laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Atomwaffen Division

Atomwaffen Division (saksa keelest Tuumarelvadiviis; ka Natsionaalsotsialistlik Vastupanurinne) on rahvusvaheline ekstreemparemäärmuslik neonatsistlik terrorivõrgustik. See sai alguse Ameerika Ühendriikide lõunaosas ning on nüüdseks levinud mitmesse Ameerika ja Euroopa riiki. Vahel on ajakirjanduses AD liikmeid nimetatud alternatiivseteks parempoolseteks, kuid organisatsioon ise end nii ei sildista, ka AD-siseselt peetakse end ekstremistideks. Seda on kirjeldatud üheks 21. sajandi vägivaldseimaks neonatsiliikumiseks. Ameerika Ühendriikide Southern Poverty Law Center liigitab Atomwaffen Divisioni vihagrupiks, mõned valitsused, sh Kanada ja Suurbritannia, terrorirühmituseks. Atomwaffen Divisioni liikmeid on mõistetud süüdi mõrvades, pommirünnakutes, terrorirünnakutes ja muudes kuritegudes. Antipoodi Vastupanu Aaria Vabariiklik Armee The Base (vihagrupp) Terroristlik Võitlusorganisatsioon Hanau tulistamised National Action (Suurbritannia) Natsionaalsotsialistlik Liikumine (Ameerika Ühendriigid) Natsionalistlik Rinne (Ameerika Ühendriigid) Natsionaalsotsialism / Valge Võim Põhjala Vastupanuliikumine Patriot Front Ameerika Avangard Unite the Right Alternatiivsed parempoolsed Paremäärmuslik terrorism Rise Above Movement Fašistlike liikumiste loend Naonatsiorganisatsioonide loend O'Brien, Luke; Mathias, Christopher (21. november 2017). "The Maniac Neo-Nazis Keeping Charles Manson's Race War Alive". HuffPost. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. september 2019. Vaadatud 16. veebruaril 2018. Even within the alt-right — a loose association of white supremacists and fascists — the Atomwaffen Division is considered extreme. Mathias, Christopher (31. jaanuar 2018). "1 Neo-Nazi Group. 5 Murders In 8 Months". HuffPost. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. märts 2019. Vaadatud 15. veebruaril 2018. "Report: Suspect in Penn Student's Murder Has Neo-Nazi Ties". Philadelphia. 29. jaanuar 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. juuni 2019. Vaadatud 15. veebruaril 2018. "Dangerous Organizations and Bad Actors: Atomwaffen Division". Center on Terrorism, Extremism and Counterterrorism, Middlebury Institute of International Studies at Monterey. 15. mai 2024. "Active Hate Groups". Southern Poverty Law Center. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. juuni 2019. Vaadatud 16. juunil 2019. Paula Newton (3. veebruar 2021). "Canada will list the Proud Boys movement as a terrorist group". CNN. Vaadatud 3. veebruaril 2021. "Brandon Russell: Leader of neo-Nazi Atomwaffen group charged with Baltimore power grid plot". BBC News. 6. detsember 2023. Mr Russell is the founder of Atomwaffen Division, a neo-Nazi group which has been linked to several murders, bombings and plots in the United States and other countries.
Suomen Sisu

Suomen Sisu (soome keelest Soome Sisu) on Soome organisatsioon, mis defineerib end rahvusliku ja patriotistlikuna ning on vastu massimmigratsioonile ja mitmekultuurilisusele. Suomen Sisu toetab rahvusriike ning on vastu rahvusülesusele, eriti Euroopa Liidule. See sai alguse Soome Rahvusliidu noorteorganisatsioonina aastal 1998, kaks aastat hiljem öeldi Rahvusliidust lahti. Suomen Sisu ei seosta end ühegi erakonnaga, kuid selle liikmed on kuulunud erinevatesse erakondadesse, tihti Põlissoomlaste ridadesse. toimitus, Talouselämän (17. aprill 2019). "Tämä kohujärjestö ei käännytä tilaisuuksistaan uusnatseja: Ainakin 5 jäsentä rymistelee nyt äänivyöryllä eduskuntaan". Talouselämä (soome). Vaadatud 22. augustil 2023. Koduleht
Lykurgos (Sparta)

