Paaria

"Paaria" (originaalis "Il paria") on Gaetano Donizetti ooper (melodramma) kahes vaatuses Domenico Gilardoni libretole, mis põhineb Casimir Delavigne'i näidendil "Le Paria" (1821) ja Michele Carafa ooperi "Il paria" (1826) Gaetano Rossi kirjutatud libretol. Esmaettekanne toimus 12.jaanuaril 1829 Napoli Teatro San Carlos. Rollide esmaesitajad olid Adelaide Tosi (Neala), Giovanni Battista Rubini (Idamore). Luigi Lablache (Zarete), Giovanni Campagnoli (Akebare), Edvige Ricci (Zaide) ja Domenico Chizzola (Empsaele). Dirigeeris Nicola Festa. Donizetti 24. ooper valmis 1828. aasta talvel. Ooperil oli tagasihoidlik edu, millega Donizetti polnud rahul ja kavatses ooperi ümber töödelda, kuid see plaan jäi teostamata. Mängiti vaid kuus korda, ega pälvinud mujal Itaalias tähelepanu. Kriitikud olid muusikaga rahul, kuid taunisid libreto tagasihoidlikku kvaliteeti. Nad rõhutasid, et tekstis olnud palju dramaatilisi vigu. Donizetti kasutas hiljem selle ooperi muusikat uuesti teostes "Anna Bolena", "La romanziera e l'uomo nero", "Torquato Tasso", "Le duc d'Albe" ja "Il diluvio universale". Stuudiohelisalvestised on tehtud 2001. ja 2019. aastal. Neala (sopran), Akebare tütar Idamore (tenor), sõdalaste juht, paaria Zarete (bass), Idamore isa Akebare (bass), ülempreester, Neala isa, brahmaani hõimu pealik Zaide (kontraalt), preestrinna Empsaele (tenor), brahmaan, Akebare usaldusisik Tegevus toimub ammustel aegadel Benareses. Brahmaanide ülempreester Akebare kavatseb anda oma tütre Neala naiseks ühele vapratest sõdalastest. Ta on valinud selleks sõdalaste juhi Idamore, kes on oma võitlejatega alistanud portugallased ja nüüd on naasnud kodumaale. Neala ongi salaja armunud Idamoresse, kuid ei tea oma isa valikust. Idamore on paaria, kuna ta on brahmaanide poolt vihatud hõimu liige. Ta on brahmaanide ees varjanud oma päritolu. Idamore isa Zarete pole oma poja kohta pikka aega uudiseid kuulnud. Ta saabub inkognito Benaresesse poega otsima. Kohtudes Idamorega saab Zarete teada, et poeg abiellub nende surmavaenlase brahmaanide ülempreestri tütrega. Nende vahel puhkeb tüli. Idamore lubab isale, et põgeneb koos temaga, kuid palub isalt luba jätta kõigepealt Nealaga hüvasti. Idamore paljastab Nealale oma päritolu. Neala nõustub pärast pulmi koos temaga põgenema. Saades teada, et pulmad ikkagi toimuvad, tungib Zarete templisse ja nõuab, et paariatel ja brahmaanidel peavad olema võrdsed õigused. Akebare pole sellega nõus ja mõistab Zarete surma. Idamore on sunnitud teatama, et ta on paaria poeg. Akebare mõistab oma raevus ka Idamore'i surma. Neala anub tulutult isalt neile armu. Akebare mõistab ka oma tütre surma. Neala otsustab ühineda paariatega. Akebare rõõmustab, et siis on impeerium tema oma, kui Idamore on surnud. Akebare kavatiin kooriga „Al monarca sovrauman” Neala aaria „Parea che mentre l'aloe” Zarete kavatiin kooriga „Tergi, o Dio di pietà, tergi il mio ciglio” Idamore kavatiin „Lontano, più l'amai” Zarete ja Idamore duett kooriga „D'un Akebar la figlia” Neala ja Idamore duett „Amo Idamor. Del caso è l'opra” Zarete aaria kooriga „Qui pel figlio” Finaali ansambel kooriga „Brama, autor de l'universo” William Ashbrook. Donizetti and His Operas, Cambridge University Press, 1982 Charles Osborne. The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti and Bellini, Portland, London, 1994 Bongiovanni. Gaetano Donizetti Il Paria CD, Bologna, 2001