laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Zugi järv

Zugi järv (saksa keeles Zugersee) on järv Šveitsis Zugi kantonis. Järve pindala on 38,3 km², maht 3,18 km³, suurim sügavus 198 m ja pinna kõrgus merepinnast 413 m. Ta on põhja-lõuna suunas välja venitatud. Maksimaalne pikkus on 13,7 km ja maksimaalne laius 4,6 km. Kõige kitsamas kohas Chiemeni ja Lothenbachi vahel on vastaskaldad teineteisest umbes 1000 m kaugusel. Järv on pindalalt Šveitsi järvede seas 10. kohal. Järvest voolab läbi Lorze jõgi. Järve valgala koos järve pinnaga on 246 km². Tähtsamad asulad järve kaldal on Zug, Cham, Arth ja Walchwil. Järv on tuntud oma päikeseloojangute poolest. Zugi linna vastas järve läänekalda põhjaosas ei ole mägesid. Seetõttu on horisont vaba ja päike loojub otsekui järve. Selline vaatepilt on Šveitsis haruldane.
Budapesti XIV ringkond

Budapesti XIV ringkond (ungari keeles Budapest XIV. kerülete) on Budapesti haldusjaotuslik ringkond, mis asub kesklinnast idas. Ringkond kannab samuti nime Zugló. Linnaosa pindala on 18,13 km², elanike arv umbes 120 000. Seal on nii eramuid kui ka kõrgeid korterelamuid. Zugló lääneosas asub linnapark Városliget. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Ametlik koduleht (ungari keeles) Városliget
Budapesti XV ringkond

Budapesti XV ringkond (ungari keeles Budapest XV. kerülete) on ringkond Budapesti põhjaosas, kesklinnast kirdes. Ringkond moodustati 1950. aastal Budapestiga liidetud Rákospalota linnast ja Pestújhelyi vallast. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Ringkond koduleht (ungari keeles)
Budapesti XXII ringkond

Budapesti XXII ringkond (ungari keeles Budapest XXII. kerülete) on ringkond Budapesti lõunaosas Doonau paremkaldal. Ringkond kasutab ka nime Budafok–Tétény. Ringkond moodustati 1950. aastal Budapestiga liidetud Budafoki linnast ning Nagytétényi ja Budatétényi vallast. Ringkonnas on 4 linnaosa: Baross Gábor-telep, Budafok, Budatétény ja Nagytétény. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Ringkond koduleht (ungari keeles)
Radovan Karadžić

Radovan Karadžić (sündinud 19. juunil 1945 Petnjicas) on Bosnia serblasest endine poliitik, luuletaja ja psühhiaater, Serblaste Vabariigi president 7. aprillist 1992 19. juulini 1996. Ta oli 1996. aastast alates rahvusvaheliselt tagaotsitav süüdistatuna sõjakuritegudes ja genotsiidis Bosnia sõja ajal. Tema juhtimisel viidi läbi etnilist puhastust Bosnias. Ta tabati juulis 2008.  Pikemalt artiklis Bosnia sõda Endine bosnia-serblaste liider Radovan Karadžić elas pärast Daytoni rahuleppe sõlmimist USA kaitse all kuni rikkus “salajast lepet“, mis sõlmiti Karadžići ja Bosnia rahuläbirääkimisi juhtinud Richard Holbrooke vahel ööl vastu 19. juulit 1996. aastal, millega Karadžić oli lubanud jääda eemale poliitikast. Ta oli CIA kaitse all kuni saatuslikuks saanud telefonikõneni, milles üritas korraldada kohtumist oma vanade parteikaaslastega. Karadžićit süüdistatakse 1995. aasta Srebrenica veresauna organiseerimises (milles tapeti umbes 8000 Bosnia moslemit), genotsiidis, sõjakuritegudes, inimsusvastastes ja muudes kuritegudes, mille hulgas on 43 kuud kestnud Sarajevo piiramises ja pommitamises, mille käigus suri üle 11 000 inimese, kohalike bosnialastest ja horvaatidest poliitikute ja intellektuaalide tapmiskäsu andmine, tsiviilisikute küüditamine ning elamute, ärihoonete ja pühapaikade purustamine Karadžić elas pikka aega CIA agentide kaitse all Sõjakuritegudes süüdistatav Radovan Karadžic vahistati Dragan Dabići ehk Radovan Karadžići koduleht Tagaotsimiskuulutus Interpoli lehel Sõjakuritegudes süüdistatav Karadžić tabati Serbias, Eesti Päevaleht, 22. juuli 2008 Karadžić varjas end Serbias ja töötas alternatiivravikliinikus, Eesti Päevaleht, 22. juuli 2008 Eesti tunnustab Serbiat Radovan Karadžići vahistamisel Karadzic 'worked in Serb clinic', BBC News, 22. juuli 2008 Kaivo Kopli: Sõjakuritegudes süüdistatav Radovan Karadžic vahistati, Eesti Päevaleht, 23. juuli 2008 Sõjakuritegudes süüdistatav Karadžic pidas valenime all seksuoloogi ametit, Eesti Päevaleht, 23. juuli 2008 Kaivo Kopli: Karadžicit ootab Miloševicist kiirem kohtuprotsess Haagis, Eesti Päevaleht, 23. juuli 2008 Tuhanded serblased avaldasid Karadžićile toetust, , Eesti Päevaleht, 27. juuli 2008
Cēsise rajoon

