laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kim Chŏng-il

Tegemist on korea nimega; perekonnanimi on Kim. Kim Chŏng-il (ka Gim Jeong-il, Kim Jong-il või Kim Jong Il, korea keeles 김정일, 16. veebruar 1941 Vjatskoje – 17. detsember 2011) oli Korea RDV kommunistlik juht. Kim Chŏng-il oli riigipea alates 1994. aastast, mil päris ameti oma isalt Kim Il-sŏngilt. See oli kommunistlikus riigis esimene dünastiline võimupärimine. Ehkki teda hüüti ametlikult armastatud juhiks, puudus tal isa karisma. 1997. aasta oktoobris sai temast valitseva Korea Töölispartei peasekretär. Samal ajal valitses riigis nälg. 1960ndate algusest pidas Kim Chŏng-il tähtsaid riigiameteid. 1974. aastal nimetati ta poliitbüroo liikmeks ja 1980. aastal selle presiidiumi liikmeks. 1991. aastal määrati Kim Chŏng-il relvajõudude ülemjuhatajaks, kuigi tal puudub sõjaväeline koolitus. Läänes usutakse, et 1970.–1980. aastatel korraldas ta terroriaktsioone, seetõttu tekitas tema võimuletõus teatud kartusi. Oletati, et seoses viletsa tervisega valmistus Kim Chŏng-il võimu üleandmiseks oma noorimale pojale Kim Chŏng-un-ile. Kim Chŏng-il on käinud välisvisiitidel Hiinas ja Venemaal. Lennukartuse tõttu reisis ta Hiinasse (2000., 2004. ja 2010. aastal) ja Venemaale (2001., 2002., 2011. aastal) soomustatud rongiga. 2011. aasta 17. detsembri hommikul sai ta oma rongis infarkti ja suri. Kim Chŏng-il oli neli korda abielus, tema viimane abikaasa Kim Ok oli tema kauaaegne sekretär. Eelmistest abieludest on tal kolm poega ja üks tütar. Vanim neist on Kim Chŏng-nam, noorim Kim Chŏng-un. Kim oli 162 cm pikk ja kaalus enne 2008. aasta insulti 86 kilogrammi. Ta põdes diabeeti ja kõrgvererõhktõbe. Arvatakse, et ta põdes ka kõhunäärmevähki. North Korean leader Kim Jong-il dies 'of heart attack' BBC News, 19. detsember 2011 Power transfer will shake North Korea, Financial Times, 7. september 2010. Henley, John (4. märts 2008). "Who is the shortest world leader?" (inglise). The Guardian. Vaadatud 13. detsembril 2015. Kim Jong-il raskelt haige. Kui ohtlik on Põhja-Korea? Meedia: Põhja-Korea liider upitab noorimat poega parteijuhiks, Postimees, 15. jaanuar 2009 Kalev Kask. Kim kindlustas Põhja-Korea riigipeana oma positsiooni, EPL.ee, 9. aprill 2009 Kim Jong-il'il on väidetavalt kõhunäärmevähk, Postimees, 13. juuli 2009 Põhja-Korea teatas Kim Jong-ili surmast, Delfi, 19. detsember 2011 Kim Jong Ili hämmastavad imeteod algasid juba enne tema sündi, Delfi, 19. detsember 2011
Dedication

"Dedication" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1990. aastal tšellole ja klaverile loodud muusikateos. Muusikateose pikkus on 7 minutit. http://www.emic.ee/?sisu=heliloojad&mid=32&id=95&lang=est&action=view&method=teosed (vaadatud 15.03.2015)
Exodus (Tüür)

"Exodus" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1999. aastal loodud muusikateos. Muusikateose pikkus on 15 minutit. Teose kandis esimest korda ette 26. oktoobril 1999 Suurbritannias City of Birmingham Symphony Orchestra (dirigent Paavo Järvi). http://www.emic.ee/?sisu=heliloojad&mid=32&id=95&lang=est&action=view&method=teosed (vaadatud 15.03.2015)
Igavik (muusikateos)

