laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Penilased

Penilased on müütilised tegelased rahvuseeposes "Kalevipoeg". Neid on mainitud eepose kuueteistkümnendas loos ("Lennuki" ehitus ja merereisi algus. Teekond maailma otsa. Lapumaa ja Varrak.). Purjetanud koos kaaslastega Lennukil põhja poole, jõudis Kalevipoeg võõrasse randa, kus elas rahvas, kel oli koera keha ja inimese pea. Poistel poolelt koera kehad, Pikad penisabad taga, Tempudesta tondilased, Näosta nii kui inimesed. , Võõras rahvas ei lasknud meresõitjaid randa. See ajas Kalevipojal hinge täis ning ta hüppas kaldale ning asus Penilasi pillutama, Vaenulasi virutama; Surmas neida sadadena, Tappis teisi tuhandeida. , Kalevipoeg leidis hobuse, kuid see komistas võitluse käigus ja sai surma. Seepeale vägimees vihastas, võttis suure tammepuust vembla ja asus ette jäävaid põllu- ja karjamaid üles sonkima. Sealtmaa tark asus teda selle teo keelitama ja sõitlema. Kalevipoeg kahetses tehtut ning küsis Ukult võõrale maale vilja- ja loomaõnne. Kohalik tark juhatas talle teed kodu suunas ning hoiatas varjatud värava eest, mis ei vii maailma otsa, vaid viib põrgusse. Seejärel purjetas Lennuk Lindanisa lahe suunas, mille kaldale Olevipoeg oli rajanud hooned. Kalevipoeg. Kuueteistkümnes lugu
Episteem

Episteem (kr επιστήμη (epistēmē), pr épistémè; teadmine) on ajajärgu suhete tervikteadmine; teatud ajal teatud ühiskonnas olev väidete ja lausungite (diskursuste) sõnastamise üldlevinud vorm. Lausungid, käitumine ja kõne avalduvad episteemi raamides. Mõiste tähendab ka ajastu valitseva suhtekogumi kujutlust inimese teadvuses. Episteem tähendab suhete tervikvõrku, mis antud ajajärgul liidab lausungid ja tegevused, mis tekitavad teadmisõpetuse (epistemoloogia) kujundeid, teadusi ja võimalikke vormilisi süsteeme. Mõiste võttis kasutusele Michel Foucault teoses "Sõnad ja asjad" (1966, eesti keeles 2015), osutamaks ajastu teadmisõpetuse raamile ja ajastu üldarusaamale inimesest. Mõiste muutus M. Foucault'l oluliseks teoses "Teadmiste arheoloogia" (1969, eesti keeles 2005). Ta eristas ajaloolise eriteadmise (episteem) ja teadmise ajaloo. Teoses sõnastas ta uue, arheoloogiale toetuva ajaloovormi alused (varem arheoloogia toetus ajaloole). Leho Lamus. "Mõtlemise mõistevõrk", lk 90. Leho Lamus. "Mõtlemise mõistevõrk", lk 117.
Pia-Astrid Ott

Pia-Astrid Ott (7. detsember 1926 Tallinn – 15. aprill 2018 Tartu) oli eesti arst. 1951. aastal lõpetas Pia-Astrid Ott Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Kuni aastani 1992 töötas ta Tartu naha- ja suguhaiguste dispanseris, olles 30 aastat ka labori juhataja. 1960. aastatel alustas Ott tööd süüfilise diagnostikaga. Ta hakkas tegelema tollal harva ette tulnud uuringute – «lasteta abielude proovidega» ehk spermauuringutega, millest sai tema elutöö. Aastatel 1992–1998 töötas Pia-Astrid Ott Tartu Ülikooli naistekliinikus, tehes sperma mikroskoopilisi uuringuid. Naistearst Andrei Sõritsa juhendamisel alustati seal kunstliku viljastamise protseduure ning doktor Pia Ott hakkas tegelema intrauteriinse inseminatsiooniga ehk IUIga. Samuti alustas ta seal esimesena tööd spermadoonoritega. Pia-Astrid Ott kuulus töörühma, mille sihikindel tegevus viis 1995. aastal esimese katseklaasilapse sünnini Balti riikides, samuti oli tal suur roll Balti riikide esimese spermapanga loomisel. Alates 1998. aastast oli Pia-Astrid Ott Tähe Erakliiniku ja Elite Kliiniku laboriarst. Tema ema oli laulja Olga Mikk-Krull, isa dirigent ja muusikapedagoog Arkadius Krull. Tema abikaasa oli metsateadlane Paul Ott, nende poeg on hüdrobioloog Ingmar Ott, tütar on meedik Kristi Ott. Ta oli Urmas Oti onunaine.
Kase

