laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Luksi

Luksi (ka Luks, Luksküla, Luksiküla ja Lukeküla; rootsi Lukslagge, Lukslaggen; saksa Luxby) on tänapäevase Lääne-Nigula valla territooriumil asunud küla, mis nüüd moodustab osa Riguldi külast. Esimesed andmed küla olemasolu kohta pärinevad 1790. aastast. Tõenäoliselt tekkis küla Riguldi külas olnud nime Lucas kandnud talu ümber paigutamisel. Aastal 1690 on mainitud sealseid talupoegi Luxe Hindrics ja Luxe Hans, kes ilmselt uude kohta elama asudes nime kaasa viisid. Eestikeelse nime aluseks on isikunimi Luks, mis on kujunenud eesnimest Lukas (esines perekonnanimena ka Kudanis, Kulanis ja Vanakülas). Rootsikeelse nime järelosas sisaldub veel eestirootsi sõna lagg (soomaa ja kuiva maa vaheline ääreala). Carl Russwurm teab küla nimega Lux, Luxgårdarna (gårdarna tähendab talud). Paul Johansenil esinevad variandid Lucks ja Luxby (by tähendab küla). 1798. aastast pärineval Mellini kaardil leiduvad Luksgardarna nime kandvad küla ja kõrts. 1959. aastal elas külas kaheksa elanikku ning 1970. aastal neli elanikku. Neil aastatel kuulus küla Tuksi külanõukogu koosseisu. EKI KNAB: Eesti. Vaadatud 13.08.2014. Baltisches historisches Ortslexikon. Teil I. Estland (Einschliesslich Nordlivland). Begonnen von Hans Feldmann, herausgegeben von Heinz von zur Mühlen, bearbeitet von Gertrud Westermann. Böhlau Verlag Köln - Wien, 1985. Lk 327. Eesti kohanimede leksikon "Rahvastiku ühtlusarvutatud sündmus- ja loendusstatistika". Hiiumaa, Läänemaa 1965-1990. Vaadatud 23.05.2014.
Ebola viirushaiguse epideemia

Ebola viirushaiguse epideemia all võidakse silmas pidada ebolaviiruste poolt eelkõige inimestel põhjustatud Ebola viirushaiguse puhanguid: 1976. aasta Ebola viirushaiguse epideemia Sudaanis 1976. aasta Ebola viirushaiguse epideemia Sairis 2014. aasta Ebola viirushaiguse epideemia 2014. aasta Ebola viirushaiguse epideemia Kongo Demokraatlikus Vabariigis jpt.
Avicii

Avicii (kodanikunimega Tim Bergling, sünninimega Tim Lidén, 8. september 1989 Stockholm – 20. aprill 2018 Masqat) oli rootsi DJ ja muusikaprodutsent. Tema ema oli filminäitleja Anki Lidéni ja isa bürootarvete müüja Klas Bergling. Tal oli õde Linda Sterner ja poolvend Anton Körberg (nüüdne telesaatejuht, näitleja ja muusik). Tema vanaisa Birger Bergling oli olnud stsenograaf ja kostüümikunstnik Rootsi Kuninglikus Ooperis. Ta hakkas omas toas muusikapalu miksima juba kaheksa-aastaselt. Muusikale keskendus ta poolvennast ajendatuna järgnevatel eluaastatel üha edasi. 16-aastaselt hakkas ta oma remikse postitama internetifoorumitesse, mis arutlesid teemadel elektroonilisest muusikast. See viis tema esimese plaadilepinguni. 2011. aastal tõusis ta esile ja sai tuntuks oma singliga "Levels". 2012. aastal viibis ta üksteist päeva New Yorgi haiglas seoses ägeda pankreatiidiga, mis oli põhjustatud ülemäärasest alkoholipruukimisest. 2014. aastal eemaldati talt kirurgiliselt nii ussripik kui ka sapipõis. Bergling pidi ringreisidest loobuma 2016. aastal, olles kannatanud mitu aastat stressi ja kehva vaimset tervist. 2018. aasta aprillis Omaani pealinnas Masqaţis puhkust veetes lõpetas ta elu enesetapuga. Talle jäi saatuslikuks ka kohanematus ja toimetulematus liigse avaliku tähelepanuga.[viide?] Ta on maetud Hedvig Eleonora kirikusse, mis asub Östermalmis. Norrmalmi keskuses Sergels torgi vastas on talle pühendatud Avicii Experience, mis avas uksed 25. veebruaril 2022. "True" (2013) "Stories" (2015) "Tim" (2019) Avicii Experience Avicii Arena Muuseumi koduleht Koduleht
Syn Cole

