laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Abirateroon

Siin tutvustatakse ravimit või ravimeetodit, kuid kirjutatu pole arstlik nõuanne ja see ei asenda arsti konsultatsiooni. Vikipeedia ei vastuta iseravimise tagajärgede eest. Abirateroon (ladina abirateronum) on keemiline aine, mis kuulub sünteetiliste steroidide hulka. Abirateroon leiab rakendust metastaasidega eesnäärmevähi (kastratsioonile resistentse eesnäärmevähiga) kasvajavastase ravimina hormoonravis. Abiateroon on tsütokroom P450 ensüümi 17 (CYP17) inhibiitor. Abirateroon on ravimi geneeriline nimetus. Ravimi tootenimi on ZYTIGA. ZYTIGA-t võetakse harilikult koos prednisooni või prednisolooniga. IUPAC-nimetus: (3β)-17-(pyridin-3-yl)androsta-5,16-dién-3-ol CAS-i registreerimisnumber on 154229-19-3. PubChemi number on 132971. DrugBanki number DB00188. Farmakoterapeutiline rühm: endokrinoloogiline ravi, teised hormoonide antagonistid ja nendega seotud ained, ATC-kood on L02BX03. ZYTIGAt tohib Euroopa Liidus välja kirjutada. Zytiga® (Abirateron) on registreeritud Eesti ravimiregistris: ravimiomaduste kokkuvõte (SPC) pakendi infoleht (PIL). Soovitatav annustamine on 1000 mg (neli 250 mg tabletti) ühekordse ööpäevase annusena koos prednisooni või prednisolooni väikeste annustega. Koos toiduga neid tablette võtta ei tohi. Kulud tablettidele 1 päeva kohta 181,50 eurot pluss prednisooni/prednisolooni kulud. 6 kuud kestva hormoonravi kulud 33 124,54 eurot pluss prednisooni/prednisolooni kulud. ZYTIGA võib põhjustada hüpertensiooni, hüpokaleemiat, vedelikupeetust. ZYTIGA III faasi uuringtest jäeti välja mitmeid NYHA südamepuudulikkuse funktsionaalse klassifikatsiooni III või IV klassi südamepuudulikkusega patsiendid, seega pole ZYTIGA toime ja ohutus nende jaoks välja uuritud. Meestel võivad tekkida seksuaalfunktsiooni häired. Loomkatsed on näidanud toksilist toimet reproduktiivsusele. Kliinilistes uuringutes ja turuletulekujärgselt on ZYTIGA tarvitajatel täheldatud mitmeid kõrvaltoimed: väga sagedasti infektsioone ja infestatsioone, näit kuseteede infektsioonid; aeg-ajalt endokriinsüsteemi häireid, näit neerupealiste puudulikkus; sagedasti tuvastatavaid häireid südame töös, nagu südamepuudulikkus, stenokardia, arütmia, kodade fibrillatsioon, tahhükardia; ZYTIGA on hepatotoksiline. European public assessment report for Zytiga, European Medicines Agency, veebiversioon (vaadatud 13.05.2014) (inglise keeles) [1][alaline kõdulink] Zytiga® (Abirateron) – neu zugelassene Indikation, lk 3, veebiversioon (vaadatud 13.05.2014) (saksa keeles) European public assessment report for Zytiga, European Medicines Agency, veebiversioon (vaadatud 13.05.2014) (inglise keeles) Vähiravifond „Kingitud Elu“ toetab 55-aastase pereisa võitlust vähiga, www.DELFI.ee 13. mai 2014, veebiversioon (vaadatud 13.05.2014) Zytiga® (Abirateron) – neu zugelassene Indikation, veebiversioon (vaadatud 13.05.2014) (saksa keeles) Zytiga 250 mg Prices — Brand Version, veebiversioon (vaadatud 13.05.2014) (inglise keeles) Delfi, Haigekassa lisab kalli vähiravimi soodusravimite nimekirja, 29.09.2014, veebiversioon (vaadatud 29.09.2014)
Silmeni väin

