laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hiidkalmaarlased

Hiidkalmaarlased (ladina keeles Architeuthidae) on peajalgsete monotüüpne sugukond kalmaariliste seltsist. Tegemist on pehmekehaliste kümne kombitsaga vähearenenud sisemise kitiinist kojaga mereselgrootutega. WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus sugukonda ainult üks perekond: Perekond Hiidkalmaar (Architeuthis Steenstrup, 1857) Perekond Dinoteuthis More, 1875 => Architeuthis Steenstrup, 1857 Perekond Dubioteuthis Joubin, 1900 => Architeuthis Steenstrup, 1857 Perekond Megaloteuthis Kent, 1874 => Architeuthis Steenstrup, 1857 Perekond Megateuthus Hilgendorf, 1880 => Architeuthis Steenstrup, 1857 Perekond Mouchezis Vélain, 1877 => Architeuthis Steenstrup, 1857 Perekond Plectoteuthis Owen, 1881 => Architeuthis Steenstrup, 1857 Perekond Steenstrupia Kirk, 1882 => Architeuthis Steenstrup, 1857 Architeuthidae Pfeffer, 1900. marinespecies.org Kalmaarilised (Teuthida). kalapeedia.ee
Lamecha Girma

Lamecha Girma (sündinud 26. novembril 2000 Asellas) on Etioopia jooksja. Ta võitis 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas 3000 meetri takistusjooksus hõbemedali Etioopia rekordiga 8.01, kaotades maailmameistriks tulnud keenialasele Conseslus Kiprutole ühe sajandiksekundiga. 2021. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs võitis ta 3000 meetri takistusjooksus Soufiane El Bakkali järel hõbemedali 8.10,39. 2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis Lamecha 3000 meetri jooksus kaasmaalase Selemon Barega järel hõbemedali ajaga 7.41,63. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta 3000 meetri takistusjooksus taas El Bakkali järel hõbemedali. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta 3000 meetri takistusjooksus kolmandat korda järjest hõbemedali. 2023. aasta sisehooajal jooksis Lamecha Liévinis 3000 meetri jooksus sisemaailmarekordi 7.23,81, alistades 1998. aastast Daniel Komenile kuulunud rekordi 1,09 sekundiga. 9. juunil püstitas ta Pariisi Teemantliiga etapil 3000 meetri takistusjooksus maailmarekordi 7.52,11, olles 2004. aastast Saif Saaeed Shaheenile kuulunud rekordist 1,52 sekundit kiirem. Väljas Sees Allikas: Rahvusvaheline kergejõustikuliit Lamecha Girma Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Georgism

Georgism on majanduslik ideoloogia, mis põhineb Ameerika majandusteadlase Henry George'i kirjutistel. Georgistid väidavad, et indiviidid peaksid omama väärtust, mida nad ise loovad, kuid maa (sh loodusvarade) majanduslik väärtus peaks kuuluma võrdselt kõigile ühiskonna liikmetele. Põhiline georgistlik poliitikasoovitus on maamaks. Selle maksu tulu kasutataks ebaõiglaste ja ebaefektiivsete olemasolevate maksude (näiteks sissetuleku, kaubanduse või ostude maksude) vähendamiseks või kaotamiseks. Henry George populariseeris ideed avalike tulude saamiseks maast ja loodusvarade privileegidest oma raamatus "Progress ja vaesus" (1879). Georgismi filosoofiat on mõjutanud varasemad mõtlejad nagu John Locke, Baruch Spinoza ja Thomas Paine. Paljud majandusteadlased, alates Adam Smithist ja David Ricardost kuni Milton Friedmani ja Joseph Stiglitzeni, on märkinud, et maamaks on majanduslikult tõhus võrreldes teiste maksudega. Maaväärtusmaksu pooldajad väidavad, et see vähendaks majanduslikku ebavõrdsust, suurendaks majanduslikku tõhusust, hoiaks ära maaspekulatsiooni ja soodustaks maa optimaalset kasutamist. Georgism omandas suure populaarsuse ja mõju 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses, mis viis poliitiliste parteide, institutsioonide ja kogukondade loomiseni, mis põhinesid selle põhimõtetel. "Introduction to Georgist Philosophy and Activity". web.archive.org. 29. aprill 2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. aprill 2019. Vaadatud 6. augustil 2023. "Wealth of Nations — Bk 5 Chpt 02 (Part II p.1)". www.marxists.org. Vaadatud 6. augustil 2023. "The Forgotten Idea That Shaped Great U.S. Cities | On the Commons". onthecommons.org. Vaadatud 6. augustil 2023.[alaline kõdulink]
Tuisu tänav (Viljandi)

