laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tergu

Tergu on vald Itaalias Sardiinia maakonnas Sassari provintsis Anglona piirkonnas. Tergu kõrgus merepinnast on keskmiselt 284 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 17 inimest ruutkilomeetri kohta. Tergu piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Castelsardo, Nulvi, Osilo, Sedini, Sennori, Sorso. https://demo.istat.it/?l=it Salvatore Chessa, L'insediamento umano medioevale nella curatoria di Montes (Comuni di Osilo e Tergu), Sassari, Magnum, 2002. Manlio Brigaglia, Salvatore Tola (a cura di), Dizionario storico-geografico dei Comuni della Sardegna, Sassari, Carlo Delfino editore, 2006. ISBN 8-871-38430-X Francesco Floris (a cura di), Grande Enciclopedia della Sardegna, Sassari, Newton&ComptonEditori, 2007.  Tergu – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles) Andmed maakonna saidil (itaalia keeles)
Häädemeeste valla vapp

Häädemeeste valla vapp on Eesti haldusüksuse Häädemeeste valla vapp. Vapp on kinnitatud 1. detsembril 1997. Häädemeeste valla vapiks on kuldne kilp sinise müürihambulise päisega. Kuldsel väljal on sinine kahemastiline kahvelpurjestusega kaljas ning sinise välja keskel kaheksaharuline hõbedane täht. Kuld tähistab väärikust, õnne ja heaolu, sinine – merd, tõde ja lootust ning hõbe on valguse ja puhtuse tähis. Vapivärvid viitavad ka Eestile ja Pärnumaale. Häädemeeste valla ajaloos on suurt tähtsust omanud purjelaevaehitusele ning sellele viitab ka kaljas. Müürihambuline päis sümboliseerib riigipiiri, hõbetäht sihiteadlikust ja eesmärgikindlust. Valla vapi kujutist võib kasutada värvilise ja must-valgena. Värvilisel kujutisel peavad värvid vastama täpselt Häädemeeste valla põhimääruses esitatud näidisele ja kirjeldusele. Valla vapi kujutist kasutatakse: Häädemeeste valla vapipitsatil. Häädemeeste vallavolikogu ja vallavalitsuse dokumentidele ning ametlike kirjade blankettidele. Neil olev vapi kujutis võib olla nii värviline kui must-valge. Ruumides, kus toimuvad vallavolikogu ja vallavalitsuse istungid. Vallavolikogu ja -valitsuse liikme rinnamärgil, ametlikul nimekaardil ja suveniirmärgil. Vallavolikogu ja -valitsuse poolt väljaantavatel trükistel, ametlikel suveniiridel ning ametlikel ja reklaamkuulutustel. Valla piire tähistavatel märgistustahvlitel ja viitadel. Häädemeeste valla vapimärgil. Häädemeeste valla vappi võidakse kasutada: Vallavolikogu ja vallavalitsuse poolt korraldatavatel üritustel, tseremooniatel ja ametlikel vastuvõttudel. Valla koondvõistkondadesse kuuluvate sportlaste esindus- ja võistlusriietusel rahvusvahelistel, vabariiklikel ja maakondlikel võistlustel. Valla kultuuri-, spordi- ja muude delegatsioonide ees ava- ja lõputseremooniatel rahvusvahelistel, vabariiklikel ja maakondlikel üritustel. Asutused, ettevõtted, seltsid, ühingud ja üksikisikud saavad loa valla vapi kasutamiseks vastava kirjaliku taotluse alusel vallavalitsuselt, kes otsustab loa andmise ning selle eest tasumise. Valla vapi kasutamisel reklaamiks või muuks äritegevuseks määrab vallavalitsus taotluse esitajale maksu, mis tasutakse valla eelarvesse. 1996. aasta kevadel korraldas Häädemeeste vallavalitsus valla sümboolika konkursi, mille võitis Ene Urbla esitatud kavand. Kuna Riigikantselei sümboolika osakond võttis valdade vappide kujundusi väga rangelt ja nõudis, et vapid vastaksid igati kõigile heraldika (vapiteadus) nõuetele, jäi vapp esialgu kinnitamata. Abi paluti Priit Herodeselt ning lõplik kujundus ongi tema looming. Kuigi vapi ja lipu kujundused valmisid juba 1996. aasta lõpuks, kinnitati need alles 1. detsembril 1997. Häädemeeste valla lipp Häädemeeste valla sümboolika valla kodulehel Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel – Häädemeeste vald
Chesaw

