laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Anton von Schönfeld

Anton Maria Emmerich Wilhelm von Schönfeld (3. juuli 1827 Praha – 7. jaanuar 1898 Viin) oli Austria-Ungari sõjaväelane, viimane suurtükiväekindral (Feldzeugmeister) ja keiserlik-kuningliku armee Generaltruppeninspektor. Ta pärines von Schönfeldide aadlisuguvõsast Böömimaalt. Vabahärra. Austria Raudkrooni ordeni I klass (18. juuni 1879) Austria keiserliku Leopoldi ordeni suurrist (1889) Austria sõjateenistusmedal, punane pael (detsember 1892) Preisi Punase Kotka ordeni suurrist (1892) Preisi kuningliku Krooniordeni II klass Prantsuse Auleegioni suurohvitser Serbia kuningliku Takovo ordeni suurrist Rumeenia Tähe ordeni suurrist Pärsia Päikese ja Lõvi ordeni II klass (suurohvitser) Preisi Düppeler Sturmkreuz Preisi Alsenkreuz Mecklenburg-Schwerini sõjateenistusrist Kindral Schönfeldile pühendas Austria helilooja Carl Michael Ziehrer teose "Schönfeld-Marsch", Op. 422. Selle esmaettekanne toimus 16. oktoobril 1890. Eugen Brixel, Gunther Martin, Gottfried Pils: Das ist Österreichs Militärmusik. Von der "Türkischen Musik" zu den Philharmonikern in Uniform. Styria, Graz (u. a.) 1982, ISBN 3-222-11402-1, lk 238 jj. Schönfeld, Anton Freiherr von, Planet-Austria (PDF; 88 kB) Schönfeld-Marsch, Planet-Vienna
Kalefeld

Kalefeld on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Northeimi kreisis. Valla pindala on 84,16 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6354 inimest. Vald asub umbes 10 km Northeimist põhjas. Valda kuuluvad Dögerode, Eboldshauseni, Echte, Kalefeldi, Oldenrode, Oldershauseni, Sebexeni, Westerhofi, Wiershauseni ja Willershauseni küla. 2008. aastal kaevati linna lähedalt välja Rooma lahinguväli. Praegu on väga tõenäoline, et Rooma leegionärid võitsid lahingu kohalike germaani võitlejate vastu. 2008. aasta suvel kaevasid Saksa arheoloogid välja Germaanias väga tõenäoliselt Rooma leegionäride ja germaani hõimude vahel toimunud lahingu jäänused. Esimesed arheoloogilised leiud tegid 2000. aastal künklikus männimetsa piirkonnas Hannoveri ja Kasseli vahel harrastusarheoloogid, kes avastasid metalliotsijate abil metallesemeid. Arheoloogid on nüüd selgitanud, et kuru suudmes toimus äge lahing, mida nüüd kutsutakse Harzhorni lahinguks, kus osalesid vibukütid ja ratsavägi, varustatud pikamaa katapultidega, mis suudavad läbistada kilpe 300 meetri kaugusel. Juhtiva arheoloogi Petra Lönne järgi näitavad leiud, et lahingus osales võib-olla tuhat roomlast. See on ainulaadne, hästisäilinud koht. Siiani on leitud umbes 600 eset, sealhulgas odad, nooleotsad, kirved, turviseplaadid, telgivaiad, katapuldipoldid ja mündid. 2013. aastal avastati ka täielik postikott. Üks selline münt kujutab Rooma keiser Commodust, kes valitses aastatel 180–192 (terminus post quem), samas kui mõõkade ja vankrite fragmendid näitavad, et lahing toimus 3. sajandi esimesel poolel. Vastupidi Saksa meedia arvamusele, et roomlased tõmbusid täielikult Reini jõe taha Teutoburgi metsa veresauna järel, milles tapeti tuhanded leegionärid, teatavad ajaloolised ürikud korrapäraselt sõjaväelistest operatsioonidest kui karistusretkedest Reinist idas. Sellistest sõjalistest operatsioonidest teatatakse Caracalla ja Maximinus Thraxi ajast, viimane on esimese Rooma sõdurkeiser, kes valitses lühidalt aastatel 235–238, mõlemad osalesid isiklikult operatsioonides germaani hõimude vastu. 2009. aasta aprillis esitasid vastutavad arheoloogid kuus äsjaleitud hõbedast denaari: üks Caracalla, kolm Elagabaluse ja kaks Severus Alexanderi. Uus avastus kitsendab lahingu ajavahemikku 230 kuni 235. 2012. aasta jaanuarist on teada ka üks Rooma lahingus osalenud üksus: Rooma insenerikirves (dolabra), mis leiti lahinguväljalt, on kirjega LEG IIII (4. Leegion) ja täiendavate tähtedega, mis näitavad, et selle omanik kuulus Legio Quarta Flavia Severianan Alexandrina, mis oli paigutatud Singidunumisse (nüüd Belgrad Serbias). Weissenwasserkirche, ehitatud 1145. aastal, romaani stiilis Liebfrauenkirche, ehitatud 1872. aastal Conrad Wilhelm Hase plaanide järgi Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.kalefeld.de
Utria Dessant

