laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kontiolahti vald

Kontiolahti (rootsi keeles Kontiolax) on vald Soomes Ida-Soome läänis Põhja-Karjala maakonnas. Kontiolahti valla pindala on 1029,84 km², millest 247,92 km² on veega kaetud. Kontiolahti naabervallad on Eno vald, Joensuu linn, Juuka vald, Lieksa linn, Liperi vald ja Polvijärvi vald. Kontiolahti Kontiolahti laskesuusatamiskeskus Population growth biggest in nearly 70 years Kontiolahti valla koduleht Kontiolahti Sport Club koduleht soome ja inglise keeles
Kontiolahti

Kontiolahti (Kontionlahden kirkonkylä) on asula Soomes Põhja-Karjala maakonnas, Kontiolahti valla kirikuküla.
Juri Lotmani stipendium

Juri Lotmani stipendium on Juri Lotmani Fondi välja antav stipendium magistrantidele ja doktorantidele, mille eesmärk on esile tõsta noori teadlasi, kes oma uurimustes jätkavad Juri Lotmani traditsioone semiootikas ja slaavi filoloogias. Stipendium asutati 2001. aastal ning seda antakse välja igal aastal Juri Lotmani sünniaastapäeval 28. veebruaril Tartus. Esimesena on nimetatud semiootika, teisena slaavi filoloogia laureaat. Aastail 2007 ja 2011 slaavi filoloogia alal Lotmani stipendiumi välja ei antud. 2002 Kaie Kotov Maria Artemtšuk 2003 Elin Sütiste Timur Guzairov 2004 Alo Joosepson Dmitri Ivanov 2005 Riste Keskpaik Maria Borovikova 2006 Ester Võsu Fjodor Vinokurov 2007 Vadim Verenitš 2008 Berk Vaher Anna Porutško 2009 Andreas Ventsel Inna Bulkina 2010 Riin Magnus Aleksei Vdovin 2011 Tiit Remm 2012 Remo Gramigna Pavel Uspenski 2013 Lauri Linask Artjoms Šela 2014 Maarja Vaikmaa Elizaveta Fomina 2015 Mari-Liis Madisson Andrei Fedotov 2016 Tyler Bennett Tatjana Stašenko 2017 Taras Boyko Karina Novaševskaja 2018 Ott Puumeister Aleksei Samarin 2019 Andre Uibos Maria Nesterenko 2020 Erik Kõvamees Alexey Kozlov 2022 Merit Rickberg Jelena Aksamentova 2023 Valerii Otiakovskii 2024 Tuuli Pern "Juri Lotmani nimelise stipendiumi statuut". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2009. Vaadatud 17. veebruaril 2008. MTÜ aruanne Stipendiumi statuut Lotmani stipendiumist eesti keeles] Lotmani stipendiumi teave vene keeles Lotmani stipendiumist inglise keeles Juri Lotmani Fond MTÜ
Nõo kirik

