laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sotsiaalne mobiilsus

Sotsiaalne mobiilsus on sotsioloogias inimeste liikumine ühest sotsiaalsest klassist teise. Sotsioloogid uurivad, kuivõrd on võimalik ühiskonnas ületada staatustevahelisi piire. Kastisüsteemis on inimese koht sotsiaalses kihistumissüsteemis paika pandud alates sünnimomendist. Omistatud staatus mõjutab kogu tema elu: kui palju haridust saab, millist tööd teeb, kellega võib abielluda, ning vastavalt sellele elab ta kogu oma elu. Ainsaks erandiks võivad olla väga õnnelikud või andekad inimesed. Klassisüsteemid põhinevad paralleelselt nii omandatud kui ka omistatud staatusel. Võrreldes vanemate ja laste staatuseid, räägime põlvkondadevahelisest mobiilsusest. Kui võrdleme inimese staatust tema elu jooksul, siis on tegu põlvkonnasisese mobiilsusega. Mobiilsus ehk inimeste liikumine võib olla nii ülenev kui alanev. Strukturaalne mobiilsus viitab ühiskonnatasandi teguritele, mis mõjutavad mobiilsuse taset ühiskonnas tervikuna. Nt sõltub vabade töökohtade arv ja nende liik ühiskonnas majanduslikus süsteemis toimuvatest muutustest, aga inimeste arv, kes oleks valmis neid töökohti täitma sõltub eri põlvkondade sündimusest. Nende andmete põhjal saab ennustada ühiskonna mitmesuguste alagruppide vertikaalse (üles või alla) mobiilsuse taset. Horisontaalne mobiilsus on liikumine nende gruppide pinnal, mis on staatuselt/hierarhiliselt samal tasapinnal, näiteks usu vahetamine, kuigi sellel on ka erandeid. Kõik usud ei ole võrdsed. Vertikaalne mobiilsus on liikumine kõrgemale või madalamale ühiskondlikule positsioonile või staatusele. Liikumise ulatust ja suunda determineerivad muutused isiksuse struktuuris (teadmised, oskused, hoiakud) ja sotsiaalses keskkonnas (sotsiaalsete positsioonide ümberpaiknemine ühiskonnas). Absoluutne mobiilsus on kui kogu põlvkond liigub ühest staatusest teise. Väljuv mobiilsus on vaadatakse mingit kihti (näiteks juhid) ning uuritakse, kui palju neist läksid teise kihti. Sisenev mobiilsus on need kellest formeerub uus kiht. Karl Marx nägi sotsiaalses mobiilsuses kui klasside formeerumises kahjulikku nähtust. Poliitikaga seotud sotsiaalne mobiilsus väljendub selles, et kõigi poliitiliste jõudude eesmärgiks on saavutada võimaluste võrdsus. Kui sotsiaalne mobiilsus puudub, pole ka võrdseid võimalusi. Majanduslik tähtsus. Majanduslik efektiivsus sõltub sellest, kuivõrd on võimalik ära kasutada igaühe andeid. Sotsiaalne tähtsus. Arvatakse, et sotsiaalset sidusust ja osalust on kergem saavutada siis, kui inimesed usuvad, et oma elukvaliteeti on võimalik muuta oma võimete, annete, jõupingutuste abil. Kui sotsiaalne mobiilsus on ühiskonnas, siis peetakse neid ühiskondi avatuks ja see tähendab, et need ühiskonnad põhinevad saavutusel ja mitte omistatud omadustel. Avatud ühiskondades põhinevad isiklikel kvaliteetidel.
Aalto-1