Utria Dessant on Ida-Viru maakonnas iga aasta jaanuaris toimuv sõjalis-sportlik võistlus, mida peetakse Vabadussõja lahingu Utria dessandi mälestamiseks. Võistlust korraldab MTÜ Sõjalis-sportlik Selts Erna. Esimest korda toimus Utria Dessant 1999. aastal. Erna retk https://erna.ee/kontaktid/ (vaadatud 01.01.2019) Utria Dessant stardib kahekümnendat korda Virumaa Teataja, 10. jaanuar 2018 Võistlusest Erna Seltsi kodulehel
NATO strateegilise kommunikatsiooni kompetentsikeskus

NATO Strateegilise Kommunikatsiooni Kompetentsi Keskus (NATO StratCom COE – NATO Strategic Communications Centre of Excellence) on mitut riiki hõlmav, NATO poolt akrediteeritud rahvusvaheline organisatsioon, mis ei ole osa NATO struktuurist ega allu ühelegi NATO üksusele. Riias, Lätis asuv NATO StratCom COE aitab kaasa alliansi ja liitlaste riikide strateegiliste kommunikatsiooni võime parandamisele. Strateegiline kommunikatsioon on alliansi poliitiliste ja sõjaliste eesmärkide saavutamiseks tehtavate jõupingutuste lahutamatu osa, seetõttu on järjest olulisem, et allianss suhtleks asjakohaselt, õigeaegselt, täpselt ja kindlalt oma muutuvatest rollidest, eesmärkidest ja missioonidest. Keskuse ülesanne on anda panus NATO, NATO liitlaste ja NATO partnerite strateegilistesse kommunikatsiooni võimekuste arendamisse. Keskuse tugevus põhineb rahvusvahelise ja sektoritevahelise võimekuse, nii tsiviil- kui ka militaar-, era- kui ka akadeemiliste kogemuste sidumine tänapäevaste tehnoloogiate kasutamisega, sealhulgas virtuaalsete vahendite kasutamine analüüsiks, uuringuteks kui ka järelduste tegemiseks. NATO StratCom COE keskuse moodustavad mitmekülgse taustaga rahvusvahelised eksperdid, kelle hulgas on nii sõjaväe, valitsuse kui ka akadeemilise taustaga asjatundjaid: koolitajaid, õpetajaid, analüütikuid ja teadlasi. Keskust mehitavad ja rahastavad selles osalejad riigid ja ka partnerid. NATO StratCom COE asutajaliikmed on Läti, Eesti, Saksamaa, Itaalia, Leedu, Poola ja Ühendkuningriik. Holland, Soome, Rootsi ja Kanada ühinesid hiljem, lisaks on Prantsusmaa ja Slovakkia lõpetamas keskusega liitumise protseduuri. NATO Strategic Communications Centre of Excellence "Läti tahab NATO Riia keskust tehisintellekti uuringute jaoks laiendada" ERR, 20. mai 2024
Võidupüha mereparaad

Võidupüha mereparaad on võidupüha tähistamiseks peetav mereparaad. Esimene võidupüha mereparaad toimus 23. juunil 2006 Saaremaal. Mereparaadil osales 19 laeva ja 1 lennuk üheksast riigist, kokku üle 600 meremehe. https://www.postimees.ee/1556339/saaremaal-toimus-eesti-esimene-mereparaad (vaadatud 01.01.2019) https://www.postimees.ee/1556339/saaremaal-toimus-eesti-esimene-mereparaad
Kovõlkino

