laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
HSH Nordbank Arena

HSH Nordbank Arena, tuntud ka nimega Volksparkstadion, on jalgpallistaadion Hamburgis Saksamaal. Staadion on Bundesligas mängiva Hamburgi SV kodustaadion. Staadion on ka üheks 2006. aasta maailmameistrivõistluste toimumispaigaks. Esimene samas kohas asunud staadion avati 1925. aastal Altonaer Stadioni nime all ligi 50 000 pealtvaatajale. Teise maailmasõja ajal sai see 24. juunist 2. augustini 1943 toimunud Inglise ja Ameerika liitlasvägede õhurünnakute ajal kannatada. Sõja järel ehitati see uuesti üles. Volksparkstadion valmis 1953. aastal juba 75 000 pealtvaatajale. Suure tähelepanu osaliseks avar ja suur staadion siiski ei saanud. Staadion valiti 1974. aasta maailmameistrivõistluste toimumispaigaks, kus peeti kolm alagrupi mängu. Saades ka 1988. aasta Euroopa meistrivõistluste toimumispaigaks, peeti seal üks alagrupi mäng. Kui Saksamaa sai 2006. aasta MM-i korraldamise õigused, otsustati ebasoositud ja vananenud staadioni asemele ehitada täiesti uus. 1998. aastal alustatud ja kaks aastat hiljem valminud staadion läks maksma 97 miljonit eurot. Uueks pealtvaatajate kohtade arvuks sai 57 000 istekohta. Ehitustöid raskendas see, et tuli saada eriluba selle ehitamisel, sest staadion asus Hamburi lennujaama maandumisradade lähedal. 2001. aastal müüdi neljaks aastaks nime õigused AOL kontsernile 15,3 miljoni euro eest. 2005. aastal pikendati lepingut veel kaheks aastaks. 2006. aasta MM-il kannab staadion nime FIFA WM-Stadion Hamburg, kuna AOL ei kuulu MM turniiri ametlike sponsorite hulka. Staadionil mängiti 2006. aasta MM-i neli alagrupimängu ja üks veerandfinaalmäng. Staadion on ka üks UEFA viietärnistaadionist, mis annab õiguse pidada Euroopa jalgpalli karikavõistluste finaalmänge. Koduleht Piltide Imtech Arena
Vigursuusatamise maailmameistrivõistlused

Vigursuusatamise maailmameistrivõistlused on maailmameistrivõistlused vigursuusatamises ehk freestyle'is. Võistlusi korraldab Rahvusvaheline Suusaföderatsioon (FIS). Tänapäeval kuuluvad võistluste kavasse muu hulgas vigurhüpped (inglise aerials), mogulsuusatamine, suusakross (inglise skicross), rennisõit (inglise half-pipe) ja pargisõit (inglise slopestyle). Esimesed võistlused toimusid 1986 Prantsusmaal Tignes's. Maailma karikavõistlused vigursuusatamises Vigursuusatamise Euroopa meistrivõistlused Vigursuusatamise Eesti meistrivõistlused
Kiiruisutamise maailmameistrivõistlused

Kiiruisutamise maailmameistrivõistlused on maailmameistrivõistlused kiiruisutamises. Võistlusi korraldab Rahvusvaheline Uisuliit (ISU). Esimesed võistlused toimusid 1893. Kiiruisutamise Euroopa meistrivõistlused Kiiruisutamise Eesti meistrivõistlused
Okupatsioon