Syn Cole (kodanikunimega Rene Pais; sündinud 25. märtsil 1988 Pärnus) on DJ ja muusikaprodutsent. Ta alustas rootsi artisti Avicii plaadifirma ning mänedžmendi all. Syn Cole'i lugusid ja remikse kuulatud Spotifys ja Youtube'is üle miljardi korra. Hiljem on ta muusikat välja andnud plaadifirmade Universal, Warner, Sony, NCS, Spinnin' Records ning Martin Garrix STMPD RCRDS alt. Ta on esinenud sellistel festivalidel nagu Tomorrowland Belgias, Creamfields Inglismaal, EDC Las Vegases ning Ultra Music Festival Miamis. Lisaks mänginud klubides Ushuaia Ibiza, XS Las Vegas ning Exchange LA. Syn Cole on ametlikke tellimus-remikse tootnud artistele nagu näiteks Coldplay, Avicii, Martin Garrix, Ellie Goulding, Alan Walker, Charlie Puth, Ed Sheeran, Lauv, Clean Bandit, Miley Cyrus, P!nk, Katy Perry, Kygo, Zedd ja teised. Alates 2016. aastast võitnud Kuldne Plaat auhindu erinevates kategooriates, sealhulgas "Aasta Autor", "Aasta Raadiohitt" ning "Aasta Autor Internetis". Eesti Muusikaauhinnad 2021 "Aasta popartist" nominent. 2022. veebruaris andis Syn Cole väljaandele Eesti Ekspress oma esimese põhjaliku intervjuu kodumaal. Esimeseks teoseks oli remiks Avicii singlile "Silhouettes", Spotifys on seda 2022. veebruari seisuga kuulatud üle 162 miljoni korra. Lisaks remiksis ta 2013. aastal ilmunud Avicii "Hey Brother" singlit. Syn Cole esimene vokaalsingel "Miami 82" ilmus 2013. aastal, millele omapoolse remiksi tegid ka Kygo ning Avicii. Lugu jõudis Billboard Club Play ning Billboard Dance edetabelites 11. kohale. Syn Cole lugusid ja remikse on korduvalt mängitud ka Inglismaa BBC Radio 1 eetris. Singlit "Miami 82" kasutati Sprite'i 2018. aasta telereklaami taustal, milles osalesid Blackpink liikmed. Lugu "Feel Good" avaldati UK plaadifirma NCS poolt aastal 2016. Sellest loost ilmus 2017. aastal Sony/RCA alt versioon "Got The Feeling", koostöös Pentatonix solisti Kirstin Maldonadoga. 2018. aastal ilmunud singel "Who You Are" jõudis Billboard Club Songs edetabelis neljandale kohale. Syn Cole vokaalsinglit "It's You" kasutati 2017. aastal ilmunud filmides "47 Meters Down" ning "Reality High". "Populaarseim eestlane planeedil? Eesti tantsumuusika produtsendi Syn Cole'i lugusid on striimitud üle miljardi korra". "Syn Cole koduleht". "Kuldne Plaat auhinnad". "Eesti Muusikaauhinnad 2021 nominendid". "Avicii Silhouettes Syn Cole Remix Spotify". "Maailmakuulus DJ Avicii kiidab Eesti artisti Syn Cole'i". "Billboard edetabelid". "BBC Radio 1". "2018 Sprite TV Reklaam". "Syn Cole - Feel Good". "Syn Cole ft. kirstin - Got The Feeling". "47 Meters Down filmimuusika". Populaarseim eestlane planeedil? Eesti tantsumuusika produtsendi Syn Cole'i lugusid on striimitud üle miljardi korra Syn Cole'i koduleht Pärnus esinev maailmakuulus Eesti produtsent Syn Cole saatis fännidele videotervituse
Heimtali mõisa kalmistu

