laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lars Valerian Ahlfors

Lars Valerian Ahlfors (18. aprill 1907 Helsingis – 11. oktoober 1996 USA-s Pittsburghis) oli Soome päritolu matemaatik, kes alates 1946. aastast elas USA-s. Ahlforsi isa Axel Ahlfors oli Helsingi Tehnikaülikooli tehnikaprofessor, ema Sievä Helander suri sünnitusel. Ahlforsid olid soomerootslased ja sellepärast õppis Lars esmalt rootsikeelses erakoolis. Ta õppis 1924–28 Helsingi Ülikoolis, kus tema õppejõudude seas olid Ernst Leonard Lindelöf ja Rolf Nevanlinna. 1930 sai ta Helsingi Ülikoolist doktorikraadi. Seejärel viibis ta muu hulgas Zürichis ja Pariisis. 1933–36 töötas ta Helsingi ülikoolis abiprofessorina. Kui algas Talvesõda, siis Ahlforsi ei mobiliseeritud, sest ta oli sõjaväeteenistuseks kõlbmatu. 1933 abiellus Ahlfors austerlase Erna Lehnertiga, kes oli koos oma vanematega kolinud algul Rootsi ja siis Soome. Abielust sündis 3 tütart. Ta oli 1938–44 Helsingi Ülikooli professor, 1945–46 Zürichi ülikooli professor ja 1946–77 Harvardi ülikooli professor. Ahlfors avaldas väljapaistvaid töid kompleksmuutuja funktsioonide teooria alal. Ta uuris Riemanni pindu, analüütilisi funktsioone, kvaasikonformseid kujutusi, jätkates oma õpetaja Rolf Nevanlinna tööd. Aastal 1936 toimunud rahvusvahelisel matemaatikute kongressil Oslos sai ta ühena esimestest Fieldsi medali. 1981 sai ta Wolfi preemia. Ükski teine soomlane pole kumbagi neist auhindadest pälvinud.
Kopenhaageni metroo

Kopenhaageni metroo (taani keeles København Metro) on Taani pealinnas Kopenhaagenis töötav metroosüsteem. Metrool on kaks liini. Esimene liin avati Nørreporti ja Lergravsparkeni vahel 19. oktoobril 2002. Teine liin Nørreporti ja Frederiksbergi vahel avati 29. mail 2003. Praegu on metrool 22 jaama. Kogupikkus on 21,3 kilomeetrit. Rajamisel on veel kaks liini (M3, M4), neist 17 jaamaga ringliin ümber kesklinna (avati 2018). Kasutusel on ilma juhtideta rongid, mida jälgitakse ühtsest juhtimiskeskusest. Metrood kasutab umbes 115 000 inimest päevas. Kopenhaageni metroo koduleht
Valged ööd

Valged ööd tekivad suvel, kui Päike käib kõrgel ja kaob silmapiiri taha vaid mõneks tunniks, mistõttu võib juhtuda, et Päike ei laskugi ülaltoodud kõrgusteni. Eristatakse astronoomilist, nautilist ja tsiviilset valget ööd. Eesti laiuskraadil kestavad astronoomilised valged ööd 25. aprillist kuni 18. augustini ja nautilised valged ööd 16. maist kuni 28. juulini. Tsiviilseid valgeid öid Eestis ei esine.. Valged ööd esinevad järgmistes piirkondades: Soomes, Islandil, Gröönimaal ja Antarktisel; Venemaa, Kanada, Alaska, Rootsi ja Norra suuremas osas; Eestis, Lätis, Leedu põhjaosas ja Suurbritannias Shetlandi ja Lõuna-Orkney saartel. Polaarjoonte taga esinevad valged ööd enne ja pärast polaarpäeva. Tähistaevas (2/2000): Artikkel Välja otsitud 26. juuni 2011
Kuusk (perekonnanimi)

