laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alice Munro

Alice Ann Munro (neiupõlvenimega Alice Ann Laidlaw; 10. juuli 1931 – 13. mai 2024) oli ingliskeelne Kanada kirjanik, 2013. aasta Nobeli kirjandusauhinna laureaat. Samuti pälvis ta 2009. aastal Bookeri auhinna elutöö eest ja talle on antud kolm Kanada kindralkuberneri ilukirjandusauhinda. Munro looming kujutab eelkõige Ontario provintsi edelaosa, kus ta ise elab. Tema lihtsas, kergesti loetavas stiilis kirjutatud jutud käsitlevad inimeste keerukust. Munrod on nimetatud üheks suurimaks tänapäeva kirjanikuks ja Cynthia Ozick on võrrelnud teda Anton Tšehhoviga. Nobeli auhinna pälvis Munro ennekõike novellistina. Juba Alice Munro esimene novellikogu "Dance of the Happy Shades" (1968) pälvis Kanada kindralkuberneri kirjandusauhinna, mis on Kanadas kõrgeim sellealane tunnustus. Sellele järgnes omavahel seotud juttude kogumik "Lives of Girls and Women" (1971), mida on ekslikult nimetatud ka romaaniks. 1978 ilmunud kogumik "Who Do You Think You Are?" *(USA-s "The Beggar Maid: Stories of Flo and Rose") tõi talle teise kuberneri auhinna. 1979–1982 reisis ta Austraalias, Hiinas ja Skandinaavias. 1980 oli ta resideeriv kirjanik ühtaegu nii Briti Columbia Ülikoolis kui ka Queenslandi Ülikoolis. 1980.–1990. aastatel avaldas ta uue novellikogu umbes iga nelja aasta tagant. Alice Munro jutte on ilmunud näiteks ajakirjades The New Yorker, The Atlantic Monthly, Grand Street, Mademoiselle ja The Paris Review. Oma 2006. aasta jutukogu "The View from Castle Rock" teemalises intervjuus arvas Munro, et ei avalda ehk rohkem kogumikke. Hiljem on ta sellest otsusest taganenud. 2009 ilmus tal novellikogu "Too Much Happiness". Tema jutu "The Bear Came Over the Mountain" alusel tegi filmi "Away from Her" režissöör Sarah Polley, peaosades olid Julie Christie ja Gordon Pinsent. Film esilinastus 2006 Toronto rahvusvahelisel filmifestivalil ja kandideeris Oscarile parima kohandatud stsenaariumi kategoorias, kuid kaotas filmile "Ei ole maad vanadele meestele". 10. oktoobril 2013 määrati Munrole Nobeli kirjandusauhind kui tänapäeva novellimeistrile. Nobeli kirjandusauhinna laureaatide seas on Munro esimene Kanada naine ning kogu auhinna ajaloo vältel 13. naine. "Kerjustüdruk", Koolibri 2014. Tõlkinud Ilme Rääk. ISBN 9789985033142 "Kallis elu", Koolibri 2015. Tõlkinud Ilme Rääk. ISBN 9789985034224 Alice Munro Nobeli auhindade saidil
Vivipaaria