See artikkel räägib Sparta seadusandjast. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit Lykurgos. Lykurgos (kreeka keeles Λυκοῦργος, Lykourgos) oli Vana-Kreeka müütiline seadusandja, kes on tuntud eelkõige Sparta seaduste ja ühiskonnakorralduse rajamise poolest. Teda peetakse Sparta ühiskonna rangelt distsiplineeritud ja militaristliku eluviisi (eunomia) kujundajaks. Lykurguse elu ja tegevuse kohta on vähe kindlaid ajaloolisi andmeid ning paljud tema eluloolised detailid põhinevad legendidel. Arvatakse, et ta elas umbes 9. või 8. sajandil eKr, kuigi mõned allikad paigutavad ta varasemasse aega. Tema kohta levivad lood räägivad, et ta reisis paljudesse maadesse, sealhulgas Kreetale ja Egiptusesse, kust ta ammutas ideid Sparta seaduste loomiseks. Tema loodud seadused, mida tuntakse Suure Rhetra nime all, kehtestasid range ühiskondliku korra, rõhutasid sõjalist distsipliini, kollektiivset kasvatust (agoge) ja võrdsust spartalaste seas. Need seadused aitasid luua Sparta, mis oli tuntud oma tugeva sõjaväe ja erakordse distsipliini poolest. Hilisemad spartalased kummardasid teda kui jumalat. Drako (seadusandja) Solon Finley, M I (1968). "Sparta". Vernant, Jean-Pierre (toim). Problèmes de la guerre en Grèce ancienne. De Gruyter. Lk 143–160. DOI:10.1515/9783111330570-008. ISBN 978-3-11-133057-0. Forrest, W G (1963). "The date of the Lykourgan reforms in Sparta". Phoenix. 17 (3): 157–179. DOI:10.2307/1086717. ISSN 0031-8299. JSTOR 1086717. Fuks, Alexander (1962). "Agis, Cleomenes, and Equality". Classical Philology. 57 (3): 161–166. DOI:10.1086/364695. ISSN 0009-837X. Hooker, James Thomas (1988). "The life and times of Lycurgus the Lawgiver". Klio. 70 (70): 340–345. DOI:10.1524/klio.1988.70.70.340. ISSN 2192-7669. Starr, Chester G (1965). "The credibility of early Spartan history". Historia: Zeitschrift für Alte Geschichte. 14 (3): 257–272. ISSN 0018-2311. JSTOR 4434883. Woodward, A M (1950). Historia: Zeitschrift für Alte Geschichte. 1 (4): 616–634. ISSN 0018-2311. JSTOR 4434324.{{cite journal}}: CS1 hooldus: pealkirjata ajakiri (link)
Traver Rains

Traver Rains (sündinud 4. märtsil 1977 Colorado osariigis Fort Collinsis) on Ameerika Ühendriikide telenägu ja fotograaf, endine moedisainer moemärgile Heatherette. Ta kasvas üles Montana osariigis hobuserantšos. Texase osariiki Dallasesse suundus ta ülikooli õppima majandust ja rahvusvahelist äritegevust. Kraadi omandamise järel kolis ta New Yorki, kus treenis esmalt hobuseid. Richie Richiga kohtudes sulandus ta kohalikku moeskeenesse, mil kahasse alustati moestuudio edendamist moemärgi all Heatherette. Nende klientidest olid tuntuimad Madonna, Naomi Campbell, Gwen Stefani, Paris Hilton, Britney Spears, Mariah Carey ja Aerosmith. Ta oli vahekohtunik modellide võistlust kajastanud teleseriaalides “America's Next Top Model” ja “Project Runway Canada”. Teda on korduvalt näidatud muusikakanalites MTV ja VH1, ta on saatekülalisena ilmunud mitmetesse õhtu- ja uudistesaadetesse. Ta elab praegu Californias, kus töötab fotograafina ja omab vastavat stuudiot Hollywoodis. Ta on loonud kaubamärgi T. Rains, mille alt turustab siiditrükis ülakeharõivaid nii kohalikus butiigis kui internetis. Riided kätkevad endas Metsikut Läänt, popkultuuri ja huumorit. David LaChapelle
Saksa okupatsioon Prantsusmaal