Tuisu tänav on tänav Viljandis Järveotsa linnaosas. Tänava pikkus on 237 m. "Viljandi linna kohalike teede nimekiri" (PDF). Riigi Teataja. Viljandi Linnavolikogu. 26. detsember 2020. Lisa Viljandi Linnavolikogu 17.12.2020 määrusele nr 98. Vaadatud 06.08.2023.
Vaikuse põik

Vaikuse põik on tänav Viljandis Järveotsa linnaosas. Tänava pikkus on 138 m. "Viljandi linna kohalike teede nimekiri" (PDF). Riigi Teataja. Viljandi Linnavolikogu. 26. detsember 2020. Lisa Viljandi Linnavolikogu 17.12.2020 määrusele nr 98. Vaadatud 06.08.2023.
Vaikuse tänav

Vaikuse tänav on tänav Viljandis Järveotsa linnaosas. Tänava pikkus on 445 m. "Viljandi linna kohalike teede nimekiri" (PDF). Riigi Teataja. Viljandi Linnavolikogu. 26. detsember 2020. Lisa Viljandi Linnavolikogu 17.12.2020 määrusele nr 98. Vaadatud 06.08.2023.
Stephy Mavididi

Stephy Alvaro Mavididi (sündinud 31. mail 1998 Derbys) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib vasaku ääreründajana Inglismaa esiliigaklubis Leicester City. 2011. aastal liitus Mavididi Londoni Arsenali noorteakadeemiaga. Enne seda kuulus ta klubisse Southend United. Hooaja 2016/17 teises pooles oli ta Arsenalist laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Charlton Athletic ning hooajal 2017/18 Inglismaa esiliigaklubis Preston North Endis ja seejärel taas Charlton Athleticus. Arsenali põhimeeskonnas ei mänginud Mavididi kordagi. 2018. aasta augustis sõlmis Mavididi lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Torino Juventus. Ainsal korral mängis ta Juventuse põhimeeskonnas 13. aprillil 2019, kui Itaalia kõrgliigas kohtuti SPAL-iga. Mavididi oli alates 1992. aastast pärast David Platti esimene Inglismaa mängija Juventuses. Hooajal 2018/19 mängis Mavididi põhiliselt Juventuse noorte võistkonna koosseisus Itaalia tugevuselt kolmandas liigas, kus lõi 32 mänguga kuus väravat. Hooajal 2019/20 oli ta Juventusest laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Dijon ning lõi sel hooajal Prantsusmaa kõrgliigas viis väravat. Aastatel 2020–2023 mängis ta kolm hooaega Prantsusmaa kõrgliigaklubis Montpellier ning lõi seal kokku 21 väravat. 16. aprillil 2023 osales Mavididi oma 108. Prantsusmaa kõrgliiga mängus, millega sai Prantsusmaa kõrgliigas enim mängudes osalenud Inglismaa mängijaks (eelmine rekord kuulus Chris Waddle'ile). 2023. aasta juulis naasis Mavididi Inglismaale ning sõlmis lepingu äsja esiliigasse langenud Leicester Cityga.. Arvatav üleminekusumma oli 7,5 miljonit naelsterlingit. Leicester City meeskonnas debüteeris ta 6. augustil 2023 mängus Coventry City vastu ning andis 2:1 võiduvärava löönud Kiernan Dewsbury-Hallile väravasöödu. Aastatel 2015–2017 mängis Mavididi Inglismaa noortekoondistes. https://www.transfermarkt.com/stephy-mavididi/profil/spieler/340328 (vaadatud 7.8.2023) "Stephy Mavididi signs for Juventus". Arsenal F.C. 17. august 2018. Vaadatud 19. augustil 2018. "Stephy Mavididi: Juventus' English striker on winning Serie A and selfies with Ronaldo". BBC Sport. 23. mai 2019. Vaadatud 27. mail 2019. "Leicester City Complete Stephy Mavididi Signing". Leicester City F.C. 31. juuli 2023. Vaadatud 31. juulil 2023.{{cite web}}: CS1 hooldus: url-olek (link) "Leicester sign striker Mavididi from Montpellier". BBC Sport. "Montpellier's Mavididi to sign for Leicester". www.besoccer.com (inglise). Vaadatud 1. augustil 2023. Leicester City 2-1 Coventry. bbc.com. 6.8.2023. Vaadatud 7.8.2023 Profiil Leicester City kodulehel
Peeker-ebalehtrik