Cēsise rajoon oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus (rajoon) Lätis. Rajoonis oli 2 linna (Cēsis ja Līgatne) ja 22 valda. 85% elanikest olid lätlased.
Daugavpilsi rajoon

Daugavpilsi rajoon oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis. Rajoonis oli 2 linna (Ilūkste ja Subate) ja 22 valda.
Umbrid

Umbrid olid itali hõim, mis asustas 1. aastatuhandel eKr Apenniini poolsaarel ala, mida tänapäeval tuntakse Umbriana ja mõnd sellega piirnevat ala. Umbrite kultuur oli tugeva etruski mõju all. Nad rääkisid ladina keelele lähedast umbri keelt, millest on säilinud paarkümmend pealiskirja. 308 eKr sattusid nad Rooma võimu alla ja romaniseerusid kiiresti. Tähtsamad umbrite rajatud linnad olid Ameria (Amelia), Ariminum (Rimini), Asisium (Assisi), Iguvium (Gubbio), Interamna (Terni), Perusia (Perugia) ja Spoletium (Spoleto). Umbritest pärines Rooma kirjanik Plautus.
Phoebe

Phoebe (Saturn IX) on Saturni kaaslane. Selle avastas 17. märtsil 1899 William Henry Pickering fotode järgi, mille oli teinud DeLisle Stewart 16. augustil 1898 Arequipas. See on esimene planeedi kaaslane, mis avastati fotode järgi. Ta sai nime titaan Phoibe järgi. Phoebe on enam-vähem kerakujuline. Tema läbimõõt on 220 km. Saturni kuud Thomas, P. C. (juuli 2010). "Sizes, shapes, and derived properties of the saturnian satellites after the Cassini nominal mission" (PDF). Icarus. 208 (1): 395–401. Bibcode:2010Icar..208..395T. DOI:10.1016/j.icarus.2010.01.025. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 23. detsember 2018. Vaadatud 14. aprillil 2017. Porco CC; et al. (25. veebruar 2005). "Cassini Imaging Science: Initial Results on Phoebe and Iapetus". Science. 307 (5713): 1237–1242. Bibcode:2005Sci...307.1237P. DOI:10.1126/science.1107981. PMID 15731440.  Phoebe – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kosmosesond Cassini pildid Phoebest
Ed Dâkhla

