laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
E05

E05 on Euroopa tee, mis kulgeb põhjast lõunasse. See algab Greenockist Šotimaal ja lõpeb Algecirases Hispaanias. Tee pikkus on 3100 km. E05 läbib Suurbritanniat, Prantsusmaad ja Hispaaniat. E05 marsruut on Greenock – Glasgow – Gretna – Carlisle – Penrith – Preston – Warrington – Birmingham – Oxford – Newbury – Southampton ... Le Havre – Pariis – Orleans – Tours – Poitiers – Bordeaux – San Sebastian – Burgos – Madrid – Cordoba – Sevilla – Cadiz – Algeciras. Kuigi Suurbritannia on osa E-teede võrgustikust, ei tähistata seal neid. Seega esimesed 724 km teest ei ole märgistatud. E05-l on La Manche'i väinas lünk Southamptoni ja Le Havre'i vahel. Parvlaevaliini nende vahel ei ole, kuid Le Havre'il on parvlaevaühendus lähedal asuva Portsmouthiga.
Ķikuri (Ļaudona vald)

Ķikuri on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Ļaudona vallas. Ķikuri asub valla lääneosas Aiviekste jõe kaldal. Ķikuri tamm on looduskaitse all. Vietvārdu datubāze Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Skutāni

Skutāni on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Ļaudona vallas. Skutāni asub valla loodeosas. Aastal 2003 oli külas 10 elanikku. Vietvārdu datubāze
Kääriseened

Kääriseened (Schizosaccharomycetes) on kottseente klass. Schizosaccharomycetales – kääriseenelaadsed
Kääriseenelaadsed

Kääriseenelaadsed (Schizosaccharomycetales) on kottseente selts. Schizosaccharomycetaceae – kääriseenelised
Kääriseenelised

Kääriseenelised (Schizosaccharomycetaceae) on kottseente sugukond. Schizosaccharomyces – kääriseen
Luudikseened

Luudikseened (Taphrinomycetes) on kottseente klass. Taphrinales – luudikulaadsed
Luudikulaadsed

Luudikulaadsed (Taphrinales) on kottseente selts. Protomycetaceae – esmasseenelised Taphrinaceae – luudikulised
Ķepši

Ķepši (ka Ķepšļi) on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Ļaudona vallas. Ķepši asub valla loodeosas. Ķepši muinaskalmed ehk Kalmeküngas on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all. Külas asuv kuivanud mänd ümbermõõduga 2,95 meetrit on looduskaitse all. Aastal 2008 oli külas 8 elanikku. "Ķepšu senkapi (Kapu kalniņš)". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. detsember 2022. Vaadatud 11. detsembril 2022. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Esmasseenelised

Esmasseenelised (Protomycetaceae) on kottseente sugukond. Protomyces – esmasseen
Esmasseen (perekond)

Esmasseen (Protomyces) on kottseente perekond. Protomyces macrosporus – esmasseen
Luudikulised

Luudikulised (Taphrinaceae) on kottseente sugukond. Taphrina – luudik
Luudik

Luudik (Taphrina) on kottseente perekond. Taphrina alni-incanae Taphrina aurea Taphrina betulina – kaseluudik Taphrina bullata – pirniluudik Taphrina padi Taphrina pruni – ploomiluudik Taphrina tosquinetii Taphrina wiesneri – kirsiluudik
Musttõvikulised

Musttõvikulised (Diaporthaceae) on kottseente sugukond. Diaporthe – musttõvik Musttõvikulised andmebaasis eElurikkus.
Äravool