Aalto-1 on Soome teaduslik nanosatelliit, mille ehitasid Helsingi Aalto Ülikooli õpilased. See on kuupsatelliit. Päikese jõul töötava Aalto-1 mass on umbes 4 kg ning selle mõõtmed on 34×10×10 cm. Satelliidi eeldatav eluiga on kaks aastat. Algselt oli aparaadi orbiidile lähetamine planeeritud 2013. aastaks. Aalto-1 start toimus kanderaketiga PSLV-C38 Indiast 23. juunil 2017. Aalto-1 on esimene täielikult soomlaste juhtimisel valminud satelliit. Aalto-1 projekti alustati 2010. aastal, mil tehti esialgsed teostatavusuuringud. Need uuringud viidi läbi ülikooli kosmosetehnoloogiakursuse osana. 2011. aastal järgnes uurimusele esialgse disaini avaldamine. Aastal 2012 viidi läbi põhjalik disaini analüüs. Projekti käigus on moodustatud Aalto Ülikooli sisene interdistsiplinaarne koostöövõrgustik. Meeskonda kuulus liikmeid viiest ülikooli osakonnast. Lisaks moodustati konsortsium, kuhu kuuluvad mitmed Soome ülikoolid ning kosmosetööstuse ettevõtted. Konsortsiumi tuumiku moodustavad Aalto Ülikool, VTT, Helsingi Ülikool, Turu Ülikool ning Soome Meteoroloogiainstituut. Lisaks tehti projekti käigus koostööd teiste riikide ülikoolidega, sealhulgas Tartu Ülikooliga. Aparaat läbis kõik vajalikud testid, sealhulgas vibratsioonitestid, termilise vaakumi testi ning tarkvaratestid. Missiooni üheks tähtsamaks eesmärgiks on testida kosmoses elektrilist päikesepurje. Aalto-1 elektrilise päikesepurje eksperimendi käigus tahetakse katsetada mitmest jätkest koosnevat päikesepurje ning testida elektrostaatilist jõudu, mida avaldab purjele ionosfäärilise plasma voog. Samuti tahetakse testida elektrostaatilist plasmapidurit. Tegemist on päikesepurje kontseptsioonil põhineva tehnoloogia, mille eesmärgiks on eemaldada satelliit pärast tööaja lõppu orbiidilt. Seda selleks, et mitte tekitada kosmoseprügi. Esimene elektrilise päikesepurje eksperiment viidi kosmosesse ESTCube-1 pardal aastal 2013. Selle katse käigus taheti mõõta purjele mõjuvat jõudu, aga mitte satelliiti orbiidilt alla tuua. Aalto-1 purjel on pikem jätke, seega saab tekitada suuremat elektrostaatilist tõmbejõudu, mis on piisav et tuua aparaat orbiidilt alla. ESTCube-1 "Aalto-1 – Summary". Aalto.fi. 2012. arhiveeritud algsest asukohast 23.12.2014. vaadatud 23.12.2014. "Aalto-1 nanosatellite project". wiki.aalto.fi. vaadatud 16.12.2016. "Aalto-1: The Finnish Student Nanosatellite". directory.eoportal.org. vaadatud 16.12.2016. Aalto Ülikooli wiki Aalto-1 Facebookis Aalto-1 Twitteris
Città metropolitana di Cagliari

Città metropolitana di Cagliari on haldusüksus (città metropolitana) Itaalias Sardiinia maakonnas. Haldusüksus moodustati 2016. aasta 4. veebruari seadusega. Piirneb põhjas Lõuna-Sardiinia provintsiga. Città metropolitana di Cagliari jaguneb 17 omavalitsusüksuseks (comuni): "Bilancio demografico al 30 giugno 2019". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuli 2019. Vaadatud 31. jaanuaril 2020. "LEGGE REGIONALE 4 FEBBRAIO 2016, N. 2" (itaalia). Consiglio regionale della Sardegna. 4. veebruar 2016. Originaali arhiivikoopia seisuga 8.02.2017. Vaadatud 13.12.2016. "ISTAT-i andmed 2016. aasta juuni lõpu seisuga". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. detsember 2018. Vaadatud 13. detsembril 2016. Koduleht (itaalia keeles)
Zomba

Zomba on linn Malawis, Zomba ringkonna keskus. Zomba asutati 1880. aastate keskel. See oli Briti Njassamaa halduskeskus Malawi iseseisvumiseni 1964. aastal ning seejärel Malawi pealinn 1975. aastani, kui pealinnaks sai Lilongwe. Zombas on säilinud palju koloniaalarhitektuuri. Linnas on Malawi Ülikooli Chancellor College. Linn asub Zomba platoo jalamil.
Eeltipp

Eeltipp on mäetipule eelnev, viimasest madalam, tipu muljet jättev mäeosa. Džomolungma lõunatipp Rocky Summit Razdelnaja (6148 m) (Lenini mäetipu eeltipp) Eesti Matkaliit. Väike matkaterminoloogia sõnastik. funholiday.org
Paberiformaat