Ed Dâkhla on linn Maroko poolt okupeeritud Lääne-Saharas. Asub kitsal Atlandi ookeani ulatuval Río de Oro poolsaarel. Ed Dâkhla on elanike arvult pealinna El Aaiúni järel riigi teine linn. Linna asutasid 1502. aastal hispaania kolonistid ja see kandis nime Villa Cisneros. Hiljem oli see Río de Oro provintsi pealinn. Hispaania kodusõja ajal oli linnas sõjavangide laager. Hispaanlased ehitasid linna kiriku ja sõjaväekindluse. 1975–1979 oli Ed Dâkhla Mauritaania Tiris al-Gharbiyya provintsi keskus. Peamine majandusharu on kalandus.
Hulkur Rasmus

"Hulkur Rasmus" on Astrid Lindgreni lasteraamat. Rasmus on poiss, kes elas lastekodus. Tal olid seal head sõbrad, kuid talle ei meeldinud seal. Hök oli väga kuri hoolitseja ning ei saanud aru kui raske lastel oli. Kord tulid lastekodusse poeomanik ja ta naine endale last valima. Kõik lastekodu lapsed pesid, riietusid ja käitusid korralikult. Proua ja härra olid väga jõukad. Nad istusid koos Hökiga pingil ja jälgisid lapsi. Rasmus lootis väga, et tema saab koos nendega elama hakata ja saab poe maiustuse osakonna juhatajaks. Poiss püüdis endast head muljet jätta, kuid kõik läks untsu ja ta näis kohmakana. Olgugi et ta väga sõbralik ja lahke poiss oli, tundus nagu oleks ta kombetu. Rasmus oli väga kurb, kui nägi, et proua ja härra vankrisse istus hoopis lokkis peaga tüdruk. Poiss kartis Hökilt ebaõnnestunud päeva eest karistada saada ja otsustas põgeneda. Ühel ööl, kui Gunnar ja ülejäänud lapsed juba magasid, hiilis Rasmus ettevaatlikult uksest välja. Paraku kuulis Hök väljas kahtlast müra ja valgustas taskulambiga õue. Õnneks ta väikest poissi ei näinud. Kui Höki toas oli tuli kustutatud, läks Rasmus edasi. Hea oli olla vaba! Varsti tekkis poisil mure - ta ei teadnud, kus öö veeta. Õnneks leidis väsinud poiss siiski ühe küüni, kus võis tukastada. Hommikul, kui poiss ärkas, kuulis ta enda kõrval köhimist. Peagi märkas ta hulkur Oskarit. Nad said sõpradeks ja Oskar lubas Rasmusel koos temaga hulkuda, kuni Rasmus endale vanemad leiab. Ta polnud pahane, et väike poiss lastekodust ära tuli. Sisimas oli Oskaril hea meel, et ei pidanud üksi hulkuma. Nad kõmpisid mööda teed ja läksid ühe vanaproua hoovi peale laulma. See oli Oskari lemmikmaja, sest proual oli palju raha ja ta jagas seda heldelt. Nüüd tuli akna peale vaid proua uus teenija ja käskis hulkuritel lahkuda. Rasmusel oli aga janu ning ta läks sisse ning sai klaasikese vett. Poiss taipas, et selles majas polnud kõik päris korras. Ta lasi Oskaril ennast puu otsa aidata ja ronis aknast sisse, et uurida, mis majas toimub. Ta sai aru, et seal olid vargad, kellega teenija kambas oli. Ta ronis aknast välja ja rääkis kõigest Oskarile. Nad jalutasid veel ja püüdsid raha teenida ning kavatsesid hiljem kõigest nimismehele rääkida. Õnnetuseks jõudsid vargad enne nimismehele rääkida, et Oskar röövis vanaprouat. Oskar võeti vahi alla. Peagi selgitas nimismees välja, et hulkur oli süütu ja ta sai vabaks. Rasmust tahtsid lapsendada rikkad, lahked ja ilusad vanemad. Neil oli palju loomi, isegi kutsikad. Poiss oli alati unistanud sellisest elust, kuid uskus enese õige koha vana Oskari juures olevat. Rasmuse soovitusel sai vanemad Gunnar. Oskar lubas Rasmusel endaga jääda. Tuli välja, et hulkur Oskaril oli ka kodu. Nad kohtusid Oskari naise Martinaga, kes viimast kodus oli oodanud. Rasmus jäi nende juurde ja oli õnnelik. Neil oli väike vaeste inimeste kodu ja ainult kass, kuid Rasmus oli rahul. "Hulkur Rasmus". Eesti Raamat, 1965. "Rasmuste raamat". Eesti Raamat, 1995. ISBN 545002259X "Hulkur Rasmus". Tiritamm, 1999. ISBN 9985-55-071-4 "Hulkur Rasmus". Sinisukk, 2003. ISBN 998573615X Raamatu kirjeldus Astrid Lindgreni kodulehel
Bullerby lapsed

