laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Gianni Calais'st

"Gianni Calais'st" (originaalis Gianni di Calais) on Gaetano Donizetti ooper (melodramma semiserio) kolmes vaatuses Domenico Gilardoni libretole Louis-Charles Caignieze melodraama "Jean de Calais" (1810) järgi. Esmaettekanne toimus 2. augustil 1828 Napoli Teatro del Fondos. Rollide esmaesitajad Giovanni Battista Rubini (Gianni), Antonio Tamburini (Rustano), Adelaide Comelli-Rubini (Metilde), Michele Benedetti (Kuningas), Filippo Tati (Rogiero), Maria Carraro (Adelina), Giovanni Pace (Guido), Gaetano Chizzola (Corrado) ja Edvige Ricci (Arrigo). Dirigeeris Nicola Festa. "Gianni da Calais" oli Donizetti esimene ooper pärast abiellumist 1. juunil 1828 Virginia Vasselliga. Esietendus oli väga edukas, eelkõige tänu kuulsale tenorile Giovanni Battista Rubinile nimiosas ja Antonio Tamburini, kellele spetsiaalselt oli kirjutatud Rustano roll. Ooperit saatis suur edu ka 1831. aastal Milano Teatro Carcano lavastuses. 1833. aastal Pariisi Théâtre-Italieni lavastus ei olnud eriti edukas. Edaspidi esitati ooperit vaid üksikutes harvades Itaalia teatrites ning see langes kiiresti unustusse. "Gianni da Calais" on üks väheseid Donizetti oopereid, mida pole veel 2023. aasta seisuga uuesti ette kantud. Gianni de Calais (tenor), laevaomanik Methilde (sopran), Gianni naine Rustano (bariton), Gianni meremeeste juht Kuningas (bass), Metilde isa Rogiero (tenor), kuningriigi suurvesiir Adelina (sopran), hertsoginna, Metilde sõbranna Arrigo (kontraalt), hertsoginna paaž Corrado (tenor), Rogiero sõber Guido (bass) Tegevus toimub kunagi minevikus Portugalis. Hertsoginna Adelina kohtab öösel rannas maskis naist lapsega. Võõras osutub tema sõbraks, kuninga tütreks printsess Matildeks, kes põgeneb, et vältida abiellumist õukondlase Rogieroga. Põgenemise ajal oli ta sattunud piraatide kätte, kuid laevaomanik Gianni päästis ta. Giannist sai hiljem Matilde abikaasa. Keegi ei tea peale Gianni ustava sõbra Rustano, et naine on kuninga tütar. Kuningas on kutsunud Gianni lossi, et teha talle ülesandeks tütre otsimine. Talle näidatakse tütre pilte. Gianni mõistab, kes on tema naine. Kuningriigi suurvesiir Rogiero soovib ise Matildega abielluda, kuid Gianni on teel ees. Ta kavandab Giannile kättemaksu ning röövib selleks Gianni ja Matilde poja. Rustano päästab poisi. Kuningas karistab Rogierot ja soostub Gianni ning Matlide abieluga. Guido kavatiin „Nel più fitto della notte” Rustano kavatiin „Una barchetta il mar solcando va” Rustano ja Gianni duett „Io l'astrologo non fo” Adelina ja Rustano duett „Siete un uomo singulare” Gianni aaria „Fasti! Pompe! Omaggi! Onori!” Gianni, Metilde ja Rustano tertsett „Metilde? Ah no. ah sì” Ansambel kooriga „Tu, in grembo all'innocenza” Rogiero aaria kooriga „Di Gianni è questo il foglio” Rustano ja Metilde duett „Signora?... / Che!” Finaali ansambel kooriga „Dopo tante pene e tante” William Ashbrook. Donizetti and His operas, Cambridge University Press, 1982. Opera Rara. Donizetti: Scenes & Overtures CD, London, 1999
Lehmakapsas (perekond)

Lehmakapsas (Turritis) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas. Turritis glabra – lehmakapsas Lehmakapsas andmebaasis eElurikkus.
Lehmakapsas

Lehmakapsas (Turritis glabra) on liik ristõieliste sugukonnas. Lehmakapsas andmebaasis eElurikkus.
Protseduur

