laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Fulgencio Vega

Fulgencio de la Vega y Santos (5. november 1805 Granada – 1. märts 1868 Granada) oli Nicaragua poliitik ja sõjaväelane, aastail 1851–1852 Nicaragua ülemdirektor. Fulgencio Vega isa oli Deogracias de la Vega y Fajardo ja ema Josefina Santos Argüello. Tema abikaasa oli tema onutütar Mercedes Vega Chamorro. 22 aasta vanuselt osales ta maa esimeses kodusõjas Manuel Antonio de la Cerda ja Juan Argüello pooldajate vahel. Aastal 1834 liitus ta Metapas José Núñeze vastu võitleva Cándido Florese vägedega. Fulgencio Vega oli poliitilistelt vaadetelt konservatiiv. 4. augustil 1851 korraldas kindral José Trinidad Muñoz Fernández koos Pablo Buitrago y Benaventega riigis sõjaväelise putši, mille tagajärjel riigipea José Laureano Pineda Ugarte pages Hondurasesse. Granadas seati seepeale riigipea ametisse José Francisco del Montenegro, kes aga peagi pärast ametisse astumist suri ja tema asemele asus José de Jesús Alfaro. Ülemdirektoriks kuulutasid end ka Hondurasesse pagenud Pineda ja ka Justo Abaunza Leónis. Hondurase president Juan Lindo asus Pinedad toetama ja see naasis Hondurase vägede toetusel Nicaraguasse, võttes võimu üle nii Abaunzalt kui ka Alfarolt. Granada fraktsiooni uueks juhiks sai seni José Trinidad Muñoz Fernándeze vastu võidelnud ja Pineda vägesid juhatanud Fruto Chamorroga tihedalt seotud Fulgencio Vega, kes asus koos Pinedaga võimu jagama. Erinevalt teistest ülemdirektoritest Vegat ametisse ei valitud, ta määrati sinna valitsuse dekreediga nr. 155. Nad viisid riigis läbi administratiivreformi ja muutsid riigi pealinnaks lõplikult Managua, et likvideerida Granada ja Leóni vastasseis. Vega jäi oma fraktsiooni mõjukaks liidriks ka pärast ametist lahkumist, mõjutades Nicaragua poliitikat oma surmani. Kui tema poolehoidjad küsisid temalt, miks ta riigi presidendiks ei kandideeri, seletas ta, et Nicaragua president teenib Nicaraguat tervikuna ja ei või lubada inimeste ebaõiget käitumist isegi siis, kui need on tema poolehoidjad. Tema nägi end aga caudillona, kes võib oma sõprade nimel anda endast kõik ja teenida neid nii öösel kui päeval. Seejärel küsis ta oma poolehoidjatelt, kas need eelistaks teda endi presidendi või caudillona. Poolehoidjad leidsid üksmeelselt, et ta peaks olema nende caudillo. «Fulgencio Vega por Alejandro Barberena Pérez». Revista de Temas Nicaragüenses No. 35 Marzo-2011, págs. 172-, Ensayo originalmente publicado en Revista Conservadora del Pensamiento Centroamericano, 103: 11–35, Abril 1969. 103: 11–35, Abril 1969. Justo Abaunza (1851). El senador director provisorio a sus compatriotas. Imprenta de la Libertad. Gobernantes de Nicaragua "Monumento a Fulgencio Vega". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. detsember 2018. Vaadatud 11. novembril 2018.
Neeme Järvi fond

Neeme Järvi fond on Eesti fond (õiguslikult sihtasutus), mis toetab muusikuid. Fond loodi 1998 Eesti Kultuurifondi allfondina. Kui Kultuurifond 2000. aastal likvideeriti, siis korraldati Neeme Järvi fond ümber sihtasutuseks. Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Eesti Kultuurifond (vaadatud 11.11.2018)
Alajõe valla vapp

