laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Operatsioon Z

Operatsioon Z oli Jaapani Mariaanide kaitseplaan teises maailmasõjas, mis keskendus iseäranis saarestiku suurima saare Saipani kaitsmisele. 1944. aasta algul maabusid ameeriklased Kwajaleini atollil ning pommitasid Karoliinide saari. Admiral Mineichi Koga eestvedamisel koostati Mariaanide kaitseplaan, mille eesmärgiks oli võita ameeriklasi otsustavas merelahingus (Kantai Kessen). 1944. aasta 31. märtsil kukkusid taifuunis alla nii Mineichi Koga kui ka Shigeru Fukudome lennukid. Koga vaatas üle Jaapani vägede taganemist ning Fukudome transportis Davaosse Jaapani vägede rünnakuplaani. Filipiini kalurid päästsid Fukudome ja dokumendid, mida ta uputada üritas. Sealtkaudu jõudsid plaanid ameeriklaste kätte. Algselt nimetati Operatsiooniks Z ka rünnakuplaani Pearl Harborile.
Salme Klaos

Salme Klaos (3. oktoober 1896 Sootaga vald (Äksi kihelkond), Tartumaa – 1973) oli eesti teoloog ja tõlkija, esimene Tartu Ülikooli usuteaduskonna lõpetanud naine, ühtlasi esimene teoloogia teadusmagistrikraadi omandanud naine. Ta sündis Julius Klaosi ja Marie Riivese peres, lõpetas 1916. aastal Miina Härma Gümnaasiumi Tartus , õppis 1920–1925 (cand. theol.) Tartu Ülikooli usu- ja 1925–1926 filosoofiateaduskonnas, mag. theol. 1926 (Metodisti kogudused Eestis, nende tekkimine ja arenemine).. Salme Klaos on tõlkinud teoloogilist kirjandust, sealhulgas Martin Lutheri teosed "Kiriku Paabeli vangipõlvest", "Saksa rahvusest kristlikule aadlile: kristliku seisundi parandamisest", "Orjastatud tahtest" . "Perekondade autähtise püstitaja pälvis autasu, Koduvald.ee, 22.02.2012". Originaali arhiivikoopia seisuga 10.01.2015. Vaadatud 10.01.2015. "Miina Härma Gümnaasium, vilistlased 1916 A". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. märts 2017. Vaadatud 11. novembril 2011. "U. Nõmmik, "Saateks", teoses: Uku Masing, Uskuda, elada. 59 kirja Kiivitile, Tartu: Ilmamaa, 2006, lk 393" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 23. oktoober 2007. Vaadatud 23. juunil 2009. "EELK UI raamatukogu kataloogitud trükiste ja käsikirjade nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. märts 2008. Vaadatud 23. juunil 2009.
Nicolás Massú

Nicolás Alejandro Massú Fried (sündinud 10. oktoobril 1979 Viña del Maris) on Tšiili tennisist. Nicolás Massú tuli nii üksikmängus kui ka paarismängus 2004. aastal Ateenas olümpiavõitjaks. Nicolás Massú on 1,89 m pikk ja kaalub 80 kg. Nicolás Massú on osalenud kolmedel olümpiamängudel: Sydneys 2000 kaotas ta avaringis Slava Dosedelile. Ateenas 2004 tuli ta kahekordseks olümpiavõitjaks . Pekingisse aastal 2008 sai ta wild cardiga. Ta jõudis üksikmängus teise ringi. Paarismängus kaotas koos Fernando Gonzalesiga esimeses ringis. Tennis.com http://sports.yahoo.com/ten/players/359 http://www.youtube.com/watch?v=1fhIgouNdLs
Sony Ericsson Xperia X2

Xperia X2 on kõrgtaseme nutitelefon Sony Ericssonilt, mida toodab HTC Corporation. See on oma seeriast teine mudel. X2 operatsioonisüsteemiks on Windows Mobile 6.5, mida on võimalik uuendada 7.0-ks. Kaamera on 8,1 megapiksline ja automaatse fookusega. Keskprotsessor on sama kiirusega kui eelmisel mudelil. Sisse on ehitatud kiirendusandur, mille abil oskab telefon oma pilti vastavalt ekraanile paigutada. Lisaks on PS3 funktsionaalsus. Puuteekraan on 3,5 tolline OLED (orgaaniline LED) WVGA. Sony Ericsson Xperia X1 Sony Ericsson Xperia X10 http://www.sonyericsson.com/
Otto Kivima

