laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sulev (laev 1957)

EML Sulev M312 on endine Eesti mereväe Lindau-klassi miinijahtija ja muuseumlaev. Laev võeti teenistusse Saksamaal 24. aprillil 1958 miinitraalerina nimega Lindau (M 1072). Oli esimene sõjajärgsel Lääne-Saksamaal ehitatud sõjalaev ja esimene oma laevaklassi laev. Ehitati 1978 ümber miinijahtijaks (klass 331). Esialgu kuulus Lindau 4. miinilaevade divisjoni Wilhelmshafenis, alates 1997. aastast 6. miinilaevade divisjoni. 2000. aasta sügisel arvati teenistusest välja. Laev anti 29. septembril 2000 Eestile üle ja hakkas alates oktoobrist 2000 teenima Eesti Mereväes nimega EML Sulev M312. Sulevi sõpruslinnaks sai alates 2001. aastast Kuressaare ja laev külastas oma sõpruslinna Kuressaare merepäevade raames. 26. märtsil 2009 arvati laev pärast Sandown-klassi miinijahtijate hanget teenistusest välja koos teise sama klassi laevaga EML Wambola M311. 50-aastane laev anti Eesti sõjamuuseumi omandusse ja see seisis 2010. aastast muuseumlaevana Tallinnas Meremuuseumi Lennusadamas. Alates 2013. aastast oli Sulev avatud külastajaile sadama B-kai ääres. Ebaselgeks osutus aga kahe muuseumi vahel jaguneva laeva ülalpidamise korraldamine. 2016. aastal suletigi laev külastajatele ja jäeti praktiliselt kasutuna sadama A-ujuvkai äärde seisma. Ajaloolise väärtusega, aga juba kehvas seisus laeva ei soovinud raha puudusel tagasi kodumaale viia ka sakslased. Et Meremuuseum soovis kaikoha Lennusadamas mõistlikumaks kasutamiseks vabastada, viidi Sulev mõne aasta pärast Miinisadamasse, kus jäi ootama lõplikku mahakandmist. 2021. või 2022. aastal anti Sulev lammutamisele. Vanemleitnant Annes Vainamäe (2000–2001) Leitnant Marek Vesiaid (2001–2002) Vanemleitnant Jüri Saska (2002–2003) Leitnant Rain Terras (2003–2004) Leitnant Tarmo Sepp (2005–2006) ? (2006–2009) Lindau-klassi miinijahtija – laevaklassi üldkirjeldus Wambola M311 – sõsarlaev Eesti Mereväes Sulev (torpeedopaat) – esimene samanimeline sõjalaev Eesti Mereväes Sulevi video EML Wambola ja Sulev teenistusest väljaarvamine 26.03.09
Terje Põvvat