Vivipaaria (inglise keeles vivipary) on valdavalt sugulise paljunemise, harvemini ka vegetatiivse paljunemise vorm. Osadel loomadel areneb loode organismis teatud staadiumini, saades toitaineid kas muna varuainetest või emakoogi kaudu, ja päädib tihtilugu sünnituse ehk elussünnitamise ehk poegimisega. Vivipaaria korral areneb loode kas: munasarjas – näiteks kärssussidel, limustel, skorpionitel; munajuhas; emakas – lestadel, haidel, imetajatel; tupes – tsetsekärbestel, siilkärbestel. Vivipaaria on tänapäeval imetejate levinuim paljunemise viis.  Pikemalt artiklis Vivipaaria taimedel Osadel taimedel (näiteks mangroovipuud) valmivad seemned saavad toitaineid taime viljast ja idanevad taimel; osadel taimedel (näiteks kõrreline alpi nurmikas), kes paljunevad vegetatiivselt risoomidega. Mitmed laukude perekonna taimeliigid on vivipaarid, kuna neil arenevad õisikus sigisibulad: küüslauk, Allium caeruleum, A.proliferium, A.vineale, A.carinatum, A.scorodoprasum. Mõnikord kasutatakse terminit "vivipaaria" ka seemnete säilitamisperioodil iseeneslikult idanema hakanud teraviljaseemnete, näiteks nisu, odra, riisi ja hariliku sorgo, kohta. See nähtus põhjustab suurt majanduslikku kahju. Seetõttu uurivad teadlased geene, mis lülitaksid nimetatud arengu välja. larvipaaria ovipaaria ovovivipaaria pupipaaria ENE, 1976, 8:458. Michael Allaby, "A Dictionary of Zoology". 4th ed, lk 397, 2010, ISBN 978-0-19-956766-9 Map of Life - Viviparity in lizards, snakes and mammals, 2008, Veebiversioon (vaadatud 11.10.2013) (inglise keeles) Michael Allaby, "A Dictionary of Zoology". 4th ed, lk 397, 2010, ISBN 978-0-19-956766-9 Blackburn, D.G. ja J.R. Stewart, Viviparity and placentration in snakes, lk 119-181, Reproductive Biology and Phylogeny of Snakes,Science Publishers, Enfield, New Hampshire, USA, Reproductive Biology and Phylogeny of Snakes, 2011. Veebiversioon (vaadatud 11.10.2013) (inglise keeles)
Happesademed

Happesademed on mis tahes sademed (vihma puhul happevihm), mille pH on võrreldes looduslike sademete omaga madalam. Igasuguste happeliste ühendite langemist maa, vee või ehitiste pinnale nimetatakse happesadenemiseks. Happesademed ei esine vaid vee kujul (vihm, udu, lumi jne), vaid ka õhus olevate gaasiliste ja tahkete komponentide maapinnale sadestumisena. Kuivad happesademed moodustavad umbes 30 protsenti happesademete koguhulgast. Destilleeritud vee pH on seitse. Sellest suurema pH-ga vett nimetatakse aluseliseks ja väiksema pH-ga happeliseks. Sellise jaotuse järgi oleksid siiski peaaegu kõik sademed happesademed, sest atmosfääris oleva vee normaalne pH on umbes 5,6. See on happelise reaktsiooniga peamiselt seetõttu, et atmosfääris ringlev süsinikdioksiid on osaliselt atmosfääri veepiiskades lahustunud, moodustades süsihappe (H2CO3). Süsihappe dissotsiatsiooni käigus vabaneb vette vesinikioone, mis muudavadki sademed happelisemaks. Lisaks süsinikdioksiidile sisaldab reostamata õhk ka muid happesust mõjutavaid keemilisi ühendeid, mistõttu on vihmavee normaalseks happesuseks loetud ka arvu 5,2. Atmosfäär ei ole homogeense koostisega, mistõttu esineb praktikas olulisi kõrvalekaldeid keskmistest väärtustest. Enamasti jääb sademete pH vahemikku 4,9–6,5. Happelisemate sademete jaotus näitab selgelt, et nende tekkes on põhisüü inimesel, sest happesademed langevad peamiselt aladele, mis jäävad suurtest tööstuspiirkondadest allatuult. Happevihma põhjustavad eelkõige väävli- ja lämmastikoksiidid, mis veega reageerides moodustavad vastavalt väävel- (H2SO4) ja lämmastikhappe HNO3. Happevihmad on tõsine keskkonnaprobleem, mis põhjustab probleeme kaladele ja taimestikule ning kahjustab hooneid. Aluselised sademed Happesadenemine McGraw-Hill Encyclopedia of Science & Technology (10. trükk). McGraw-Hill (2007). Köide 1 (A–ANO). Lk 67–72. ISBN 0071441433 Likens, G. E., W. C. Keene, J. M. Miller and J. N. Galloway. 1987. Chemistry of precipitation from a remote, terrestrial site in Australia. J. Geophys. Res. 92(D11):13,299-13,314. Kemling, Melissa. L. (2005). Acid Rain. Entsüklopeedias J. E. Oliver (Toim.), Encyclopedia of World Climatology (Encyclopedia of Earth Sciences Series). Springer. Lk 1–4. ISBN 1402032641
Maa Sõna