Protseduur on mitmetähenduslik sõna. Protseduur on protsessi kirjeldus (a procedure outlines how to perform a process). Protseduur võib mõnikord tähistada ka protsessi (näiteks toimingut), mille kohta protseduur on. Protseduur aetakse vahel segamini juhendiga, mis kirjeldab, kuidas toimingut sooritada (a work instruction describes how to perform a task). Protseduur on meditsiinis toiming patsiendiga diagnoosimise või ravi eesmärgil. Protseduur on infotehnoloogias alamprogramm (subroutine, subprogram) või funktsioon (function), vt protseduraalne programmeerimine. Protseduuriline mälu http://the9000store.com/articles/iso-9000-tips-process-procedure-work-instruction/ on tuginedes standardile ISO 9001 selgitatud mõistete 'protsess', 'protseduur', '(töö)juhend' erinevust
Varakevadik (perekond)

Varakevadik (Erophila) on ristõieliste sugukonda kuuluv perekond. Erophila verna – harilik varakevadik Varakevadik andmebaasis eElurikkus.
Silamuiža

Silamuiža on küla (mazciems) Lätis Ogre piirkonna Madliena vallas. Küla asub valla idaosas. Silamuiža jääb valla keskusest Madlienast 5, piirkonna keskusest Ogrest 44 ja Riiast 80 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Lakstenes pagrieziensi bussipeatus. Asula on kujunenud Plātere mõisa Silamuiža karjamõisa (Alt-Hohenheide) juurde. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija
Plātere

Plātere on küla (vidējciems) Lätis Ogre piirkonna Madliena vallas. Küla asub valla kirdeosas merepinnast 90 meetri kõrgusel Abza jõe kaldal. Plātere jääb valla keskusest Madlienast 4, piirkonna keskusest Ogrest 44 ja Riiast 81 kilomeetri kaugusele. Asula on kujunenud Plātere mõisa (Weissensee) keskuse ja selle Silamuiža karjamõisa (Alt-Hohenheide) juurde. Mõisa häärber põletati 1905. aastal maha. Küla ehitati välja kui kolhoosi Nākotne keskasula. Hiljem sai sellest Madliena sovhoosi osakonnakeskus. Sinna jäävad Nākotne ja Plāteres muiža bussipeatused. Plātere linnamägi on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 6,55 meetrit. Aastal 2007 oli külas 141 elanikku. Autotransporta direcija Autotransporta direcija Plāteres pilskalns Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Kersti Markus

Kersti Markus (sündinud 27. aprillil 1962) on eesti kunstiajaloolane. Ta lõpetas Tallinna 2. Keskkooli 1980. aastal ja Tartu Ülikooli ajaloo erialal 1985. aastal ning omandas 2000. aastal Stockholmi Ülikoolis doktorikraadi tööga "Från Gotland till Estland. Kyrkokonst och politik under 1200-talet". Markus oli aastatel 1985–1992 ajaloo instituudi nooremteadur, 1993–1999 Stockholmi Ülikoolis doktorantuuris, 2000–2015 ajaloo instituudi vanemteadur, 2003–2015 kunstiajaloo osakonna juhataja, 2004–2007 Tallinna Ülikooli (TLÜ) kunstide instituudis professor, 2007–2015 ajaloo instituudis professor, on alates 2015. aastast TLÜ humanitaarteaduste instituudi professor. Markus on uurinud põhiliselt Eesti keskaegsete kirikute arhitektuuri ja sisustust, teda huvitavad visuaalsete allikate kasutamisvõimalused Skandinaavia ja Läänemere regiooni varasema ajaloo kirjutamisel, ta tegeleb ikonograafia ja kunstitööde tajumise probleemidega ning uurib võimu visualiseerimist erinevatel ajalooperioodidel. Ta on töötanud keskajauurijana ja kunstiajaloo õppejõuna, õpetanud antiik-, kesk- ja uusaja kunsti ning kultuuri, põhjamaade visuaalkultuuri ja ajalugu ning visuaalset ajalugu. 2000 – Ervin Pütsepa preemia (monograafia "Fran Gotland till Estland" – "Gotlandilt Eestisse") 2005 – Villem Raami preemia 2011 – Tallinna Ülikooli teenetemärk 2024 – Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu aastapreemia (Eesti kunsti ajaloo I köite koostamine ja toimetamine) 1992 Eine Kreuzigungsgruppe in Estland und ihre Stilprobleme. (Üks ristimisgrupp Eestis ja selle stiiliprobleemid) – Wiener Jahrbuch für Kunstgeschichte XLV. 1999 Från Gotland till Estland : kyrkokonst och politik under 1200-talet (Gotlandilt Eestini: kirikukunst ja poliitika 13. sajandil), Tallinn (doktoritöö Stockholmi Ülikoolis, kaitstud 2000) 2002 Raplamaa kirikud, Tallinn 2002 Eesti keskaja kunsti uurimisest. – Eesti kunstiteadus ja -kriitika 20. sajandil, Tallinn 2003 Kaasautorid Tiina-Mall Kreem, Anu Mänd. Kaarma kirik, Tallinn 2009, Misjonär või mõisnik? Tsistertslaste roll 13. sajandi Eestis, Acta Historica Tallinnensia, 2009, 14, 3–30 2011, Kaire Tooming, Kersti Markus. Hiliskeskaegsest Niguliste kirikust hingepalvete ja eneseeksponeerimise peeglis, Acta Historica Tallinnensia, 2011, 16, 31-66 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 19. detsembril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Kersti Markus CV, ETIS". www.etis.ee. Vaadatud 25. septembril 2024. "Kersti Markus". Tallinna Ülikool. 3. juuni 2020. Vaadatud 25. septembril 2024. Kersti Markus Eesti Teadusinfosüsteemis
Zādzene