Paberiformaat on paberipoogna pikkuse ja laiusega määratud suurus ja kuju. Paberiformaadid on kehtestatud Euroopa standardiga EN ISO 216, mis põhineb Saksa Standardiorgaisatsiooni (DIN) poolt 1922. aastal vastu võetud standardil DIN 476. Standard määrab kindlaks neli seeriat (A, B, C, D) ja igaühes neist 11 suurust (tähistatakse numbritega 0–10). Formaadi tähis saadakse seeriatähe ja suurusnumbri kombinatsioonina, nt A4 või C6 (koos lühendiga DIN või ISO). Standardiseeritud on ka baasformaadist suuremaid formaate, näiteks topeltpoogen 2A0. Poogna küljepikkuste suhe on kõigis seeriates 2 ≈ 1 , 4142 {\displaystyle {\sqrt {2}}\approx 1,4142} . Niisuguse suhte korral on ka poolitamisel saadud poogen sellesama külgede suhtega. Iga järgmine formaat on pool eelmisest, seega on formaadid igas reas omavahel geomeetriliselt sarnased. Formaadi number näitab, mitu korda baasformaati 0 on poolitatud. Selline suhe on ainuke võimalik, mille korral ülaltoodud tingimus (lehe külgede suhe on sama) algformaadi poolitamisest kehtib. Teisisõnu kui paberi küljed suhtuvad teisiti kui arvud 1 ja ruutjuur kahest, siis sellise suhtega paberilehe poolitamisel tekib teise suhtega formaat kui enne poolitamist. Paberipoogna baasformaatide pindalad: A-seeria formaadi A0 pindala on 1 m2; B-seeria formaadi B0 pindala on 21/2 m2 = 1,414 m2; C-seeria formaadi C0 pindala on 21/4 m2 = 1,189 m2; D-seeria formaadi D0 pindala on 2−1/4 m2 = 0,841 m2. Formaatide mõõtmed esitatakse millimeetrites. Tolerants on mõõtmetel 150 mm ±1,5 mm, mõõtmetel 600 mm ±2 mm ja sellest suurematel ±3 mm. Paberi paksust ja tihedust iseloomustab tema ruutmeetrimass grammides, näiteks tavalisel A4-printeripaberil on see 80 g/m². Paberiformaadid
Poogen (paber)

Poogen on teatud suurusega, enamasti standardformaadis paberileht. Trükinduses on poogen ka käsikirja või raamatu mahu mõõtühik. Autoripoogen Arvestuspoogen Trükipoogen Poogen (ÕS)
Trükipoogen

Trükipoogen on trükise mahu arvestamise mõõtühik. Ühele paberipoognale mahub kaks trükipoognat, sest trükitakse paberi mõlemale küljele. Raamatus on trükipoogen mitu korda pooleks murtud paberipoogna kujul. Kui standardformaadis paber pooleks kokku murda, saame 4-leheküljelise poogna, teistkordsel murdmisel 8 lehekülge jne. Harilikult on trükipoognas 16 või 32 lehekülge. Näiteks A2-formaadis paberi (420×594 mm) kolmekordsel voltimisel saame 16-leheküljelise poogna suurusega 148×210 mm. Tingtrükipoognaks on nimetatud arvestuslikku trükipoognat, mis on trükitud 60×90 cm suuruse paberipoogna ühele küljele. autoripoogen ENE, 9. kd, 1996, lk 538
Lumesild

Lumesild on lumest moodustunud sild liustikulõhe või oja kohal. Lumesild areneb välja lumekarniisist, mis aja jooksul edasi suurenedes võib ulatuda lõheava teise servani, moodustades loodusliku silla. Lumesild võib aja jooksul täielikult katta lõhe ava ja kujutab endast seetõttu ohtu, sest loob illusiooni katkematust lumeväljast, varjates samal ajal lumekihi paksust, mis võib osutuda väga õhukeseks. Kuna lumesild on lõheserva lähedal palju paksem kui keskosas, siis lumesilla ületamisel toimub silla varisemine reeglina servast eemal ja keskpaigale lähemal. Lumesilla varisemise tõttu hukkusid 2015. aastal kolm Eesti alpinisti Tocllaraju mäel Andides. Eesti Matkaliit. Väike matkaterminoloogia sõnastik. funholiday.org Lumesild. Foto. mountainproject.com Lumesild. Foto. images.summitpost.org Lumesilla ületamine. Foto. images.summitpost.org Lumesilla ületamine. Foto. jeffpflueger.com Lumesilla ületamine. Foto. images.summitpost.org Lumesilla ületamine. Foto. images.summitpost.org
Raamatuformaat