Okupatsioon on võõra riigi territooriumi oma võimule allutamine ja selle oma valduses hoidmine ning seal enese võimu kindlustamine (prantsuse keelest: occupation – action d’occuper, de s’installer par la force). Okupeerida võidakse ka osa riigi territooriumist. Enne 19. sajandit oli okupeerivatel võimudel kombeks territoorium annekteerida ning pidada seda enda omaks. Sellest ajast peale on seoses relvastatud jõu kasutamise taunimisega seisukoht muutunud ning nüüd peetakse okupatsiooni ajutiseks olukorraks, millega ei ole võimalik territooriumi omandada. Sellele on kaasa aidanud Stimsoni doktriin ning ÜRO põhikirjas sisalduv riikide territoriaalse terviklikkuse austamise põhimõte. Maasõja õiguste ja tavade konventsioonide kohaselt (Haagi konventsioonid aastatest 1899 ja 1907) loetakse okupatsiooniks üksnes olukorda, kus territoorium on tegelikult allutatud võõrale võimule ja viimane on territooriumi oma valdusse võtnud, st suudab oma võimu säilitada ning tagada avaliku korra ja julgeoleku. Seetõttu ei teki okupatsioon kohe invasiooniga. Haagi konventsioonide kohaselt peab okupeeriv võim "austama, kui see absoluutselt võimatu pole, riigis kehtivat õigust." Tsiviilisikute sõjaaegse kaitse 12. augusti 1949 Genfi (IV) konventsiooni artikkel 6 piirab okupatsiooni ajalist kestust ühe aastaga. Hoolimata sellest jääb okupeerinud võim, juhul kui ta jääb territooriumi haldama, seotuks mõningate okupatsiooni reguleerivate IV konventsiooni normidega. Okupeeriv võim ei või sundida okupeeritud maa-ala elanikke teenima oma relvajõududes, samuti on keelatud sellesuunaline propaganda (Art 51). Okupeeriv võim ei või muuta avalike teenistujate ega kohtunike seisundit ega rakendada nende suhtes sanktsioone (Art 54). Okupeeriv võim on kohustatud tagama elanikkonna varustatuse toidu ja ravimitega (Art-d 55 ja 56). Okupeeritud territooriumil kehtinud karistusõigust ei tohi muuta, välja arvatud juhul kui see ohustab okupeerivat võimu või Genfi konventsioonide rakendamist (Art 64). 12. augusti 1949 Genfi konventsioonide 8. juuni 1977 (I) lisaprotokolli rahvusvaheliste relvakonfliktide ohvrite kaitse kohta artiklis 75 on samuti loetletud mõned õigused, mis peavad okupatsiooniolukorras tagatud olema. Lääne-Sahara – Maroko poolt Paapua – osaliselt annekteeritud Indoneesia poolt alates 1961 Tiibet – Hiina poolt Krimmi poolsaar - Venemaa Föderatsiooni poolt alates märtsist 2014 Põhja-Küpros – Türgi poolt aastast 1974 Ida-Timor – okupeeritud Indoneesia armee poolt 1975–2002 Iraak – USA sõjaväe poolt aastatel 2003–2004, mõnel hinnangul tänini kestev (vt Iraagi okupatsioon) Jordani Läänekallas, Põhja-Samaaria ja Gaza sektor – Iisraeli poolt alates 1967 (vt Iisraeli ja Palestiina konflikt) Kuriili saared: Kunashir/Kunashiri, Iturup/Etorofu, Shikotan, Habomai – annekteeritud Venemaa poolt 1945. aastal Kashmir – kolme riigi poolt: Pakistan, Hiina ja India Nõukogude okupatsioon Eestis Saksa okupatsioon Eestis Tsiviilokupatsioon Anneksioon Rahvusvaheline humanitaarõigus Vastupanuliikumine
Trekisõidu maailmameistrivõistlused

Trekisõidu maailmameistrivõistlused on maailmameistrivõistlused trekisõidus. Võistlusi korraldab Rahvusvaheline Jalgrattasõidu Liit (UCI). Esimesed võistlused toimusid 1893 Chicagos. Trekisõidu Euroopa meistrivõistlused Trekisõidu Eesti meistrivõistlused
Moodsa viievõistluse maailmameistrivõistlused

Moodsa viievõistluse maailmameistrivõistlused on maailmameistrivõistlused Moodsas viievõistluses. Võistlusi korraldab Rahvusvaheline Moodsa Viievõistluse Liit (UIPM). Esimesed võistlused toimusid 1949 Stockholmis. Moodsa viievõistluse Euroopa meistrivõistlused Moodsa viievõistluse Eesti meistrivõistlused
Saviecki rajoon