Nõo Püha Laurentsiuse kirik on kirik Tartu maakonnas Nõo vallas Nõos. Tegu on ühe vanima Eesti tellispiirkonna maakirikuga, mille algkuju on erandlikult hästi säilinud. Kirik ehitati 13. sajandi lõpul kaitseehitusliku kolmelöövilise kodakirikuna. Esimesed teated hoone ehitamisest pärinevad 1250.–1260. aastatest. Nõo Laurentsiuse kirik on krohvitud kolme lööviga kolmetraveeline kirik, mille pikihoonele liitub silmatorkavalt avar ruutjas kooriruum. Kiriku kesklööv on peaaegu kaks korda laiem külglöövidest. Kesklööv on kaetud tugevate mõigasroietega 8-osaliste domikaalvõlvidega. Külglöövides on ristvõlvid, mille roideprofiil on lähedane kesklöövi omale. Eeskoda lääneportaali ees on lammutatud. Kiriku viilud on rikkalikult kujundatud. Käärkamber ja puidust torn on uuema aja lisandid. Kirik on pühitsetud esidiakon märter Laurentsiusele. Nõo kiriku altarimaali "Kristus ristil" autor on Tõnis Grenzstein (arvatavasti koos Eduard Karl Franz von Gebhardtiga 1895).  Pikemalt artiklis Nõo Püha Laurentsiuse kogudus Kuressaare Laurentiuse kirik Kuusalu Püha Laurentsiuse kirik Laatre Püha Laurentsiuse kirik Pühalepa Püha Laurentsiuse kirik Kirikuõpetaja jumalateenistust pidamas Kiriku rõdu (taamal altar) Vaade altari suunas kiriku rõdult Vaade oreli suunas (altari vastas) kiriku rõdult Vabadussõja mälestustahvel Kantsel Altarimaal Jaan Koorti nikerdatud apostli skulptuur altari nišis Jaan Koorti nikerdatud apostli skulptuur altari nišis Jaan Koorti nikerdatud apostli skulptuur altari nišis Jaan Koorti nikerdatud apostli skulptuur altari nišis Väike altar kiriku põhjapoolsel küljel Korjanduskarp Vana ja kasutuselt kõrvaldatud orelipult EELK Nõo Püha Laurentsiuse kirik Kultuurimälestiste Riiklik Register "Sirje Simson, Nõo, Eesti Evangeelne Luteri Kirik, mai 2002". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. detsember 2011. Vaadatud 17. veebruaril 2008. EKABL lk. 86 Ajalooline kirik remonti Tartu Postimees, nr. 139, 24. mai 1936, lk. 3 Karl E. Napiersky; Johann Jakob Bossart: "Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel", 1843, lk. 80 Nõo kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Thuni järv

Thuni järv on järv Euroopas Šveitsis Berni kantonis. Läbi järve voolab Aare jõgi. Thuni järv on nime saanud Thuni linna järgi, mis asub järvest loodes.  Thuni järv – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Jõgede loend

Eesti jõgede loendis on loetletud Eesti jõgesid, ojasid ja teisi vooluveekogusid Välismaa jõgede loendis on loetletud välismaa jõgesid
Teodor Leszetycki

Teodor Leszetycki (tuntud kui Theodor Leschetizky; 22. juuni 1830 Łańcut – 14. november 1915 Dresden) oli poola pianist, helilooja ja muusikaõpetaja. Ta õppis Carl Czerny ja Simon Sechteri juures Viinis. Heliloojana kirjutas ta 2 ooperit, 1 klaverikontserdi, laule ja klaveripalu. 1854 läks ta Peterburi, kus ta 1862 koos Anton Rubinsteiniga konservatooriumi asutas. Ta töötas Peterburis dirigendi ja pianistina. 1878 läks ta tagasi Viini.
Sansibari saar

Sansibari saar ehk Unguja asub India ookeanis Aafrika idarannikul. See on Sansibari saarestiku suurim saar. Saar asub 35 km kaugusel Aafrika mandrist. Pindala 1651 km². Saarel on madalaid künkaid kõrgusega kuni 119 meetrit. Elanikke on saarel 896 721 (2012. aasta seisuga). Kuulsaim saarel sündinud inimestest on Freddie Mercury (sünninimega Farrokh Bomi Bulsara). Sansibar Pemba saar
Koorküla Mudajärv

Mudajärv (ka Koorküla Mudajärv, Mädajärv, Rõksi järv) on järv Valgamaal Tõrva vallas. Mudajärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 30. oktoobril 2014)
Rakvere Kolmainu kirik