Terje Põvvat (sündinud 13. märtsil 1981 Viljandis) on Eesti ühiskonnategelane ja keskkonnakaitsja. Lõpetanud 1999. aastal Viljandi Maagümnaasiumi (õpilasomavalitsuse liige 1993–1999) ja 2016. aastal Tartu Ülikooli magistriõppe bioloogiaõpetaja erialal. Töötas Viljandi Kesklinna Kooli bioloogiaõpetajana. Ta on maailma esimene kolmiknegatiivse rinnavähi tuleviku ravivõimaluste katseisik. Põvvat on 2004. aastast Eesti Rohelise Liikumise liige ja kuulus 2006–2020 Erakonda Eestimaa Rohelised. Pärast Eesti Rohelise Liikumise juhatuse liikme üheaastast ametiaega oli ta 29. maist 14. detsembrini 2010 Erakonna Eestimaa Rohelised juhatuse liige. Viljandi Noortevolikogu asespiiker 2000–2001 Eesti Interneti Kogukonna liige 2011 Viiratsi Alevikuseltsi juhatuse liige 2011–2013 Roheline Kogukond juhatuse liige Päästame Eesti Metsad liige Keskkonnateabe Ühenduse keskkonnaanalüütik Ta valdab inglise ja ladina keeli. Tal on laps. Ta põeb 2022. aasta juunist kolmiknegatiivset rinnavähki. Eelarve tasakaal on vastuolus loodusseadustega, Valgamaalane, 28. september 2010, lühem kokkuvõte ilmus ka ajalehes Äripäev E-kool eksitab, Õpetajate Leht, 15. oktoober 2010 Seisukoht: kas uus on alati parem kui vana?, Tartu Postimees, 15. oktoober 2010 Majandusministeerium müüb ee-domeeniga õhku, Delfi, 15. jaanuar 2011 Eesti metsanduse arengukava aastani 2020, Terevisioon, 2. märts 2011 Eestit ähvardab hiiliv internetitsensuur, EER-i uudisteportaal, 14. jaanuar 2012 Põvvat taunib erametsaliidu üraskikriitikat keskkonnaameti aadressil, Bioneer, 30. detsember 2020 Ilutulestik sai koroona tõttu teistsugune, Bioneer, 4. jaanuar 2021 Metsakaitsjad tuletavad Reformierakonnale valimislubadusi meelde, Bioneer, 19. jaanuar 2021 Põvvat: RMK kommunikatsioon maksaks puiduna 30 000 tihumeetrit aastas, Postimees, 13. veebruar 2021 Intensiivne metsaraie hoogustab must-toonekure väljasuremist, Postimees, 1. mai 2021 Terje Põvvat: huvihariduselt raha ära võttes loobume ise oma talentidest, Delfi, 10. mai 2021 Terje Põvvat: metsatööstus levitab ebapädevaid müüte, Postimees, 7. juuni 2021 Terje Põvvat | Täna riigikogus: saadikud peidavad probleemseid keskkonnaandmeid, Õhtuleht, 16. juuni 2021 Terje Põvvat: ka linnaloodus vajab kammitsemata elurikkust, Postimees, 30. august 2021 Inimtegevus mõistab tammikud hääbuma, Postimees, 11. september 2021 Terje Põvvat: metsapoliitikas puuduvad andmed otsuste tegemiseks, ERR-i uudisteportaal, 17. märts 2022 PEM-i vastulause: RMK saab õiguslikust raieanalüüsist vääriti aru, Bioneer, 28. aprill 2022 Terje Põvvat: loodus kiusab metsatööstureid, Sakala, 10. mai 2022 Terje Põvvat: Mesilaste elu pole enam meelakkumine, Postimees, 1. juuni 2022 Euroopa Liidu Kohus vaeb Eesti metsade andmestikku, Postimees, 27. august 2022 Terje Põvvat: püsivõitlus kormoranidega on juba ammu liiva jooksnud, ERR, 24. mai 2023 "Bioloogiaõpetaja teekond elupäästva vähiravini. „Olen maailma üks kallimaid katsejäneseid"". Eesti Ekspress. Vaadatud 3. septembril 2024.
Necmettin Erbakan