Kuusk on eesti perekonnanimi. See harilikule kuusele viitav perekonnanimi on Eestis väga laialdaselt levinud – 2008. aastal kandis seda 1747 inimest, mis paigutas selle levikult 26. kohale. 8. mai 2012 seisuga elas Eestis Rahvastikuregistri andmetel 1769 inimest perekonnanimega Kuusk. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kuusk 858 mehel ja 933 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kuusk meeste puhul 19. ja naiste puhul 20. kohal. Levinuim on see Saare maakonnas, kus seda on 10 000 elaniku kohta 74,59. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kuusk 864 mehel ja 945 naisel. Perekonnanimede levikult on Kuusk 19. kohal nii meeste kui naiste puhul. Aivar Kuusk, eesti meelelahutustegelane Albert Kuusk, Eesti sõjaväelane Ivo Kuusk, eesti ooperilaulja, lavastaja ja muusikapedagoog Kaimo Kuusk, eesti diplomaat Kersti Kuusk, eesti laulja ning muusikapedagoog Külliki Kuusk, eesti kirjandusteadlane Piret Kuusk, eesti füüsik Priit Kuusk, eesti muusikateadlane Priit Kuusk, eesti ajakirjanik Vilma Kuusk, eesti botaanik Kuuse Kuusik "TOP 500: Eesti kõige levinumad perekonnanimed" Eesti Ekspress, 24. aprill 2008 https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. mai 2019. Vaadatud 30. augustil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Kuusik (perekonnanimi)

Kuusik on eesti perekonnanimi. 2008. aastal kandis Eestis seda perekonnanime 1384 inimest, mis paigutas selle levikult 47. kohale. Sellest veel sagedasemad on Kaasik (22. koht), Lepik (23.), Mets (42.) ja harvemad Leppik (58.), Männik (82.) ja Tammik (184.). 8. mai 2012 seisuga elas Eestis Rahvastikuregistri andmetel 1361 inimest perekonnanimega Kuusik. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kuusik 1376 inimesel (636 mehel ja 740 naisel). Aare Kuusik, entomoloog Aleksander Kuusik, vaimulik Aleksis Kuusik, kooliõpetaja ja koolijuht Edgar Kuusik, arhitekt ja pedagoog Heino Kuusik, põllumajandus- ja omavalitsustegelane Jaanika Kuusik, dirigent Juuro Kuusik, kunstnik ja karikaturist Karolin Kuusik, stilist ja moekunstnik Mart Kuusik, sõudja Oliver Kuusik, laulja Otto Kuusik, spordiajakirjanik Paul Kuusik, näitleja Paul Voldemar Kuusik, vaimulik Reijo Kuusik, jalgpallur Taimo Kuusik, kunstiajaloolane Tiit Kuusik, laulja Timotheus Kuusik, kooli- ja kirjamees Vello Kuusik, programmeerija ja küberneetik Villem Kuusik, kommunist ja riigiametnik Kuuse Kuusk "TOP 500: Eesti kõige levinumad perekonnanimed" Eesti Ekspress, 24. aprill 2008 https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. september 2019. Vaadatud 4. septembril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Karagassi keel

Karagassi keel ehk tofa keel ehk tofalari keel (varem karagas, tofa keeles тоъфа või тоъфа дыл, tòfa dıl) on turgi keelte hulka kuuluv keel, mida kõneleb umbes 30 inimest Venemaal Irkutski oblastis. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Venemaal 93 karagassi keele oskajat.
Briti Arhitektide Kuninglik Instituut

Briti Arhitektide Kuninglik Instituut (Royal Institute of British Architects, ka Institute of British Architects in London, lühendatult RIBA) on arhitektide ühendus Suurbritannias. Asutatud 1834. aastal. Liikmeid on üle 44 000. RIBA annab välja auhindu, tuntumad neist on Kuninglik kuldmedal (Royal Gold Medal) ja Stirlingi auhind (Stirling Prize). Ameerika Arhitektide Instituut RIBA ametlik koduleht (inglise)
Kuninglik kuldmedal

