laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Gerhard Schürer

Paul Gerhard Schürer (14. aprill 1921 Zwickau – 22. detsember 2010 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane. Gerhard Schürer oli pärit töölisperekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1936–1939 masinalukksepaks. Teisest maailmasõjast võttis ta osa Luftwaffe koosseisus. Sõja järel töötas Schürer esialgu lukksepa ja veoautojuhina. 1947–1951 töötas ta Saksimaa liidumaavalitsuses, jõudes välja majandusküsimuste osakonnajuhataja ametikohani. 1948. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1952. aastal lõpetas ta Mecklenburgi parteikooli ja 1958 NLKP Kõrgema Parteikooli Moskvas. 1951. aastal asus ta tööle Saksa DV Ministrite Nõukogu juures asuvas Plaanikomisjonis. Alates 1955. aastast oli Schürer Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee planeerimis- ja finantsosakonna töötaja, 1960. aastal sai ta osakonnajuhataja asetäitjaks ja 1962. aastal osakonnajuhatajaks. Aastatel 1965–1989 oli ta Saksa DV Plaanikomisjoni esimees. Alates 1963. aastast oli Gerhard Schürer Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1967. aastal sai ta Rahvakoja (parlamendi) liikmeks. Alates 1973. aasta oktoobrist oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat. 1989. aasta sügisel koostas Gerhard Schürer koos nelja kaastöölisega nn Schüreri raporti ("Saksa DV majandusliku olukorra analüüs lõppjäreldustega"), mis anti 31. oktoobril 1989 üle uuele partei esimesele sekretärile Egon Krenzile. Raportis kujutati Saksa DV majanduslikku olukorda väga tumedates toonides ja jõuti pessimistlikele järeldustele. 8. novembril 1989 astus Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo täies koosseisus tagasi. Samas moodustati uus Poliitbüroo, mille täisliikmeks Gerhard Schürer sai. 3. detsembril 1989 astusid aga Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee ja vastvalitud Poliitbüroo lõplikult ametist tagasi. 1990. aasta jaanuaris heideti Gerhard Schürer Demokraatliku Sotsialismi Parteist välja. Seejärel Schürer vahistati kahtlustatuna majanduslikes kuritarvitustes. Kuid ta vabastati vähem kui kolm nädalat hiljem eeluurimisvangistusest, ilma et talle oleks süüdistust esitatud. Gerhard Schürer : deutscher Wirtschaftspolitiker; Vorsitzender der Staatlichen Plankommission der DDR (1965-1989) Munzinger Gerhard Schürer whoswho.de SED-Führungsgremien : Übersicht über die Mitglieder und Kandidaten des Politbüros des ZK der SED (1949-1989) Bundesarchiv. SED- und FDGB-Archivgut Wie pleite war die DDR? Mitteldeutscher Rundfunk Politbüro Chronik der Wende Klaus-Peter Schmid. "Gewagt und verloren" :Gerhard Schürer, der ehemalige Chefplaner der DDR, hat sich mit der Marktwirtschaft arrangiert Die Zeit, 4. september 1997
Naine vaasiga

"Naine vaasiga" on kujur Ernst Kirsi 1960. aastal loodud graniitskulptuur. Varem paiknes see Tartu Katoliku Kooli Oru tänava õppehoone, nn Joosepi maja esisel haljasalal, hiljem aga on teisaldatud Raadi skulptuuriparki. "Skulptuuripark Raadil", Tartmus (vaadatud 02.08.2024)
Automaatkäigukast