Heimtali mõisa kalmistu on kalmistu Paistu kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Vardi külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu jääb Heimtali mõisa südamest linnulennult umbes ühe kilomeetri kaugusele lõunasse. Praegu on kalmistu jäetud maha ja rüüstatud, kuid seda on hakatud korrastama. 29. mail 2019 püstitati kalmistule uued väravalehed ja mälestusmärk. Kalmistule on väidetavalt maetud 3 lahkunut, kuid säilinud on rohkem kui kolme hauatähise osasid. Teisalt hinnatakse, et seal on umbes 20 matust ja üks kenotaaf ning viimane matus oli 1910. aastal. Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Siversid vähemalt 1834. aastal, sest siis oli kalmistul esimene matus. Kalmistule viis allee, mis hävines hiljem. Imbi-Sirje Torm. "Heimtalis tähistati pärandkultuuri killukest". // Sakala Kalender 2021. Põltsamaa 2020. Lk 265-266 Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013. Leht 77 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Alo Särg. "Heimtali (Heimthal)". // Viljandimaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 22-23 Valdo Praust. "Heimtali mõis (Heimthal)". // Viljandimaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2010. Lk 111 Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013 Imbi-Sirje Torm. "Heimtalis tähistati pärandkultuuri killukest". // Sakala Kalender 2021. Põltsamaa 2020. Lk 265-266 Heimtali mõisa kalmistu. Viljandimaa kalmistute bibliograafia Pärandkultuuri objekt: "Siversite surnuaed" (629:HAU:003) Eesti looduse infosüsteemis Heimtali mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis
Haiyan

Haiyan võib tähendada mitut asja. Haiyan oli 2013. aasta taifuun Kagu-Aasias, mille tõttu hukkus Filipiinidel rohkem kui 6000 inimest. Haiyan on linn Hiinas Guangdongi provintsis. Haiyan on Hiina päritolu eesnimi.
Rannikugorilla

Rannikugorilla (Gorilla gorilla) on inimlaste sugukonda gorilla perekonda kuuluv imetaja. Rannikugorillal on kaks alamliiki: Gorilla gorilla gorilla (Savage, 1847) Gorilla gorilla diehli (Matschie, 1904). Rannikugorilla levila asub Nigeerias, Kamerunis, Kongo Vabariigis, Gabonis ja Río Munis Ekvatoriaal-Guineas. Rannikugorillasid ohustab ka Ebola viiruse poolt tekitatud ahvide Ebola viirushaigus. Arvatakse, et surnud rannikugorillade käitlemine on ka mitmete inimeste Ebola viiruse puhangute põhjustajaks. Rannikukogorillasid, kes elavad Kamerunis, Kesk-Aafrika vabariigis ja Kongos nakatav parasiit on inimesi nakatava parasiidiga Plasmodium falciparum lähedalt suguluses. Walsh, P. D., Tutin, C. E. G., Oates, J. F., Baillie, J. E. M., Maisels, F., Stokes, E. J., Gatti, S., Bergl, R. A., Sunderland-Groves, J. & Dunn, A. (2018). Gorilla gorilla. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2016. Kust on pärit inimese malaariaparasiit?, Novaator 24. september 2010, veebiversioon (vaadatud 26.04.2015 Sissekanne IUCN-is Sissekanne Mammal Species of the World-is Peter D Walsh, Roman Biek, Leslie A Real, Wave-Like Spread of Ebola Zaire, PLOS Biology, 25. oktoober 2005 (inglise keeles) Albinism Albiino gorilla: VICTORIA WOOLLASTON, The world's only albino gorilla was the result of INCEST - and his lack of colour meant he died from skin cancer, claim scientists, 19. juuni 2013
Viru-Jaagupi kalmistu