Kovõlkino on linn Venemaal Mordva Vabariigis, Kovõlkino rajooni halduskeskus. Linn asub Mokša jõe ääres, 116 km Saranskist läänes. Linn tekkis mokša küla Voskressenskaja Lašma lähedale 1892. aastal rajatud raudtee jaama juurde. 1919. aastani kandis nime Arapovo. Linnaõigused sai 1960. aastal.
Katlenburg-Lindau

Katlenburg-Lindau on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Northeimi kreisis. Valla pindala on 71,47 km². 31. detsembril 2017 elas seal 7052 inimest. See asub umbes 10 km Northeimist kagus ja 20 km Göttingenist kirdes. Katlenburg-Lindau moodustati 1. märtsil 1974 varem omaette valdadest Katlenburg-Duhm, Gillersheim, Berka, Elvershausen, Wachenhausen, Suterode ja Lindau. Peale Lindau, mis kuulus Duderstadti kreisi (mis oli varem Eichsfeldi osa), olid need kogukonnad Northeimi kreisi osad. Max Plancki Ühingu Max Plancki instituut päikesesüsteemi uurimiseks (Max-Planck-Institut für Sonnensystemforschung) paiknes aastatel 1946 kuni 2014 Lindaus, kuni see koliti Göttingeni. 2004. aasta juunini oli see tuntud kui Max-Planck-Institut für Aeronomie. Berka Elvershausen Gillersheim Katlenburg Lindau Suterode Wachenhausen Katlenburg: loss, mille järgi on Katlenburg nime saanud Muthaus Lindaus Mordmühle: vana veski Lindaus St. Johannise kirik Ristikirik (Kreuzkirche, luterlik, Lindaus) Peeter-Pauli kirik (katoliiklik, Lindaus) Püha südame kirik (Herz-Jesu, endine katoliiklik, Katlenburgis) August Beuermann (1867–1930), Saksa poliitik (DVP), MdR, MdL (Preisimaa) Wilfried Gleitze (1944–), jurist, Deutschen Rentenversicherung Westfalen esimene juht (1987–2009), Bundesversicherungsamti endine asepresident Michael Krieter (1963–), endine käsipallur Franz Mueller-Darß (1890–1976), Waffen-SS-i Forstmeister ja Standartenführer Rolf Herrmann, endine käsipallur Binau, Saksamaa Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Katlenburg-Lindau veebileht Katlenburgi veebileht Max Plancki instituut päikesesüsteemi uurimiseks
Aime

Aime on eesti[viide?] naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Aime 1971 naisel. Aime oli Eestis populaarsuselt 87. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Aime vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 71,6 ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 29,44. Aime on keskmiselt 69 aasta vanune (mediaanvanus on 71). 1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Aime 1761 naisel. Aime oli Eestis populaarsuselt 95. naisenimi. Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Aime 1 inimesel. Aime Aarmaa Aime Hansen Aime Jürjo Aime Kinnep Aime Kuulbusch-Mölder Aime Kärner Aime Leis Aime Lutsar Aime Maripuu Aime Mäemets Aime Pesur Aime Punga Aime Pärn Aime Pärnakivi Aime Rinne Aime Ruus Aime Sügis Aime Unt https://www.stat.ee/nimed/Aime Personvārdu datu bāze
Astrid

Astrid on naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Astrid 783 naisel. Astrid oli Eestis populaarsuselt 221. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Astrid üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 18,32 ning Viljandi maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 10,51. Astrid on keskmiselt 52 aasta vanune (mediaanvanus on 56). Astrid Asi Astrid Böning-Nõlvak Astrid Ivask Astrid Jacobsen Astrid Kannel Astrid Kirchherr Astrid Lepa Astrid Lindgren Astrid Pirn Astrid Reinla Astrid Saalbach Astrid Saare Astrid Saava Astrid Talumäe Astrid Tammiste Astrid Thors Astrid Tiits Astrid Tuisk Astrid Villup "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2020. Vaadatud 1. jaanuaril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Olaf Eisen