Automaatkäigukast on käigukast, mis vahetab vastavalt mootori pöörlemiskiirusele käiku automaatselt. Esimeseks masstootmises automaatkäigukastiks oli 1939. aastal General Motorsi neljakäiguline Hydramatic, mis oli saadaval 1940. aasta Oldsmobile'i autodele. General Motors otsustas uut käigukasti testida Oldsmobile'i peal, kuna Oldsmobile tootis rohkem autosid kui Buick ja Cadillac, ja et Cadillac ja Buicki reputatsiooni kaitsta, kui uus käigukast peaks turul läbi kukkuma. Hydramatic lisas auto hinnale 57 dollarit. Hydramaticut saatis edu, 1941. aastal sai selle ka Cadillac ja peale teist maailmasõda 1948. aastal ka Pontiac. Chevrolet ja Buick seevastu arendasid välja oma kahekägulised automaatkäigukastid Powerglide ja Dynaflow. Igatahes said automaatkäigukastid USAs populaarseks. 1950. aastal tuli ka Ford välja oma kolmekäigulise Ford-O-Maticuga, 1954. aastal laskis Chrysler välja kahekäigulise PowerFlite, 1956. aastal kolmekäigulise TorqueFlite. 1957. aastal oli USAs automaatkäigukast neljal uuel autol viiest. Kuigi toona tõi automaatkäigukast kaasa mõneti suurema kütusekulu, siis USA odavate kütusehindade juures oli see näiteks Euroopaga võrreldes suhteliselt tühine mure. 1960. aastate keskel hakkasid kahekäigulised käigukastid saama ajalooks, 1970. aastaks kasutasid enamus USA autosid hüdrotrafoga kolmekäigulisi automaatkäigukaste (General Motorsi Turbo-Hydramatic, Fordi Cruise-O-Matic ja Chrysleri TorqueFlite). Euroopasse hakkasid automaatkäigukastid jõudma 1960. aastatel, suurema populaarsuseni läks aga aega - veel 1997. aastal olid Euroopas automaatkäigukastiga vaid 10-12% autodest. 1980. aastatel oli automaatkäigukastidel tavaks neli käiku, viie käiguni jõuti 1990. aastail. Esimene kuuekäiguline automaatkäigukast debüteeris 2002. aastal BMW E65 7. seerial, järgmisel aastal tuli Mercedes-Benz välja seitsmekäigulise käigukastiga. 2007. aastal debüteeris Lexus LS-l kaheksakäiguline automaatkäigukast, 2013. aastal jõudis Mercedes-Benzi E-klass üheksa käiguni, 2017. tuli välja Fordi ja GMi koostöös arendatud kümnekäiguline automaatkäigukast. Eristatakse pool- ja täisautomaatset käigukasti. Poolautomaatne käigukast Jõuülekanne katkestatakse automaatse siduri lahutamisega ja ühendatakse automaatse siduri ühendamise teel, nt automaatse sidurisüsteemiga ACS. Käiku vahetatakse ülekandesuhte ja pöörlemissuuna muutmiseks käsitsi, käigukangi kaudu. Jõuülekanne katkestatakse või ühendatakse vastavalt vajadusele automaatselt. Käiku vahetatakse ülekande suhte muutmiseks automaatselt, elektrohüdraulilise või elektropneumaatilise juhtsüsteemi abil. Autonduse käsiraamat / [tõlkijad Helen Alalooga ... jt. ; toimetajad: Lembit Abo ... jt. ; eessõna: Andrus Simberg, Klaus-Hans Kerde]. Ilmunud: Autoerialade Kirjandus OÜ, [2014], lk. 385 Hammasülekanne Jõuülekanne ülekanne Kuidas valida ja kasutada targalt automaatkäigukasti Robotkäigukast (tekst võimalik alla laadida) Miks automaatne käiguvahetus
Darbėnai vald

Darbėnai vald (leedu keeles Darbėnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kretinga rajoonis. Vald piirneb loodes Lätiga. Valla pindala on 304 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4716 inimest. Valla keskus on Darbėnai alev, (2011. aastal 1461 elanikku). Vallavanem on Alvydas Poškys. Senoji Įpiltis Lazdininkai kabel Laukžemė kirik Vaineikiai. Mälestusmärk metsavendadele Grūšlaukė vana kirik Nausėdai. Mälestusmärk metsavendadele Plokščiai Naujoji Įpiltis. Hiiemägi Šlaveitai Lisaks küladele asub valla territooriumil eraldi asulana veel Medininkai raudteejaam, kus aastal 2011 elas kaks inimest. https://www.kretinga.lt/node/82[alaline kõdulink] http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#kret_r
Gera