Viru-Jaagupi kalmistu on kalmistu Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Kannastiku külas. Kalmistu haldaja on Vinni vallavalitsus. See on tunnistatud ajaloomälestisena muinsuskaitse all olevaks kalmistuks. Esimesed matmised toimusid 18 sajandil. Säilinud on matmisraamatud 1907. aastast. Kalmistu värava autor on Kristjan Raud, värav valmis 1923. aastal. Kalmistul asub rahvusvahelise kuulsusega Vene meresõitja ja Antarktika-uurija, admirali, reisikirjaniku, Ferdinand von Wrangelli (1797–1870) haud ja Eesti iseseisvuse eest langenute mälestuseks püstitatud mälestusmärk – Viru-Jaagupi Vabadussõja mälestussammas.  Viru-Jaagupi kalmistule maetud Viru-Jaagupi kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Kōbe

Kōbe (haldusüksusena 神戸市 Kōbe-shi) on linn Jaapanis, Hyōgo prefektuuri keskus. Asub Ōsaka lahe kaldal. Kōbe kuulub Ōsaka-Kōbe-Kyōto linnastusse ja on üks Jaapani tähtsamaid sadamalinnu. Elanikest üle 45 000 on välismaalased. 2005 – 1 524 000 2008 – 1 529 116 2009 – 1 536 400 2012 – 1 541 600 兵庫県 > 推計人口 Suur Hanshini maavärin Kōbe ametlik koduleht
Patrice de Mac Mahon

Marie Esme Patrice Maurice, Mac Mahoni krahv, esimene Magenta hertsog (13. juuni 1808 Sully loss Autuni lähedal, Saône-et-Loire'i departemang – 17. oktoober 1893 La Forêt' loss Montcressoni lähedal, Loiret' departemang) oli Prantsusmaa väejuht ja riigitegelane, Prantsusmaa marssal, Prantsusmaa president 1873–1879. Ta oli pärit 17. sajandil Prantsusmaale põgenenud iiri perekonnast. Alates 1827. aastast oli ta sõjaväelane. Paistis silma Alžeerias ja Krimmi sõjas, kus tema juhtimisel vallutati 1855 Malahhovi kurgaan. Pärast võitu Austria keisririigi vägede üle Magenta lahingus Sardiinia sõjas ülendati ta Prantsusmaa marssaliks ja Magenta hertsogiks. Aastatel 1864–1870 oli ta Alžeeria kindralkuberner. Pärast kaotust Sedani lahingus Saksa-Prantsuse sõjas (Prantsuse-Preisi sõjas) võeti ta sõjavangi. Tema juhtimisel surusid Versailles' väed 1871 maha Pariisi Kommuuni. Aastal 1873 sai ta ajutiseks presidendiks. Ta pooldas Bourbonide restauratsiooni. Aastal 1875 sai ta vabariikliku konstitutsiooni järgseks presidendiks. Vapp
Pierre Mac Orlan

Pierre Mac Orlan (õieti Pierre Dumarchey; 26. veebruar 1882 Péronne – 27. juuni 1970 Saint-Cyr-sur-Morin) oli prantsuse kirjanik. Alates 1899. aastast elas boheemlasena Pariisis, kus ta maalis ja kirjutas laule, ning rändas hulkurina mitmel maal. Ta osales Esimeses maailmasõjas, sai 1916. aastal haavata, hiljem oli rindekorrespondent. Temast sai 1920. aastatel menukas kirjanik. 1924. aastast elas ta oma majas Saint-Cyr-sur Morinis. Ta kirjutas luulet ja romaane, hiljem esseid ja muud. "Les Clients du Bon Chien jaune", 1926 "Le Quai des brumes", 1927 "La Bandera", 1931 "L'Ancre de Miséricorde", 1941 "Mademoiselle Bambù", 1966
Ignacije Macanović