Raamatuformaat on raamatu suurus, mille määrab trükkimiseks kasutatava paberipoogna formaat. Raamatud trükitakse A- ja B-seeria paberipoognatele. Vajaliku suurusega paberipoognad volditakse enamasti kolme- või neljakordse poolitamise teel 16- või 32-leheküljelisteks vihikuteks, millest köidetakse raamatuplokk. Raamatuplokkide levinuimad standardformaadid ja mõõtmed: A6 – 73×148 mm; A5 – 148×210 mm; A4 – 210×297 mm; B6 – 125×176 mm; B5 – 176x250 mm. Nendes mõõtmetes sisaldub teatud köitmis- ja lõikamisvaru, nii et raamatuploki tegelik suurus võib olla mõne millimeetri võrra väiksem. Raamatuformaatide ajalooliselt väljakujunenud nimetusi (ENE järgi): foolio – poole poogna suurune raamatuformaat; 35–45 cm kõrgune paberipoogen on volditud kaheks (4 lk), tähis 2° (foolioformaadis raamat on foliant): kvart – 1) kvartformaat, paberipoogen on volditud neljaks (8 lk), tähis 4°; 2) raamatu neljandikformaat, kõrgus 25–35 cm); oktaav – 1) oktaavformaat, paberipoogen on volditud kaheksaks (16 lk); 2) raamatu kaheksandikformaat, kõrgus 18,5 (väikeoktaav) kuni 25 cm (suuroktaav), tähis 8° (tavaline raamatuformaat). Paberiformaat Poogen (paber)
Primorje sõjaväeringkond

Primorje sõjaväeringkond (vene keeles Приморский военный округ, Приморский ВО) oli aastatel 1945–1953 Nõukogude Liidu relvajõudude koosseisu kuulunud piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis. Sõjaväeringkond moodustati 30. septembril 1945 ja selle territooriumi moodustasid Primorje krai osad. Väekoondis saadeti laiali 1. juunil 1953 ja selle territoorium liideti Kaug-Ida sõjaväeringkonnaga. Sõjaväeringkonna staap asus Vorošilovis.
Lõuna-Uurali sõjaväeringkond

Lõuna-Uurali sõjaväeringkond (vene keeles Южно-Уральский военный округ, ЮжУрВО) oli aastatel 1941–1958 Nõukogude Liidu relvajõudude koosseisu kuulunud piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis. Sõjaväeringkond moodustati 1. detsembril 1941. Staap formeeriti Orjoli sõjaväeringkonna väejuhatuse baasil. Territooriumiks oli Tškalovi oblast, Baškiiri ANSV ning Kasahhi NSV koosseisu kuulunud Aktjubinski, Gurjevi ja Lääne-Kasahstani oblast. Sõjaväeringkond likvideeriti 15. jaanuaril 1958 ning selle territoorium liideti Volga ja Turkestani sõjaväeringkonnaga. Sõjaväeringkonna staap asus Tškalovis. 1941–1942 kindralleitnant Vladimir Nikolajevitš Kurdjumov 1942 kindralleitnant Fjodor Nikititš Remezov 1942–1943 kindralmajor Matvei Timofejevitš Popov 1943 kindralmajor N. I. Dementjev 1943–1945 kindralpolkovnik Mārtiņš Reiters 1945–1946 armeekindral Georgi Fjodorovitš Zahharov 1946–1949 Nõukogude Liidu marssal Semjon Konstantinovitš Timošenko 1949–1955 kindralpolkovnik Pavel Aleksejevitš Belov 1955–1958 kindralpolkovnik Jakov Grigorjevitš Kreizer
Ulla Pirttijärvi-Länsman