Gera on linn Saksamaal Tüüringi liidumaal. Asub Weiße Elsteri jõe orus. Gerat on esmamainitud 995. aastal. 13. sajandi alguses sai Gera linnaõigused. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.  Gera – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Gera koduleht
Sõjaajalugu

Sõjaajalugu ehk militaarajalugu on ajalooteaduse haru, mis uurib sõjanduse erivaldkondi, nende toimet ja tagajärgi ühiskonnale minevikus. Sõjaajalugu uurivaid inimesi nimetatakse sõjaajaloolasteks. Tuntud Eesti sõjaajaloolaste sekka kuuluvad näiteks Mati Õun ja Rein Helme. Sõjaajalugu tutvustavad sõjamuuseumid. Venemaa Föderatsiooni relvajõudude kindralstaabi sõjaväeakadeemia sõjaajaloo instituut
Väeüksus

Väeüksus on kõikide allüksuste, väeosade ja väekoondiste üldnimetus. lahingupaar, pooljagu, meeskond, grupp, komando, salk jagu poolrühm rühm kompanii, patarei pataljon, divisjon rügement brigaad diviis korpus armee Väeliik Militerm: võitleja[alaline kõdulink] "Militerm: pooljagu". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: meeskond". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: lahingpaar". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: jagu". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: poolrühm". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: rühm". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: lennupaar". sonaveeb.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: kompanii". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: patarei". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: soomusallüksus, van. salk". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: lüli". sonaveeb.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: pataljon". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: eskadron". sonaveeb.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: eskadrill". sonaveeb.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: rügement". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: brigaad". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: diviis". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: armeekorpus, korpus". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: armee". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: armeegrupp". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. "Militerm: sõjatander ehk sõjateater". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024. Sünonüümisõnastik: VÕITLUSVÄLI EKSS: tanner Sünonüümisõnastik: võitlusväli ehk tanner Etümoloogiasõnaraamat: tander e tanner "Militerm: operatsioonitander". sonaveeb.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2024. Vaadatud 31. augustil 2024.
Città metropolitana di Firenze

Città metropolitana di Firenze on 2. järgu haldusüksus (città metropolitana) Itaalias Toscana maakonnas. See moodustati endise Firenze provintsi asemele. See hakkas toimima alates 2015. aasta 1. jaanuarist. Piirneb Pistoia, Prato, Ravenna, Forlì-Cesena, Arezzo, Siena, Pisa ja Lucca provintsiga ning città metropolitana di Bolognaga. Città metropolitana di Firenze jaguneb 42 omavalitsusüksuseks (comune): Bagno a Ripoli Barberino Val d'Elsa Barberino di Mugello Borgo San Lorenzo Calenzano Campi Bisenzio Capraia e Limite Castelfiorentino Cerreto Guidi Certaldo Dicomano Empoli Fiesole Figline e Incisa Valdarno Firenze Firenzuola Fucecchio Gambassi Terme Greve in Chianti Impruneta Lastra a Signa Londa Marradi Montaione Montelupo Fiorentino Montespertoli Palazzuolo sul Senio Pelago Pontassieve Reggello Rignano sull'Arno Rufina San Casciano in Val di Pesa San Godenzo Scandicci Scarperia e San Piero Sesto Fiorentino Signa Tavarnelle Val di Pesa Vaglia Vicchio Vinci Città metropolitana di Firenze suurima elanike arvuga omavalitsusüksused on järgmised: Addio alle vecchie Province, è legge il Ddl Delrio. Forza Italia: è un golpe. Il Sole 24 Ore, 3. aprill 2014. Vaadatud 7.11.2015 (itaalia keeles). Koduleht
Skandia

Skandia on Rootsi suurim kindlustusfirma.
Gelsenkirchen

Gelsenkirchen on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Ruhri linnastus. Gelsenkirchenit on esmamainitud 1150. aastal, kuid tänapäeva linnaosa Bueri juba 1003. aastal. Pärast rasketööstusekeskuseks arenemist sai asula 1875. aastal linnaõigused. Linna edukaim jalgpalliklubi on FC Schalke 04, mille kodustaadion on Veltins-Arena. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Gelsenkircheni koduleht
Jaani-Mardi Suurkivi