Necmettin Erbakan (29. oktoober 1926 Sinop – 27. veebruar 2011 Ankara) oli Türgi poliitik. Erbakan sündis Türgi kõige põhjapoolsemas linnas Sinopis, kus tema isa oli mõjukast suguvõsast pärit kohtunik Mehmet Sabri ja tema ema oli Sabri teine naine Kamer. Ta lõpetas Istanbuli Keskkooli ja seejärel 1948 Istanbuli Tehnikaülikooli mehaanikateaduskonna cum laude. Seejärel sai ta Aacheni ülikoolist filosoofiadoktori kraadi. Siis hakkas ta tööle Istanbuli Tehnikaülikoolis lektorina ja määrati 1965 professoriks. 1969 hakkas ta poliitikuks ja valiti Lõuna-Türgis asuva Konya rahvasaadikuks. Ta asutas islamistliku organisatsiooni Rahvuslik Vaade ja sai üheks selle juhtidest. Tänapäeval kinnitab see organisatsioon, et sõna "rahvuslik" tuleb mõista oikumeenilise monoteismina. Sellest ajast peale oli Erbakan aastakümneid Türgi poliitikas oluline tegelane. Ta on olnud paljude islamistlike erakondade asutaja või juht. Vastavalt põhiseadusele on Türgi ilmalik riik ning seetõttu on paljud Erbakani erakonnad tunnistatud kohtus religioosseteks ja seetõttu keelustatud. Nendest erakondadest Rahvusliku Päästmise Partei oli koalitsioonivalitsuses 1974 Küprose kriisi ajal. Pärast 1980. aasta Türgi riigipööret keelati tal poliitikas osaleda ja tema erakond keelustati. 1987. aasta referendumi põhjal see keeld tühistati ja Erbakan moodustas Heaolupartei. Pärast seda, kui see erakond kohtu poolt islamiäärmuslikuna keelustati, moodustas ta 1997 Voorusepartei. See keelustati 2001, misjärel Erbakan asutas Õnnepartei, mida juhtis 2003–04 ja seejärel alates 2010 kuni oma surmani. Ta oli 28. juunist 1996 kuni 30. juunini 1997 Türgi peaminister.
Golden State Warriors

Golden State Warriors on Põhja-Ameerika korvpalliliiga NBA klubi. Meeskond mängib läänekonverentsi Vaikse ookeani divisjonis ja peab oma kodumänge San Franciscos Chase Centeris. Algselt Philadelphia Warriorsi ja seejärel San Francisco Warriorsi nime kandnud klubi võttis praeguse nimekuju kasutusele 1971. aastal. Warriors on NBA üks edukamaid klubisid, meistriks on tuldud kuus korda: 1947., 1956., 1975., 2015., 2017. ja 2018. aastal. Sellest enamat on suutnud vaid Boston Celtics ja Los Angeles Lakers. Warriors asutati 1946. aastal Philadelphias ja selle esimeseks peatreeneriks palgati Eddie Gottlieb. Skoorikuninga Joe Fulksi vedamisel tuldi värskelt loodud korvpalliliiga BAA (NBA eelkäija) meistriks, kui finaalis alistati Chicago Stags 4 : 1. BAA meistriks tuldi ka hooajal 1955/56, kui finaalseerias alistati Fort Wayne Pistons 4 : 1. Meeskonna liidriteks olid tulevased kuulsuste halli liikmed Paul Arizin, Tom Gola ja Neil Johnston. 1959. aasta draft'is valis Warriors Wilt Chamberlaini. Kuuel järgmisel hooajal oli Chamberlain nii Warriorsi kui ka kogu liiga skooriliider ning tema karjääri üheks tähtsündmuseks kujunes 2. märtsil 1962 peetud mäng New York Knicksi vastu, kus ta viskas NBA rekordit tähistavad 100 punkti. 1962. aastal sai Franklin Mieulist uus enamusomanik ja ta kolis klubi San Francisco lahe äärde. Aastatel 1962–1971 kandis klubi nime San Francisco Warriors. 1963–64. hooaja eel valiti draft'ist keskmängija Nate Thurmond. Samal hooajal jõudis Warriors NBA finaali, kus kaotati Boston Celticsile 1 : 4. Järgmisel hooajal vahetati Chamberlain Philadelphia 76ersisse, misjärel suudeti võita vaid 17 mängu. NBA meistriks tuldi jälle 1975. aastal, siis juba Rick Barry ja Jamaal Wilkesi eestvedamisel. Kulus aastakümneid, enne kui Warriors pääses taas NBA meistrivõistlustel tegijate sekka. Eriti edukaks kujunesid hooajad 2014/15–2018/2019, kui Warriors mängis viis hooaega järjest NBA finaalis, tulles NBA meistriks 2015., 2017. ja 2018. aastal. Viimaste võitude peaarhitektid olid Stephen Curry, Klay Thompson, Draymond Green, Kevin Durant ja peatreener Steve Kerr. Kent Bazemore Marquese Chriss Stephen Curry Draymond Green Damion Lee Kevon Looney Nico Mannion Mychal Mulder Kelly Oubre jr Eric Paschall Jordan Poole Alen Smailagić Klay Thompson Brad Wanamaker Andrew Wiggins James Wiseman Wilt Chamberlain Nate Thurmond Rick Barry Chris Mullin Šarūnas Marčiulionis Kevin Durant Golden State Warriors
Habarovski krai