Ulla Pirttijärvi-Länsman (sünninimi Ulla Pirttijärvi, sündinud 13. novembril 1971 Inaris) on saami laulja ja joiguja. Ta joiub ja laulab enamasti põhjasaami keeles. Inari valla Áŋŋeli külast pärit Ulla Pirttijärvi laulis 1980. aastatel ansamblis Áŋŋel Nieiddat (soome keeles Angelin tytöt) koos Ursula Länsmani ja Tuuni Länsmaniga. Iseseisva artistina alustas ta pärast ansambli esimese albumi ilmumist aastal 1992. Praegu tegutseb Ulla Pirttijärvi-Länsman 2009. aastal asutatud ansamblis Ulda. Ulla Pirttijärvi on avaldanud neli sooloalbumit ja osalenud Soome ansambli Rinneradio ning saami artistide Frode Fjellheimi ja Wimme Saari plaatide lindistamisel. Peale selle on ta osalenud aastal 1987 ansambli Áŋŋel Nieiddat eelkäija Angel-Nuorat ja saami laulja Mari Boine saamikeelsete jõululaulude kassetil "Juovllaide". 2000. aastate algul oli Ulla Pirttijärvi toimi Lapi läänikunstnik. Ulla Pirttijärvi-Länsman elab perega Ohcejohka külas. Hoŋkoŋ dohkká (1996) Ruošša eanan (1998) Máttaráhku askái (2002) Áibbašeabmi (2008) Juovllaide (1987) Dolla (1992) Ulda (2012) Band Ulda. (Kasutatud 12.9.2014.) JUOVLLAIDE Andmebaas Fono. (Kasutatud 12.9.2014.) Saamen kielen ja kulttuurin opetus täytti 35-vuotta. Kaleva, 19.5.2005 (Kasutatud 12.9.2014.) Muusikko Ulla Pirttijärvi: Kuulun yhteen Lapin luonnon kanssa. Voi Hyvin, 14.12.2011. (Kasutatud 12.9.2014.) Ulda koduleht
Sibeliuse monument

Sibeliuse monument (soome keeles Sibelius-monumentti) on helilooja Jean Sibeliuse mälestuseks püstitatud monument Helsingis Taka-Töölös Sibeliuse pargis. Soomlaste väitel on see maailma üks armastatuimaid abstraktseid skulptuure. Monumendi autor on skulptor Eila Hiltunen, kes võitis monumendi rajamiseks korraldatud konkursi. Hiltuneni esitatud kavand kandis nime "Passio Musicae" ning see kujutas orelivilesid. Legendi järgi olevat terasoreliviled projekteeritud nii, et teatud tuule suunaga olevat pargis võimalik kuulda Sibeliuse kuulsaimat teost "Finlandia". Abstraktne skulptuur tekitas 1960. aastatel palju poleemikat ning kunstipubliku nõudmisel tuli Hiltunenil monumenti täiendada Sibeliuse näoreljeefiga, mis asub monumendi kõrval kaljul. Kunstikriitikud nimetasid monumenti julgeks, eriti kui silmas pidada Soome rahvuslikku heliloojat. Samas on teosest leitud Sibeliusele nii omast dünaamilisust ja looduslähedust. Sibeliuse monument avati 7. septembril 1967 helilooja 100. sünniaastapäevaks. Skulptuur kaalub 24 tonni. Selles on üle 600 toru. Skulptuur on 10,5 meetrit pikk, 6,5 meetrit lai ja 8,5 meetrit kõrge. Skulptuuri miniatuurne mudel (1964) on UNESCO peakorteris Pariisis ja teose detail ehib ÜRO peakorteri esist väljakut New Yorgis. 6,7 meetri kõrgune monumendi osa eskiis oli 1967. aastal väljas ka Montréali maailmanäitusel, pärast näitust kinkis Soome riik eskiisi Montréali linnale.
Tauria sõjaväeringkond

Tauria sõjaväeringkond (vene keeles Таврический военный округ, Таврический ВО) oli aastatel 1945–1956 Nõukogude Liidu relvajõudude koosseisu kuulunud piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis. Sõjaväeringkond moodustati 9. juulil 1945 ja selle territooriumi moodustasid Vene NFSV koosseisu kuulunud Krimmi oblast ning Ukraina NSV koosseisu kuulunud Hersoni ja Zaporižžja oblast. Staap formeeriti Üksiku Primorje armee ja 22. armee baasil. Väekoondis likvideeriti 4. aprillil 1956 ja selle territoorium liideti Odessa sõjaväeringkonnaga. Sõjaväeringkonna staap asus Simferopolis. 1945–1946 kindralleitnant Kondrat Semjonovitš Melnik 1946–1954 kindralpolkovnik Markijan Mihhailovitš Popov 1954 kindralleitnant Sergei Stepanovitš Fomenko 1954–1956 kindralpolkovnik Ivan Iljitš Ljudnikov
Stalingradi sõjaväeringkond