"Igavik" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 2006. aastal loodud muusikateos. Muusikateose pikkus on 6 minutit. Teose kandsid esimest korda ette 26. märtsil 2006 Lennart Meri matusetseremoonial Eesti Rahvusmeeskoor, Eesti Filharmoonia Kammerkoori meesrühm ja Tallinna Kammerorkester (dirigent Tõnu Kaljuste). http://www.emic.ee/?sisu=heliloojad&mid=32&id=95&lang=est&action=view&method=teosed (vaadatud 15.03.2015)
Illusion

See artikkel räägib Tüüri teosest. Bulgaaria eurolaulu kohta vaata artiklit Illusion (laul). Kino kohta vaata artiklit Illusion (kino). Ööklubi kohta vaata artiklit Illusion (ööklubi). "Illusion" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1993. aastal loodud muusikateos; ühtlasi üks kolmest loost (teised kaks on "Action" ja "Passion") tsüklis "Action.Passion.Illusion". Muusikateose pikkus on 4 minutit. Teose kandis esimest korda ette 25. oktoobril 1993 Tallinna Kammerorkester (dirigent Tõnu Kaljuste). http://www.emic.ee/?sisu=heliloojad&mid=32&id=95&lang=est&action=view&method=teosed (vaadatud 15.03.2015) Heliteose kirje koos helinäitega Eesti Muusika Infokeskuse lehel
Passion (Tüür)

"Passion" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1993. aastal loodud muusikateos; ühtlasi üks kolmest palast (teised kaks on "Action" ja "Illusion") tsüklis "Action. Passion. Illusion". Muusikateose pikkus on 7 minutit. Teose kandis esimest korda ette 25. oktoobril 1993 Tallinna Kammerorkester (dirigent Tõnu Kaljuste). http://www.emic.ee/?sisu=heliloojad&mid=32&id=95&lang=est&action=view&method=teosed (vaadatud 15.03.2015)
Inquiétude du fini

"Inquiétude du fini" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1992. aastal loodud muusikateos. Muusikateose pikkus on 15 minutit. Teose kandsid esimest korda ette 1. detsembril 1992 Soomes Espoos Tapiola Kammerkoor, Tapiola Sinfonietta (dirigent Eric-Olof Söderström). http://www.emic.ee/?sisu=heliloojad&mid=32&id=95&lang=est&action=view&method=teosed (vaadatud 15.03.2015)
Alfons Dopsch

Alfons Dopsch (14. juuni 1868 Lobositz (Lovosice) – 1. september 1953 Viin) oli Austria ajaloolane. Ta oli 1900–1938 Viini ülikooli professor. 1892. aastast tegi ta kaastööd sarjale "Monumenta Germaniae Historica". Ta näitas antiikaja ja keskaja vahelist konstitutsioonilist, sotsiaalset, majanduslikku ja kultuurilist järjepidevust. 1953 Viini linna ausõrmus Üks Viini tänav kannab tema nime. Die Wirtschaftsentwicklung der Karolingerzeit, 2 kd, 1912–1913, 2. trükk 1923–1924 Wirtschaftliche und soziale Grundlagen der europäischen Kulturentwicklung aus der Zeit von Cäsar bis auf Karl den Grossen, 1918–1920, 2. trükk 1921–1922
Juksirahu

Juksirahu (rööpnimega Juksirahu poolsaar) on Saare maakonnas Eeriksaare poolsaare tipus olev poolsaar. Maapinna tõusmise tõttu on varasemast saarest saanud poolsaar[viide?]. Poolsaare koordinaadid on 58° 21′ N, 21° 52′ E.
Koerakuiv

Koerakuiv on Saaremaa läänerannikul Vilsandi rahvuspargis asuv 1 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 596 meetrit. Saar asub Atla poolsaarest 100 meetri kaugusel. Saar on pikliku kujuga ja liivase pinnamoega. Saare koordinaadid on 58° 19′ N, 21° 50′ E. Koerakuiv Eesti looduse infosüsteemis
Kriimilaid

Kriimilaid (rööpnimedega Kriimi laid, Kriimi saar) on Saare maakonnas Ariste lahes asuv 3 hektari suurune saar (laid). Saare rannajoone pikkus on 1,3 kilomeetrit. Laid asub 1,5 kilomeetrit Tiirimetsa rannikust. Laid on pikliku kujuga, selle läänerannikul asub 2 maasäärt. Laid on liivase pinnamoega. Kriimilaid kuulub Rahuste looduskaitseala Kriimi loodusreservaati ja on looduskaitse all. Saare koordinaadid on 58° 8′ N, 22° 9′ E. Kriimilaid Eesti looduse infosüsteemis
Kullikare