Jaani-Mardi Suurkivi on silmisgraniidist hiidrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas Viinistu külas. Kivi pikkus on 13,2 m, laius 9,2 m, kõrgus 5,7 m, ümbermõõt 34,5 m ning maapealne maht 288 m3. Rahn on halli värvi, nooleotsakujuline ja järsu lõunaküljega. Põhjakülg on lauge, kust saab rahnu otsa ronida. Suurkivi on sileda pinnaga ja oluliste kinnislõhedeta. Pind on kaetud kooriksamblikega ja vaid ülemisel pinnal esineb rohttaimi. Rahn asetseb lohukeses, kus pinnaseks on munakaline kruus, mille all on lokaalmoreen. Eesti Vabariigi algusaastatel olevat kaalutud võimalust rahnust tänavasillutuskive valmistada, aga tööd peetud liiga kalliks. Rahn on alates 1937. aastast üksikobjektina looduskaitse all ning asub Lahemaa rahvuspargi territooriumil. Kaitse alla võeti kivi eksikombel Sorrukivi nime all ning on seda seni, kuigi tegelik Sorrukivi asub 170 m kirde pool. Kalevipoeg olevat selle rahnu Soomest sinna visanud, tahtnud küll Pärispeale visata, kuid ei tabanud õieti. Eesti hiidrahnude loend Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Jaani-Mardi Suukivi". EELIS Infoleht. Vaadatud 28.12.2022. Kaitsealune ala või üksikobjekt: Sorrukivi; (Sõrrukivi; Jaani-Mardi suurkivi) (KLO4000922) Eesti looduse infosüsteemis Jaani-Mardi Suurkivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Jaani-Mardi Suurkivi keskkonnaportaalis
Alfred Otsa fond

Alfred Otsa fond on Rootsis Chalmersi Tehnikaülikooli lõpetanud eestlasest inseneri Alfred Otsa pärandist moodustatud stipendiumifond. Fond loodi 1995. aastal Alfred Otsa sõbra professor Sven Olvingu eestvedamisel. Fondist makstakse stipendiume eesti tehnikaüliõpilastele Chalmersi Tehnikaülikoolis edasiõppimiseks. 2015. aastal määrati stipendium 79. üliõpilasele. Kokku on selleks ajaks stipendiumiteks määratud 8,9 miljonit Rootsi krooni, mistõttu see on olnud suurim eestlaste kõrgharidust toetav erafond. 2016. aastal plaanib fond anda kümme stipendiumi magistriõpinguteks, varem on toetatud litsentsiaadieksamini jõudnuid ja doktorante. 2017. aastaks oli fond välja jaganud 10 miljonit Rootsi krooni ja stipendiaate oli kokku 94. Stipendiumi põhinõue on, et taotleja on Eesti Vabariigi kodanik, elab Eestis ja on saanud Eesti ülikoolist bakalaureusekraadi. Alfred Otsa fond Tallinnas. Eesti Päevaleht (Rootsi), 4. november 2015 Enno Abel. Alfred Otsa fondi poolt 650 tuhat krooni Eesti üliõpilaste hariduseks. Eesti Päevaleht (Rootsi), 7. juuni 2017
Hugues de Bourbon (Naundorff)

Hugues-Charles-Guy de Bourbon (sündinud 29. detsembril 1974 Saint-Germain-en Layes) on Karl Wilhelm Naundorffi järglane. Ta elab Toursi lähedal Fondettesis ja on töötanud haruldaste raamatute kaupluses. Kuna ta sündis enne oma vanemate abielu, pole tal troonipärimisõigust.
EstDocs

EstDocs on filmifestival Kanadas Torontos, millel võistlevad Eesti või eestlastega seotud dokumentaalfilmid. Festival toimus 2015. aastal 11. korda. Võitjad valib žürii, aga ära märgitakse ka publiku lemmikud. Lühifilmide võistlusel osalevate filmide pikkus on piiratud 7 minutiga, lisaks tiitrid. Liivo Niglas ja Priit Tender "Teekond ussinuumajani" Òlafur Rögnvaldsson "Need, kes julgevad" (publikuauhind) Jaak Kilmi ja Aleksandr Heifets "Hilda" (lisaks publikulemmiku auhind) Steve Zilberman "Seedrioru: Suvihari 60. juubel eriauhind: Stellan Särlefalk "Mis on Eesti Kool" Andres Sooneste "Eesti Klubi" Joanna Laast "Vabadus" EstDocs on avanud VIII lühifilmide konkursi. Eesti Päevaleht (Rootsi), 23. märts 2016 Edukas 11. EstDocs filmifestival Kanadas kuulutas välja auhinnad. Eesti Päevaleht (Rootsi), 4. november 2015 EstDocs 2015 filmid Youtube´is
Suhkrumäe paljand