Olaf Eisen (28. aprill 1920 Tartu – 14. märts 1989 Tallinn) oli eesti keemik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1972). Lõpetas 1940. aastal Tallinna Reaalkooli, 1947. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna; kaitses 1952. aastal keemia kandidaadi väitekirja. Töötas Tallinna Tehnikaülikoolis aastatel 1943–1956. Oli orgaanilise keemia labor ajutine abijõud; orgaanilise keemia ja pürogeensete protsesside kateedri assistent, noorteadlane; kütuste keemilise tehnoloogia kateedri vanemõpetaja ja dotsent aastatel 1955–1956. Hiljem töötas Keemia Instituudis teadurina, 1969. aastast professorina ja direktorina aastatel 1978–1987. Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliige 1972 (orgaaniline keemia) Eesti NSV Teaduste Akadeemia akadeemik 1983 Paul Kogermani mälestusmedal 1985 Eesti NSV Teaduste Akadeemia mälestusmedal 1987
Nikolai Tomson

Nikolai Tomson (14. veebruar 1898 Audru vald – 2. aprill 1972 Leningrad) oli eesti arstiteadlane, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1946).
2 + 2 = 5 (ansambel)

2 + 2 = 5 on Eesti ansambel. Ansambel tegutseb Tiit Pauluse juhtimisel Kuressaare Muusikakooli juures. Ansambel on esinenud paljudel Eesti džässiüritustel. Tiit Paulus Maria Väli Mai Jõgi Laas Pärtel Erko Niit https://web.archive.org/web/20190101185005/https://sites.google.com/site/kuressaaremuusikakool/meie-tegemisi/ansamblid-orkestrid/2-2-5 (vaadatud 01.01.2019) Ansamblist Kuressaare muusikakooli kodulehel
Nikolai Buzulukov

Nikolai Buzulukov (4. mai 1905 – 15. september 1979) oli vene majandusteadlane, Eesti NSV Teaduste Akadeemia tegevliige (akadeemik) 1951. aastast. Buzulukov tuli Eestisse 1946. aastal. ÜK(b)P KK Eesti büroo likvideerimise järel töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia majanduse instituudis, valmistades ette oma doktoritööd põllumajanduse kollektiviseerimise teemal. 1951. aastal valiti ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia akadeemikuks ja oli 1951–1953 akadeemik-sekretär,. 1953. aastal aga "avastas" EKP Keskkomitee tema teaduslikes töödes "tõsiseid poliitilisi vigu". Tegelikult oli see "süüdimõistmine" seotud asjaoluga, et Buzulukov oli oma uurimustes tsiteerinud ka selleks ajaks põlu alla sattunud Nikolai Karotamme sõnavõtte. See saigi talle saatuslikuks. 1953. aastal kaotas ta oma koha Eesti NSV Teaduste Akadeemias ja 1955. aastal oli ta üldse sunnitud Eestist lahkuma Eesti Teaduste Akadeemia. Facts of history Kalling, K., Tammiksaar, E. Eesti Teaduste Akadeemia. Ajalugu. Arenguid. Järeldusi. Tallinn, 2008, lk. 122-124 Olaf Kuuli. Stalini-aja võimukaader ja kultuurijuhid Eesti NSV-s (1940–1954). Tallinn: O. Kuuli, 2007, lk 138
Aleksandr Kiur-Muratov

Aleksandr Kiur-Muratov (20. september 1898 – 8. märts 1968) oli tatari rahvusest Nõukogude loomaarstiteadlane. Ta valiti 1951. aastal veterinaaria alal Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks veterinaaria alal. Kokku valiti sel aastal 11 uut liiget, kellest kümme oli Venemaalt Eestisse saadetud isikud. Kiur-Muratov naasis Venemaale juba 1953. aastal. In memoriam Eesti Teaduste Akadeemia Vello Helk: Kuidas sisustada teadusleksikoni? Sirp, 2001
Andrei Tšernõšov

Andrei Tšernõšov (22. aprill 1904 – 22. november 1953) oli alates 1951. aastast Eesti NSV Teaduste Akadeemia tegevliige kütuste keemia ja energeetika alal.
Gotthard Residents