Kullikare (ka Kullilaid) on Saare maakonnas Saastna lahes asuv 300 m² suurune saar (laid). Kare rannajoone pikkus on 79 meetrit. Saar kuulub Kahtla-Kübassaare hoiualasse ja on looduskaitse all. Saare koordinaadid on 58° 24′ N, 23° 6′ E. Kullikare Eesti looduse infosüsteemis
Kurgurahu

Kurgurahu on Saare maakonnas Saaremaa vallas Vilsandi rahvuspargis Kuusnõmme lahes asuv 4 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 1,2 kilomeetrit. Rahu asub 1 kilomeeter Umalakottidest lõunas ja 600 meetrit Kuusnõmme poolsaarest läänes. Rahu on pikliku kujuga, seal kasvab rohttaimestikku ja esineb roostikku. Saare koordinaadid on 58° 20′ N, 21° 56′ E. Kurgurahu Eesti looduse infosüsteemis
Norman Cantor

Norman Frank Cantor (19. november 1929 Winnipeg – 18. september 2004 Miami) oli Kanada juudi päritolu USA ajaloolane. Ta on kirjutanud peamiselt populaarteaduslikke kaasakiskuvas stiilis üldkäsitlusi keskajast. Medieval History: Life and Death of a Civilization, 1963; ümbertöötatud trükk: The Civilization of the Middle Ages, 1992 Inventing the Middle Ages: The Lives, Works, and Ideas of the Great Medievalists of the Twentieth Century (1991), Inventing Norman Cantor: Confessions of a Medievalist, 2002 (mälestused)
Motherwell

Motherwell on linn Šotimaal North Lanarkshire'is. Motherwell FC
Gorge

Gorge oli vanakreeka mütoloogias Aitoolia pealinna Kalydoni printsess, Oineuse ja Althaia tütar. Tal oli neli venda, kellest tuntuim on Meleagros, ja kolm õde, kellest tuntuim on Deianeira. Ta abiellus Andraimoniga, kes asutas naaberriigis Lääne-Lokrises asuva Amphissa linna. Kõik Gorge vennad surid poegadeta (ja peale Meleagrose üldse lasteta). Seega päris Aitoolia trooni Gorge ja Andraimoni poeg Thoas.
Bardo Rahvusmuuseum

Bardo Rahvusmuuseum (araabia keeles المتحف الوطني بباردو, prantsuse keeles Musée national du Bardo) on muuseum Tuneesia pealinnas Tunises (läänepoolses Bardo eeslinnas). 1888. aastal avatud muuseumi pindala on 2 hektarit, millest väljapanekute all on 9000 m².  Pikemalt artiklis Terroriakt Bardo rahvusmuuseumis 2015. aasta 18. märtsil ründasid kolm Kalašnikovi automaatide ja käsigranaatidega relvastatud meest parlamendihoone kõrval asuvat muuseumi ja võtsid pantvangiks selle külastajaid. Terrorirünnakus hukkus 25 inimest (neist 20 olid turistid Itaaliast (3), Saksamaalt (3), Poolast (3), Colombiast (2), Hispaaniast (2) ja Brasiiliast) ja üks politsei teenistuskoer, vigastada sai 44 inimest. Terrakotad Puunia hauamanused Keraamilised maskid Rooma keisrid Islami kunst Robson, Steve (18. märts 2015). "Tunisia Parliament attack". The Mirror. Vaadatud 18. märtsil 2015. "Tunis attack: Gunmen kill tourists in museum rampage". BBC News Online. 18. märts 2015, 18:55. Tarek Amara (18. märts 2015, 19:10). "Gunmen storm Tunisian museum, kill two Tunisians, 17 foreign tourists site". Reuters. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 18. märtsil 2015. "Tunisi: terroristi sparano nel museo. Tre italiani morti, 6 feriti. Blitz libera gli ostaggi: ma le vittime sono 22". la Repubblica. 18. märts 2015. Tarek Amara (19. märts 2015, 18:58). "Gunmen storm Tunisian museum, kill 17 foreign tourists". Reuters. Reuters. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. märts 2015. Vaadatud 19. märtsil 2015. Blanchard-Lemée M. et al. Sols de l'Afrique romaine. Mosaïques de Tunisie. Paris, 1995. ISBN 2-7433-0056-6 Magi G., Fabbri P. Kunst und Geschichte Tunesiens. Florenz: Casa Editrice Bonechi, 2008. Lk 13–20. ISBN 978-88-476-2179-4  Bardo Rahvusmuuseum – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis  Vanad Rooma mosaiigid Bardo muuseumis – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Georges Duby