"Bullerby lapsed" (rootsi keeles Barnen i Bullerbyn) on Astrid Lindgreni lasteraamat, mille peamine tegevus on kolmes naabertalus, Bullerby külas Rootsis. Bullerby sarja lood on koos välja antud rootsikeelses kogumikus "Bullerbyboken" ("Käraküla raamat"). Raamat räägib Bullerby laste elust ja seiklustest väikeses Bullerby külas Rootsis. Bullerby lapsed elavad kolmes kõrvuti olevas talus: Põhjatalus Brita ja Anna, Vahetalus jutuvestja Liisa oma vendade Lasse ja Bossega ning Lõunatalus Olle oma väikese õe Kerstiniga (kes lisandub teosesse hiljem). Astrid Lindgren kirjeldab kaasahaaravalt maalaste mänge ja kohustusi: naerite harvendamist, heinategu, vähipüüki, igapäevast teekonda kaugelasuvasse kooli, kelgutamist, uisutamist, matkamist, öiseid retki metsa, jõule jne. Teosest puudub igasugune vägivald ning jutte läbib kodusoojus ning omavaheline lugupidamine kõigi raamatus ettetulevate tegelaskujude vahel. Teoses esinevad täiskasvanud jäävad episoodilisemaks, kuid samavõrd helgetes toonides on kujutatud Bullerby lapsevanemaid ning humoorikalt avaneb Vahetalu teenijanna Agda ja sulase Oskari omavaheline romaanike. Erand on kingsepp Lahke, kelle puhul mainitakse viinaviga ning laiskust ja õelust. I maailmasõja-aegse Rootsi maarahva sotsiaalne hierarhia avaldub selgelt üksikute vihjete läbi: põhjustel peatumata kannab Bullerby rahvas hoolt vaese vanainimese Lövnäsi Kristini eest ning ümberkaudsed talupered on aastavahetuse paiku kutsutud Suurkülla, vihjete järgi oletades rikka daami tädi Jenny juurde. Mainitakse ka külaskäike kohaliku kirikuõpetaja juurde ning Põhjatalu vanaisa uhket minevikku eesrindliku taluperemehena. Bullerby küla prototüübiks on Lindgreni kodulinnast Vimmerbyst 16 km läänes asuv Sevedstorpi küla, kus Lindgreni isa Samuel August Ericsson üles kasvas. "Bullerby lapsed". Bullerbyboken. Eesti Raamat, 1970. "Jutte". Bullerbyboken. Eesti Raamat, 1989. ISBN 5450008287 "Bullerby lapsed". Bullerbyboken. Tiritamm, 1995. ISBN 9985550161 "Meie, Bullerby lapsed". Alla vi barn i Bullerbyn. Sinisukk, 2000. ISBN 9985731247 "Bullerby lapsed". Bullerbyboken. Sinisukk, 2006. ISBN 9949141796 "Bullerby lapsed". Barnens dag i Bullerbyn. Vår i Bullerbyn. Jul i Bullerbyn. Sinisukk, 2008. ISBN 9789949144556
PAR

PAR on Paraguay maakood, mida kasutab Rahvusvaheline Olümpiakomitee. PAR on ingliskeelne lühend, mis tähistab taimeökoloogias fotosüsteetiliselt aktiivset kiirgust. ...
Veto