Otto Kivima (kuni 1935 Otto Kleemann, 3. mai 1895 Kehtna – 26. juuli 1979 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant), Eesti merekindluste Suuropi Komandantuuri Suuropi komandant. 1938 Kotkaristi IV klassi teenetemärk EESTI SÕJAMUUSEUM - KINDRAL LAIDONERI MUUSEUM. EESTI OHVITSERID 1918-1940.
1630. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 16. sajand | 17. sajand | 18. sajand | ► ◄ | 1600. aastad | 1610. aastad | 1620. aastad | 1630. aastad | 1640. aastad | 1650. aastad | 1660. aastad | ► 1630 | 1631 | 1632 | 1633 | 1634 | 1635 | 1636 | 1637 | 1638 | 1639 1630. aastad on ajavahemik 1630. aasta algusest kuni 1639. aasta lõpuni. ... ... ... ...
Mündrik

Mündrik oli ametimees keskajal, kes pidas paadiühendust mandri ja kaubalaevade vahel. Mündriku amet oli vajalik mereäärsetes linnades, kus puudus sadam või oli sadamas olev veetase kaubalaevade jaoks liialt madal, nagu näiteks keskaegne Pärnu sadam Pärnu jõe suudmes, kus jõkke pääsesid vaid kerged ja väikesed purjepaadid. Kaubalaevad seisid reidil ja last veeti laevadele aerupaatidega. Mündrik (Jüri Kuuskemaa järgi) Piret Lilleväli, Alavere Põhikool
Asjur

Asjur (prantsuse keeles chargé d'affaires) on saadikust madalam diplomaadi ametiaste. Asjurid jagunevad Eesti Vabariigi Välisteenistuse seaduse alusel kaheks: alalisteks ja ajutisteks asjuriteks. Asjuri varasemad nimetused on: asjaajaja, alaline asjaajaja, ajutine asjaajaja. Kõnealuse seaduse § 16 määratleb alalise asjuri ametikoha järgmiselt: "Välisriikidesse ja rahvusvaheliste organisatsioonide juurde, kus ei ole ette nähtud erakorralise ja täievolilise suursaadiku ametikohta, nimetab välisminister Vabariigi Presidendi teadmisel alalise asjuri." Ajutine asjur (prantsuse keeles chargé d’affaires ad interim) on diplomaat, kes täidab ajutiselt oma riigi välismaises diplomaatilises esinduses suursaadiku äraolekul tema ülesandeid või on saadetud ametisse sinna riiki, kuhu pole suursaadikut nimetatud. Laialt levinud praktika tänapäevases diplomaatilises suhtlemises. Staatus määrati 1961. aasta Viini diplomaatiliste suhete konventsiooniga. Kui ajutine asjur määratakse ametisse pärast uue diplomaatilise esinduse avamist ja saadikut pole sinna veel määratud, antakse talle kaasa oma maa välisministri volikiri asukohamaa välisministrile. Ajutine asjur kasutab diplomaatilise korpuse juhi õigusi ja diplomaatilise puutumatuse privileege, kuid talle ei laiene mõned protokollilised austusavaldused. Ajutine asjur on § 17 kohaselt: (1) ... diplomaat, kes juhib Eesti välisesindust erakorralise ja täievolilise suursaadiku nimetamiseni, samuti tema äraolekul. (2) Erakorraline ja täievoliline suursaadik määrab enda äraolekuks ajutise asjuri, teatades sellest Välisministeeriumi kantslerile. Muul juhul määrab ajutise asjuri kantsleri ettepanekul välisminister.
1620. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 16. sajand | 17. sajand | 18. sajand | ► ◄ | 1590. aastad | 1600. aastad | 1610. aastad | 1620. aastad | 1630. aastad | 1640. aastad | 1650. aastad | ► 1620 | 1621 | 1622 | 1623 | 1624 | 1625 | 1626 | 1627 | 1628 | 1629 1620. aastad on ajavahemik 1620. aasta algusest kuni 1629. aasta lõpuni. 10. augustil 1628 uppus oma esmareisil Rootsi sõjalaev Vasa. ... ... ...
Läkiläki