Rakvere Kolmainu kirik ehk Rakvere Mihkli kirik on kirik Rakveres Pika tänava ääres. See rajati 15. sajandi alguses Rakvere ordulinnuse lähedale. Rakvere Kolmainu kirikut kasutab EELK Rakvere Kolmainu kogudus. Aastatel 1835–1939 tegutses seal ka Rakvere saksa kogudus. Kiriku kellatornis mängib kariljon Arvo Pärdi spetsiaalselt Rakvere Kolmainu kiriku keskpäevase kellamängu jaoks kirjutatud umbes minutipikkust teost. 1400 – kivikiriku ehitus on seiskus müürimeister Simoni lahkumise tõttu, 1427 – müürimeister Andreas lõpetas kivikiriku ehituse (aastaks 1430?). 1559 – Vene väed lammutasid Liivi sõjaga seoses muuhulgas ka kiriku, et kindlustada linnust, 1604 – Poola vägede lahkumisel purustati kirik ja see jäi varemetesse, 1605 – rootslaste vallutuste järel rajati kiriku lähedusse surnuaiale puukirik, kivikirik on varemetes 1643 – nimetati Rakvere kirik Mihkli kirikuks, 1647 – surnuaial valmis uus, suurem puukirik, 1684 – alustati kivikiriku taastamist seniste varemete kohal 1691 – kivikirik valmis taastatud kujul, 1698 – kivikirik pühitseti Kolmainu nimele 1703 ja 1704 – hävisid Põhjasõja lahingutes tornikiiver, torni puust vahelaed ja katus, 1730 – kirik sai uuesti taastatud 1755 – valmis kiriku tornikiiver, 1798 – esimesed andmed orelist 1836 – torni paigaldati ajanäitajast kell, 1852 – ehitati uus, praegune tornikiiver, 1853 – kirikusse ehitati külgväärid (1892 kahekordseks), 1892 – suurendati kiriku aknaid, säilinud nõnda tänaseni 1918 – kirik sai elektrivalguse, 19.12.1918 – 11.01.1919 kirik muudeti Eesti Töörahva Kommuuni poolt rahvamajaks, 1922 – kirikusse seati sisse ahjuküte, 1925 - pühitseti praegune, vendade Kriisade ehitatud orel 1957 – restaureeriti kantsel ja altar ning kiriku sisemus saab praeguse värvilahenduse. Rakvere Kolmainu koguduse vaimulikud Arvo Pärt kuulas Rakvere kellamängu üle Virumaa Teataja, 4. november 2014. (Vaadatud 19.05.2016) Rakvere Kolmainu kirik Kolmainu kirik Rakvere kodulehel Rakvere kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Sõnajalgtaimed

Sõnajalgtaimed ehk pteridofüüdid ehk tüvendeostaimed (Pteridophyta ehk Filicophyta) on soontaimede hõimkond, kuhu kuulub umbes 20 000 liiki. Taksoni sünonüümina on kasutatud ka Polypodiophyta, kui seda käsitletakse alamhõimkonnana. Teadust, mis uurib sõnajalgu, nimetatakse pteridoloogiaks, vastavat eriteadlast aga pteridoloogiks. Eestis kasvab pärismaisena 47 liiki sõnajalgtaimi. Sõnajalgtaimede klassifitseerimisel on tõsiseks raskuseks varjatud liigid. Varjatud liik sarnaneb väliselt väga mõne teise liigiga, kuid erineb sellest geneetiliselt, nii et omavaheline ristumine on võimatu. Mõnikord on selleks mingi liigi diploidne ja tetraploidne vorm. Paljudel juhtudel tuleb niisuguses olukorras määrata uus liik. Tõenäoliselt on veel palju varjatud sõnajalaliike avastamata ja määramata. Sõnajalgtaimed ilmusid kivististesse varases karbonis. Triiasest on teada juba palju tänapäevaseid perekondi. Hiliskriidis toimus nii-öelda suur sõnajalaplahvatus: sõnajalgtaimed mitmekesistusid oluliselt ja tekkisid paljud tänapäeva perekonnad. Suur osa fossiilkütustest, näiteks põlevkivist, koosneb keskaegkonna sõnajalgtaimede jäänustest. Sõnajalad võtavad endasse pinnases olevaid raskmetalle ja mürkaineid, eriti arseeni. Sel põhjusel kasutatakse sõnajalgu pinnase puhastamiseks. Moskiitosõnajalg seob õhust lämmastikku, mida seejärel teised taimed saavad kasutada; sel põhjusel kasutatakse moskiitosõnajalga põllumajanduses. Sõnajalgu kasutatakse vahel meditsiinis haavade raviks ja puhastamiseks. Sitketest sõnajalgadest saab häid sidemeid. Kui sõnajalalehe alapoolega hõõruda kõrvenõgese kõrvetusejälgi, siis kaob kõrvetus ära. Paljude rahvaste mütoloogias toob sõnajalaõie leidmine suurt õnne. Tegelikult ei kuulu sõnajalad õistaimede hulka ega õitse iialgi. Inglismaal olid Victoria ajastul sõnajalad väga populaarsed: niihästi nende kollektsioneerimine kui kujutamine kunstis, sealhulgas keraamikas, klaasis, metallis, tekstiilis, skulptuuris jne. Piltlikult öeldi, et sõnajalgu kohtab seal kõikjal alates ristimiskingitustest kuni hauakivide kujunduseni. Sõnajalgade siseruumides kasvatamise mood viis Wardi kasti leiutamiseni. See kast oli klaasist anum, mis ei lasknud sisse välisõhku ja säilitas vajaliku niiskuse. Wardi kastis transporditi taimi. Eesti sõnajalgtaimede süstemaatiline nimestik
Baltiisk