Stalingradi sõjaväeringkond (vene keeles Сталинградский военный округ, Сталинградский ВО) oli aastatel 1941–1942 ja 1943 Nõukogude Liidu relvajõudude koosseisu kuulunud piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis. Sõjaväeringkond moodustati 26. novembril 1941. Territoorium hõlmas: Stalingradi oblast (väljaarvatud kolm rajooni), osa Rostovi ja Lääne-Kasahstani oblastist, Kalmõki ANSV ja Astrahani ringkond. Staap moodustati Harkovi sõjaväeringkonna baasil. 31. augustil 1942 formeeriti sõjaväeringkond 28. armeeks. Uuesti moodustati sõjaväeringkond 2. juulil 1943. Nüüd kuulus selle koosseisu Stalingradi oblast, Rostovi oblasti põhjapoolsed alad, Astrahani ringkond ja Kalmõki ANSV. Hiljem hõlmas see ka Harkovi ja Vorošilovgradi oblastit. Sõjaväeringkond likvideeriti oktoobris 1943 ning selle väed ja territooriumi liideti Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonnaga. Sõjaväeringkonna staap asus 1941–1942 Stalingradis, seejärel Astrahanis. 1941 kindralmajor Nikolai Vladimirovitš Feklenko 1941–1942 kindralleitnant Vassili Filippovitš Gerassimenko 1943 kindralleitnant Viktor Vassiljevitš Kosjakin
Laineplaat

Optilise elemendi kohta vaata artiklit Laineplaat (optika). Laineplaat on katusekattematerjal, mida valmistatakse enamasti kiudtsemendist. Eesti keeles kutsutakse tootja Eternit järgi seda materjali ka eterniidiks. Eestile kõige lähem riik, kus tänapäeval kiudtsemendist laineplaate toodetakse, on Leedu. Leedu ettevõte UAB Eternit Baltic on uut, asbestivaba laineplaati valmistanud 1997. aastast alates. Laineplaadis on asbestikiud asendatud PVA fiiberkiududega, mis erinevalt asbestist ei ole inimese tervisele kahjulikud.
Lazio mägi

Lazio mägi on mägi Kunluni mäestikus. Halduslikult asub see Hiinas Xinjiangis. Mäele panid nime 2007. aastal selle esmavallutajad. Koktaki liustiku kõrval asuva Lazio mäe kõrgus on 6045 m. Mäetipu vallutasid esimestena 23. augustil 2007 Soome alpinistid Veli-Matti Helke, Rauno Ravantti ja Mikko Piironen. Soomlaste järel teisena tõusid 2010. aasta juulis selle mäe tippu Eesti alpinistid Kristjan-Erik Suurvälja juhtimisel toimunud Eesti Kunluni ekspeditsiooni käigus. 27. juulil tõusid 7 ekspeditsiooni liiget selle mäe tippu. Tegemist oli ka selle marsruudi esmaläbimisega. Üks tippujõudnutest, Argo Mere, laskus suuskadega tipust 5800 m kõrgusel asunud vahelaagrisse. 2010 – Kristjan-Erik Suurväli, Priit Joosu, Priit Simson, Argo Mere, Siim Kadak, Jaan Sibul, Marko Aasa FOUR VIRGIN CHINESE PEAKS CLIMBED BY FINNISH TEAM. alpinist.com Ajalugu 2010–. ajaveeb.alpinism.ee Eestlased vallutasid Hiinas esimestena kaks mäetippu. 17.08.2010. postimees.ee
Jüri Ilvest