Alajõe valla vapp on Ida-Viru maakonna endise Alajõe valla vapp. Vapp kinnitati 17. septembril 1996. Vapi autor on Priit Herodes Sinise võrguga kaetud kuldse kilbi alumisel poolel on sinine laineline väli, millel hõbedane kala. Vapikujundid ja -värvid viitavad valla nimele, Peipsi järvele ja Alajõele ning vallarahva jaoks tähtsale kala võrgupüügile. Vapikujundus osutab ka Alajõe valla seosele Narva piirkonnaga. Alajõe valla vappi kasutatakse valla vapipitsatil, samuti valla ametlikel trükistel ja suveniiridel. Alajõe valla vapi kasutamine kujunduselemendina, reklaamidel, toodetel jne. on lubatud ainult vallavalitsusega kooskõlastatult. Alajõe valla lipp Ida-Viru maakond Alajõe valla sümboolika valla kodulehel Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Alajõe vald
Ruta Kruuda Fond

Ruta Kruuda Fond (ametliku nimega Sihtasutus Dr Ruta Kruuda fond) oli Eesti fond, õiguslikult sihtasutus, mis stipendiumite abil toetas teadlasi ja üliõpilasi. Fond loodi 2006 Poliitikauuringute Keskuse PRAXIS juurde. Esimesed stipendiumid anti välja 10. märtsil 2006. Fond lõpetas tegevuse 2013. 2006 Riina Raudne (Tervise Arengu Instituudi teadur; 30 000 krooni) ja Liina Raju (Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja kommunikatsiooni osakonna magistrant; 10 000 krooni) https://eestiarst.ee/dr-ruta-kruuda-fond-andis-valja-esimesed-stipendiumid/ (vaadatud 11.11.2018) https://eestiarst.ee/dr-ruta-kruuda-fond-andis-valja-esimesed-stipendiumid/
Mikser

Mikser on köögimasin toiduainete segamiseks, vahustamiseks või peenestamiseks. nuimikser (saumikser) kannmikser (blender) Nuimikser
Köögikombain

Köögikombain on köögimasin, mida kasutatakse mitmesuguseks toidutöötlemiseks, näiteks segamiseks ja peenestamiseks. Köögikombain sarnaneb kannmikseriga, kuid peamine erinevus on see, et köögikombaini terad ja lõikekettad on vahetatavad, mitte seadme külge püsivalt kinnitatud nagu kannmikseril.
Merkinė vald

Merkinė vald (leedu keeles Merkinės seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Varėna rajooni territooriumil. Valla pindala on 550 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 3222 inimest. Valla keskuseks on Merkinė alev, kus 2011. aastal oli 1228 elanikku. 62% valla pindalast võtavad enda alla metsad. Vallavanem on Gintautas Tebėra. Valda jääb ka kaks huutorit. Merkinės seniūnija. Varėnos rajono savivaldybė , vaadatud 11.11.2018. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 11.11.2018.
Hanover (LAV)

Hanover on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Pixley ka Seme ringkonnas Emthanjeni vallas. Hanover on asutatud 1854. aastal. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hanoveri elanikest mustanahalisi aafriklasi 49,09%, värvilisi 46,43%, valgeid 3,40%, India või Aasia päritolu inimesi 0,54% ja teisi 0,54%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 54,91% inimesi, koosa keelt 39,32%, inglise keelt 1,53% ja sotho keelt 1,37%. Hanover Experience Northern Cape https://census2011.adrianfrith.com/place/371006
Tartu spordiriistade vabrik

Tartu spordiriistade vabrik (enne 1929 Balti spordiriistade vabrik) oli Tartu ettevõte, kus toodeti spordivahendeid. See oli Eestis pea ainuke ettevõte, kus toodeti spordivahendeid. Vähesel määral toodeti neid ka Tallinnas Põhjala kummivabrikus. Vabrik asutati 1913. Pole teada, kes vabriku asutas. 1921 muudeti ettevõte aktsiaseltsiks. https://web.archive.org/web/20181111094305/https://linnamuuseum.tartu.ee/wp-content/uploads/2018/05/2013_4_kardla_otto.pdf (vaadatud 11.11.2018) Eevi Kärdla, Helve Otto, Sportlik teekond läbi aja. Tartu Spordiriistade Vabriku lugu, Tartu Linnamuuseum
Peo

Peo, ka pihu, oli rahvapärane linamõõt. Peo oli pärast kitkumist suurim ühe käega haaratav linavihk, mis oli linavartest sidemetega kokkuköidetud. Peo läbimõõt sideme juures oli 10 kuni 12 cm. Eesti etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Välja andnud Õie Ränk. Tallinn. 1995. lk 141 Eesti rahvakultuuri leksikon. Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 208
Wöhrmanni telliskivivabrik