Peeker-ebalehtrik (Pseudoclitocybe cyathiformis) on šampinjonilaadsete seltsi ebalehtrikuliste sugukonda kuuluv seeneliik. Peeker-ebalehtrik andmebaasis eElurikkus
Architeuthis dux

Architeuthis dux on peajalgsete ainuke liik hiidkalmaarlaste monotüüpsest sugukonnast. Tänapäeval käsitletakse alltoodud binaarseid nimetusi hiidkalmaari ainsa liigi Architeuthis dux mitteametlike sünonüümidena. Varem loeti neid hiidkalmaari perekonna liikideks. Architeuthis clarkei G. C. Robson, 1933 Architeuthis hartingii A. E. Verrill, 1875 Architeuthis japonica Pfeffer, 1912 Architeuthis kirkii C. W. Robson, 1887 Pikahaarmeline hiidkalmaar (Architeuthis longimanus T. W. Kirk, 1888) Architeuthis martensii Hilgendorf, 1880 Architeuthis monachus Steenstrup, 1860 Architeuthis nawaji Cadenat, 1935 Architeuthis physeteris Joubin, 1900 Architeuthis princeps A. E. Verrill, 1875 Architeuthis sanctipauli Vélain, 1877 Architeuthis stockii T. W. Kirk, 1882 Architeuthis verrilli T. W. Kirk, 1882 Dinoteuthis proboscideus More, 1875 Dubioteuthis physeteris Joubin, 1900 Loligo hartingii A. E. Verrill, 1875 Megaloteuthis harveyi Kent, 1874 Megateuthus martensii Hilgendorf, 1880 Mouchezis sanctipauli Vélain, 1877 Plectoteuthis grandis Owen, 1881 Steenstrupia stockii T. W. Kirk, 1882 Architeuthis dux Steenstrup, 1857. marinespecies.org
Suhtesirkel

Suhtesirkel on vahend lõikude ülekandmiseks mingis mõõtkavas.
Rooste-sametpuravik

Rooste-sametpuravik (Xerocomus ferrugineus) on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv liik seeni. Rooste-sametpuravik andmebaasis eElurikkus
Librantowa

Librantowa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Sączi maakonnas Chełmieci vallas. Librantowa asub Nowy Sączist umbes 6 km põhjakirdes ja Krakówist ligikaudu 72 km kagus. Wieś Librantowa w liczbach Polska w liczbach. Vaadatud 7. augustil 2023
Kannaluu

Inimestel ja paljudel primaatidel on kannaluu (ladina keeles calcaneus või calcaneum) jalaluu, mis moodustab jala kannaosa. Inimesel on kannaluu suurim tallaluu. Selle pikk telg on suunatud ettepoole ja külgsuunas. Achilleuse kõõlus kinnitub kannaluu tagumisel küljel ülaserval asuvasse krobelisse piirkonda.
Irina Kuptšenko