Maa Sõna oli ajaleht, mis ilmus Eestis aastatel 1942–1944. Alates 1942. aastal ilmunud esimesest numbrist kuni 1943. aasta esimese numbrini andis ajalehte välja Haridusdirektoorium, alates teisest numbrist 1943. aastal ja 1944. aasta numbrid aga kirjastus Eesti Ajaleht. Leht ilmus 3 korda nädalas ja oli 4–6-leheküljeline. Ajalehe trükiarv oli 19 000 – 32 000 eksemplari. Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse trükikoda, 1942. aasta nr 45–48, 50 Majandus- ja Rahandusdirektooriumi trükikäitiste trükikoda (endine Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus), 1942. aasta nr 24–44, 49, 51–104; 1943–1944 Boris Hans Meret – 1942–1943 nr 105 (vastutava peatoimetajana), nr 106–147; Albert Kivikas – 1943 nr 148 – 1944 nr 84; Elmar Järvesoo (põllumajandusala peatoimetaja) – 1942 nr 1–103; 1943 nr 1, 9–47, 49–80, 82–103, 105, 115–154; 1944 nr 1–65, 67–108. "Eesti rahvusbibliograafia (vaadatud 10.10.2013)". Originaali arhiivikoopia seisuga 10.06.2015. Vaadatud 10.10.2013.
Eesti Linnade ja Valdade Liit

Eesti Linnade ja Valdade Liit (lühend ELVL; varem Eesti Linnade Liit, varasemas kirjanduses ka Eesti Linnadeliit) on üleriigiline omavalitsusliit. 2022. aasta 1. septembri seisuga on liikmeteks kõik Eesti 79 omavalitsust, 15 linna ja 64 valda. 2024. aastal juhivad ELVLi juhatuse aseesimehed Urmas Klaas (Tartu linnapea) ja Mihkel Juhkami (Rakvere Linnavolikogu esimees) 1920. aasta 19. septembril toimus Tallinnas Eesti Linnade Liidu asutamiskoosolek. Liidu asutajateks on Tallinn, Tartu, Narva ja Pärnu. Eesti Linnade Liidu põhikiri võeti vastu 11. aprillil 1920 ja registreeriti Tallinn-Haapsalu Rahukogus 28. juunil 1920. 18. mail 1922. aastal registreeriti Tallinna-Haapsalu Rahukogus ka Eesti Maakondade Liidu põhikiri ja 1926. aastal muudeti Maakondade Liidu põhikirja, nüüd võisid liikmeteks astuda ka vallaomavalitsused. 31. augustil 1927. aastal muudeti Eesti Maakondade Liidu põhikirja ning nime ja liit hakkas kandma nime Eesti Maaomavalitsuste Liit. 1940. aasta 17. augustil likvideerisid Eesti Linnade Liidu ja Eesti Maaomavalitsuste Liidu ja nende organite tegevuse 24. augustist 1940. a., Eesti NSV võimud. ENSV konstitutsioon sätestas, et kogu võim ENSVs kuulub töötavale linna- ja maarahvale rahvasaadikute nõukogude kaudu. Liidu tegevus taastati 1990. aastal. 27. veebruarist 2018 on liidu uus nimi Eesti Linnade ja Valdade Liit.. 1920–1940 Tallinna linnapea Anton Uesson, Eesti Linnade Liidu juhatuse esimees --- 1990 Toomas Mendelson 1992 Väino Sassi 1994 Tiit Vähi 17.04.1995 – 24.01.1997 Raivo Murd 24.01.1997 – 07.05.1997 Tõnis Lukas 07.05.1997 – 07.04.1999 Raivo Murd 07.04.1999 – 23.11.2000 Andrus Ansip 23.11.2000 – 15.02.2006 Jaanus Tamkivi 15.02.2006 – 05.06.2007 Margus Lepik 05.06.2007 – 16.02.2010 Urmas Kruuse 16.02.2010 – 02.05.2019 Taavi Aas 14.05.2019 – nov 2021 Tiit Terik Nov 2021 - aprill 2024 Mihhail Kõlvart Eesti Maaomavalitsuste Liit Juhatus. Eesti Linnade ja Valdade Liidu veebisait Ajalugu[alaline kõdulink], Eesti Linnade ja Valdade Liit (vaadatud 17.03.2019) ELVLi koduleht 25 AASTAT EESTI KOHALIKU OMAVALITSUSE SÜSTEEMI JA ÜLERIIGILISTE LIITUDE TAASTAMISEST, Tallinn 2015. Koostajad: Sirje Ludvig, Sulev Lääne, Sulev Mäeltsemees. ISBN 978-9949-38-447-1
Rannavall