Saviecki rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski linna koosseisus Valgevenes. Rajooni pindala on 13,7 km². 2015. aasta seisuga elas seal 161 572 inimest. Rajoon loodi aastal 1938, mil see oli üks kolmest esimesest Minski rajoonist. Algselt kandis see Vorošilovi nime, ent aastal 1961 sai see praeguse nime. Tänapäevastes piirides on rajoon aastast 1977. Aastal 1940 avati Saviecki rajooni territooriumil Minski raadiotehas. Aastal 1956 hakkas sinna sõitma tramm. Aastal 1964 avati Valgevene Riiklik Informaatika ja Raadioelektroonika ülikool (enne rajooni moodustamist asutati selle territooriumil veel Valgevene Riiklik tehnikaülikool. Kino hakkas rajoonis tegutsema aastal 1975. Aastal 1984 avati rajoonis esimene metroojaam. Täitevkomitee hoone asub aadressil вул. Дарашэвіча, 8, rajooni juhib Juryj Uładzimiravič Truščanka. Raamatukogusid on Saviecki rajoonis viis. Rajooni territooriumile jääb Kamaroŭka linnaosa. Osaliselt asub seal ka Zialony Łuh, kuid see linnaosa asub osaliselt ka Pieršamajski rajoonis. http://myfin.by/wiki/term/naselenie-minska [1] Vaadatud 24. jaanuar 2018. Rajooni koduleht (vene keeles)
Vibulaskmise maailmameistrivõistlused

Vibulaskmise maailmameistrivõistlused on maailmameistrivõistlused vibulaskmises. Võistlusi korraldab Rahvusvaheline Vibulaskmise Föderatsioon (WA). Esimesed võistlused toimusid 1931 Poolas Lvovis. Vibulaskmise Euroopa meistrivõistlused Vibulaskmise Eesti meistrivõistlused
Eesti kultuuriajakirjade loend

Siin on loetletud Eesti kultuuriajakirju. Täpsemini, siin on ajakirjad, mille teemaks on eesti kultuur, või üldisemalt kultuurist kirjutavad ajakirjad, mis on suunatud Eesti lugejaile. Siin pole loetletud Eestis väljaantavaid ajakirju, mille teemaks on üldisemalt kultuur, kuid lugejaskond ülemaailme (näiteks Sign Systems Studies, Trames, jt.) Ajalooline Ajakiri Acta Semiotica Estica Akadeemia Estonian Art Estonian Culture Estonian Literary Magazine Keel ja Kirjandus Kultuur ja Elu Kunst.ee Looming Loomingu Raamatukogu Muusika Oma Keel Teater. Muusika. Kino Tuna Vihik Vikerkaar Võšgorod Värske Rõhk Aja Kiri Eesti lühilugude ajakiri L'Estonie littéraire Haridus Helikund Mana Music in Estonia Muusa Muusikaleht Nohik Noor-Eesti Näitelava Olion Oras Pilt ja Sõna Raduga Sina ja Mina Sireen Tallinn Teater Teater ja Muusika Tulimuld Varamu Viisnurk Algernon Kirikiri Kirik & Teoloogia Kirjandusarhiiv Mäetagused Ninniku Reaktor Viru Folgi nädalakiri Värske Rõhk Kriteerium Sahtel Eesti ajakirjade loend Kategooria:Eesti kultuurilehed Areen Sirp
Suusaorienteerumise maailmameistrivõistlused

Suusaorienteerumise maailmameistrivõistlused on maailmameistrivõistlused suusaorienteerumises. Võistlusi korraldab Rahvusvaheline Orienteerumisföderatsioon (IOF). Esimesed võistlused toimusid 1975 Soomes Hyvinkääs. 2021. aasta suusaorienteerumise maailmameistrivõistlused toimusid 22.–28. veebruaril Käärikul koos noorte Euroopa meistrivõistluste ja juunioride maailmameistrivõistlustega. Võistluste korraldaja on Värska Orienteerumisklubi Peko koos Eesti Orienteerumisliiduga. Euroopa meistrivõistlused suusaorienteerumises Eesti meistrivõistlused suusaorienteerumises
Suvebiatloni maailmameistrivõistlused