See artikkel räägib Saksa okupatsioonist Prantsusmaal teise maailmasõja ajal. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit Saksa okupatsioon. Sõjaväehaldus Prantsusmaal (saksa keeles Militärverwaltung in Frankreich; prantsuse keeles Administration militaire en France) oli Natsi-Saksamaa poolt teise maailmasõja käigus Prantsusmaa põhja- ja lääneosa haldamiseks loodud sõjaväevalitsus. Algne zone occupée (prantsuse keelest okupatsioonitsoon) seati üles juunis 1940. Kui novembris 1942 okupeeriti ka varasem zone libre (vaba tsoon), nimetati algselt okupeeritud ala põhjatsooniks (zone nord) ning uus ala lõunatsooniks (zone sud). Režiimi reguleeris teine Compiègne'i vaherahu, mis sõlmiti kui Prantsusmaa Wehrmachti eduka välksõja tulemusel lüüa sai. Nii prantslased kui sakslased arvasid vaherahu sõlmides, et režiim peab kestma lühikest aega, kuna oodati vaherahu sõlmimist ka Suurbritannialt. Selle tõttu nõustus Prantsusmaa näiteks, et Prantsuse sõdurid jäävad kuni vaenutegevuse lõpuni sõjavangideks. Prantsusmaa lüüasaamisega lõppes ka Prantsuse Kolmas Vabariik ning rajati n-ö Prantslaste Riik (État français), mis de jure kontrollis kogu riiki, kuid de facto vaid vaba tsooni. Kuna de jure pealinn Pariis asus okupeeritud tsoonis, kolis Saksamaa nukuvalitsus Vichy linna ning seetõttu tuntakse seda režiimi Vichy valitsusena. Vichy valitsusel okupeeritud tsooni üle de facto kontrolli ei olnud, seal kehtis Saksa diktatuur. Vabas tsoonis oli Vichy valitsus reaalsuses iseseisvusetu Saksamaa nukuvalitsus. Saksa okupatsioon laienes üle terve Prantsusmaa 11. novembril 1942 kui Saksamaa ja Itaalia operatsiooniga Anton Lõuna-Prantsusmaa hõivasid. See oli vastukäik 9. novembril toimunud Liitlaste sissetungile Prantsuse Põhja-Aafrikasse. Saksa okupatsioon lõppes, kui Liitlased Normandia dessandi ja operatsiooniga Dragoon 1944. aastal Prantsusmaa vabastasid. Ametlikult kestis Saksa okupatsioon maist 1940 detsembrini 1944, kuigi Liitlased olid 1944. aasta lõpuks peaaegu kogu Prantsusmaa vabastanud. Hôtel Terminus Pariis teises maailmasõjas Isabelle von Bueltzingsloewen, (ed) (2005). "Morts d'inanition": Famine et exclusions en France sous l'Occupation. Rennes: Presses Universitaires de Rennes. ISBN 2-7535-0136-X Philippe Burrin (1998). France Under the Germans: Collaboration and Compromise. New York: New Press. ISBN 978-1-56584-439-1. Robert Gildea (2002). Marianne in Chains: In Search of the German Occupation 1940–1945. London: Macmillan. ISBN 978-0-333-78230-9 Gerhard Hirschfeld & Patrick Marsh (eds) (1989). Collaboration in France: Politics and Culture during the Nazi Occupation 1940-1944. Berg Pub, ISBN 978-0854962372 Julian T. Jackson (2001). France: The Dark Years, 1940–1944. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0-19-820706-9 Shtasel, Rebecca. "Workers’ resilience in occupied France: workers in Le Havre, 1941–1942." French History 34.2 (2020): 235-252.
Good Charlotte (album)

"Good Charlotte" on ansambli Good Charlotte debüütalbum, mis ilmus 2000. aasta septembris. "Little Things" – 3:23 "Waldorfworldwide" – 3:21 "The Motivation Proclamation" – 3:36 "East Coast Anthem" – 2:27 "Festival Song" – 3:00 "Complicated" – 2:49 "Seasons" – 3:15 "I Don't Wanna Stop" – 2:41 "I Heard You" – 2:43 "Walk By" – 2:42 "Let Me Go" – 3:01 "Screamer" – 3:36 "Change" – 8:38 Joel Madden – laul Benji Madden – kitarr, taustalaul Billy Martin – kitarr Paul Thomas – bass Aaron Escolopio – trummid
Ari Matti Mustonen

