laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Manşūr bin Zāyid Āl Nahyān

Manşūr bin Zāyid bin Sultān bin Zāyid bin Khalīfah Āl Nahyān (tuntud ka kui šeik Manşūr; sündinud 20. novembril 1970) on Araabia Ühendemiraatide peaministri asetäitja, presidendiasjade minister ja Abu Dhabi valitsejaperekonna liige. Ta on praeguse AÜE presidendi, Khalīfah bin Zāyid Āl Nahayāni poolvend. 2014 aastal oli tema omakapitali suurus umbes 35,8 miljardit eurot.
Index Herbariorum

Index Herbariorum on andmebaas, mis koondab maailma avalikke herbaariume, mille kogudesse on kantud vähemalt 5000 eksemplari. Lisaks eksemplaridele sisaldab Index Herbariorum teavet iga herbaariumi ajaloo, asukoha, kontaktaadressi, veebilehe, kogude suuruse ja tüüpeksemplaride kohta. Index Herbariorum asutati 1935. aastal. Kuni 1997. aastani anti herbaariumide nimekirja välja raamatutena. Index Herbariorumis antakse igale herbaariumile kordumatu akronüüm, nii tähistab lühend H Helsingi ülikooli herbaariumi. Eesti herbaariumidest on andmebaasi kantud: TAA – Eesti maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi soontaimede ja sammalde herbaarium; TALL – Tallinna botaanikaaia herbaarium; TAM – Eesti loodusmuuseumi herbaarium; TU – Tartu ülikooli loodusmuuseumi botaanika- ja mükoloogiamuuseumi herbaarium. Toomas Kukk. "Herbaariumi käsiraamat". Tallinn: Hea Lugu, lk 28-29, 2015
Amancio Ortega

Amancio Ortega Gaona (sündinud 12. märtsil 1936) on Hispaania suurärimees. Ta on Inditexi grupi, mis on peamiselt tuntud Zara poeketi tõttu, asutaja ja endine juhatuse esimees. Ta on Forbesi andmetel Euroopa jõukaim inimene, 2017. aasta märtsini oli ta maailmas jõukuselt teine; tema omakapitali suurus on umbes 67,3 miljardit eurot.
Poolitatud muhvsidur

Poolitatud muhvsidur on jäik sidur, mis koosneb kahest poltidega ühendatavast poolest ning mida kasutatakse ühesuguse läbimõõduga võllide ühendamiseks. Pöördemomenti kantakse üle hõõrde abil, mis tekib võlli ja siduri kontaktpindade vahel poltide pingutamisel. Suurtel siduritel kasutatakse täiendavalt veel prismaatilist liistu. Siduri kere valatakse malmist. Poolitatud muhvsidur sarnaneb ketassiduriga ning on selle lihtsustatud variant. Mittelülitatav sidur
Tet el Badi kivikirst

Tet el Badi kivikirst on kivist kirst Belaul Ngarchelongi osariigis Ollei külas. 26. augustil 2004 võeti see kultuuripärandina UNESCO maailmapärandi nimistu kandidaadiks. Tet el Bad (Stone Coffin). UNESCO World Heritage Centre. Vaadatud 8.4.2017
Appi

Appi = На помощь! oli kirjandus-pilke ajakiri, mis ilmus 1921. aastal Tallinnas. Ajakirja andis välja Eesti Punase Risti Üliõpilaste Venemaa näljahädaliste avitamise osakond. Vastutav toimetaja oli J. Kester. Osa teksti oli vene keeles. Ajakirjas ilmusid ka mõned karikatuurid. Ajakirja trükiti trükikojas Ühiselu. Autorid: В. Брандъ, И. Гумвлегь, Н. Jänes. J. Kester, Ф Кизер, Milli Mallikas, Л. Павловичъ, Алексви Ремиаовъ, Игорь Сверянииъ, J. Vaht. Digari - Appi! = На помощь! kirjandus-pilke ajakiri 1921-09-16 "ERB Appi". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2017. Vaadatud 8. aprillil 2017.
Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me

"Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me" on Briti glämmroki ansambli Smokie laul. Laulu autorid on Mike Chapmani ja Nicky Chinn. Singel anti välja septembris 1975 ja hiljem albumil "Changing All the Time". "Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me" jõudis Briti singlite edetabelis UK Singles Chart kaheksandale kohale. Singli B-poolel oleva laulu "Talking Her Around" autor on Uttley. Laulu on hiljem teiste seas kaverdanud Chris Norman (albumil "Full Circle", 1999) Laulust on avaldanud saksakeelse versiooni Tanja Berg ("Denk Nicht, Ich Sei Ein Teil Von Dir", 1976) ja prantsuskeelse versiooni Johnny Hallyday ("Joue Pas De Rock'n'Roll Pour Moi", 1976). "Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me" on aastaid hiljem avaldatud mitme albumi CD-versioonidel, näiteks "Gold - 1975-2015" (2015). Chris Norman cover of Smokie's 'Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me'. WhoSampled. Tanja Berg cover of Smokie's 'Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me'. WhoSampled Johnny Hallyday cover of Smokie's 'Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me'. WhoSampled Gold 1975-2015 (40th Anniversary Edition), vaadatud 21. märtsil 2017
Bentheim-Steinfurt

Bentheim-Steinfurt oli krahvkond tänapäevase Saksamaa alal Nordrhein-Westfaleni loodeosas Steinfurti ümbruses. Bentheim-Steinfurt tekkis Bentheim-Bentheimi jagunemisel, mis ise tekkis Bentheimi krahvkonna jagunemisel. Bentheim-Steinfurt jagunes aastal 1606 endaks ja Bentheim-Tecklenburg-Rhedaks; ning aastal 1643 endaks ja Bentheim-Bentheimiks. Bentheim-Steinfurt ja selle territooriumid pöörati aastal 1544 krahv Arnold II poolt luterlusse. Talle järgnes tema väheusklik poeg Eberwin III. Pärast viimase varajast surma 26-aastaselt järgnes tema alaealine poeg Arnold III, kelle regendiks oli Tecklenburgi Anna. Arnold III abiellus aastal 1576 Neuenahri Magdalenaga ja ta alustas katseid krahvkonna põhjalikult protestantismi pööramiseks. 1587. aasta sügisel külastasid krahvkonda luterlikud jutlustajad üle kogu Saksamaa, et aidata reformida Bentheimi, Steinfurti, Lingeni ja Tecklenburgi krahvkondi. Uued seadused kujundati suuresti Moersi omade järgi ning viidi järgmisel aastal sisse Bentheimis ja Tecklenburgis ning lõpuks aastal 1591 Steinfurtis. Arnold asutas 1588. aastal ka eduka kooli Schüttorfis, mis viidi aastal 1591 Steinfurti ja õpetas ladina keelt, õigust, teoloogiat, filosoofiat ja (aastast 1607) meditsiini. Arnold suri aastal 1606 ja talle järgnesid tema pojad Arnold Jost, Wilhelm Heinrich, Friedrich Ludolf ja Konrad Gumprecht. Arnold Jost asutas Bentheimi territooriumil 1613. aastal kõrgema kirikunõukogu, kui ülima vaimuliku võimu krahvide alluvuses, ja sel samal aastal loodi ka Bentheimi reformitud kirik, mis sisaldas ka 12 artiklit. Aastal 1643 Arnold Jost suri ja talle järgnes tema poeg Ernst Wilhelm. Teda mõjutas suuresti Münsteri vürstlik piiskop Christoph Bernhard von Galen ja aastal 1688 pöördus ta katoliiklusse. Järgnes äge kriis, milles protestantlikud jutlustajad minema aeti. Ernst Wilhelm suri aastal 1693 ja talle järgnes tema poeg, krahv Ernst, kes murede lahendamiseks pöördus aastal 1701 luterlusse. Väljastati uus reformitud kirikukonstitutsioon, mis põhines 1678. aasta Lingeni kirikukonstitutsioonil (seda kasutati aastani 1971). Bentheim-Steinfurt omandas aastal 1700 Batenburgi lossi, kuigi selleks ajaks ei olnud see püsivalt mehitatud ja see purustati prantslaste poolt aastal 1795. Krahv Ludwig omandas aastal 1803 Bentheim-Bentheimi krahvkonna. Bentheim-Steinfurt mediatiseeriti aastal 1806 Preisimaasse, loovutati aastal 1809 Bergile, taastati aastal 1813 Preisimaasse ja loovutati aastal 1815 Hannoveri kuningriigile. Arnold I (1454–1466) Eberwin II (1466–1498) Arnold II (1498–1544) Eberwin III (1544–1562) Arnold III (1562–1606) Anna von Tecklenburg (1562–1577) (regent) Arnold Jost (1606–1643) koos Wilhelm Heinrich (1606–1632) ja Friedrich Ludolf (1606–1629) ja Konrad Gumprecht (1606–1618) Ernst Wilhelm (1643–1693) Ernst (1693–1713) Karl Friedrich (1713–1733) Karl Paul Ernst (1733–1780) Ludwig (Bentheim-Bentheimi krahv) (1780–1806)
Kompenseeriv sidur