Chesaw on kummituslinn USA-s Washingtoni osariigis Okanogani maakonnas. 19. sajandi lõpus avastati Chesaw's kulda, ning see meelitas sellesse piirkonda kaevureid. Kaevanduspiirkonda saabus ka Hiina kaevureid, neist tuntuim oli kullapesija nimega "Chee Saw". Talle kuulus väike rantšo ja pood, mis ei asunud kullakaevurite ajutistest eluruumidest kuigi kaugel. Valged kaevurid hakkasid oma kaupa ostma Hiina kaupmehelt. Veidi ajapärast sai fraasist "Chee Saw’s" kõnekäänd ja lõpuks kujunes selles välja lihtsalt "Chesaw", millest sai asula nimi. Chesaw'st kujunes oluline kaevanduslinn ja asulas asus nelikümend hoonet. Pärast kullapalavikku elas asulas 200 inimest. 1906. aastal avati asulas kool. 1914. aastal kaevandused suleti ja inimesed lahkusid suurematesse linnadesse. Kool töötas 1943. aastani, kuni see lammutati. Aastatel 1950 ja 1959 tabas linna tulekahju ning 1970. aastal elas Chesaw's ainult kümme inimest. Tänapäeval asub Chesaw's mõned puidust majad, rodeoväljak, kauplus, tavern ja surnuaed. "Chesaw". ghosttownsusa.com. Vaadatud 3.08.2013. "Chesaw". Ghost towns and History of the American West. Vaadatud 3.08.2013. "Chesaw Tavern". High Country Real Estate in Chesaw, Washington. Originaali arhiivikoopia seisuga 30.12.2013. Vaadatud 3.08.2013. "Chesaw Cemetery". interment.net. Vaadatud 3.08.2013.
Monteleone Rocca Doria

Monteleone Rocca Doria on vald Itaalias Sardiinia maakonnas Sassari provintsis. Monteleone Rocca Doria kõrgus merepinnast on keskmiselt 368 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 10 inimest ruutkilomeetri kohta. Monteleone Rocca Doria piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Padria, Romana, Villanova Monteleone. https://demo.istat.it/?l=it Manlio Brigaglia, Salvatore Tola (a cura di), Dizionario storico-geografico dei Comuni della Sardegna, Sassari, Carlo Delfino editore, 2006. ISBN 8-871-38430-X Francesco Floris (a cura di), Grande Enciclopedia della Sardegna, Sassari, Newton&ComptonEditori, 2007.  Monteleone Rocca Doria – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Paul Anniko