Suvebiatloni maailmameistrivõistlused on maailmameistrivõistlused suvebiatlonis ehk suvelaskesuusatamises. Võistlusi korraldab Rahvusvaheline Laskesuusatamise Liit (IBU). Võistlused koosnevad rullsuusatamisest (või murdmaajooksust) ja laskmisest. Võistlused toimuvad igal aastal ja enamasti hilissuvel. Erinevalt klassikalistest biatloni maailmameistrivõistlustest toimuvad suvebiatloni maailmameistrivõistlused ka taliolümpiamängude aastal. Suvebiatloni maailmameistrivõistluste raames toimuvad alati ka suvebiatloni juunioride maailmameistrivõistlused. Esimesed võistlused toimusid 1996 Austrias Hochfilzenis. Tookord oli murdmaajooks ja laskmine ning võisteldi sprindis ja individuaalsõidus. Alates 1997 on võistluste kavas ka jälitus- ja meeskonnasõit. Alates 2006 on murdmaajooksu asemel ka rullsuusatatud. Võistlused on kahel korral (2007 ja 2016) toimunud ka Otepääl. Euroopa meistrivõistlused suvebiatlonis Eesti meistrivõistlused suvebiatlonis
Suvebiatlon

Suvebiatlon ehk suvelaskesuusatamine on kombineeritud spordiala (laskesuusatamine), mis toimub lumevabal perioodil. Suvebiatlon koosnev rullsuusatamisest (või murdmaajooksust) ja laskmisest. Toimuvad mitmesugused suvebiatloni võistlused, näiteks suvebiatloni maailmameistrivõistlused, suvebiatloni Euroopa meistrivõistlused.
Läti 2018. aasta taliolümpiamängudel

LAT Läti osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis. Läti saatis olümpiamängudele 35 sportlast (neist 1 varumees), kes osalesid 9 võistlusalal. Neist 14 osalesid olümpiamängudel esimest korda. Bobisõidus sai Läti välja panna kaks kahebobi ja kaks neljabobi. Ühtekokku saadeti võistlema 8 Läti bobisõitjat (Daumants Dreiškens, Oskars Melbārdis, Jānis Strenga, Arvis Vilkaste, Jānis Jansons, Oskars Ķibermanis, Helvijs Lūsis, Matīss Miknis) ja 1 varumees (Intars Dambis). Kahebobimeeskond koosseisus Jānis Strenga ja Oskars Melbārdis võitis pronksmedali. Lätit esindasid olümpiamängudel Deniss Vasiļjevs meeste üksiksõidus ja Diāna Ņikitina naiste üksiksõidus. 2017–2018 kelgutamise maailma karikasarja tulemuste põhjal pääses olümpiamängudele 8 Läti kelku: 3 meeste ühekelku, 2 meeste kahekelku ja 3 naiste ühekelku. Lätit esindasid: Elīza Cauce Ulla Zirne Kendija Aparjode Inārs Kivlenieks Kristers Aparjods Artūrs Dārznieks Juris Šics Andris Šics Oskars Gudramovičs Pēteris Kalniņš Andris Šics ja Juris Šics tulid meeste kahekelgul 7. kohale. Lätit esindas kiiruisutamises 1 sportlane: Haralds Silovs. Ta saavutas 4. koha 1500 m distantsil ajaga 1:45.25. Lühirajal pääsesid starti 2 läti uisutajat: Roberto Puķītis ja Roberts Zvejnieks. Läti laskesuusatajatest pääses olümpiamängudele 2 meest ja 1 naine: Andrejs Rastorgujevs, Oskars Muižnieks ja Baiba Bendika. Meestest võistles Indulis Bikše, naistest Patrīcija Eiduka ja Inga Paškovska. Mäesuusatajatest kuulusid Läti koondisse Kristaps Zvejnieks ja Lelde Gasūna. Lätit esindasid skeletonis Martins Dukurs, Tomass Dukurs ja Lelde Priedulēna. Martins Dukurs sai 4. koha, Tomass Dukurs 5. koha ja Lelde Priedulēna naiste sõidus 7. koha. Latviju Phjončhanas olimpiskajās spēlēs pārstāvēs 35 sportisti deviņos sporta veidos, Diena, 22. jaanuar 2017
Vittorio Emanuele, Napoli prints