Läkiläki (murretes ka karbus) on allapööratavate karusnahksete kõrvadega talvemüts. Põhja-Euroopas on kõrvadega talvemütsid laialdaselt tuntud mitmesugustes variantides. Lätis on sarnase mütsi leide juba I aastatuhande lõpust. Eestis oli läkiläki kõige levinum meeste talvemüts ning seda kasutatakse tänini. 19. sajandil tehti läkiläkid tumedast kodukootud kalevist või ka mustast parknahast. Mütside lambanahkse voodriga pealagi oli ümara kujuga ning see õmmeldi kokku neljast siilust. Läkiläki kõrvad, mis olid pealael paelaga kokkuseotavad, ja mütsi kuklataguse kitsam ääris olid mustast lambanahast ning need sai koos vajaduse järgi alla käänata või üles tõsta. Jõukamatel talumeestel oli lambanaha asemel rebase- või saarmanahk. Mütsidest oli Eestis läkiläkiga kõige sarnasem lontmüts. Eesti murrete sõnaraamat vaadatud 02.09.2020 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 156 Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 121 Läkiläki Saaremaa Muuseum  Läkiläki – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kapukas

Kapukas (mitmuses kapukad; saarte murdes ja läänemurdes kapetad, võru murdes kaputad) oli varrastel kootud villane sokk, mida enne sukkade tulekut kanti koos sääriste või ribadega Eesti meeste kapukad olid enamasti tumedad ning sääristega ühte värvi. Naistel olid need valged ning kaunistatud värviliste äärekirjadega. Muhus oli ääristel lai (kuni 13 cm) männakiri, mis oli must või tumepunane, hlisematel aegadel oranž. Kapukad olid Lääne- ja Kesk-Euroopas laialdaselt tuntud juba keskajal. Eestis kanti viimati kapetaid Muhu saarel 19.- ja 20. sajandi vahetusel. Tänapäevased kapukad on pehmest materjalist jalatsid peamiselt veel mitte kõndivatele väikelastele. Enamasti valmistatakse need mikrofliisist voodri ning tuule- ja veekindla softshell materjalist pealispinnaga. Kapukad on varustatud kummipaelaga, mis tagab, et nad hästi jalas püsiksid ja võimaldab vastavalt vajadusele pahkluu juurest kapukaid lõdvemaks või pingumale sättida. jalarätid ribad säärised Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 69 Kapetad, Eesti Rahva Muuseum
Artemi Lebedev

Artemi Andrejevitš Lebedev (Артемий Андреевич Лебедев; sündinud 13. veebruaril 1975) on vene disainer.
1610. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 16. sajand | 17. sajand | 18. sajand | ► ◄ | 1580. aastad | 1590. aastad | 1600. aastad | 1610. aastad | 1620. aastad | 1630. aastad | 1640. aastad | ► 1610 | 1611 | 1612 | 1613 | 1614 | 1615 | 1616 | 1617 | 1618 | 1619 1610. aastad on ajavahemik 1610. aasta algusest kuni 1619. aasta lõpuni. ... ... ... ...
Ainuroog

Ainuroog (Hakonechloa macra) on taim kõrreliste sugukonnast. Taim on pärit Jaapanist. Ainuroog kasvab 30–60 cm kõrguseks. Ta moodustab sassis mättad heleroheliste bambuselaadsete lehtedega, mis asuvad mitmekaupa piki vart. Mättad kasvavad üsna aeglaselt, kuid ajapikku saavad suureks ja tihedaks. Augustis-septembris arenevad pöörised on peenikesed ja punakaspruunid. Õhulist ja dekoratiivset ainuroogu kasvatatakse ilutaimena. Kasvukoht võib olla poolvarjulisest päikeseliseni, sobib näiteks äärisetaimeks. Eelistab parasniisket toitainerikast ja huumusesisaldusega mulda. Ainuroogu võib istutada ka potti, mida hoitakse ületalve plusskraadidega ruumis. Ainuroog on tundlik talvise liigniiskuse suhtes, samas tuleb teda kuivaperioodidel või päikeselisel kasvukohal kasta. Soovitatav on mättad talveks kinni katta. Kevadel tuleb taim tagasi lõigata. Paljundatakse kevadel jagamise teel. Sordil 'Aureola' on dekoratiivsed kollase äärega lehed, mis muutuvad sügisel punakaspruuniks.
Harilik alang