Kompenseeriv sidur on mittelülitatav sidur, mis tagab ühendatavate võllide kindla töö ka koostamise väikeste ebatäpsuste korral, kompenseerib võllide deformeerumist koormuse mõjul ning temperatuuri kõikumise tagajärjel. Kompenseerivad sidurid on vaheristikuga sidur ja hammassidur.
Tüüp 63 mitmelasuline raketiheitja

Tüüp 63 mitmelasuline raketiheitja on järelveetav, 12 toruga, 107 mm-ne Hiina RV-s 1960ndate alguses välja töötatud laskeseade, mida hiljem eksporditi ja toodeti kogu üle kogu maailma. See raketiheitja pole küll enam aktiivsete jalaväeüksuste kasutuses, kuid rahvavabastusarmees kasutavad seda veel mägijalaväe- ja sihtotstarbelised üksused. 63. tüüpi raketiheitjat kasutati Hiina rahvavabastusarmees laialdaselt 80ndate lõpuni. Selle eelkäija oli 50-5 tüüpi 102 mm-ne raketisüsteem. Hiinas töötati välja ka 63. tüüpi 130 mm-ne laskeseadeldis.
Bentheim-Lingen

Bentheim-Lingen oli krahvkond tänapäevase Saksamaa alal Lingenis. Bentheim-Lingen tekkis Bentheim-Tecklenburgi jagunemisel aastal 1450 ja neelati Hispaania poolt aastal 1555. Järgmise sajandi jooksul vaheldus Bentheim-Lingeni omandus Hispaania ja Oranje-Nassau vahel, enne kui Preisimaa selle aastal 1702 annekteeris. Otto (1450–1508) koos... Nikolaus III (Bentheim-Tecklenburgi krahv) (1493–1508) Nikolaus IV (1508–1541) Konrad (Bentheim-Tecklenburgi krahv) (1541–1547) Maximilian (1547–1548) Anna (1548–1555)
Vaheristikuga sidur

Vaheristikuga sidur on mittelülitatav kompenseeriv sidur, mis võimaldab võllide väikest telgnihkumist. Sidur koosneb kahest poolest ning nende vahel astsevast vaheristikust, mille otspindadel teineteisega risti paiknevad kõrgendid käivad siduripoolte vastavatesse diametraalsoontesse. Võllide mittesamatelgsuse korral võivad vaheristiku kõrgendid siduripoolte soontes liuguda. Kulumise vähendamiseks vajab sidur perioodilist määrimist. Siduripooled ja vaheristik valmistatakse terasest, terasvalust või malmist. Võimaldavad kompenseerida võllide radiaalhälvet kuni 0,04 d (võlli diameetrit) ja nurgiasetust kuni 30´. Vaheristikuga sidureid kasutatakse aeglaste halvasti tsentreeritavate võllide sidestamiseks (näiteks konveieri veotrumli ja reduktori võlli ühendamiseks).
Kaval Hans

