laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nogai keel

Nogai keel (nogai keeles ногай тили) on altai keelkonda turgi keelte rühma kuuluv keel. Nogai keelt kasutavad Venemaal, peamiselt Dagestanis elavad nogaid. Emakeelena rääkivaid inimesi on umbes 87 000. Kirjasüsteemina kasutatakse kirillitsat. Nogai keeles on 8 täishäälikut. (а, е, ы, i, о, ö, у, ÿ) Mõned sõnad nogai keeles: йан – hing; йÿрек – süda; бас – pea Tegusõna tunnused: макъ, с, в, гъы. Kesksõna oleviku tunnus: атагъан. Näiteks: баратагъан – see, kes tuleb, ning tulev Tuleviku moodustamine: (а)йакъ. Näiteks: келейек – see, kes tuleb (tulevikus) Süntaks: tendents analüütilisteks liitlauseteks. http://www.kavkazweb.net/forum/topic/26508-nogaiskii-iazyk/ Vt ajaleht Nogai keeles: http://sh-tavisi.etnosmi.ru/one_stat.php?id=7369 Enne 1928. aastat kirjutati nogai keelt araabia tähtedega. ڮ ۇ ۋ پ ںُ چ ژ گ 1928. aastal tähestikku muudeti ja võeti kasutusele ladina tähed ning samuti omapärased nogai keele tähed. Uue tähestiku autor oli keskkooliõpetaja A. Sh. Dzhanibekov. Ajaloo jooksul on tähestikku muudetud veel mitu korda ja aastal 1950 läbi viidud uus reform on jäänud tänapäevani nogai keeles püsima. Nüüd on nogai tähestikus peaaegu samasugused tähed nagu vene keeles ja mõned on laenatud ka teistest keeltest. Nogai keel kuulub turgi keelte kõptšaki ehk looderühma ja moodustab koos karakalpaki ja kasahhi keelega kõptšaki-nogai alarühma. Keel on säilitanud arhailisi kõptšaki jooni. Keelt on vähe uuritud. N. Baskakovi järgi jaguneb nogai keel 3 murderühmaks: karanogai (turgi keeltes kara „must”) murre, mida räägitakse Dagestanis Nogai rajoonis Kuma jõgikonna alamjooksul ning Kuma ja Tereki alamjooksu vahelisel alal Dagestani põhjaosas; pärisnogai murre, mida räägitakse Stavropoli krai Atšikulaki ja Neftekumski rajoonis, kahe nimetatud murde kõnelejad moodustavad rohtlanogaide rühma; aknogai murre (turgi keeltes „valge”; turgi rahvastel on hõimude jagamine mustadeks, valgeteks jne. tavaline: must on tähistanud põhjakaart, valge läänt) Kubani ja selle lisajõgede ääres Karatšai-Tšerkessis, Mineralnõje Vodõ Kangõ auuli nogaid (13 200 kõnelejat). http://www.ethnologue.com/country_index.asp http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/b/bd/Nogay_Horde.svg http://www.kavkazweb.net/forum/topic/26508-nogaiskii-iazyk/ http://sh-tavisi.etnosmi.ru/one_stat.php?id=7369 http://www.nommevalitsus.org/index.php?option=com_content&view=article&id=7489&Itemid=288&lang=en Beauty of Nogai Culture. Laul nogai keeles. "Перепись-2010". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. veebruar 2018. Vaadatud 14. novembril 2021.
Heimath

Heimath (pikemalt: Die Heimath) oli aastatel 1882–1885 Tallinnas ja Riias ilmunud ajaleht. Ajaleht ilmus Harry Jannseni toimetusel. Algul ilmus ajaleht päeva-, hiljem nädalalehena. Lehe eesmärke oli lähendada baltisakslasi eestlastele ja lätlastele. Eesti Entsüklopeedia. 3. köide: Ferda–Jaanus. Tartu: Loodus, 1934, lk 769.
Jalg

