sümboliseerivad vabadust. Vastandus on selge: Klasi pilk on suunatud taevasse, isa pilk maale, Klasi juhtmõte on vabadus, isa oma kohustus. Kuigi romaanis on põhjamaist süngust ja raskemeelsust, leidub selles ka helgem pool. See on lummav loodusromaan, mis köidab lugejat lõhnade, helide, meeleolude ja täpsete looduskirjeldustega. 2015. aastal ilmus Bannerhedilt koos loodusfotograaf Brutus Östlingiga raamat "I starens tid" ("Kuldnoka-aeg"). 2018. aastal ilmus Bannerhedi teine ​​romaan "Lugnet". Romaani peategelaseks on Urban, kes kolib maalt Blekingest oma purunenud perekonna juurest Stockholmi, püüdes seal uut elu üles ehitada. Bannerhed on romaani „Kaarnad“ eest pälvinud mitu Rootsi kirjanduspreemiat. Ta on esimene kirjanik, kes sai oma debüütteose eest Rootsi ühe tunnustatuma kirjandusauhinna Augustipreemia (Augustpriset). https://web.archive.org/web/20110429060732/http://www.dn.se/dnbok/bokrecensioner/tomas-bannerhed-korparna "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. detsember 2017. Vaadatud 17. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. veebruar 2018. Vaadatud 17. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Brutus Östling, Tomas Bannerhed. I starens tid. - Weyler förlag U. Milles. "Recension: Tomas Bannerheds nya roman Lugnet för tankarna till incel-män". - SVT Nyheter, 18.10.2018