Suhkrumäe paljand on paljand Tallinnas Maarjamäe lossi taga. Paljand on osa kaitsealusest Maarjamäe paekaldast. Läbi paljandi kulgeb jalgrattatee. Suhkrumäe paljand Eesti geokogude infosüsteemis
Sisimiut

Sisimiut (varasem taanikeelne nimi Holsteinsborg) on linn Gröönimaa läänerannikul, Qeqqata valla keskus. 2009. aastani oli linn Sisimiuti valla keskus. Sisimiut on Gröönimaa põhjapoolseim sadam, mis on aasta läbi jäävaba. Sisimiuti lennujaam Sisimiuti koduleht (grööni, taani ja inglise keeles)
Civil Twilight

Civil Twilight on Lõuna-Aafrika neljaliikmeline rokkansambel, mis on pärit Kaplinnast Lõuna-Aafrikas. Ansambel koosneb vendadest Andrew ja Steven McKellerist; teised kaks liiget on Richard Wouters ja Kevin Dailey. Ansamblil on leping plaadifirmaga Wind-up Records ning välja on antud kaks stuudioalbumit: debüütalbum "Civil Twilight" (2010) ja "Holy Weather" (2012). 2. juunil 2015 ilmus kolmas stuudioalbum "Story of an Immigrant". Ametlik koduleht Ansamble MySpace'is
Anatoli Podtšekajev

Anatoli Podtšekajev (vene keeles Анатолий Алексеевич Подчекаев; kasutas Eestis erinevaid nimekujusid, nt: Podtschekajew, Podčekajev; translitereerituna Anatolij Podčekaev; 25. jaanuar (13. jaanuar vkj) 1879 Opotška – 7. mai 1938 Tartu) oli Venemaa ja Eesti arhitekt. Podtšekajev lõpetas Pihkva Reaalkooli 1899. aastal ning asus samal aastal õppima Varssavi Polütehnilisse Instituuti arhitektuuri. Pärast kooli sulgemist 1905. aasta revolutsiooni sündmuste tõttu läks ta tagasi Pihkvasse ja jäi ootama Varssavi kooli taasavamist. Ta ei jõudnud seda ära oodata (Varssavi Polütehniline Instituut avati uuesti õppetööks 1908. aastal) ja läks oma õpinguid lõpetama Riia Polütehnilisse Instituuti, kus ta õppis vaheaegadega aastatel 1907–1910 ja lõpetas selle kooli insener-arhitekti diplomiga. Pärast lõpetamist töötas ta aastatel 1910–1919 arhitektina Pihkvas. Alates 1919. aastast elas ta Eestis ja alates 1921. aastast peamiselt Tartus, kus ta oli aastatel 1922–1926 Tartu linnaarhitekti kohusetäitja. Seejärel oli ta vabakutseline projekteerija ja ehitusettevõtja. Tartus: hooldekodu Liiva 32 (1923) koolihoone Lina 2 (1925) Eramuid Tartus Tammelinnas: Elva 3, ehitismälestis Elva 8 Elva 13, ehitismälestis Elva 15, ehitismälestis Elva 27 Tamme pst 15 Väike kaar 30 Väike kaar 48 Elamu Elva tn 3, 1924–1927 Elamu Elva tn 13, 1924–1927 Elamu Elva tn 15, 1924–1927 Petseri Peetri kirik ja Tapa Jakobi kirikute hooned. Tema tütar oli endokrinoloog Irina Kalits. 1912 – "Anatoli Podtschekajew". // Album Academicum des Polytechnikum zu Riga. 1862–1912. Jonck & Poliewsky. Riga 1912. Lk 626 1991 – Oleg Kotšenovski. "Tartu kesklinna arhitektuurilisest kujunemisest kahekümnendail aastail". // Linnaehitus ja arhitektuur. Tallinn 1991 1996 – Niina Raid. "Podtšekajev, Anatoli". // EKABL. Tallinn 1996. Lk 389–390 2004 – Robert Treufeldt. "Arhitekt Anatoli Podtšekajev". // Kunstiteaduslikke Uurimusi 3–4 (13). Eesti Kunstiteadlaste Ühing. Tallinn 2004. Lk 78–112 Elamu Tartus Elva tn. 3, 1924-1927.a. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 23.03.2021) Elamu Tartus Elva tn. 13, 1924-1927.a. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 23.03.2021) Elamu Tartus Elva tn. 15, 1924-1927.a. kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 23.03.2021) Ene Läkk. "Tartu linnapea villa kolmas elu" Eesti Ekspress, 6. mai 2003 Film "Eestimaa Vene muuseumi ekspeditsioon – Tartu". 2/6. (vene keeles) Robert Treufeldt. "Arhitekt Anatoli Podtšekajev". // Kunstiteaduslikke Uurimusi 3–4 (13). Eesti Kunstiteadlaste Ühing. Tallinn 2004 Владимир Васильев, Вспоминая архитектора Подчекаева, vestniktartu.ee, 2019-01-27
Tallinn Card