Habarovski krai on 1. järgu haldusüksus (krai) Venemaal Kaug-Ida föderaalringkonnas. Habarovski krai koosseisus on kaks linnaringkonda ja 17 rajooni. Oblastis on 236 munitsipaalmoodustist, neist 29 linnalist ja 188 maa-asundust. Habarovsk Komsomolsk Amuuri ääres Ajani-Maja rajoon (Аяно-Майский район; keskus Ajani küla) Amurski rajoon (Амурский район; keskus Amursk) Bikini rajoon (Бикинский район; keskus Bikin) Habarovski rajoon (Хабаровский район; keskus Habarovsk) Komsomolski rajoon (Комсомольский район; keskus Komsomolsk Amuuri ääres) Lazo-nimeline rajoon (район имени Лазо; keskus Perejaslavka alev) Nanai rajoon (Нанайский район; keskus Troitskoje küla) Nikolajevski rajoon (Николаевский район; keskus Nikolajevsk Amuuri ääres) Ohhotski rajoon (Охотский район; keskus Ohhotski alev) Polina Ossipenko nimeline rajoon (район имени Полины Осипенко; keskus imeni Polinõ Ossipenko küla) Solnetšnõi rajoon (Солнечный район; keskus Solnetšnõi alev) Sovetskaja Gavani rajoon (Советско-Гаванский район; keskus Sovetskaja Gavan) Tuguri-Tšumikani rajoon (Тугуро-Чумиканский район; keskus Tšumikani küla) Ultši rajoon (Ульчский район; keskus Bogorodskoje küla) Vanino rajoon (Ванинский район; keskus Vanino alev) Verhnebureinski rajoon (Верхнебуреинский район; keskus Tšegdomõni alev) Vjazemski rajoon (Вяземский район; keskus Vjazemski) 2018–2020 oli krai kuberner Sergei Furgal.
Linnar Liivamägi

Linnar Liivamägi (sündinud 27. aprillil 1964 Tallinnas) on eesti jurist. 1982 Lembit Pärna nimeline Tallinna 42. Keskkool 1989 Tartu Riiklik Ülikool (õigusteadus) 1990 Advokatuuri liige 1991 Riigi Kodakondsusameti peadirektor 1992 Riigi Passiameti peadirektor 1992 Riigikogu aseesimehe nõunik 1992 vandeadvokaat 2004 Riigikogu õiguskomisjoni nõunik 12-aastase poisina mängis ta sepa rolli ETV lastelavastuses "Kuidas kuningas kuu peale kippus" (1976).
Muḩammad al-Bū‘azīzī

Muḩammad al-Bū‘azīzī, ka Mohamed Bouazizi (29. märts 1984 Sīdī Bū Zīd‎ – 4. jaanuar 2011 Bin ʿArūs) oli Tuneesia tänavakaubitseja, kes end 17. detsembril 2010 protestiks ametnike ülekohtu vastu põlema süütas. Tema tegu sai tõukeks Tuneesiat, seejärel aga suurt osa Põhja-Aafrikast ja Lähis-Idast haaranud rahvarahutustele ja eeskujuks mitmetele teistele araabia enesesüütajatele. Tuneesia rahutuste tulemusel astus 14. jaanuaril tagasi Tuneesiat 23 aastat valitsenud president Zayn al-‘Ābidīn bin ‘Alī. Ta oli postuumselt 2011. aasta Sahharovi auhinna saajate hulgas.
Old Faithful