Irina Kuptšenko (Ири́на Петро́вна Ку́пченко, sündinud 29. veebruaril 1948 Viinis) on Venemaa filmi- ja teatrinäitleja, Vene NFSV rahvakunstnik (1989), Vahtangovi-nimelise teatri esinäitleja. Ta sündis Austrias, kus tema isa oli armeeteenistuses. Hiljem kolis pere Kiievisse ja Irina hakkas käima Pioneeride Palees, kus ta õppis tantsimist ja unistas saada baleriiniks. Aastatel 1965—1966 õppis Irina Tarass Ševtšenko nimelises Kiievi ülikoolis võõrkeelte kateedris. Kuptšenko filmidebüüt sai teoks aastal 1969 mil ta mängis Lizat Andrei Mihhalkov-Kontšalovski filmis „Aadlipesa” («Дворянское гнездо»). Aastal 1971 kutsus sama režissöör ta mängima Sonjat filmis „Onu Vanja”. 1970 lõpetas Kuptšenko Boriss Štšukini nimelise kõrgema teatrikooli Moskvas ja samal aastal võeti ta Jevgeni Vahtangovi nimelise riikliku akadeemilise teatri näitlejaks ja seal mängib ta siiani. Üleliidulise tuntuse tõi talle peaosa A. Dovženko nimelise filmistuudio melodramaatilises filmis „Üksik naine soovib tutvuda” (1986, lavastaja Vjatšeslav Krištofovitš). Ta on edukalt mänginud ka Mark Zahharovi ja Igor Maslennikovi filmides koos tuntud näitlejate Oleg Jankovski, Andrei Mironovi, Vassili Livanovi, Mihhail Uljanovi ja teistega. Aastast 1972 oli Kuptšenko abielus näitleja Vassili Lanovoiga (1934—2021). 1980 Vene NFSV teeneline kunstnik 1981 Leninliku komsomoli preemia 1989 Vene NFSV rahvakunstnik 1999 Austuse orden 2002 Vene Föderatsiooni riiklik preemia 2019 Sõpruse orden 2019 Jossif Brodski nimeline preemia
Sõjaudu

Sõjaudu on sõjalistes operatsioonides osalejate kogetav ebakindlus olukorrateadlikkuses, sõjaolukorras valitsev teadmatus, määramatus, segadus. Terminiga püütakse hõlmata ebakindlust seoses oma võimekuse, vastase võimekuse ja vastase kavatsustega lahingu, operatsiooni või kampaania ajal. Sõjaväelased püüavad sõjaudu vähendada sõjaväeluure ja sõbralike jõudude jälgimissüsteemide abil. Sõjaudu ja udu mõistet kirjeldas esmakordselt Preisi kindral ja sõjandusteoreetik Carl von Clausewitz oma raamatus "Vom Kriege" (saksa keeles "Sõjast") 1832. aastal. Kostiainen, Ville (2020). Komppanian päällikkö, sodan kitka ja tehtävätaktiikka: Poikkeusolojen jalkaväkikomppanian johtaminen (PDF). Maanpuolustuskorkeakoulu.
1982. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

XXVIII NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Kiievis 4.–25. märtsini 1982. Ametlikult tähistati turniiriga NSV Liidu asutamise 60. aastapäeva. Oma esimese NSV Liidu meistri tiitli võitis Aleksandr Baljakin.
Terminal Oil

Terminal Oil (endise nimega AS Tartu Terminal) on Eesti kütusemüügi ettevõte, mis asutati 1994. aastal. Ettevõte loeb oma tegevuse alguseks 1968. aastat, kui valmis Kärkna Naftabaasi mahutipark. Ettevõtte 2022. aasta müügitulu oli 295 miljonit eurot ja seal oli 288 töötajat. Terminal – Meie perelt sinule! terminaloil.ee (vaadatud 7. augustil 2023) "Tanklakett Terminal Oil teenis kolmekordse puhaskasumi" Äripäev, 6. august 2023 Koduleht
Oliver Christensen