Baltiisk on linn Venemaa Kaliningradi oblastis. Baltiisk on Venemaa kõige läänepoolsem linn. Baltiiskis asub Venemaa Balti laevastiku suurim baas. Enne 1946. aastat kandis linn nime Pillau. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2023 года (с учётом итогов Всероссийской переписи населения 2020 г.), vaadatud 23.08.2023. ПРАВИТЕЛИ ГОРОДА
Neman

Neman on linn Venemaa Kaliningradi oblastis, Nemani rajooni keskus. Asub Nemunase vasakkaldal piiril Leeduga. Kuni 1946. aastani kandis saksakeelset nime Ragnit. Linna leedukeelse nimekuju järgi on nime saanud Jaani-Jaagarahu lademe Ragainė kihistu. Baltiiski tuumaelektrijaam Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2023 года (с учётом итогов Всероссийской переписи населения 2020 г.), vaadatud 23.08.2023. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 7
Tšernjahhovsk

Tšernjahhovsk on linn Venemaa Kaliningradi oblastis, Tšernjahhovski rajooni keskus. Linn on asutatud 1336. aastal Ida-Preisimaal. Selle 1946. aastani Saksamaale kuulunud linna nimi oli Insterburg. Praeguse nime sai linn 1946. aastal, Teise maailmasõja ajal Ida-Preisimaa sõjalise operatsiooni käigus langenud kindral Ivan Tšernjahhovskõi järgi. Insterburgi lähedal Landveri asulas Stilizini mõisas suri 25. mail 1818 kindralfeldmarssal Michael Andreas Barclay de Tolly, kui ta oli teel oma Jõgeveste mõisast Saksamaale tervist parandama. Vanast uhkest linnast on vähe alles jäänud, sest II maailmasõja ajal pommitas linna rängalt Briti lennuvägi ning seejärel rullusid sealt üle Nõukogude maaväed Ida-Preisimaa - maa, mida pole. Mart Laar, lk 152 Ida-Preisimaa - maa, mida pole. Mart Laar, Tiit Pruuli, Tallinn 2010, lk 152 ja 153
Pravdinsk

Pravdinsk on linn Venemaa Kaliningradi oblastis, Pravdinski rajooni keskus. Kuni 1946. aastani kandis saksakeelset nime Friedland. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2023 года (с учётом итогов Всероссийской переписи населения 2020 г.), vaadatud 23.08.2023.
Laduškin

Laduškin on linn Venemaa Kaliningradi oblasti Bagrationovski rajoonis. Asub Wisła lahe ääres. Kuni 1946. aastani kandis saksakeelset nime Ludwigsort.
Friedland