Jalg on loomade kulgemiselund: jäse, mis kannab looma keha ja aitab tal liikuda. Enamasti on jalg pikergune ning jala alumise otsa kuju aitab keharaskust laiemalt jaotada. Selgroogsetel on jalg kerega ühendatud puusaliigese abil. Enamikul loomadest on paarisarv jalgu, kuid tigudel on jalgu üksainus ja paljudel, näiteks ainuraksetel ja vaaladel, pole üldse jalgu. Paljudel loomarühmadel on jalgade arv tähtis eristustunnus. Näiteks tetrapoodide ülemklass on saanud nime sellest, et enamasti on sellesse kuuluvatel loomadel 4 jalga. Putukatel on 6 jalga, ämblikulaadsetel 8. Kahelõpuseste alamklass jagatakse kaheksahaarmeliste ja kümnehaarmeliste seltsi. Juhtub, et loomarühma nimes on mainitud teistsugune jalgade arv ,kui sellesse kuuluvatel loomadel tavaliselt on. Sajajalgsetel võib olla vähem kui 20 või rohkem kui 300 jalga, kõige tuntumatel sajajalgsetel skolopendritel on 42–46 jalga. Tuhatjalgsetel on alati vähem kui 1000 jalga, ehkki neil võib olla jalgu kuni 750. Imetajad on üldiselt nelja jalaga. Kuid nende hulka kuuluv inimene loetakse kahejalgseks. Inimese eellastel olnud esijalad on muundunud käteks, mida teistel imetajatel üldiselt ei esine. Käed on kohastunud objektide haaramiseks ja hoidmiseks ning väga täpseteks liigutusteks ega toimi kulgemiselundina. Lindude ja nahkhiirte esijalad on moondunud tiibadeks. Sellistena on need säilitanud esialgse kulgemiselundi otstarbe, ehkki nad on kohastunud kulgema mitte maad mööda nagu tetrapoodid enamasti, vaid läbi õhu. Inimese jalad on alajäsemed. reis säär põlv kand kannakõõlus labajalg hüppeliiges varvas küüs "Loomade elu", 3. kd., lk. 112
OÜ Nukufilm

OÜ Nukufilm on Eestis tegutsev nukufilmide tootmisele keskendunud filmistuudio. Stuudio tekkis 1993. aastal, kui nukufilmiüksus eraldus filmistuudiost Tallinnfilm. MTÜ Nukufilmi Lastestuudio Tallinna entsüklopeedia. II köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 17
Nõmme Kultuurikeskus