Paul Anniko (11. september 1904 Lihula – 9. veebruar 1974 Baltimore) oli eesti arst. Ta lõpetas aastal 1923 Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas mitmete katkestuste järel aastal 1942 arsti astme väärilisena. Akadeemiliselt kuulus ta üliõpilaste seltsi "Raimla". Ta töötas juba üliõpilasena aastatel 1941–1942 Tartu Ülikooli sisehaiguste kliinikus arstina ja Mustvees jaoskonnaarsti asetäitjana. Aastatel 1942–1944 oli ta Kullamaal jaoskonnaarstiks ja aastal 1944 sisearstiks Haapsalu haiglas. Põgenes aastal 1944 Saksamaale, kus oli alguses oli aastatel 1945–1949 DP laagri arstiks Oldenburgis (Briti okupatsioonitsoonis). Lisaks viibis ta aastal 1948 Hamburgis täienduskursustel troopiliste haiguste, hügieeni ja parasitoloogia alal. Aastal 1949 emigreerus Saksamaalt USA-sse. Aastatel 1949–1950 töötas ta Marylandi Lutherian Hospitali laboratooriumis laborandina. Septembrist 1950 septembrini 1951 läbis nn rotating internship'i, mis lõppes eksamite ja USA vastava osariigi arstilitsentsi saamisega. Aastatel 1951–1952 oli ta sisehaiguste arst-residendiks samas haiglas. Aastal 1952 asus ta Baltimore'is arstina tegutsema. Aastal 1956 saavutas ta eriarsti õigused nii sisehaiguste kui ka kirurgia alal töötamiseks. Ta oli Baltimore Markuse koguduse asutaja, kauaaegne juhatuse liige ja esimees; samuti Baltimore Eesti Laulumehed asutaja ja kuulus Baltimore Eesti Seltsi. Tal oli kodus suur eestikeelne raamatukogu, mida ta pidevalt täiendas; ta pööras palju tähelepanu eesti kooli arendamisele USA-s. Tema huvialadeks olid koorilaul (asutas koore nii põgenikelaagris kui ka USA-s), kalapüük ja joonistamine (pastell ja pliiats). Ta oli ka aktiivne arstiteaduse populariseerija. Paul Anniko suri 9. veebruaril 1974 Baltimore'i Eesti Majas, kui ta varises südameatakiga kokku populaarteaduslikku loengut pidades. Ta on maetud Baltimore'i Marylandi osariigis. Tema isa Hendrik Anniko oli kooliõpetaja, köster ning II ja III Riigikogu liige. Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 381-382.
Ilmar Vooremaa

Ilmar Herbert Georg Vooremaa (enne eestistamist Ilmar Herbert Georg Wöhrmann; 31. august 1906 Karja – 18. september 1976 Arvika, Värmlandi lään) oli eesti arst. Ta lõpetas 1924. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas 1931. aastal arsti astme väärilisena cum laude. Vahepeal õppis ta meditsiini (aastal 1928) Jena ülikoolis ja aastatel 1931–1932 täiendas ennast Jena ülikooli õigusteaduskonnas. Ta töötas juba aastast 1925 Tartu Ülikooli histoloogiainstituudis. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Fraternitas Estica ridadesse. Aastast 1931 sai temast Tartu Ülikooli II haavakliiniku assistent professorite Konstantin Koniku ja Ulrich Karelli juures. Ta töötas aastani 1943 Tartu Ülikooli haavakliiniku juures. Sel perioodil valmis tal doktoriväitekiri teemal "Luude ja liigeste tiisikus Eestis 1920–1934 ja selle tekitaja tüübid", mille ta kaitses Tartu Ülikooli juures 3. märtsil 1939, omandades dr. med. kraadi. Samal aastal tunnustas Arstide Koja Eriarstide Toimkond ta haavahaiguste eriarstiks. Aastal 1943 taandus ta taas Saaremaale, võttes vastu Saaremaa Haigla juhataja koha. Aastal 1944 põgenes ta koos abikaasa ja tütrega üle Läänemere Rootsi. Aastatel 1945–1946 töötas ta alamarsti kohusetäitjana mitmetes Rootsi haiglates. Tööloa Rootsis saavutas ta juba aastal 1948. Aastatel 1949–1957 oli ta tööl Arvika haiglas. Aastal 1958 avas ta Arvikas (Värmlandi läänis) ka erapraksise. Aastal 1960 esitati ta esimese eesti arstina Rootsi tervishoiuvalitsuse "Medicinalstyrelsen'i" poolt ülemarsti kohale kinnitamiseks Bäckeforsi haigla (asub Västra Götalandi läänis) kirurgia osakonnas. Dr. med. Ilmar Vooremaa suri aastal 1976 Arvikas Värmlandi läänis ja ta on maetud Arvika kalmistule. Ta abiellus aastal 1931 kolleeg Salme Taleriga ja neil sündis aastal 1943 tütar. Tema isa Karl Wöhrmann oli Karja Katariina koguduse (ja Metsküla abikoguduse) õpetaja, vend Aksel Erich Vooremaa, kes hukkus NKVD massimõrva ohvrina Tartu vanglas, oli pastoriks Tartu Maarja koguduses. Vilistlased. Kuressaare Hariduse Kooli veebisait. Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 508-509.
Alatskivi valla lipp