Ari Matti Mustonen (sündinud 20. jaanuaril 1992) on Tallinnast pärit eesti lavakoomik.
Nexus 2

"Nexus 2" on Eesti ansambli Nexus teine album. Album ilmus 2004. aasta augustis. Albumi üks tuntumaid lugusid "Hingetuna" võitis Raadio 2 Aastahiti võistlusel esikoha. "Sind sind sind" – 3:09 "Lubasid tulla" (koos Koit Toomega) – 3:32 "Maybe" – 3:18 "Nii hea (silmad)" – 3:38 "Muinasloos" – 3:29 "Suvi (tuli nägi ja võitis kõik)" – 2:56 "Sinuga koos" – 3:40 "Aeg peatub" – 3:28 "Mu poeg" – 3:43 "Hingetuna" – 3:48 "Väike tüdruk" – 3:46 "Lubasid tulla" (klubi versioon) – 3:59 "Sinuga koos" (Skywalkers UK dance mix) – 3:34
Virumaa piiskopkond

Virumaa piiskopkond oli rooma katoliku kiriku Lundi peapiiskopkonna lühiajaline piiskopkond Eestimaal, hõlmates Virumaad ja Järvamaad. Pärast Taani kuninga ja vasallide sõjalist võitu Lindanise lahingus eestlaste muistses vabadusvõitluses vallutasid ja ristisid taanlased 1219. ja 1220. aastal Põhja-Eesti alad ning saavutasid kontrolli Harjumaa, Virumaa, Alutaguse, osa Läänemaa ja Järvamaa üle, kuhu asutati Eestimaa hertsogkond Taani kuninga valdusena. Esimeseks Eestimaa hertsogiks nimetas Taani kuningas Valdemar II aastal 1220 oma poja Knudi. Kuningas Valdemar II lahkus ise 1219. aasta suve lõpul ja määras vallutatud ja vallutatavate maade asehalduriks Anders Suneseni. Virumaa piiskopkonna asutas 1220 aastal Lundi peapiiskop Andreas Sunesen ja see kuulus see Lundi peapiiskopkonna alla. Virumaa piiskopkonna olemasolu lõppes 1220. aastatel, kui Mõõgavendade ordu ning Riia ja Tartu piiskopid vallutasid kõik Taani valdused Eestimaal. 30. jaanuaril 1232 sätestas paavst Gregorius IX avaldatud bullas "Fraternitati tuae" paavsti legaat Alna Balduinile, et ta peab Eestimaal ja Liivimaal eraldama paavsti nimel valdusi, kasutades selleks vajadusel relva jõudu. Paavst käskis Riia ja Lihula (Tartu) piiskoppidel ning Mõõgavendade ordul anda legaadile üle Virumaa, Järvamaa ja Läänemaa. Paavsti legaadi Modena Wilhelmi (Modena Guillemuse) osavõtul sõlmitud Stensby lepingu kohaselt tagastas Rooma paavstile alluv vaimulik Liivi ordu kui Mõõgavendade ordu järglane 1238. aastal Taanile Tallinna, Rakvere ja Narva linnused, Revala, Harjumaa ja Virumaa (umbes 12 000 km²). Järvamaa jäi Liivi ordule, kuid ordu ei tohtinud Taani kuninga loata sinna kindlustusi rajada, kuid jäi koos ülejäänud Taani hallatava Eestimaaga kiriklikult Lundi peapiiskopkonna Tallinna piiskopi diötseesi. Kui Taani kuningas Valdemar II 1238. aastal Stensby lepinguga Põhja-Eesti taas oma valdusse sai, siis otsustati, et Taani võimu aluses Põhja-Eestis pole vajadust kahe erineva piiskopkonna jaoks. Lundi peapiiskop (1228–1252) Uffe Thrugotsen andis Virumaa piiskopkonna üle Tallinna piiskopile Thorkillile (1240–1260). 24. veebruaril 1248 määras paavst Innocentius IV Virumaa piiskopkonna Lundi peapiiskopkonna jurisdiktsiooni alla, kuid Liivimaa peapiiskop Albert Suerbeer nimetas aasta varem Virumaa piiskopiks munk Dietrichi. Paavst Aleksander IV tegi 7. juulil 1260 Riia peapiiskop Suerbeerile ülesandeks määrata Virumaa piiskop mõne teise piiskopkonna piiskopiks. Diedrich ei tegutsenud kunagi oma piiskopkonnas Virumaal, kuid asudes Reinimaal, seadis ametisse preestreid, andis Rooma paavsti volitusel välja ametlikke tõestuskirju (saksa keeles Urkunde) ja pattude andeksandmise kirju. abt Ostradus, 1220–1227, Diedrich Mindenist, 1246–1272. Kristjan Kaljusaar, Virumaa läänimehed 13. sajandi esimesel poolel, Õpetatud Eesti Seltsi aastaraamat 2021 (Tartu: Õpetatud Eesti Selts, 2022), lk 35 Stefan Pajung ja Mihkel Mäesalu, Tülikas legaat – Albert Suerbeeri konflikt Lundi peapiiskopi Uffega, Tallinna Linnamuuseumi ajaveeb (vaadatud 29.04.2024)
Mísia