Ignacije Macanović ( 29. jaanuar 1727 Trogir – 7. oktoober 1807 Trogir) oli horvaadi ehitusmeister. Ta ehitas muu hulgas barokkstiilis Nerežišća kiriku Brači saarele ning tõstetava silla Trogiri ja Čiovo vahele.
Ivatsevitšõ

Ivatsevitšõ (valgevene omaladina variant Ivacevičy) on linn Valgevenes Bresti oblastis, Ivacevičy rajooni halduskeskus. Leedu keeles Ivacevičai või Ivacevičiai, poola keeles Iwacewicze. Ivacevičy asub Hryŭda jõe kaldal, linna läbib raudteeliin Baranavičy–Brest. Kohaliku legendi järgi pärineb linna nimi mehelt, kelle nimi oli Ivan Cevič (Іван Цэвіч). Ta olevat päästnud jahil tähtsa isanda elu ja saanud tasuks endale piirkonna, kuhu hiljem kerkis linn. Linna piirides on neli keskkooli, muusikakool ja laste spordikool. Ivacevičys on ka kultuurimaja, kino ja kaks raamatukogu. Antakse välja ajalehte Газэта для Вас ja rajoonilehte Івацэвіцкі весьнік. Ivacevičys on toiduainetetööstus, seal töödeldakse puitu ja valmistatakse ehitusmaterjale. Linnas on ka kergetööstuse ja masinaehituse ettevõtteid. Tegutseb ilmajaam. Vaatamisväärsusteks on Struve kaare triangulatsioonipunkt ja Jundziłłide loss. Ivacevičyt mainitakse esimest korda aastal 1508. Algselt kuulus asula Iliniczitele, seejärel Viktarynitele ja Bahumatkadele. Asula kuulus Navahradaki vojevoodkonda ja Słonimi maakonda. Aastast 1613 oli Ivacevičy alev. Aastal 1631 sai asula omanikuks Stefan Kędzierzawski, aga aastast 1654 Jundziłłid. Nemad rajasid asulasse ka lossi ja katoliku kiriku. Aastast 1764 läks asula Sapljuckade valdusse. Aastal 1795 läks asula kolmandal Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Ivacevičy hakkas kuuluma algul Słonimi, seejärel Leedu ja viimaks Hrodna kubermangu. Aastal 1848 avati postijaam. Asula hakkas arenema peale raudtee ehitamist aastal 1871. XIX sajandi teisel poolel läks alev taas Jundziłłide valdusse. Aastast 1921 oli Ivacevičy Poola koosseisus, 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga. Teise maailmasõja ajal kaotas asula üle tuhande elaniku, neist suurem osa olid juudid. Linnaõigused sai asula aastal 1966. Ivacevičy Jundziłłide loss Öine linn Vinsent – Valgevene muusik Roman Dzieślewski – Poola insener Olga Plotnikova – Valgevene laulja The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Ivatsevitšõ – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linn Valgevene fotoentsüklopeedias Linn YouTube'is Ivacevičy Ivacevičy
Ikšķile kihelkond

Ikšķile kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Uexküll; hiljem Ikšķile-Salaspilsi kihelkond (Kirchspiel Uexküll-Kircholm)) oli haldusüksus Riia kubermangus, Riia asehaldurkonnas ja Liivimaa kubermangus Riia kreisis. Ikšķile kirikumõis Ikšķile mõis (Uexküll, Ikšķiles muiža) Borkowitz, Berkavas muiža Pröbstingshof, Präbstingshof, Sprēstiņu muiža Lindenberg, Tīnūžu muiža Turkaln, Turkalnes muiža Ikšķile kirikumõis. Johann Christoph Brotze Ikšķile kirikumõis ja Ikšķile mõis Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 224. Büsching, Anton Friedrich (1773). Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt. Lk 365. Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 68–71. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 224. von Hagemeister, Heinrich (1836). Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Volumes 1. Riga: Eduard Frantzen. Lk 46–49.
Hrvoje Macanović