Friedland võib tähendada järgmist: Friedland, Venemaa linna Pravdinski varasem nimi Friedland (Alam-Saksi), vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal ...
Rakvere kirik

Rakvere kirik võib olla: Rakvere Kolmainu kirik ehk Rakvere Mihkli kirik (kasutab EELK Rakvere Kolmainu kogudus) Rakvere Pauluse kirik (praegu spordisaal) Rakvere Jumalaema Sündimise kirik (kasutab MPEÕK Rakvere Jumalaema Sündimise Kogudus) Rakvere Adventkirik Rakvere Karmeli koguduse kirik (baptistlik kirik)
Ulysses

"Ulysses" on James Joyce'i romaan, mis ilmus esmalt järjejutuna USA ajakirjas The Little Review (märts 1918 kuni detsember 1920) ning tervikuna 1922 Sylvia Beachi väljaandel Pariisis. Romaani tegevus toimub Dublinis 16. juunil 1904, selle peategelane on Leopold Bloom. Teose ülesehituses on ohtralt paralleele "Odüsseiaga". Teose peategelase perekonnanime järgi tähistatakse 16. juunit mitmel pool maailmas Bloomsday'na. Prantsuse ajaleht Le Monde valis selle 1999. aastal sajandi 100 parima raamatu hulka. Eesti keeles on ilmunud Märt Väljataga tõlkes peatükid 1–3 ajakirjas Vikerkaar (1991/2, 1992/9 ja 1993/5) ning Kullo Vende tõlkes peatükk 4 ajakirjas Vikerkaar (2016/7-8) ja peatükid 5–11 ajakirjas Akadeemia (2017/12, 2018/11, 2018/12, 2019/11, 2020/8, 2021/7, 2022/6, 2023/6). Tervikuna ilmus teos eesti keeles Paul-Eerik Rummo tõlkes 2024. aasta juunis kirjastuselt Varrak. https://varrak.ee/raamat/ulysses/
Jaapani saed

Jaapani saed (nokogiri) on traditsioonilised jaapani käsisaed. Lääne saagidest eristab neid eelkõige asjaolu, et puitu lõigatakse saagi enda poole tõmmates. Tänu sellele võib saeleht olla märksa väiksema jäikusega ning seetõttu ka õhem. Tulemuseks on kitsam saetee ja väiksem materjalikadu. Et hõõrdumist materjalis vähendada, valmistatakse saag tihti ka selja suunas õheneva saelehega. Sae hambad ei ole sageli üldse räsatud või on väga väikese räsaga. Jaapani saed on hinnas sellise töö puhul, kus vajatakse suurt täpsust. Sõltuvalt töö iseloomust kasutatakse paljusid erinevaid saetüüpe. Kataba on levinuim jaapani käsisaag. Kugihiki (hugihiki) on jaapani tüüblisaag. Ryōba saelehe ühes servas on pikisaagimise, teises aga ristisaagimise hambad. Azebiki hambad paiknevad piki kumerjooni. Dōzuki on jaapani tapisaag Mawashibiki on jaapani tikksaag. Kaeba on vahetatava saelehega saag. Saag Jaapani saed Takenaka tööriistamuuseumis
Kataba

Kataba on jaapani saag. See on levinuim jaapani üldotstarbeline tisleri käsisaag. Lai saeleht aitab sirget lõikejoont hoida. Valmistatakse nii puidu piki- kui ka ristisaagimise saage. Kataba alaliik kugihiki (hugihiki) on lääne tüüblisae analoog. Saeleht painutatakse vastu pinda ning saetakse väljaulatuvad tüübliotsad maha. Sarnaselt teiste jaapani saagidega saetakse ka kataba'ga tõmmetega enda suunas. Jaapani saed Jaapani saed Takenaka tööriistamuuseumis
Ryōba