Silmeni väin on 19. sajandi teisel poolel kadunud endine väin, mis eraldas Noarootsi poolsaart mandrist. Väin asus alal, mida iseloomustab kiire maakerge: tänapäeval tõuseb maa merest kiirusega 1-2 millimeetrit aastas. Väina piirkond jääb tänapäevase Silma looduskaitseala (mis on selle järgi ka nime saanud) piiridesse. Esimesed laiud kerkisid seal merest ligikaudu 3300 aastat tagasi. Umbes 1600 aastat tagasi oli praeguse Noarootsi poolsaare kohal 2-3 suuremat saart, mida lahutasid mandrist kitsad väinad. "Ülevaade Silma looduskaitseala väärtustest". Marko Valker. Vaadatud 13.05.2014. Vastused. Vaadatud 13.05.2014.
Maarja Simovart

Maarja Simovart (hüüdnimega Sussimemm; 12. veebruar 1945 – 12. mai 2014) oli eesti maakarjakasvataja. Hüüdnime Sussimemm sai ta sellest, et valmistas populaarseid tikanditega viltsusse. Maarja ja Jüri Simovart pidasid juba aastakümneid Harju maakonnas Nissi vallas Pala talus ligi 30 lehma, keda perenaine kaks korda päevas lüpsis. Pensionieas talupere kandideeris 2012. aastal konkursil „Aasta põllumees“. Vabal ajal valmistas perenaine vildist susse, millele tikkis Muhu mustreid. Muhu susse müüs perenaine ka internetis, sealtkaudu hakati teda kutsuma Sussimemmeks. 2013. aastal lõpetas pensionieas perenaine järjekordse käsitöömeistrite kursuse Tallinnas Eesti Rahvakunsti ja Käsitöö Liidu koolitusel, kus oli õppinud tikkimist. Sussimemm Maarja Simovart ja vildist sussid Suri taluperenaine ja Sussimemm Maarja Simovart
Avalik Arvamus

Avalik Arvamus on 1988 Võrus asutatud Vaba-Sõltumatu Kolonn Nr. 1 sõltumatu häälekandja. http://tallinn.ester.ee/record=b1148558~S1*est (vaadatud 15.05.2014)
Tony Benshoof

Antony Lee Benshoof (sündinud 7. juulil 1975 Saint Paulis Minnesotas) on Ameerika Ühendriikide kelgutaja. Ta on võitnud kelgutamise maailmameistrivõistlustel kolm medalit (kaks hõbedat ja ühe pronksi) võistkonnavõistluses. 1995. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel pälvis Benshoof hõbemedali paarissõidus ja pronksi üksiksõidus. Maailma karikasarjas tuli ta hooajal 2005/2006 üksiksõidus kolmandale kohale.
Rebane (perekonnanimi)

Rebane on eesti perekonnanimi. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Rebane 1036 mehel ja 1182 naisel, 2021. aasta 1. jaanuari seisuga 1039 mehel ja 1161 naisel. Perekonnanimede levikult on Rebane meeste puhul 11. ja naiste puhul 10. kohal. Nimi on levinuim Valga maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 45. Aleksander Rebane (1868–1926), tõlkija Aleksander Rebane, füüsik Aleksander K. Rebane (sündinud 1958), füüsik Alfons Rebane (1908–1976), sõjaväelane Alfred Rebane (1902–1986), näitleja Ana Rebane (1966–), molekulaarbioloog Anne Rebane, jurist Anne Rebane (1939–2004), keemik Ants Rebane (1936–), kirikuloolane Bill Rebane (1937–), USA filmirežissöör, produtsent ja stsenarist Ene Rebane (1939–), keeleõpetaja Enno Rebane (1964–), ehitusajakirjanik Eve Rebane (1977–), metsandusteadlane Hans Rebane (1881–1961), poliitik Hans Rebane (1862–1911), vaimulik Hans Rebane (1905–1983), vaimulik Heino Rebane (1912–1990), ajakirjanik Heino Rebane (sündinud 1958), korvpallitreener Heino Rebane, kaitseväelane Helju Rebane (sündinud 1948), kirjanik Henn Rebane, akordionist Hilve Rebane (1938–), kirjandusteadlane Hugo Rebane (1904–1946), ajaloolane Ilmar Rebane (1912–1995), õigusteadlane Ilmar Rebane (1907–2001), jurist ja ühiskonnategelane Inna Rebane (1953–), füüsik Ivo Manfred Rebane, heraldik Jaak Rebane (1912–2010), arst Jaan Rebane (sündis 1877), tööstur, tuletõrjuja ja majaomanik Jaan Rebane (1901–1984), vaimulik Jaan Rebane (1924–1993), filosoof Jüri Rebane (1941–1992), matemaatik, algebraist Jüri Rebane (1915–2006), jurist Karl Rebane (1926–2007), füüsik, akadeemik Leida Kudisiim-Rebane (sündinud 1923), kirjanik ja õpetaja Leida Loone-Rebane (1911–1969), ajaloolane ja tõlkija Ljubov Rebane (1929–1991), füüsik Mare Rebane (1940–), majandusteadlane Mati Rebane (1956–2008), näitleja Paul Rebane (1901–1942), sõjaväelane Priit Rebane (1937–2022), eesti vaimulik USA-s Raul Rebane (sündinud 1953), ajakirjanik ja kommunikatsioonikonsultant https://www.stat.ee/nimed/pere/REBANE
Gunnar Paabo