Mísia (kodanikunimega Susana Maria Alfonso de Aguiar; 18. juuni 1955 Porto – 27. juuli 2024 Lissabon) oli portugali fado-laulja. Ta suri 69-aastaselt vähki. 1991 – Mísia 1993 – Fado 1995 – Tanto menos, tanto mais 1998 – Garras dos Sentidos 1999 – Paixões diagonais 2001 – Ritual 2003 – Canto 2005 – Drama box 2009 – Ruas (Lisboarium & Tourists) 2011 – Senhora da Noite 2013 – Delikatessen Café Concerto 2015 – Para Amália 2016 – Do primeiro fado ao último tango 2019 – Pura vida (Banda sonora) 2022 – Animal sentimental 2004 – Ordre des Arts et des Lettres, rüütliklass 2005 – Ordem do Mérito, komandöriklass "Morreu a cantora Mísia, uma das mais inovadoras vozes do fado", SAPO MAG, 27. juuli 2024. "França distingue artistas lusos", CM, 9. jaanuar 2004. Ametlik koduleht
Gabriel Sara

Gabriel Davi Gomes Sara (sündinud 26. juunil 1999 Joinvilles) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Galatasaray. Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis São Paulo, millega liitus 2013. aastal. São Paulo põhimeeskonnas debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas 3. detsembril 2017 mängus Bahia vastu. São Paulo põhikoosseisu kuulus Sara alates 2020. aastast. 2022. aasta juulis siirdus ta Inglismaa esiliigaklubisse Norwich City. Inglismaa esiliigas lõi ta esimese värava 8. oktoobril 2022 mängus Preston North Endi vastu. Debüüthooajal lõi Sara Inglismaa esiliigas seitse ja teisel hooajal 13 väravat. 2023. aastal valiti Sara Norwich City aasta mängijaks ja hooajal 2023/24 Inglismaa esiliiga sümboolsesse koosseisu. 2024. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Galatasray. "Norwich anuncia contratação de Gabriel Sara, ex-São Paulo". "Gabriel Davi Gomes Sara Galatasaray'da!". Galatasaray S.K. 4. august 2024. Vaadatud 4. augustil 2024. "Galatasaray'a hoş geldin Gabriel Sara!". Galatasaray S.K. 5. august 2024. Vaadatud 5. augustil 2024.
Noizmakaz

Noizmakaz oli 1997. aastal loodud hiphopansambel. Nende tuntumate lugude hulka kuuluvad "Hiphopaeroobika", "Diskokuul", "Monument", "Miski muu ei loe" ja "Valitud mõtted". "Social Poetry" (2001) "Valitud Mõtted" (2005) "E-P" (2007) "Dekaliiter" (2008)
Juho Nikkarinen