Alatskivi valla lipp on Tartu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Alatskivi valla lipp. Lipp kinnitati 20. märtsil 1997. Kangas on jaotatud horisontaalselt kolmeks osaks, kus alumine ja ülemine on rohelised, kumbki moodustab lipu kõrgusest 1/4. Keskmine väli on valge ja 2/4 lipu kõrgusest ning selle keskel asub Alatskivi valla vapi kujutis. Kilbikujulisel vapil on kujutatud: parempoolsel osal hõbedase värviga Alatskivi lossi peasissekäik punasel pinnal ja vasakpoolsel ülemisel osal kolm rohelist kuuske hõbedasel pinnal ning alumisel osal sinisel põhjal kolm hõbedast lainelist joont. Alatskivi valla lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ja normaalmõõdud 105 x 165 cm. Vallalipp heisatakse vallamaja peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. Vallalipp heisatakse valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega, samuti muudel valla avalikel üritustel. Vallalipu heiskamise võib teha kohustuslikuks üksnes volikogu otsuse või vallavalitsuse korraldusega vallale kuuluvatel hoonetel, rajatistel või maa-aladel. Teistele omanikele on need otsused või korraldused üksnes soovitusliku iseloomuga. Kui vallalipp heisatakse: Koos Eesti riigilipuga, asub vallalipp lippude poolt vaadatuna vasakul. Koos mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse lipuga, asub vallalipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi või omavalitsusüksuse lipust. Koos mõne Eesti maakonna või valla lipuga või muu lipuga, asub vallalipp lippude poolt vaadatuna vasakul. Vallalipu valmistamine toimub üksnes vallavalitsuse loal. Alatskivi valla vapp Alatskivi valla sümboolika valla kodulehel Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Alatskivi vald.
Lai

Lai võib tähendada mitut asja: Lai tänav on paljudes Eesti asulates Lai on perekonnanimi Francis Lai, prantsuse helilooja Ivar Lai, eesti alpinist Lai on Laiuse kihelkonna nime lühend. lai on 12.–13. sajandil kasutatud luule- ja muusikavorm Laï, linn Tšaadis
Alatskivi valla vapp

Alatskivi valla vapp on Tartu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Alatskivi valla vapp. Vapp kinnitati 11. veebruaril 1992. Alatskivi valla vapp on kilbikujuline alt kumera servaga. Laiuse ja kõrguse suhe on 2:3. Lõhustatud ja pooljaostatud kilbi parempoolsel, punasel väljal hõbedane sakmelise rinnatise, ehistorni ja ümarkaaravaga peasissepääsu ning koonilise katusega ärkiltornikesega mõisaehitise osaline vaade. Kilbi vasaku poole ülemisel, hõbedasel väljal kolm rohelist kuuske ja alumisel, sinisel väljal kolm lainelõikelist hõbedast varrast. Mõisaehitise osaline vaate sümboliseerib Alatskivi lossi fassaadi profiil. Kolm rohelist kuuske sümboliseerib valla metsarikkust. Kolm hõbedast lainet sümboliseerib kolm Alatskivi ümbritsevat järve. Valla vappi kasutatakse: Volikogu, vallavalitsuse ja valla ametiasutuse kantselei pitseritel ja dokumendiplankidel vastavalt vallavalitsuse asjaajamise korrale. Valla meenetel, samuti punktis 1 nimetatud ametiasutuse ümbrikutel ja muudel ametlikel trükistel kooskõlastades vallavalitsusega. Volikogu ja vallavalitsuse hoonel ja valla piiritähistel. Muudel juhtudel võib valla vappi kasutada üksnes vallavalitsuse loal. Alatskivi valla lipp Tartu maakond Alatskivi valla sümboolika valla kodulehel Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Alatskivi vald.
Kõrkvere Aavakivi