Gotthard Residents on Tallinna vanalinnas aadressil Pikk tänav 66 asuv keskaegse sisekujundusega hotell. Esmane allikas on aastast 1397. Maja kanti kinnistusse 1415. aastal ja esimene omanik oli laevnik Kerkouwe. Tallinnas oli 1433. aastal tulekahju ning suure tõenäosusega sai hoone kahjustusi. Hiljem tehti majale mitmeid renoveerimistöid ja hoone sai oma tänasepäevani säilinud kuju. Vasemale poole jäi elamu, mis oli kolmnurkse viiluga ja keldris paikneva kerisahjuga. Paremale poole jäi aknalaiune kuur. Kolmas objekt oli avar võlv koos hoovi pääseva väravaga. 1535. aastal kosis Hans Hudde peretütre Catharina ja lasi hoones teha hilisgooti stiilis remonttöid ning sellest on säilinud siseportaali silluskivi. 1851. aastal sai tähtis kaupmees Ernst Carl Friedrich Baetge majaomanikuks, kes ühtlasi tegutses Hannoveri kuningriigi konsulina ja kellest sai hiljem Tallinna bürgermeister. Ta hakkas seda maja uuendama. Kolmnurkviil lõhuti ära, tänavapoolne külg sai korrapärased aknaread, mida ääristab ilmekas krohvraamistus. Kõige mitmekesisemalt on kujundatud katuseäärealune krohvkarniis. Kunagine fassaadikujundus on säilinud tänini. Majas on säilinud 18.-19. sajandist pärit välisuks ja paraadtrepp. 19. sajandi keskpaigas ehitati kardinaalselt ümber klassitsistlikuks elamuks. Esimese korruse peretoas on säilinud maalingud laetaladel. Elamu keldris on alles keskaegsed ehituslikud konstruktsioonid: siseportaalid, talalaed ja kalorifeeri konstruktsioonid. Kunagine majaplaan peegeldub keldritasandil. 1929. aastal müüsid Magda Pezold, Arthur Baetge, Ralf Baetge ja Vanda Hoog maja maha ning sestpeale võeti see kasutusele büroohoonena. 9. märtsil 1929 kinnistati kinnistu omanikeks Ellinor Armsen ja Erna Körber. 1992. aastal enne omandireformi asus majades Pikk 66 ja 68 kirjastus BIT. Pärast BITi väljakolimist jäi 66. maja tühjaks ning linn andis selle Eesti Apostliku Õigeusu Kirikule. Pärast järjekordset omanikuvahetust 2011. aastal renoveeriti maja hotelliks. Külalistemaja asub Tallinna Vanalinna ajaloolises osas Pikal tänaval, 600 meetri kaugusel turuväljakust. Hoone renoveerimist alustati 2011. aastal ja 2012. aastal avati Gotthard Residents. Hotelli interjöör on omapärane ja huvitav: käänulised koridorid, madalad laed, vanaaegsed seinad, vanad maalid, ebatavalised võlvid ja sambad, luksuslikud lühtrid. Gotthard Residents on kujundatud keskaegselt. Hotellis on 63 antiikse interjööriga numbrituba. Akendest avaneb vaade vanalinnale. Maja on kantud riiklikult kaitstud ehitismälestiste registrisse. 1981. aastal tehtud hindamise järgi kuulub see klassi A (eriti väärtuslik). Kultuurimälestiseks tunnistati hoone 30. augustil 1996. Kultuurimälestis nr 3052. TallinnHistoricalHotels Muinsuskaitseamet Esten, R. (2004). Pikk 66. Loetud aadressil http://www.eestigiid.ee/?CatID=157&ItemID=4998 Tallinn Pikk 66, Kinnistute register 3052 Elamu Pikk t.66, 14.-19.saj. kultuurimälestiste riiklikus registris
ABS

ABS võib tähendada järgmist: ABS-pidurid ABS (ansambel) ...
Aleksandr Dobrjanski

Aleksandr Dobrjanski (26. august 1889 – 31. jaanuar 1965) oli alates 1951. aastast Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliige keemia alal.
ABS (ansambel)

ABS oli Eesti punkansambel. Ansambel asutati 1984. Tarmo Kruusimäe - laul ... https://www.ohtuleht.ee/173229/kulo-20-kas-onarhia-on-korra-ema (vaadatud 01.01.2019)
Aatrium (ansambel)

Aatrium oli Eesti ansambel, mis tegutses 1980. aastatel. Ansambli moodustasid Igor Garšnek ja Andres Uibo. https://www.ohtuleht.ee/234112/pilliga-vihma-katte-jaanud-igor-garsnek-suntesaator-pole-moeldud-amfiibinimesele- (vaadatud 01.01.2019)
Vello Tarmisto