Vittorio Emanuele di Savoia (täisnimega Vittorio Emanuele Alberto Carlo Teodoro Umberto Bonifacio Amedeo Damiano Bernardino Gennaro Maria; 12. veebruar 1937 Napoli – 3. veebruar 2024 Genf) oli Napoli prints. Ta oli viimase Itaalia kuninga Umberto II ja kuninganna Maria José ainus meessoost järglane. Alates 1946. aastast, kui referendumiga kaotati Itaalias monarhia, elas ta koos emaga Šveitsis Merlinges eksiilis. 1948. aastal vastu võetud Itaalia konstitutsiooniga keelati Itaalia vabariikliku riigikorra muutmine ja kõikidel Savoia perekonna meessoost liikmetel keelati Itaaliasse siseneda. 11. jaanuaril 1970 sõlmis ta Las Vegases tsiviilabielu endise Itaalia ujumis- ja tennisemeistri Marina Ricolfi Doriaga. 7. oktoobril 1971 pidas paar kirikliku laulatuse Teheranis. Umberto II ei kiitnud poja abielu mitteaadlisoost isikuga heaks. Vittorio Emanuelel ja Marina Dorial on üks poeg, Emanuele Filiberto di Savoia, kes sündis 22. juunil 1972 Genfis. 23. oktoobril 2002 tühistati Savoia perekonna meesliikmete Itaaliasse sisenemise keeld. Kokkuleppega kirjutas Vittorio Emanuele alla leppele, millega ta tunnistas Itaalia vabariikliku riigikorda ning loobus trooninõudlusest. 10. novembril 2002 lubati tal tagasi Itaaliasse tulla, esimest korda läks ta Itaaliasse tagasi 56 aasta järel. Capo della Real Casa di Savoia (Disputed) Vabaeuroopa.org : Itaalia kuningaperekond pääseb koju Itaalia kroonita kuningas ootab luba koju tulla Vabaeuroopa.org :Itaalia Maikuninganna leidis viimse puhkepaiga Prantsusmaal
Loov enesetõhusus

