laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Gelvonai vald

Gelvonai vald (leedu keeles Gelvonų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Širvintose rajooni territooriumil. Valla pindala on 113 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1406 inimest. Valla keskus on Gelvonai alev, kus aastal 2011 oli 384 elanikku. Teine alev vallas on Bagaslaviškis, kus aastal 2011 oli 110 elanikku. Vallavanem on Lionginas Juzėnas. Lisaks küladele on vallas ka arvukalt huutoreid Širvintų rajono savivaldybėa. Vaadatud 20.01.2019. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 20.01.2019.
Belmi vald

Belm on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis. Valla pindala on 46,67 km². 31. detsembril 2017 elas seal 13 729 inimest. Vald asub Wiehenis, umbes 7 km Osnabrückist kirdes ja on seetõttu osa Osnabrücki linnastust. See asub ka keset TERRA.vita loodusparki. Kaks väikest Hase jõe parempoolset lisajõge voolavad läbi valla. Valda kuuluvad: Belm, Powe, Icker, Haltern ja Vehrte Katoliiklik romaani stiilis St. Dionysiuse kirik Belmis (ehitatud 1230–1250) Protestantlik kirik Belmis, ehitatud 1815–1819 Vana vesiveski Belmis, asutatud umbes 840. aastal Vana Vehrte raudteejaam Megaliitiline haud "Kuradi küpsetusahi" Vehrtes Megaliitiline haud "Kuradi taignasüdamik" Vehrtes Ebaühtlane plokk "Kuradi kivi" Vehrtes Nette jõe algusojake Vehrtes Karstilehter "Icker Loch" Ickeris Megaliitiline haud "Halterni Sloopsteine" Elterlein, Saksamaa, aastast 2004 Kolno, Poola, aastast 2006 Englewood, USA, aastast 2007 Ingo Petzke (1947–), filmiteadlane ja filmitegija Sascha Weidner (1974–2015), fotograaf ja kunstnik Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.belm.de
Jevdokija Lopuhhina

Jevdokija Fjodorovna (Евдокия Фёдоровна; sünninimi Avdotja Illarionovna Lopuhhina (Авдотья Илларионовна Лопухина); 9. august (vkj. 30. juuli) 1669 – 7. september (vkj. 27. august) 1731 oli Vene tsaarinna, Peeter I esimene abikaasa. Jevdokija oli bojaar Illarion Abramovitš Lopuhhini (Larion Lopuhhini) ja Ustinja Bogdanovna Rtištševa tütar. Tütre pulmade puhul tsaariga muudeti isa eesnimi Fjodoriks. Peeter ja Jevdokija abiellusid 6. veebruaril (vkj. 27. jaanuaril) 1689. Järgmisel aastal sündis poeg Aleksei Petrovitši. Hiljem sündisid veel Aleksander (1692) ja Paul (1693), kuid need kaks poega surid lapsepõlves. Peeter I ei olnud rahul Jevdokija vanamoeliste vanematega ning hiljem hülgas oma abikaasa ja kiindus hollandi soost Anna Monsi, kes aga ei saanud ainsatki last. Pärast Peeter I surma 1725 sai Venemaa tsaarinnaks tema naine Katariina I, kes suri juba 1727; selleks ajaks olid kõik Katariina pojad järeltulijateta surnud. Uueks tsaariks sai Jevdokia poja Aleksei poeg Peeter II, kes suri 1730 15-aastaselt. Peeter I sugu suri sellega meesliinis välja ja Jevdokia oli elanud kõigist oma järeltulijatest kauem. Polnud selge, kes peaks Venemaa trooni pärima, ja seda pakuti ka Jevdokiale, kes aga loobus. Uueks valitsejaks sai Peeter I poolvenna Ivan V tütar Anna Ivanovna, kes Jevdokiat selle eest austas. Jevdokia suri juba järgmisel aastal ja Anna Ivanovna suri 1740 samuti lastetuna.
Musninkai vald