Ryōba on jaapani saag. Sael on hambad saelehe mõlemas servas. Ühel pool on puidu pikisaagimise, teisel pool aga ristisaagimise hambad. Ryōba alaliik on azebiki, mille hambad paiknevad piki saelehe kumeraid servi. See võimaldab saagimist alustada ka materjali keskelt ning saagida avasid, mis ei ulatu tooriku servani. Jaapani saed Jaapani saed Takenaka tööriistamuuseumis
Dōzuki

Dōzuki (胴付鋸) on jaapani saag, lääne tapisae analoog. Õhukest saelehte tugevdab piki sae selga kinnitatud roog. Sae hambad suurenevad käepideme suunas. See muudab saagimise alustamise lihtsamaks. Sarnaselt teiste jaapani saagidega saetakse ka dōzuki'ga tõmmetega enda suunas. Jaapani saed Jaapani saed Takenaka tööriistamuuseumis
Kugihiki

Kugihiki (hugihiki) on jaapani tüüblisaag, kataba alaliik. Jaapani saed Jaapani saed Takenaka tööriistamuuseumis
Azebiki

Azebiki (あぜ引き) on jaapani saag, ryōba alaliik, mille hambad paiknevad piki kumerjooni. Saagi kasutatakse esmajoones tasapinna, mitte serva lõikamiseks ja selle lihtsustamiseks on sae tera kumera, ovaalse kujuga. Sellega lõigatakse esmajoones sooni, kasutatakse puidust noa- ja mõõgatuppede lõikamiseks. Sae ühel serval on hambad risti-, teisel serval pikisaagimiseks. Jaapani saed Takenaka tööriistamuuseumis "Saws". Japan Woodcraft Association. 8. november 2019. Vaadatud 24. detsembril 2022. Cohen, Derek. In The Woodshop https://www.inthewoodshop.com/Furniture/ThChairSlottingTheStretchers%282%29.html. Vaadatud 24. detsembril 2022. {{cite web}}: puuduv või tühi pealkiri: |title= (juhend)
Mawashibiki

Mawashibiki on jaapani tikksaag. Seda kasutatakse kõverate kontuuride ja avade saagimiseks. Sarnaselt teiste jaapani saagidega saetakse ka mawashibiki'ga tõmmetega enda suunas. Jaapani saed Jaapani saed Takenaka tööriistamuuseumis
Victoria järv

Victoria järv (ganda keeles Nalubaale, ruanda keeles Nyanza) on järv Aafrika idaosas Ida-Aafrika riftivööndis. See on suuruselt teine mageveeline järv maailmas. Järv asub merepinnast 1134 meetri kõrgusel, kaldajoone pikkus on 3440 km. Järvele nimetas 1858. aastal nii Niiluse lähte otsija John Hanning Speke kuninganna Victoria auks. Victoria järves on palju saari. Välja voolab Victoria Niilus, mis on Niiluse jõe üks algharu. Victoria valgla pindala on 184 000 km². Järve veetaset reguleeritakse 1954. aastal ehitatud tammiga. Nii vee reguleerimine kui ka introdutseeritud võõrliigid on järve ökosüsteemile väga halvasti mõjunud. Paljud kunagi Victoria järves elanud endeemsed liigid on välja surnud. Võõrliikidest on kõige suuremaid probleeme tekitanud harilik vesihüatsint, mida peetakse üheks maailma kõige raskemini tõrjutavaks veeumbrohuks. Ka sissetoodud niiluse ahven on põhjustanud sadade kalaliikide väljasuremise. 2002. aastal valmis Ugandas Victoria Niilusel asuv hüdroelektrijaam, mille tagajärjel langes vee tase järves viimase 80 aasta madalaimale tasemele. Järve kallas on väga tihedalt asustatud. Suuremad järve ääres asuvad linnad on Mwanza, Musoma ja Bukoba Tansaanias, Kampala ja Entebbe Ugandas ning Kisumu Keenias. Rahvastiku tiheduse kasv Victoria järve ümber Kohalikud keeled Victoria järve ümber Vaade järvele Kampala lähedal Artikkel ajakirjas New Scientist Athuman Mtulya. Tanzanian plane crash-lands into Lake Victoria. BBC News, 6. november 2022
Kaeba