Old Faithful on geiser USA-s Yellowstone'i rahvuspargis. Geiser asub Wyomingi osariigis Tetoni maakonnas. Tema geograafilised koordinaadid on 44° 27′ 38″ N, 110° 49′ 41″ W. Ta asub 2240 meetri kõrgusel merepinnast. Geiser purskab 32–56 (keskmiselt 44) meetri kõrgusele. Ühe purskega paiskab geiser üles 14–32 m³ vett. Purse kestab 1,5–5 minutit, pursete intervall on 45–125 minutit. Geisrile on pannud nime poliitik ja maamõõtja Henry Washburn oma 1870. aasta ekspeditsioonil. Ajapikku on kahe järjestikuse purske keskmine vahe suurenenud. 1939. aastal oli see 66,5 minutit, tänapäeval 90 minutit. Selle põhjus pole teada. On võimalik, et maavärinad on mõjutanud põhjavee taset selles piirkonnas. Läbi aegade on registreeritud 137 tuhat purset. Nende põhjal kirjeldas Harry Woodward 1938 esimesena pursete vaheaja ja kestuse suhet matemaatiliselt: mida pikem on kahe purske vahe, seda kauem purse kestab. Tänapäeval Woodwardi mudel enam ei kehti, kuid ajapikku on pursked muutunud paremini ennustatavaks. Old Faithful purskab 65 minuti pärast alla 2,5 minuti kestnud purset või 81 minuti pärast üle 2,5 minuti kestnud purset. Selle mudeli eksimispiir on 10 minutit. Aastail 1983–1994 mõõdeti geisris vee temperatuuri ja rõhku. 22 m sügavusel oli vee temperatuur 118 °C, samasugune kui 1942. aastal. Purske ajal on ülekuumenenud auru temperatuur kuni 129 °C. Ühtlasi filmiti geisri sees toimuvaid protsesse 13 m sügavusel. Old Faithful ei ole Geisrite pargis kõige suurem ega kõige kõrgem geiser – see tiitel kuulub geisrile Steamboat, mille pursked on raskesti ennustatavad ja mis purskab keskmiselt paari aasta tagant, kuigi on juhtunud, et ka kolm korda aastas. Old Faithfuli populaarsus seisneb selles, et ta purskab sageli. Old Faithful, The Geyser Observation and Study Association Old Faithful, NASA Earth Observatory
Ave Kikas

Ave Kikas (sündinud 30. detsembril 1968) on eesti aiandusteadlane, Polli Aiandusuuringute Keskuse juhataja. Ta õppis aastatel 1986–1991 Tartu Ülikoolis bioloogia-geograafia teaduskonnas bioloogia erialal. Ave Kikas Eesti Teadusinfosüsteemis
Kirjastamine

Kirjastamine on trükiste (raamatute, ajalehtede, ajakirjade jmt) väljaandmisele suunatud tegevus. Kirjastamine koosneb trükise väljaandmise ettevalmistamisest (koostamisest, autoritelt tekstide hankimisest jmt); tekstide toimetamisest, küljendamisest, kujundamisest jne; trükkimise korraldamisest ning levitamisest, mis on müük või (vähestel juhtudel) tasuta jagamine. Trükkimise ja müügiteenused ostetakse kas trükikojalt ja raamatumüüjatelt või kasutatakse kirjastusele endale kuuluvat trükikoda ja/või müügivõrku. käsikiri kirjastaja omakirjastus
Kadri Karp

Kadri Karp (sündinud 21. jaanuaril 1958) on eesti aiandusteadlane ja Eesti Maaülikooli professor. Ta lõpetas aastal 1976 Tartu 5. Keskkooli ja aastal 1982 Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Aastatel 1992–1995 oli ta Eesti Põllumajandusülikoolis magistrantuuris ja aastatel 1998–2001 samas doktorantuuris. Aastal 2001 kaitses ta doktoriväitekirja teemal "Agrotehniliste võtete ja sordi mõju mesimuraka (Rubus arcticus) ja aedmaasika (Fragaria ananassa) taime kasvule ja saagile", doktoritöö juhendaja oli Ao Pae. Ta töötab Eesti Maaülikooli Põllumajandus- ja keskkonnainstituudi aiandusosakonna juhatajana. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 28. veebruaril 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Kadri Karp Eesti Teadusinfosüsteemis (arhiiviversioon) Koduleht
Signal (ajakiri)