Zādzene on küla (vidējciems) Lätis Ogre piirkonna Madliena vallas. Küla asub valla edelaosas merepinnast 105 meetri kõrgusell. Zādzene jääb valla keskusest Madlienast 6,5, piirkonna keskusest Ogrest 36 ja Riiast 73 kilomeetri kaugusele. Asula on kujunenud Zādzene mõisa (Saadsen) keskusejuurde. Küla ehitati välja kui kolhoosi Pumpurs keskasula. Hiljem sai sellest Madliena sovhoosi osakonnakeskus. Külas asub Zādzene või Madliena lennuväli. Sinna jääb Zādzene bussipeatus. Looduskaitse all on vaher ümbermõõduga 3,64 ja kõrgusega 23 meetrit. Aastal 2008 oli külas 86 elanikku. Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Lielāmuiža

Lielāmuiža (ka Lielā muiža) on küla (mazciems) Lätis Ogre piirkonna Madliena vallas. Küla asub valla kaguosas merepinnast 105 meetri kõrgusel. Lielāmuiža jääb valla keskusest Madlienast 2, piirkonna keskusest Ogrest 39 ja Riiast 75 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Vecā skola bussipeatus. Asula on kujunenud Lielāmuiža mõisa (Essenhof) keskuse juurde. Lielāmuiža mõisa hoonetekompleks (sealhulgas häärber, kaks lindlat ja ait) on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
Allhartsberg

Allhartsberg on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Amstetteni ringkonnas. Eckes-Granini Groupi peakorter asub Allhartsbergis. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Statistik Austria: Bevölkerung zu Jahresbeginn 2002–2016 nach Gemeinden
Krapes muiža

Krapes muiža on küla (mazciems) Lätis Ogre piirkonna Krape vallas. Küla asub valla lääneosas merepinnast 90 meetri kõrgusel Lobe jõe kaldal. Krapes muiža jääb valla keskusest Krapest 1, piirkonna keskusest Ogrest 43 ja Riiast 79 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Krapes muiža bussipeatus. Asula on kujunenud Krapa mõisa (Kroppenhof) keskuse juurde. Kohaliku kaitse all on Krape mõisa hoonetekompleks (sealhulgas aedniku maja, teenijate maja ja park). Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 4,39 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,12 meetrit, Krape tammed, Krape esimene kask, mänd ümbermõõduga 2,76 meetrit ja Euroopa lehis ümbermõõduga 4,2 meetrit. Aastal 2008 oli külas 20 elanikku. Autotransporta direcija Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Adam Osmajev

