laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aarne Paul

Aarne Paul (sündinud 16. veebruaril 1959 Pärnus) on eesti kooliõpetaja ja planetarist. Ta on töötanud aastatel 1985–1987 Tõravere observatooriumis Jaan Einasto töörühmas assistendina. Alates 2013. aastast töötab ta Pärnus Pernova Hariduskeskuses astronoomiaõpetajana. Paul lõpetas 1977. aastal Pärnu Koidula Gümnaasiumi kuldmedaliga ning õppis Tartu Ülikoolis astrofüüsika erialal. Ülikooli ajal oli üheks tema juhendajaks Jaak Jaaniste. Pärast Tartu Ülikooli lõpetamist 1985. aastal asus Paul tööle Tõravere Observatooriumisse, kus töötas Jaan Einasto töörühmas assistendina. Paul lahkus Tõraverest 1987. aastal. 2005–2013 töötas Paul Pärnus NOTE-s. Seejärel asus ta tööle Pernova Hariduskeskusesse, kus ta 2019. aasta seisuga töötab astronoomiaõpetajana. Alates 2019. aasta sügisest töötab ta ka Pärnu Mai Koolis füüsikaõpetaja ametikohal. Pauli isa Arnold Paul oli Pärnu 4. Keskkooli kauaaegne keemia- ja füüsikaõpetaja ning ema Benita Paul Pärnu Koidula Gümnaasiumi staažikas keemia- ja geograafiaõpetaja. Pauli vend Ardi Paul (sündinud 16. märtsil 1963) oli aastatel 1993 - 2003 Püünsi Põhikooli direktor ja alates 2004. aastast Tallinna Nõmme Põhikooli direktor. Aarne Paul on teoloog Toomas Pauli onupoeg. Hans Soll (04.11.2016). "Õpetajate leht: Benita Paul kujundas Koidula kooli nägu". Vaadatud 13.04.2019. http://opleht.ee/2016/11/benita-paul-kujundas-koidula-kooli-nagu/ Õpetajate Leht: Benita Paul kujundas Koidula kooli nägu https://web.archive.org/web/20190214061530/http://www.pernova.ee/tootajad/ Pernova Hariduskeskuse töötajad https://koidulag.edu.ee/et/vilistlased Õpetajate Leht: Benita Paul kujundas Koidula kooli nägu https://ee.linkedin.com/in/aarne-paul-6a352842[alaline kõdulink] LinkedIn- Aarne Paul https://parnu.postimees.ee/333973/ulejoe-kooli-lugu-jouab-kaante-vahele Pärnu Postimees: Ülejõe kooli lugu jõuab kaante vahele
Apellatsioonimenetlus

Apellatsioonimenetlus on edasikaebemenetlus ringkonnakohtus. Apellatsiooniõigus on ette nähtud põhiseadusega. Põhiseaduse § 24 5. lõigus on sätestatud igaühe õigus tema kohta tehtud kohtu otsuse peale seadusega sätestatud korras edasi kaevata kõrgemalseisvale kohtule. Põhiseaduse § 149 2. lõigu järgi on ringkonnakohtud teise astme kohtud ning nad vaatavad apellatsiooni korras läbi esimese astme kohtu lahendeid. Apellatsioonimenetlust reguleeritakse tsiviilkohtumenetluse seadustiku 64. peatükis (§-d 640-658), halduskohtumenetluse seadustiku 18. peatükis (§-d 180-202), kriminaalmenetluse seadustiku 11. peatükis (§-d 318-3431) ja väärteomenetluse seadustiku 13. peatükis (§-d 136-154). Tsiviil- ja haldusasjade apellatsioonimenetluses kontrollib ringkonnakohus esimese astme kohtu otsuse seaduslikkust ja põhjendatust osas, mille peale on edasi kaevatud. Kriminaal- ja väärteomenetluses arutab ringkonnakohus asja esitatud apellatsiooni/kaebuse piires, kuid laiendab asja arutamise piire kõigile süüdistatavatele/menetlusalustele isikutele, sõltumata nende kohta apellatsiooni/kaebuse esitamisest, kui ilmneb menetlusõiguse oluline rikkumine või materiaalõiguse ebaõige kohaldamine, millega on süüdistatava/menetlusaluse isiku olukorda raskendatud. Ringkonnakohtu otsuse peale võib esitada kassatsioonkaebuse Riigikohtule. "Eesti Vabariigi Põhiseadus". Riigi Teataja. "Tsiviilkohtumenetluse seadustik". Riigi Teataja. "Halduskohtumenetluse seadustik". Riigi Teataja. "Kriminaalmenetluse seadustik". Riigi Teataja. "Väärteomenetluse seadustik". Riigi Teataja. Tsiviilkohtumenetluse seadustiku § 651 lõige 1, halduskohtumenetluse seadustiku § 197 lõige 1. Kriminaalmenetluse seadustiku § 331 lõiked 2-3, väärteomenetluse seadustiku § 146 lõiked 2-3.
Katherine Mansfield