Kõrkvere Aavakivi (ka: Aavakivi, Kõrkvere hiidrahn) on migmatiidist hiidrahn Saare maakonnas Saaremaa vallas. See on Saaremaa ainus hiidrahn. Saare maakonnas on suuremad Vahase saarel olevad kaks rahnu. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 9,8 m, laius 6,9 m, kõrgus 4,5 m, ümbermõõt 25,2 m ja maht 123 m3. Rahn on ümaralt rombja põhiplaani ja ebatasase pealispinnaga. Selle otsa on astmeliste süvendite abil hõlpus ronida. Rahn mureneb tugevasti, eriti lõunaosas. Lagi on suhteliselt lame, mõõdukalt sammaldunud. Rahn on alates 1937. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Eesti hiidrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Kõrkvere Aavakivi". EELIS Infoleht. Vaadatud 30.12.2022. "Aavakivi". Keskkonnaportaal. Vaadatud 30.12.2022. Kõrkvere Aavakivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Kõrkvere Aavakivi keskkonnaportaalis
Abruka I Suurkivi

Abruka I Suurkivi on rändrahn Saare maakonnas Abruka saarel. Saarel asub ka Abruka II Suurkivi. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 8,3 m, laius 6,5 m, kõrgus 4,6, ümbermõõt 23,9 m, maht 115 m3. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Abruka II Suurkivi

Abruka II Suurkivi on rändrahn Saare maakonnas Abruka saarel. Saarel asub ka Abruka I Suurkivi. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 7,0 m, laius 4,4 m, kõrgus 3,0 m, ümbermõõt 17,8 m. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Toksikoloogia

Toksikoloogia (algupäraselt pärit kreekakeelsest sõnast τοξικός – toxicos ehk mürgine) on bioloogial, keemial ja meditsiinil põhinev teadusharu, mis tegeleb kemikaalide kahjulike mõjudega elusorganismidele. Toksikoloogia "isaks" on peetud Šveitsi päritolu arsti ja loodusteadast Theophrastus Phillipus Auroleus Bombastus von Hohenheimi (1493–1541) (hüüdnimega Paracelsus). Paracelsus on tuntud toksikoloogia hüüdlause "Alle Dinge sind Gift und nichts ist ohne Gift; allein die Dosis macht, dass ein Ding kein Gift ist.", mis otsetõlkes tähendab, et "Kõik asjad on mürgised ja ei ole olemas midagi, mis ei oleks mürgine; doos määrab selle, kas asi on mürgine või mitte." Seda hüüdlauset tõlgitakse sageli ka kui: "Doos määrab mürgi" või ladina keeles kui "Sola dosis facit venenum". Toksikoloogia üks peamisi alustalasid ongi seos kemikaali doosi ja sellele kemikaalile eksponeeritud organismil ilmnenud mõju vahel. Enamuse kemikaalide mõju elusorganismidele on doosist sõltuv; ehk madalatel doosidel kemikaalidel mürgist mõju ei ilmne. Üks toksikoloogias peamiselt kasutatavaid mõõtühikuid on LD50, mis märgistab poolletaalset doosi ehk kemikaali doosi, mis omab efekti poolele testpopulatsioonile. Kõige sagedamini kasutatavad testloomad on rotid või hiired, nende põhjal prognoositakse ka testkemikaalide mürgisust inimesele. Enamasti on aga kemikaalide toksilisus liigispetsiifiline ning liikidevaheline testide tulemuste ülekanne võib osutuda problemaatiliseks. Uuemad testmeetodid toksikoloogias hoiduvad aga loomadel testimisest, kasutades organismist eraldatud üksikud rakke ehk rakuliine. Kemikaali toksilisuse määravad järgmised tegurid: kemikaali doos – enamasti testitakse nii suuri doose, mida manustatakse ühekordselt (akuutne test), kui ka pikema ajaperioodi vältel manustatavaid väikseid doose (krooniline test); kemikaali manustamise viis sissesöömine (ingestion) sissehingamine (inhalation) absorptsioon naha kaudu. Näiteks: kemikaalid, mida on ohutu joogi koostises manustada, ei ole tingimata ohutud siis, kui neid verre süstida. Muud tegurid Liik, millel toksilisust testiti Näiteks: toit, mis on inimesele ohutu, ei ole alati ohutu koduloomadele. Testorganismi vanus Testorganismi sugu Testorganismi tervislik seisund Testi keskkond Testorganismide individuaalsed iseloomujooned. Näiteks: noor lapseootel naine, kes elab soodsas keskkonnas on kemikaalidle teistsuguse tundlikkusega, kui vanem uimastitest sõltuvuses olev meesterahvas. Pähklite söömine on osadele inimestele eluohtlik. Kõikide eelnimetatud tegurite ja kemikaalide toksilise mõju viiside testimiseks on välja töötatud erinevad testsüsteemid. Erinevaid protokolle kasutatakse akuutse ja kroonilise toksilisuse testimiseks, nahaärrituse ja allergiate tekkimise uurimiseks, reproduktiivtoksilisuse ja vähi tekkimise (kantserogeensuse) uurimiseks. Nanotoksikoloogia Toksinoloogia
Sally Jewell