Kase on Eesti kohanimi: Kase (Simuna kihelkond), endine küla Kase (Püha kihelkond), endine küla ... Kase on ka perekonnanimi. Kaseküla
Karutiigi

Karutiigi oli küla Virumaal, ajalooliselt Triigi mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Triigi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Väike-Maarja kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Triigi külaga. Marje Joalaid: artikkel "Triigi2" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Karuvälja

Karuvälja oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Hirla küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Hirla külaga. Külast on teateid alates 1970. Marja Kallasmaa: artikkel "Hirla" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Konna

Konna on kohanimi: Konna (Viru-Jaagupi kihelkond), endine küla Konna (Sangaste kihelkond), endine küla Konna (Mali), linn Malis Konnaküla
Kommi

Kommi oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Põdruse küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rakvere kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Põdruse külaga. Marit Alas: artikkel "Põdruse" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Kuivakaare

Kuivakaare oli küla Virumaal, ajalooliselt Kuie mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Vajangu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Järva-Jaani kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Vajangu külaga. 1429 on esimest korda mainitud nime Karro (see nimi pandi kirja 1688), seejärel 1487 Kare, 1711 Kuiwakaro. 1780 muudeti küla Kuie mõisa karjamõisaks (Kuivakaare karjamõis). 1920. aastatel moodustati endisest karjamõisa alast Kuivakaare asundus. Fred Puss: artikkel "Kuivakaare" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Kulina-Puka

Kulina-Puka oli küla Virumaal, ajalooliselt Kulina mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Kulina küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viru-Jaagupi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kulina külaga. Roela-Puka Marja Kallasmaa: artikkel "Kulina" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Kupna

Kupna oli küla Virumaal, ajalooliselt Kupna mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Viru-Jaagupi aleviku alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viru-Jaagupi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Viru-Jaagupi alevikuga. Külast on teateid alates 1241 (Cupanal). 17. sajandil küla mõisastati. 19. sajandi lõpust alates muudeti see mõis Küti mõisa kõrvalmõisaks. 1920. aastatel moodustati kõrvalmõisa aladest Kupna asundus. 1940. aastatest alates on asundus taas küla staatuses. Marja Kallasmaa: artikkel "Kupna" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Kriska

Kriska oli küla Virumaal, ajalooliselt Neeruti mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Jõetaguse küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kadrina kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Jõetaguse külaga. Külast on teateid alates 1913 (Криска). Marja Kallasmaa: artikkel "Jõetaguse2" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Kruusiaugu

Kruusiaugu oli küla Virumaal, ajalooliselt Ärina mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Müüriku küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Väike-Maarja kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Müüriku külaga. Külast on teateid alates umbes 1866 (Крузиауго). Marje Joalaid: artikkel "Müüriku" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Kurme

Kurme oli küla Virumaal, ajalooliselt Muuga mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Muuga küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Simuna kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Muuga külaga. 1698 on esimest korda mainitud nime Kurckemeggi, seejärel 1726 Kurckma, u 1900 Курме ehk Клемпси. Marja Kallasmaa: artikkel "Muuga" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Keelusüsteem

Keelusüsteem (ka välistamissüsteem, sundussüsteem) koosneb lubatust ja lubamatust. Selle järgi vastandid (nt õigeusk ja ebausk) pole eraldi tähendusega, vaid on ühe süsteemi osad. Michel Foucault (Valvata ja karistada, 1975) järgi on keeldudel erinevad vormid, nt kirjanduse ja meditsiini lausungites (diskursustes). Keelud nihkuvad ajaloos. Leho Lamus. "Mõtlemise mõistevõrk", lk 179-180.
Kõdeküla