Vello Tarmisto (7. jaanuar 1918 Võru – 6. november 1991 Tallinn) oli eesti majandusteadlane ja geograaf, Eesti Teaduste Akadeemia liige (1977).[viide?] Vello Grünberg (Tarmisto) sündis koos oma kaksikust venna Üloga Võrus teenistuja perekonnas. Aastatel 1931–1936 õppis Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumis, 1936. aastast õppis Tartu Ülikoolis majandusteadust. Õpingud katkestas sõjaväeteenistuse ajateenistus, mis algas 1. juulil 1939. aastal Suurtükiväegrupi noorena Tartus. Pärast kursuse lõpetamist jätkas ta 1. septembrist ajateenistust Tondi Sõjakooli aspirantide suurtükiväeklassis ja hiljem Teises maailmasõjas, kus osales Punaarmee Eesti Laskurkorpuses vanemleitnandi auastmes. Juba enne demobilisatsiooni jätkas ta õpinguid Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas. Diplom tööstusökonoomika erialal anti Vello Tarmistole kätte 1946. aastal. Aastatel 1945–1949 töötas Tallinna Polütehnilises Instituudis ja alates 27. juunist 1949 Majanduse Instituudis. Esialgu oli ta instituudi teadussekretär kohakaasluse alusel, jätkates tööd TPIs, 1. septembrist 1949 juba põhikohaga, täites ühtlasi sisuliselt nooremteaduri kohustusi rahvamajanduse üldprobleemide sektoris. Kokku töötas ta seal 42 aastat, olles aastatel 1974‒1983 instituudi direktor. Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks valiti 1977. aastal majandusteaduse alal, 1989 akadeemik. Osales Teaduste Akadeemia Kodu-uurimise Komisjoni töös (1958–1976 aseesimees, 1977–1990 esimees). Avaldanud uurimusi Eesti põllumajanduse suunitluse, majandustegevuse territoriaalse organiseerimise, tootlike jõudude paiknemise ja regionaalökonoomika alalt. Koostanud Eesti kohta monograafilisi ülevaateid, mis Moskvas ilmununa leidsid teatmeallikatena kasutamist ka mujal maailmas. 1971 – Ungari Geograafia Seltsi auliige 1978 – Eesti NSV teeneline teadlane 1983 – Eesti NSV Teaduste Akadeemia medal 1984 – Karl Ernst von Baeri mälestusmedal 1985 – NSV Liidu Geograafiaseltsi auliige 1989 – Eesti Geograafia Seltsi (esimene) auliige 1990 – taasasutatud Eesti Kodu-uurimise Seltsi esimene auliige Kalev Kukk (2018). "Vello Tarmisto ja tema aeg". Eesti Geograafia Seltsi aastaraamat, 43. köide. Lk 9–53 Andrus Ristkok (2018). "Vello Tarmisto sõjajärgse kodu-uurimise eestvedajana". Eesti Geograafia Seltsi aastaraamat, 43. köide. Lk 54–61 Arvo Järvet (2019). "EESTI MAATEADLASI 7 - VELLO TARMISTO - Elu ja töö - Valitud kirjutisi" (PDF). Eesti Geograafia Selts. Tallinn.
Ceres (koor)

Ceres on Eesti segakoor, mis tegutseb Rapla maakonnas Märjamaa asulas. Koorivanem on Merje Sale. https://web.archive.org/web/20190101192304/http://www.kooriyhing.ee/uudised/116/segakoor-ceres-londonis (vaadatud 01.01.2019) http://maaleht.delfi.ee/news/eestielu/arhiiv/ceres-saras-londonis-nadalalopufestivalil?id=64434718 http://www.kooriyhing.ee/uudised/116/segakoor-ceres-londonis
Evi (eesnimi)

Evi on naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Evi 1931 naisel. Evi on Eestis populaarsuselt 89. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Evi üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 68,7, ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 28,76. Evi on keskmiselt 71 aasta vanune (mediaanvanus on 71). Evi Arujärv Evi Juhkam Evi Krass Evi Pihlak Evi Rannap Evi Remm Evi Vanamölder Evi Veesaar Eevi "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. august 2020. Vaadatud 1. jaanuaril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Avicenna (ansambel)