Harilik alang ehk alang-alang (Imperata cylindrica) on rohttaimeliik kõrreliste sugukonnast alangi perekonnast. Liik on pärismaine Lõuna-Aasias, Austraalias ning Ida- ja Lõuna-Aafrikas. Mitmeaastane, puhmikuid moodustav, püstiste lehtedega kõrreline. Taime kõrgus on umbes 30 cm. Kohevates pööristes õied õitsevad juulist septembrini. Sügise lähenedes muutuvad lehed vasevärviliseks. Kasvatatakse ilutaimena, eriti punaselehelist vormi. Istutatakse nii peenrale kui potti. Sobiv kasvukoht on päikeselisest poolvarjuliseni; vajab niisket toitaineterikast ja vett hästi läbilaskvat mulda. Kevadel tuleb taim tagasi lõigata. Paljundamine kevadel jagamise teel. Sordinimi 'Red Baron' on 'Ruba' sünonüüm. Alang-alangi kutsutakse ka jaapani mererohuks.[viide?] Risoomi kasutatakse üldtugevdava joogi Lingzhi Tonic koostisosana.
Ameerika hiidhirss

Ameerika hiidhirss (Pennisetum americanum) on üheaastane taim kõrreliste sugukonnast. Taim on pärit Põhja-Aafrikast. Taime kõrgus on 120 kuni 150 cm. Lehed, varred ja õietõlvikud on tumedat purpurikarva. Tõlvikud on 30 cm pikkused. Istutatakse mitmekaupa peenrale või suuremasse istutusnõusse. Istutatakse soojale ja kaitstud kohale, kus öine temperatuur ei lange alla +18 °C. Taim nõuab sooja ja vett hästi läbilaskvat mulda. Kui ameerika hiidhirssi kasvatatakse kasvuhoones, on noored taimed esialgu üleni rohelised. Seemned külvatakse aprillis pottidesse. Idanemisaeg on +22 kuni +25 °C juures umbes üks nädal.
Seemikjuurestik

Seemikjuurestik ehk generatiivne juurestik on juurestik, mis esineb seemnest tekkinud taimedel, millel ei kasva varrest välja lisajuuri. Seemikjuurestikuga taimedele on iseloomulik juurekael – koht, kus juur läheb üle varreks. Lisajuurestik
Lisajuurestik

Lisajuurestik ehk vegetatiivne juurestik on juurestikutüüp, mis esineb vegetatiivselt paljunevatel taimedel. Neil taimedel puudub juurekael. Esineb ebajuurekael, mille asukoht sõltub kasvusügavusest ja ühtib maapinnajoonega. Lisajuurestik tekib taime varrele ja okstele, millel on kokkupuude mullaga. Seemikjuurestik
Sõlm (botaanika)

Sõlmed ehk varresõlmed on kohad varrel, kuhu kinnituvad lehed. Kahe sõlme vahelist osa nimetatakse sõlmevaheks ehk varrelüliks. Sõlme kohal lehekaenlas tekib kaenlapung. Võrsumissõlmkond Jaan Kivistik. (1983). Puuviljandus. Tallinn : Valgus, lk 25
Uinuv pung

Uinuv pung ehk uinupung on mitmeaastasel oksal paiknev puhkeolekusse jäänud külgpung. Uinuvad pungad alustavad kasvu teiste pungade hävimise korral.
Õiepung

Õiepung on taimeorgan, kus paiknevad õiealgmed. Õiepungad on tihti kasvupungadest suuremad ja võivad olla nii kasvukuhikuga kui ilma. Õiepungadest arenevad õienupud (vt pilti paremal). Puhkenud õienuppu nimetatakse õieks. Kasvupung Segapung
Sarikas (botaanika)

Sarikas (umbella) ehk sarikõisik on õisik, kus ühepikkused õieraod väljuvad ühest kohast. Sarikas on pearaag lühenenud, aga külgraod pikenenud, nii et nad on kõik ühepikkused. Kõik õied ja hiljem ka kõik viljad on seetõttu ühesugusel kõrgusel maapinnast. Õied moodustavad vihmavarjulaadse struktuuri. Õieraagude alusel asuvaid kõrglehti nimetatakse katiseks. Lihtsarikas on õisik, mis koosneb peatelje tippu kinnituvaist ühesuguste, kiirjalt asetunud raagudega õitest. Liitsarikas on liitõisik, mille pearao tipult lähtuvad kiirjalt ühepikkused harud, mis omakorda kannavad sarikjaid osaõisikuid. Sarikas esineb laugulistel, nurmenukulistel, amarüllilistel, araalialistel ja loomulikult sarikalistel. Kännases on samuti kõik õied ühekõrgusel, aga seal ei ole õieraod ühepikkused, raod ei lähtu samast kohast, vaid madalamalt lähtuvad õieraod on pikemad ja kõrgemalt lähtuvad õieraod on lühemad. nutt ebasarikas
Kobar