Kaeba on vahetatava saelehega jaapani saag. Sarnaselt teiste jaapani saagidega saetakse ka kaeba'ga tõmmetega enda suunas. Jaapani saed Jaapani saed Takenaka tööriistamuuseumis
Sardiinia maakond

Sardiinia (sardi Sardinna või Sardigna, itaalia Sardegna) on autonoomse staatusega Itaalia maakond, mille põhiosa hõlmab Sardiinia saar Vahemeres. 2016. aasta lõpul oli Sardiinia haldusjaotus järgmine: Sardiinia veinipiirkonnad: Vermentino di Gallura (DOCG), Vermentino di Sardegna (DOC), Cannonau de Sardegna (DOC). "Bilancio demografico mensile - Dati Istat aggiornati al 31/05/2016" [Igakuine demograafiline bilanss, Riikliku statistikaameti andmed 2016. aasta 31. mai seisuga]. Istat. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. detsember 2018. Vaadatud 12. detsembril 2016. Sardiinia maakonna koduleht (itaalia keeles)
Sulawesi kohv

Sulawesi kohv on Indoneesias Sulawesi saarel kasvatatavad ja toodetavad kohvisordid. Mõned neist kuuluvad maailma parimate hulka. Üks tuntumatest on Sulawesi Toraja (Celebes Toraja), mille ube kasvatatakse saare keskosa mägisel alal. Kohvi töödeldakse kuivalt. Toraja aroom on põnev kooslus maahõngulisest ja magusast, ei ole eriti hapukas, pigem meenutab vahtrasiirupit ja tumedat šokolaadi. Kuna Sulawesi kohv on väga nõutud Jaapanis ja saare toodangumaht ei ole just suur, siis on Sulawesi kohvioad kallimad isegi Sumatra kohvist, viimase kahte kohvisorti - Ankolat ja Mandhelingit - peetakse maailma parimateks. Coffee Star "Kohvikasvatuspiirkonnad"
Quantic Dream

Quantic Dream on Prantsuse videomängude arendaja Pariisis, mis asutati aastal 1997. Nende esimene mäng pealkirjaga "Omikron: The Nomad Soul" ilmus aastal 1999 arvutile ja mängukonsoolile Dreamcast. Firma pakub filmide ja videomängude valmistajatele ka motion capture'i tegemist. Quantic Dream oli arendaja järgmisele mängule nimega "Quark", mille tegemine hiljem peatati. Järgnevad aastad töötas Quantic Dream raskesti, konkureerides teiste mängufirmadega. Aastal 2002 alustasid nad ametlikult mängu "Fahrenheit" arendamist ( USAs tuntud ka kui "Indigo Prophecy"). See oli nende esimene interaktiivse kaameratehnoloogiaga mäng, mis võimaldas mängijal teha omi valikuid ja muuta nii mängu süžeed. "Fahrenheit" on samuti nende ainuke ülemaailmselt turustatud mäng ning selle kohta on saadud kõikjalt kõrgeid reitinguid. Aastast 2005 tutvustas Quantic Dream uusi mänge nimega "Heavy Rain" ja "Omikron 2". Omikron: The Nomad Soul Fahrenheit (Indigo Prophecy) Heavy Rain Omikron 2 Beyond: Two Souls
Heavy Rain