Nõmme Kultuurikeskus on aastast 1945 Tallinnas Nõmmel tegutsev kultuuriasutus. See asub aadressil Turu plats 2. Nõmme Kultuurikeskust haldab Nõmme Linnaosa Valitsus. 1924. aastal ehitati arhitekt Ferdinand Adoffi projekti järgi Nõmme turu kõrvale kino, mis sai nimeks Soleil. 1929. aastal vahetas see omanikku ning nimetati ümber Roxiks. Iga uue omanikuga käis kaasas ka uus nimi – 1933. aastal Uus Roxi, 1934. aastal Sparta ning 1936. aastal Endla. Filme näidati majas kuni 1944. aasta sügiseni, siis hoone natsionaliseeriti ning sinna kolisid NKVD ohvitseride kool ja Nõukogude piirivalve üksus[viide?]. 15. oktoobril 1945 asutati Tallinna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee aktiga Tallinna kultuurimaja Nõmmel. 1948. nimetati see ümber Nõmme Kultuurimajaks ning 1994. aastast kannab hoone Nõmme Kultuurikeskuse nime. Nõmme Kultuurikeskuses on tegevust alustanud mitmed siiani tegutsevad isetegevusringid – nii alustas juba 1945. aasta suvel rahvatantsurühm, mis tänapäeval kannab nime Känd ja Käbid, 1954. aastal Horre Zeigeri eestvedamisel bigbändning 1957. aastal naiskoor Nõmme. Väga populaarsed olid kultuurimaja tantsuõhtud, mille tarbeks tegutses majas oma tantsuorkester. Pikka aega tegutsesid majas draamaring, filmi- ja tsirkusestuudio. Eesti Vabariigi taastamisega said väga populaarseks noorte rokikontserdid nii kultuurimajas kui ka naabruses asuvas kinos Võit. Klubi 326 omandas lausa legendaarse kuulsuse. Kultuurikeskuses tegutses 2019. aastal kokku 59 huviringi, huviringide rühmi oli kokku 87 ja huviringides osales 1540 inimest. Korraldati 186 üritust, sh 80 omakorraldatud kultuuriüritust. Peamiselt toimusid kontserdid, etendused, näitused, lastehommikud, koosolekud, aga ka koolitused, erapeod jm. Kultuurikeskuses toimuvatel üritustel osales kokku 18 595 inimest. Tallinna entsüklopeedia. II köide. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 25 Nõmme Sõnumid (vaadatud 1.06.2016) Känd ja käbid (vaadatud 01.06.2016) Horre Zeiger BigBänd (vaadatud 01.06.2016) Naiskoor "Nõmme" (vaadatud 01.06.2016) Nõmme Kultuurikeskus (vaadatud 01.06.2016) Nõmme Kultuurikeskuse koduleht Nõmme Kultuurikeskuse põhimäärus Riigi Teataja IV, 09.01.2013, 44
Toll (pikkusühik)

Toll (lühend ") on pikkusühik. 1 toll = 0,0254 m = 1/36 jardi = 1/12 jalga = 2,54 sentimeetrit. Toll jaguneb veeranditeks (neljandikeks) ja need omakorda kaheksandikeks. Tollipulk
Oktoober (trükikoda)

Oktoober oli Tallinnas aastatel 1923–1996 tegutsenud trükikoda. Trükikoda alustas tegevust 1923. aastal nime all Ed. Ladzinski & Ko trükikoda. Kui trükikoja omanik vahetus, siis nimetati see ümber R. Tohver & Ko trükikojaks. Pärast 1940. aasta natsionaliseerimist sai nime Oktoober. Trükikojas trükiti postkaarte, plakateid, brošüüre ja raamatuid. Scala City büroohoone Eesti Trükitööstus Tallinna entsüklopeedia. II köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 35
Aktiiv

Aktiiv on passiivi kõrval öeldise tegumoe süntaktiline grammatiline kategooria, mida iseloomustab see, et tegevussubjekt on lauses alus. See tähendab, et alus ja tegevussubjekt on lauses üks ja sama moodustaja. Maailma eri keeltele on iseloomulik tegumoevastandus, millest tuntuim on aktiiv versus passiiv. Kuigi eesti keelele ja teistele läänemeresoome keeltele on iseloomulik eelkõige morfoloogiline tegumoevastandus personaal versus impersonaal, esineb eesti keeles ka puhtalt süntaktiliselt avalduvat aktiivi - passiivi vastandust. Süntaktilise tegumoena käsitletakse aluse ja tegevussubjekti, s.o situatsiooni tähtsaima osalise vahekorda. Lauseid, milles alus on identne tegevussubjektiga, nimetatakse aktiivilauseteks, näiteks Piia kirjutab kirjandit. Antud lauses on Piia nii alus kui ka tegevussubjekt – järelikult on tegemist aktiivilausega. Karl magab. Antud lauses on Karl nii alus kui ka tegevussubjekt - järelikult on tegemist aktiivilausega. Lapsed õpivad luuletust. Antud lauses on Lapsed nii alus kui ka tegevussubjekt - järelikult on tegemist aktiivilausega. Peenral kasvab roose. Antud lauses on roose nii alus kui ka tegevussubjekt - järelikult on tegemist aktiivilausega. passiivilause: See ajakiri on läbi sirvitud. Antud lauses on See ajakiri küll alus, kuid mitte tegevussubjekt (ajakiri ei sirvinud end ise) - järelikult ei ole tegemist aktiivilausega aluseta passiivilause: Pärast tunde asuti õppima alusega passiivilause, milles alus on ühtaegu nii tegevusobjekt kui ka teema ehk pragmaatiline subjekt: Köögi aknad olid tihedalt suletud. Antud lauses on Köögi aknad küll alus, kuid mitte tegevussubjekt (nad ei sulgenud end ise) - järelikult ei ole tegemist aktiivilausega Nad olid tema ilust rabatud. Nad on küll alus, kuid mitte tegevussubjekt (nad ei rabanud end ise) - järelikult ei ole tegemist aktiivilausega. isikuline tegumood umbisikuline tegumood M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare, Eesti keele grammatika I. Morfoloogia sõnamoodustus. § 52 M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare, Eesti keele grammatika II. Süntaks. § 490 M. Erelt, T. Erelt, K. Ross, Eesti keele käsiraamat
Atropoides