Oliver Christensen (sündinud 22. märtsil 1999 Kertemindes) on Taani jalgpallur, kes mängib väravavahina Saksamaa esiliigaklubis Hertha BSC. Jalgpalli hakkas ta mängima kodulinnaklubis Kerteminde Boldklub. 2010. aastal liitus ta Odense Boldklubi noortesüsteemiga. 2017. aasta mais sõlmis ta klubiga esimese profilepingu ning liitus põhimeeskonnaga. Odense põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 22. oktoobril 2018 Taani kõrgliiga mängus Brøndby IF-i vastu. Hooajal 2019/20 sai Christensen Odense esiväravavahiks. 2021. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Herthaga, mis mängis toona Saksamaa kõrgliigas. Esimesel hooajal oli Christensen Herthas Alexander Schwolowi ja Marcel Lotka järel kolmas valik väravavahi kohale. Hertha põhimeeskonnas debüteeris Christensen alles hooaja lõpus üleminekumängudes Hamburger SV-i vastu. Hooajal 2022/23 kerkis Christensen Hertha esiväravavahiks, kuid Hertha langes hooaja lõpus Bundesligast välja. Taani jalgpallikoondises debüteeris Christensen 11. novembril 2020 sõprusmängus Rootsi vastu. Ta oli Taani koondise varuväravavaht 2022. aasta maailmameistrivõistlustel. HERTHA BSC VERPFLICHTET OLIVER CHRISTENSEN, herthabsc.com, 26 August 2021 "Wind og Bah sikrer dansk 2-0 sejr over Sverige". Taani jalgpalliliit (taani). 11. november 2020. Vaadatud 12. novembril 2020. Jørgensen, Sune (11. november 2020). "Debut på landsholdet: OB-målmand starter inde mod Sverige". TV2 Fyn (taani). Profill Hertha BSC kodulehel
Neoteuthidae

Neoteuthidae on peajalgsete sugukond kalmaariliste seltsist. Neoteuthidae esindajaid loetakse kuulsa hiidkalmaarlase Architeuthis dux lähimateks sugulasteks. WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus sugukonda neli monotüüpset perekonda: Alluroteuthis Odhner, 1923 Narrowteuthis Young & Vecchione, 2005 Neoteuthis Naef, 1921 Nototeuthis Nesis & Nikitina, 1986 Neoteuthidae Naef, 1921. marinespecies.org A phylogenomic look into the systematics of oceanic squids (order Oegopsida). academic.oup.com, 1. oktoober 2021
William de Asevedo Furtado

William de Asevedo Furtado (sündinud 3. aprillil 1995 Pelotases) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Cruzeiro. Profikarjääri alustas ta Brasiilia klubis Internacional, millega liitus 2012. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2015. aastal. Aastatel 2015 ja 2016 tuli ta Internacionaliga Rio Grande do Suli osariigi meistriks. Aastatel 2017–2022 kuulus William Saksamaa kõrgliigaklubi VfL Wolfsburgi ridadesse. Hooaja 2020/21 teises pooles oli ta Wolfsburgist laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Schalke 04. 2023. aasta alguses naasis William Brasiilia kõrgliigasse, kui liitus Cruzeiroga. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli ta Brasiilia võistkonnaga olümpiavõitjaks. Internacional Campeonato Gaúcho: 2015, 2016 Recopa Gaúcha: 2016 "Cruzeiro anuncia a contratação do lateral William, ex-Wolfsburg". Itatiaia. 23.12.2022
Cranchioidea

Cranchioidea on peajalgsete ülemsugukond kalmaariliste seltsist. WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus ülemsugukonda kolm sugukonda: Cranchiidae Prosch, 1847 Lendkalmaarlased (Ommastrephidae Steenstrup, 1857 ) Thysanoteuthidae W. Keferstein, 1866 Cranchioidea Prosch, 1847. marinespecies.org
Marlon Freitas