Wöhrmanni telliskivivabrik oli telliskivisid tootev vabrik Järvamaal Türi lähedal. Vabriku rajas 1910. aastatel kohalik arst ja ettevõtja Jaan Wöhrmann (Jaan Vooremaa). https://jarvateataja.postimees.ee/2066155/kooliehitus-ja-majanduskriis-viisid-turi-pankrotti (vaadatud 11.11.2018)
Tartu Alumiiniumivabrik

Tartu Alumiiniumivabrik oli metallitööstusettevõte Tartus, Võru tänav 50/52. Vabrikus toodeti alumiiniumitooteid. Vabrik asutati 1931. Vabriku omanikud olid Herbert Blumenthal ja Abram Steinbrecher. Ettevõte natsionaliseeriti 1940. aastal. Natsionaliseeritud "Tav“ Tartu Alumiiniumi vabriku direktoriks nimetati 12. oktoobril 1940 August Kasesalu. Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Tartu Alumiiniumivabrik (vaadatud 11.11.2018) 771. Natsionaliseerimisele kuuluvad tööstusettevõtted, Riigi Teataja, nr. 81, 26 juuli 1940 Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Tartu Alumiiniumivabrik
Marydale

Marydale on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Pixley ka Seme ringkonnas Siyathemba vallas. Marydale on asutatud 1903. aastal. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Marydale'i elanikest värvilisi 84,79%, mustanahalisi aafriklasi 10,90%, valgeid 2,74%, India või Aasia päritolu inimesi 1,33% ja teisi 0,23%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 95,98% inimesi, koosa keelt 1,02% ja inglise keelt 0,87%. Marydale South Africa Info https://census2011.adrianfrith.com/place/375004
Kakamas

Kakamas on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis ZF Mgcawu ringkonnas. Linn asub Oranje jõe ääres. Kakamas on asutatud 1898. aastal, omavalitsusliku staatuse sai 1948. aastal ja linnaõigused 1964. aastal. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kakamase elanikest värvilisi 81,63%, valgeid 9,57%, mustanahalisi aafriklasi 6,98%, India või Aasia päritolu inimesi 0,86% ja teisi 0,95%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 93,44% inimesi, tsvana keelt 2,26% ja inglise keelt 1,63%. Kakamas Rural & Urban Exploration https://census2011.adrianfrith.com/place/378020
Grootdrink

Grootdrink on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis ZF Mgcawu ringkonnas !Kheisi vallas. Grootdrink on Põhja-Kapimaa provintsi veinitööstuse keskus. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Grootdrinki elanikest värvilisi 89,41%, India või Aasia päritolu inimesi 2,23%, mustanahalisi aafriklasi 2,19%, valgeid 0,04% ja teisi 6,12%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 96,67% inimesi ja inglise keelt 1,32%. Grootdrink Where To Stay https://census2011.adrianfrith.com/place/380001
Phokeng

Phokeng on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Bojanala Platinumi ringkonnas Rustenburgi vallas. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Phokengi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,14%, värvilisi 0,28%, valgeid 0,09%, India või Aasia päritolu inimesi 0,06% ja teisi 0,43%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 77,10% inimesi, inglise keelt 6,21%, suulu keelt 3,22%, tsonga keelt 2,07%, sotho keelt 1,85%, ndebele keelt 1,46%, pedi keelt 1,27%, koosa keelt 1,24% ja afrikaani keelt 0,88%. https://census2011.adrianfrith.com/place/662025
Sabin

Sabin (bulgaaria keeles Сабин) oli Bulgaaria valitseja aastast 765 kuni 766.
1886