Georges Duby (7. oktoober 1919 Pariis – 3. detsember 1996 Le Tholonet) oli prantsuse ajaloolane Annaalide koolkonnast. Teda huvitasid inimeste, mõtteviiside, sotsiaalsete rühmade ja looduse vahelised suhted. Ta on kirjutanud muu hulgas keskaja argielust, arhitektuurist ja kunstist. 1987. aastast oli ta Prantsuse Akadeemia liige. Guerriers et paysans, 1973 Le Chevalier, la femme et le prêtre, 1981 L'Histoire continue, 1991 (mälestused) Katedraalide aeg: kunst ja ühiskond 980–1420, Tallinn : Kunst, 1999 (2. trükk 2007), tõlkinud Tatjana Hallap
Niasviži rajoon

Niasviži rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 863 km². 2009. aasta seisuga elas seal 41 618 inimest. Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Astroŭki, Haradzieja, Hryckievičy, Jušavičy, Kazły, Karcevičy, Łańi, Lavonavičy, Lipa, Zubki, Niasviž, Siejłavičy ja Snoŭ külanõukogu. Halduskeskus on Niasviži linn. Teised suuremad asulad on Haradzieja alev ja Snoŭ. Vialikaja Lysica Vialikaja Lipa Snoŭ Rajooni tähtsamad jõed on Łań ja Uša. Rajooni lõunaosa asub Kapyli kõrgustikul, põhjaosa aga Stoŭbcy tasandikul. Kõrgused jäävad üldiselt vahemikku 180–200 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht asub Niasvižist lõunas (230 meetrit). 2009. aasta seisuga olid elanikest 88,85% valgevenelased, 5,28% venelased, 4% poolakad, 1,09% ukrainlased ja 0,78% oli teistest rahvustest. 82,63% elanike emakeel oli valgevene keel, 15,35% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 68,33%, vene keelt aga 26,64% elanikke. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements  Niasviži rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (vene keeles) Rajooni täitevkomitee koduleht (vene keeles) Rajooni kaart
Harry Bresslau

Harry Bresslau (22. märts 1848 Dannenberg (Elbe) – 27. oktoober 1926 Heidelberg) oli juudi päritolu Saksamaa ajaloolane. Ta oli Johann Gustav Droyseni ja Leopold von Ranke õpilane. Aastatel 1890–1918 oli ta Strasbourgi Ülikooli professor. Ta andis Monumenta Germaniae Historica raames välja kroonikaid, pühakuelugusid ning Saksa kuningate ja Saksa-Rooma keisrite ürikuid aastatest 1002–1039. Tema diplomaatika meetod mõjutas Theodor von Sickelit ja Julius von Fickerit. Ta astus poleemikasse Heinrich von Treitschke juudivastaste kirjutistega. Nii Treitschke kui ka tema enda meelest oli ta assimileerunud juudi näide. Bresslau eesistumisel asutati 1885 Historische Kommission für die Geschichte der Juden in Deutschland. Tema tütar Helene Bresslau abiellus 1912 Albert Schweitzeriga. Urkunden der deutschen Könige und Kaiser, 3–4, 1900–1909 Handbuch der Urkundenlehre für Deutschland und Italien, 1–2, 1912–1931 ''Geschichte der Monumenta Germaniae Historica, 1921
Kuldar Traks

Kuldar Traks (sündinud 1978) on eesti tõlkija, toimetaja ja filosoof. Ta on eesti keelde tõlkinud Richard Hammondi, Thando McLareni, Neil Morrise jt raamatuid.
Luxori kubernerkond