Gunnar Paabo (15. juuni 1928 Tartu – 14. aprill 2014 Washington) oli eesti ajakirjanik ja eesti aktivist USA-s. Ta sündis 1928. aastal Tartus. Õppis Tartu Poeglaste Gümnaasiumis. 1944. aastal põgenes koos perega Saksamaale ja 1948. aastal lõpetas Augsburgi Eesti Gümnaasiumi. 1949. aastal siirdus Saksamaalt USA-sse. Aastatel 1951–1955 teenis ta USA lennuväes ja sõdis Korea sõjas. Õppis George Washingtoni Ülikoolis majandust. Ta oli 1956. aastast Eesti Üliõpilaste Seltsi liige, kuulus Baltimore-Washingtoni koondusesse, 1958. aastal oli koonduse abikirjatoimetaja. Aastatel töötas ta 1955–1968 Ameerika Hääle eestikeelsete saadete diktori ja toimetajana, 1968–1987 tegi saateid Ameerika Hääle Kaug-Ida osakonnas (algul käsitles Indoneesiaga, hiljem Vietnami teemasid). Ta oli Washingtoni Eesti Seltsi asutajaliige ja esimees. Samuti oli ta Washingtoni Markuse koguduse asutajaliige ja liige (hiljem Baltimore'i ja Washingtoni koguduse liige). 2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk Tema abikaasa oli Maya Paabo. "In Memoriam Gunnar Paabo". Vaba Eesti Sõna 17. aprill 2014, lk. 10 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=526
Eesti maaelu entsüklopeedia

"Eesti maaelu entsüklopeedia" (lühend: EME) on kaheköiteline maaeluteemaline entsüklopeediline teatmeteos, mille andis välja Eesti Entsüklopeediakirjastus. EME kahes köites on kokku u 7000 märksõnaartiklit. Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 480+ (s.t tagakaanel)
Stonewall

Stonewall võib tähendada järgmist: Stonewall, asula USA Arkansase osariigis Stonewall, endine kaevanduslinn USA California osariigis Stonewall, asula USA Colorado osariigis Stonewall, linn USA Louisiana osariigis Stonewall, endine asula USA Lääne-Virginia osariigis Stonewall, linn Kanada Manitoba provintsis Stonewall, linn USA Mississippi osariigis Stonewall, linn USA Oklahoma osariigis Stonewall, linn USA Põhja-Carolina osariigis Stonewall, asula USA Texase osariigis Stonewall on eesnimi Stonewall Jackson, kindral Ameerika Ühendriikide kodusõjas Stonewall Jackson (muusik), USA kantrimuusik Stonewall Inn, geibaar New Yorgis Stonewalli maakond Stonewalli vald
Sõjakorrespondent