Atropoides on maoperekond. Perekonda Atropoides klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Atropoides indomitus Smith & Ferrari-Castro, 2008 Atropoides mexicanus (Duméril, Bibron & Duméril, 1854) Atropoides nummifer (Rüppell, 1845) Atropoides occiduus (Hoge, 1966) Atropoides olmec (Pérez-Higareda, Smith & Juliá-Zertuche, 1985) Atropoides picadoi (Dunn, 1939). Peter Uetz & Jakob Hallermann, Atropoides Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 27.11.2013) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Atropoides seisuga 27.11.2013.
Bothriechis

Bothriechis on maoperekond. Perekonda Bothriechis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Bothriechis aurifer (Salvin, 1860) Bothriechis bicolor (Bocourt, 1868) Bothriechis guifarroi Townsend, Medina-Flores, Wilson, Jadin & Austin, 2013 Bothriechis lateralis Peters, 1862 Bothriechis marchi (Barbour & Loveridge, 1929) Bothriechis nigroviridis Peters, 1859 Bothriechis rowleyi (Bogert, 1968) Bothriechis schlegelii (Berthold, 1846) Bothriechis supraciliaris (Taylor, 1954) Bothriechis thalassinus Campbell & Smith, 2000. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Bothriechis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 27.11.2013) (inglise keeles) Königlich Preussische Akademie der Wissenschaften zu Berlin, Bericht über die zur Bekanntmachung geeigneten Verhandlungen der Konigl.Preuss.Akademie der Wissenschaften zu Berlin, Berlin, 1860, Veebiversioon (vaadatud 27.11.2013) (saksa keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Bothriechis seisuga 27.11.2013.
Bothriechis guifarroi

Bothriechis guifarroi on maoliik. Bothriechis guifarroi maopoegadel võib esineda kahte värvust- pruun faas ning roheline faas. Bothriechis guifarroi on nimetatud Mario Guifarro auks. Peter Uetz & Jakob Hallermann, [1] Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 27.11.2013) (inglise keeles) Enrico de Lazaro,Gorgeous, but Highly Poisonous Snake Species Discovered in Honduras, 15 mai, 2013, Veebiversioon (vaadatud 27.11.2013) (inglise keeles) Josiah H. Townsend, Melissa Medina-Flores, Larry David Wilson, Robert C. Jadin, James D. Austin,A relict lineage and new species of green palm-pitviper (Squamata, Viperidae, Bothriechis) from the Chortís Highlands of Mesoamerica, ZooKeys 298: 77–105 (2013). doi: 10.3897/zookeys.298.4834, Veebiversioon (vaadatud 27.11.2013) (inglise keeles) Sissekanne ReptileDB-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Bothriechis guifarroi seisuga 27.11.2013.
Bothriechis marchi