Loov enesetõhusus (creative self-efficacy) on isiku uskumus oma võimetesse välja pakkuda loovaid lahendusi ning käitumisviise. See on soov ja oskus olla uuendusmeelne, täita mistahes ülesanne vähemalt isikule endale uudselt. Kui inimene usub, et ta on loov, siis seda tõenäolisemalt ta tegutseb erinevates olukordades loovalt . Isik, kellel on kõrge loov enesetõhusus, on pühendunud, paindlik, püsiv ning valmis pingutusteks. Ta usub, et võib välja pakkuda suurepäraseid ideid, on hea kujutlusvõimega ning julgeb oma uusi mõtteid välja öelda. Kõrgema loova enesetõhususega inimesed on uudishimulikumad, julgevad enam riskeerida ja mõtlevad loovamalt . Loovus on kõige laiema määratluse järgi asjakohase ja väärtusliku uudsuse (idee, käsituse, meetodi, materjali või eseme) genereerimine inimtegevuse eri valdkondades. Enesetõhusus on hinnang oma suutlikkusele organiseerida või sooritada mingeid tegevusi või käitumist ehk enesekohane teadmine mis põhineb inimese eneseteadlikkusel ja tema teadmistel enesest. Loovalt elamine on loomulik osa igapäevaelust ning hästi elamise põhikomponent. Peamine, elada hästi ning luua ilu tegevustes, mis on täiesti tavalised ja maalähedased. Hea elu on kui tillukestest sammudest moodustuv igavesti muutuv protsess, mitte ülim seisund või tulemus. Meie väikesed igapäevaelu tegevused ja valikud liituvad suuremateks kogumiteks, mida mõnikord iseloomustatakse sõnaga „kaos“. See võib viia meid uue, üllata arusaamiseni. Maailm muutub kiiresti ning inimesed ja organisatsioonid peavad õppima pidevate muutustega tõhusalt kohanema. Hea kohanemise tagab paindlikkus ja võime näha asju uuest perspektiivist. Seega räägitakse üha rohkem loovusest ja innovatsioonist, mis on olulised uute teadmiste omandamisel ning võimaldavad näha ja lahendada probleeme erinevatest vaatenurkadest. Tierney, P., & Farmer, S. M. (2002).Creative self-efficacy: Its potential antecedents and relationship to creative performance. Academy of Management Journal, 45(6), 1137-1148 Beghetto, R. A. (2006). Creative Self-Efficacy: Correlates in Middle and Secondary Students. Creativity Research Journal, 18(4), 447–457 Mitchell, T. R., Gist, M..E. (1995). Responses to Successful and Unsuccessful Performance: The Moderating Effect of Self-Efficacy on the Relationship between Performance and Attributions. Organizational Behavior and Human Decision Processes, 62(3), 286-299 Bandura, A. (1977).Self-efficacy: Toward a unifying theory of behavior change. Psychological Review, 84, 191-215 Gong, Y., Huang, J-C., Farh, J-L. (2009). Employee learning orientation, transformational leadership, and employee creativity: the mediating role of employee creative self-efficacy. Academy of Management Journal 52(4), 765–778 Runco, M. A. (2012). The Standard Definition of Creativity. Creativity Research Journal, 24(1), 92–96 Schuldberg, D. (2007). Living Well Creatively: What’s Chaos Got to Do With It? In R. Richards (edit.), Everyday Creativity and New Views of Human Nature (pp.55-75). American psychological Association. Washington, DC
Betelgeuse

Betelgeuse (tuntud ka kui Alpha Orionis) on Orioni tähtkujus asuv täht, mis on heleduselt teine täht Orioni tähtkujus ja üheksas tähistaevas. See on poolkorrapärane muutlik täht, mille näiv tähesuurus on 0,2 kuni 1,2, millega Betelgeuse on esimese suurusjärgu tähedest suurim muutuja. Betelgeuse oleks tähistaeva heledaim täht, kui inimsilm suudaks näha valguse kõiki lainepikkusi. Betelgeuse on vaatlemisel märgatavalt punakas. See on klassifitseeritud kui M2 spektriklassi punane ülihiid. Betelgeuse on üks suurimaid tähti, mida teatakse. See on peaaegu 1000 korda suurem kui Päike ja kui see asuks Päikesesüsteemi keskpunktis, ulatuks see üle Asteroidide vöö, kuni Jupiteri orbiidini. "Betelgeuse Star". SolarSystemQuick. Vaadatud 24. jaanuar 2018. "Betelgeuse". AstroPixels. Vaadatud 24. jaanuar 2018. "Betelgeuse Interesting Facts". Astronomy Trek. Vaadatud 24. jaanuar 2018. "Ülihiidtäht Betelgeuse kaotab massi". Horisont. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. jaanuar 2018. Vaadatud 24. jaanuar 2018. "Betelgeuse tuhmumine võib anda märku peatsest supernoovast" ERR Novaator, 30. detsember 2019 "Hiidtähe Betelgeuse tulevik paistab taas ere" ERR Novaator, 25. veebruar 2020
Kakiemon

Kakiemon (jaapani 柿右衛門) on Jaapani portselani stiil, mida iseloomustab glasuuripealne maal, mistõttu kutsutakse seda ka "emailkeraamikaks." Algselt toodetud Arita ümbruse tehastes. Oli populaarne aastatel 1603–1867. Sellel stiilil on palju ühist Hiina "Famille Verte" stiiliga. Põhipalett sisaldab pehmet punast, kollast, sinist ja türkiisrohelist. Avatud vormidel kasutatud piimvalget glasuuripinda (nigoshide) ei kasutatud kinniste anumate nagu vaaside ja teepottide ega ka kujude jaoks. Selline õhkõrn stiil oli populaarne ajal, mil Hiina keraamika import oli häiritud või peatunud.
Ohukotsu vald