Veto on ametiisiku, näiteks riigipea õigus vastu võetud seadus või otsus kas üldse välja kuulutamata jätta või selle jõustumine edasi lükata.
Valimiskogu

Valimiskogu on Riigikogu liikmetest ja kohalike omavalitsuste esindajatest Vabariigi Presidendi valimiseks moodustatud kogu. Valimiskogu kutsutakse kokku siis, kui Riigikogu ei ole suutnud kolmes hääletusvoorus presidenti valida. 2006. aasta presidendivalimistel oli valimiskogu liikmete arv 347 – nimelt 101 Riigikogu liiget ja 246 kohaliku omavalitsuse volikogude esindajat. Vähemalt 21 valimiskogu liikmel on õigus üles seada uus kandidaat lisaks neile, kes osalesid Riigikogu kolmandas hääletusvoorus. Esimeses hääletusvoorus tunnistatakse valituks kandidaat, kelle poolt hääletab hääletamisest osavõtnud valimiskogu liikmete enamus. Kui ükski kandidaat ei saa nõutavat häälteenamust, korraldatakse samal päeval teine hääletusvoor. Teiseks hääletusvooruks kantakse hääletamissedelile kahe esimeses voorus enim hääli saanud kandidaadi nimed. Valituks tunnistatakse kandidaat, kelle poolt hääletab hääletamisest osavõtnud valimiskogu liikmete enamus. Kui ükski kandidaat ei saa nõutavat häälteenamust, korraldatakse Vabariigi Presidendi erakorraline valimine Riigikogus 14 päeva jooksul. "Esimene president valiti valimiskogu poolt" kool.ee
Vennaskond

Vennaskond on ühing või selts, mis koosneb tavaliselt meestest, kuid on ka erandeid. Vennaskonna liikmeid nimetatakse vendadeks, juhul kui nad on meessoost. Moslemi Vennaskond Mustpeade vennaskond Sõrmuse Vennaskond vend vendlus (osadus) Vennaskond (ansambel) üliõpilaskorporatsioon "Vennaskond", Valter Külvetist rääkiv 1985. aasta film
Cecilie Løveid

Cecilie Løveid (sündinud 21. augustil 1951 Eidsbergis) on norra näite- ja proosakirjanik ning luuletaja. Ta on käinud Kunsti- ja käsitöökoolis ning õppinud teatriteadust. Ta on üks tuntumaid 1980. ja 1990. aastate norra näitekirjanikke. Paljud tema näidendid on tõlgitud muudesse keeltesse ja neid on lavastatud välismaal. Tingene, tingene – näidend (1976) Mannen som ville ha alt – kuuldemäng (1977) Hvide Lam og Lille Tigerinde – kuuldemäng (1980) Du, bli her! – kuuldemäng (1980) Kan du elske? – telelavastus (1982) Måkespisere – näidend (1983) Vinteren rivnar – näidend (1983) Sug – performance (1983) Lydia – kuuldemäng (1984) Dusj – ooper (1984) Balansedame : fødsel er musikk – näidend (1984) Titanic - skipet som ikke kunne synke – performance (1985) Vift – kuuldemäng (1985) Madame Butterfly on the Beach – näidend (1985) Fornuftige dyr – skuespill (1986) Sete Sange – performance (1986) Fødsel er musikk – kuuldemäng (1988) Dobbel Nytelse – näidend (1988) Reise med båt uten båt – muusikaline näidend (1989) Da-Ba-Da – tantsulavastus (1990) Badehuset – performance (1990) Tiden mellom tidene eller Paradisprosjektet – näidend (1991) Barock Friise eller Kjærligheten er en større labyrint – näidend (1993) Konsekvens – tantsulavastus (1993) Maria Q – näidend (1994) Rhindøtrene – näidend (1996) Østerrike – näidend (1998) Sapfokjolen, eller Det hvite smykket som opphever mørket – kuuldemäng (1998) Kattejomfruen – näidend (2001) Visning – näidend (2005) Most – romaan (1972) Tenk om isen skulle komme – romaan (1974) Alltid skyer over Askøy – tekstid (1976) Mørkets muligheter – (1976) Fanget villrose – (1977) Sug – romaan (1979) Badehuset – tekst ja fotod (1990) (koos Lisbeth Boddi ja Asle Nilseniga) Mykt glass – luuletused (1999) Spilt. Nye dikt – luuletused (2001) Lille Pille og Lille Fille i Den Dype Skogs Teater (1990) (illustreerinud Hilde Kramer) Hund får besøk – (1993) (illustreerinud Marek Woloszyn) Den dype skogs teater – (1998) (illustreerinud Hilde Kramer) Den dype skogs ballett – (1998) (illustreerinud Hilde Kramer) Den riktige vind : skuespill for barn – näidend (1999) Fars ansikt – (2000) (illustreerinud Akin Düzakin) Gyldendals legat 1979 Prix Italia 1982 Aschehougi auhind 1984 Prix Future 1985 Kultuuri- ja kirikuosakonna auhind laste- ja noortekirjandusele 1990, Lille Pille og Lille Fille i Den Dype Skogs Teater eest (koos Hilde Krameriga) Doblougi preemia 1990 Amalie Skrami auhind 1998 Ibseni auhind 1999, Østerrike eest Gyldendali auhind 2001 NRK: Helifailid Cecilie Løveidiga Cecilie Løveid Norra Näitekirjanike Liit Cecilie Løveid NRK kirjanikes
Olav Duun