Bothriechis marchi on rästiklaste sugukonna maoliik. Neid võib kohata Hondurases ja Guatemalas. Bothriechis marchi (BARBOUR & LOVERIDGE, 1929), Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 12.05.2015)(inglise keeles) Bothriechis marchi Bothriechis marchi, ADW, veebiversioon (vaadatud 10.05.2015)(inglise keeles) Raymond JT, Garner MM, Nordhausen RW, Jacobson ER., A disease resembling inclusion body disease of boid snakes in captive palm vipers (Bothriechis marchi)., J Vet Diagn Invest. 2001 jaanuar;13(1):82-6. Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Bothriechis marchi seisuga 12.05.2015.
David Datuna

David Datuna (10. veebruar 1974 Thbilisi – 23. mai 2022) oli Gruusias sündinud ja New Yorgis elanud iseõppinud ameerika kunstnik ja kunstikoguja. Datuna töid on eksponeeritud Euroopas, Venemaal, Hiinas ja Ameerika Ühendriikides. Mitme väljaande hinnangul on Datuna teosed ühed kõige müüdavamatest ja kallimatest maailmas. Miniatuursetest "Mona Lisa" kujutistest valmistatud installatsioon "Putin-Mona Lisa" müüdi 2011. aasta oktoobris 269 000 dollari eest ja oli tehingu toimumise seisuga kalleim Vladimir Putinit kujutav kunstiteos. LOVE (2007) Box of Life (2007), installatsioon USA-Viewpoints of Millions (2007), installatsioon Fashion Rules the World (2008), installatsioon USA Today (2008) CANADA-Viewpoints of Millions (2008), installatsioon Chaotic Past (2008), installatsioon Putin-Mona Lisa (2011), installatsioon Putin Couture (2011) White Flags- White Dreams (2011) Israel — Behind a Dream (2011) Steve Jobs/Ayn Rand (2011) Mobiilirakendus VIEWPOINTS (2012) Marilyn — Sasha grey (2012) Russia Today (2012) Due Date (2012), installatsioon Black Bubble (2012), installatsioon Mr. President: Legacy (2012), installatsioon Reality Of Illusion (2006-2012) Vodianova - Love of Millions (2012), installatsioon Mr. President: Legacy (2012) Eye to Eye: Nicolas II (2013) Eye to Eye: Putin (2013) "David Datuna". Vaadatud 27. november 2013. "David Datuna Solo Show at Birnam Wood Gallery". Vaadatud 27. november 2013. "Beauty and Power". La Russie d'Aujourd'hui. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2014. Vaadatud 27. november 2013. "Steve Jobs Portrait Sells for $210,000". Incredible Art. Vaadatud 27. november 2013. Portrait of Russian Prime Minister Vladimir Putin Sells for $269,000 Itar-Tass. Intervjuu David Datunaga. Сегодня легче стать успешным предпринимателем, чем зарабатывать на хлеб художником – Дэвид ДАТУНА Google Glass x Interactive Art at SIME MIA Google Glass Takes Art Basel: Artist David Datuna Lets You Try on a Pair
Vestiena kihelkond

Vestiena kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Festen, läti Vestienas draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas ja Võnnu kreisis. Devēne (Dewen) rüütlimõis Tolka (Tolkenhof, varem Niggesten) rüütlimõis Vestiena (Pastorat Festen) kirikumõis Vestiena (Festen) rüütlimõis Viesiena (Fehsen) rüütlimõis Büsching, Anton Friedrich (1773). Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt. Lk 378. Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 185–187. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 264–265. von Hagemeister, Heinrich (1836). Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Volumes 1. Riga: Eduard Frantzen. Lk 214–216.
Õhk