Musninkai vald (leedu keeles Musninkų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Širvintose rajooni territooriumil. Valla pindala on 55 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1190 inimest. Valla keskus on Musninkai alev, kus aastal 2011 oli 384 elanikku. Vallavanem on Birutė Jankauskienė. Lisaks küladele on vallas ka arvukalt huutoreid Širvintų rajono savivaldybėa. Vaadatud 20.01.2019. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 20.01.2019.
Bissendorf

Bissendorf (varem Bissendorpe) on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis. Valla pindala on 96,36 km². 31. detsembril 2017 elas seal 14 636 inimest. Vald asub umbes 9 km Osnabrückist kagus. Valda kuuluvad Bissendorf, Schledehausen ja Wissingen. Vesilinnus Schelenburg Bissendorfis St. Dionysius Schloss Ledenburg Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.bissendorf.de
Bohmte

Bohmte on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis. Valla pindala on 110,75 km². 31. detsembril 2017 elas seal 12 612 inimest. Vald asub Hunte jõe ääres, umbes 20 km Osnabrückist kirdes. Tänane Bohmte tekkis 1972. aasta haldusreformi tulemusena, kui ühendati Bohmte, Herringhausen-Stirpe-Oelingen ja Hunteburg. Bohmte juurutas 2007. aasta septembris uue liiklusskeemi, eesmärgiga vähendada mootorsõidukite domineerimist. Loodetakse, et skeem, mis põhineb Shared space filosoofial, parandab liiklusohutust linnas. Gützkow, Vorpommern-Greifswaldi kreis, Mecklenburg-Vorpommern (aastast 1991) Bolbec, Seine-Maritime'i departemang, Prantsusmaa Erich Kästner-Schule Christophorus-Schule Grundschule Herringhausen Oberschule Bohmte Wilhelm-Busch-Schule Astrid-Lindgren-Schule Karl Janisch (1870–1946), arhitekt Reinhold Tiling (1893–1933), insener, piloot ja rakettide pioneer Rudolf Seiters (1937–), Saksa poliitik (CDU) "Spass auf der Straß" (Lõbu tänaval) – aprilli viimasel nädalalõpul Laskurite festival Bohmterheides – Nelipähal Laskurite festival Bohmtes – juuli esimesel nädalalõpul Laskurite festival Stirpe-Oelingenis – juuli teisel nädalalõpul Laskurite festival Hunteburgis – juuli neljandal nädalalõpul "Tag der offenen Tür" (Avatud uste päev) Bohmte/Bad Esseni lennuväljal – Maipühal Lõikuspidu Herringhausen-Stirpe-Oelingenis saagituruga – septembri esimesel nädalalõpul Bohmter Markt (Bohmte turg) – septembri neljandal nädalalõpul Põhja-Saksa poniturg Hunteburgis – oktoobri teisel nädalalõpul Püha Nikolause turg Bohmtes – teisel advendil Jõuluturg Hunteburgis – kolmandal advendil Bohmte raudteejaam Ristija Johannese kirik Püha Tooma kirik Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.bohmte.de
Amursk

Amursk on linn Venemaal Habarovski krais, Amurski rajooni keskus. Amursk asub Amuuri jõe vasakul kaldal, Komsomolskist Amuuri ääres ligi 40 km kaugusel. Amursk on asutatud 1958. aastal seoses tselluloosi-paberikombinaadi rajamisega, linnaõigused sai 1973. aastal.
Glandorf

Glandorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis. Valla pindala on 59,88 km². 31. detsembril 2019 elas seal 6592 inimest. Vald asub Teutoburgi metsa lähedal, 24 km Osnabrückist lõunas. Nimi "Glandorf" tuleneb Glanathorpe'st – mis tähendab asulat Glane oja ääres – ja on esmamainitud 1070. aastal. Valda kuuluvad Glandorf, Averfehrden (varem Narendorf), Schierloh, Schwege, Sudendorf, Westendorf ja Laudiek. Glandorfi maamärk on tuuleveski, mis on ehitatud, järgides Hollandi tuulikuehituse näiteid. See ehitati 1840. aastal. 2000. aastast korraldatakse tuulikus abiellumisi. Katoliikliku St. Johannise (Ristija Johannese) kiriku vanimad osad pärinevad 13. sajandist ja on dokumentaalselt esmamainitud 1275. aastal. 1636. aastal põletati kirik Kolmekümneaastases sõjas Rootsi vägede poolt maha ja ehitati vanadest materjalidest uuesti üles. Aastatel 1817–1820 toimus hoone täielik uuendamine. Katoliiklik on ka St. Marien (Maarja) kirik Schweges. See ehitati 1863. aastal õpetaja Mathias Niehausi eestvedamisel. Protestantlik Kripplein Christi (Kristuse hälli) kirik on puukirik ja ehitati esiti 1912. aastal Holsen-Ahlesse Bünde juures. 1952. aastal ostis kiriku Glandorfi protestantlik kogukond ja ehitas selle uuesti üles uuele vundamendile. Tuulik St. Johannis St. Marien Schweges Kripplein Christi Glandorf (Ohio) Lichtenberg (Mecklenburg-Vorpommern) Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.glandorf.de
Romanovite 300-aastase valitsemise juubeli monument

Romanovite 300-aastase valitsemise juubeli monument oli pooleli jäänud monument Venemaal Kostroma kremlis. Monumendi arhitekt oli Sergei Vlassev ning skulptor Amandus Adamson. Monumendi lõplikuks kõrguseks plaaniti 36 meetrit ning figuurigrupp pidi koosnema 26 isiku kujust. Monumendi konkursi korraldas Keiserlik Kunstiakadeemia 1911. aastal. Mihhail I Fjodorovitš Aleksei I Fjodor III Sofia Aleksejevna (istuv) Ivan V Peeter Suur Katariina I Peeter II Anna I Jelizaveta Petrovna Katariina II Peeter III Paul I Aleksander I Nikolai I Aleksander II Aleksander III Moskva patriarh Filaret Ksenija Šestova vürst Dmitri Mihhailovits Požarski kodanik Minin Feofan Prokopovitš Boriss Šeremetev bojaar Boriss Morozov Venemaa Ivan Sussanin patriarh Filaret, Mihhail I ja Ksenija Šestova Katariina II Nikolai I Romanovite dünastia 300. aastapäev Н. А. Дружнева, Из истории создания в Костроме памятника в ознаменование 300-летия царствования дома Романовых
Hagen (Osnabrück)

Hagen (ka Hagen am Teutoburger Wald) on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis. Valla pindala on 34,49 km². 31. detsembril 2017 elas seal 13 412 inimest. Vald asub Teutoburgi metsas, umbes 10 km Osnabrückist edelas. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.hagen-atw.de
Severouralsk

Severouralsk on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Severouralski linnaringkonna keskus. Asula rajati 1758. aastal ja kandis esialgu nime Petropavlovski. Linnaõigused ja praeguse nime sai 1944. aastal. Severouralskis asub boksiidikaevandus.
Hasbergen

Hasbergen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis. Valla pindala on 21,37 km². 31. detsembril 2017 elas seal 10 944 inimest. Vald asub Teutoburgi metsas, umbes 7 km Osnabrückist läänes. Vald asub osaliselt Hüggeli mägedes, mis kuuluvad Teutoburgi metsakaitseala koosseisu. Mägede tipud ulatuvad 62–228 m üle merepinna. Hasbergenis on 108 m kõrge Rote Berg. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.hasbergen.de
Tanganjika kuninganna

Tanganyika kuninganna (täielik tiitel inglise keeles alates 12. jaanuarist 1962: Queen of Tanganyika and of Her other Realms and Territories, Head of the Commonwealth) oli Elizabeth II tiitel Tanganyika riigipeana 9. detsembrist 1961 kuni 9. detsembrini 1962. Kuninganna ei viibinud Tanganyikas, kohapeal esindas teda kindralkuberner Sir Richard Turnbull (1909–1998). Vabariik kehtestati 1962. aastal, 1964. aastal ühines Tanganyika Sansibariga, moodustades Tansaania. Elizabeth II külastas Tansaaniat 1979. aastal.
Anuaki keel