Olav Duun (21. november 1876 Jøa – 13. september 1939 Holmestrand) oli uusnorra keeles kirjutanud Norra kirjanik. Ta sai tuntuks talupojaelu kujutamisega ja looduskirjeldustega. Alates 1919 esitati teda korduvalt Nobeli auhinna kandidaadiks. 1925, kui auhinna pälvis George Bernard Shaw, sai ta vaid ühe hääle vähem. 1907: Løglege skruvar og anna folk 1908: Marjane 1909: På tvert 1910: Nøkksjøliga 1911: Gamal Jord 1912: Hilderøya, Storbåten 1913: Sigyn, Sommareventyr 1914: Tre venner 1915: Harald 1916: Det gode samvite 1917: På Lyngsøya 1918-23: Juvikfolket 1918: Juvikingar (eesti keeles "Juviklased" 1938) 1919: I Blinda 1920: Storbybryllope 1921: I eventyret 1922: I Ungdommen 1923: I Stormen 1924: Blind-Anders 1925: Straumen og evja 1927: Olsøygutane (eesti keeles "Olsøy poisid" 1960, Henrik Sepamaa tõlkes) 1928: Carolus Magnus 1929: Medmenneske 1930: Vegar og villstig 1931: Ragnhild 1932: Ettermæle 1933: Siste leveåre 1935: Gud smiler 1936: Samtid 1938: Menneske og maktene (eesti keeles "Inimene ja deemonid" 1968, Henrik Sepamaa tõlkes)
Krki sild

Krki sild (horvaadi keeles Krčki most) on Horvaatias asuv sild, mis ületab Krki väina ja ühendab Krki saart maismaaga. Silla geograafilised koordinaadid on 45°14′40″N, 14°34′00″E. See on raudbetoonist kaarsild, mille peal on sõidutee. Sild koosneb kahest osasillast, mille vahel on väike Sveti Marko saar. Sildeavad on 390 ja 244 meetrit pikad. Silla kogupikkus on 1430 meetrit, laius 11,4 meetrit. Silla kõrgus merepinnast on kuni 67 meetrit. Silda mööda Krkile sõitjad peavad tasuma sillamaksu, mille suurus on olenevalt sõiduki suurusest ja muudest asjaoludest 30–120 kuna. Saarelt lahkumine on tasuta. Silla peaarhitekt oli Ilija Stojadinović, tööd tegid ka arhitektid Vukan Njagulj ja Bojan Možina. Ehitustöödel kasutati 20 500 m³ betooni, 130 t eelpingestatud terast ja 4500 t armatuurterast. Sild on projekteeritud vastu pidama kuni 142/h kiirusega puhuvale tuulele. Silda ehitas 350 töötajat. Valmimise ajal oli Krki sild maailma pikima sildeavaga betoonsild. Selle tiitli kaotas ta 1997, kui Hiinas valmis Wanxiani sild. Sild avati 19. juulil 1980 ja nimetati Josip Broz Tito järgi Tito sillaks (Titov most). 1980 kuni 2000 ületas silda 27,2 miljonit autot, mis ületab mandri ja saare vahelise parvlaevaliikluse rohkem kui kahekordselt. Krki saarel asub Rijeka lennuväli. Seetõttu peavad kõik Rijekast lennuväljale sõitvad autod silla ületama.
Adeelia pingviin