Katherine Mansfield Murry (neiupõlvenimega Beauchamp; 14. oktoober 1888 – 9. jaanuar 1923) oli Uus-Meremaa luuletaja ja novellist. 19-aastaselt kolis ta Inglismaale, kus sõbrunes mitmete kirjanikega nagu D. H. Lawrence ja Virginia Woolf. 1917. aastal diagnoositi tal ekstrapulmonaarne tuberkuloos, mis viis ta 34-aastaselt hauda. Aiapidu. Tõlkinud ja järelsõna Malle Klaassen, toimetanud Maarja Ojamaa, sarja kujundanud Rudolf Pangsepp. Tallinn: Eesti Raamat, 2007. Tass teed: lühijutud. Valinud ja inglise keelest tõlkinud Anne Lange, toimetaja Terje Kuusik, aastakäigu kujundus Jüri Kaarma. Tallinn: Perioodika, 2000.
Kraho keel

Kraho keel on žee keelkonna põhjarühma timbira keelte hulka kuuluv keel, mida räägitakse Brasiilias Pará, Maranhão ja Tocantinsi osariigis. Kraho keeles on 12 konsonantfoneemi ja 34 vokaalfoneemi (sealhulgas pikad ja lühikesed ning nasaliseeritud vokaalid). Kraho keele sõnajärg on SOV. 2011. aasta andmetel rääkis kraho keelt 2180 inimest 5 külas. https://phoible.org/inventories/view/1964#tipa https://www.ethnologue.com/language/xra https://www.ethnologue.com/language/xra https://wals.info/languoid/lect/wals_code_krh https://phoible.org/languages/xra
Joseph Hall

Joseph Hall (1. juuli 1574 – 8. september 1656) oli Briti satiirik ja vaimulik, Norwichi piiskop. 1640. aastail oli Hall tuntud poleemilise autorina usulistel teemadel, ehkki tema vaated kirikupoliitikale olid tegelikult mõõdukad. Selge ja lihtsa stiili tõttu on teda nimetatud Inglise Senecaks, ehkki stoitsismi, neostoitsismi ja Justus Lipsiuse mõjus talle on ka kaheldud. Berwick, David A. 2012. The Divine 'Delinquent' Bishop Hall of Norwich. ISBN 978-0-9572591-0-2 McCabe, Richard A. 1982. Joseph Hall: A Study in Satire and Meditation. Pratt, Josiah, (toim.). 1808. The works of the Right Reverend Father in God, Joseph Hall, D.D., successively Bishop of Exeter and Norwich: Now first collected, with some account of his life and sufferings. Williams and Smith. Halli teosed Project Gutenbergis
Viivis