Kobar (racemus) on pika peatelje ja lühikeste õieraagudega püstine või rippuv õisik. Raolised õied kinnituvad peateljele kas spiraalselt, vastakalt või ühekülgselt. Õied puhkevad õisiku aluselt tipu poole. Kobar esineb roosõielistel, ristõielistel, mailaselistel, käpalistel ja veel mitmes sugukonnas. Pööris Urb
Pööris

Pööris on kobarasarnane liitõisik. Pöörisõisikul kinnituvad peateljele külgteljed, millele omakorda õied. Pööris esineb viinapuul, kõrrelistel, õlipuulistel ja kivirikulistel.
Õieraag

Õieraag ehk õievars on taime osa, mille abil õis kinnitub varrele.
Paljasvili

Paljasvili on vili, mis on tekkinud ainult sigimikust. Paljasvili esineb ülemise sigimikuga liikidel, näiteks luuviljalistel.
Rüüsvili

Rüüsvili on vili, mille tekkimisest on osa võtnud lisaks sigimikule ka teised õieosad, sagedamini õiepõhi. Esineb alumise sigimikuga liikidel, näiteks sõstardel.
Koguvili

Koguvili on vili, mis areneb paljude emakatega õiest. Koguvili on näiteks maasikal ja vaarikal. Eristatakse kogupähkleid, -luuvilju, -marju ja -kukkurvilju. Ebamari Kaun Köder Vili
Sooba jõgi

Sooba jõgi on Salme jõe läänepoolne ots, mis suubub Ariste lahte. Varem, kui Salme jõe ida- ja lääneosa vahel puudus ajutiselt läbivool, oli Sooba jõgi keskkonnaregistris eraldi jõena. Sooba jõe keskkonnaregistri kood oli VEE1700001. Registrisse kuulunud jõeosa pikkus oli 2,7 km ja selle lähe arvati Üüdibe külla. Milliste vooluveekogude nimed muutuvad ja miks? Eesti Päevaleht, 2. detsember 2013. "Veekogu: Sooba jõgi". Originaali arhiivikoopia seisuga 12.06.2021. Vaadatud 9.06.2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link)
Lõu oja

Lõu oja (ka Lõu jõgi) on oja Saaremaal Saaremaa vallas Ansekülas ja Lõu külas. Oja on mitteavalik veekogu. Oja pikkus on 3,4 km. Suubub merre. Oja keskkonnaregistri kood on VEE1167300. Lõu laht Lõu oja. Keskkonnaportaal, vaadatud 8.07.2022.
Möldri oja

Möldri oja (ka Möldri jõgi) on oja Saaremaal. Oja on mitteavalik veekogu. Oja pikkus on 8,4 km. Suubub Möldri külas merre. Möldri oja keskkonnaregistri kood on VEE1167400. Möldri oja. Keskkonnaregister, vaadatud 16.06.2022. Möldri oja Eesti looduse infosüsteemis, vaadatud 20. augustil 2015,
Tehumardi peakraav

Tehumardi peakraav on peakraav Saaremaa vallas Saaremaal. Peakraavi suubumiskoht Salme jõkke on 1,5 km kaugusel viimase suudmest. Peakraav on mitteavalik veekogu. Tehumardi peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1166800. Tehumardi peakraav
Puukool

Puukool on maa-ala, kus kasvatatakse vilja-, ilu- või metsapuude ja marja- või ilupõõsaste istikuid, valdavalt müügiks. RMK Tartu puukool Erika puukool (Eerika puukool) (enne Teist maailmasõda)
Istik

Istik on alalisele kasvukohale istutamiseks ettekasvatatud taim. Istikud võivad olla nii omajuursed (enamik marjakultuure) kui ka poogitud alusel. Istikuid müüakse enamasti paljasjuursena istutusaegadel (kevad, sügis) ja nõuistikuna (ehk konteinertaimena) aasta läbi. Pistik Istikute tootmise viisid Räpina aianduskool
Tehumardi karjäär