Signal oli Saksamaa Wehrmachti propagandaajakiri, mis ilmus aastatel 1940–1945. Saksakeelset ajakirja levitati Šveitsis, teljeriikides ja Saksamaa poolt okupeeritud maades, kuid mitte Saksamaal. Ajakiri ilmus üle kahe nädala ligi 30 keeles, kõrgajal oli tiraaž 2,5 miljonit. Ajakiri oli värvifotodega illustreeritud ja hea trükikvaliteediga. Der Adler
Kaaviar

Kaaviar on soolatud kalamari. Enam kasutatakse punast (lõhilaste kalamari) ja musta kaaviari (tuurlaste kalamari).
Gustav Suitsu luulepreemia

Gustav Suitsu luulepreemia on Tartu linna ja sihtasutuse Tartu Kultuurkapital koostöös välja antav Tartu linna tunnustus luuletajale, kes on eelmisel kalendriaastal avaldanud vähemalt ühe kunstiliselt kõrgetasemelise luulekogu, mis kannab Gustav Suitsu luulele omaseid väärtusi. Luuleauhinna algatasid Tartu Kultuurkapital ja Tartu linnavalitsus kirjandusmuuseumi ettepanekul. Preemia antakse välja alates 2004. aastast ja see antakse üle igal aastal emakeelepäeval, 14. märtsil. 2004 Kauksi Ülle luulekogu "Käänüpäiv" eest 2005 Lauri Sommer luulekogu "Nõidade õrnus" eest 2006 Kristiina Ehin luulekogu "Kaitseala" eest 2007 Hando Runnel luulekogu "Viru veri ei värise" eest 2008 Priidu Beier luulekogu "Saatmata kirjad" eest 2009 Kalju Kruusa luulekogu "Pilvedgi mindgi liigutavadgi" eest 2010 Indrek Hirv luulekogu "Veesilm" eest 2011 Ene Mihkelson luulekogu "Torn" eest 2012 Carolina Pihelgas luulekogu "Õnnekangestus" eest 2013 Hasso Krull luulekogu "Veel ju vist" eest 2014 Mathura luulekogu "Käe all voogav joon" eest 2015 Marko Kompus luulekogu "Poeedinahk" eest 2016 Jüri Kolk luulekogu "Mee lakkumine ei ole meelakkumine" eest 2017 Tõnis Vilu luulekogu "Kink psühholoogile" eest 2018 Aare Pilv luulekogu "Kui vihm saab läbi" eest 2019 Mehis Heinsaar luulekogu "Pingeväljade aednik" eest 2020 Timo Maran luulekogu “Metsloomatruudus” ja Maarja Pärtna luulekogu “Vivaarium” eest 2021 Mats Traat luulekogu "Taivatäis tsirke. Nelläss luulekogu Tartu kiilen" eest 2022 Mart Kangur luulekogu "Armkude" eest 2023 Tõnis Vilu luulekogu "Kõik linnud valgusele" eest 2024 Aliis Aalmann luulekogu "Väe võim" eest Gustav Suitsu luulepreemia. Sihtasutuse Tartu Kultuurkapital veebisait.
Zlín

Zlín on statutaarlinn Tšehhis, Zlíni maakonna ja Zlíni ringkonna keskus. Asub Dřevnice jõe ääres. 1949–1989 oli linna nimi Gottwaldov. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Zlíni koduleht
Eesti jalgpall