Sõjakorrespondent on ajakirjanik (korrespondent), kes vahendab ajakirjanduse jaoks otse sõjatsoonis toimuvat. 19. sajandil kutsuti neid ka erikorrespondentideks. Sõjakorrespondentide töö viib neid maailma kõige konfliktsematesse piirkondadesse. Nad üritavad saada kohapeal sündmustele piisavalt lähedale, et saada neist kirjalikke märkmeid, fotosid või filmimaterjali. Seega peetakse sõjakorrespondendiks olemist kõige ohtlikumaks ajakirjanduse vormiks. Teisest küljest on sõdade kajastamine ka üks kõige edukamaid ajakirjandusharusid. Ajalehtede müüginumbrid kasvavad sõdade ajal märkimisväärselt ning televisiooniuudiste reitingud suurenevad. Uudisteorganistasioone on mõnikord süüdistatud militarismis kasumite pärast, mida nad konfliktide pealt teenivad. William Randolph Hearsti kohta öeldakse sageli, et ta innustas Hispaania-Ameerika sõda just nende põhjustel. (Vt Kollane ajakirjandus) Küll aga leiavad laiemat kajastust ainult mõningad konfliktid. Viimastest sõdadest on saanud suuremat kajastust Kosovo sõda ja Lahesõda. Mitmed kolmanda maailma sõjad jäävad aga tähelepanuta, sest korporatiivne meedia ei ole sellest enamasti nii huvitatud. Ühtlasi muudab vähene infrastruktuur nende kajastamise keerukamaks ja kallimaks, rääkimata sellest, et taolised konfliktid on korrespondentidele palju ohtlikumad.
Tall (zooloogia)

Tall on noor (alla 1 aasta vana) lammas või kits. Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 351
Stonewalli vald

Stonewalli vald on mitme USA valla (Township) nimi: Stonewalli vald Johnsoni maakonnas Arkansases Stonewalli vald Pontotoci maakonnas Oklahomas Stonewalli vald Hoke'i maakonnas Põhja-Carolinas
Ädal

Ädal on rohi, mis on kasvanud uuesti pärast niitmist või karjatamist. Ädalat kasutatakse haljassöödana ja silo valmistamiseks. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] (vaadatud 13.05.2014) Eesti maaelu entsüklopeedia (L–Ü), 2009. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 455
Vasikas

Vasikas on paljude veislaste ja hirvlaste varajases vanusejärgus loom. Sõltuvalt sugupoolest eristatakse pullvasikat ja lehmvasikat. Vasikanahka kasutati enne paberi leiutamist. Eesti maaelu entsüklopeedia (L–Ü), 2009. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 412
Kasvik (zooloogia)

Kasvik on noor kasvav loom. Kasvikuid loomaliikide järgi: veise kasvik: vasikas või mullikas; hobuse kasvik: varss või sälg; sea kasviku: põrsas või kesik; lamba kasvik: tall või noorlammas; lindude kasvikud on tibu ja noorlind. Kõige noorematel kasvikutel võib olla ka erinimetusi, nt piimavasikas, ematagune ehk imev varss, koorunud tibu. Eesti maaelu entsüklopeedia (A–K), 2008. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 307
Aa hooldekodu kalmistu

Aa hooldekodu kalmistu on kalmistu Lüganuse kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Aa külas Lüganuse vallas Ida-Viru maakonnas. Aa vanadekodu võttis kalmistu kasutusele 1938. aastal, sest Lüganuse kalmistu oli liiga kaugel nii matmise kui ka haudade hoolduse jaoks. Algselt oli kalmistu suurus 0,4 ha. Kalmistu jääb Aa vanadekodu südamest linnulennult umbes 700 meetri kaugusele läände. Tänapäeval kasutatakse matmisteks umbes 0,25 ha suurust ala. Täpset suurust on raske hinnata, sest kalmistul pole piiret. Viimane matus toimus arvatavasti 2014. aastal. "Aa wanadekodule oma kalmistu". Postimees, 17. mai 1938. Lk 3 Merike Teder. "Heinamaal laotuva surnuaia olemasolu tuli vallavalitsusele üllatusena". Postimees, 6. aprill 2016 Pärandkultuuri objekt: "Aa hooldekodu surnuaed" (437:HAU:002) Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 6. aprillil 2016) Merike Teder. "Heinamaal laotuva surnuaia olemasolu tuli vallavalitsusele üllatusena". Postimees, 6. aprill 2016 Merike Teder. "Kes on maetud Lüganusel keset heinamaad laiuvale kalmistule?". Postimees, 11. aprill 2016
Küünlad põlevad lõpuni