Juho Nikkarinen (4. jaanuar 1937 Gattšina rajoon, Leningradi oblast – 7. märts 1979 Tallinn) oli eesti raamatu- ja plakatikunstnik. Õppis 1954–1958 Tartu Kunstikoolis, lõpetas 1964. aastal graafikaerialal ERKI. Töötas Tallinnas 1964–1969 ETKVL-i Reklaamikombinaadi kunstnikuna ning 1969–1972 kirjastuse "Eesti Raamat" ja 1972–1979 Vabariikliku Filmilaenutuskontori kunstilise toimetajana. Tegi raamatu- ja filmireklaamikujundusi ning poliitilisi ja filmiplakateid. Talle on iseloomulik on lakooniline ja dekoratiivne laad: plakatid 9. mai 1945 (1970), Au mehisele kaevurile (1972), Viisaastak hindele "viis" (1973), V. I. Lenini lipu all (1976), Aeg ei oota! (1978), Suvi (filmiplakat, 1976). Ants Säde. "Nikkarinen, Juho, plakatist". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 343 Haud Tallinna Liiva kalmistul
Jailson Marques Siqueira

Jailson Marques Siqueira (sündinud 7. septembril 1995 Caçapava do Sulis) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Celta de Vigo. 25. veebruaril 2016 debüteeris Jailson Rio Grande do Suli osariigi meistrivõistlustel Grêmio meeskonnas mängus Sport Club São Paulo vastu. Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta sama aasta 11. juunil mängus Fluminense vastu ning kuulus seejärel Grêmio põhikoosseisu. Brasiilia kõrgliigas lõi ta esimese värava 16. juunil 2016 mängus Chapecoense vastu. 2016. aastal võitis ta Grêmioga Brasiilia karikavõistlused, 2017. aastal Copa Libertadorese ning 2018. aastal Recopa Sudamericana Rio Grande do Suli osariigi meistrivõistlused. Aastatel 2018–2020 mängis Jailson kaks hooaega Türgi kõrgliigaklubis Fenerbahçe. 2020. aasta septembris liitus ta Hiina kõrgliigaklubiga Dalian Professional. 2022. aasta jaanuaris naasis Jailson Brasiilia kõrgliigasse, kui sõlmis lepingu Palmeirasega. 2022. aasta märtsis võideti Lõuna-Ameerika superkarikas Recopa Sudamericana, kui alistati kahe mängu kokkuvõttes teine Brasiilia klubi, Athletico Paranaense. Esimeses mängus lõi Jailson Palmeirase esimese värava kahest. 2023. aasta jaanuaris võitis ta Palmeirasega Brasiilia superkarika, kui alistati Flamengo tulemusega 4:3. 2023. aastal tuli ta Palmeirasega ka Brasiilia meistriks, kuid sai sel hooajal Brasiilia kõrgliigas väljakule vaid kaheksas mängus. 2023. aasta detsembris sõlmis ta kuni 2025. aasta juunini kehtiva lepingu Celta de Vigoga. Grêmio Copa do Brasil: 2016 Copa Libertadores: 2017 Recopa Sudamericana: 2018 Campeonato Gaúcho: 2018 Klubide maailmameistrivõistlused: Teine koht 2017 Palmeiras Recopa Sudamericana: 2022 Campeonato Paulista: 2022, 2023 Campeonato Brasileiro Série A: 2022, 2023 Supercopa do Brasil: 2023 Klubide maailmameistrivõistlused: Teine koht 2021 Jailson. soccerway.com. Vaadatud 23.8.2024 "RC Celta moves elegantly to strengthen its midfield: the Brazilian pivot Jailson arrives" (Ameerika inglise). RC Celta. 28. detsember 2023. Vaadatud 2. jaanuaril 2024.
Annegray

Annegray (prantsuse keeles Prieuré Saint-Jean-Baptiste d'Annegray) on varakeskajast pärit arheoloogiamälestis Vogeeside jalamil Ida-Prantsusmaal, Haute-Saône'i departemangus. Kohas asetses püha Columbanuse umbes 591. aastal asutatud klooster, varaseim kolmest selles piirkonnas lähestikku asuvast kloostrist (teised on Luxeuil's ja Fontaines). Ainus info kloostri kohta pärineb Columbanuse hagiograafi Bobbio Jonase tekstidest, kes kirjutab, et valitseja andis Columbanusele maa keset metsikut loodust. Arheoloogilised kaevamised on ilmsiks toonud, et varem asus sel koha Rooma asula Anagrates. Tänapäeval on kohal näha osaliselt säilinud kloostrikiriku ja müüride vundamendid ning mõned kivisarkofaagid kirikuaseme lähedal. Annegray: Columbanus’s first monastery. - Peregrinus E. Marron. In His Silvis Silere: The Monastic Site of Annegray - Studies in a Columbanian Landscape. - University of Galway Theses. 2012-09-21
Hummus