Ohukotsu vald (saksa keeles Odenwald) oli vald Harjumaal Rapla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Vardi vallaga. Ohukotsu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Ohukotsu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Orgita vald

Orgita vald (saksa keeles Rosenthal) oli vald Läänemaal Märjamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Haimre vallaga. Orgita vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Orgita vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Osmussaare vald

Osmussaare vald (saksa keeles Odinsholm) oli vald Läänemaal Noarootsi kihelkonnas. Vald moodustati 1887 Uuemõisa vallast eraldatud osast, kuna Osmussaare talupojad nõnda soovisid. 1890 liideti Osmussaare vald Riguldi vallaga. Osmussaare vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Osmussaare vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Henry Lascelles, kuues Harewoodi krahv

Henry Lascelles, 6. Harewoodi krahv (Henry George Charles Lascelles) (9. september 1882 – 23. mai 1947) oli Briti kuningliku perekonna liige. 28. veebruaril 1922 abiellus ta printsess Maryga, kuningas George V ja kuninganna Mary ainsa tütrega. Paaril oli kaks last: George Lascelles, 7. Harewoodi krahv, Gerald Lascelles. Pärast abiellumist elasid nad kõigepealt Goldborough Hallis ning seejärel Harewood House'is. 6. oktoobril 1929 sai lord Lascelles'ist, kes oli abielludes saanud rüütliks, isa surma järel 6. Harewoodi krahv, Lascelles'i vikont ja Harewoodi parun. Lascelles'i vikondi tiitel läks tema vanemale pojale George'ile. Ta oli Inglismaa Ühendatud Suurlooži suurmeister aastatel 1942–1947. Henry Lascelles suri 23. mail 1947 Harewoodis ning on sinna ka maetud.
Paeküla vald

Paeküla vald (saksa keeles Paenküll) oli vald Läänemaal Märjamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Märjamaa vallaga. Paeküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Paeküla vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Paju vald

Paju valla all võidakse mõelda järgmisi endisi valdasid: Paju vald (Kihelkonna kihelkond) Paju vald (Põltsamaa kihelkond) Paju vald (Luke kihelkond)
Paju vald (Kihelkonna kihelkond)

Paju vald (saksa keeles Pajomois) oli vald Saaremaal Kihelkonna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Kihelkonna vallaga. Paju vald (Kihelkonna kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Paju vald (Kihelkonna kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Palu vald

Palu vald (saksa keeles Pallo) oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Sargvere vallaga. Palu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Palu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Pidula vald

Pidula vald (saksa keeles Piddul) oli vald Saaremaal Kihelkonna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Kihelkonna vallaga. Pidula vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Pidula vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Piila vald

Piila vald (saksa keeles Pihla) oli vald Saaremaal Kaarma kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Loona vallaga. Piila vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Piila vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Piira vald

Piira vald (saksa keeles Piera) oli vald Virumaal Rakvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893. Piira vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Piira vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Piiumetsa vald

Piiumetsa vald (saksa keeles Piometz) oli vald Järvamaal Türi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892. Piiumetsa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Piiumetsa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Pilguse vald

Pilguse vald (saksa keeles Hoheneichen) oli vald Saaremaal Kihelkonna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Lümanda vallaga. Pilguse vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Pilguse vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Pilistvere vald

Pilistvere vald (saksa keeles Pastorat Pillistfer) oli vald Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1899 ja siis liideti see vald Kõo vallaga. Pilistvere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Pilistvere vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Pindi-Leevi vald

Pindi-Leevi vald (saksa keeles Bentenhof mit Löweküll) oli vald Võrumaal Rõuge kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1876 ja siis see kaksikvald jagunes eraldi valdadeks: Pindi ja Leevi vallaks. Pindi-Leevi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Pindi-Leevi vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Poka vald

Poka vald (saksa keeles Heihohof) oli vald Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1874–1892 ja siis liideti see vald Mäksa vallaga. Poka vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 24.01.2018) Poka vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917