Adam Osmajev (tšetšeeni keeles ОсмагӀеран Адам Adam Osmaġeran; vene keeles Адам Асланбекович Осмаев Adam Aslanbekovitš Osmajev; sündinud 2. mail 1981 Groznõis Tšetšeeni-Inguši ANSV-s) on tšetšeeni poliitaktivist ja sõjalise rühmituse juht. Tema sõjaväeline varjunimi on Kandagar. Ta on Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi relvajõudude major (eksiilvalitsuse antud). Alates 2014. aastast osaleb Osmajev Vene-Ukraina sõjas. Alates veebruarist 2015 on ta vabatahtlikest koosneva sõjalise formeeringu Džohhar Dudajevi pataljoni komandör. Pataljon sõdib Ukraina relvajõudude poolel. 1. juunil 2017 sai Osmajev Kiievis raskelt haavata, kui teda tulistas kadõrovlane, kes oli maskeerunud Prantsuse ajalehe Le Monde korrespondendiks. Temaga koos olnud abikaasal Amina Okujeval õnnestus tulistaja käest relv ära lüüa ja avada vastutuli. «Одесский террорист» Осмаев возглавил батальон имени Дудаева. dumskaya.net, 2. veebruar 2015 Wife Of Terrorist Who Plotted Putin’s Assassination Murdered Outside Kiev. khodorkovsky.com, 2. november 2017
Anonüümkiri (ooper)

"Anonüümkiri" (originaalis "La lettera anonima") on Gaetano Donizetti farssooper (farsa) ühes vaatuses Giulio Genoino libretole, mille aluseks oli tema enda farss, mis omakorda põhines Pierre Corneille'i värsskomöödilale "Mélite, ou Les fausses Letres" (1629). Esmaettekanne toimus 29. juulil 1822 Napoli Teatro del Fondos. Rollide esmaesitajad olid Flora Fabbi (Rosina), Giovanni Battista (Filinto), Teresa Cecconi (Melita), Raffaele de Bernardis (Lauretta), De Franci (Don Macario), Fiovanni Pace (Gilberto) ja Calvarola )Flagiolet). Oma õpetaja Johann Simon Mayri soovituskiri aitas Donizettil saada 12. mail 1822 lepingu maineka Napoli impressaario Domeniko Barbaiaga komponeerida tema teatrile veel üks farssooper pärast "La zingara" edukat ettekandmist. Teos valmis kiiresti ja juba kahe kuu päast oli esietendus. Üldiselt võeti uus ooper hästi vastu ja mängiti veel 20 korda. Donizetti ise polnud päris rahul, sest arvas, et algaja laulja Cecconi rikkus osaliselt ooperi ära. Kriitikud juhtisid tähelepanu asjaolule, et Rossini mõju oli selgelt tuntav nii tegelaste vokaalpartiides, kui ka lõpustseenis, mis sarnanes väga Rossini "La Cenerentola" lõpustseeniga. Rosina (sopran), krahvinna, määratud abielluma Filintoga Filinto (tenor), mereväekapten, Rosina väljavalitu Melita (metsosopran), Rosina üürnik Don Macario (bariton), krahv, Rosina onu Lauretta (sopran), krahvinna teenijanna Giliberto (bass), krahvi majahoidja Flagiolet (buffo bass), tantsuõpetaja Tegevus toimub 16. sajandil Prantsusmaal. Krahvinna Rosina ja kapten Filinto kavatsevad abielluda. Pulmapäeval saabub anonüümkiri, milles väidetakse, et kapten on juba teisega naisega abielus. See kiri leitakse lõpuks olevat vale ja ettevalmistused pulmapeoks jätkuvad. Rosina kavatiin „Bravi! così va bene” Filinto ja Rosina duett „Questo giorno, amata sopsa” Melita kavatiin kooriga „Signori! il ciel vi dia” Flageloti kavatiin „Allons la mossa” Rosina, Don Macario, Melita ja Filinto kvartett „Stelle che intesi! ahi! Misera” Filinto aaria kooriga „No non è vero” Rosina ja Melita duett „Dimenticarlo! e come?” Koor „Fegliù, stateme a sentì” Finaali ansambel „Donna iniqua, e sconoscente” William Ashbrook. Donizetti and His Operas, Cambridge University Press, 1982 UORC. Gaetano Donizetti La lettera anonima, CD, London, 1972
Lohse