Kuninglik kuldmedal (inglise keeles Royal Gold Medal, ka RIBA kuldmedal) on iga-aastane arhitektuuriauhind, mida annab Briti monarhi nimel välja Briti Arhitektide Kuninglik Instituut, tunnustades üksikisiku või grupi olulist panust rahvusvahelise arhitektuuri arengusse. Auhind asutati 1848. aastal. Esimene auhind anti 1848. aastal inglise arhitektile ja arheoloogile Charles Robert Cockerellile. Järgmisel aastal sai auhinna itaalia arhitekt ja arheoloog Luigi Canina. Aastal 1850 läks kuldmedal Charles Barryle, kes oli Londoni Westminsteri palee renoveerimisprojekti üks autoreid. Erandlik oli Kuningliku instituudi otsus 1885. aastal – kuldmedal anti saksa kaupmehele ja arheoloogile Heinrich Schliemannile. Kuningliku kuldmedali on saanud paljud tuntud 20. sajandi arhitektid, sealhulgas 1925. aastal Giles Gilbert Scott (projekteeris Liverpooli katedraali ja Battersea elektrijõujaama), Frank Lloyd Wright (1941), Eliel Saarinen (1950), Le Corbusier (1953), Walter Gropius (1956), Alvar Aalto (1957), Ludwig Mies van der Rohe (1959), Louis Kahn (1972), Jørn Utzon (1978), Oscar Niemeyer (1998) ja Frank Gehry (2000). 1967. aastal anti auhind arhitektuuriajaloolasele Nikolaus Pevsnerile. Aastal 1992 sai Iiri ehitusinsener Peter Rice teise insenerina Kuningliku kuldmedali; esimene oli Ove Arup 1966. aastal. Kuid tegelikult on auhinnasaajate hulgas insenere olnud varemgi, näiteks 1960. aastal anti auhind Pier Luigi Nervile, kes oli küll väljapaistev arhitekt, kuid veel kuulsam ehitusinsener. Märkimisväärne erandlik autasustamine toimus 1999. aastal, kui kuldmedali sai mitte üksikisik, vaid Barcelona linn. AIA kuldmedal Kuninglik kuldmedal RIBA kodulehel Kuldmedali saajad 1848–2008 (PDF)
Grave Digger

Grave Digger on Saksa heavy metal/power metal bänd, mis moodustati aastal 1980. Grave Digger on üks tuntumatest ja edukamatest 1980. aastatel esile kerkinud Saksa metal-bändidest. Ansambli debüütalbum "Heavy Metal Breakdown" ilmus 1984. aastal, järgmisel aastal anti välja "Witch Hunter" ja 1986. aastal "War Games". Pärast seda otsustasid bändi liikmed püüda saavutada laiemat edu, muutes ansambli nime Diggeriks ja andes 1987. aastal välja pop-rocki sugemetega albumi "Stronger Than Ever". Kuid oodatud edu ei järgnenud ja seetõttu läks bänd sama aasta lõpul laiali. 1991. aastal otsustasid Grave Diggeri laulja Chris Boltendahl ja kitarrist Uwe Lulis Grave Diggeri uuesti kokku kutsuda. Järgnevalt välja antud albumitel "The Reaper" (1991) ja "Symphony of Death" (1994) olnud lood olid sarnased bändi algusaegade muusikale ja kindlustasid Grave Diggerile taas edu. Aastatel 1996–1999 andis bänd välja kolm temaatilist albumit: "Tunes of War" (Šotimaa ajaloost), "Knights of the Cross" (Templirüütlitest) ja "Excalibur" (Kuningas Arthuri legendidest), mida hiljem hakati nimetama Grave Diggeri keskaja triloogiaks. 2001. aastal järgnes album "The Grave Digger", mis põhines Edgar Allan Poe novellidel, 2003. aastal aga "Nibelungide laulu" teemaline "Rheingold". 2005. aastal anti välja album "The Last Supper", mis osaliselt lahkas Jeesuse ilmaliku elu viimaste päevade tegevust. 2008. aastal ilmus album "Ballads of a Hangman" ning 2010. aastal taas Šotimaa-teemaline "The Clans Will Rise Again". 2012. aastal ilmus Vana-Kreeka mütoloogiaaineline album "The Clash of Gods".
Peter Falk

Peter Michael Falk (16. september 1927 New York – 23. juuni 2011 Beverly Hills) oli Ameerika Ühendriikide näitleja. Tema tuntuim roll oli mõrvauurija inspektor Columbo krimiseriaalis "Columbo", mida tehti aastatel 1968–1978 kokku 69 jagu. Seriaali on näidatud 44 riigis, sealhulgas ka Eestis. Peter Falk pälvis selle rolli eest neli Emmyt (Primetime Emmy Awards, 1972, 1975, 1976, 1990) ja Kuldgloobuse (1973).
Plaan (kartograafia)