Kawal Hans oli pilke- ja naljaleht, mis ilmus 1911. aastal Tallinna Teataja ja Tallinna Uudiste lugejatele kord kuus lisalehena. Väljaandja oli Reintalu Johannes (Reinthal). Toimetus asus Tallinnas, Suur Turu 16. Ajakirja trükiti Tallinnas Mihkel Schifferi trükikojas. Johan Kruberg – kirjandusosa toimetaja "ERB Kaval Hans". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2017. Vaadatud 8. aprillil 2017. Eesti ajakirjanduse biograafiline leksikon 1689–1940, Tartu 2014, (lk 259) Kawal Hans Digaris
Eduard Raia

Eduard Raia (sünninimi Eduard Diedvig; nimi eestistatud 20. märtsil 1935; 20. november 1911 Peterburi kubermang – 6. august 1982 Tallinn) oli Eesti (leitnant) ning Nõukogude Liidu sõjaväelane (major) ja Eesti NSV riigiametnik. 1933. aastast kuni teise maailmasõja alguseni teenis ta Eesti sõjaväes. 1935 teenis seitse kuud mittekoosseisulisel ametikohal Eesti kaitseväe peastaabi 2. (luure ja vastuluure) osakonnas. 1938. aastal ülendati leitnandiks. 1940. aasta juulist kuni 1947. aasta märtsini teenis Raia Nõukogude armees. 1944. aasta oktoobris võeti ta vastu ÜK(b)P liikmeks. 1944. aastal oli major Raia 249. Eesti Laskurdiviisi 917. laskurpolgu staabiülem. Ta osales Porkuni lahingus. Sai esimese järgu Isamaasõja ordeni Orissaarest lõunas toimunud eduka lahingu eest. Sai Punatähe ordeni Velikije Luki lähistel selle eest, et koos kolme sidemehega hoidis rindelõiku kolm päeva Saksa vägede kätte langemast. Oli 1948. aastast ENSV Ehitusmaterjalide Tööstuse Ministeeriumi katsetehase direktor. Olnud ehitusministri asetäitja. Ta on töötanud Eesti Info Instituudis Oli Korporatsioon Vironia vilistlane, kuid hoidis Nõukogude ajal selle põrandaalusest tegevusest eemale. Tema isa oli Karl Didwig. 1935 kihlus ja laulatati Agnes Alide Eesmanniga. 1948. aastal abiellus ta Olga Raiaga (neiupõlvenimega Tõkke). Neil sündisid lapsed Aleks Raia, Mare Raia (hiljem Špirjonok (Шпиренок); suri arvatavasti 2005), Riina Raia ja Ann Raia (hiljem Samuel; suri 1992. aastal). "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. aprill 2015. Vaadatud 14. jaanuaril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=postimeesew19380220.2.36 "KGB dokumendid". web.archive.org. 6. juuni 2007. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuni 2007. Vaadatud 21. juunil 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) "289 ohvitseri ülendati aukraadis". Uus Eesti. 19. veebruar 1938. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. märts 2012. Vaadatud 9. veebruaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. märts 2012. Vaadatud 1. aprillil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eesti rahvas Nõukogude Liidu Suures Isamaasõjas 1941-1945. 2. Tallinn 1977, lk 378. http://podvignaroda.ru/?#id=28491829&tab=navDetailManAward "Album Vironorum II". Tallinn, 2000, lk 107. "Saaga TLA.1359.2.71:322?403,1633,824,240,0". Raadiointervjuu Eduard Raia Eesti ohvitseride andmekogus www.rk.ee/metsavennad/dokumendid/dok552.html Eesti Vabariigi kaadriohvitseride saatus 1938-1996
Bentheim-Tecklenburg