Viivis on rahasumma, mille tasumist võlausaldaja saab võlgniku käest nõuda, juhul kui viimane viivitab rahalise kohustuse täitmisega. Viivis on üks õiguskaitsevahenditest. Viivist ei ole lubatud arvestada intressivõlalt (VÕS § 116 lg 6). Eesti kohtupraktika on seda piirangut toetanud, kuigi ratsionaalne alus selliseks piiranguks puudub. Samuti rikub selline piirang Põhiseaduse §-i 32 põhimõtet, et "Igaühe omand on [...] võrdselt kaitstud." St omandi kaitse ei peaks sõltuma sellest, kas võlausaldajale kuulub viivituses olev põhinõue (viivis lubatud), leppetrahvinõue (viivis lubatud), kahjunõue (viivis lubatud) või intressinõue (viivis pole lubatud). Viivist aetakse sagedasti segamini intressiga, kuid need on erinevad mõisted. Maksukorralduse seadus kasutab mõistet intress, kuigi see kuulub arvestamisele kohustuse rikkumise korral. St maksõiguse intress on tegelikult viivis. Võlaõigusseaduse § 113 lõike 1 kohaselt on viivise määr poolaasta kaupa Euroopa Keskpanga põhirefinantseerimisoperatsioonidele kohaldatav viimane intressimäär enne iga aasta 1. jaanuari ja 1. juulit, millele liidetakse 8 %. Seadusest tulenevast viivisemäärast võib lepinguga kõrvale kalduda.
Charlemagne (ansambel)

Charlemagne on eesti brit-pop/indie ansambel, mis on asutatud 2016. aastal Pärnus. Bänd moodustati 2016. aasta jaanuaris, algkoosseisu kuulusid Gloria Kõgel, Armand Sutt, Kaspar Peterson ja Martin Mitt. 25. aprillil 2016 avaldati esimene lugu "Who's Gonna Let You Walk All Over Me" ning 7. juulil 2016 toimus esimene esinemine Pärnus Puhvet A.P.T.E.K-is. Samal aastal astus bänd üles Aloha Kite Challenge'il koos läti ansambliga Triana Park. Konkursil Noortebänd 2016 pääseti 28. oktoobril kinos Sõprus toimunud finaali. Novembris liitus bändiga teine kitarrist Georg Orover ning bänd hakkas esinema praeguses koosseisus. Detsembris 2016 avaldati esimene album "Ignition", mille esitluskontsert toimus 7. jaanuaril 2017 Tallinnas Kultuuriklubis Kelm. Gloria Kõgel – laul (2016–) Armand Sutt – kitarr (2016–) Georg Orover – kitarr (2016–) Kaspar Peterson – basskitarr Martin Mitt – trummid (2016–) "Saage tuttavaks: Noortebänd 2016 finalist Charlemagne". "Charlemagne".
Nenu

Nenu on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Nenu lahe ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Aasta raamatusõber

Aasta raamatusõber on alates 2014. aastast välja antav Eesti aunimetus, millega tunnustatakse eelmisel kalendriaastal oma tegevusega kirjandus- ja kirjastamisvaldkonnas silma paistnud või sellele valdkonnale tähelepanu juhtinud isikut või organisatsiooni. Aunimetusega käib kaasas aukiri ja kingituseks igalt kirjastuste liidu liikmelt aasta parim või sobivaim raamat. Auhinda annab välja Eesti Kirjastuste Liit ning auhinna saaja valitakse üldkogu hääletusel. 2013 – "Kirjandusministeeriumi" toimetus kirjanduse ja kirjastamisvaldkonna luubi all hoidmise eest. 2014 – Haapsalu Raamat hubase raamatupoe ja kohviku sümbioosi eest. 2015 – Eesti Lastekirjanduse Keskus lastes raamatuarmastuse tekitamise eest. 2016 – Peeter Helme ja Urmas Vadi raamatuteemaliste saadete eest Eesti Rahvusringhäälingus. 2017 – Tauno Vahter kirjastamist tutvustavate artiklite avaldamise ja sotsiaalmeediakampaania "Jälle raamat!" korraldamise eest. 2018 – Asta Trummel, Kultuuriministeeriumi kirjandusnõunikule järjekindla pühendumuse eest maailmale eesti kirjanduse tutvustamisel ning Eesti peakülalise staatuse eest Londoni raamatumessil 2018. 2019 – Eesti Emakeeleõpetajate Selts tunnustust vääriva töö eest eesti keele õpetamisel ja uute raamatusõprade kasvatamisel. 2020 – raamatupood Puänt raamatute südamega tutvustamise, noorte autorite toetamise ning kangelasliku püsimise eest heitlikel aegadel. 2021 – Tiina Liinak Facebooki lugemist propageeriva grupi "Lugemise väljakutse" vedamise eest 2022 "Aasta raamatusõber on raamatupood Puänt". kultuur.err.ee. 11.02.2021. Vaadatud 11.02.2021.
Noore IT-teadlase preemia