Kõdeküla oli küla Järvamaal, ajalooliselt Kuie mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Vajangu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Järva-Jaani kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Vajangu külaga. Fred Puss: artikkel "Vajangu" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Kõrbse

Kõrbse oli küla Virumaal, ajalooliselt Jõepere mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Kiku küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kadrina kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kiku külaga. 1796 on esimest korda mainitud nime Kärpse, seejärel 1871 Körpse. Marja Kallasmaa: artikkel "Kiku" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Kärje

Kärje oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Paasvere küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Paasvere külaga. Kärje soo Marja Kallasmaa: artikkel "Paasvere" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Kääbaste

Kääbaste oli küla Virumaal, ajalooliselt Imastu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Põima küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kadrina kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Põima külaga. Külast on teateid alates 1913 (Кябасте). Marja Kallasmaa: artikkel "Põima" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Laanemõisa

Laanemõisa oli küla Virumaal, ajalooliselt Rakvere mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Karivärava küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rakvere kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Karivärava külaga. 1716 on esimest korda mainitud nime Lanamois, seejärel 1726 Lanemois. Marja Kallasmaa: artikkel "Karivärava" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Laekvere-Aru

Laekvere-Aru (varasema nimega Aru-Laekvere) oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Laekvere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Simuna kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Laekvere külaga. Külast on teateid alates 1922 (Aru-Laekvere). Marja Kallasmaa: artikkel "Laekvere" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Laiamäe

Laiamäe oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Piisupi küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Piisupi külaga. Külast on teateid alates 1970. Marje Joalaid: artikkel "Piisupi" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
LEO

LEO või Leo võib tähendada mitut asja: leo on ladina keeles 'lõvi' Leo oli küla Virumaal Leo on mehenimi "Leo" on 2007. aasta film
Leo (Virumaa)

Leo oli küla Virumaal, ajalooliselt Porkuni mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Veadla küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viru-Jaagupi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Veadla külaga. Külast on teateid alates 1796 (Leo oder Kilpifer). Marja Kallasmaa: artikkel "Leo" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Liiduri

Liiduri oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Kiltsi aleviku alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kiltsiga. Marje Joalaid: artikkel "Kiltsi1" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Liineküla

Liineküla oli küla Virumaal, ajalooliselt Pudivere mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Pudivere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Simuna kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pudivere külaga. Liineküla alad olid varem Pudivere mõisa Liinemõisa kõrvalmõisa (Liinemõisa mõis, saksa keeles Helenehof) all. Marja Kallasmaa: artikkel "Pudivere2" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Lustimäe

Lustimäe oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Jõetaguse küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Jõetaguse külaga. Külast on teateid alates 1945. Marja Kallasmaa: artikkel "Jõetaguse2" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Lõuta

Lõuta oli küla Virumaal, ajalooliselt Sõmeru mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Koovälja küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rakvere kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Koovälja külaga. Külast on teateid alates umbes 1900 (Леута). Marja Kallasmaa: artikkel "Koovälja" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Röösa

Röösa (Rõõsa) on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valjala valda. 1917.–1918. aastail rajas Saksa okupatsioonivõim Saaremaale 600 mm laiune väliraudtee, mis algas Roomassaare sadamast ja kulges läbi Kuressaare kuni Röösani, teetamm jõuti valmis teha kuni Orissaareni. 1922. aastal kitsarööpmeline raudtee Kuressaarest Röösani lammutati. Kui 1923. aasta talvel Valjala vallavolikogu otsusega Röösa mõisa (Rösarshof) maad jagati, siis tekkis uus küla - Röösa asundus, mis 1936. aastal nimetati Röösa külaks. See küla on tekkinud Tõnija külast. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Maheda

Maheda oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Haljala aleviku alale. Kihelkondlikult kuulus küla Haljala kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Haljala alevikuga. Küla on mainitud juba Taani hindamisraamatus (1241 Maidalæ), seejärel 1488 Maydel, 1765 Maheda, 1871 Mahheda. Marit Alas: artikkel "Haljala1" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Urita raba

Urita raba on raba, mis asub Nedrema looduskaitsealal Pärnumaal. Rabas asub 1,7 ha suurune laugas. Urita raba Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 10. juunil 2018)
André Felipe Ribeiro de Souza