Tehumardi karjäär on tehisjärv Saare maakonnas Saaremaa vallas Tehumardi külas. Järve kaldajoone pikkus on 1016 m. Järv on mitteavalik veekogu. Rekultiveeritud karjäär, väljavooluta. Järve keskkonnaregistri kood on VEE2095410. http://register.keskkonnainfo.ee/envreg/main?reg_kood=VEE2095410&mount=view
Kaugatuma–Lõu rand

Kaugatuma–Lõu rand on veemajanduslik mereala Sõrve poolsaare läänerannikul Lõu lahe (lõunas) ja Ariste lahe (põhjas) vahel. Läänest piiravad seda veel Kriimi laid ja Ooslamaa, idarannikule jäävad Kaugatoma pank ja Lõu pank, kirdes on Pitsinina. Mere sügavus ei ole seal üldiselt üle 10 m. Veepeegli pindala on umbes 15,4 km². Rannikul on mitmed nimetud laiud. Ooslalaiust 1 km põhja poole jääb Võrkrahu. Ranna keskkonnaregistri kood on VEE3267000.
Sulgvili

Sulgvili on kuivvili, mis seemnete valmimisel ei avane ja variseb taimelt maha. Sulgviljad on näiteks pähkel, pähklike, seemnis, teris ja tõru. Kuni idanemiseni jäävad seemned ümbritsetuks viljakestaga. Avavili
Luuvili

Luuvili on lihakvilja tüüp. Luuvili on arenenud ülemise sigimikuga õiest. Ta on paljasvili ja koosneb kolmest kihist: õhuke väliskest ehk eksokarp, võrdlemisi paks mahlane vahekest ehk mesokarp ja kivisrakkudest koosnev sisekest ehk endokarp, mis moodustab tugeva luu, kaitsmaks selle sees olevat seemet. Mahlakad luuviljad esinevad paljudel roosõielistel, näiteks kirsipuul, ploomipuul, aprikoosipuul ja toomingal. Kuivad luuviljad on näiteks harilikul mandlipuul. Mõnel taimel on marjataolised luuviljad, näiteks leedril ja paakspuul. Luuvilja mahlane vahekest meelitab loomi seda sööma. Niimoodi aitavad loomad luuviljadega taimedel levida: nad söövad ülejäänud vilja ära, aga sisekesta selles oleva seemnega viskavad ära, vahel emataimest kaugele. Paljud luuviljad ei kaota idanemisvõimet ka pärast ärasöömist, vaid nad läbivad looma seedeelundkonna ja vahel idanevad isegi paremini, kui on mõne looma soolestikust läbi käinud. Luuvili on ka kookospalmil, aga see on muundunud. Kookospähkli suuruse tõttu on ebatõenäoline, et mõni loom selle alla neelaks, mistõttu ta pole selleks kohastunud. Kookospähkli vahekest ei ole mahlakas, vaid kiuline, ja kookospähkel on kohastunud eriti pikkadeks merereisideks veepinnal.
Kirjurahu madal

Kirjurahu madal on madalik Liivi lahes, 14,5 km Leeltseninast itta. Madala geograafilised koordinaadid on 58° 4′ N, 22° 30′ E. Veepeegli pindala on umbes 1,8 km². Vähim sügavus on 3,9 m. Madalast 4 km kirde poole jääb Kerju saar. Kirjurahu madala keskkonnaregistri kood on VEE3407000.
Käbi

Käbi on okaspuu emaspaljunemisorganite kogumik. See koosneb teljest ja sellele kinnituvaist kattesoomustest. Viimaste kaenaldes seemnesoomustel asetsevad seemned. Mõnda liiki okaspuude käbidel puuduvad kattesoomused. Kadakal on lihakaist soomustest moodustunud marjataoline käbi. Hariliku männi käbid Hariliku kadaka käbid Ebatsuuga käbi Coulteri männi käbi Isaskäbi
Kriimi-Möldri rand

Kriimi-Möldri rand on madal mereosa Saaremaa edelarannikul, Möldri nina ja Kalja nina vahel. Itta jäävad Ariste laht ja Kriimilaid. Kagusse jääb Kaugatuma-Lõu rand, põhja jääb Möldri laht, loodesse jääb Lahetaguse laht. Rannikul on mõned nimetud laiud. Loodeossa jääb Separahu karistik. Veepeegli pindala on umbes 13,6 km². Mere sügavus ei ole seal üldiselt üle 10 m. Ranna keskkonnaregistri kood on VEE3265000. Kriimi-Möldri rand Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 23. novembril 2014)
Lahetaguse laht