Avicenna oli Eesti džässansambel, mis tegutses 1980. ja 1990. aastatel. Villu Veski - saksofonid Sven Kullerkupp - klahvpillid Toomas Rull - turmmid Taavo Remmel - bass Ain Varts - kitarr Sergei Manukjan -. vokaal ja klahvpillid ... Foto ERR Arhiiv
C-duur (ansambel)

C-duur on Eesti ansambel, mis tegutseb Viljandi maakonnas Abja-Paluojal. Ansamblisse kuuluvad Endel, Heiki ja Aivar. https://www.facebook.com/pg/C-duur-120182378066467/about/?ref=page_internal (vaadatud 01.01.2019) Ansambel Facebookis
DVPH

DVPH on Eesti hiphopi ansambel. DVPH moodustavad hiphopparid Dragan Volta ja Põhjamaade Hirm. Esinejanimede esitähtedest moodustubki ansambli nimi DVPH. 2013. aastal ilmus ansamblil album "Mõtted on mujal". 2014. aasta detsembris anti välja selle järg – album "Natuke veel". https://dvph.bandcamp.com/album/m-tted-on-mujal (vaadatud 01.01.2019) Album "Natuke veel"
Arteriograaf

Arteriograaf on veresoonkonnahaiguste diagnoosimise aparaat, mis võimaldab vaid mõne minutiga kindlaks teha inimese riski südamehaiguste tekkeks.
Ruzajevka

Ruzajevka on linn Venemaal Mordva Vabariigis, Ruzajevka rajooni halduskeskus. Linn asub Insari jõe ääres, 25 km Saranskist edelas. Asulat on kirjalikes allikates mainitud 1631. aastal. 1937. aastal sai linnaks.
90 (Tallinna bussiliin)

90 oli Tallinna esimene eraettevõtte kommertsbussiliin, mis ühendas Tallinna lennujaama ja reisisadamat. Bussiliiin 90 alustas tööd 1. juunil 1994. Liin avati universaalliinina, see ühendas Tallinna tähtsamaid punkte: hotelle "Kungla", "Olümpia", "Viru", "Palace", "Tallinn" ning autobussijaama, Balti jaama, reisisadamat ja lennujaama. Liini teenindas MRP Liinide AS "Scania CR112” ja "Volvo B10M" tüüpi bussidega. Väljumiste intervall oli 20 minutit ja pilet maksis 4 krooni. Liin suleti 1995. aastal. ETA (01.06.1994). "Uus bussiliin". Post : rahva tõeline hääl. Lk 1. Vaadatud 01.01.2019.
Dominik Kahun

Dominik Kahun (sündinud 2. juulil 1995 Planás, Tšehhis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib ründajana Šveitsi kõrgliiga klubis SC Bern. Kahun sündis Tšehhis ja kolis perekonnaga Saksamaale lapsepõlves. Ta hakkas jäähokit mängima Saksamaa noorteklubis Jungadler Mannheim. 2012. aastal suundus ta Põhja-Ameerikasse, liitudes Ontario Hockey League'i klubiga Sudbury Wolves. 2014. aastal naasis ta kodumaale, liitudes Saksamaa kõrgliiga klubiga EHC München. Aastatel 2016–2018 tuli ta klubiga kolmel korral Saksamaa meistriks. 2018. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Chicago Blackhawks. Debüüdi NHL-is tegi ta 3. oktoobril mängus Toronto Maple Leafsi vastu. Esimese värava lõi ta 11. oktoobril mängus Minnesota Wildi vastu. 2019. aasta juunis liitus ta Pittsburgh Penguinsiga. 2020. aasta veebruaris siirdus ta Buffalo Sabresi. 2020. aasta novembris sõlmis ta üheaastase lepingu Edmonton Oilersiga. 2021. aasta septembris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga SC Bern. 2018. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Lisaks on ta kuulunud koondisse maailmameistrivõistlustel. "RELEASE: Blackhawks agree to terms with four players". NHL.com. 21.5.2018. Vaadatud 1.1.2019 "Oilers sign Dominik Kahun". Edmonton Oilers. 1.11.2020. Vaadatud 15.11.2020 Dominik Kahun NHL.com lehel Dominik Kahun hockeydb.com lehel
Alfred Mäll

Alfred Mäll (19. aprill 1907 Tallinn – 17. veebruar 1967 Tallinn) oli eesti tõstja. Biograafia ESBL-is Haud Tallinna Metsakalmistul