Eesti kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi reguleerib Eesti Jalgpalli Liit. Eesti meeste jalgpalli liigad on jagatud tugevuse järjekorras kuude liigasse. Alates tugevuselt kolmandast liigast, on liigad jagatud ka erinevateks piirkondadeks. 2013. aasta hooajast alates lisati kavasse täiendav liiga, Esiliiga B. Meistriliiga – Meistriliiga ehk Premium liiga on Eesti jalgpalli kõrgeim tasand. Valitsev Eesti meister saab õiguse osaleda sellele järgneval aastal UEFA Meistrite Liigas, hõbe- ja pronksmedali omanikud pääsevad UEFA Euroopa Liigasse. Esiliiga – Eesti jalgpalli 2. tasand, kus osaleb 10 meeskonda. Võitja edutatakse automaatselt Meistriliigasse, teine koht mängib üleminekumänge. Esiliiga B – Eesti jalgpalli 3. tasand, kus osaleb 10 meeskonda. Esiliiga B võitja ja teise koha omanik saavad õiguse osaleda järgmise hooaja Esiliigas. Esiliiga B kolmanda koha omanik peab üleminekumänge Esiliigas kaheksanda koha saavutanud meeskonnaga. II liiga – Eesti jalgpalli 4. tasand, kus igas liigas osaleb 14 meeskonda. II liiga jaguneb kaheks regioonaalseks liigaks – ida/põhi ja lõuna/lääs, mõlema piirkonna võitja edutatakse automaatselt Esiliiga B liigasse, teisel kohal lõpetanud meeskonnad mängivad üleminekumänge. III liiga – Eesti jalgpalli 5. tasand, kus igas divisjonis osaleb 12 meeskonda. III liiga jaguneb neljaks regioonaalseks liigaks – ida, põhi, lõuna ja lääs. Iga piirkonna võitja edutatakse automaatselt II liigasse, teisel kohal lõpetanud meeskonnad mängivad üleminekumänge. IV liiga – Eesti jalgpalli 6. tasand, mis jaguneb kolmeks regioonaalseks liigaks – ida/põhi, põhi/lääs ja lõuna. Iga piirkonna kaks parimat edutatakse automaatselt III liigasse, kolmandal kohal lõpetanud meeskonnad mängivad üleminekumänge. Eesti karikas – iga-aastane nokaut-süsteemiga võistlus kõikidele Eesti jalgpalli klubidele. Eesti Väike karikas – iga-aastane nokaut-süsteemiga võistlus II liiga ja madalamal mängivate klubide vahel. Eesti Superkarikas – iga-aastane mäng eelmise hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitja vahel. Naiste Meistriliiga ehk Expert Liiga – naiste meistrivõistluste kõrgeim tasand. Naiste Esiliiga – naiste meistrivõistluste teine tasand. Naiste II liiga – naiste meistrivõistluste kolmas ja madalaim tasand. Naiste karikavõistlused – iga-aastane nokaut-süsteemiga võistlus kõikidele Eesti jalgpalli klubidele. Naiste superkarikas – iga-aastane mäng eelmise hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitja vahel. Eesti jalgpallihallide loend "Esiliiga B-tasand suurendab tõsiste klubide arvu ja aitab noori". Postimees. 28. november 2012. Vaadatud 28. november 2012.
Jüri Kaarma