Hrvoje Macanović (1. juuni 1904 Arbanasi, praegu Zadari haldusalas – 4. jaanuar 1980 Mali Lošinj) oli horvaadi ajakirjanik. Tema hüüdnimi oli Macan. Noorpõlves võistles ta kergejõustikus, ujumises, sportvõimlemises ja veepallis. Ta õppis Zagrebi ülikoolis ehitust. Ajakirjandusega hakkas tegelema 1923 Spliti väljaande Novi dob korrespondendina. 1926. aastal sai temast Zagrebi päevalehes Novosti horvaadi esimene kutseline spordiajakirjanik ja Zagrebi Raadio ajakirjanik (töötas seal 1941. aastani). 1936. aastast kuni selle lehe ilmumise lõpuni 1941 oli ta Novosti peatoimetaja. Ta tegi Horvaatia esimese raadio spordireportaaži (sõudmise meistrivõistlustelt Zagrebis Sava jõel 1929) ning oli esimene horvaadi reporter olümpiamängudel (1928. aasta suveolümpiamängud Amsterdamis). Hiljem oli ta reporter paljudel suve- ja taliolümpiamängudel. Ta oli leksikoni "Leksikon Minerva" (1936) sporditoimetaja. Horvaatia Sõltumatu Riigi ajal oli tõlk. Ta osales põrandaaluses organisatsioonis Jugoslavenski revolucionarni pokret Hrvata, 1943. aastal ta arreteeriti ning viidi Mauthauseni koonduslaagrisse, kuhu ta jäi sõja lõpuni. Pärast sõda oli ta Zagrebis Kehakultuurikõrgkooli rektori kohusetäitja, töötas väljaandes Narodni sport ja mujal. 1950. aastast kuulus Zagrebi Raadio sporditoimetusse ja 1957. aastast oli Zagrebi Televisiooni reporter, kommentaator ja toimetaja. Aastatel 1964–1972 oli ta entsüklopeedia "Enciklopedije fizičke kulture" (I–II, 1975–1977) peatoimetaja. 1979 organisatsiooni Hrvatski zbor sportskih novinara elutööpreemia Mali Lošinji linna spordihall kannab tema nime. Hrvatska Enciklopedija Nogometni leksikon Proleksis enciklopedija
Mõroljubivka (Pištšanka rajoon)

Mõroljubivka (ukraina keeles Миролюбівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Pištšanka rajoonis. Elanike arv on 1402. Pindala on 2,068 km².
Demõdivka (Žmerõnka rajoon)

Demõdivka (ukraina keeles Демидівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Žmerõnka rajoonis. Elanike arv on 940. Pindala on 3,38 km².
Raikküla mõisa kalmistu

Raikküla mõisa kalmistu on kalmistu Rapla kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Raikküla külas Rapla vallas Rapla maakonnas. Kalmistu jääb Raikküla mõisa südamest linnulennult umbes 1,2 km kaugusele lääneloodesse. Kalmistu on jäetud maha ja rüüstatud, kuid seda on 2010. aastatel hakatud võsast puhastama ja korrastama. Kalmistu rajas mõisa tollane omanik Alexander von Keyserling 1874. aastal, kui noorelt suri tema tütar Marie. Kalmistule viis sõiduteelt allee. Selle äärde istutati ka enelaid, mis on hiljem hävinenud. Kalmistule on maetud kokku neli lahkunut. 1874 – Marie von Keyserling (1856–1874) 1885 – Zenaida von Keyserling (1821–1885) 1891 – Alexander von Keyserling (1815–1891) 1895 – Leo von Keyserling (1849–1891) "Järvakandi, Lipa ja Raikküla 1920. – 30.-ndatel aastatel. Valdo Kallioni mälestused". Lk 43 Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013. Leht 60 Taavi Pae. "Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused". Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Alo Särg. "Raikküla (Rayküll)". // Raplamaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 164 Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013 Raikküla mõisa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Raikküla mõisa kalmistu Jaan Vali kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu Pärandkultuuri objekt: "Hauamets" (654:KON:016) Eesti looduse infosüsteemis Raikküla mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis
Namibiana