Luxori kubernerkond on 1. järgu haldusüksus Egiptuses. Hõlmab Luxori, Isnā ja Armanti linnad Niiluse orus. Kubernerkond moodustati 2009. aastal Qinā kubernerkonna osast. https://www.citypopulation.de/Egypt-Cities.html Luxori kubernerkonna koduleht (araabia keeles)
Mulungu dalitsa Malaŵi

"Mulungu dalitsa Malaŵi" (inglise keeles "Oh God Bless Our Land of Malawi") on Malawi riigihümn. Hümni viisi ja sõnade autor on Michael-Fredrick Paul Sauka. Hümn võeti kasutusele 1964. aastal. Malawi: Mulungu dalitsa Malaŵi 'Oh God Bless our Land of Malawi' MIDI
Catherine Chikwakwa

Catherine Chikwakwa (sündinud 24. juulil 1985 Blantyres) on Malawi pikamaajooksja. Ta võitis 2004. aastal juunioride kergejõustiku maailmameistrivõistlustel 5000 meetri jooksus hõbemedali. Ta on osalenud muu hulgas aastatel 2001, 2003 ja 2005 kergejõustiku maailmameistrivõistlustel ning Sydney ja Ateena olümpiamängudel. Catherine Chikwakwa IAAFi lehel "Catherine Chikwakwa". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. detsember 2012. Vaadatud 19. märtsil 2015.
Baltic Beverages Holding

Baltic Beverages Holding on õlletootmisettevõte, mis kuulub Carlsberg Groupile. Baltic Beverages Holding on oluline õlleturustaja Venemaal, Ukrainas, Baltimaades ja Kasahstanis. Eestis tegutseb ettevõtte allüksus Baltic Beverages Holding OÜ. Ettevõtte Carlsberg Group koduleht
Madurauvolfia

Madurauvolfia (Rauwolfia serpentina) on koerakooluliste sugukonna taimeliik. Madurauvolfia on igihaljas kuni 1 m kõrgune mitmeaastane poolpõõsas. Taime risoomil on sügavale, 2–3 m, juurdunud pikad kõrvaljuured. Varsi on mitu ja nende küljes 3–5 kaupa männastes lehed. Õied asetsevad õisikutes ja on tumeroosat või valget värvi. Vili on luuvili. Looduslikult kasvab taim Indohiina ja Hindustani poolsaarel, Sri Lanka ja Indoneesia niisketes troopikametsades. Istandustes viljeldakse taime Indias, Pakistanis, Tais ja Indoneesias. Madurauvolfia peamiseks saaduseks on juurikad ja juured (Rauwolfiae radix, Rauwolfiae serpentinae radix, radices Rauwolfiae serpentinae) mida kogutakse viljade valmimise ajal. Droogina kirjeldatakse 2 cm jämedusi ja kuni 15 cm pikkusi risoomi- ja juuretükke. Madurauvolfia droog peab Saksa farmakopöa järgi sisaldama vähemalt 1% alkaloide ja Prantsuse farmakopöa järgi reserpiin-restsinnamiini rühma alkaloide olema vähemalt 0,1%. NSV Liidu aegadel oli saadaval preparaat Raunatin. Droogist eraldatud reserpiinil on vererõhku alandav toime ja seda tarvitatakse ka neuroleptikumina. Kasutades trankvillisaatorina (rahustina) avaldab toimet hüpotalamusele. India rahvameditsiinis on kasutatud madurauvolfiat maohammustuse korral ning arvatakse, et selle ja juure kuju järgi on taim saanud mitmes keeles ka maoga seostuva nimetuse. India ajurveedas on peetud teda universaalse toimega imerohuks (Sarpagandha ja Chandrá), mis aitavat nii maohammustuse kui ka hulluse vastu. Eestikeelsete taimenimede andmebaas[alaline kõdulink], veebiversioon (vaadatud 19.03.2015) Ain Raal,"Maailma ravimtaimede entsüklopeedia", lk 774–775, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2010 Joseph Monachino, Rauvolfia serpentina – Its history, botany and medical use, Economic Botany, oktoober–detsember 1954, 8. väljaanne, nr 4, lk 349–365 Sissekanne Encyclopædia Britannica-s Sissekanne GRINis Sissekanne ITISes Sissekanne NCBI Taxonomy databases A.B.D. SELVAM ja S. BANDYOPADHYAY, Fluorescence Analysis on the Roots of Rauvolfia Serpentina (L.) Benth. Ex Kurz Under UV Radiation., Ancient Science of Life Vol: XXIV (4) aprill, mai, juuni – 2005, lk 164–167 Rauvolfia serpentina Overview Page Rauvolfia serpentina Shivalika Pathania, Vinay Randhawa, Ganesh Bagler, Prospecting for Novel Plant-Derived Molecules of Rauvolfia serpentina as Inhibitors of Aldose Reductase, a Potent Drug Target for Diabetes and Its Complications, 17. aprill 2013, DOI: 10.1371/journal.pone.0061327 Indian Snakeroot Sarpagandha – Rauwolfia serpentina, 7. veebruar 2014 Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Rauvolfia serpentina seisuga 19.03.2015.
Big Data Scoring