Anuaki keel on Niiluse-Sahara keelkonna Niiluse keelte Lääne-Niiluse rühma hulka kuuluv keel, mida räägitakse Etioopias ja Lõuna-Sudaanis. Kõnelejaid on kokku umbes 143 000 inimest. [1] Ethnologue (vaadatud 19. jaanuaril 2019)
Tarnowskie Góry

Tarnowskie Góry (saksa Tarnowitz) on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas, Tarnowskie Góry maakonna halduskeskus. 2018. aastal oli linnas 61 626 elanikku.
Širvintose vald

Širvintose vald (leedu keeles Širvintų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Širvintose rajooni territooriumil. Valla pindala on 154 km². 2011. aasta seisuga elas seal 9590 inimest. Valla keskus on Širvintose linn, kus aastal 2011 oli 6415 elanikku. Vallavanem on Laimutė Griškienė. Lisaks küladele on vallas ka arvukalt huutoreid Širvintų rajono savivaldybėa. Vaadatud 21.01.2019. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 20.01.2019.
Zibalai vald

Zibalai vald (leedu keeles Zibalų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Širvintose rajooni territooriumil. Valla pindala on 9855 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1215 inimest. Valla keskus on Zibalai alev, kus aastal 2011 oli 129 elanikku. Vallavanema kohusetäitja on Sigitas Bankauskas. Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid. Širvintų rajono savivaldybėa. Vaadatud 20.01.2019. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 20.01.2019.
Ema (ajakiri)

Ema on Eestis ilmuv ajakiri. Ajakiri ilmub 2018. aasta sügisest. Ilmumissagedus oli algul neli numbrit aastas. Mahult raamatut meenutavas ajakirjas oli 140 lehekülge. 2021. aasta suvest ilmub ajakiri kaks korda aastas ja kaheosalisena: põhiosa moodustab endiselt EMA-osa, teise aga tagakaanelt (ehk ümberpööratud ajakirjast) algav ISA-osa, kus "kõlab isade vahe ja vahetu hääl". Ajakiri on tellitav, kuid varasemate ajakirjanumbrite sisu (koos piltidega) on ajakirja kodulehel tasuta loetav. Ajakirja peatoimetaja on Merle Liivak. Ema, talv 2018, lk. 35. "Teade ajakirja Ema kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. veebruar 2022. Vaadatud 27. veebruaril 2022. Ajakirja Ema tellimine. Vaadatud 27.02.2022. Ajakirja Ema arhiiv Vaadatud 27.02.2022. Ajakirja koduleht
NEW

NEW või New või new (ingliskeelne sõna tähenduses 'uus') võib tähendada järgmist: New (album), Paul McCartney album ...
Alionysi vald

Alionysi vald (leedu keeles Alionių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Širvintose rajooni territooriumil. Valla pindala on 150 km². 2011. aasta seisuga elas seal 992 inimest. Valla keskus on Alionys I küla. Vallavanem on Sigitas Bankauskas. Lisaks küladele on vallas ka arvukalt huutoreid Širvintų rajono savivaldybėa. Vaadatud 20.01.2019. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 20.01.2019.
Kaari Sillamaa Laste Kaunite Kunstide Kool

Kaari Sillamaa Kaunite Kunstide Kool on erahuvialakool Tallinnas aadressil Auna 6/Aru 10. Kooli loomise idee käis välja Tallinna Filharmoonia direktor Tarmo Leinatamm. Idee viis ellu Kaari Sillamaa, kes hakkas kooli ka juhtima. Koolis hakati õpetama viit kunstiala: laul, tants, teater, joonistamine ja keraamika. Tänapäeval on põhirõhk teatriga seotul. Kooli direktor on Kaari Sillamaa. Kooli on nimetatud seetõttu ka Kaari Sillamaa Kaunite Kunstide Kooliks ...on see, kui laps/õpilane ühest teatrist on välja kasvanud ja teise teatrisse üle läheb. Vastavalt esinejate vanusele valitakse ka mängitavad tükid, pannakse need muusikasse, sõnasse ja tantsusammudesse ning kui on kujundatud ka lava ja näitlejad kostüümidesse riietatud – kutsutakse saali publik – samuti vastavalt vanusele. Kaunite-kooli teatrietenduste valmimisel ei ole õpilased ainult näitlejate rollis vaid nad kaasatakse ka töödesse lava taga – nii tulevad õpilaste hulgast rekvisiitorid, kostümeerijate ja grimeerijate-juuksurite abid, dekoratsioonid valmivad juhendajate käe all jne. Aga siiski tullakse teatrikooli eeskätt näitemängu tegema – Kaunite-koolis peamiselt muusikalist näitemängu – laulumänge, muusikale, ooperitki ja vahel sekka ka draamatükke ja tantsulavastusi. Mudilaste laulu- ja näitering (3-4)  Mudilasteater (koolieelikud 5-7a) Laste muusikateater noorem rühm (7-10) Laste muusikateater vanem rühm (11-13) Noorte muusikateater (14+) Lavavõitlus (13 +) Tütarlaste tants (7-13) Solfedžo lastele (7-13) Pop- ja muusikalilaul - individuaalõpe Kaari Sillamaa kooli ja teatri omanik, direktor, Mudilasteatri ning Mudilaste laulu- ja näiteringi juhendaja, Lasteteatri noorema rühma muusikajuht ja solfedžoõpetaja Janika Sillamaa Noorte Muusikateatri lavastaja ja muusikajuht, libretist ja helilooja Katre Jaani Laste Muusikateatri noorema rühma lavastaja ja koreograaf, Mudilasteatri liikumise- ja näitlemisõpetaja, filmirežissöör, kunstnik ja grimeerija Hille Savi Laste Muusikateatri vanema rühma lavastaja ja muusikajuht, väikelavastuste lavastaja ja Segakoori dirigent Kaarel Orumägi solistide hääleseadja, koormeister ja Noorte Muusikateatri lavastaja assistent Mait Mikussaar solistide hääleseadja Andrus Muuga lavavõitluse treener ja Noorte Muusikateatri liikumise õpetaja Johanna-Elise Kabel Laste Muusikateatri vanema rühma ja Noorte Muusikateatri koreograaf. http://www.lkkk.ee/uldinfo/koolist/ (vaadatud 19.01.2019) Koduleht Kooli e-pood
Meie Stuudio

Meie Stuudio Tantsukool on Põlva maakonnas Põlvas tegutsev spordi- ja tantsukool. Kooli omanik on MTÜ Meie Stuudio. Meie Stuudio tantsukool on tegutsenud 2005. aastast.15. tegutsemisaasta jooksul on võidetud võistlusi nii kodu- kui ka välismaal[viide?]. Tantsukooli treenerid on Andre Laine, Merit Täht, Eva Luts, Tarvo Jõgeva ja Tiina Ilves. Tantsukoolis tantsib ligi 140 Põlva- ja Võrumaalt pärit tantsijat. Meie Stuudios tegutseb 10 rühma, 1 mudilaste vanuseastmes, 3 algkooli vanuseastmes, 3 põhikooli vanuseastmes, 1 gümnaasiumi vanuseastmes ja 2 täiskasvanute vanuseastmes. Tantsukoolis õpitakse show-tantsu, tänavatantsu, kaasaegset tantsu ja ka rahvatantsu. Kooli ja Põlva Eksperimentaalteatri koostöös valmis 2010 lavastus "Meie Põlvamaa". https://www.spordiregister.ee/et/organisatsioon/6215/polva_spordi_ja_tantsukool_meie_stuudio (vaadatud 19.01.2019) Meie Stuudio (10.04.2020). "Meie Stuudio". Vaadatud 25.08.2020. Koduleht https://www.spordiregister.ee/et/organisatsioon/6215/polva_spordi_ja_tantsukool_meie_stuudio Meie Stuudio Instagram
Svastika

Svastika ehk haakrist on väga vana kujund, mis on kasutusel õnnemärgina. See võib olla nii päripäeva (卐) kui vastupäeva (卍) pööratud harudega. Sõna "svastika" tuleb sanskriti keelest (devanaagari स्वस्तिक). Sanskritikeelne nimetus koosneb sõnadest su – 'hea' ja asti – 'olema'. Kristlikus sümboolikas nimetatakse haakristi crux gammata. Kõige vanem jälg haakristist on pärit neoliitikumist. Sumerist ja praeguse Pakistani aladelt on leitud svastika näiteid, mida peetakse 5000 aastat vanadeks. Üldlevinuks muutus see aga 1000 aastat eKr. Svastikat on leitud Trooja varemetest. Indias ilmus see märk 4. sajandil eKr, Hiinas 5. sajandil pKr. Saja aasta pärast, 6. sajandil jõudis haakrist koos budismiga Jaapanisse, saades seal budismi üheks sümboliks. Svastikat ei ole teadaolevalt kasutatud Egiptuse, Assüüria ega Babüloonia kultuurides. Samuti ei teata, kas Ameerikas seda tunti. Nii Aasias kui ka Euroopas on haakrist alati olnud maagiline sümbol. Eri kontekstis on haakristi harud erinevas suunas. Mnemotehnilise võttena võib meeles pidada, et Saksa rahvussotsialistide kasutatud haakristi harud on samas suunas, nagu vene täht Γ nimes Гитлер (teise versiooni järgi on haakristi harud algustähed nimedest Гитлер, Геринг, Геббельс ja Гиммлер). Nõukogude Venemaal ilmus svastika bolševike poolt 1918. aastal kasutusele võetud 1000-, 5000- ja 10 000-rublastel kupüüridel. Varem oli svastikat kujutatud 1917. aastal välja antud 250-rublastel duumarahadel. Svastika koos tähtedega РСФСР selle sees kaunistas 1918. aastal punaarmeelaste vormikuue käiseid. Eestis on haakristi kasutanud peamiselt setud eriti ornamendina vöökirjades. Samuti õmblesid haakristi vöökirjadele liivlased. Helme kihelkonnas nimetati haakristi juudiristiks ja Koeru kihelkonnas juudipaturistiks. Saksa okupatsiooni ajal 1942. aastal anti Eestis välja kolmest erinevat värvi postmargist koosnev margiseeria haakristi ja Eesti vapiga. Algselt võis svastika olla päikese sümbol. Hiinas, Jaapanis ja Indias seostatakse svastikat budismiga, kus see on majandusliku heaolu ja taassünni sümbol. Skandinaavias seostati svastikat äikesejumal Thoriga. Ka mujal tähendas svastika põhiliselt jõudu, energiat, õnne ja head tervist. Svastika muutus läänemaailmas negatiivseks sümboliks, kui Adolf Hitler selle natsismi sümbolina kasutusele võttis. 1908. aastal kirjeldas Guido List oma populaarsetes raamatutes muinasgermaani eeposest "Vanem Edda" svastikat kui vere puhtuse ja maagiliste teadmiste sümbolit. Fulfot Gammadion Merihobusüda Märk Sauvastika Tetraskelion Haakristiga veiseröögatise vastu. Esmaspäev, 1. oktoober 1938, nr. 40, lk. 10 Eesti Sõna, nr. 169, 25 juuli 1942
Valea lui Mihai

Valea lui Mihai (ungari keeles Érmihályfalva) on linn Rumeenias Krisaanias Bihori maakonnas. Linn asub Ungari piirist 3 km kaugusel. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Valea lui Mihai elanikest ungarlasi 81,03% ja rumeenlasi 13,23%. 2021 Romanian census
Săcueni

Săcueni (ungari keeles Székelyhíd, saksa keeles Zickelhid) on linn Rumeenias Krisaanias Bihori maakonnas. Linna haldusalasse kuulub viis küla: Cadea (Kágya), Ciocaia (Csokaly), Cubulcut (Érköbölkút), Olosig (Érolaszi) ja Sânnicolau de Munte (Hegyközszentmiklós). 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Săcueni elanikest ungarlasi 77,49%, mustlasi 15,7% ja rumeenlasi 6,62%. 2021 Romanian census
Toomas Kuusing

Toomas Kuusing (sündinud 15. märtsil 1976 Puuril) on eesti graafik ja maalikunstnik. Toomas Kuusing on sündinud Põlva vallas Puuri külas. 1991. aastal lõpetas Põlva Ühisgümnaasiumi, 1991–1994 õppis Tartu Ehitus- ja Kergetööstuskoolis laia profiiliga ehitajaks. Graafikaga hakkas tegelema õpingute ajal Academia Non Gratas (2001–2002), hilisemas Eesti Kunstiakadeemia Pärnu kolledžis Academia Gratas Peeter Alliku juhendajakäe all. Lõpetas Eesti Kunstiakadeemia 2005. aastal bakalaureusekraadiga. Alates 2001. aastast on esinenud näitustel, esimene isikunäitus oli 2002. aastal Pärnus Endla teatris. Toomas Kuusingu töid iseloomustab teatav kõverpeegelsus ja allegoorilised olukorrad. Oma ühe eeskujuna nimetab kunstnik Madalmaade renessansi meistrit Hieronymus Boschi. Kunstikriitikas on pandud tähele tema loomingu seoseid sürrealismi ja neopopiga, samuti Ameerika Ühendriikide 1980. aastate transavangardismiga. Naivistlikus kunstis paelub Toomas Kuusingut selle ausus. Maali ja graafika kõrval on Toomas Kuusingu loomingus olulisel kohal ka tegevuskunst. Peamine inspiratsiooniallikas tema loomingus on inimesed. Toomas Kuusing loob ühtaegu nii realistlikke kui ka sürrealistlikke, mütoloogilise sisu ning väljanägemisega situatsioonipilte, mis osutavad sõrmega kirjule inimloomaaiale. Autori käsitletud teemad jäädvustavad siiralt ühtmoodi nii justkui teolt tabatuna mõjuvaid ärihaisid ja poliitikuid, allpool vaesuspiiri elavaid kodutuid, kunstnikku ennast, naabreid, tuttavaid ja inimesi tänavalt. Toomas Kuusing on illustreerinud 2012. aastal Setomaa Valdade Liidu välja antud "Seto aabitsa" ja Lauri Sommeri jutukogu "Lugusid lõunast". Ta on teinud Setomaast ja oma lapsepõlvest inspireeritud vitraažikavandi Eesti Vabariigi sajandale aastapäevale pühendatud näituse jaoks (kuraator ja teostaja Ain Roost). 2006 – Pärnu Graafikafestivali „IN Graafika“ Grand Prix 2008 – Pärnu linna kunsti aastapreemia 2010 – Pärnu Graafikafestivali „IN Graafika“ Grand Prix 2013 – aasta graafiku preemia "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. mai 2008. Vaadatud 20. jaanuaril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.muurileht.ee/uus-eesti-graafika-toomas-kuusing/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. jaanuar 2019. Vaadatud 20. jaanuaril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://jabadaba.eki.ee/index.php?id=25197#.XERXnlUzaUk http://www.sirp.ee/s1-artiklid/c7-kirjandus/loominguline-aruanne-lounakaarest/ https://noar.eu/et/kunstnik/toomas-kuusing/ Kunstniku CV Draakoni galerii näituse "Harilikud inimesed" juures Toomas Kuusingu teoseid Eesti kaasaegse kunsti portaalis NOAR "Toomas Kuusing näitab klassikalise maalikunsti vajalikkust" Postimees, 5. märts 2013 Uus Eesti graafika: Toomas Kuusing Müürileht, 22. märts 2018 "Toomas Kuusing näitab harilikku maailma harilike inimeste silme läbi" ERR kultuur, 11. oktoober 2019
Hilter

Hilter on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis. Valla pindala on 52,6 km². 31. detsembril 2017 elas seal 10 383 inimest. Vald asub Teutoburgi metsas. Kõrgeim koht on Hohnangel, 262 m üle merepinna. Hilter oli tuntud Hilter Goldi ookrikaevanduse, samuti suure margariinitehase poolest, mis omas 20. sajandi alguses ühte suurimat vaalapüügilaevastikku. Sankt Johannes de Täufer Raekoda Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. http://www.hilter.de Ametlik veebileht
Tatarsk

Tatarsk on linn Venemaal Novosibirski oblastis, Tatarski rajooni keskus. Linna läbib Siberi raudtee. Asula on rajatud 1894. aastal, linnaõigused sai 1914. aastal.