Rannavall (vananenud termin randvall ehk randrõõne) on tormi(de) poolt mererannale heidetud klibust ning veeristest koosnev piklik positiivne pinnavorm. Rannavallid moodustuvad suuremate tormide käigus. Nende moodustumine ei ole mitte pidev, vaid hüppeline. Eesti Entsüklopeedia. 7. köide: Rakk–Tanukad. Tartu: Loodus, 1936, lk 20-21.
Ürglooduse objekt

Ürglooduse objekt on geoloogiline objekt, millel on püsiv teaduslik ja kultuuriajalooline väärtus. Eestis on ürglooduse objektid kokku võetud "Eesti ürglooduse raamatus". Ürglooduse objektid on Eestis rändrahnud (1360 objekti), paljandid (255 objekti), allikad (220 objekti), karstivormid (111 objekti), sood (75 objekti) ja järved (52 objekti) jt, mille arv jääb alla 50. Ürgloodus https://web.archive.org/web/20150610224528/http://loodus.keskkonnainfo.ee/eelis/default.aspx?id=-1625539949&state=3;1436537916;est;eelisand;; (vaadatud 10.08.2013)
Teatriinstituut

Eesti NSV Riiklik Teatriinstituut GITIS Boriss Štšukini nimeline Teatriinstituut
Kilodalton

Kilodalton (lühend kDa) on aatommassi mõõtühik, mis võrdub 1000 daltoniga. Aatommassi väljendatakse tihti just kilodaltonites mugavama esituse pärast. Näiteks valgul molaarmassiga 64000 g⋅mol−1 on aatommass 64 kDa (64 000 daltonit).
Mussoon

Mussoon (inglise keeles monsoon) on püsiv ja suure ulatusega tuul, mille suund muutub vastavalt aastaajale. Mussoon tekib seepärast, et maismaa ja meri soojenevad erineva kiirusega ning erineval määral. Suvel on maismaa soojem, mistõttu kujunevad seal välja tõusvad õhuvoolud, mis moodustavad püsiva madalrõhkkonna. Seetõttu toimub pidev õhuvool merelt maale, mis toob endaga kaasa ookeanivee aurustumise tõttu suure niiskusesisaldusega õhu, mis põhjustab tugevaid sademeid. Talveperioodil on asi vastupidine, maa on külmem kui meri, mistõttu puhuvad tuuled merele, jättes talveperioodil mussoonkliimaga alad sademeist ilma. Mussooni ja briisi tekkepõhjused on sarnased, kuid mussoon on briisist tunduvalt ulatuslikum ja püsivam nähtus. Mussooniks nimetatakse ka aastaaega, mil tuul merelt maale puhub, tuues kaasa niiske kliima (mussoonkliima). Tuntuim mussoonist haaratud piirkond on Lõuna-Aasia. Mussoonkliima Briis Kalju Eerme "Mussoonkliima kapriisid" Horisont 5/2007
I've Just Seen a Face