Tallinn Card on piiratud ajaga kehtiv pilet eeskätt Tallinna külastavale turistile. Kaardiga saab sõita tasuta ühistranspordiga, tasuta või soodushinnaga sissepääsu paljudesse muuseumidesse jm, samuti mitmeid kingitusi poodidest ja restoranidest. Kaart on kasutusel aastast 1998. Tallinn Card koduleht
E-Eesti

E-Eesti (ka e-Eesti, inglise keeles e-Estonia) on Eesti valitsuse juhitav liikumine, mis keskendub Eesti infotehnoloogia ja Eesti kui e-riigi arengule, millega kaasneb ka Eesti kodanikele elektroonsete teenuste (e-teenuste) võimaldamine. "Tugev e-Eesti kuvand on oluline selleks, et toetada meie IKT-sektorit uute klientide ja investorite leidmisel ning oma toodete eksportimisel. Samuti kinnitab hästitoimiva digitaristu maine rahvusvahelisel tasandil Eesti kuvandit atraktiivse ärikeskkonnana." Eesti kodanike jaoks tähistabki mõiste "e-Eesti" mugavat ja aega kokku hoidvat moodust riigiga suhtlemiseks. Kodanike jaoks on loodud riigiportaal eesti.ee, kust saab vaadata oma isiklikku infot, kasutada e‑teenuseid ja näha riigi saadetud teateid. Eesti diginõunik Marten Kaevats on sõnastanud 7 põhjust, mille poolest e-Eesti saavutused maailmas silma paistavad: Lapsevanemad saavad lapse sünni korral e-valitsuselt kirja, kus selgitatakse neile ette nähtud soodustusi ja toetusi. Lasteaiakoha vabanemisest antakse samuti e-kirjaga teada, lasteaiakohtade järjekord korraldatakse automaatselt. Tuludeklaratsiooni ja maksutagastuse avalduse saab teha 18 sekundiga. Meil on ID kaart ja Mobiil-ID, millega saab sisse logida riigiportaalidesse ja vaadata nii enda kohta käivat infot kui teha vajalikke registritoiminguid auto ostmisest firma loomiseni. Oma ettevõtte saab asutada vaid 18 minutiga. Kõik riigi ja omavalitsuste standardprotseduurid on viidud digitaalseks ja salvestatakse digitaalselt. Me saame elektrooniliselt valida parlamenti ja kohaliku omavalitsuse kandidaate ükskõik kust kohast maailmas e-hääletusega kas Mobiil-ID või ID-kaardi abil. E-Eesti on loonud või toetanud järgmiste e-teenusete loomist: e-valitsus, e-valimised, e-Kool, e-tervis, e-pangandus, e-pilet, e-politsei jne. E-Eesti juhtivorgan oli e-Eesti Nõukogu, mis tegutses Riigikantselei strateegibüroo juures. E-Eesti nõukogu moodustati 2014. aastal senise Infoühiskonna nõukogu (varasema nimega Informaatika nõukogu) asemele ning lõpetas oma tegevuse aprillis 2021. Nõukogu esimees oli Eesti Vabariigi peaminister ning aseesimees ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister. e-Eesti Esitluskeskus on rahvusvaheline kompetentsi- ja infokeskus avaliku sektori kõrgeima taseme otsustajatele ja poliitikakujundajatele. Keskuse igapäevaste külastajate hulka kuuluvad lisaks avaliku sektori külastajatele ka ettevõtjad, investorid, akadeemikud ja ajakirjanikud üle maailma. Esitluskeskuses eksponeeritakse erinevaid e-Eesti ja Eesti IT-ettevõtete innovaatilisi lahendusi. Esitluskeskuse eesmärk on innustada globaalseid poliitilisi liidreid, investoreid ja rahvusvahelist meediat meie digiloo kogemuse põhjal. e-Eesti Esitluskeskuses kasututavad infolehed, presentatsioonid ja videod on kõigile vabalt kättesaadavad. Tiigrihüpe e-Estonia Briefing Centre. "Meie digiühiskonna loomise lugu". Vaadatud 14.12.2020.[alaline kõdulink] Fujitsu. "Exploring successful Digital Government Innovation - Fujitsu Forum 2018". Vaadatud 14.12.2020. E-Eesti Nõukogu E-Eesti Esitluskeskus
Kalevipoja tool