Adeelia pingviin (Pygoscelis adeliae) on lind pingviinlaste sugukonnast ja pingviiniliste seltsist. See liik pesitseb Antarktise mandril. Neil on 193 kolooniat[viide?], kus kokku elutseb 2,5 miljonit pingviinipaari. Nad on must-valged, eripäraks õrnad valged rõngad silmade ümber. Nad on umbes 30–50 cm pikad ja kaaluvad 4,5 kilogrammi. Adeelia pingviini samm on teiste pingviinidega võrreldes täiesti teistsugune: kohmakas ja küljelt küljele vaaruv. Liik pärineb vulkaanilise päritoluga Paulet’ pisisaarelt Antarktika poolsaare tipus. Adeelia pingviin on kõige arvukam linnuliik Antarktikas. Liigi nimetas prantsuse maadeuurija Jules Dumont d'Urville oma naise Adélie järgi.
Kana

See artikkel räägib kodukanast. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Kana (täpsustus). Kana ehk kodukana (Gallus gallus domesticus) on faasanlaste sugukonda kuuluv kodulind, kelle eellane on metsik puna-džunglikana ehk bankiva kana. Sõna "kana" käib eelkõige emase kana kohta. Isaseid kanu kutsutakse kukkedeks ja kanapoegi tibudeks. Kanu kasvatatakse peamiselt toiduks: neilt saadakse kanaliha ning kanamune. Kanade lennuvõime on piiratud ning nad on suhteliselt väheintelligentsed (nad ei otsi võimalust takistusest mööda pääseda). Kana kodustati Kagu-Aasias. Kodustamise eesmärk polnud munade saamine, sest bankiva kana muneb 5–8 muna aastas ja see pole piisav põhjus kedagi kodustada. Kanad kodustati hoopis sportlikel eesmärkidel: kukevõitluse pärast. Alles hiljem hakkasid inimesed kanu munasaagi põhjal valima. Kanad levisid järjest lääne poole ja jõudsid Kreekasse umbes 5. sajandil eKr. Egiptuses mainiti juba 18. dünastia ja Thutmosis III ajal "lindu, kes muneb iga päev". Vanas Roomas olid kanad juba üldlevinud. 2003. aasta seisuga on maailmas üle 24 miljardi kana. Nad on kõige arvukamad linnud. Siidikana Muna ja kana probleem Maakana Ayam Cemani "Loomade elu", 6. kd., lk. 177.
Galápagose pingviin

Galápagose pingviin (Spheniscus mendiculus) on Galápagose saartel elav pingviiniliik. See on kõige põhjapoolsema levikuga pingviin. Galápagose pingviin on ohustatud liik, neid arvatakse olevat looduses 1500 isendit. Fotod
Piim (täpsustus)

Piim on piimanäärmete saadus. Piim on laeva talastiku element.
Zuiderzee

Zuiderzee oli Põhjamere madal laht (sügavus 4...5 m) Hollandi loodeosas. Laht tungis umbes 100 km sügavuselt maismaasse ning selle laius oli kuni 50 km. Lahe pindala oli 5000 km². Nimi tähendab 'Lõunameri' vastandina Põhjamerele. Mõlemad nimed on friisi päritolu (Sudersee, Noardsee): need veekogud on friiside asualast vastavalt põhjas ja lõunas. Kaitsetammide rajamise tagajärjel on laht asendunud IJsselmeeri ja teiste järvedega (IJmeer, Veluwemeer, Gooimeer, Markermeer, Drontermeer, Eemmeer ja Ketelmeer).
Romeo & Julia