Jüri Ilvest (sündinud 22. detsembril 1952) on eesti jurist, endine riigikohtunik. Jüri Ilvest lõpetas 1971. aastal Tallinna 10. Keskkooli. Aastatel 1971–1976 õppis Ilvest Tartu Riiklikus Ülikoolis õigusteaduskonnas. Pärast õpingute lõpetamist töötas 14 aastat prokuratuuris, seejärel Eesti Ülemkohtus kohtunikuna. Eesti Vabariigi Ülemkohtu kohtuniku ametist vabastati ta 16. septembrist 1993. Riigikohtu liikmeks nimetati Jüri Ilvest Riigikogu poolt 25. veebruaril 1993. Ettepanekut nimetada Ilvest riigikohtunikuks, toetas 52, vastu oli 17 ning 11 Riigikogu liiget jäid erapooletuks. Aastatel 1993–2003 juhtis ta Riigikohtu kriminaalkolleegiumi. Viimast päeva oli ta tööl ajalehe Postimees andmetel 15. jaanuaril 2016, misjärel siirdus pensionile. Riigi Teataja andmeil vabastati Jüri Ilvest ametist 18. jaanuarist. Jüri Ilvestit on tunnustatud 2002. aastal Valgetähe IV klassi teenetemärgiga. "Pikaaegne riigikohtunik Jüri Ilvest läheb pensionile", ajalehe Postimees veebiväljaanne (postimees.ee), 15.01.2016. Elektrooniline Riigi Teataja. "Eesti Vabariigi Ülemkohtu liikmete ametist vabastamine". Avaldamismärge: RT I 1993, 66, 936. Elektrooniline Riigi Teataja. "Jüri Ilvesti Riigikohtu liikme ametisse nimetamise seadus". Avaldamismärge: RT 1993, 11, 175. VII Riigikogu stenogramm, II istungjärk, 25. veebruar 1993. Elektrooniline Riigi Teataja. "Riigikohtu liikme Jüri Ilvesti kohtunikuametist vabastamine". Riigikogu 09.06.2015 otsus. Avaldamismärge: RT III, 10.06.2015, 3. Vabariigi Presidendi Kantselei teenetemärkide infosüsteem: Ilvest, Jüri.
Membraanipotentsiaal

Membraanipotentsiaal on rakumembraani eri külgedel esineva elektriliste potentsiaalide vahe, mis on tingitud laetud osakeste erinevast kontsentratsioonist kummalgi pool membraani. Kõigil elusrakkudel on välis- ja sisekeskkonna vahel potentsiaalide vahe. Raku sees on elektriline laeng (ioonide kogusumma) negatiivsem kui rakust väljaspool. Närvirakkude membraanipotentsiaal muutub depolarisatsiooni ja repolarisatsiooni käigus. Kui membraani sees, rakus ületab elektriline potentsiaal teatava läviväärtuse, algatab see kiire ja pidevalt suureneva depolarisatsiooni kuni rakk muutub korraks ‘seestpoolt positiivseks’ ja seejärel repolariseerub. (Repolariseerumine tähendab seda, et raku sisemine elektriline potentsiaal muudetakse samasuguseks nagu enne depolarisatsiooni, kus raku sees on negatiivne ja väljaspool rakku positiivne laeng.) Paljudel juhtudel repolarisatsioon jätkub, kuni rakk muutub ajutiselt hüperpolariseerituks, seejärel muutub membraanipotentsiaal aeglaselt normaalseks. Normaalse, puhkeseisundi hoidmiseks peab rakk aktiivselt energiat kulutama. Rakk kasutab puhkeseisundi membraanipotentsiaali loomiseks mitokondrites toodetud energiat, täpsemalt ATP molekuli keemilist energiat.
Teise maailmasõja ohvrite arv

Teise maailmasõja ohvrite arvu ei ole võimalik täpselt öelda. Kõige levinum on väide, et hukkus ligikaudu 62 miljonit inimest: teljeriikide (Saksamaa ja selle liitlaste) poolel 11 miljonit ja Nõukogude Liidu ja selle liitlaste poolel 51 miljonit.
Astra Põder

Astra Põder (sündinud 3. veebruaril 1970) on eesti laulja. Tema esinejanimi on Astra. 1995. aastal osales ta ETV lauluvõistlusel "Kaks takti ette", kus saavutas teise koha.[viide?] Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli õpilasena laulis ta sisse Raadio 2 reklaamklippe, mille muusika autor oli Alo Mattiisen.[viide?] Astra Põderi lauluõpetaja Tallinna Muusikakoolis oli Silvi Vrait. 1995. aastal alustas Astra koostööd Kalle Kukega ning ilmusid laulud "Lend", "Sinuga" ja "Armumise lugu". 2013. aastal alustas ta soolokarjääri ning ilmus laul "Kas tõesti on nii", millele on järgnenud veel plaadi jagu lugusid. Astra on lauljana tegev siiani, ta esineb festivalidel, ööklubides. Astra laulab ka muusikalistes kollektiivides Igihaljas Seitse ja Horre Zeigeri Big Band. 90ndate megastaar Astra tähistab täna juubelit: keegi pole mind veel lahti nööpinud! Astra Facebookis Astra Youtube'is Astra ja Kalle diskograafia 1995–1996 .