◄ | 18. sajand | 19. sajand | 20. sajand | ► ◄ | 1850. aastad | 1860. aastad | 1870. aastad | 1880. aastad | 1890. aastad | 1900. aastad | 1910. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1882 | 1883 | 1884 | 1885 | 1886 | 1887 | 1888 | 1889 | 1890 | ► | ►► 1886. aasta (MDCCCLXXXVI) oli 19. sajandi 86. aasta. Jaanuaris-aprillis alustasid Eestimaa mõisnikud spetsiaalsete laevadega lihaeksporti Tallinnast Londonisse. Mais hakati ehitama Tartu-Valga ja Pihkva-Valga-Riia raudteelõik. Juunis tegi Venemaa keisri vend Vladimir reisi Eesti- ja Liivimaal ning pärast reisi lõpus ütles ta Tartus, et keiser kavatseb Balti kubermangud tugevamalt siduda Venemaaga. 30. juuni – Venemaa siseministri asetäitja kinnitas Kuressaare Eesti Seltsi põhikirja[viide?]. Juulis tegi Jakob Hurt ekspeditsiooni Setumaale, et koguda rahvaluulet. 31. august – toimus Kuressaare Eesti Seltsi esimene peakoosolek[viide?]. 28. november (vkj 16. november) – Tartus avatakse Karl Ernst von Baeri mälestussammas. Tartus hakkas ilmuma ajaleht Postimees. 23. juuli – Gottlieb Daimler leiutas neljarattalise auto. ............ 1. jaanuar – Anna Altleis, eesti näitleja 11. jaanuar – Oskar Eller, Eesti sõjaväelane ja Vabadussõja kangelane 14. jaanuar – Hugh Lofting, briti kirjanik 23. veebruar – Anna Raudkats, eesti rahvatantsupedagoog 2. märts – Friedebert Tuglas, eesti kirjanik 15. aprill – Nikolai Gumiljov, vene luuletaja 2. mai – Gottfried Benn, saksa arst, proosakirjanik, esseist ja luuletaja 22. juuni – Eduard Ermits, eesti vaimulik 6. juuli – Marc Bloch, Prantsusmaa ajaloolane 15. juuli – Karl Parts, Eesti sõjaväelane ja Vabadussõja väejuht 16. september – Hans Arp, maalikunstnik 29. september – Aleksander Pulk, eesti sõjaväelane 1. detsember – Rex Stout, USA kirjanik 22. detsember – Friedrich Mikkelsaar, eesti haridustegelane 24. detsember – Michael Curtiz, filmirežissöör 15. mai – Emily Dickinson, ameerika luuletaja 6. juuni – Robert Weisse, Tallinna rae eesistuja 13. juuni – Ludwig II, Baieri kuningas 13. juuni – Bernhard von Gudden, saksa psühhiaater 14. juuni – Aleksandr Ostrovski, vene näitekirjanik 29. juuni – Adolphe Monticelli, prantsuse maalikunstnik 21. juuli – Karl von Piloty, saksa maalikunstnik 31. juuli – Ferenc Liszt, ungari helilooja ja pianist 11. august – Lydia Koidula, eesti kirjanik 21. oktoober – José Hernández, Argentina kirjanik Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 152
Aseri valla vapp

Aseri valla vapp on Eestis Ida-Viru maakonnas asunud endise Aseri valla vapp. Vapp kinnitati riigisekretäri poolt 9. juunil 1994. Aseri valla vapp kujutab kolme värviga, teravatipulise alaosaga kilpi. Hõbedasest talast moodustunud vasakule astanguga jaotatud kilbi ülaosa on sinine, alaosa roheline. Sinisel väljal on hõbedane pihlakas. Vapi kõrguse ja laiuse suhe on 5:4. Vapikujundid ja -värvid viitavad Aseri valla loodusele: sinine merele, roheline maismaale taimestikuga ja hõbedasest talast moodustunud astang kõrgele pankrannikule, mille all asuvad omapärase kooslusega lehtmetsad: hõbedane pihlakas. Valla lipp ja vapp peavad vastama riigisekretäri poolt kinnitatud Aseri valla lipu ja vapi kirjeldustele. Lipu ja vapi etalonkujutised asuvad vallavalitsuses. Aseri valla vapi kujutist kasutavad oma pitsatitel, dokumendiblankettidel, samuti trükiste, embleemide ja siltide kujunduselemendina ainult Aseri Vallavolikogu ja vallavalitsus. Aseri Vallavalitsus võib anda loa Aseri valla vapikujutise kasutamiseks vimplite, kleebiste, siltide, trükiste ja muu näol lepingu alusel. Valla vapi kujutisega dokumendiblankettide valmistamisel tuleb kinni pidada Eesti Vabariigi standarditega kehtestatud haldusdokumentide vormistamise nõuetest. Rikutud või kehtetud valla vapi kujutisega pitsatid ja dokumendiblanketid kuuluvad hävitamisele. Juriidilistel ja füüsilistel isikutel ei ole lubatud kasutada kauba- ja teenindusmärgina ning neid reklaamivates materjalides tähiseid, mis sisaldavad või on äravahetamiseni sarnased Aseri valla vapi kujutisega, kui puudub vallavalitsuse kirjalik nõusolek. Aseri valla vapi või sellega äravahetamiseni sarnaste kujutiste kasutamine tööstus- ja käsitöötoodete kujundamises on keelatud. Aseri valla lipp Ida-Viru maakond Aseri valla sümboolika valla kodulehel Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Aseri vald.
Aruküla Turbatööstus