"Küünlad põlevad lõpuni" (ungari keeles A gyertyák csonkig égnek) on Sándor Márai 1942. aastal ilmunud romaan. See on tema enim tõlgitud teos. Teosesse on põimitud armastuse, truuduse ja reetmise tundekeeriseid. Romaanis kohtuvad kaks 70. eluaastates ohvitseri, kelle viimasest kohtumisest on möödunud 41 aastat. Nad söövad koos õhtust, võõrustaja mõtted kanduvad tagasi noorusaega. Meenutatakse lapsepõlve, Viinis veedetud aegu ja reise kogu maailmas, räägitakse armastusest, reetmisest, sõprusest, kadedusest ja muusikast. Võõrustaja proovib saada vastuseid oma küsimustele, mis on teda painanud kogu selle aja jooksul, mil mehed pole näinud. Ohvitserid vestlevad öö läbi, mille käigus saab ühest süüalune ja teisest süüdistaja. Márai jutustamisviis ja keel loovad muinasjutulise õhkkonna, selles on mingit ajatut võlu, ning lugeja ette kerkib nüüdseks juba ammu kadunud maailm oma aukoodeksi, piiritletud suhete ja inimlike kirgedega. Romaani on võrreldud Thomas Manni "Buddenbrookidega". Romaanis on täheldatud ka kriminaaljutu sugemeid. Márai, Sándor 2002: "Küünlad põlevad lõpuni". Varrak
Imbi Ebrus

Imbi Ebrus (neiupõlvenimega Imbi Ilu; sündinud 9. märtsil 1934 Tartus) on eesti päritolu ameerika kunstnik. Imbi Ebrus õppis kaks aastat Tartus Karlova Algkoolis. Edasine koolitee jätkus pärast ema ja õega Eestist lahkumist Ameerika Ühendriikides. Õppinud on ta New Yorgi Ülikoolis, Hofstra Ülikoolis, Art Students League of New Yorkis, Nassau Community College'is, Long Islandi Ülikoolis ja C. W. Post College'is. Ta on õppinud ka mitme tuntud tegevkunstniku käe all.[viide?] Ebrus alustas aktiivset loometegevust 1968. aastal. Tema tööd on olnud rahvusvahelistel näitustel[viide?] ja ta on pälvinud oma loomingu eest auhindu[viide?], mille üleandmistseremooniat on kajastanud ka kohalik televisioon[viide?]. Kunstnik viljeleb õli- ja akrüülimaali ning akvarelli. Tema maale leidub nii Ameerika kui ka Euroopa kogudes, samuti Hawaiil ja Austraalias. "Suvevärvid" "Kivine jõgi" "Maastik järvega" "Talveetüüd"  Imbi Ebrus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
EME

EME on lühend, mis võib tähendada: "Eesti maaelu entsüklopeedia" Eesti Maarahva Erakond Eesti Metsamees Eksiilis
Kohajärgus

Kohajärgus (vene keeles местничество, mestnitšestvo) oli Moskva suurvürstiriigis ja Moskva tsaaririigis kehtinud ametikohtade süsteem, millest loobuti 1682. aastal, Moskva tsaari Fjodor III valitsemisajal. Kohajärglussüsteemi kohaselt hinnati Venemaal, mitte ainult vastava isiku enda eelnevat teenistust, teeneid ja võimekkust, vaid ka tema esivanemate: isa, onude, vendade jt. lähemate sugulaste teenistusega. Teenistusaadel Pärusaadel Aadel
Ajukelme