Plaan on väikese maa-ala suuremõõtkavaline (1:10000 ja suurem) kaart. Plaani mõiste tuleneb planimeetrilisest mõõdistamisest, kus kaardistamine toimub tasapinnal ehk Maa kumerust arvestamata. See on võimalik alal, mille läbimõõt jääb alla 10 kilomeetri. Suure mõõtkava tõttu on plaanil võimalik kujutada kõiki objekte üldjuhul mõõtkavalistena. Seetõttu kasutatakse plaane seal, kus vajatakse suurt detailsust. Olulisemaks on see linnade ja muude tiheasustusalade haldamisel, maakatastris, detailplaneerimisel, ehitustöödel, aga ka põllumajandustööde korraldamisel, kohapõhistel uuringutel (näiteks arheoloogia), orienteerumisel jne. Linnade plaanistamisest tulenevast traditsioonist nimetatakse üldiselt kõiki linnaalade kaarte ka tänapäeval pigem plaanideks. Plaanid võivad olla sealhulgas ka lihtsustatud. Turistidele suunatud linnaplaanid on sageli skemaatilised, generaliseeritud, esitades vaid olulisemaid objekte. Linnasüdame ülessuurendamiseks kasutatakse vahel ka mitmesuguseid moonutusi. Topograafilised plaanid jaotatakse mõõtkava alusel: väikesemõõtkavalised topograafilised plaanid (1:10000–1:5000), keskmisemõõtkavalised topograafilised plaanid (1:5000–1:1000), suuremõõtkavalised topograafilised plaanid (1:1000–...). Plaane koostatakse kas looduses topograafilise või silmamõõduline mõõdistuse käigus või aerofoto dešifreerimisel.
Suund

Suund on informatsioon, mis määrab ühe punkti suhtelist asukohta teise punkti suhtes kaugust määramata. Suunad võivad olla suhtelised mingit kindla objekti suhtes (nt viiulid sümfooniaorkestris asuvad tavaliselt dirigendi suhtes vasakul) või absoluutsed mingit varem kokkulepitud objekti suhtes (nt New York asub Madridist lääne pool). Suuna võib määrata käsitsi nimetissõrmega või kujutada noole abil. Geograafias määratakse suunda ilmakaarte järgi kompassi abil. Täpsemat suunda saab määrata asimuudiga. Matemaatikas on suund üks joonepunktide kahest võimalikust järjestusest. Kui üks järjestus fikseerida, siis on joon varustatud suunaga. Navigatsioon Siht Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Maailmakaart

Maailmakaart on Maa pinna kaart. Maailmakaardid on tavaliselt kas 'poliitilised' või 'füüsilised'. Maailma poliitilise kaardi peamine eesmärk on näidata maade, enamasti riikide piire; looduskaardi peamine eesmärk on näidata geograafilisi objekte nagu mäestikke, muldade tüüpe või maa kasutamist. Maailma looduskaart Maailma poliitiline kaart Vaikse ookeaani-tsentriline kaart (kasutatakse tavaliselt Jaapanis, Hiinas ja Austraalias) Inimtekkelise CO2 emissioon riigiti 2008. aasta ÜRO inimarenguindeks riigiti Maailma tektooniline kaart Maailma kliimavöötmete kaart (Alissovi järgi) Maailma kliimakaart (Köppeni järgi)
Triinu

Ajakiri Triinu ilmus 1952. aastast Stockholmis stentsileerituna, hiljem trüki teel paljundatuna. Ajakirja asutas Vera Poska-Grünthal, kes oli pikka aega ka selle toimetaja. Ajakiri ilmus aastatel 1952–1995. Väljaandja oli Toronto Eesti Naisseltsi Triinu Komitee. Aastatel 1985–1995 toimetas ajakirja Tanni Kents. Ajakiri ilmus kord kvartalis. Ajakiri oli algul mõeldud naisteajakirjaks, kuid kujunes pereajakirjaks. Ajakirjas avaldati kirjeldusi eestlaste tööst, eriti eestluse säilimisest väljaspool Eestit. Ajakiri avaldas artikleid rahvatraditsioonidest, tõi etnograafidelt rahvariiete kirjeldusi ja mustrilehti. Bernard Kangro (1976). Eesti Rootsis. Lund: Eesti Kirjanike Kooperatiiv. Lk 118. Eesti rahva elulood. Sajandi sada elulugu kahes osas. I osa. Tallinn 2000
George Fenton