Kalevipoja tool ehk Ahuoja rändrahn on kaitsealune rändrahn Viljandi maakonnas Viljandi vallas Lalsi külas. Rahn on kergelt leitav ning saab ka eemalt vaadelda. 1981. aasta Suure-Jaani Metsamajandi mõõtmiste põhjal on rahnu pikkus 5,3 m, laius 3,5 m, kõrgus 3,2 m ning ümbermõõt 13,4 m. Rahn loob kujutluse vägilase Kalevipoja istumispaigast. Kalevipoja tool on looduskaitse all. Samuti on see kantud Eesti ürglooduse raamatu andmebaasi. Kalevipoja tool (ürglooduse objekt) Eesti looduse infosüsteemis Ahuoja rändrahn Eesti entsüklopeedia veebiversioonis Kalevipoja tool (ürglooduse objekt) Eesti looduse infosüsteemis Ahuoja rändrahn e."Kalevipoja tool" (kaitsealune ala) Eesti looduse infosüsteemis Kalevipoja tool keskkonnaportaalis
Eesti internet

Internet on Eestis laialt levinud ja suhteliselt hästi kättesaadav. 26. märtsil 1992 ühendati Tallinn ja Stockholm tehiskaaslase abil üleilmsesse arvutite võrku. Varem oli olemas postiühendus UUCPga läbi Moskva ja Akademneti. 2010. aasta alguse hinnangu järgi kasutas Eesti 1,34 miljonist elanikust internetti 75%. .ee Eesti infotehnoloogia Eesti Interneti Sihtasutus Eesti Interneti Kogukond Internetiühendus 25. märts 2019 kell 12:34, Eesti 27 aastat internetis välismaailmaga: teadlaste uus andmeedastustehnoloogia, err.ee "Three quarters of Estonian population use the Internet", Statistics Estonia, 17 September 2010. Retrieved 14 February 2014. Eesti lairiba arenguvisioon, Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liit Tanel Tammet. "Eesti Interneti esiajalugu". Ärileht.ee, 13. detsember 1995 Akadeemilise andmeside areng Eestis. EENet
Eesti Luterlik Rahuühendus

Eesti Luterlik Rahuühendus on aastast 1997 Tartus tegutsev vanalestaadiuslik usuorganisatsioon. Organisatsioon teeb misjonitööd ka Tallinnas ja Lõuna-Eestis. https://www.inforegister.ee/80006884-EESTI-LUTERLIK-RAHUUHENDUS (vaadatud 09.11.2015)