Õhk on Maa atmosfääri moodustav gaaside segu. Õhu hapnikusisaldus võimaldab Maal aeroobsete organismide elu. Taimed kasutavad õhus leiduvat süsinikdioksiidi fotosünteesiks. Värske õhk on lõhnatu ja värvitu, sisaldab niiskust ja aerosoole. Õhu suhteline dielektriline läbitavus on 1,0006, tihedus merepinna tasemel 1,226 kg/m³ Tihedus: 1,225 kg/m³ Rõhk: 1013 hPa (760 mmHG) Temperatuur (standardatmosfäär!): +15° C Niiskus (suhteline): 0 % Viskoossus: 0,0172 mPa•s Soojusjuhtivus: 0,02428 W(m•K) Heli levimise kiirus: 340,5 m/s Temperatuuri vertikaalne gradient: kuivadiabaatiline 1 °C / 100 m märgadiabaatiline 0,6 °C / 100 m Atmosfäär Tuul Õhusaastus Haynes, H. M. (toim; 2016–2017). CRC Handbook of Chemistry and Physics (97. väljaanne). CRC Press. lk. 14-3, ISBN 978-1-4987-5428-6 Cox, Arthur N. (toim; 2000). Allen's Astrophysical Quantities (4. väljaanne). AIP Press. lk 258–259, ISBN 0-387-98746-0 "Vital signs: Carbon Dioxide". NASA Climate. Aprill 2022. Vaadatud 16. mail 2022. Wallace, John M & Hobbs, Peter V (2006). Atmospheric Science: An Introductory Survey (2. väljaanne). Elsevier. ISBN 978-0-12-732951-2. 1. peatükk
Bērzaune kihelkond

Bērzaune kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Bersohn, läti keeles Bērzaunes draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas ja Võnnu kreisis. Bērzaune (Pastorat Bersohn) kirikumõis Bērzaune (Schloß Bersohn) rüütlimõis Grostona (Großdohn) riigimõis Lautere (Lauternsee) rüütlimõis Mārciena (Martzen) rüütlimõis Zelgauska (Selgowsky) rüütlimõis Büsching, Anton Friedrich (1773). Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt. Lk 378. Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 188–190. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 266. von Hagemeister, Heinrich (1836). Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Volumes 1. Riga: Eduard Frantzen. Lk 228–230.
Gulbene kihelkond

Gulbene kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Schwaneburg, läti keeles Gulbenes draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas, Rootsi Liivimaal Võnnu ja Valga kreisis. Sealne kihelkond moodustati aastal 1429. Beļava (Kortenhof) rüütlimõis, fideikomiss Blome (Blumenhof) rüütlimõis, Vana-Gulbene kõrvalmõis, fideikomiss Gulbene (Pastorat Schwanenburg) kirikumõis Jaungulbene (Neu-Schwanenburg) rüütlimõis Krapa (Kroppenhof) rüütlimõis Litene (Lettin) rüütlimõis Nagliena (Wassilissa) rüütlimõis, fideikomiss Stāmeriena (Stomersee) rüütlimõis Valme (Walmeshof, varem Taubenhof) rüütlimõis, Vana-Gulbene kõrvalmõis Vana-Gulbene ehk Vecgulbene (Alt-Schwanenburg) rüütlimõis, fideikomiss Materialen zur Kirchengechichte, E. H. von Busch lk 548. Büsching, Anton Friedrich. Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt, 1773. Lk 381 [1]. Hagemeister, Heinrich von. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen, 1836. Lk 246-252 [2]. Hupel, August Wilhelm. Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und letzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch, 1782. Lk 215-217 [3]. Richter, Adolf. Baltische Verkehrs- und Adressbücher. Bd I. Livland. Riga, 1909.
Michigan

Michigan on Ameerika Ühendriikide osariik 1837. aastast alates. Asub Suure järvistu ääres. Alam-Michigani poolsaarel on lõunas maapiir Indiana ja Ohio osariigiga, Ülem-Michigani poolsaarest jääb lõunasse Wisconsin; Suurel järvistul piirneb edelas Illinoisiga ning põhjas ja läänes Kanada Ontario provintsiga. Michigani pindala on 253 793 km², kuid sellest moodustavad 99 910 km² Suure järvistu järved ja 3380 km² muud järved. Michigani järv Michigani säälik Michigani Ülikool Michigani osariigi ülikool 2020 United States Census, vaadatud 20.03.2022. Michigani osariigi koduleht
Koivaliina kihelkond