Bentheim-Tecklenburg oli krahvkond tänapäevase Saksamaa alal Nordrhein-Westfaleni põhjaosas Tecklenburgi ümbruses. Bentheim-Tecklenburg tekkis aastal 1277 Bentheimi krahvkonna jagunemisel ning jagunes aastal 1450 iseenda ja Bentheim-Lingeni vahel. Krahv Konrad pööras oma krahvkonna aastal 1541 luterlusse. Aastal 1557 päris selle Bentheim-Steinfurt. Otto III (1277–1338) Otto IV (1289–1302) Otto V (1302–1328) Richardis (1328–1338) Nikolaus I (Alt-Bruchhauseni ja Schwerini krahv) (1338–1360) Otto VI (1360–1388) Nikolaus II (1388–1426) Otto VII (1426–1450) Nikolaus III (Bentheim-Lingeni krahv) (1450–1493) Otto VIII (1493–1526) Konrad (Bentheim-Lingeni krahv) (1526–1557)
Bentheim-Alpen

Bentheim-Alpen oli lühiealine Saksa-Rooma riigi krahvkond, mis tekkis aastal 1606 Bentheim-Steinfurti jagunemisel. Aastal 1629 taasühendati see Bentheim-Steinfurtiga. Friedrich Ludolf (1606–1629)
Helgi Polli

Helgi Polli (sündinud 22. aprillil 1952) on eesti tekstiilikunstnik. Helgi Polli on õppinud joonistamise, joonestamise ja tööõpetuse õpetajaks. Ta on teinud lepingulist tööd kostüümikunstnikuna nii Viljandi kui Rakvere teatrile. Aastatel 1980–1991 töötas ta Tallinna Laustekstiili Teadus-Tootmiskoondises Mistra kunstnik-dessinaatorina. Aastast 1991 on ta Indigo galerii omanik ja galerist. Helgi Polli abikaasa on kunstnik Heitti Polli. Nende tütred Eeli-Ethel Polli ja Üüli-Heivi Polli on samuti kunstnikud. 1985 Rakvere teater 1990 Kuusankoski, Soome 1995 Kunstihoone galerii, Tallinn 2007 Rahvusooperi Estonia talveaed (koos Tauno Kangroga) Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 1991 ja Eesti Tekstiilikunstnike Liitu aastast 1993. Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751 Sakala, nr. 28, 9. veebruar 2008
Bentheim-Limburg

Bentheim-Limburg oli lühiealine Saksa-Rooma riigi krahvkond, mis tekkis aastal 1606 Bentheim-Steinfurti jagunemisel. Aastal 1632 taasühendati see Bentheim-Steinfurtiga. Konrad Gumbrecht (1606–1632)
Mari Adamsoni nimeline parima tekstiilitudengi stipendium

Mari Adamsoni nimeline parima tekstiilitudengi stipendium on stipendium, mida annab õppetöös edukale ja loominguliselt aktiivsele üliõpilasele alates 1998. aastast välja Eesti Kunstiakadeemia. Stipendium on ühekordne.[viide?]
Bentheim-Tecklenburg-Rheda

Bentheim-Tecklenburg-Rheda oli krahvkond tänapäevase Saksamaa alal Nordrhein-Westfaleni loodeosas ja Alam-Saksimaa edelaosas. Bentheim-Tecklenburg-Rheda tekkis aastal 1606 Bentheim-Steinfurti jagunemisel ja see mediatiseeriti aastal 1806 Preisimaale. Adolf (1606–1625) Moritz (1625–1674) Johann Adolf (1674–1701) Friedrich Moritz (1701–1710) Moritz Kasimir I (1710–1768) Moritz Kasimir II (1768–1805) Emil (1805–1806)
Helgid

Helgid: Tõe-, nalja- ja pilkeajakiri, mis ilmus aastatel 1922–1927 Valgas, sagedusega 1–6 korda aastas. Alapealkirjadega: Tõe-, nalja- ja pilkeajakiri (1922) Kirjanduse ja kultuuri ajakiri (1924–1926) Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jaan Pommer = Jaan Raudma Tegemist oli ajaleht Lõuna Eesti lisalehega. Esimene number ilmus 22. märtsil 1922, ajakiri oli 12-leheküljeline ning hind oli 15 marka. Vahepeal oli aastane paus. 1924. aastal uuesti välja antud ajakiri oli alapealkirjaga "Kirjanduse ja kultuuri ajakiri" ja juba 24–36 leheküljeline, kuid ei olnud enam nii satiiriline ja huumorikas, sisaldas mitmeid jutte ja kommertsteateid.1927. aasta juunis trükitud ajakiri sisaldas vaid nelja lehekülge. Kultura – Adamsoni trükk (1922) Ed. Zimmermanni trükikoda (1924–1927) Jaan Raudma väljaandja ja toimetaja Digar – Helgid (1922–1927) "ERB Helgid". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2017. Vaadatud 8. aprillil 2017.
René Simões