Aruküla Turbatööstus oli Harjumaal Arukülas tegutsenud turbatootmisettevõte. Ettevõte tegutses 1918–1944. Aruküla Turbatööstus oli üks ettevõtte Eesti Turbatööstused ettevõtteid. Ere Uibo, Aja­loo­kon­ve­rents: Aru­kü­la tur­vast vee­ti üle Ees­ti, Sõnumitooja, 29. märts 2017 Ere Uibo, Aja­loo­kon­ve­rents: Aru­kü­la tur­vast vee­ti üle Ees­ti, Sõnumitooja, 29. märts 2017
Lepiku Lihatööstus

Lepiku Lihatööstus on Eesti ettevõte. Ettevõtte peakontor asub Tallinnas aadressil Olevi tänav 28. Ettevõtte tootmisüksused asuvad Rapla maakonnas Vigala osavallas[viide?]. Ettevõte müüb peamiselt külmutatud ja vaakumpakendatud liha. Ettevõte asutati 1998 ja see hakkas tegutsema Vigala valla endises tapamajas. 2004 valmis ettevõttel oma lihalõikustsehh. 2009 avas ettevõte oma hulgilao Tallinnas Lasnamäe linnaosas. http://www.liha.ee/ (vaadatud 11.11.2018) Koduleht
AtlasGlobal

AtlasGlobal on Türgi lennufirma, mille peakorter asub İstanbulis. Lennufirma opereerib peamiselt riigisiseseid ja rahvusvahelisi lende, kuid ka tšarterlende oma peamisest kodulennujaamast, İstanbuli Atatürki lennujaamast.
Vilsandi küla

Vilsandi on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Küla territoorium hõlmab Vilsandi saart ja seda ümbritsevaid saari, millest suurimad on Käkimaa ja Noogimaa. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kihelkonna valda. Vilsandi saare on asustanud 18. sajandil saarlased, kes saadeti sinna mõisamaid valvama. 1809. aastal on märgitud Vilsandil neli talu ja üheksa kalurihütti. Vanim põline eesti perekond on ilmselt 1796. aastal Karala mõisast Laido-nimelisele kohale saadetud inimesed, kes 1826. aastast kannavad perekonnanime Mender (hüütud ka Mänder). Aastal 1860 elas aga saarel juba 18 peret. Oma panuse saare asustamisse on andnud ka hollandi laevnik Johann Doll, kelle laev 1703. aastal Vilsandi lähedal põhja läks ning kes pärast seda koos tütar Liisaga (surnud 28. märtsil 1763) saarele elama jäi. Hollandlane ristis saare Felslandiks, mis tähendab tõlkes kaljusaart. Perekonnanime Doll järgi nime saanud Tolli talu oligi algul ainuke 1,0925 ha (80 tiinu) suurune täismajapidamisega vabatalu kogu saarel. Mõisamaade ümberkorraldamisega tuli saarele aga rahvast juurde ning 1934. aasta rahvaloenduse järgi 32 majapidamise ja 169 elaniku peamiseks elatusallikaks oli merendus ja kalapüük. Enne sõda oli Vilsandis 8 mootorpaati, 6 suuremat purjepaati ja 36 sõudepaati. 1944. aastal lahkus saarelt 96 inimest. Üks põgenes veel 1956. aastal ja teine 1959. 12 talu jäi täiesti tühjaks, saarele jäi 46 inimest. Aastail 1944–1948 suri saarel 10 inimest. Üks mees hukkus 1944. aastal rindel. Põgenikest leidis 72 inimest varjupaiga Rootsis, 11 USA-s, 2 Saksamaal ja 12 Kanadas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kaire Rannik