Lohse on saksa perekonnanimi. Detlef Lohse (sündinud 1963), saksa füüsik Elfriede Lohse-Wächtler (1899–1940), saksa maalikunstnik Hinrich Lohse (1896–1964), Saksamaa riigitegelane René Lohse (sündinud 1973), saksa jäätantsija
Suur unilook

Suur unilook (Sisymbrium altissimum) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Suur unilook andmebaasis eElurikkus.
Timpan

Timpan on löökpill. Tema tekitatud heli on madal ja kumisev. Timpan koosneb metallkatlast ja selle peale pinguldatud nahast. Timpan on häälestatav ehk muudetava helikõrgusega löökpill: mida suurema pinge all on timpani nahk, seda kõrgem heli tekib. Timpani nahka pingutab pillimees pedaali abil või häälestuskruvidega, mida timpanil on kaheksa. Timpanikatla ülemisel äärel on skaala, mis näitab, millisel kõrgusel heli võib pill parasjagu tekitada. Pedaali abil saab pillimees teha timpanil väga põnevalt ja salapäraselt kõlavad glissando'sid – libiseda sujuvalt ühelt helikõrguselt teisele. Timpaninahka ei tohi aga liiga palju pinguldada, sest siis võib nahk rebeneda. Selleks, et timpanite heliulatus oleks suurem, valmistatakse eri suurusega timpaneid. Väiksemad katlad annavad kõrgemaid helisid, suuremad aga madalamaid. Timpanit mängitakse vildist või flanellist peadega timpaninuiade abil. Timpan on sümfooniaorkestri löökpillide rühma kõige tähtsam pill. Orkestris kasutatakse tihti 2–5 timpanit. Timpanid on väga vanad pillid ning nad olid koos tuubadega kuninglikeks pillideks Egiptuses ja Indias. Timpanitega edastati teateid ja tehti sõjakäikudel toonust tõstvaid ähvardushääli. Esimesed pedaaliga timpanid valmisid 19. sajandi lõpul.
Võõr-liivsinep

Võõr-liivsinep (Diplotaxis tenuifolia) on õistaimede liik ristõieliste sugukonnas. Võõr-liivsinep andmebaasis eElurikkus.
Kingsport

Kingsport (Ameerika inglise keelne mugand nimest King's Port) on linn Ameerika Ühendriikides Tennessee osariigi idaosas, nii Sullivani kui Hawkinsi maakonnas. Apalatšides asuva linna keskus paikneb Holstoni jõe vahetus läheduses Tennessee orus. Kingsport on Kingsporti-Bristoli suurlinnastu suurim linn, 2020. aastal elas suurlinnastus kokku 307 614 inimest. Lisaks kuulub linn regiooni Tri-Cities. Linnal on mõnesaja meetri ulatuses ühiseid piire Virginia osariigiga.  Pikemalt artiklis Long Island of the Holston Linna keskuse vastas Holstoni jõe vasakkaldal asub ligilähedaselt 6,4 km pikkune jõesaar Long Island, kus on arendatud rasketööstust. Seal asub ka tehas, mis toodab sõjaväele laskemoona. Jõesaar kuulub põlisuse tõttu ning ajaloomälestiste piirkonnana nimistusse National Register of Historic Places. Jõesaar oli põlismaalaste tšerokiide, koloniaalsete rajaleidjate ja varajaste asunike jaoks oluline koht, nagu on mainitud Lochaberi rahulepingus (1770). Ameerika iseseisvussõja järel hakati Holstoni jõe niinimetatud North Forki ja South Forki ühinemiskohas piirkonda asustama. See oli vajalik Wilderness Roadi maanteel edasireisijatele, kes suundusid Kentuckysse läbi Cumberland Gapi. 1822. aastal liideti eurooplastest kolonistide asulad Christianville ja Rossville väikelinnaks, mille nimeks sai Town of Kingsport. 1916. aastal tappis aasia elevant Mary linna jõudnud tsirkuses äsja tööle võetud talitaja. Ohtlik elevant otsustati hukata raudteekraanaga poomise teel 53 km kaugusel Erwinis, kuhu ta viidi vagunis. 2500 inimese pealtvaatamisel toimuski avalik hukkamine. 2016 U.S. Gazetteer Files Explore Census Data – Kingsport city, Tennessee, vaadatud 11.11.2021. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. “From The Archive: The Day They Hanged an Elephant in East Tennessee”. blueridgecountry.com Koduleht Ajalugu
Kingston (Tennessee)