Big Data Scoring on Eesti päritolu infotehnoloogiaettevõte, mis on töötanud välja lahendusi, kuidas sotsiaalmeediast (nt Facebookist) saadud andmeid kasutada laenuvõime hindamiseks. Ettevõte asutati 2013 ja sellel on esindused Eestis, Soomes ja Poolas. Ettevõtte koduleht
Arbedo lahing

Arbedo lahing peeti 1422. aasta 30. juunil Milano hertsogiriigi ja Vana Šveitsi Konföderatsiooni vahel. Aastal 1419 ostsid Uri ja Unterwaldeni kantonid Sacco parunitelt Bellinzona kindluse, kuid ei suutnud seda küllaldaselt kaitsta. Kui šveitslased lükkasid aastal 1422 tagasi Milano ettepaneku kindlustatud linn tagasi osta, lõid Milano Visconti väed, mida juhtis Francesco Bussone (tuntud ka kui Il Carmagnola), šveitslaste Bellinzonas olnud väed taganema. Katse kindlust koos teiste konföderatsiooni liikmetega tagasi vallutada viis Bellinzonast 3 kilomeetrit põhja pool Arbedo-Castiones toimunud lahinguni. Il Carmagnola juhtis Milano hertsogiriigi väed šveitslaste vastu ning oli võidukas. Šveitslased olid peamiselt relvastatud hellebardidega ja alguses suutsid nad Lombardia ratsaväge edukalt rünnata. Seejärel tõi Milano vägede juhataja Francesco Bussone ette vibupüssidega varustatud mehed, lastes samas oma ratsaväelastel sadulast maha tulla. Sadulast tulnud mehed kasutasid seejärel piike, mille ulatus oli suurem kui hellebardidel. Täiendav surve pandi šveitslastele peale külgedelt, kust anti samuti vibupüssidest tuld. Milano vägi hakkas šveitslasi tagasi suruma ning viimased päästis täielikust hävingust vaid ühe moonaotsijate salga ilmumine - milanolased olid veendunud, et tegemist on uue lahingusse sekkuva jõuga. Kui Milano väed seejärel ümber organiseerimiseks tagasi tõmmati, põgenesid šveitslased peale rohkete kaotuste kandmist lahinguväljalt. Võiduga kindlustas hertsogiriik Bellinzona ja Leventina enda valdusse jäämist. Lisaks sai Milano enda valdusse ka Val d'Ossola, mis tähendas, et šveitslased kaotasid kõik territooriumid, mille nad olid sõjakäikudega juurde saanud. Peale Arbedo lahingus saadud kaotust katkestasid šveitslased pikaks ajaks laienemise Lago Maggiore järve suunas ja just kaotus Arbedo lahingus viis selleni, et šveitslased suurendasid oma vägedes piigimeeste hulka. Vana Šveitsi Konföderatsiooni lahingud P. Pieri. "Il Rinascimento e la crisi militare italiana". M. Mallett. "Mercenaries and their Masters: Warfare in Renaissance Italy". E. Pometta. "Come il Ticino venne in potere degli Svizzeri. Bellinzona". A. Battistella. "Il conte di Carmagnola". Rita da Cascia - La cronologia. Note biografiche di Capitani di Guerra e di Condottieri di Ventura operanti in Italia nel 1330 1550. Historisches Lexikon der Schweiz - Schlacht bei Arbedo. Douglas Miller & G.A. Embleton. "The Swiss at War 1300-1500", Men At Arms 094, Osprey Publishing (1979). E. Pometta. "Come il Ticino venne in potere degli Svizzeri". Bellinzona. Mario Troso. Le fanterie Svizzere. The Castles of Bellinzona | UNESCO World Heritage | The late Middle Ages.
Tallinna vallkindlustused

Tallinna vallkindlustused on väljaspool Tallinna linnamüüri asunud uusaegsete kaitserajatiste vöönd. Vallkindlustusi hakati arendama selleks, et viia linna kindlustused vastavusse tulirelvade kasutuselevõtmisest tulenevate uute vajadustega. Tallinna vallkindlusted kujundati senisest eesvallist ja see moodustas koos linnamüüriga taktikalise terviku. Tallinna vallkindlustuste esimene osa rajati 1463–73. Selle moodustasid Nunnavall koos vallikraaviga, mis rajati Nunnavärava ja Suure Rannavärava vahele, linna idaküljele rajatud palissaad ning Viru värava eesvärava ette rajatud vallivärav koos hulknurkse vallivärava Suure zwingeriga. Nende järel valmis esimene ettenihutatud suurtükitorn Kiek in de Kök, mida ehitati 1475–83. Tallinna vallkindlustused hõlmasid 19. sajandi alguses 78 ha. Viimast korda kohendati neid Krimmi sõja ajal 1854–55. Tänapäeval on Tallinna vallkindlustustest säilinud kolmandik, näiteks Ingeri, Rootsi ja Skoone bastion, osaliselt ka Suure Rannavärava ja Viru värava bastion. Nendel paikneb haljasala, mis eraldab Tallinna vanalinna ülejäänud linnast. Tallinna muldkindlustusvöönd Eesti entsüklopeedia, 12. kd., lk. 566
Handsa

Handsa (ka hanss, hansa) on kodustes tingimustes rukkilinnastest valmistatud alkohoolne jook (puskar), setode rahvusjook. Handsa alkoholisisaldus võib olla erinev, enamasti üle 40%. Handsa kvaliteet sõltub lisaks etanoolile mitmesuguste puskariõlide sisaldusest, mida vähendatakse tootmisseadmetest (aurutist) mitmekordse töötlemisega (nn "läbi ajamisega"). Kuna joogi kvaliteedi, sealhulgas pohmelust tekitavate puskariõlide või isegi metanooli sisalduse kontrollimine on tootjale ja tarbijale vabatahtlik, on selle edasimüümine ja valmistamine hoolimata rahvusjoogi staatusest Eesti alkoholiseaduse järgi keelatud. https://web.archive.org/web/20120302125408/http://www.horisont.ee/node/1157 (vaadatud 19.03.2015) Handsa. Lahutamatu seto kultuurist Ahto Raudoja, 2009. Horisont nr 4
Melnsils

Melnsils (ka Mellsils, liivi keeles Mustānum) on küla (vidējciems) Lätis Talsi piirkonnas Roja vallas Liivi lahe kaldal. Ajalooliselt oli see küla liivlaste asualal. Kuni Läti iseseisvumiseni kuulus küla Dundaga mõisale. Melnsils asub Riiast 150 ja valla keskusest Rojast 22 kilomeetri kaugusel merepinnast 13 meetri kõrgusel. Külas on kalatööstus, seal asub postkontor. Melnsilsi jääb ka Melnsilsi bussipeatus. Külas asub kalmistu, kus asuvad ka teises maailmasõjas langenute ühishauad. Melnsilsis asuvad hiiepaik Baķi Kirikumägi ja Tromeļise lossiks kutsutav keskaegsete kindlustiste piirkond on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all. XIX sajandil asus seal kõrts. Aastal 1935 oli külas 307 elanikku, neist 15 olid liivlased. Aastal 2015 oli külas 164 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 159 aastal 2020 aga 138. Aastail 2009–2021 kuulus küla Roja piirkonda. Vietvārdu datubāze, vaadatud 17.05 2020 "IS Mantojums". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. august 2021. Vaadatud 21. mail 2020. Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 17.05 2020