"Heavy Rain" on videomäng, mille tootis Prantsuse stuudio Quantic Dream PlayStation 3 konsoolile. Mängu kirjutas ja selle valmimist juhtis Quantic Dreami looja David Cage, kes kirjutas ka kaks eelmist mängu: "Omikron: The Nomad Soul" ja "Fahrenheit". Mäng avaldati 2010. aasta veebruaris. Quantic Dream hakkas mängu välja töötama 2006. aasta veebruaris. Projekt avaldati aasta 2006. aasta mais, kui avalikkusele näidati 3D prototüüpi "The Casting". Prototüübis on näha virtuaalset tegelast ja mängu tehnilisi võimalusi 5 minuti jooksul. Prototüübi süžee ei olnud seotud lõpliku mängu süžeega. Detaile ja lugusid sellest mängust on veel väga vähe teada, kuid seda teatakse, et tegemist ei ole järjega mängule "Fahrenheit", vaid tegu on täiesti teistsuguse loo ja tegelastega. Juhendaja David Cage mainis, et mängust "Heavy Rain" saab väga sünge action-mäng, kuid samas ka õudukas, kuigi ilma paranormaalsete nähtusteta, nagu neid võis kohata mängus "Fahrenheit". Siiski on sellel mängul samasugune mõte nagu mängul "Fahrenheit". Mängu kulgu saab mängija muuta. Peale selle on räägitud, et mängija saab kasutada mitut tegelast korraga. 2007. aasta alguses tuli poster nimega "Heavy Rain" Quantic Dreami valmival kodulehel. Postril on origami, mille ühest otsast tilgub verd, ja uus "Heavy Raini" alapealkiri: "The Origami Killer".
Vandumine

Vandumine on pahameele või agressiooni väljendamine teatud vandesõnade ehk kirumissõnade või -väljendite abil. Vandesõnadeks võivad olla näiteks ropud sõnad, muud erineva tugevusega tabusõnad või ka mittetabulised sõnad koos konteksti väljendava tunderõhuga. Eesti keeles levinuim vandesõna on arvatavasti "Kurat!" ja selle variandid (kuramus, kurask jt). Ropendamine Ebaviisakas žest
Bonifacio väin

Bonifacio väin eraldab Korsikat ja Sardiiniat. Väina laius on 12 kilomeetrit. Väinas paikneb saari ja karisid, mistõttu väina läbimine on ohtlik. Põhjarannikul, Korsikal asub väinale nime andnud Bonifacio linn.
Nälkjad

Nälkjad on maismaal elavad kopsteod, kellel koda puudub või on väliselt nähtamatu. Enamik nälkjate liikidest kuulub sugukondadesse seatigulased (Limacidae), teetigulased (Arionidae) ja nälklased (Agriolimacidae). Looduslikku tasakaalu silmas pidades eristatakse pärismaiseid nälkjate liike, kes elavad Eestis algupäraselt (looduslik leviala ongi Eestis), ja nälkjate võõrliike, kes on viimaste aastakümnete vältel Eesti looduses elukoha leidnud tänu inimtegevuse mõjudele (võõrliikide looduslik leviala ei ole Eestis) ja ohustavad kohalikku algupärast looduslikku tasakaalu. Nälkjad on põhiliselt taimtoidulised, paljunemiseks munevad mullale ja on hermafrodiitsed. Eestis elab looduslikult 14 liiki, mis kuuluvad kuude perekonda: Limax – seatigu (2 liiki, suur seatigu ja must seatigu) Limacus – keldritigu (1 liik, kollane keldritigu) Malacolimax – seenetigu (1 liik, hele seenetigu) Lehmannia – klaasnälkjas (1 liik, klaasnälkjas) Deroceras – nälkjas (3 liiki, põldnälkjas, soonälkjas ja kirju nälkjas) Arion – teetigu (6 liiki) Nälkjate võõrliike on Eesti looduses kaks. Portugalist pärit Hispaania teetigu (Arion vulgaris) leiti Keskkonnaameti andmetel Eestis esimest korda 2008. aastal. Kaukasuse piirkonna, Krimmi, Kirde-Türgi ja Põhja-Iraani looduslikest levialadest pärit mustpeanälkjas (Krynickillus melanocephalus) esmaregistreeriti Eestis 2013. aastal. "Võõrnälkjad". Keskkonnaamet. Vaadatud 3.10.2024. Eesti limused