Äravool on vee kogus, mis teatud ajavahemikus (tavaliselt mõõdetakse aastas kuupkilomeetri kohta) voolab valglast veekokku (jõkke, järve, merre). Äravoolu mõjutavad klimatoloogilised (sademed ja aurumine), füüsikalis-geograafilised (valgla suurus, pinnamood, mullastik, geoloogiline ehitus, taimkate ning järved ja veehoidlad), inimtegevus ja kliima muutumine. Kõige suurem äravool maailmas on Amazonases, Eestis on kõige veerohkem Narva jõgi. Äravoolu saab avaldada äravoolumahuna, vooluhulgana, äravoolukihina või äravoolumoodulina. Üldiselt nimetatakse äravooluks vee voolamist mööda maapinda või pinnases. See võib olla vastavalt pindmine (sademete äravool), maasisene ehk vaheäravool või põhjaveeäravool. Pindmise äravoolu seda osa, mis vahetult pärast langemist suubub pinnaveekogusse, nimetatakse otseäravooluks. Äravoolukiht Äravoolumaht Baasäravool Aastaäravool Горошков И.Ф. Гидрологические расчеты. Л., Гидрометеоиздат, 1979.
Musttõvik

Musttõvik (Diaporthe) on kottseente perekond. Diaporthe decedens – eralduv musttõvik, ka Diaporthe detrusa Musttõvik andmebaasis eElurikkus.
Helekoonik

Helekoonik (Leucostoma) on kottseente perekond. Leucostoma auerswaldii – Auerswaldi helekoonik Helekoonik andmebaasis eElurikkus.
Pisikoonik

Pisikoonik (Valsella) on kottseente perekond. Valsella melastoma – mustsuu-pisikoonik Pisikoonik andmebaasis eElurikkus.
173. õhudessantbrigaad

173. õhudessantbrigaad (inglise keeles 173rd Airborne Brigade) on Ameerika Ühendriikide maaväe väeüksus. Brigaad baseerub Itaalias Vicenza linnas Caserma Ederle kasarmus.
Paskliudik

Paskliudik (Ascobolus) on liudikulaadsete perekond. Ascobolus brassicae – kapsa-paskliudik Ascobolus carbonarius – tuha-paskliudik Ascobolus furfuraceus – harilik paskliudik Ascobolus immersus – tava-paskliudik Ascobolus sacchariferus – suhkur-paskliudik
Kompsliudik

Kompsliudik (Saccobolus) on liudikulaadsete perekond. Saccobolus depauperatus – pisi-kompsliudik
Punaliudik

Punaliudik (Aleuria) on liudikulaadsete perekond. Aleuria aurantia – suur punaliudik Melastiza cornubiensis – varem nupp-punaliudik
Söeliudik

Söeliudik (Anthracobia) on liudikulaadsete perekond. Anthracobia macrocystis Anthracobia maurilabra Anthracobia melaloma – harilik söeliudik
Kollaliudik

Kollaliudik (Byssonectria) on liudikulaadsete perekond. Byssonectria cartilaginea – kõhr-kollaliudik, kõhrpunnik Byssonectria fusispora – kääveoseline kollaliudik Byssonectria terrestris – maa-kollaliudik
Kaevurliudik

Kaevurliudik (Geopora) on liudikulaadsete perekond. Geopora arenicola – liiv-kaevurliudik Geopora arenosa Geopora cervina – põdrapallik Geopora foliacea Geopora sumneriana – kevad-kaevurliudik Geopora tenuis – pisipallik Kaevurliudik andmebaasis eElurikkus
Eia Uus