Marlon Rodrigues de Freitas (tuntud lihtsalt kui Marlon Freitas; sündinud 27. märtsil 1995 Magés) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Botafogo. Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Fluminense, millega liitus 2013. aastal. 2015. aastal oli ta Fluminensest laenul Ameerika Ühendriikide tugevuselt teise liiga klubis Fort Lauderdale Strikers, kus lõi 31 mänguga kaheksa väravat. Hooaja 2016/17 teises pooles oli ta laenul Slovakkia esiliigaklubis ŠTK Šamorín. Fluminense põhimeeskonnas debüteeris Marlon Brasiilia kõrgliigas 9. juulil 2017, kui kohtuti Bahiaga. 26. juulil 2017 lõi ta Copa Sudamericana teise ringi mängus värava Ecuadori klubi Universidad Católica vastu. Kui 2017. aastal kuulus Marlon Fluminense põhikoosseisu, sai ta järgmisel aasta esimeses pooles võrdlemisi vähe platsile, mistõttu läks ta 2018. aasta juunis aasta lõpuni laenule Brasiilia esiliigaklubisse Criciúma. 2019. aastal oli ta laenul Brasiilia esiliigaklubis Botafogo-SP. 2020. aasta hooaja eel sõlmis Marlon lepingu äsja Brasiilia kõrgliigasse tõusnud klubiga Atlético Goianiense. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi Marlon 2. juulil 2021 mängus Atlético Mineiro vastu. Atlético Goianiensega mängis ta Brasiilia kõrgliigas kolm hooaega, kuni 2022. aastal klubi esiligasse langes. Viimasel hooajal oli Marlon klubi kapten. 2022. aastal jõudis ta Atlético Goianiensega Copa Sudamericana poolfinaali, kus kaotati teisele Brasiilia klubile, São Paulo. Aastatel 2020 ja 2022 tuli ta Atlético Goianiensega Goiási osariigi meistriks. 2023. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Botafogoga. "Atlético está próximo de anunciar volante que estava no Botafogo-SP" (Brasiilia portugali). Sagres Online. 26. detsember 2019. Vaadatud 23. märtsil 2022. "Marlon Freitas, reforço do Botafogo, se destaca por liderança e chegada ao ataque". ge.globo.com. 7.1.2023. Vaadatud 7.8.2023
Alana Proosa

Alana Proosa (varem Alan Proosa; sündinud 24. augustil 1978 Rakveres) on Tais elanud eesti esinemis- ja fotokunstnik ning muusik. Ta lõpetas 2006. aastal Tartu Kõrgema Kunstikooli fotograafia eriala. Hiljem on ta Tartu Ülikoolis õppinud semiootikat ja kultuuriteooriat. Teda huvitab transsoolisus. Ta on olnud Eesti Kunstiakadeemia õppejõud. Ta on kuulunud bändidesse Ruff Enuff, Triinu Gonzales, Nyrok City, Soda Effect ja Maikameikers. Y galeriis 23. november 2011 – 11. detsember 2011 "horisondid. november". Võru Linnagaleriis 11. aprill 2007 – 30. aprill 2007 "mutato nomine" (koos moekunstniku Triinu Pungitsaga). Liisa Mugra, "Transnaisest fotograaf jõhkrast kallaletungist: mind peksti läbi ja löödi õllepudel otsaette puruks", Õhtuleht, 13. aprill 2023 (vaadatud 26.07.2024) https://pallasart.ee/korgkoolist/vilistlased https://www.okapi.ee/photo-graphics/alan-proosa https://www.femme.ee/sundmused/fotonaitus-transsoolistest-naistest http://www.ekabl.ee/id/proosaalan http://www.vorulinnagalerii.ee/naitused_43.html Koduleht Instagram
Vilhelm Junnila

Lassi Vilhelm Junnila (sündinud 6. märtsil 1982 Naantalis) on Soome poliitik, ta on Põlissoomlaste erakonna liige. Ta oli 20. juunist 2023 kuni 5. juulini 2023 Soome majandusarengu minister Petteri Orpo valitsuses. Ta sündis aastal 1982 Naantalis. Ta omandas hariduse finantsjuhtimissüsteemide ja politoloogia alal. Oma elulookirjelduses märkis ta, et on töötanud finantsjuhtimises ja tehnoloogiatööstuse idufirmas. Ta oli mitme saadiku assistent. 2019. aasta Soome parlamendivalimistel valiti ta Eduskunna liikmeks. Samuti valiti ta 2023. aasta Soome parlamendivalimistedl Eduskunna liikmeks. 20. juunil 2023 asus ta Petteri Orpo valitsuses Soome majandusarengu ministriks. Varsti pärast tema ametisse nimetamist tekkisid kahtlused tema hariduse ja ametialase karjääri suhtes. Samuti ilmnesid ka tema neonatslikud vaatedː ta osales Põhjala Vastupanuliikumises ja Odini sõdurite tegevuses. Ta astus peagi tagasi; ta vabastati ametist 6. juulil 2023. aastal.
Dannes