René Rodrigues Simões (sündinud 10. detsembril 1952) on Brasiilia endine jalgpallur ja jalgpallitreener.
Kapa oja

Kapa oja on oja Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Oja pikkus on 7,1 km, valgla pindala 7,8 km², langus 26 m ja lang 3,66 m/km. Oja saab alguse 73,5 m kõrgusel Abja-Vanamõisa külas ja suubub 47,5 m kõrgusel Veskimäe külas vasakult poolt Lüütre ojasse 4,8 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Kapa oja Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 08.04.2017) Kapa oja keskkonnaportaalis (vaadatud 08.04.2017) Kapa oja Eesti looduse infosüsteemis Kapa oja keskkonnaportaalis
Tarmo Luisk

Tarmo Luisk (sündinud 31. märtsil 1970) on eesti disainer. Tarmo Luisk lõpetas 1996. aastal Eesti Kunstiakadeemia tootedisainerina. 2004 – stipendium "Ela ja sära" 2005 – Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti aastapreemia (disainiloomingu ja isikunäituse eest Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis) 2008 – parima disainiprojekti BRUNO 2014 – autoridisaini BRUNO 1996 – tootepere Yuppie 2003 – valgustisari Universal 2007 – seinalamp Bubble Tarmo Luisk kuulub Eesti Disainerite Liitu. 4ROOM vaadatud 08.04.2017 Postimees 4.oktoober 2014 vaadatud 08.04.2017 Estonian Design House koduleht vaadatud 08.04.2017
Tõtt ja Nalja

Tõtt ja Nalja oli jutu-, pilke- ja naljaleht, mis ilmus 1929. aastal Tallinnas. Väljaandja ja vastutav toimetaja Harald C. Pitsahl. Ajakirja trükiti Tallinna trükikojas Täht. Ilmus ainult üks number. "ERB Tõtt ja Nalja". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2017. Vaadatud 8. aprillil 2017.
Kabaree (ajakiri)

Kabaree oli nalja-ajakiri, mis ilmus Nõmmel aastatel 1929 ja 1931 (ei ilmunud 1930 aastal). Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Eduard Koppel. Ajakirja trükiti samuti Nõmmel (Rahumäel) "E. Antov & Ko" trükikojas Vaigu tänav 3). "ERB Kabaree". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2017. Vaadatud 8. aprillil 2017.
Karrār

Karrār on Iraani põhilahingutank. Tanki esitleti 12. märtsil 2017. Esitlusel märgiti, et tankil on elektro-optiline tulejuhtimissüsteem, laserkaugusmõõdik, ballistiline arvuti ning, et see saab lasta nii seisvate kui ka liikuvate sihtmärkide pihta nii ööl kui päeval. Hoolimata tanki välisest sarnasusest T-90-le pole Iraan Venemaalt T-90 tüüpi tankide tootmisõigust taotlenud. "Video: Iraan esitles uut tankimudelit". Postimees. 12. märts 2017. Vaadatud 8. aprill 2017.
Nalja-Wana

Nalja-Wana oli huumori- ja satiiriajakiri, mis ilmus 1903. aastal Tallinnas. Ajakirja maht oli 16 lehekülge, millest 2 lehekülge oli kuulutusi. Ajakirja trükiluba oli antud kirjastaja Gustaw Pihlakale ja sisu eest hoolitses Hans Oras, kes oli tuntud ka vaimuliku kirjamehena. Ajakirja trükiti Tallinna trükikojas "А. Матизен и А. Лаурман" tiraažiga 5000 eksemplari. Rahvaleht nr.24 25. veebruar 1935 (lk 5) "Eesti rahvusbibliograafia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuli 2017. Vaadatud 28. juulil 2017. Kivike – Nalja-Wana
Alfred Kurlents