Eia Uus (sündinud 15. veebruaril 1985 Haapsalus) on eesti kirjanik. Ta on olnud ajakirja Anne&Stiil tegevtoimetaja. romaan "Kuu külm kuma" (2005) romaan "Kahe näoga jumal" (2008) "Minu Prantsusmaa. Elu nagu sirelivein" (2013) "Aasta Pariisis" (2014) lasteraamat "Seitsme maa ja mere taha" (2019) "Tüdrukune" (2019) ”Kirjad Buenos Airesest” (2021) 2006 Eduard Vilde nimeline kirjandusauhind ("Kuu külm kuma") 2021 Go Traveli reisiraamatu preemia ("Kirjad Buenos Airesest") Madis Jürgen "Uus noor daam eesti kirjanduses". Eesti Ekspress, 26. mai 2005 (intervjuu, foto) Merit Kask "Eia Uus vormis kasvamise piinlikkuse romaaniks". Postimees, 14. oktoober 2005 [1] Kristi Eberhart "Eia Uus – tundlik kirjanik teise romaani kallal". [2] Eesti Päevaleht, 12. november 2005. Eia Uus "Kes me oleme, mida me tahame & mis meil on". Värske Rõhk essee, veebruar 2006. [3] Andra Teede "Varjamatult ilus haigus". [4] Sirp (ajaleht), 14. aprill 2006 (arvustus, foto) Marek Volt [5] "Katkendeid lugemispäevikust". Sirp (ajaleht), 14. aprill 2006 Mari Klein "Eia Uus: leppimine tuleb iseenesest ja õigel ajal". [6] Eesti Päevaleht, 6. juuni 2008 (intervjuu, lühiarvustus) Indrek Kuus "Kirjaneitsi Eia Uus, varbad kurvas kuus". Linnaleht, 19. september 2008, lk 7-8 (intervjuu, fotod) Mathura "Eestimaa kirjanduslik kaardistamine". [7] Sirp (ajaleht), 28. mai 2009 (kogumiku "Mehed ei nuta" arvustus) Eia Uus alustab uue raamatuklubiga, Postimees, 11. august 2019
Peekrik

Peekrik (Geopyxis) on liudikulaadsete perekond. Geopyxis carbonaria – tuhapeekrik
Harjasliudik (perekond)

Harjasliudik (Humaria) on liudikulaadsete perekond. Humaria hemisphaerica – pruun harjasliudik
Sammalnööp

Sammalnööp (Neottiella) on liudikulaadsete perekond. Neottiella hetieri – tuli-sammalnööp Neottiella vivida – kuld-sammalnööp
Kõrvliudik

Kõrvliudik (Otidea) on liudikulaadsete perekond. Otidea bufonia – tumepruun kõrvliudik Otidea cantharella Otidea concinna Otidea grandis – suur kõrvliudik Otidea leporina – jänes-kõrvliudik Otidea onotica – roosa kõrvliudik Otidea tuomikoskii – Tuomikoski kõrvliudik Kõrvliudik andmebaasis eElurikkus
Ripsliudik

Ripsliudik (Scutellinia) on liudikulaadsete perekond. Scutellinia cejpii – Cejpi ripsik Scutellinia crinita Scutellinia scutellata – tava-ripsliudik
Üllar Harald Joasoon

Üllar Harald Joasoon (7. juuli 1943) on eesti kirjanik. On välja andnud neli raamatut: 13, ehk, Õnnelik kuraditosin / kaane kujundus Anneliis Aunapuu, (2021, Tallinn : Grano); ISBN 9789916405642 Ajarännakud, ehk, Ootamatu õnn läbi sõjakaose / kaane kujundus Anneliis Aunapuu, (Tallinn : Grano); ISBN 9789916404362 Königsberg, Preisimaa purustatud süda, ehk, Kaliningrad, vene kirsa Euroopa ukse vahel / kaane kujundus Anneliis Aunapuu, (2016, Tallinn, Tallinna Raamatutrükikoda); ISBN 9789949389278 Mirjami uus algus koos kummitustega / kaane kujundus Anneliis Aunapuu, ISBN 9789916408223 "Üllar Harald Joasoon". Rahva Raamat.
Hüüvik

Hüüvik (Leotia) on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond. Leotia lubrica – kollane hüüvik Hüüvik andmebaasis eElurikkus.
Lappaja