Noore IT-teadlase preemia on sihtasutuse Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu poolt noortele (kuni 35 aastat) Eesti infotehnoloogiateadlastele välja antav preemia. Preemiat rahastab Microsofti arenduskeskus Eestis. Varem on seda rahastanud Skype Eesti. 2016 Dan Bogdanov, andmetöötlussüsteemi Sharemind looja, arendaja ja rakendaja 2017 Maksim Jenihhin, nanoelektroonikasüsteemide töökindluse ja usaldusväärsuse uurija 2018 Mark Fišel, Tartu Ülikooli keeletehnoloogia õppetooli juhataja. 2019 Juri Belikov, Tallinna Tehnikaülikooli professor 2020 Kaur Alasoo, Tartu Ülikooli bioinformaatika teadur 2021 Marek Rei, masinõppe algoritmide arengusse oma panuse andnud Londoni Imperial College’i ülikooli masinõppe lektor 2022 Niccolò Veltri, Tallinna Tehnikaülikooli tarkvarateaduse instituudi teadur 2023 Dmytro Fishman, Tartu Ülikooli tehisintellekti lektor 2024 Liisa Rätsep, Tartu Ülikooli rakendusliku keeletehnoloogia juht Noore teadlase preemia https://president.ee/et/vabariigi-president/institutsioonid/972-vabariigi-presidendi-kultuurirahastu/11698-noore-it-teadlase-eripreemia/layout-institution.html (vaadatud 12.02.2019) Preemiast Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu kodulehel
Noore haridustegelase reaalteaduste eripreemia

Noore haridustegelase reaalteaduste eripreemia on sihtasutuse Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu poolt noortele (kuni 35 aastat) reaalainete õpetajatele välja antav preemia. Preemiat rahastab Skype Eesti. ... 2016 Raili Vilt, Tartu Ülikooli teaduskooli metoodik 2017 Martin Saar, Tallinna Reaalkooli keemia õpetaja ja õppealajuhataja 2018 Alar Pukk, Tallinna 21. Kooli matemaatikaõpetaja ning matemaatikaõpetuse edendaja. https://president.ee/et/vabariigi-president/institutsioonid/972-vabariigi-presidendi-kultuurirahastu/4915-reaalteaduste-eripreemia/layout-institution.html (vaadatud 12.02.2019) Preemiast Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu kodulehel
San Francisco teaduse hindamise deklaratsioon