Kingston on linn Ameerika Ühendriikides Tennessee osariigi ida-keskosas, mis ühtlasi on Roane'i maakonna halduskeskus. Apalatšides asuva linna keskus paikneb Clinchi jõe käärus Tennessee orus, jõgi suubub linna kõrvalt käänulisse veehoidlasse Watts Bar Lake. Knoxville'ist paikneb Kingston umbes 61 km kaugusel edelas. Linnake kujunes ümber Fort Southwest Pointi, mis valmis põlisasukate tšerokiide maadele aastal 1792. Ameerika iseseisvussõja järel asutati linn ametlikult 23. oktoobril 1799. aastal osana jõupingutustest jaotada Knoxi maakond (esialgne katse moodustada eraldi maakond ebaõnnestus, kuid õnnestus juba kaks aastat hiljem). Kingston sai nime Robert Kingi järgi, kes oli 1790. aastail ohvitseriks just fordis. 21. septembril 1807 oli Kingston ühe päeva Tennessee osariigi pealinn. Sel päeval kogunes seal peaassamblee seoses tšerokiidega sõlmitud kokkuleppega. Viimastele oldi öeldud, et kui põlisasukad loovutavad maa, siis saab osariigi pealinnaks Kingston. Pärast seda päeva jätkas assamblee koosolekuid taas Knoxville'is. Ameerika Ühendriikide kodusõja puhkemisel 1861. aastal valiti linn Ida-Tennessee konventsiooni kolmanda istungjärgu läbiviijaks, millega püüti moodustada Uniooni poole hoidev uus osariik Ida-Tennessees. Konföderatsiooni vägede sissetungi tõttu jäi kolmas istungjärk siiski toimumata. William B. Carter korraldas sama aasta oktoobris mitmete vandenõukaaslastega Kingstonis asuvast komandopunktist üheksa raudteesilla põletamise. 24. novembril 1863. aastal püüdis Kingstoni lahingus konföderatsiooni 500-1000-meheline ratsavägi Joseph Wheeleri juhtimisel linna Unioonist eraldada, kuid tal see ei õnnestunud. 1955. aastal valmis linna lähistel Kingston Fossil Plant, mis oli tol ajal maailma suurim kivisöel töötav elektrijaam. 22. detsembril 2008. aastal purunes 1,2 km² suurune settebassein, mis sisaldas lendtuha läga, ümbruskonda paiskus üle 4 200 000 m³ jäätmeid. Emory jõgi 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. “A Lawyer, 40 Dead Americans, and a Billion Gallons of Coal Sludge”. mensjournal.com Koduleht
Ardagger

Ardagger on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Amstetteni ringkonnas. Ardagger asub Alam-Austria edelaosas, Doonau Mostvierteli küngaste vahel. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Statistik Austria: Bevölkerung zu Jahresbeginn 2002–2016 nach Gemeinden
Aschbach-Markt

Aschbach-Markt on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Amstetteni ringkonnas. Aschbach-Markt asub Mostviertelis, u. 10 km Amstettenist. Urli jõgi voolab läbi valla. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Statistik Austria: Bevölkerung zu Jahresbeginn 2002–2016 nach Gemeinden
Selli tänav

Selli tänav on tänav Tartus Ropka tööstusrajoonis. Tänava risttänavaiks on Sepa põik (Tartu) ja Turu põik. Varem on tänava majad olnud olnud nummerdatud Turu tänava järgi. Aadressil Selli tänav 49 asub üks Tartu jäätmejaamu.
Muskus-kassinaeris