Namibiana on maoperekond. Perekonda Namibiana klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Namibiana gracilior (Boulenger, 1910) Namibiana labialis (Sternfeld, 1908) Namibiana latifrons (Sternfeld, 1908) Namibiana occidentalis (FitzSimons, 1962) Namibiana rostrata (Bocage, 1886). Need maod elavad Lõuna-Aafrikas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Namibiana Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 14.08.2014) (inglise keeles) Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Namibiana seisuga 14.08.2014.
Rena (perekond)

Rena on maoperekond. Perekonda Rena klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Rena affinis (Boulenger, 1884) Rena boettgeri (Werner, 1899) Rena bressoni (Taylor, 1939) Rena dissectus (Cope, 1896) Rena dulcis Baird & Girard, 1853 Rena humilis Baird & Girard, 1853 Rena maxima (Loveridge, 1932) Rena myopica (Garman, 1884) Rena unguirostris (Boulenger, 1902). Need maod elavad Ameerikas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Rena Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 14.08.2014) (inglise keeles) Sissekanne CoL-is Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne uBios Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Rena (genre) seisuga 14.08.2014.
Rhinoleptus

Rhinoleptus on maoperekond. Perekonda Rhinoleptus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Rhinoleptus koniagui (Villiers, 1956) Rhinoleptus parkeri (Broadley, 1999). Need maod elavad Lääne- ja Ida-Aafrikas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Rhinoleptus Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 14.08.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne CoL-is Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Rhinoleptus seisuga 14.08.2014.
Siagonodon

Siagonodon on maoperekond. Perekonda Siagonodon klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Siagonodon acutirostris Pinto & Curcio, 2011 Siagonodon borrichianus (Degerbøl, 1923) Siagonodon cupinensis (Bailey & Carvalho, 1946) Siagonodon septemstriatus (Schneider, 1801). Need maod elavad Lõuna-Ameerikas. Van Wallach, Kenneth L. Williams, Jeff Boundy, Snakes of the World: A Catalogue of Living and Extinct Species, 22. aprill, 2014, CRC Press, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 14.08.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Siagonodon Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 14.08.2014) (inglise keeles) Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Siagonodon seisuga 14.08.2014.
Tetracheilostoma

Tetracheilostoma on maoperekond. Perekonda Tetracheilostoma klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Tetracheilostoma bilineatum (Schlegel, 1839) Tetracheilostoma breuili (Hedges, 2008) Tetracheilostoma carlae (Hedges, 2008). Need maod elavad Väikestel Antillidel. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Tetracheilostoma Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 14.08.2014) (inglise keeles) Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Tetracheilostoma seisuga 14.08.2014.
Tricheilostoma

Tricheilostoma on maoperekond. Perekonda Tricheilostoma klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Tricheilostoma bicolor (Jan, 1860) Tricheilostoma broadleyi (Wallach & Hahn, 1997) Tricheilostoma dimidiatum (Jan, 1861) Tricheilostoma dissimilis (BOCAGE, 1886) Tricheilostoma greenwelli (Wallach & Boundy, 2005) Tricheilostoma jani Pinto & Fernandes, 2012 Tricheilostoma sundewalli (Jan, 1862). Need maod elavad Mustas Aafrikas ja Lõuna-Ameerikas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Tricheilostoma Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 14.08.2014) (inglise keeles) Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne uBio-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Tricheilostoma seisuga 14.08.2014.