Kaire Rannik (sündinud 16. septembril 1971 Tallinnas) on eesti ehtekunstnik. Kaire Rannik õppis aastatel 1989–1999 Eesti Kunstiakadeemias metallikunsti osakonnas. 1993–1995 täiendas end Pforzheim rakenduskõrgkooli ehteosakonnas Saksamaal. 2002. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu liige. Kaire Rannik oli 1996. aastal asutatud kunstirühmituse F.F.F.F üks loojaid. 2005. aastani tegutsenud rühmitusse kuulusid Kristi Paap, Kaire Rannik, Berit Teeäär, Ketli Tiitsar ja Maria Valdma. A-galerii: Eesti autoriehte galerii 20 aastat. Koost Kaire Rannik, Erle Võsa-Tangsoo. Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda. 2014 F. F. F. F.: ilu võimalused uues eesti (ehte) kunstis : ehete kataloog = the possibilities of the beauty in new Estonian (jewellery) art. Tekst: Kai Lobjakas. Tallinn : Aktaprint 2001. https://wuruhi.com/designer/kaire-rannik/ https://ehestu.ee/collections/kaire-rannik. https://et.wikipedia.org/wiki/Kunstirühmitus_F.F.F.F.
Üüvere

Üüvere on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda. Küla nimi on Eesti külade tähestikulises järjestuses kõige viimane. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. http://www.eestigiid.ee/?SCat=28&ItemID=1383
Ruth Heidok

Ruth Heidok (7. november 1950 Tallinn – 30. juuni 2021) oli eesti nahakunstnik. Ruth Heidok lõpetas aastal 1969 Tallinna 24. Keskkooli ja aastal 1975 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi nahkehistöö eriala. Ta kasutab nahkköidete puhul mitmesuguseid nahakunsti tehnikaid. Ta on töötanud NJTK-s Kommunaar, Tallinna Kunstitoodete Kombinaadis ARS, Tallinna Huvikeskuses Kullo, Mustamäe Laste Loomingu Majas ja OÜ Loodusperes. 1976. aastast töötab Tallinna Huvikeskuses Kullo kunstiõpetajana. Ta on osalenud oma töödega väga paljudel näitustel nii Eestis kui ka välismaal. 1989. aastast on Eesti Kunstnike Liidu liige. 1992. aastast Eesti Nahakunstnike Liidu liige (1992–1998 oli Eesti Nahakunstnike Liidu esimees). 1986. aastal ilmus tema koostatud raamat asjahuvilistele "Paberi- ja papitööd" (kirjastuses Valgus). Tema abikaasa oli Valdo Heidok (24. märts 1952 – 2004), tütar Pille-Riin Özmen. 1979, 1983 – Baltimaade tarbekunstitriennaal, Tallinn 1982 – IBA rahvusvaheline raamatukunsti näitus, Leipzig, Saksamaa  1984 – grupinäitus (koos Sirje Kriisa ja Eve Vetemaaga), Laste Loomingu Maja, Tallinn  1988 – Eesti köitekunsti näitus, Oulu, Soome 1990 – isikunäitus Tallinna Kunstisalongis 1992 – Eesti tarbekunstinäitus, Karlsruhe, Saksamaa 1995, 2000, 2005 – rahvusvaheline köitekunstinäitus “Scripta manent”, Tallinn 2008–2010 – nahakunstinäitus “Paikkond”, Tallinn, Kohila, Viljandi, Rakvere, Võru 2009 – köitekunstinäitus "9 poognat", Tallinna Keskraamatukogu 2011 – Eesti Nahakunstnike Liidu näitus ”Re-realia” Rahvusraamatukogus 2011 – 11. rahvusvaheline köitekunsti biennaal, Saint-Jean-de-Luz, St Rémy-lès-Chevreuse Prantsusmaal 2015 – rahvusvaheline köitekunsti biennaal, Saint-Jean-de-Luz, St Rémy-lès-Chevreuse Prantsusmaal 2016 – Eesti Nahakunstnike Liidu näitus ”Eesti köited Prantsusmaal. 5” Tallinna Keskraamatukogus 2016 – ”AVANGUD – Paul Keres” Nahakunstnike Liidu korraldatud näitus Tallinna Malemajas 2017 – näitus "Kooselu köidetega: Ruth Heidok" TTÜ raamatukogus https://www.ttu.ee/ttu-uudised/sundmused/asutused-3/raamatukogu-sundmused/naitus-kooselu-koidetega-nahakunstnik-ruth-heidok/ http://www.nahakunst.ee/heidok.html
TerVE