Lappaja on puitkerega, tekita, elliptilise ahtriga mootorpaat. Lappajat kasutatakse mõrra- ja kastmõrra (kakuam) püügil. Lappaja on 10–12 hobujõulise mootoriga paat, mida kasutatakse kakuami tühjendamiseks. Lappaja võtab korraga peale kuni paar tonni räime. Lappajad ilmusid Eesti vetesse koos kakuamipüügiga alates 1939. aastast ja muutusid eriti populaarseks 1950. aastatel. Kõige enam kasutasid seda räimepüügil Kihnu kalurid. Klassikaline lappaja on puidust, kuid hiljem on hakatud seda katma plastiga. Lappajat kasutatakse ka turistide sõidutamiseks Kihnu saarele. "Lappajapaat". Kalapeedia.ee. Vaadatud 12. detsembril 2022. Annuk, Annika (2015). "Kakuamiga räimede püüdmine Kihnus". Eesti Rahvakultuuri Keskus. Vaadatud 12. detsembril 2022. "Lappaja Jõujaamas". Kihnu Mere Selts. Vaadatud 12. detsembril 2022. "Kuidas tulla". Tolli turismitalu. Vaadatud 12. detsembril 2022.
Minuskelkäsikiri 1143

Minuskelkäsikiri 1143 ehk ε 1035, ka Beratinus 2 (albaania keeles Kodiku i Beratit nr. 2) või Codex Aureus Anthimi ('Anthimose kuldkäsikiri') on purpurpärgamendile kreeka minusklis kuldtindiga kirjutatud Uue testamendi käsikiri, mis on paleograafiliselt dateeritud 9. sajandisse. See on üks seitsmest teadaolevast kreekakeelsest purpurkäsikirjast ja üks kahest teadaolevast purpurpärgamendil minuskelkäsikirjast (teine on minuskelkäsikiri 565 ehk Theodora käsikiri). Käsikiri asub Tiranas riigiarhiivis ja on alates 2005. aastast kantud UNESCO maailma mälu registrisse. Käsikiri sisaldab nelja evangeeliumi täisteksti 420 leheküljel mõõdus 24 x 19 cm. Tekst on ühes veerus, 17 rida ühel lehel, kirjutatud kuldtindiga varajases kreeka minusklis, kuid mõned osad käsikirjast on pooluntsiaalis ja pealkirjad on untsiaalkirjas. Tekst on jaotatud peatükkideks (κεφαλαια), mille numbrid on märgitud servale. Iga evangeeliumi teksti ees on peatükkide sisukord. Vähesed miniatuurid käsikirja teksti sees on lihtsad, enamasti geomeetrilised kujundid. Käsikirja ümbritsevad metallkaaned. Käsikiri leiti Berati kirikust ja see sai avalikkusele tuntuks Berati piiskopi 1868. aastal Korful avaldatud tekstis "Description abrégée et historique de la sainte métropole de Belgrade, aujourd’hui Berat". Käsikirja uuris ja oma vaatlused publitseeris Prantsusmaa preester ja kirikuloolane Pierre Batiffol. Alates 1971. aastast asub käsikiri Albaania riigiarhiivis Tiranas. Codex Beratinus S. Kokoli, I. Klosi.The Byzantine Codices: Beratinus-1 & Beratinus-2, Two Cultural Treasures from the City of Berat. - European Journal of Research and Reflection in Arts and Humanities Vol. 4 No. 1, 2016 Codex Purpureus Beratinus. - en.unesco.org GA 1143. - The Center of the Study of New Testament Manuscripts (pildid osast käsikirjast) S. Kokoli, I. Klosi.The Byzantine Codices: Beratinus-1 & Beratinus-2, Two Cultural Treasures from the City of Berat. - European Journal of Research and Reflection in Arts and Humanities Vol. 4 No. 1, 2016 Pierre Batiffol. Les manuscrits grecs de Berat d'Albanie et le Codex Purpureus. Paris 1886. - gallica.fr (P. Battifoli publikatsioon, prantsuse keeles)
Stadl an der Mur

Stadl an der Mur oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Murau ringkonnas. 2015. aastast on see Stadl-Predlitzi valla osa. Vald asus Muri ülemises orus u. 16 km Muraust läänes.
Predlitz-Turrach

Predlitz-Turrach oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Murau ringkonnas. 2015. aastast on see Stadl-Predlitzi valla osa. Vald asus Muri ülemises orus Gurktali Alpides.
Teufenbach-Katsch

Teufenbach-Katsch on 2015. aastast vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Murau ringkonnas. See loodi Steiermargi vallareformi osana 2014. aasta lõpus, kui ühendati endised vallad Teufenbach ja Frojach-Katsch. Pfarrkirche Frojach (kirik) Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Teufenbach

Teufenbach oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Murau ringkonnas. 2015. aastast on see Teufenbach-Katschi valla osa. Teufenbach asub Muri ülemises orus.
Frojach-Katsch

Frojach-Katsch oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Murau ringkonnas. 2015. aastast on see Teufenbach-Katschi valla osa.
Murtali ringkond

Murtali ringkond on ringkond Austrias Steiermargi liidumaal. Ringkond koosneb järgmistest valdadest: Fohnsdorf Gaal Hohentauern Judenburg Knittelfeld Kobenz Lobmingtal Obdach Pöls-Oberkurzheim Pölstal Pusterwald Sankt Georgen ob Judenburg Sankt Marein-Feistritz Sankt Margarethen bei Knittelfeld Sankt Peter ob Judenburg Seckau Spielberg Unzmarkt-Frauenburg Weißkirchen in Steiermark Zeltweg
Endla Reinvee

Endla Reinvee (sünninimi Endla Paap; 7. november 1926 Tartumaa, Luunja vald – 2007) oli eesti maalikunstnik. Ta õppis Lohkva algkoolis ja Tartu Tütarlaste Gümnaasiumis. 1944. aastast õppis Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis maali erialal, kus ta joonistamise õppejõud olid Johannes Hirv, Ilmar Linnat ja Eduard Einmann ning maali õppejõud olid Juhan Püttsepp, Gustav Raud ja professor Johannes Võerahansu. Professor Võerahansu oli ka tema diplomitöö juhendaja portree erialal. Lõpetas instituudi 1950. aastal. Pärast instituudi lõpetamist töötas aasta Tartu Riiklikus Ülikoolis, 1951. aastast töötas Eesti Põllumajanduse Akadeemias erinevatel töökohtadel, aastatel 1974–1976 oli ta õppeosakonna ülem, hiljem metsanduse ja maaparanduse teaduskonna õppemeister. Töö kõrvalt hakkas uuesti maalima 1969. aastal, maalis peamiselt portreesid, maastikke ja lilli. Tal on olnud mitu isikunäitust ning ta on osalenud Tartu Kunstimuuseumi korraldatud grupinäitustel. Hella Keem (koostaja). Tartumaa saja-aastaste jutud. Illustreerinud Endla Reinvee. Tallinn: Eesti TA Emakeele Selts, 1995 E-kataloog ESTER. Endla Paap-Reinvee maalide valikkogumik 1969-1996: kataloog. Koostanud Endla Reinvee. Tartu, 1997 Geni.com Endla Paap Tartu kalmistud E-kunstisalong. Endla Reinvee Anne Lüpsik. Põllumajanduslik kõrgharidus 1951–2019 "Enn Altosaar. Maikäskkiri. Põllumajanduse Akadeemia, 26.aprill 1984" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 12. detsember 2022. Vaadatud 12. detsembril 2022.
2022. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused

16. FINA ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused toimusid 13.–18. detsembrini 2022 Austraalias Melbourne'is Melbourne'i spordi- ja veekeskuses. Maailmameistrivõistlused peeti 25-meetrises välibasseinis (lühirada). Esimest korda FINA ujumise lühiraja maailmameistrivõistlustel võisteldi meeste 800 meetri ja naiste 1500 meetri vabaltujumises, kusjuures kvalifikatsioon määrati kindlaks FINA punktisüsteemi alusel saavutatud aegade põhjal. Algselt pidid meistrivõistlused toimuma 17.–22. detsembrini 2022 Venemaal Kaasanis asuvas veespordipalees, kuid need paigutati ümber vastuseks 2022. aasta Venemaa sissetungile Ukrainasse. Kõigi Venemaa ja Valgevene sportlaste ja ametnike osalemine on meistrivõistlustel keelatud. Lühiraja MM-võistlustel tegi kaasa ka Eesti koondis nelja ujujaga. Meestest kuulusid Eesti koondisse Kregor Zirk, Daniel Zaitsev ja Armin Evert Lelle ning naistest Maria Romanjuk. MM-i tulemused
Mauri Gross

Mauri Gross (sündinud 20. veebruaril 1969 Raplas) on eesti maalikunstnik. 1988. aastal lõpetas ta Tartu Kunstikooli. Aastatel 1990–1992 õppis ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis joonestamise ja kunstiõpetuse eriala. 1997. aastal lõpetas ta Eesti Kunstiakadeemia stsenograafia eriala. Aastatel 1998–2007 töötas Eesti Kunstiakadeemia graafilise disaini õppejõuna. 2009. aastast on ta vabakutseline kunstnik. Ta viljeleb peamiselt õlimaali, kuid on tegelenud ka graafilise disaini ja sisekujundusega. Ta on osalenud mitmetel isiku- ja grupinäitustel. 2013. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu liige, 2015. aastast Eesti Maalikunstnike Liidu liige. 2022. aastal Tallinna Kunstihoones toimunud kevadnäituse külastajad valisid tema maali "Pööripäev" publiku lemmikuks. "Lahe trenn". Ajamaja galerii, 1.–18.12.2008 "Lahe peatus". Kuressaare Raegalerii, 18.12.2009–29.01.2010 "Maali maitse". Rütmani galerii, jaanuar 2012 "Lahe trenn III". Vaal galerii, 2.10.–7.11.2014 "Hüpnoos". Haus galerii, 24.10.2017–25.11.2017 "Vaated". Fahle galerii, 1.–28.02.2019 "Suguvõsa 2". Pärnu kontserdimaja, 2.–18.07.2021 "Suguvõsa 3". Toompea lossi kunstisaal, 18.08.–7.10.2021 "Suguvõsa 4". Allee galerii, 17.12.2021–12.03.2022 "Sadu". Rakvere teater, 31.03.–22.05.2022 "Rohepööre". Vaal galerii, 22.09.–29.10.2022 "Rohepööre". Tartu Ülikooli Delta õppe- ja teadushoone, 5.12.2022–16.1.2023 EKABL. Mauri Gross NOBA: Kõik kunstist! Mauri Grossi "Suguvõsa 4" Eesti Kunstiakadeemia. Stsenograafia eriala lõpetanud "Haus galerii. Mauri Gross". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. detsember 2022. Vaadatud 13. detsembril 2022. Kevadnäituse publik valis lemmikuks Mauri Grossi maali "Pööripäev". ERR kultuur, 12.08.2022
Franciszka Urszula Wiśniowiecka

Franciszka Urszula z Wiśniowieckich Radziwiłłowa, valgevenepäraselt Franciška Uršula Višniavieckaja (valgevene keeles Францішка Уршуля Вішнявецкая; valgevene kirjanduses rohkem tuntud kui Franciška Uršula Radzivił, ka lihtsalt Uršula Radzivił; 13. veebruar 1705 Czartorysku, Rzeczpospolita – 23. mai 1753 Navahrudak, Rzeczpospolita) oli poola ja valgevene kirjanik (näitekirjanik ja luuletaja).  Franciszka Urszula Wiśniowiecka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Debora Saarnak

Debora Saarnak (sündinud 11. jaanuaril 2001)[viide?] on eesti ajakirjanik. Ta on 2022. aastast ERR spordiuudiste toimetaja-saatejuht. Emmaste Põhikool[viide?] 2019 Hiiumaa Gümnaasium Tartu Ülikool[viide?] Ta sai 2014. aastal Emmaste rattarallil 15 km rattasõidul kuni 15-aastaste naiste vanuseklassis teise koha ja 2015. aastal Hiiumaa koolinoorte meistrivõistlustel 6.-7. klassi tüdrukute seas kõrgushüppes esikoha. Debora Saarnaki isa on Hiiumaa sporditegelane Tõnis Saarnak. Isapoolne suguvõsa on pärit Saarnaki laiult. https://www.hiig.edu.ee/en/Graduates Peep Lillemägi: "Debora Saarnak – Hiiumaa sportlikust perest sporditoimetuse uudisteankruks". Hiiu Leht 14. oktoober 2022, lk.6 Owe Peterselli show. Vikerraadio, ERR. 29. september 2023 Karmen Rebane: "Debora Saarnak: ma ei julgenud spordiajakirjaniku tööst isegi unistada." Menu. ERR. 2. oktoober 2023 Jalkafännidest naised: „Need on erakordsed maailmameistrivõistlused.“ Õhtuleht, 24. november 2022 Ats Kuldkepp: "Televaatajaid rõõmustav Debora Saarnak: teised tüdrukud imestasid, kuidas mulle jalgpall nii meeldida saab". Delfi. 1. detsember 2023
Tartu Ülikooli seadus

Aastatel 1925–1937 kehtinud seaduse kohta vaata Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli seadus. Tartu Ülikooli seadus (lühend: TÜKS) on Eesti seadus, mis võeti vastu 16. veebruaril 1995 ja jõustus 21. märtsil 1995. Tartu Ülikooli seadus sätestab Tartu Ülikooli õigusliku seisundi, eesmärgi ja autonoomia piirid ning juhtimise, rahastamise ja tegevuse alused. "Tartu Ülikooli seadus". Riigi Teataja. Vaadatud 13. detsembril 2022.
Soonlehik

Soonlehik (Faerberia) on seente perekond torikulaadsete seltsis. Faerberia carbonaria – söe-soonlehik Soonlehik andmebaasis eElurikkus.
Horvaatia euromündid

Horvaatia euromündid on euromündid, mis tulid käibele Horvaatias ja kogu euroalal 1. jaanuaril 2023. Münte hakati vermima 2022. aasta juulis, kui kinnitati Horvaatia liitumine euroalaga. 21. juulil 2021 teatas Horvaatia peaminister Andrej Plenkovic, et Horvaatia euromüntide rahvuslikul küljel hakatakse kujutama Horvaatia vapi malelauamustrit, Horvaatia kaarti, nugist, Nikola Teslat ja glagoolitsa kirja. Nikola Tesla kujutamisele oli vastu Serbia keskpank, kuna Tesla oli rahvuselt serblane, kuigi sündinud Horvaatias (Smiljani külas). 4. veebruaril 2022 esitleti Horvaatia keskpanga korraldatud konkursil nelja valitud kujundust. Kõikide müntide rahvuslikul küljel kujutatakse Horvaatia malelauamustrit, lisaks teisi elemente. 1-, 2- ja 5-sendistel müntidel (Maja Škripelji kujundus) kujutatakse glagoolitsa kirjas seotud tähti H (Ⱈ) ja R (Ⱃ). 10-, 20- ja 50-sendistel müntidel (Ivan Domagoj Račići kujundus) kujutatakse Nikola Tesla siluettportreed ja taustal magnetväljade jooni. 1-eurosel mündil (Jagor Šunde, David Čemeljići, Fran Zekani kujundus) kujutatakse nugise siluetti. Nimelt tähendab Horvaatia senine rahaühik kuna horvaadi keeles nugist: keskaja Horvaatias kasutati maksevahendina nugisenahku. 2-eurosel mündil (Ivan Šivaki kujundus) kujutatakse Horvaatia geograafilise kaardi siluetti. Serva pealiskirjaks sai "O LIJEPA O DRAGA O SLATKA SLOBODO" (Ivan Gundulići 1628. aasta näitemängust "Dubravka"). Stjepan Pranjkovići kujundatud 1-eurose mündi puhul tekkis kahtlus, et selles oli ilma nõuetekohase loata kasutatud šoti fotograafi Iain Leachi fotot oksal istuvast nugisest, seejärel võttis Pranjković 7. veebruaril kujunduse tagasi ja Horvaatia pank korraldas uue konkursi. 4. mail võeti vastu Šunde, Čemeljići ja Zeka disain, mille Euroopa Liidu nõukogu kiitis 20. aprillil heaks. 18. juulil 2022 hakkas Horvaatia rahapaja Horvaatia euromünte vermima. 1. septembril 2022 hakati Horvaatia pankadele jagama euro rahatähti ja 1. oktoobril vast vermitud euromünte. 2022. aasta oktoobriks oli kokku vermitud ligi 420 miljonit Horvaatia rahvusmotiiviga euromünti. Tähed H (Ⱈ) ja R (Ⱃ) glagoolitsa kirjas 1-, 2- ja 5-sendisel müntidel Nikola Tesla ja magnetväljade jooned 10- ja 50-sendistel müntidel Nikola Tesla ja magnetväljade jooned 20-sendistel müntidel Nugise siluett 1-eurosel mündil Horvaatia geograafiline kaart 2-eurosel mündil Kuna "Horvaatia liitub 2023. aasta jaanuaris eurotsooniga". ERR.ee. 12. juuli 2022. "Balkan Insight". Croatia’s Euro to Feature Inventor Tesla, Claimed Also by Serbia. 21. juuli 2021. "Savjet HNB-a: Konačan odabir najuspješnijih prijedloga dizajna za hrvatsku stranu eurokovanica*". Horvaatia keskpank. 4. veebruar 2022. "Winning entry for Croatia's first one-euro withdrawn after plagiarism allegations". Reuters. 7. veebruar 2022. "Savjet HNB-a: Odabrano najuspješnije likovno rješenje nacionalne strane Republike Hrvatske na kovanici od 1 eura". Horvaatia keskpank. 4. mai 2022. "The Countdown is On! Croatian Euro Coin Production Officially Begins". Total Croatia News. 19. juuli 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2022. Vaadatud 13. detsembril 2022.
Taigakoorik

Taigakoorik (Laurilia) on pilvikulaadsete seltsi kuuluv perekond seeni. Laurilia sulcata – kuuse-taigakoorik Taigakoorik andmebaasis eElurikkus
Klavuliina

Klavuliina (Clavulina) on perekond kukeseenelaadsete seltsis. Clavulina amethystina – ametüst-klavuliina Clavulina cinerea – hall klavuliina Clavulina coralloides – harjakas klavuliina Clavulina iris Clavulina rugosa – kurruline klavuliina Klavuliina andmebaasis eElurikkus.
Korsnäsi vald

Korsnäs on vald Soomes Pohjanmaa maakonnas. Valla pindala on 240 km2, millest 3,77 km2 moodustab vesi. Naabervallad on Maalahti vald ja Närpiö linn. Korsnäs on Mandri-Soome läänepoolseim vald. Vallal on pikk kivine rannajoon Põhjalahe kaldal. Kolm suurimat saart on Halsön, Bredskäret ja Södra Björkön. 2021. aasta seisuga elas vallas 2050 inimest. See teeb Korsnäsist Pohjanmaa väikseima rahvaarvuga valla. 91,2% inimestest räägib emakeelena rootsi keelt, 3,2% soome keelt ja 5,5% muid keeli. Korsnäs on valla ametlik nimi nii rootsi kui ka soome keeles. Ajalooliselt on soome keeles kasutatud ka nimesid Korsnääsi ja Ristitaipale.
Lepapuravikulised

Lepapuravikulised (Gyrodontaceae) on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni. See on aastast 1951 sünonüümne sugukond vahelikulised (Paxillaceae). Gyrodon – lepapuravik
Kronoby vald

Kronoby (soome keeles Kruunupyy) on vald Soomes Pohjanmaa maakonnas. Valla pindala on 752,7 km2, millest 40 km2 moodustab vesi. Naabervallad on Kokkola linn, Kaustineni vald, Veteli vald, Evijärvi vald, Pedersöre vald ja Luoto vald. 83,3% elanikest räägib emakeelena rootsi keelt ja 15,6% soome keelt.