Jüri Kaarma (26. aprill 1950 Tallinn – 26. veebruar 2011) oli eesti graafik. Jüri Kaarma õppis Tallinna 46. Keskkoolis kunstiklassis koos tulevaste kunstiuuendajate Ando Keskküla, Andres Toltsi, Urmas Pedaniku ja Jüri Okasega. 1971. aastal asus Kaarma Eesti NSV Riiklikku Kunstiinstituuti graafikat ja raamatukujundust õppima, kuid õpingud katkestas väljaheitmine 1974. aastal. Kursusetööna valminud leporello kutsus kunstiinstituudis esile diskussiooni raamatukujundusest, mille tulemuseks olid lahkhelid ja Jüri Kaarma koolist väljaheitmine. Jüri Kaarma leporello "Must hobune", mis laialilaotatuna on pea seitsmemeetrine, ühendab fotode põhjal tehtud söejoonistusi, guašitehnikas visandeid ja tušijoonistusi ning iga lehekülg käsitleb eraldi teemat. Aastatel 1974–1976 oli Kaarma kunstiinstituudis graafika kateedri õppemeister foto erialal. 1981. aastal võeti Jüri Kaarma raamatukujundajana Eesti NSV kunstnike Liidu liikmeks. Jüri Kaarma tegeles eelkõige raamatugraafikaga, kuid tegi ka muu hulgas plakateid ja söejoonistusi. Sai tuntuks ajakirjade Vikerkaar, Looming ja Loomingu Raamatukogu (1978–1992) sarja kujunduste autorina. Tunnustust pälvisid Jüri Kaarma kujundused Eesti kultuurilugu ja arhitektuuri ajalugu tutvustavatele teostele ning eesti modernistlike kunstnike monograafiatele. Tema kujundatud on muu hulgas Eesti entsüklopeedia, sari "Avatud Eesti raamat" ja osa sarjast "Maailm ja mõnda". 1997 Kristjan Raua preemia 1982 Jaan Jenseni raamatugraafika aastapreemia (raamatukujunduse ja arhitektoonika preemia – M. Kaarma, A. Voolmaa, "Eesti rahvarõivad" makett ja üldkujundus) 1985 Jaan Jenseni raamatugraafika aastapreemia (raamatukujunduse ja arhitektoonika preemia – E. Varepi ja V. Maavara "Eesti maastikud") 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk Jüri Kaarma oli Melanie Kaarma ja Voldemar Kaarma poeg. Mari Kaarma on Jüri Kaarma õde. Juvenalius (Märt) Kaarma on tema vend. Jüri Kaarma oli abielus Eve Kasega. "Jüri Kaarma. Must hobune ja teised joonistused". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. september 2012. Vaadatud 3. jaanuaril 2013. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Suri raamatugraafik Jüri Kaarma. Postimees, 27. veebruar 2011 Kujundav Jüri Kaarma. Sirp, 31. märts 2000 Näitus "Jüri Kaarma lugemistuba" Vabaduse galeriis. Neljas.ee, 12. aprill 2010 (2017. aasta 11. märtsi seisuga viidatud lehte veebis pole) Ivar Sakk. Jüri Kaarma ja kaks triviaalset kirjatüüpi. Sirp, 7. mai 2010 Perekonnapilt lapsepõlvest Märt Väljataga, "Jüri Kaarma ja Dylan Thomase "Surmad ja sisenemised"" – Vikerkaar 2011, nr 3, lk 8–13
Esiliiga 2011

Esiliiga 2011 oli Eesti jalgpalli tugevuselt teise liiga Esiliiga 2011. aasta hooaeg. Reeglid paremusjärjestuse määramiseks:1) punktid; 2) vähem loobumiskaotusi/tühistatud tulemusi; 3) võidud; 4) punktid omavahelistest mängudest; 5) väravate vahe omavahelistest mängudest; 6) väravate vahe; 7) löödud väravad; 8) võõrsil löödud väravad; 9) Fair Play punktid. (M) = Meister; (LV) = Langes liigast välja; (E) = Edutatud; (ÜV) = Üleminekumängude võitja. Hooaja lõpus osalevad Esiliiga 8. koht ja II liiga 2011 üleminekumängude võitja üleminekumängudel, kahe mängu kokkuvõtte võitja mängib tulevasel aastal Esiliiga 2012 ja kaotaja II liiga 2012. Tartu JK Tammeka II võitis koondtulemusega 5:2. Tartu JK Tammeka II võitis penaltiseeria 4:5 ja säilitas koha Esiliigas. Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu. Meistriliiga 2011 II liiga 2011 III liiga 2011 IV liiga 2011 "Eesti 2015. a meistrivõistluste Premium ja Esiliiga juhend" (PDF). Eesti Jalgpalli Liit. 19. november 2014. Vaadatud 27. oktoober 2015.