Sally Jewell (täisnimi Sarah Margaret Roffey Jewell; sündinud 21. veebruaril 1956 Londonis) on inglise päritolu Ameerika Ühendriikide ärijuht ja poliitik. Ta oli 12. aprillist 2013 kuni 20. jaanuarini 2017 Ameerika Ühendriikide siseminister.
Näärmed

Nääre (ladina glandula) on tsirkulatsioonisüsteemidega elusorganismi kudede epiteelrakkudest moodustunud elund, mille funktsioonideks on ka nõristus (ehk sekretsioon). Näärmed on: ainuraksed hulkraksed Näärmerakud (nii ainu- kui ka hulkraksete omad) saavad lähteaineid vereringe kudedest. Rakkude sünteesitud ja edastatava nõre alusel jaotatakse näärmed ka: eksokriinnäärmed on harilikult varustatud juhadega, mis suunavad nõre limaskestale, st väliskeskkonda; endokriinnäärmed suunavad nõre vereringesse so sisekeskkonda. Madudel on tuvastatud mitmeid sisenõristusnäärmeid: ajuripats, käbinääre, harknääre, kilpnääre, kõrvalkilpnäärmed, neerupealised, munandid, munasarjad. Mao peas paikneb hulgaliselt näärmeid, nagu süljenäärmed ja Harderi nääre. Lisaks paiknevad madude peas Duvernoy näärmed, v.a inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatud madudel, neil loetakse Duvernoy näärmete derivaadid mürgiaparaadi osaks ja neid nimetatakse vahel ka mürginäärmeteks. Nii emastel kui ka isastel madudel paiknevad kloaagiavausest saba suunas kõhu pool paarilised kloaaginäärmed. Tuntumad inimorganismi sisenõrenäärmed ehk endokriinnäärmed on: ajuripats ehk hüpofüüs käbikeha kilpnääre kõrvalkilpnääre tüümus ehk harknääre neerupealis kõhunäärme (ehk pankrease) sisesekretoorsed saared sugunäärmed: munasari (naistel) ja munand (meestel) maonääre, maolukutinääre,soolenääre, väikesed keele süljenäärmed, väikesed süljenäärmed suulaes, süljenäärmed, keelealune süljenääre, söögitorunäärmed jpm näärmed. ainete transport Duvernoy nääre endokriinsüsteem hormoonide loend näärmete loend rakk vitamiinid "Meditsiinisõnastik" 534:2004. Hermann Schlegel,Essay on the Physiognomy of Serpents, translated by Thos. Stewart Traill, Edinburgh, Maclachlan Stewart and Company, lk 26, 1843, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 23.10.2013) (inglise keeles) Meditsiinisõnastik, 2004.
Tsekõnivka

Tsekõnivka (ukraina keeles Цекинівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Jampili rajoonis. Elanike arv on 1970. Pindala on 4,63 km².
Lemmikneeme kivikülv

Lemmikneeme kivikülv (ka Aegna rändrahnud) on kivikülv Harju maakonnas Aegna saarel. Kivikülv koosneb 23 suuremast (ümbermõõt 8–25 m, kõrgus üle 1 m) ja 10 väiksemast rändrahnust. Rändrahnudest kõige suuremad on Tulekivi, Kultusekivi, Nurgaauguga kivi, Teravaservaline kivi ja Mälestuskivi. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 04.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Tulekivi (rändrahn)