San Francisco teaduse hindamise deklaratsiooni ehk DORA deklaratsiooni (inglise San Francisco Declaration on Research Assessment, millest on tuletatud ka akronüüm „DORA“) eesmärk on peatada selle arusaama levik, mille kohaselt on teadusajakirja mõjuteguri ja teadlase tehtud töö vahel otsene seos. Väidetavalt põhjustab selline arusaam teadusliku uurimistöö hindamisel erapoolikust ja ebatäpsusi. DORA deklaratsioonis rõhutatakse ka seda, et mõjutegurit ei saa kasutada „teadusartiklite kvaliteedi surrogaatmõõdikuna teadlase töö hindamisel, töölevõtmisel, edutamisel ega rahastamisotsuste tegemisel“. Deklaratsioon koostati 2012. aasta detsembris toimunud Ameerika Rakubioloogia Ühingu (American Society for Cell Biology) aastakoosoleku tulemusena. 2013. aasta 13. maiks oli deklaratsiooni allkirjastanud rohkem kui 150 teadlast ja 75 teadusorganisatsiooni. Esimeste DORA deklaratsioonile allakirjutanute seas oli ka Eesti Teadusagentuur. 16. detsembril 2012. aastal kogunes teadusväljaannete toimetajatest ja kirjastajatest koosnev töörühm San Franciscos toimunud Ameerika Rakubioloogia Ühingu aastakoosolekule, et arutada teaduse hindamisega seotud päevakajalisi teemasid – kuidas hinnatakse teadustöö tulemuste kvaliteeti ja millised on algallikale viitamise tavad. Koosoleku toimumise peamiseks põhjuseks oli konsensuslik arusaam selle kohta, et paljude rakubioloogia ajakirjade mõjutegur ei ole vastavuses nendes ajakirjades avaldatud teadustöö tegeliku olulisusega rakubioloogide kogukonnale. Seega otsustas töörühm leida arutelu käigus meetmeid, mis aitaksid artikli mõju ja ajakirja kvaliteedi viia omavahel paremini kooskõlla. Kirjeldatud põhimõtted kehtivad ka teiste teadusvaldkondade puhul. DORA deklaratsiooni koostajate sõnul on tegemist ülemaailmse algatusega, mis hõlmab kõiki teadusharusid. 2019. aasta jaanuari seisuga on DORA deklaratsioonile kirjutanud alla üle 700 organisatsiooni ja rohkem kui 13 000 üksikisikut. Teadusajakiri H-indeks Mõjutegur Leideni manifest https://sfdora.org/read/ http://science.sciencemag.org/content/340/6134/787 Alstete, Jeffrey W., Nicholas J. Beutell, John P. Meyer 2018. Evaluating Scholarship and Research Impact: History, Practices, and Policy Development (lk 48). Bingley: Emerald Publishing. https://sfdora.org/signers/ Ametlik koduleht
Kallista Kann

Hermine Kallista Kann (28. veebruar 1895 Tartu – 23. märts 1983 Tallinn) oli eesti keeleteadlane ja õpetaja. Ta lõpetas 1913. aastal Tartu Puškini-nimelise Tütarlaste Gümnaasiumi ning õppis aastatel 1916–1918 Harkovi kõrgematel naiskursustel. Õppis aastatel 1927–1932 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, lõpetas 1932. aastal cum laude. Täiendas end aastatel 1935–1936 Prantsuse Teadusliku Instituudi stipendiaadina Pariisis. Kaitses 1937. aastal Tartu Ülikoolis magistriväitekirja "La Place de l'Adjectif dans "Erec et Enide" et "Cligés" par Chrétien de Troyes" ja sai magistrikraadi (kinnitati 1946. aastal kui filoloogiakandidaadi kraad). Oli aastatel 1914–1925 võõrkeelte õpetaja Ukrainas ja Gruusias. Aastatel 1927–1935 oli ta ülikooliõpingute ajal Prantsuse Teadusliku Instituudi sekretär Tartus. Töötas aastatel 1936–1944 Tallinna Prantsuse Lütseumi saksa ja prantsuse keele õpetajana. Aastatel 1944–1945 oli ta Tallinna 4. Keskkooli direktor. Oli aastatel 1945–1949 Tartu Riikliku Ülikoolis Lääne-Euroopa rahvaste filoloogia (1947. aastast Lääne-Euroopa keelte) kateedri vanemõpetaja, 1949 dotsent, 1950–1952 Lääne-Euroopa keelte, 1953–1961 võõrkeelte, 1961–1963 saksa keele kateedri juhataja, 1963–1966 saksa keele kateedri dotsent. Läks 1966. aastal pensionile. Jaan Kaplinski Nora Kaplinski Leili-Maria Kask Lauri Leesi Ott Ojamaa Henno Rajandi Koostanud prantsuse ja saksa keele õpikuid. "Prantsuse-eesti sõnaraamat" (1959; 4. trükk 2006) "Eesti-prantsuse sõnaraamat" (1979; 2. trükk 2000, koos Nora Kaplinskiga) "Eesti-saksa sõnaraamat" (1964; 4. trükk 1987) üks koostajaid Tema isa oli koorijuht ja rahvusliku liikumise tegelane Hans Kann. Tallinna Kristiine Gümnaasium. Kooli ajaloost Lauri Leesi. "Õpetaja sünnipäevaks. Kallista Kann 85". Sirp ja Vasar nr 9, 29. veebruar 1980. Lk 7 "Kallista Kann". Nekroloog. Sirp ja Vasar nr 13, 1. aprill 1983. Lk 15 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Oti (Saaremaa)

Oti on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda. Külas asus Oti mõis, mida on esmamainitud 1309. aastal. Oti mõisa lähistel langes Esimeses maailmasõjas 1917. aastal saksa proosakirjanik ja luuletaja Walter Flex (sündinud 1887). Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Umbluu preemia

Umbluu preemia (Viltune Pendel) on MTÜ Eesti Skeptik välja antav preemia, millega tõstetakse esile pseudoteaduse edendamisse panustanud isikut või organisatsiooni. „Umbluu preemia on auhind nende isikute ja ettevõtete tunnustamiseks, kes on usinasti kündnud uhhuu-põldu, väetanud meie vaimset ruumi viljaka sõnnikuga, juhtinud meie inimesi uutele vertikaalidele, osutanud meile nii moodsaid teenuseid, et isegi teadus pole veel avastanud selle vääramatut kõikvõimsust ...“ – Umbluu preemia statuut (Skeptik.ee) Preemia esemeline osa kujutab endast virtuaalset viltust pendlit. Preemia antakse välja "31. aprillil" ja esimest korda tehti seda 2008. aastal teadusmeedia konverentsil “Teadus – tumm või tummine?”. Auhinna eeskujuks on muuhulgas olnud James Randi Haridusfondi Lendava Sea Auhind ja Soome skeptikute Huuhaa-auhind Eestis on varem paaril korral välja antud Üraja auhinda. 2008 – Päästeamet – Sniffeksi kasutamise ja kaitsmise eest 2009 – Kutsekoda – homöopaatide jt vastavate riikliku registreerimise eest 2010 – Harmoonia Päevad® kui igat liiki umbluude propagandaüritus, füüsika- ja matemaatikaõpetaja ning õppealajuhataja Kaja Jakobson kui Harmoonia Päevade® korraldaja ning aktiivne parapõllu kündja ja Kadrioru Saksa Gümnaasium kui pikaajaline soe pesa Harmoonia Päevadele®. 2011 – Eesti Rahvusringhäälingu raadiokanali Raadio 2 saade “Hallo, Kosmos!” ja saatejuht Ingrid Peek, kellele pole ükski luul liiga pöörane, et seda ei võiks maksumaksja raha eest eesti rahva ette laotada. 2012 – Viljo Viljasoo – pikk karjäär püramiidide müstika, “bioenergeetika”, pildamise ja 2012. aasta maailmalõpu propageerimisel; ohtrad vastavasisulised esinemised rahvahariduslikel loengutel (ka Maaülikooli loengutel), maailmalõpu kuulutamine ETV saates "Pealtnägija" 2013 infovandenõu ja alternatiivmeedia konglomeraat telegram.ee, Ulmefilm ja nende südikas eestvedaja Hando Tõnumaa 2014 – Ants Talioja – pikaajalise ja mõjuka tegevuse eest vitsameetodil maa-aluste jõgede leidmisel ja kuulsaks tegemisel, mille tagajärjel ei saa kaevandada lubjakivi ega ehitada raudteed. Mõju on ulatunud kümnete tuhandete inimeste sisse, ministeeriumisse ja kohtusse 2015 – portaal Delfi – Alkeemia neelamise eest. Martin Vällik "Umbluu preemia" (vaadatud 18. juulil 2011). Huuhaa-auhinnast veebisaidil skepsis.fi. Vaadatud 05.06.2022. Vahur Koorits. Päästeameti imevits osutus petukaubaks Postimees.ee, 25.08.2008. Umbluu preemia veebilehel skeptik.ee
Leideni manifest teaduse paremaks hindamiseks