Hummus ( araabia keeles حُمُّص ) on Lähis-Ida dipikaste, võide või soolane roog, mis on valmistatud keedetud, püreestatud kikerhernestest, segatud tahini, sidrunimahla ja küüslauguga. Lähis-Ida tavapärane garneering sisaldab oliiviõli, mõnda tervet kikerhernest, peterselli ja paprikat. Esimesena mainiti hummust 13. sajandil kokaraamatus, mille autor oli Alepiini ajaloolane Ibn al-Adim. Hummust tarbitakse sageli koos pitaga ning on traditsionaalne Lähis-Ida roog. Läänes toodetakse seda tööstuslikult ja tarbitakse suupistena või eelroana koos kreekerite või köögiviljadega. Kikerherned, mis on hummuse põhi koostisosa, sisaldavad suures koguses kiudaineid, valke, vitamiin B6, mangaani ning teisi toitaineid. Hummus on hea valguallikas taimetoitlaste jaoks ning sisaldab väheses koguses rasvasid. Samuti soovitatakse hummust süüa diabeetikutel, kuna see alandab veresuhkrut ja hoiab kolesterooli kontrolli all. Hummust müüakse sageli toidupoodides, saades viimastel aastatel eriti populaarseks tänu selle tervislikkusele, eriti taimetoitlaste seas. Davidson, Alan (21. august 2014). The Oxford Companion to Food. OUP Oxford. ISBN 9780191040726 – cit. via Google Books. Sonia Uvezian, Recipes and Remembrances from an Eastern Mediterranean Kitchen, 2001, ISBN 9780970971685, p. 106–107 Shaheen, Kareem (24. märts 2023). "The True Origins of Hummus". New Lines Magazine (inglise). Vaadatud 24. detsembril 2023.
Jahusõda

Jahusõda (prantsuse keeles Guerre des farines) olid rahutused aprillis ja mais 1775 Prantsusmaa põhja-, lääne- ja idaosades. Need vallandusid pärast vilja- ja leivahinna tõusu, kuna leib oli rahva jaoks tähtis toiduallikas. Hinnad tõusid kehva ima ja saagi tõttu. Rahutused vaibusid kui kuningas Louis XVI määratud rahandusminister Anne Robert Jacques Turgot hinnad fikseeris ning rahvast saadeti ohjeldama sõjavägi. Jahusõda peegeldas Ancien régimeʻi laiemaid sotsiaalseid ja poliitilisi muredesid. Hiljem on hakatud jahusõda pidama Prantsuse revolutsiooni üheks eelmänguks. Cynthia A. Bouton. The flour war: gender, class, and community in late Ancien Régime French society. Penn State Press, 1993. ISBN 027101055X, ISBN 978-0271010557 Allan Todd. Revolutions 1789–1917.Cambridge University Press. 1998. Steven L. Kaplan, Le pain, le peuple, le roi : la bataille du libéralisme sous Louis XV, Paris, Perrin, 1986. Vladimir S. Lujblinski, La guerre des farines. Contribution à l'histoire de la lutte des classes en France, à la veille de la Révolution, Grenoble, Presses Universitaires de Grenobles, 1979. Louise Tilly, « La révolte frumentaire, forme de conflit politique en France », dans Annales. Économies, sociétés, civilisations, tome 27, n° 3, mai–juin 1972, pp. 731–57 (pp. 11–33). E. P. Thompson, Florence Gauthier, Guy-Robert Ikni, La Guerre du blé au XVIIIe siècle : la critique populaire contre le libéralisme économique au XVIIIe siècle, Montreuil, 1988.
Seitsmes Meel (album)

"Seitsmes Meel" on ansambli Seitsmes Meel 1989. aastal ilmunud debüütalbum, mis jäi ühtlasi ansambli ainsaks albumiks. Album ilmus ainult kassetina. Albumilt pärinevad ansambli ühed tuntumad lood "Õpetaja" ja "Tule kui leebe tuul". Henry Laks – laul Kalle Vilpuu – kitarr Imre Eenma – bass Toomas Leemets – trummid Tõnu Väärtnõu – klahvpillid