Ajukelmeks ehk ajukestaks (ladina ains meninx; mitm meninges) nimetatakse paljude kesknärvisüsteemiga selgroogsete aju ümbritsevaid sidekoelisi kestasid, mille vahele jäävad aju-seljaaju vedelikuga (ajuvedelikuga) täidetud pilujad ruumid. Ajukestade täpne piiritlus pole tänapäeval selge, kuna eristatakse peaaju kestasid ja seljaaju kestasid. Peaaju kestad lähevad kuklaluu suurmulgu piirkonnas üle seljaaju kestadeks. Roomajatel koosneb ajukelme endomeninx '​ist (koosnedes pehmekestast ja ämblikuvõrkkestast) ja ectomeninx '​ist, mis ümbritsevad pea- ja seljaaju. Koduloomadel koosnevad peaaju kestad : peaaju-kõvakestast (dura mater encephali) peaaju-ämblikvõrkkestast (arachnoidea encephali) peaaju-pehmekestast (pia mater encephali). Seljaaju ümbritseb kolm ajukesta: seljaaju-kõvakest (dura mater spinalis), seljaaju-ämblikuvõrkkest (arachnoidea spinalis) ja seljaaju-pehmekest (pia mater spinalis). pehmekest ehk soonkest (pia mater) ämblikuvõrkkest (arachnoidea) aju kõvakest (dura mater). Ajukelme esmakirjeldus arvatakse leiduvat Edwin Smithi (1862) omandatud papüüruserullidel, mis on dateeritud aastaga 1534 e.m.a, kuid pärinevad tõenäoliselt tunduvalt varasemast ajast. Vanakreeka filosoof Aristoteles kirjeldas oma töödes loomade kesknärvisüsteemi struktuure, tema arvates katsid aju kaks membraani. Termini võttis kasutusele vanakreeka anatoom Erasistratus. Ajukelmepõletik on meningiit. Ajukelmekasvaja on suuraju- või seljaajukelmest lähtuv kasvaja ehk meningeoom. kõvakest seljaajukelme "Meditsiinisõnastik" 20:2004. Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 213, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Endomeninx, veebiversioon (vaadatud 14.05.2014) (inglise keeles) Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 351, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 348, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Anti Kalda, Globaalse ravimitööstuse lätetel: imerohi aspiriin, Horisont » Arhiiv » Horisont 2/2009, veebiversioon (vaadatud 14.05.2014) Howard H. Kaufman, Cerebrospinal Fluid Collections, The American Association of Neurological Surgeons Publications Comittee, lk 1, 1998, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 14.05.2014) (inglise keeles) Sissekanne Terminologia Anatomica-s A14.1.01.001: Meninges. Ajukelmed Sissekanne Nomina Anatomica Veterinaria-s Meninges. Ajukestad, lk 126, 5. väljaanne, 2012 Sissekanne Encyclopaedia Britannica-s
Indrek Salis

Indrek Salis (sündinud 16. novembril 1962) on eesti insener, mälumängur ja sporditegelane, 14-kordne Eesti meister mälumängus. Lõpetas 1981. aastal Tallinna 8. keskkooli. Seejärel õppis Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonnas ja lõpetas 1986. aastal TPI veevarustuse ja kanalisatsiooni erialal, 1992. aastal sai samal erialal Tallinna Tehnikaülikoolist magistrikraadi. 1996. aastast töötab Schöttli Keskkonnatehnika AS-i tehnikadirektorina. Ta on Eesti Mälumänguliidu juhatuse esimees. Ta on olnud Eesti Televisiooni mälumängusaadete "Viktor", "Aasta", "Ümber Euroopa" ja "Tunne Euroopat" üks korraldajaid. Aastatel 1993–2003 oli ta Eesti mälumängu meistrivõistluste korraldaja ja kohtunik. Ta on kuulunud TV3 saate "Kes tahab saada miljonäriks?" tarkade klubisse. Indrek Salis võitis 2005. aastal Tallinnas toimunud mälumängu Euroopa meistrivõistlustel individuaalarvestuses hõbemedali ja Eesti koondises riikide arvestuses pronksmedali. 1998, 2002, 2003 ja 2010 – Eesti meister individuaalarvestuses 1989, 1996, 1999, 2000, 2003 ja 2005 – Eesti meister paarismängus koos Aare Olanderiga 1992 – Eesti meister paarismängus koos Andres Kasesaluga 2017, 2018 ja 2019 – Eesti meister paarismängus koos Illar Tõnissoniga 1999. aastal võitis Indrek Salis TV3 mälumängus "Kuldvillak" viis saadet järjest ning sai üldvõitjana peaauhinna – Daewoo Lanose auto. 2005. aastal võitis ta Eestis teise inimesena (pärast Jevgeni Nurmlat) pool miljonit krooni telesaates "Kes tahab saada miljonäriks?". 1996. aastast Reformierakonna liige. Kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel, kuid ei osutunud valituks. "Mälumängust Eestis" (Tänapäev 2006, 358 lk) "Kas sina tead? 500 küsimust ja vastust Eesti esimälumänguritelt" (Äripäev 2008, autor koos Jevgeni Nurmlaga, 301 lk) "ENSV mälumäng: 1000+ küsimust Nõukogude Eesti ajaloost" (Cum Laude 2018, autor koos Jevgeni Nurmlaga, 220 lk) 1994 – Eesti Veeühingu liige 2008 – Eesti Mälumänguliit, juhatuse esimees 2009 – Eesti Veevarustuse ja Kanalisatsiooni Inseneride Selts Urmas Vahe, Indrek Salis: "Miljon krooni olen ma ilmselt mälumängus kogunud küll." Õhtuleht, 04.10.2012. Indrek Salis valitseb juba 20 aastat mälumänge, Naisteleht, 21. september 2007 Indrek Salis Eesti spordi biograafilises leksikonis. Vaadatud 11.09.2020. Tarmi Michelson. Kuldvillaku võitja paneb auhinna müüki. ohtuleht.ee, 01.12.1999. Peeter Raidla. 500 000 krooni võitja on Indrek Salis. Äripäev.ee, 07.03.2005. Mälumängur Indrek Salis tahab riigikogus tegeleda teadus- ja haridusteemadega. Delfi.ee, 26.02.2011. Eesti Veevarustuse ja Kanalisatsiooni Inseneride Seltsi liikmete nimekiri. Vaadatud 11.09.2020.
Jevgeni Nurmla