Leideni manifest teaduse paremaks hindamiseks (inglise Leiden Manifesto for research metrics) rõhutab teaduse õiglasema hindamise vajalikkust. Manifesti autorid juhivad tähelepanu sellele, et kvantitatiivseid teaduse hindamise meetodeid, näiteks bibliomeetriat, kasutatakse sageli ilma piisava kriitikameeleta ja seega varitseb oht, et teaduse hindamisprotsessi hõlbustamiseks loodud abivahendid muutuvad eesmärgiks iseeneses. Autorite arvates on teaduse õiglasemaks hindamiseks vaja saavutada tasakaal kvantitatiivse ja kvalitatiivse osa vahel. Manifest avaldati 23. aprillil 2015 ajakirjas Nature. Selle on koostanud viis teadlast, kes puutuvad oma töös kokku ka teaduse hindamisega. Kolm nendest töötavad Leideni Ülikooli teadus- ja tehnoloogiauuringute keskuses, mis on üks maailma juhtivaid bibliomeetriakeskusi ning kus koostatakse niinimetatud Leideni edetabelit. Manifesti kavand valmis 2014. aastal Leidenis toimunud STI konverentsil ("19th International Conference on Science and Technology Indicators"). Manifest on saanud nime selle konverentsi asukoha järgi. Leideni manifest pakub välja kümme põhimõtet, millest tuleb teadustöö hindamisel juhinduda: Kvantitatiivne hindamine peab toetama kvalitatiivset eksperdihinnangut Teadustulemusi tasub kõrvutada asutuse, uurimisrühma või teadlase eesmärkidega Kohaliku tähtsusega teadustööd on vaja väärtustada Andmete kogumine ja analüüsimine peab olema avatud, läbipaistev ja lihtne Teadlastel, keda hinnatakse, peab olema võimalik tutvuda andmete ja analüüsiga Valdkondlikke erinevusi publikatsioonide arvus ja tsiteeritavuses tuleb austada Iga teadlast tuleb hinnata kvalitatiivselt ja vastavalt tema saavutuste loendile Oluline on vältida ebavajalikku konkreetsust ja eksitavat täpsust Hindamisprotsessi ja näitajate süsteemset mõju ei tohi jätta tähelepanuta Bibliomeetrilisi näitajaid tasub regulaarselt ajakohastada ja põhjalikult kontrollida H-indeks Mõjutegur San Francisco teaduse hindamise deklaratsioon ""The Leiden Manifesto" – ten principles for a better research evaluation". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. september 2020. Vaadatud 14. veebruaril 2019. "Tartu ülikool rahvusvahelistes edetabelites". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. märts 2017. Vaadatud 14. veebruaril 2019. Bibliometrics: The Leiden Manifesto for research metrics Nature, 22. aprill 2015 Ametlik koduleht
Laser-kaugusmõõtja