"I've Just Seen a Face" (eestikeelse pealkirjaga "Koolis") on ansambli The Beatles laul. Laulu autorid on John Lennon ja Paul McCartney ning lugu ilmus 1965. aasta albumil "Help!". Lugu on kaverdanud mitmed esitajad. Eesti keeles sai laul tuntuks ansambl Hübriid kaudu, mille solist Mart Helme on ka eestikeelsete sõnade autor.
Igor Janev

Igor Janev (Игор Јанев; sündinud 29. septembril 1964) on Põhja-Makedoonia diplomaat. Ta oli Makedoonia välisministri nõunik 2002. Praegu on ta Belgradi poliitiliste uuringute instituudis rahvusvahelise õiguse ja rahvusvaheliste suhete professor. Janev on andnud välja enam kui 160 teadusartiklit ja 17 monograafiat ning kirjutanud raamatuid politoloogiast, rahvusvahelisest õigusest ja rahvusvahelistest suhetest. Igor Janev. Legal Aspects of the Use of a Provisional Name for Macedonia in the United Nations System. – American Journal of International Law, kd 93, nr 1, jaanuar 1999. Dr Janev: Mak Plan of Action at the UN, macedoniaonline.eu, 21. august 2012 [1] [2] [3] [4]
Eesti kõrgeimate ehitiste loend

Siin on loetletud Eesti kõrgeimaid ehitisi, mille kõrgus on üle 50 m. http://skyscraperpage.com/diagrams/?countryID=68 http://www.post.ee/index.php?id=1595&product_id=689&c_tpl=1019 http://www.dzd.ee/543764/v-hode-restavracii-cerkvi-sv-petra-v-tartu-najden-tainstvennyj-mednyj-cilindr/ "Levira". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. oktoober 2011. Vaadatud 5. novembril 2017. Mälestised • 27916 Tallinna elektrijaama korsten Sillamäe elektrijaam Baltika tellistest ehitatud majad on tänaseni hea tervise juures
Ovipaaria

Ovipaaria (inglise keeles ovipary) on enamiku selgrootute ja osade selgroogsete sugulise sigimise vorm, mil munade sees asuvad looted arenevad väljaspool emakeha. Ovipaaria korral väljuvad emakehast kas viljastamata või viljastatud, kuid valdavalt arenemata munad. Igast munast koorub järglane. Ovipaaria on tänapäeval lindude, kahepaiksete ja roomajate levinuim paljunemise vorm.  Pikemalt artiklis ovovivipaaria Ovipaaria erivormiks peetakse ovovivipaariat. Munemine Vivipaaria ENE, 1976, 5:542. Michael Allaby, "A Dictionary of Zoology". 4th ed, lk 273, 2010, ISBN 978-0-19-956766-9 Michael Allaby, A Dictionary of Zoology. 4th ed, lk 273, 2010, ISBN 978-0-19-956766-9
Ovovivipaaria

Ovovivipaaria (inglise keeles ovovivipary) on osade selgrootute ja selgroogsete sugulise sigimise ovipaaria erivorm, mil emakehas viljastatud munade sees asuvad looted arenevad emakeha sees. Looted on eraldatud membraanidega ja vabanevad kestadest sündimisel. ovipaaria vivipaaria ENE, 1976, 5:542. Michael Allaby, "A Dictionary of Zoology". 4th ed, lk 273, 2010, ISBN 978-0-19-956766-9 Michael Allaby, "A Dictionary of Zoology". 4th ed, lk 273, 2010, ISBN 978-0-19-956766-9
Colloquium Balticum