Tervishoiuteaduste võimekuse edendamise programm ehk TerVE loodi Eesti teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni strateegia 2007–2013 „Teadmistepõhine Eesti“ elluviimiseks. Programmi rahastas Euroopa Regionaalarengu Fond, kogueelarve oli 7 759 110 eurot, millest struktuuritoetus koos riikliku toetusega moodustas 7 355 599 eurot. Programmi rakendusasutus oli Haridus- ja Teadusministeerium, rakendusüksus Sihtasutus Archimedes. Programmi TerVE viis 1. aprillist 2010 kuni 29. veebruarini 2012 ellu Sihtasutus Archimedese teaduskoostöö keskus, alates 1. märtsist 2012 kuni 31. detsembrini 2015 Eesti Teadusagentuur. Programmi TerVE põhieesmärgiks oli tugevdada tervishoiu teadus- ja arendustegevuse võimekust Eestis, tõsta rahva terviseteadlikkust ning suurendada terviseteaduste mõju elanike tervisele. Alaeesmärgid: parandada rahvastiku tervisekäitumist ning õpi-, töö- ja elukeskkonda; saavutada terviseinfo korrastatud kogumine ja koordineeritud analüüs; aidata kaasa Eesti tervishoiusüsteemi tõhustamisele; arendada innovaatiliste tervishoiutehnoloogiate, sh e-tehnoloogiate võimalusi; aidata kaasa uuenduslike toodete ja teenuste loomisele ning tutvustamisele; aidata kaasa ministeeriumide-vahelisele koordineeritud koostööle, tagamaks tervishoiu teadus- ja arendustegevuse ning selle rahastamise jätkusuutlikkust. Programmil oli algusperioodil kaheksa partnerit, kelleks olid programmi tegevustega seotud valdkondades viimase korralise evalveerimise käigus positiivselt evalveeritud asutused: Eesti Maaülikool, Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituut, Protobios OÜ, Tallinna Tehnikaülikool, Tallinna Ülikool, Tartu Ülikool, Tervise Arengu Instituut ja AS Vähiuuringute Tehnoloogia Arenduskeskus. Aastal 2013 liitusid programmiga Terviseamet ja Eesti Teaduste Akadeemia, 2015. aastal Sotsiaalministeerium ja Eesti Haigekassa. Programmi elluviimist toetas programmi nõukogu, mille ülesandeks oli programmimeeskonna liikmeid erialaselt nõustada ning esitada arvamusi, ettepanekuid ja soovitusi programmi rakendamiseks. Nõukokku kuulusid peale programmi partnerite esindajate ka tervishoiu valdkonna eksperdid. Nõukogus arutati programmi elluviimisega seotud küsimusi, sealhulgas said kõik programmi rahastamisotsused heakskiidu programmi nõukogult. Programmi tegevused jagunesid viieks teemaks. Tegevus 1. Eluviisi ja selle muutmist, sealhulgas riskikäitumist kujundavate tegurite analüüs ja mõju hindamine. Tegevus 2. Keskkonna riskitegurite mõju hindamine tervisele. Tegevus 3. Info- ja kommunikatsioonitehnoloogial põhineva terviseinfo kogumise- ja kasutamise võimaluste edasiarendamine. Tegevus 4. Tervisetehnoloogiate hindamine. Tegevus 5. Tervishoiualase teadus- ja arendustegevuse pikaajalise arengukava väljatöötamine. Programmi TerVE raames viidi ellu 24 uurimisprojekti, millest annab põhjaliku ülevaate kogumik „Kuidas teadus TerVEt rahvast teenib?“ Kuidas teadus TerVEt rahvast teenib?