Jevgeni Nurmla (sündinud 16. mail 1959 Tartus) on eesti käsipallur ja mälumängur, 4-kordne Eesti meister mälumängus. Ta lõpetas 1977. aastal Kehra Keskkooli ja 1979. aastal Tallinnas Tehnikakool nr 19. Ta õppis aastatel 1979–1984 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas. Tuli aastatel 1978–1990 seitse korda Eesti NSV meistriks Kirovi-nim näidiskalurikolhoosi, TRÜ ja Kooperaatori meeskonnas. Mälumängus tuli ta aastatel 2006, 2008, 2009 ja 2013 Eesti võistkondlikuks meistriks ning 2003 ja 2011 Eesti pildimälumängu meistriks. Ta on käsipallikohtunik ja kuulus 1999–2008 Eesti Mälumänguliidu juhatusse. Nurmla võitis esimese Eesti inimesena saates "Kes tahab saada miljonäriks?" pool miljonit krooni. Biograafia ESBL-is Allar Viivik. Kas Hannes Võrno aitas võita pool miljonit krooni?, Õhtuleht, 16. märts 2004 Biograafia ESBL-is
Timo Tarve

Timo Tarve (sündinud 11. jaanuaril 1980) on eesti ajakirjanik. Ta lõpetas 1997. aastal Tallinna Üldgümnaasiumi ja 2002. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli raadiorežii erialal (II lend). On töötanud Eesti Televisioonis. Ta töötab toimetajana Kuku raadios, tehes nii reportaaže, päevakajalisi ja ühiskonnasaateid ("Vox Populi", "Saade") kui ka mälumängusaadet "Tarkade Klubi". Suure spordihuvilisena tegutseb ta suurtel spordivõistlustel, eriti kergejõustikuvõistlustel staadioniteadustajana. 2021 – Tallinna teenetemärk Koos Margus Ubaga on ta koostanud raamatu "Suur olümpiamängude mälumäng : 1000 küsimust ja vastust olümpiamängude ajaloost" (Margus Uba, Timo Tarve. Tallinn : Cum Laude 2017). Osalenud mälumängudes (Maakilb, Mnemofriik Harjumaal jne.) ning vedanud kümme hooaega (kevadeni 2022) koos Margus Pillau ning Jukko Nooniga Nõmme mälumängusarja. "Vilistlased külastasid taas kooli". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. mai 2014. Vaadatud 14. mail 2014. "Raadio Kuku veebileht". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. september 2018. Vaadatud 11. septembril 2018. Osaleb ise ning juhib mälumänge. Teave Eesti Kergejõustiku Liidu kodulehel Näiteid Timo Tarve raadiosaadete kohta Kuku Raadios (helifailid)