Alfred Karl Kurlents (19. detsember 1902 Soe – 18. detsember 1990 Montréal) oli eesti rahvaluuleteadlane, kirjandusteadlane, kirjanik ja tõlkija. Tema kirjaniku pseudonüüm on Ain Kurmes. Alfred Kurlents sündis Helme kihelkonnas Hummuli vallas Soe külas. Tema isa oli rätsep. Alfredi koolitee algas 1909 Valga Linnakoolis. Alates 1922 oli ta Tartu Ülikoolis vabakuulaja ja 1923–1931 üliõpilane, 1931 omandas ta samas ülikoolis magistrikraadi folkloristikas. 1952 sai Montréali McGilli Ülikoolis bakalaureusekraadi raamatukogunduses ja 1962 samas ülikoolis doktorikraadi slavistikas. Alfred Kurlents oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige Enne teist maailmasõda ja veel sõja ajal töötas ta Narvas ja Tartus kooliõpetajana. 1944 põgenes Rootsi. 1949 läks Kanadasse, kus asus elama Montréali. Alfred Kurlents alustas kirjanduslikku tegevust Tartus kirjandus- ja rahvaluulealaste artiklitega ja lühiromaaniga "Loterii meetod" (1929). Romaan "Kindluse-ehitajad" ilmus 1939. Kurlents esitas "Looduse" romaanivõistlusele 1940. aastal oma romaani "Naise jälgedel", mis aga jäi trükis avaldamata. Ta on tõlkinud vene keelest järgmised ilukirjandusteosed: Aleksandr Kuprini ulmejutu "Vedel päike" (1929), Aleksandr Jakovlevi novellikogu "Hiina vaas" (1929), Aleksandr Grini novelli "Sunnitööline" (1929), Aleksei Tolstoi romaani "Aeliita" (1930), Aleksandr Neverovi romaani "Viljalinn Taškent" (1930), Aleksandr Puškini romaani "Kapteni tütar" (1931), Lev Nikulini romaani "Saladuse müüjad" (1931) ja Nikolai Nikitini romaani "Kiirik Rudenko roim" (1933). Koostaja: Kruus, Oskar. Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn: Eesti Raamat, 1995: 244 Eesti Üliõpilaste Selts paguluses: liikmete nimekiri 1975. EÜS-i Vanematekogu, Rootsi, Uppsala 1975: 32 Koostaja: Kruus, Oskar. Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn: Eesti Raamat, 1995: 245 Kangro, Bernhard. Eesti kirjakuulutaja eksiilis. Eesti Kirjanike Kooperatiiv (Sweden) 1989: 141 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=1806 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Vibulane

Vibulane oli huumori- ja satiirileht, mis ilmus 1958. aastal Tallinnas Noorte Hääle lisalehena. Kokku ilmus 28 numbrit. Toimetaja oli Edgar Spriit. "ERB Noorte Hääl". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. aprill 2017. Vaadatud 8. aprillil 2017.
Hammassidur

Hammassidur on mittelülitatav kompenseeriv sidur, mis võimaldab telgede nurgiasendit ning võllide mõningast nihkumist. Hammassidur koosneb kahest välishammastega puksist ning kahest omavahel poltidega ühendatud sisehammastega ümbrisest. Ümbrised tsentreeritakse pukside hammaste tippude järgi. Selleks on viimased töödeldud sfääriliseks raadiusega R ning sfääri keskpunktiga võlli teljel. Nii välis- kui ka sisehambad on evolventsed hambumisnurgaga 20°. Hammassidurid lubavad ümbriste ja pukside telgede vildakust kuni 30´. Nad on pika tööeaga ning neid kasutatakse suurte pöördemomentide ülekandmiseks. Hammasidurite materjaliks on teras või terasvalu. Pukside hammaste pinnakõvadus on vähemalt 40 HRC, ümbrise hammaste pinnakõvadus aga vähemalt 35 HRC.