André Felipe Ribeiro de Souza (enam tuntud lihtsalt nime all André; sündinud 27. septembril 1990 Cabo Frios) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliiga klubis Cuiabá. André alustas klubikarjääri 2009. aastal Santoses. 2018. aastal suundus ta Sport Recifest laenule Grêmiosse, kellega sõlmis 2019. aasta veebruaris püsiva lepingu. 2020. aastal naasis ta pärast kolme aastat Euroopasse, liitudes Türgi kõrgliiga klubiga Gaziantep. 2021. aastal naasis ta Sport Recifesse. 2022. aasta jaanuaris sõlmis ta üheaastase lepingu Cuiabága. Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi André 10. augustil 2010 sõprusmängus USA vastu. Kokku on ta esindanud Brasiiliat neljas koondise kohtumises. Santos Campeonato Paulista: 2010 Copa do Brasil: 2010 Recopa Sudamericana: 2012 Atlético Mineiro Campeonato Mineiro: 2012, 2015 Recopa Sudamericana: 2014 Copa do Brasil: 2014 Sport Recife Campeonato Pernambucano: 2017 Grêmio Campeonato Gaúcho: 2019 Cuiabá Campeonato Mato-Grossense: 2022 https://www.transfermarkt.com/andre/profil/spieler/104509 (vaadatud 8.4.2022) André soccerway.comi lehel
Matsu

Matsu võib tähendada järgmist: Matsu on paikkond (varem Sepaküla) Lääne maakonnas Matsu oli küla Haljala kihelkonnas Matsu saared on saared Taiwani alluvuses
Metsavahi

Perekonnanime kohta vaata artiklit Metsavahi (perekonnanimi). Metsavahi oli küla Virumaal, ajalooliselt Roela mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Rünga küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viru-Jaagupi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Rünga külaga. Külast on teateid alates umbes 1900 (Метцавахи). Marja Kallasmaa: artikkel "Rünga" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Metspere

Metspere oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Pariisi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kadrina kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pariisi külaga. Külast on teateid alates 1922. Marja Kallasmaa: artikkel "Pariisi" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Taavi Kangur

Taavi Kangur (sündinud 11. juulil 1974 Kohtla-Järvel) on eesti kirjanik. Alates 2017 september Eesti Kirjanike Liidu liige. 2021 Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistluse žürii liige. "Kõigile saab kurikaga virutada" Tänapäev 2010 "Nii siis jääbki" Tänapäev 2011 "Häkkerijaht" Tänapäev 2012 "Kuidas saada kirjanikuks?" Fantaasia 2014 "Sünk jää, otsatu põhi" Post Factum 2017 Tapmise eelõhtu" Tänapäev 2023 Kirjaniku esikromaan "Kõigile saab kurikaga virutada" saavutas Tänapäeva 2010.a. romaanivõistlusel II koha. Romaan "Sünk jää, otsatu põhi" saavutas Eesti Kirjanike Liidu 2017.a. romaanivõistlusel Postimehe eripreemia. Dokumentaalfilm Mees ja maja Head Read 2024 Taavi Kanguri ajaveeb Kuku raadio järjejutt - "Kõigile saab kurikaga virutada" Kuku raadio järjejutt - "Sünk jää, otsatu põhi" Intervjuu Postimehes Intervjuu ERR'is Postimees Kirjastus autorilehekülg Tänapäeva autorilehekülg http://www.looming.ee/arhiiv/kroonikat-58/ https://kultuur.err.ee/1608126778/kirjanike-liidu-romaanivoistlusele-saadeti-81-kasikirja http://www.tnp.ee/raamat/koigile-saab-kurikaga-virutada/ https://kultuur.postimees.ee/4136969/selgus-eesti-kirjanike-liidu-romaanivoistluse-voitja?_ga=2.264400013.382906537.1511685511-968885378.1496049050
Muuga-Aruküla

Muuga-Aruküla (varem Aru-Muuga) oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Rajaküla küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Simuna kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Rajaküla külaga. Külast on teateid alates 1922 (Aru-Muuga küla). Küla põhjaosa oli tuntud nime all Sandiväsitaja. Marja Kallasmaa: artikkel "Rajaküla2" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Muuga-Metsaküla

Muuga-Metsaküla (varem Muuga-Metsaperede) oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Alekvere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Simuna kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Alekvere külaga. Külast on teateid alates 1922 (Muuga-Metsaperede). Marja Kallasmaa: artikkel "Alekvere" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Mõisavälja

Mõisavälja on kohanimi: Mõisavälja on Rakvere linnaosa Mõisavälja (Virumaa), endine küla Mõisavälja (Viljandimaa), endine küla Mõisavälja tänav
Lööne

Lööne on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valjala valda. Lööne küla paikneb Valjala maalinnast kolm kilomeetrit Lõve jõge pidi ülesvoolu. Arvatavasti oli küla olemas juba muinasajal. Seda lubavad oletada leiud küla lähedal Lööne mõisa suunas asuvad kalmu põllud. Sealt on leitud odaotsi ja muid muinasaegseid esemeid. Rahvapärimuse järgi põles Lööne küla Põhjasõjas maani maha. Alles jäi vaid üks talu. Küla keskel paikneb suurim ja tõenäoliselt vanim talukoht Suurna. Suuremad talukohad on veel Olevi, Sepaste, Uhke-Antsu, Välja, Paavli, Peedu, Andruse jt. Suurna talust lähtuvad kogu Lööne küla külatänavad. Lööne on külatüübilt sumbküla. 20. sajandil, kui kogu küla oli juba tihedalt täis ehitatud, tekkisid uued majapidamised külast välja radiaalselt ümber küla metsaveerele, näiteks Kraavi, Koidu ja Niidi talu. Küla on sajandite jooksul pidevalt tihenenud talude jagamise ja küla serva uute talude rajamise teel. Nii on viimase viiekümne aasta jooksul pooldunud Paavli talu, juba varem aga Lauri, Mardi, Sepaste jt. Lööne külasse viib kolm suuremat teed: Valjalast, Jöörist ja üle jõe Haeska küla poolt. Et küla all olev pinnas on savine ja tihe, on Nõukogude ajal veetud külavaheteedele lompide vältimiseks väga palju kruusa. Nii on hoovide pinnad jäänud külatee tasandist kohati meetri jagu madalamale, mattes enese alla ka endisaegsed kiviaiad. Keset küla, endisel Aadu talu maal asub külaplats lipumasti, kiige ja postiputkaga, kus peetakse küla kokkutulekuid. Ümber küla paiknevad talude põllud ja viimane säilinud tuulik – Uhke-Antsu tuulik. Külast loodesse rajati 1970. aastatel kolhoosi laut, kus nüüdisajal peetakse noorloomi. Lööne mõis Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Kaart (Mapquest)
Mäepealse

Mäepealse on piirkond Tallinnas Mustamäe linnaosas Kadaka asumis Mäealuse tänava, Nõmme linnaosa piiri ja raudtee vahel. Piirkonna moodustavad kolm kvartalit: Mäepealse I kvartal, Mäepealse II kvartal ja Mäepealse III kvartal. Mustamäe Linnaosa Arengukava 2007-2015, Tallinna Linnavolikogu, Tallinna Linnavalitsus, Mustamäe Halduskogu, Mustamäe Linnaosa Valitsus. Tallinn; Mustamäe 2007. lk. 22, 28–31
Mõislõpe

Mõislõpe (ka Mõisalõpe) oli küla Virumaal, ajalooliselt Varangu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Pehka küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Haljala kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pehka külaga. Küla moodustati Mõislõpe karjamõisa aladest. Marit Alas: artikkel "Pehka" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Mägiküla

Mägiküla oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Mõndavere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kadrina kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Mõndavere külaga. Külast on teateid alates 1922. Marja Kallasmaa: artikkel "Mõndavere" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Andrzej Grabowski

Andrzej Grabowski (sündinud 15. märtsil 1952 Chrzanóws) on poola näitleja. Andrzej Grabowski lõpetas 1974. aastal Krakówis Ludwik Solski Draamakunstide Akadeemia. Näitlejana "Kapitał, czyli jak zrobić pieniądze w Polsce" (1989) – režissöör Feliks Falk "Świat według Kiepskich" (1999 - ) – režissöör Okil Khamidov, Patrick Yoka "Edges of the Lord" (2001) – režissöör Jurek Bogajewicz "Kariera Nikosia Dyzmy" (2002) – režissöör Jacek Bromski "Dzień świra" (2002) – režissöör Marek Koterski "Zróbmy sobie wnuka" (2003) – režissöör Piotr Wereśniak "PitBull" (2005) – režissöör Patryk Vega "Skrzydlate świnie" (2010) – režissöör Anna Kazejak "Drogówka" (2013) – režissöör Wojciech Smarzowski "Pokot" (2016) – režissöör Agnieszka Holland, Kasia Adamik Andrzej Grabowski andmekogus IMDb (inglise)
Lööne mõis

Lööne mõis oli rüütlimõis Valjala kihelkonnas Saaremaal. Tänapäeval jääb mõisahoone Saare maakonna Saaremaa valla territooriumile. Saare-Lääne piiskop Peter Wetberch läänistas Hans Scherile 1480. aastal poolteise adramaa suuruse Cölle mõisa, mis asus tollase Lööne (Löhn) küla lähedal. 1498. aastal läks Lööne mõis (Köln) Pollide suguvõsa kätte. Pollid suurendasid mõisa valdusi, liites mõisaga mitu ümbruskaudset küla. Taani aja alguses kuulusid Lööne mõisale lisaks Lööne külale ka Kõnnu (Könde), Rahu (Ragk), Kõljala (Köliall) ja osa toonasest Valjalast (Pappi-Allewe), kuhu Pollid 1634. aastal ehitasid kõrtsi. Mõisnikuks oli sellel ajal Odert von Poll, kes oli ühtlasi ka Saaremaa rüütelkonna peamees ja maanõunik. 1698. aastal said mõisaomanikeks Vietinghoffid, kelle käest said mõisa Güldenstubbed ja hiljem Weymarnid. 1791. aastal omandasid mõisa uuesti Güldenstubbed ja see jäi nende kätte kuni 19. sajandi teise pooleni, pärast seda oli mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal Buxhoevedenite valduses. Mõisa viimane omanik oli parun Reinhold Buxhoeveden. Lööne mõisa valdusi laiendati Weymarnide, Güldenstubbede ja Buxhövedenide ajal veelgi. Weymarnid alustasid 18. sajandi lõpus uue mõisahoone ehitamist. See oli ühekorruseline kõrge sokliga, milles asus keldrikorrus, ja poolkelpkatusega lihtne barokkstiilis hoone. 1864. aastal ehitati hoone tollase omaniku Güldenstubbe poolt uusgooti stiilis ümber. Ümberehituse käigus lisati sakmelise viiluga kahekorruselise keskrisaliidi, mida kaunistab peenelt töödeldud Güldenstubbede vapikivi. Tähelepanu väärivad hästitöödeldud raiddetailidest karniisid, akende Inglise stiilis ehisraamid ja hoone ehisnurgad. Mõisa kõrvalhooned ei ole säilinud. Aastatel 1923–1973 oli mõisamajas kool. Peale kooli töötas mõisahoones turismibaas. Praegu on hoone eravalduses. https://www.digitale-sammlungen.de/en/view/bsb00000345?page=17
Mägide

Mägide oli küla Virumaal, ajalooliselt Vaeküla mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Mõedaka küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viru-Jaagupi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Mõedaka külaga. 1726 on esimest korda mainitud nime Meggedi, seejärel umbes 1900 Мякиде. Marja Kallasmaa: artikkel "Mõedaka" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Määri-Sagadiku

Määri-Sagadiku oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Määri küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Määri külaga. Külast on teateid alates 1970. Marja Kallasmaa: artikkel "Määri" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Nagala

Nagala oli küla Virumaal, ajalooliselt Undla mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Undla küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kadrina kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Undla külaga. Külast on teateid alates 1241 (Nakalæ). Marja Kallasmaa: artikkel "Undla" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Nortsu

Nortsu oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Tõrremäe küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tõrremäe külaga. Külast on teateid alates 1945. Marja Kallasmaa: artikkel "Tõrremäe" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.