Dannes on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandus- ja kergetööstusküla, u. 13 km Boulogne-sur-Merist lõunas, teede D940 ja D148e ristumiskoha ümbruses. Külgneb läänes La Manche'iga. St. Martini kirik, pärineb 15. sajandist. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Desvres

Desvres (pikardi: Dèfes; lääneflaami: Deveren) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. See on turulinn, tuntud oma keraamika poolest. See on Desvresi kantoni keskus. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Bõkov

Bõkov (vene keeles Быков) on küla Venemaal Kaug-Ida föderaalringkonnas Sahhalini oblastis Dolinski rajoonis. Asub Naiba jõe ääres. Elanike arv oli 2021. aasta seisuga 3059. 1947–2005 oli Bõkov alev. 2019. aastani läbis küla raudtee. Vene-Jaapani sõja järel, 1905. aastast kuni 3. septembrini 1945 oli asula koos ülejäänud Sahhalini saare lõunaosaga Jaapani Keisririigi Karafuto haldusüksuse koosseisus ja kandis nime Naibuchi (内淵). ""А всего у нас в селе три "цинка". Репортаж из поселка на краю России". sibreal.org (vene). 7. august 2023. Vaadatud 7. augustil 2023. Свое название поселок получил в честь капитана 1-го пехотного Сибирского Стретенского полка Василия Быкова, который возглавил отряд, сражавшийся с японцами в 1905 году
Marileidy Paulino

Marileidy Paulino (sündinud 25. oktoobril 1996 Nizaos) on Dominikaani Vabariigi jooksja. Ta võitis Tokyo olümpiamängudel 400 meetri jooksus rahvusrekordiga 49,20 Shaunae Miller-Uibo järel hõbemedali. 4×400 meetri segateatejooksus võitis ta Dominikaani Vabariigi teatenelikuga hõbemedali Poola järel. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis Paulino 400 meetri jooksus Miller-Uibo järel hõbemedali tulemusega 49,60. 4×400 meetri segateatejooksus tuli ta Dominikaani Vabariigi võistkonnaga maailmameistriks. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis tuli Paulino 400 meetri jooksus Dominikaani Vabariigi rekordiga 48,76 Natalia Kaczmareki ja Sada Williamsi ees maailmameistriks. Ta on tulnud kahel korral (2022, 2023) 400 meetri jooksus Teemantliiga üldvõitjaks. Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit Marileidy Paulino Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Doudeauville (Pas-de-Calais)

Doudeauville on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Põllumajandusküla metsases orus u. 21 km Boulogne-sur-Merist kagus, teede D127 ja D127e4 ristumiskoha ümbruses. St. Bertulphe'i kirik, pärineb 16. sajandist. 1543. aastal inglaste poolt hävitatud 12. sajandi kloostri jäänused. Tõendid 2 feodaallinnuse kohta. Mitu 17. sajandi hoonet. 18. sajandi vesiveski. Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Alemanni minuskel

Alemanni minuskel oli regionaalse levikuga kirjastiil, mis levis aastail 740–840 Bodensee piirkonnas. Hiljem sulas see kokku karolingide minuskliga. Nimetuse "alemannische Minuskel" andis kirjastiilile Šveitsi paleograaf Albert Bruckner, kes 1930. aastatel selle kirjeldas. Kirjastiili levimise keskusteks olid Sankt Galleni ja Reichenau kloostrite skriptooriumid, arvatavasti kasutati seda ka Konstanzi toomkoolis ja Freisingi, Murbachi ning Mondsee kloostrites. Selles on kirjutatud nii dokumente kui ka raamatuid, samuti on alemanni minusklis tekstidega Sankt Galleni kloostri plaan. Kirjastiili allikaks on nagu muudel minuskelkirjadel rooma minuskelkursiiv. Kirja iseloomustavad laiad ja ümarad tähekujud, proportsionaalsed kerge kaldega ülapikendid ja lai ridadevahe. Tüüpilised on näiteks kahest c-kujulisest kaarest (cc) moodustatud a; tähe g kuju, mis meenutab numbrit 3; nt-ligatuur sõna keskel, milles t rõhtkriips ei paikne mitte tähe ülaosas, vaid oleks nagu baasjoonele alla libisenud