Tulekivi (ka: Sihi Suurkivi, Lemmikneeme III) on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Aegna saarel Lemmikneeme kaelal hõredas männikus, Lemmikneeme kivikülvis. Tegemist on Aegna saare suurima rändrahnuga. Kivi pikkus on 12,5 m, laius 8,4 m, kõrgus 3,6 m ja ümbermõõt 35,1 m. Kivi maht on 275 m³. Tulekivi olevat kasutatud märgutule kohana kaluritele, et nad pimeduses saart leiaksid. Rahn on alates 1939. aastast üksikobjektina looduskaitse all ning jääb Aegna maastikukaitseala territooriumile. Eesti hiidrahnude loend "Lemmikneeme Tulekivi e. Sihi Suurkivi". EELIS Infoleht. Vaadatud 26.12.2022. Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. Viiding, Herbert (1986). Suurte rändrahnude kirjeldamise juhend. - Abiks loodusevaatlejale. Kd 85. Tartu: Eesti Teaduste Akadeemia. "Tulekivi e.Sihi suurkivi". Keskkonnaportaal. Vaadatud 28.12.2022. Tulekivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Tulekivi keskkonnaportaalis
Eerikukivi

Eerikukivi (ka Eeriku kivi, Maiekivi) on hiidrahn Harju maakonnas Aegna saarel. Eerikukivi keskkonnaportaalis
Algaja kivi

Algaja kivi on gneisist hiidrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas Tammistu külas. Kivi pikkus on 10,1 m, laius 6,4 m, kõrgus 2,7 m ja ümbermõõt 29,1 m. Rahnu küljed on järsud ja lagi tasane, veidi läände kaldu. See on lagunenud lõhede järgi mitmeks tükiks; lõhede laius on 2-3 cm. Rahn pole üksikobjektina looduskaitse all, kuid jääb Lahemaa rahvuspargi territooriumile. Eesti hiidrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Algaja kivi". EELIS Infoleht. Vaadatud 28.12.2022. Algaja kivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis
Allikmaa kivikülv

Allikmaa kivikülv (ka: Allikmaa purunenud rändrahn) on kivikülv Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Kivikülvi moodustab rahnudekuhjum, mis on tekkinud kohapeal lagunenud ühest või kahest hiidrahnust. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Antu kivi

Antu kivi on rabakivist hiidrahn Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Villemi külas. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 10,5 m, laius 5,1 m, kõrgus 2,4 m ümbermõõt 26,5 m ja maht 66 m³. Rahn on kirde-edelasuunas piklik, korrapäratu põhiplaaniga, järskude külgede ja lameda laega. Kirdepoolne ots on kiilusarnane. Rahn on alates 1962. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Eesti hiidrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Antu kivi". EELIS Infoleht. Vaadatud 30.12.2022. "Rändrahn "Antu kivi"". Keskkonnaportaal. Vaadatud 30.12.2022. Antu kivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Antu kivi keskkonnaportaalis
Lehmja Suurkivi

Lehmja Suurkivi (ka: Liivatee kivi, Liivatee Suurkivi) on hiidrahn Harju maakonnas Rae vallas. Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 8,4 m, laius 6,4 m, kõrgus 2,7 m ja ümbermõõt 22,6 m. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 20.04.2013) Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis Lehmja Suurkivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Kandukivi

Kandukivi on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Jõelähtme vallas Haapse külas. Kivi pikkus on 10,0 m, laius, 5,8 m, kõrgus 2,9 m ja ümbermõõt 27,7 m. Rahn on enamuses järskude külgedega, lame ja kandiline. Rahnu lagi on tasane, peaaegu rõhne. Piki kivi kirdekülge tõuseb laele terrass laiusega alla 40 cm, mis ülespoole kitseneb. Esineb üksikuid kinnislôhesid. Rahn on keskmiselt sammaldunud ning samblikega kaetud. Kivist u 100 m kaugusel asub teine hiidrahn – Augu Suurkivi. Eesti hiidrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Kandu kivi". EELIS Infoleht. Vaadatud 29.12.2022. Suuroja, K. & M. Suuroja. 2008. Hiidrahnud. OÜ Geotrail KS. Lk 49 Kandu kivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis