laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Maailma karikavõistlused kahevõistluses

Maailma karikavõistlused kahevõistluses on Rahvusvahelise Suusaföderatsiooni FIS-i korraldatav iga-aastane kõrgetasemeline rahvusvaheline kahevõistluse mitmeetapiline sari. Esimesed maailma karikavõistlused toimusid hooajal 1983–1984 ja need võitis norralane Tom Sandberg. Esimest korda toimus meeskonnavõistlus hooajal 1999-00. Naiste avavõistlus oli 2020–21 hooajal. Allolevas tabelis on näidatud kolm parimat suusatajat igal maailma karikavõistluste hooajal. Tabelid on koostatud seisuga (3. märts 2023). Põhja suusaalade maailmameistrivõistlused Kõigi hooaegade maailmameistrivõistluste edetabel veebisaidil www.fis-ski.com Vastavate maailma karikahooaegade kalender ja individuaalsed tulemused saidil www.fis-ski.com
Düsgraafia

Düsgraafia ehk vaegkirjutamine on spetsiifiline õigekirjahäire, mis ei ole seostatav arengulise ebaküpsusega, neuroloogilise häirega, nägemispuudulikkusega ega puuduliku õpetamismetoodikaga. Erinevalt düsleksiast on düsgraafia puhul tavaliselt häälimine korrektne, kuid kirjutades eksitakse häälikute järjekorras või pikkuses, unustatakse kirjutamata sõnalõpud vms. Düsgraafia ja düsleksia esinevad sageli koos. Düsgraafia raskeimat vormi nimetatakse agraafiaks. Isik, kellel on düsgraafia, on düsgraafik. Spetsiifiline õigekirjahäire kodeeritakse RHK-10-s koodi all F81.1. Konsonantide tugevuse ja vokaalide vältuse puudulik tajumine Grammatika ja lauseehituse vead: Sõnade vahele jätmine, vale järjekord Tegu- või asesõnade vale kasutamine Valed sõnalõpud Laused lõpetamata Halb käekiri Kirjutise halb ruumiline paigutus või sisu puudulik areng Eesti keeles tekitavad düsgraafikutele enim raskusi kolm häälikupikkust, välted ja nõrgad sulghäälikud. Riigieksamikirjandi hindamisel rakendatakse vaegkirjutajatele diferentseeritud hindamisjuhendit, kus vigadeks ei loeta häälikupikkuse kirjutusvigu. Alates 2008. aastast on õpilastel, kes düsgraafia tõttu sooritavad kohustusliku emakeele riigieksami mitterahuldavalt, õigus valida riigieksam mõnes teises õppeaines. Visuaal-ruumilised: raskused nägemisega seoses olevate sümbolite meeldejätmisel ja tegevusega seostamine (näit. kuidas sooritada ettenäidatud tööd või toimingut jne) Keele töötlemisega seotud raskused: foneemi- ja häälikuanalüüsi raskused, kuigi häälimine võib olla foneetiliselt korrektne. Alternatiivide pakkumine käsitsi kirjutamisele (nt arvuti) Ülesannete muutmine (nt kirjaliku töö asemel vastab suuliselt) Harjutamine, korrigeerimine Düsgraafia ravi toimub logopeedi juhendamisel. RHK-10: Spetsiifiline õigekirjahäire
Vadak

Vadak (vanemas kirjanduses ka: juustuvesi) on juustu ja kohupiima tootmise kõrvalsaadus – vedelik, millest on välja kurnatud kalgenenud piimavalk kaseiin. Iga kilogrammi juustu valmistamisel saadakse 8–10 liitrit vadakut. Vadak on vesine (5% kuivainet), rohekaskollase värvusega vedelik. Kuivaine põhikoostisosaks on piimasuhkur laktoos, millele lisanduvad mineraalsoolad, jääkidena leidub piimarasva ja vesilahustuvaid valke (0,5%). Vitamiinidest jäävad vadakusse vesilahustuvad B-rühma vitamiinid. Vadakust toodetakse rafineeritud piimasuhkrut ning vadakuvalgu kontsentraati, mis on hinnaline lastetoitude algaine. Varem kasutati vadakut peamiselt loomasöödana, tänapäeval toodetakse vadakust erinevaid lisasaadusi, mida kasutavad toorainena keemia-, farmaatsia-, kosmeetika- ja toiduainetööstus. Vadakupulbrit kasutatakse küpsiste, kommide, šokolaadi, jäätise ja kookide valmistamisel. Vadakuvalgust tehakse munavalgeasendajat ja vadakujooke. Mozzarella juustu tootmise kõrvasaadusena saadud vadakust valmib vadakukohupiim ricotta. Vadakuvõi on kondiitritööstuse tooraine. Samuti on võimalik vadakule täispiima lisades valmistada sellest uuesti juustu. Kõrge biosaadavusega vadakuvalkudest (beetalaktoglobuliin, alfalaktalbumiin jt) tehakse kulturistide seas populaarseid toidulisandeid. Eesti Entsüklopeedia. 4. köide: Jaapan–Käolina. Tartu: Loodus, 1934, lk 151. Eesti Maaülikooli õppematerjalid Vesta Reest Jääkidest saab raha [alaline kõdulink] Vadak kolib laudast toidulauale[alaline kõdulink]
Lõss

Lõssiks nimetatakse piima, millest on peaaegu kogu piimarasv koore näol eraldatud. Euroopa Liidu määratluse kohaselt on lõss pastööritud, steriliseeritud või kõrgkuumutatud piim, mille rasvasisaldus on viidud maksimaalselt 0,5%-ni.
Prunus

Prunus on olenevalt süstemaatikast: roosõieliste perekond toompuu või roosõieliste perekond ploomipuu
Koadjuutor

Koadjuutor (keskaegses ladina keeles coadjutor 'kaas-abistaja') on katoliku kiriku kõrgemate ametiisikute (nt piiskopi, ordumeistri või abti) abiline ja vajadusel asendaja. Kuni 1980. aastateni jagati koadjuutorid kaheks: ühtede ametiaeg kehtis kuni abistatava elu lõpuni ning teistel oli ametijärgluse õigus abistatava surma või ametist loobumise järel (selliseid koadjuutoreid nimetati ladina keeles coadiutores cum iure successionis). Seejärel on koadjuutoritel reeglina ametijärgluse õigus; selle puudumine on erandlik. Esimesed Liivimaa piiskoppide koadjuutorid on teada 14. sajandi lõpust. Esimene Liivimaa ordumeistri koadjuutor sai ametisse aga alles 1530. aastatel.
Kanarbikulaadsed

Kanarbikulaadsed (Ericales) on õistaimede selts kaheiduleheliste klassist. Seltsi kuulub nii puid, põõsaid kui ka roni- ja rohttaimi. Lisaks autofüütidest taimedele kuulub kanarbikulaadsete seltsi ka mükoheterotroofe ja loomtoidulisi taimi (nt sugukond sarratseenialised). Erikoidne mükoriisa esineb peamiselt sugukondades kanarbikulised (globaalse levikuga sugukond), rööpkanarbikulised (Lõuna-Ameerika, Indoneesia, Austraalia) ja kukemarjalised (peamiselt kõikjal põhjapoolkeral) ning teda iseloomustab seenmantli ja Hartigi võrgustiku puudumine. Kanarbikulaadsed on kosmopoliitne selts. Esindajaid leidub nii troopikas kui ka arktilistel ja parasvöötme aladel. Seltsi kuulub kokku üle 8000 liigi, millest kanarbikulisete sugukonda umbes 2000–4000 liiki. Kõige tuntub kanarbikulaadsete seltsi esindaja on kahtlemata teepõõsas. Teepõõsaliste sugukonda kuuluvad ka sellised söödavaid vilju kandvad taimed nagu kiivi-aktiniidia, virsikupuu, mustikas, joovikas ja jõhvikas. Seltsi kuulub ka võiseemnik, mis on miljonite kõrbepiirkondades elavate aafriklaste peamine toidus vajalike rasvhapete allikas. Mitmeid kanarbikulaadsete seltsi kuuluvaid taimi kasvatatakse eeskätt nende ilu tõttu. Ilutaimedena on tuntumad asalea, rododendron, kameelia, ebajasmiin, alpikann, aed-leeklill ja balsamiin. Seltsi kuulub 25 sugukonda rohkem kui 8000 liigiga: Actinidiaceae – aktiniidialised Balsaminaceae – lemmaltsalised Clethraceae – kletralised Cyrillaceae – titipuulised Diapensiaceae – diapensialised Ebenaceae – eebenipuulised Empetraceae – kukemarjalised Epacridaceae – rööpkanarbikulised Ericaceae – kanarbikulised Fouquieriaceae – fukjeerialised Lecythidaceae Maesaceae (APG III süsteemis (2009) eraldi sugukonnana enam ei tunnistata, vaid loetakse nurmenukuliste alamsugukonnaks) Marcgraviaceae Mitrastemonaceae Myrsinaceae – mürsiinelised (APG III süsteemis (2009) eraldi sugukonnana enam ei tunnistata, vaid loetakse nurmenukuliste alamsugukonnaks) Pellicieraceae (APG III süsteemis (2009) eraldi sugukonnana enam ei tunnistata, vaid loetakse tetrameristaliste alamsugukonnaks) Pentaphylacaceae – viispesikulised Polemoniaceae – siniladvalised Primulaceae – nurmenukulised Roridulaceae Sapotaceae – sapotillipuulised Sarraceniaceae – sarratseenialised Sladeniaceae Styracaceae – stüüraksilised Symplocaceae – saguslehelised Ternstroemiaceae (APG III süsteemis (2009) eraldi sugukonda enam ei tunnistata, vaid loetakse Viispesikuliste alamsugukonnaks) Tetrameristaceae – tetrameristalised (sh Pellicieraceae) Theaceae – teepõõsalised Theophrastaceae (APG III süsteemis (2009) eraldi sugukonnana enam ei tunnistata, vaid loetakse nurmenukuliste alamsugukonnaks) Kõljalg, U. Riik Seened (Fungi)
Ülo Mander

Ülo Mander (sündinud 11. jaanuaril 1954 Tartus) on eesti loodusteadlane (maastikuökoloog), bioloogiakandidaat (1983). Aastatel 1977–1991 töötas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias, aastatel 1992-2019 oli Tartu Ülikoolis geograafia osakonna juhataja, edaspidi korraline professor. Lõpetas 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsilise geograafia erialal cum laude. Aastast 1998 on ta Eesti Maastikuökoloogia Assotsiatsiooni juhatuse esimees. Ta on muu hulgas uurinud põllumajanduse kasutavate biogeensete ühendite aineringet ja nende mõju valglatele ning pikemaajalisi maastikustruktuuri muutusi ja viimaste mõju maastike ainete ringkäigule. 2008 Tartu Ülikooli medal 2009 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2011 Karl Ernst von Baeri medal 2013 Tartu Ülikooli suur medal 2015 valiti Academia Europaea liikmeks 2019 Tartu Ülikooli aumärk Ülo Mander Eesti Teadusinfosüsteemis "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Vaadatud 3.12.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022.
Seebipuulaadsed

Seebipuulaadsed (Sapindales) on õistaimede selts kaheiduleheliste klassist. Tuntumad seebipuulaadsete seltsi esindajad on vaher, harilik hobukastan, hiina litšipuu, harilik rambutanipuu, mangopuu, somaalia mürripuu ja neemipuu. APG III süsteemi (2009) järgi kuulub seltsi üheksa sugukonda: Anacardiaceae – anakardilised Biebersteiniaceae Simaroubaceae – jumalapuulised Kirkiaceae Meliaceae – meelialised Burseraceae – mürripuulised Nitrariaceae Rutaceae – ruudilised Sapindaceae – seebipuulised
Santa Cruzi provints

Santa Cruzi provints on Argentina provints riigi äärmises lõunaosas Lõuna-Patagoonias. Kiilukujuline provints piirneb põhjas Chubuti provintsiga, idas Atlandi ookeaniga, läänes Tšiiliga ning lõunas Tšiili ja Magalhãesi väinaga. Provintsi halduskeskus on Río Gallegos. Pindalalt on ta Buenos Airese provintsi järel teisel kohal. Provints ulatub põhjast lõunasse umbes 800 kilomeetrit ja idast läände 350 kilomeetrit. Santa Cruzi provints on kõige hõredamalt asustatud provints Argentinas. Rahvaarv on umbes 180 000 ja pindala on 243 943 km², nii et ühele ruutkilomeetrile tuleb alla ühe inimese. Santa Cruzi provints on olnud poliitiline ja majanduslik ääremaa. Santa Cruzi provintsist on pärit endine Argentina president Néstor Kirchner. Santa Cruzi üks suuremaid vaatamisväärsusi on Perito Moreno liustik. Kliima on külm. Aasta keskmine õhutemperatuur on 9 ºC, keskmine tuule kiirus 24 km/h. Aasta keskmine sademete hulk on 255 mm. Provintsis on kolme tüüpi piirkondi: Atlandi ookeani kuiv ja külm rannik, suvel tuuline ning sügisel ja talvel vihmane, Patagoonia kiltmaa kuiv ja külm rohtla veerikaste jõgedega, Andide eelmäestik subantarktiliste metsade ja arvukate järvedega, poolmõõduka ja niiske kliimaga. https://censo.gob.ar/wp-content/uploads/2023/11/CNPHV2022_RD_Indicadores-demogrA%C2%A1ficos.pdf, vaadatud 28.07.2024. 2022 Argentina census Provintsi ametlik koduleht
Konnarohulaadsed

Konnarohulaadsed (Alismatales) on õistaimede selts üheiduleheliste klassist. APG III süsteemi (2009) järgi kuulub seltsi 13 sugukonda: Alismataceae – konnarohulised (sh Limnocharitaceae) Aponogetonaceae Araceae – võhalised Butomaceae – luigelillelised Cymodoceaceae Hydrocharitaceae – kilbukalised Juncaginaceae – õisluhalised Posidoniaceae Potamogetonaceae – penikeelelised Ruppiaceae – heinmudalised Scheuchzeriaceae – rabakalised Tofieldiaceae – lemmelillelised Zannichelliaceae – haneheinalised
Akadeemiline kapitalism

Akadeemiline kapitalism on ülikoolide (professorite, akadeemiliste liidrite) käitumine turupõhimõtteist lähtuvalt. Ka rahaliste jm kvantitatiivsete suhete eelistamine teadusliku arutelu jm kvalitatiivsete suhete suhtes. Akadeemiline kapitalism on globaliseerumise kaasnähe. Akadeemilise kapitalismi vastane liikumine
Suusalennu maailmameistrivõistlused

Suusalennu maailmameistrivõistlused toimuvad iga kahe aasta tagant. Esimest korda toimusid võistlused 1972. aastal. Aastatel 1973–1985 peeti võistlusi paaritutel aastatel. Alates 1986. aastast peetakse võistlusi paarisaastatel. 2004. aastast on maailmameistrivõistlustel kavas ka meeskondlik võistlus. Suusalennu maailmameistrivõistlusi korraldab Rahvusvaheline Suusaföderatsioon (FIS). Fisskijumping.com - Last result - 26.02.2012 Vikersund
Parlamentaarne vabariik

Parlamentaarne vabariik on parlamentarismi vorm, kus riigipeaks on president või riigipea puudub. Riigipeal on parlamentaarses vabariigis tavaliselt vaid esindusfunktsioon. Eesti oli parlamentaristlik riik aastatel 1920–1933 ja on seda uuesti alates 1992. aastast. Aastatel 1920–1933 Eestil presidenti ei olnud. 1992. aasta põhiseaduse järgi on Eestil väheste volitustega president. Parlamentaarne monarhia Presidentaalne vabariik
Roheline Värav

Roheline Värav oli eestikeelne kord kuus ilmuv rohelise kultuuri ajaleht. Eestimaa Looduse Fondi poolt välja antud ajaleht Roheline Värav ilmus aastatel 2001–2003 ajalehe Maaleht vahelehena kord kuus. Seda toimetasid Aivar Õepa, Kristel Ader (Vilbaste) ja Arni Alandi. Kaheksaleheküljelises väljaandes võtsid sõna loodusteadlased ja keskkonnaaktivistid. Hiljem levitati Rohelist Väravat ajalehtede Sirp (2007, 2008, 2009, 2010, 2011) ja Õpetajate Leht (2008, 2009, 2010) lisana. Ajaleht oli seotud aastatel 1999–2015 tegutsenud portaaliga Roheline Värav. roheline elamisviis roheline ideoloogia Roheline Värav (portaal) Bioneer Väljaanne ja portaal Roheline Värav Eestimaa Looduse Fondi kodulehel. Vaadatud 05.12.2023.
Tulikalaadsed

Tulikalaadsed (Ranunculales) on õistaimede selts kaheiduleheliste klassist. APG II süsteemi (2003) järgi kuulub seltsi 8 sugukonda: Ranunculaceae – tulikalised Circaeasteraceae Berberidaceae – kukerpuulised Sargentodoxaceae Lardizabalaceae Menispermaceae – kilplehikulised Coriariaceae – parkepõõsalised Sabiaceae APG III süsteemi järgi (2009) kuulub sellesse seltsi 7 sugukonda Berberidaceae – kukerpuulised Circaeasteraceae (sh Kingdoniaceae) Eupteleaceae Lardizabalaceae Menispermaceae – kilplehikulised Papaveraceae – magunalised (sh Fumariaceae – punandilised , Pteridophyllaceae – kammlehelised) Ranunculaceae – tulikalised
Vezdehod

Vezdehod oli Esimese maailmasõja ajal Venemaal projekteeritud tank. Masina projekteerija oli vene konstruktor Aleksandr Porohhovštšikov (1892–1943) ning ainus prototüüp valmis 15. mail 1915. Vezdehodil oli madala profiiliga kere ning pöörlev torn kuulipildujaga. Masina pani liikuma üks lai kummist roomik ja kaks juhtratast kummalgi pool roomikut. Tank pidi liikuma kõvakattega teedel ratastel ning pehmel pinnasel toetuma roomikule. Masina pööramine toimus külgmiste rataste abil. Vezdehodil olid ka omad puudused, nimelt ei olnud masina pööramine maastikul külgmiste rataste abil kuigi tõhus, kaitsetu kummiroomik võis granaadiplahvatusel või mürsukillust kergesti viga saada. Suhteliselt võimatu oli ka ühel mehel samal ajal tanki juhtida ja kuulipildujast tulistada. Vigade kõrvaldamiseks plaanis Porohhovštšikov suurendada tanki meeskonda kahele mehele ja relvastust kahele kuulipildujale. Juhtimisprobleemid otsustati lahendada kahe eraldi roomiku abil. Kõik oli üsna hea, kuid 1915. aasta detsembriks oli Porohvšikov kulutanud masina arendamiseks juba 18 000 rubla ning kuna Vene armeel ei läinud rindel kuigi hästi, otsustati projekteerimistööd lõpetada ning Vezdehod 2 jäigi ehitamata. Pärast kommunistide võimuletulekut reklaamiti Porohhovštšikovi tanki kui "maailma esimest", kuuldavasti aga Porohhovštšikov ise lasti NKVD poolt 1943. aastal maha. Landships - Vezdehod (inglise keeles)
Kapsalaadsed

Kapsalaadsed (Brassicales) on õistaimede selts kaheiduleheliste klassist. APG II süsteemi järgi kuulub seltsi 15 sugukonda: Akaniaceae Bataceae Brassicaceae – ristõielised Capparaceae – kapparilised Caricaceae Gyrostemonaceae Koeberliniaceae Limnanthaceae – soolillelised Moringaceae Pentadiplandraceae Resedaceae – reseedalised Salvadoraceae Setchellanthaceae Tovariaceae Tropaeolaceae – mungalillelised
Riiklik Looduskaitsekeskus

Riiklik Looduskaitsekeskus (LKK) oli aastatel 2006–2009 Keskkonnaministeeriumi haldusalas tegutsenud riigiasutus, mis loodi endiste kaitsealade administratsioonide baasil 1. jaanuaril 2006. LKK ülesandeks oli looduskaitse praktiline korraldamine ning looduskaitset puudutavate otsuste osas arvamuse andmine. LKK moodustamine lahutas looduskaitse valitsemise ja korraldamise funktsioonid, valitsemise ülesanded jäid maakondade keskkonnateenistustele ja praktiline tegevus Riiklikule Looduskaitsekeskusele. Kui Keskkonnaministeerium võtab vastu seadusandlikke otsuseid ja töötab välja looduskaitsepoliitika, siis LKK tagab otsuste tegeliku rakendamise. LKK tegevusvaldkondadeks olid: kaitse planeerimine loodushoiutööd liigikaitse loodusharidus. Sealhulgas korraldas LKK oma pädevuse piires loodusõpet ning tutvustas kaitstavaid loodusobjekte avalikkusele. Selle jaoks oli LKK rajanud nii matkaradu, laudteid kui ka vaatetorne. Riikliku Looduskaitsekeskuse peadirektor oli asutuse loomisest alates kuni tegevuse lõpetamiseni Jaanus Tuusti. Riiklik Looduskaitsekeskus koosnes keskbüroost Tallinnas ja järgmistest regioonidest: Harju-Rapla, keskusega Raplas Hiiu-Lääne, keskusega Penijõel Hiiumaa talitus, keskusega Kärdlas Saare, keskusega Viidul Pärnu-Viljandi, keskusega Vana-Järvel Urissaare külas (Häädemeeste vald) Põlva-Valga-Võru, keskusega Otepääl Jõgeva-Tartu, keskusega Toomal Ida-Viru, keskusega Iisakus Järva-Lääne-Viru, keskusega Palmses. Riikliku Looduskaitsekeskuse loomisega lõpetasid oma tegevuse järgmised kaitsealade administratsioonid: rahvusparkide administratsioonid: Karula rahvuspargi Administratsioon Lahemaa rahvuspargi Administratsioon Matsalu rahvuspargi Administratsioon Soomaa rahvuspargi Administratsioon Vilsandi rahvuspargi Administratsioon loodusparkide ja maastikukaitsealade administratsioonid: Haanja looduspargi Administratsioon Kõrvemaa maastikukaitseala Administratsioon Naissaare looduspargi Administratsioon Otepää looduspargi Administratsioon Vooremaa maastikukaitseala Administratsioon looduskaitsealade administratsioonid: Endla looduskaitseala Administratsioon Nigula looduskaitseala Administratsioon Silma looduskaitseala Administratsioon Viidumäe looduskaitseala Administratsioon Hiiumaa Kaitsealade Administratsioon LKK oli EUROPARCi (Euroopa Loodus- ja Rahvusparkide Föderatsioon) liige (Lahemaa Rahvuspargi Administratsiooni õigusjärglasena). Riiklik Looduskaitsekeskus lõpetas tegevuse 1. veebruaril 2009, kui Riikliku Looduskaitsekeskuse, Kiirguskeskuse ja maakondade keskkonnateenistuste liitmise teel loodi Keskkonnaamet. Keskkonnaameti koduleht Riikliku Looduskaitsekeskuse põhimäärus Keskkonnaameti põhimäärus EUROPARC
Jälitatav

Eestikeelset pealkirja "Jälitatav" kannavad mitu filmi: "Jälitatav" ("The Fugitive") on 1993. aasta põnevusfilm, mille peaosades on Harrison Ford, Tommy Lee Jones ja Julianne Moore. Selle filmi järg "U.S. Marshals", tööpealkirjaga "The Fugitive Part II", kannab eesti keeles pealkirja "Jälitajad" "Jälitatav" ("The Hunted") on 2003. aasta põnevusfilm Tommy Lee Jonesi ja Benicio Del Toroga peaosades. Eesti keelde on selle filmi pealkirja tõlgitud ka "Jahitav".
Narva laht

Narva laht on suur laht Eesti kirdeosas, Soome lahe kaguosa. Ümbritseb Ida-Viru maakonna ja Kurgolovo poolsaare rannikut. Idarannik on lage ja liivane, lõunarannik on järsk ja kõrge. Tavaliselt on laht detsembrist märtsini kaetud jääga. Narva lahte suubub Narva jõgi, mille suudmes asub Narva-Jõesuu linn. Narva lahe ranniku idaosas asub Sillamäe. 1981. aasta topokaart
Castor

"Castor" on mitmetähenduslik sõna ja nimi: castor on ladina keeles 'kobras'. Castor on kobras, perekond näriliste seltsist. Castor on vanakreeka mütoloogia tegelase Kastori ladinakeelne nimi. Castor on tähe Kastori ladinakeelne nimi. Castor on puksiirlaev.
Turvaste Mustjärv

Mustjärv (ka Turvaste Mustjärv) on järv Läänemaal Piirsalu külas. Järv asub Mustjärve rabas. Järve kaldajoone pikkus on 1232 m. Järv on pruuniveeline düstroofne järv, mille vesi on keskmise karedusega ja kihistumata. Tüübilt on järv makrofüüdijärv ehk suurtaimerikas järv. Mustjärv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Mustjärve keskkonnaregistri kood on VEE2040000. Mustjärv keskkonnaportaalis
Riisipere Valgejärv

Valgejärv ehk Riisipere Valgejärv (ka Turvaste Valgejärv, Valgjärv) on järv Harju- ja Läänemaa piiril Siimika ja Piirsalu külas. Järv on rohketoiteline. Järve kaldajoone pikkus on 3851 m. Järve valgala pindala on 1 km², veevahetus toimub 4 korda aastas. Järv asub Valgejärve maastikukaitsealal. Turvaste Valgejärv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Turvaste Valgejärve keskkonnaregistri kood on VEE2029000. Vaade järvele Riisipere Valgejärv Järvelubi mändvetikatel Valgejärve põhjas Valgejärv keskkonnaportaalis
Watoosh!

"Watoosh!" on Kanada rokkansambli Pezz debüütalbum, mis ilmus 1999. aastal, enne kui bändi uueks nimeks sai Billy Talent. Pezz pidi nime muutma 1999, kuna Ameerika bänd, kellel oli juba sama nimi, kaebas nad kohtusse. Plaat anti uuesti välja 2005. aastal Atlantic Recordsi kaudu. Kõikide lugude autor on Pezz (Billy Talent), välja arvatud "New Orleans Is Sinking", mille on kirjutanud The Tragically Hip. "M & M" – 4:16 "Fairytale" – 4:21 "Nita" – 4:51 "Mother's Native Instrument" – 4:56 "Bird In The Basement" – 3:44 "Recap" – 3:40 "When I Was A Little Girl" – 2:05 "Warmth Of Windows" – 3:03 "Square Root Of Me" – 3:57 "Absorbed" – 5:22 "Silence" – 0:33 "New Orleans Is Stinking" – 1:15 11. lugu on instrumentaalne. Lugu "M & M" on inspireeritud gooti lastest, kes tulid aeg-ajalt muusikapoodi, kus Benjamin töötas. Benjamin Kowalewicz Ian D'Sa Jonathan Gallant Aaron Solowoniuk