Lahetaguse laht on madal laht Saaremaa edelarannikul. Lahesuus on Separahu, Kivirahu ja veel mõned nimetud laiud. Veepeegli pindala on umbes 1,1 km². Mere sügavus ei ole seal üldiselt üle 2 m. Lahe kõige tagumist soppi kutsutakse Süvalõukaks. Läände jääb Sääremaa poolsaar, mille idapoolseim ots on Hiriste nina. Ranna keskkonnaregistri kood on VEE3263000. Lahetaguse laht Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 22. novembril 2014)
Laidunina-Roomassaare rand

Laidunina-Roomassaare rand on veemajanduslik mereala Suure katla rannikuvööndis, Kaavi ninast Roomassaare sadamani. Veepeegli pindala on umbes 53,8 km². Mere sügavus ei ole seal üldiselt üle 5 m. Rannikul on mitu nimetut laidu. Rannas suubuvad merre Salme jõgi, Nasva jõgi ja Laiaselja oja. Kuressaare lahe suudme ligidal asub Loode sild (laid). Rannikul on Laidunina, Pagila rand, Läätsa sadam, Järve luitestik, Nasva sadam, Loodenina, Roomassaare nina. Loodeninast 2 km lõuna-kagusse jääb Puskarahu. Ranna keskkonnaregistri kood on VEE3406010. Laidunina-Roomassaare rand Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 22. novembril 2014) Laidunina-Roomassaare rand Eesti looduse infosüsteemis
Võrse

Võrseks nimetatakse taime maapealse varre kasvavat, hargnemata ja samal aastal moodustunud osa koos temale kinnituvate lehtedega. Pärast tipupunga moodustumist ja lehtede varisemist muutub võrse üheaastaseks oksaks. Võrse kasv algab varre tekkega kasvukuhikust. Varem kasvu alustanud võrsed kasvavad harilikult pikemaks. Võrse kasvu kiirust näitab selle sõlmevahede pikkus. Alumises osas ja ladvaosas on sõlmevahed lühemad kui keskosas. Sõlmevahede pikkus sõltub ka liigist ja sordist. Lühemate sõlmevahedega taimedel on sageli ka väiksem ja kompaktsem võra. Võrse kasvu lõpetab tipupunga teke. Kui võrsel on sõlmevahed selgesti nähtavad, on tegu pikkvõrsega. Kui varresõlmed on lähestikku ja sõlmevahed pole märgatavad, on tegemist lühivõrsega. võsu kännuvõsu
Seemik

Seemik ehk seemiktaim on seemnest kasvanud taim. Mõiste on kasutusel puuviljanduses ja metsanduses. Sugulisel paljunemisel saadud seemnetest kasvanud seemiktaimed ei sarnane täpselt emastaimega, vaid omavad ka isastaime tunnuseid, erinevalt vegetatiivsel paljundamisel saadud taimedest. Istik
Leeltserahu

Leeltserahu (ka Leeltse rahu) on madalik Liivi lahes, 5 km Leeltseninast idakagus. Veepeegli pindala on umbes 1,4 km². Vähim sügavus on 0,8 m. Leeltserahu keskkonnaregistri kood on VEE3404000. Leeltserahu Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 23. novembril 2014)
Lõu laht

Lõu laht asub Saaremaal Saaremaa vallas, Sõrve poolsaare looderannikul. Lahte loetakse Kaugatoma lahe kagusopiks. Lahte voolab lõunast Sopi oja ja kirdest Lõu oja. Lahe loodeserva jääb Ooslamaa. Lõu lahe keskkonnaregistri kood on VEE3268000. Lahe veepeegli pindala on umbes 9,1 km². Laht on üldiselt madal, sügavus jääb alla 5 m. Vaid lahesuus ulatub see üle 7 m. Lahe järgi on nime saanud siluri Kaugatuma lademe Lõo kihid. "Stratigraafia terminoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. aprill 2022. Vaadatud 17. septembril 2020.
Merise madal

Merise madal on madalik Liivi lahes, 3 km Leeltseninast loodes. Veepeegli pindala on umbes 2,1 km². Vähim sügavus on 2 m. Merise madala keskkonnaregistri kood on VEE3405000. Merise madal Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 23. novembril 2014)
Puuviljandus

Puuviljandus on aianduse haru, mis hõlmab puuvilja- ja marjakasvatust. Puuviljanduskultuurid on mitmeaastased kultuurtaimed, mille vilju kasutatakse toiduks. Pomoloogia