"Romeo & Julia" on Eesti muusikal, mis esietendus 25. augustil 2006. Lavastus põhineb William Shakespeare'i teosel "Romeo ja Julia", kuid sündmustik on toodud tänapäeva. Muusikali lavastaja on Andres Dvinjaninov ning muusika autorid ansambli Terminaator liikmed Elmar Liitmaa ja Jaagup Kreem. Lavastus toodi välja Eesti Nuku- ja Noorsooteatri Siseõue saalis. Kristjan Kasearu (Romeo) Hele Kõre või Liisi Koikson (Julia) Jaagup Kreem (Merc) Taavi Tõnisson (Ben) Tarmo Männard (Tüüp) Anti Kobin Kaire Vilgats (Amps) Tõnu Kilgas (Paris) Inna-Katrin Hein. Eesti Nuku- ja Noorsooteatris esietendub muusikal «Romeo & Julia». Postimees 24.08.2006.
Bloomsbury

Bloomsbury on piirkond Londoni kesklinnas Camdeni linnaosa (borough) lõunaosas. Seal asuvad mitmed pargid ja Briti Muuseum.
Poolmaratoni maailmameistrivõistlused

Poolmaratoni maailmameistrivõistlused on rahvusvahelise kergejõustikuliidu IAAF-i korraldatud maailmameistrivõistlused poolmaratonis (21 097,5 m). Võistlusi on korraldatud aastatel 1992–2005 ja taas alates aastast 2008. Võistlused toimusid meestele ja naistele individuaalselt ja meeskondlikult. 1992. ja 1993. aastal toimusid ka juunioride võistlused. Meeskondlikus arvestuses liideti kolme parima jooksja ajad kokku ja nii selgus võitja. Aastatel 2006–2007 peeti neid võistlusi maanteejooksu maailmameistrivõistlustena. 2006. aastal oli distantsi pikkus 20 km.
IAAF-i grand prix' finaalvõistlused

IAAF-i grand prix '​ finaalvõistlused olid Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu IAAF korraldatud iga-aastased võistlused, mis toimusid kergejõustikuhooaja lõpus parimate sportlaste osavõtul. Võistlused toimusid aastatel 1985–2002. Alates 2003. aastast kandis võistlus IAAF-i kergejõustiku finaalvõistluste nime.
Kamppi

Kamppi on linnaosa Helsingi kesklinnas. Seda piiravad Mannerheimintie, Arkadiankatu ja Simonkatu. Kamppis asuvad Kamppi keskus (linnalähi- ja maaliinide bussijaam, Helsingi metroo Kamppi metroojaam, kaubanduskeskus), Lasipalatsi (funktsionalistlik ärihoone), Helsingi sünagoog ja Tennispalatsi (14 saaliga kinokompleks, kunstigaleriid). http://www.aluesarjat.fi/ http://www.kaupunginosat.net/kamppi/
Kalatrepp

Kalatrepp ehk kamberkalapääs on kaladele vooluveekogul mingit tõket (tavaliselt paisu) ületada võimaldav trepp, mis koosneb madalatest omavahel ühenduses trepiastmeist, mida läbib veevool. Kalatrepid võimaldavad kaladel ületada tõkkeid, sest seal saavad nad ujuda ja ületada mitmetest suhteliselt madalatest trepiastmetest koosnevat trepistikku, jõudes tõkketagusesse vette. Vee langev kiirus kalatrepil peab olema piisavalt kiire, et meelitada kalu treppide juurde, kuid samas ei tohi kiirus olla liiga suur, et kalad ei suudaks voolukiirust ületada, ega ka nii suur, et selle ületus kurnaks kalad liigselt ära, jätkamaks teekonda tõkketagusel vooluveekogul. kalapääs kalaramp kalatõke ökodukt