George Fenton (õieti George Howe; sündinud 19. oktoobril 1950) on Briti helilooja, keda tuntakse peamiselt filmimuusika autorina. Ta on muusikat kirjutanud ka teleseriaalidele ja teatrile.
Favoriit (ajakiri)

Favoriit oli eestikeelne üldhuviajakiri, mis ilmus 1993. aasta septembrist kuni 1999. aasta jaanuarini. Algul asus ajakirja toimetus Tartus, hiljem Tallinnas. Aastatel 1993–1995 oli ajakirja väljaandja AS Zett, 1996. aastal AS Postimees ja 1997–1999 Ajakirjade Kirjastus. Ajakirja peatoimetaja oli algul Priit Pullerits ja aastatel 1998–1999 Kiur Aarma. Ajakiri ilmus üks kord kuus. AS Zett andis välja ka nädalalehte Liivimaa Kuller. 1995. aastal müüdi ettevõtte enamusosalus AS-ile Postimees. Ajakirja lõpuaastail püsis tiraaž 10 000 piirimail. "Postimees ostis Liivimaa Kulleri" Delfi Ärileht, 27.10.1995. Andres Põld "Ajakiri Favoriit lõpetab ilmumise" Eesti Päevaleht, 06.01.1999. Andres Põld "Ajakiri Favoriit lõpetab ilmumise" Eesti Päevaleht, 6. jaanuar 1999
Pidapa soo

Pidapa soo (ka Pidapa raba) asub Järva maakonnas Türi vallas. Soo kuulub Linnumängu kaitseala koosseisu. A. Kontuse poolt on 1925. aastal Pidapa raba kohta kirja pandud järgmine muistend: "Umbluu Umbluu on selle inimese õnnistamata luu, keda sala on ülekohtusel viisil surmatud. Pidapa raba põhjapoolsel serval on selgesti häält kuuldud, mis nagu ümisemine maa alt kostnud. See on seljandiku tee peal Kummuti silla juures. Kord on üks julge mees hakanud selle hääle peale minema. Saanud juure - olnud inimese sääreluu, karanud ja ütlenud humiseva healega:"Umluu!" Pääle poolööd jäänud ta vait. Mees matnud selle luu maha ja lugenud "Meie issa", pärast ei olla enam midagi näha olnud." http://www.folklore.ee/rehepapp/tekst.php?perpage=25&page=335
RusAiri lend 9605

RusAiri lennu 9605 õnnetus juhtus Venemaal Petroskoi lennuvälja lähedal 20. juunil 2011. Lennufirma Rusair Moskvast saabunud reisilennuk Tupolev Tu-134 süttis hädamaandumisel maanteele. Pardal oli 43 reisijat ning üheksa meeskonnaliiget. Kohapeal hukkus 44 inimest, teiste hulgas jalgpallikohtunik Vladimir Pettai ja viis tuumaenergeetikaettevõtete esindajat. 26. juuniks oli hukkunute arv tõusnud 47-ni. Septembris 2011 avaldatud uurimiskomisjoni raporti järgi olid õnnetuses süüdi pilootide vead, navigaatori alkoholijoove, puudulik teave ilmaoludest ja ebapiisav maapealne varustus. https://www.delfi.ee/artikkel/48186269 Haiglas suri Petroskoi lennuõnnetuse üle elanud 9-aastane poiss, Eesti Päevaleht, 22. juuni 2011 Petroskoi lennuõnnetuse ohvrite arv tõusis 47-ni, Delfi, 26. juuni 2011
Surnud 28. juunil

Siin loetletakse 28. juunil surnud tuntud inimesi. 1853 – Claus Mohr, saksa klassikaline filoloog 1914 – Franz Ferdinand 1916 – Christian Luerssen, saksa botaanik 1927 – Otto Bache, taani maalikunstnik 1935 – Edgar Meywald, Eesti arst 1936 – Alexander Berkman, Vene päritolu kirjanik ja aktivist 1939 – Vassili Pruul, eesti relvasepp 1941 – Hans Paris, Eesti advokaat ja sõjaväelane 1942 – Janka Kupała, Valgevene kirjanik 1949 – Endel Redlich, eesti metsavend 1961 – Yrjö Leino, Soome kommunistlik poliitik 1962 – Jānis Zutis, läti ajaloolane 1967 – Harald Lutterus, eesti laulja 1968 – Unto Mononen, soome helilooja ja muusik 1971 – Antanas Venclova, leedu kirjanik, kirjanduskriitik ja tõlkija 1973 – Feodor Klement, Vene ja Eesti füüsik, Tartu Riikliku Ülikooli rektor 1976 – Karin Ruus, eesti näitleja ja lavastaja 1976 – Maggie Gripenberg, soome tantsija 1979 – Konstantin Kasekivi, eesti laulja 1980 – Ago Saller, eesti näitleja 1980 – Keijo Liinamaa, Soome ühiskonnategelane ja sõltumatu poliitik 1981 – Terry Fox, Kanada sportlane 1982 – Adolf Portmann, Šveitsi zooloog 1983 – Jaan Sammul, eesti näitleja 1988 – Kurt Raab, saksa näitleja 1989 – Ivar Kull, eesti loogik, matemaatik ja informaatik 1992 – Mihhail Tal, Läti maletaja 1992 – Valfried Gutmann, Eesti sõjaväelane 1998 – Juhan Kahk, eesti ajaloolane 1999 – Hilde Krahl, Austria näitleja 1999 – Anatoli Paal, majandustegelane 2001 – Mortimer Adler, ameerika filosoof ja aimekirjanik 2003 – Ants Erm, eesti keemik 2003 – Wim Slijkhuis, Hollandi kergejõustiklane 2004 – Steve Vermaut, Belgia jalgrattur 2004 – Thomas Zereske, Saksamaa aerutaja 2004 – Hanno Sillamaa, eesti tehnikateadlane 2005 – Tuuli Koort, eesti kunstiajaloolane 2006 – George Unwin, briti hävituslendur 2006 – Mahmoud Mestiri, Tuneesia poliitik ja diplomaat 2006 – Fernando Sanchez, belgia-hispaania päritolu USA moekunstnik 2006 – Jim Baen, USA kirjastaja 2006 – Andres Oks, eesti näitleja 2007 – Kiichi Miyazawa, Jaapani poliitik, peaminister 1991–1993 2007 – Leo Burmester, USA näitleja 2007 – Erich Kaup, eesti ajaloolane 2008 – Nicolae Linca, Rumeenia poksija 2008 – Kaljo Ilus, eesti ajakirjanik 2009 – Lucia Lauria Vigna, itaalia ülipikaealine 2009 – Rita Keane, iiri laulja 2009 – Mánthos Athinéos, kreeka varjuteatri tegija 2009 – Yu Hyun-mok, Lõuna-Korea filmirežissöör 2009 – Josep Maria Guix Ferreres, hispaania piiskop 2009 – Fred Travalena, USA koomik 2009 – Terry Black, Kanada laulja 2009 – A. K. Lohithadas, India stsenarist ja režissöör 2009 – Billy Mays, USA televisioonitöötaja 2009 – Huibert Boumeester, hollandi pangajuht 2009 – Peeter Meriläinen, eesti põllumajandustegelane ja majandijuht 2010 – Robert Byrd, USA poliitik 2011 – Aleksei Mažukov, vene helilooja 2011 – Ants Paju, eesti ajakirjanik ja poliitik 2011 – Angélico Vieira, portugali laulja ja seriaalinäitleja 2013 – Silvi Vrait, eesti laulja 2018 – Christine Nöstlinger, austria lastekirjanik 2018 – Harlan Ellison, Ameerika Ühendriikide kirjanik 2022 – Toomas Kirss, eesti teleprodutsent ja režissöör 2024 – Indrek Ude, eesti ajakirjanik 2024 – Arvo Kraam, Eesti jalgpallur
Abiks Agitaatorile

Abiks Agitaatorile oli Tallinnas 1945. aasta aprillist kuni 1961. aasta veebruarini ilmunud väikeseformaadiline ajakiri, EKP Keskkomitee Propaganda ja Agitatsiooniosakonna väljaanne. 1945–1946 ilmus ajakiri ebaregulaarselt, 1947 3 korda kuus, 1948–1959 2 korda kuus, 1960–1961 1 kord kuus. Abiks Agitaatorile lõpetas ilmumise seoses ühenemisega ajakirjaga Küsimused ja Vastused. Aastatel 1948–1959 ilmus ajakirjal ka venekeelne paralleelväljaanne В помощь агитатору.
Surnud 1. juulil

Siin loetletakse 1. juulil surnud tuntud isikuid. 1876 – Mihhail Bakunin, anarhist 1860 – Charles Goodyear, USA leiutaja 1896 – Harriet Beecher Stowe, Ameerika Ühendriikide kirjanik 1925 – Erik Satie, prantsuse helilooja 1928 – Hermann Arnold Lezius, baltisaksa päritolu Eesti vaimulik 1936 – Hovhannes Abeljan, armeenia näitleja 1937 – Mihkel Tõnishof, eesti kunstnik 1941 – Johannes Vellerind, Eesti sõjaväelane 1944 – Aleksander Paldrok, eesti arstiteadlane ja sõjaväelane 1946 – Liudas Gira, leedu luuletaja, proosakirjanik ja kirjanduskriitik 1950 – Eliel Saarinen, soome arhitekt 1958 – Meta Luts, eesti näitleja 1961 – Jānis Endzelīns, läti keeleteadlane 1961 – Louis-Ferdinand Céline, prantsuse kirjanik 1964 – Pierre Monteux, Prantsuse ja Ameerika dirigent 1966 – Karl Pärna, eesti geoloog ja geograaf 1969 – Helmuth Kippar, Eesti jalgpallur 1974 – Juan Perón, Argentina sõjaväelane ja poliitik 1976 – Hermine Elisabeth Jürgens (Äksi nõid), eesti muusikapedagoog, ravitseja ja selgeltnägija 1977 – Hugo Valma, eesti eripedagoog 1984 – Víctor Avendaño, Argentina poksija 1990 – Ivan Serov, Nõukogude Liidu julgeoleku- ja luuretöötaja 1991 – Michael Landon, Ameerika Ühendriikide näitleja, kirjanik, režissöör ja produtsent 1993 – Olev Türn, eesti spordiajakirjanik 1995 – Julius Toome, eesti põllumees ja Vabadussõja veteran 1997 – Robert Mitchum, Ameerika Ühendriikide filminäitleja, helilooja ja laulja 1998 – Kaja Kärner, eesti kunstnik 1999 – Sylvia Sidney, USA näitleja 1999 – Edward Dmytryk, USA filmilavastaja 2000 – Melanie Kukk, eesti kunstnik 2002 – Mihhail Krug, vene laulja ja laulukirjutaja 2004 – Marlon Brando, USA näitleja 2005 – Olev Roosileht, eesti põllumajandustegelane 2006 – Robert Lepikson, eesti poliitik, äritegelane ja tuntud rallisõitja 2007 – Semjon Saunin, vene kirjanik ja ajakirjanik 2007 – Fjodor Družinin, vene aldimängija 2007 – krahv Gottfried von Bismarck, saksa aadlik ja ettevõtja, Otto von Bismarcki järeltulija 2008 – Robert Harling, Briti tüpograaf, graafikadisainer, ajakirjanik ja kirjanik 2008 – Erich Witte, saksa tenor 2008 – Jacques Roussel, prantsuse dirigent 2008 – Susanne Miller, saksa ajaloolane 2008 – Dejan Medaković, serbia kirjanik ja ajaloolane 2008 – Clay Felker, USA ajakirjanik 2008 – Mati Rebane, eesti näitleja 2008 – Mogens Glistrup, Taani poliitik 2008 – John Pont, USA jalgpallitreener 2008 – Leonardo Pennario, USA pianist 2008 – Mel Galley, Briti kitarrist 2008 – Jules Tygiel, USA pesapalliajaloolane 2008 – Mark Dean Schwab, USA surmamõistetud mõrvar 2009 – Ljudmila Zõkina, vene laulja 2010 – Hilda Kasela, eesti pikaealine 2010 – Johannes, endine Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku juhi kohusetäitja ja Soome õigeusu kiriku peapiiskop 2010 – Tommy Tabermann, Soome luuletaja ja poliitik 2013 – Gvido Skulte, läti filmioperaator 2015 – Nicholas Winton, briti filantroop 2021 – Louis Andriessen, hollandi helilooja 2021 – Voldemar Kolga, eesti psühholoog 2023 – Anne Sander, eesti nahakunstnik 2024 – Ismail Kadare, albaania kirjanik