Colloquium Balticum on põhjaeuroopa antiikaja-uurijate konverentside sari, mis keskendub Baltimaadele. Konverentsid on toimunud Lundis (2001, 2003, 2005, 2012, 2018), Greifswaldis (2002, 2006), Riias (2004, 2010, 2014), Tartus (2007, 2015), Vilniuses (2008, 2011, 2016) ja Marburgis (2013, 2019). Konverentsi ei toimunud 2009. ja 2017. aastal. Eestist on konverentsisarja korraldaja olnud Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia osakond. Koduleht
Majandusline Rühm

Majandusline Rühm (lühemalt ka: Majandusrühm) oli Eesti esimese vabariigi aegne erakond. Erakond osales mitmetel Eesti Riigikogu valimistel: nt I Riigikogu valimistel said nad 4948 häält ehk 1,1% kogu häältest ja ühtlasi 1 koha Riigikogus[viide?].
Rootsi Rahvaliit

Rootsi Rahvaliit (rootsi keeles Svenska Folkförbundet i Estland) oli Eesti esimese vabariigi aegne partei, mis esindas vähemusrahvuse eestirootslaste huve. Partei asutati 1917. aastal. Aastast 1918 andis see välja ajakirja Kustbon. https://web.archive.org/web/20131230113031/http://www.estblul.ee/EST/Keeled/rootsi.html (vaadatud 11.10.2013)
Kärbes (raamat)

"Kärbes" on A. H. Tammsaare armastusnovell, mille esmatrükk ilmus 1917. aastal. Jutustus on trükis ilmunud aastatel 1924, 1949 ja 1960 ning võrguteavikuna 2011. aastal Novelli pealkiri tuleneb ühe tegelase Andres Meriheina korteris elavast kärbsest, keda kirjanik Merihein jälgib, joodab-söödab ja kellega vestlusi peab. Novelli sõlmtegelaseks on preili Västrik, keda kutsutakse Tiksiks. Tiksi püüd leida endale abikaasat mõjutab loo mitmeid tegelasi. Tiksi on uudne ja kordumatu karakter Tammsaare tegelaste hulgas. Novelli tegelastes Andres Meriheinas ja Kulnos on osaliselt nähtud teose autori isiksust. Meriheinas avaldub justkui autori lüüriline mina, Kulnos on esikohal kultuurifilosoof ning kummaski tegelases kordub palju teisest. Loos on Tammsaare kasutanud impressionistlikku kujutluslaadi, samuti leidub süžees tunnuseid kunstisuunast, mida nimetatakse neorealismiks. preili Västrik, hüüdnimega Tiksi – vaesest keskkonnast pärit neiu Lutvei – boheemlasliku elulaadiga üliõpilane, Tiksi kavaler Andres Merihein – tunnustatud kirjanik ja luuletaja, loo alguses 49-aastane Kulno – üliõpilane, Lutvei ja Andres Meriheina sõber proua Maasepp – majaperenaine, kelle juures Lutvei loo alguses elab Helene – majaperenaise täisealine tütar emand Koorik – Andres Meriheina koduabiline (talitaja, passija) Mänd – üliõpilane Säga – üliõpilane Kobru ehk Kõva P – üliõpilane Taavet – üliõpilane Marta Sillaots (1927) tunnustas selles teoses mitmes suhtes kõrget väärtust. Mihkel Kampmaa (1936) andis "Kärbsele" graafiliseltki madala hinnangu – see osa oli laotud ptiikirjas. Leenu Siimisker (1977) näeb "Kärbse" sisu Tiksi mehevalikus ning lihtsustab kärbest kui sümbolit, kuid samas peab novelli siiski kirjaniku loomingu teatud tähiseks, mis ennustab kirjaniku "muutumist loominguliselt küpseks meistriks". Nigol Andreseni meelest on "Kärbes" juba kunstilist küpsust näitav teos, sest novelli kompositsioon ja stiilitöötlus on oma aja kohta erilaadsed. Inimkujudes olevat selles novellis revolutsioonieelne epohh leidnud sügavama käsitluse kui mis tahes muus eesti kirjanduse teoses. Anton Tammsaare. Jutustused II. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1960. Tammsaare, A. H. (2011). Kärbes: jutustus. Tallinn : Tartu: Digira ; Tartu Oskar Lutsu nimeline Linnaraamatukogu. ISBN 978-9949-9199-1-8. Nigol Andresen. A. H. Tammsaare "Kärbes" ja selle unistused. Separaat ajakirjast Looming 1978, nr 1. Nigol Andresen. A. H. Tammsaare "Kärbes" ja selle unistused. Separaat ajakirjast Looming 1978, nr 1; lk 145. Tammsaare maailmakirjanikuna. Kolm välismaa Tammsaare-uurijat, koostanud ning sissejuhatuse ja eessõnad kirjutanud Elem Treier, Tallinn: Olion, 2001: 112. Nigol Andresen. A. H. Tammsaare "Kärbes" ja selle unistused. Separaat ajakirjast Looming 1978, nr 1; lk 146. Juhani Salokannel. Noore Eesti südametunnistus: Rahvuskirjanik A. H. Tammsaare, tlk Piret Saluri, EKSA 2019, lk 60–65.
Dalton (täpsustus)

Dalton (Da), elemendi aatommassi mõõtühik Dalton, Kuu kraater Dalton on Ameerika Ühendriikides mitme koha nimi; Dalton, linn Georgia osariigis (Ameerika Ühendriigid) Annie Dalton (* 1948), Inglise lastekirjanik Hugh Dalton, Suurbritannia poliitik John Dalton (1766–1844), Inglise keemik John Dalton (* 1943), Briti bassist Judy Dalton, Ameerika tennisemängija Matt Dalton (*1986), Kanada jäähokimängija (väravavaht) Roque Dalton, El Salvadori luuletaja Timothy Dalton (* 1946), Briti filmi- ja teatrinäitleja. Daltoni vennad, Ameerika bande (1800. aastatel), millesse kuulus 4 venda Dalton Grant (* 1966), Inglise kõrgushüppaja Dalton Trumbo (1905–1976), Ameerika stsenarist ja kirjanik Dalton Vigh (* 1964), Brasiilia näitleja Joseph Dalton Hooker (1817–1911), Inglise botaanik D'Alton Daltoni seadus, osarõhkude seadus Dalton Transactions, teadusajakiri anorgaanilise keemia valdkonnas Daltoni lennujaam, lennujaam Iisraelis daltonplaan, Helen Parkhursti loodud hariduskontseptsioon
Saaremaa Noorte Naiste ja Noorte Meeste Kristlik Ühing

Saaremaa Noorte Naiste ja Noorte Meeste Kristlik Ühing (lühend Saaremaa NNKÜ-NMKÜ; ingliskeelne lühend: Saaremaa YWCA-YMCA) on Eesti usuorganisatsioon; ühtlasi Noorte Naiste ja Noorte Meeste Kristlik Ühingu haruorganisatsioon[viide?]. http://www.saaremaaymca.ee/ Organisatsiooni koduleht
Alma (Colorado)

Alma on linn USA-s Colorado osariigis Parki maakonnas. Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 296. Aastal 2010 oli elanikke 270 ja 2000. aastal 179. Linn asutati 2. detsembril 1873. Alma asub 3158 meetri kõrgusel üle merepinna, mis teeb sellest kõrgeimal asuva linna Ameerika Ühendriikides. Tänu oma asukohale on linna kliima külm. Suvel ei tõuse ööpäevane õhutemperatuur oluliselt üle 10 °C. Talved on külmad ja pikad ning temperatuur püsib −10 °C allpool. Kõige soojem kuu on juuli, kui keskmine maksimaalne temperatuur on tõuseb 17 °C-ni. Külmim kuu on jaanuar, kui keskmine minimaalne temperatuur langeb −17 °C-ni. Päevase ja öise temperatuuri erinevused võivad ulatuda 25 kraadini. Sademeid langeb 584 mm aastas. Alma lähedal asub ajalooline hõbedakaevandus Sweet Home Mine. Peatänav Alma linna silt Alma lähedal asuva Londoni kaevanduse ehitis 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. ""Colorado Municipal Incorporations"". Department of Personnel & Administration, Colorado State Archives. Vaadatud 11. oktoober 2013. "Alma, CO Weather". idcide.com. Vaadatud 11. oktoober 2013. Alma koduleht (inglise keeles)
Kargi mõis

Kargi mõis (saksa keeles Karky) oli rüütlimõis Jämaja kihelkonnas Saaremaal. 1914. aastal kuulus mõisa koosseisu 509,1 ha mõisamaad ja 329,93 ha talumaad. 1490. aastal kuulus mõis Hans Schardenbäkile, 1648–1722 Tollidele, 1919. aastal parun Albert Buxhoevedeni pärijatele. 1939. aastal asus endine mõisasüda Torgu vallas.
Jaak Hein

Jaak Hein (7. september 1951 Kiviõli – 14. märts 2021 Pärnu) oli eesti näitleja. Ta lõpetas aastal 1970 Väike-Maarja Keskkooli ja aastal 1978 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (8.lend). Ta töötas aastatel 1978–1999 teatris Endla, seejuures aastast 1989 lavastusala juhatajana. Ta on teinud ka lavakujundusi. Aastatel 1999–2001 oli Kuressaare Linnateatri tehniline direktor. Seejärel töötas lühikest aega Kihnu rahvamaja juhatajana. Ta on mänginud telelavastuses "Soo" (aastal 1992). 1979 Shakespeare "Mõõt mõõdu vastu" (Lucio) 1980 August Kitzberg "Püve talus" (Jüri Ahvenas) 1981 Paul Putninš "Truuduse magus koorem" (Herbert) 1983 Hugo Raudsepp "Mikumärdi" (Aadam Seeliohw) 1983 Edward Albee "Loomaaialugu" (Jerry) 1984 Ott Kool "Musta kassi öösel ei näe" (Ringijooksu Ruudi) 1984 Vaino Vahing "Testament" (Mees) 1985 Oskar Luts/Priit Pedajas "Soo" (Juku) 1988 Hugo Raudsepp "Vaheliku vapustused" (Ants) 1989 Eugene O'Neill "Saatuse heidikute kuu" (Stedman) 1991 Peet Vallak/Priit Pedajas "Epp Pillarpardi Punjaba potitehas" (potikaupmees Helde) 1993 Arthur Schnitzler "Anatol, Max ja naised" (Max) Vilgats, Ester. Mandrimees Jaak Hein künnab Kihnu kultuuripõldu. Pärnu Postimees, 13. detsember 2001. Saare, Anu. Kümneaastane rahvamaja kostitas ja tantsitas hoogsal peol. Kihnu Leht, 1. september 2011. Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000
Karl Mikita

Karl Mikita (26. veebruar 1879 – 29. juuli 1933) oli eesti tööstur. Ta oli Tallinna maalrite gildi liige. 1918. aastal kleepis ta Tallinnas üles Eesti iseseisvusmanifesti. Ta oli päevalehe Vaba Maa asutajaid ja kuni surmani osaühingu juhatuse liige, Kaubandus-Tööstuskoja nõukogu liige, Tööstusliku Kutseoskuse Nõukogu liige, Tallinna Toompea Kaarli koguduse juhatuse ja nõukogu liige.