Laser-kaugusmõõtja on kaugusmõõtja, mis kasutab objekti kauguse määramiseks laserkiirt. Kõige tavalisem laser-kaugusmõõtja toimib lennu põhimõttel, saates laserimpulsi objekti suunas kitsa kiirena, mis peegeldub sihtmärgilt tagasi saatjale ja mõõdab, kui kaua kiire tagasipeegeldumiseks aega kulub. Valguse suure kiiruse tõttu ei sobi see mõõtmisviis väga täpseteks mõõtmisteks: selleks tasub pigem kasutada triangulatsiooni ja muid meetodeid. Varem kasutasid laser-kaugusmõõtjajat üksnes maamõõtjad ja ehitusinsenerid, kuid tänapäeval on see muutunud laiatarbeseadmeks. Laser-kaugusmõõtja mõõtmisfunktsioonid võimaldavad väärtusi liita ja lahutada ning arvutada lineaarset kaugust, pindala, kogupindala ja ruumala. Impulssi võib kodeerida, et vähendada kaugusmõõtja kinnikiilumise võimalust. Doppleri efekti kasutades saab otsustada, kas objekt liigub kaugusmõõtja poole või sellest eemale, ja kui kiiresti see toimub. Seadme täpsuse määravad laserimpulsi tõusu- või langusaeg ja vastuvõtja kiirus. Seade, mis kasutab väga teravaid laserimpulsse ja millel on väga kiire detektor, võib objekti asukoha määrata millimeetri täpsusega. Vaatamata sellele, et laserkiir on kitsas, levib see laserkiirte lahknevuse stsintillatsiooni- ja valgusvihkefektide tõttu kaugele. See on tingitud õhus sisalduvatest ja objektiividena toimivatest õhumullidest, varieerudes mikroskoopilistest suurustest kuni umbes poole laserkiire ja maapinna vahelise kõrguseni. Need atmosfääri moonutused koos laseri enda ja põiktuulte mõjuga, mis panevad sooja õhu mullid külgsuunas liikuma, võivad muuta objekti täpse kauguse määramise keerukaks. Selline olukord võib tekkida näiteks puude või põõsaste all või isegi pikemate, rohkem kui 1 km avatud vahemaade puhul, näiteks lahtisel kõrbemaastikul. Osa laservalgust võib peegelduda mõõdetava objekti läheduses paiknevatelt lehtedelt või puuharudelt, tekitades varase tagasipeegelduse ja viies lugemi seetõttu liiga madalale. Mõõtes enam kui 365 m kauguselt, võib sihtmärk lihtsalt kaduda kuumutatud pinna lähedal tekkivasse miraaži, mis laservalgust painutab. Kõiki neid mõjusid tuleb mõõtmisel arvestada. "Laserkaugusmõõtja". Vaadatud 14.02.2019. AM (26.08.2017). "Hiina ime: laserkaugusmõõtja, mida sellega teha saab?". AM. Vaadatud 14.02.2018. "Why use a Laser Distance Meter?" (PDF). Vaadatud 14.02.2019.
Hiiumaa Spordikool

Hiiumaa Spordikool on sihtasutusena tegutsev erahuvikool Hiiumaal. Sihtasutus asutati 20. veebruaril 2015 Hiiu Vallavolikogu otsuse nr 131. alusel. Hiiumaa Spordikoolile väljastas Haridus- ja Teadusministeerium tegevusloa erahuvikoolina tegutsemiseks 27. märtsil 2015. 2018. aastal oli koolis 280 õpilast. SA Hiiumaa Spordikooli tegevuse eesmärkideks on sportlike tegevuste propageerimine, ürituste ja võistluste korraldamine, sporditegevuse strateegiline arendamine Hiiumaal, spordirajatiste haldamine. Sihtasutuse tegevust juhib viieliikmeline nõukogu ja igapäevast tööd juhatus. Kooli struktuur jaguneb kolmeks: individuaalalade osakond ratsutamine orienteerumine kergejõustik purjetamine purjelaua sõit ja jääpurjelaua sõit kabe jõusaal pallimängude osakond võrkpall korvpall jalgpall haldusosakond Koduleht