Muskus-kassinaeris (Malva moschata) on taimeliik kassinaeriliste sugukonnas. Muskus-kassinaeris andmebaasis eElurikkus.
Õnnelik petmine

"Õnnelik petmine" (originaalis Il fortunato inganno) on Gaetano Donizetti koomiline ooper (opera buffa) kahes vaatuses Andrea Leone Tottola libretole. Esmaettekanne toimus 3. septembril 1823 Napoli Teatro Novos. Rollide esmaesitajad olid Carlo Casaccia (Lattanzio), Teresina Melas (Aurelia), Francesca Checcherini (Fulgenzia), Clementina Grossi (Fiordelisa), Giuseppe Fioravanti (Ortensio), Marco Venier (Edoardo), Carlo Moncada (Bequadro), Raphael Casaccia (Vulcano), Giuseppe Papi (Biscaglio) ja Raffaele Sarti (Ascanio). 1823. aasta märtsis alustas Donizetti Napolis tööd korraga kahe ooperiga Tottola libretole. "Alfredo il Grande", mis läks Teatro San Carlole, oli alles proovides, kui Donizetti lõpetas Teatro Nuovo jaoks "Il fortunato inganno". Ooperi muusikanumbreid eraldab kõnedialoog, mida on võrreldes muusikanumbritega liiga palju. Kaks tegelast (Lattanzio ja Vulcano) räägivad ja laulavad napoli keeles vastavalt tol ajal kasutusel olnud tavadele. Teos ei olnud edukas ja kadus mängukavast pärast kolme etendust. Seda polnud üheski teatris näha kuni esitati 1998. aastal Martina Francas Valle d'Itria festivalil. Lattanzio Lattrughelli (buffo bass), koomik, lauljate trupi juht Aurelia (sopran), Lattanzio naine, peaosa Fulgenzia del Folletto (sopran), teine ​​solist Eugenia (sopran), Lattanzio õpilane, Aurelia lapselaps Fiordelisa (metsosopran), näitleja Ortensio Franceschetti (bass), kolonel Edoardo (tenor), ratsaväe leitnant, Ortensio vennapoeg Signor Bequadro (bass), Lattrughelli trupi maestro di cappella Vulcano (tenor), Lattrughelli trupi stsenarist ja luuletaja Biscaglino (bass), Lattrughelli trupi bass Väga lihtsakoelise faabulaga lugu leiab aset Roomas. Koomik Lattanzio Lattrughelli trupi seltskond harjutab uut ooperit, millega kaasnevad tavalised tülid, arusaamatused ja õnnetused. Noor Eugenia on armunud nooresse ratsaväe leitnanti Edoardosse. Edoardo kolonelist onu Franceschetti keeldub nõustumast oma vennapoja abiellumisega näitlejannaga. Kuid Aurelia, Lattanzio naine ja Eugenia vanaema, esinedes krahvinnana, paneb koloneli endasse armuma. Ta soostub koloneliga kurameerima, kui too vastutasuks aktsepteerib kahe noore abielu. Kui kolonel saab aru, et teda on üle kavaldatud, nõustub pärast esialgset vihapurset üldise õnneliku lõpuga. Ansambel kooriga „Bella Dea! Se pegno ognora” Lattanzio kavatiin „Addò sta chi me dicette” Koloneli, Aurelia ja Lattanzio tertsett „Quanto, gentil contessa” Edoardo kavatiin „Ah! se rinasce in seno” Aurelia ja Lattanzio duett „Della moglie il marito è un servitore” Bequadro aaria „In quel soave occhietto” Ansambel kooriga „ Ah! miei cari! Io sono amante” Koloneli aaria „Scaccia dal cor colei” Aurelia, Fulgenzia ja Bequadro tertsett „Io tel dissi, l'assicuro” Vulcano ja Lattanzio duett „Statte 'nguardia don Lattà!” Aurelia aaria kooriga „La tenzon io non ricuso” Finaali ansambel kooriga „Mortal più beato” William Ashbrook. Donizetti and His operas, Cambridge University Press, 1982 Charles Osborne. The bel canto operas of Rossini, Donizetti, and Bellini. Portland, Amadeus Press, 1994 DYNAMIC. Gaetano Donizetti Il fortunato inganno CD, Viin, 1999