Koivaliina kihelkond ehk Gaujiena kihelkond (Adsel Kirchspiel, läti keeles Gaujienas draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas, Võnnu ja Valga kreisis. Bormaņi, ka Trapene (Treppenhof) rüütlimõis Grundzāle (Grundsahl) rüütlimõis Jaunāmuiža (Adsel-Neuhof) rüütlimõis Koivaliina ehk Gaujiena (Pastorat Adsel) kirikumõis Koivaliina ehk Gaujiena (Schloß Adsel) rüütlimõis Luturmuiža (Adsel-Luttershof) rüütlimõis Sikšņi (Vaucluse, varem Webershof) rüütlimõis, fideikomiss Vaartu ehk Zvārtava (Adsel-Schwarzhof) rüütlimõis Atzele Koivaliina Koivaliina ordulinnus Atsele ordulinnus Maailma kohanimede loend / World place names list from: KNAB, Eesti Keele Instituut (vaadatud 27.09.2014) Bienenstamm, Herbord Carl Friedrich von. Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner, 1826. Lk 277-278 [1]. Büsching, Anton Friedrich. Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt, 1773. Lk 381 [2]. Hagemeister, Heinrich von. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen, 1836. Lk 265-270 [3]. Hupel, August Wilhelm. Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und letzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch, 1782. Lk 217-218 [4].
Aluliina kihelkond

Aluliina kihelkond ehk Alūksne kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Marienburg, läti keeles Alūksnes draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas Võnnu ja Valga kreisis. Aluliina kihelkonda on esmamainitud 1494. aastal. 1732. aastani kuulusid selle koosseisu ka hilisema Apekalnsi kihelkonna alad. 1902. aastal eraldati Zeltiņi iseseisvaks kihelkonnaks; varem oli see olnud adjunktuur. Patronaažiõigus kuulus Aluliina mõisale. Alsviķi (Alswig) rüütlimõis Aluliina ehk Alūksne (Pastorat Marienburg) kirikumõis Aluliina ehk Alūksne (Schloß Marienburg, ka Aiswickshof) rüütlimõis Ate (Ottenhof) rüütlimõis Babecka (Babetzky) rüütlimõis, Beja kõrvalmõis Beja (Beyenhof) rüütlimõis Dore (Doremoise) rüütlimõis Ērmaņi (Knöringsfeld, varem Hermannshof) rüütlimõis Jaunanna (Knöringswald, varem Neu-Annenhof) rüütlimõis Kalnapededze (Charlottenburg) rüütlimõis Kolberģi (Goldbeck) rüütlimõis Lāzberģi (Fianden) rüütlimõis Mālupe (Malup) rüütlimõis Nēķene (Nötkenshof) rüütlimõis Rēzaka (Rehsack) rüütlimõis Šļukumsi (Schluckum) rüütlimõis Ziemeri (Semershof) rüütlimõis Tūja (Kragenhof) rüütlimõis Vecanna (Knöringen, varem Alt-Annenhof) rüütlimõis Vizikumsi (Wisikum) rüütlimõis Aluliina Aluliina ordulinnus Eesti Keele Instituudi kohanimeandmebaas (KNAB), Eesti Keele Instituut, vaadatud 19.06.2014 LGU I, 413. Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990. Lk 376. Büsching, Anton Friedrich. Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt, 1773. Lk 380-381 [1]. Hagemeister, Heinrich von. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen, 1836. Lk 252-261 [2]. Hupel, August Wilhelm. Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und letzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch, 1782. Lk 208-211 [3]. Richter, Adolf. Baltische Verkehrs- und Adressbücher. Bd I. Livland. Riga, 1909.