laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Püha Issidori Õigeusu Kirjastusselts

Püha Issidori Õigeusu Kirjastusselts on kirjastamisega tegelev mittetulundusühing Tallinnas. Selle asutasid 2000. aastal Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku liikmed preester Juvenalius Kaarma, preester Toomas Hirvoja ning German ja Riina Schutting eesmärgiga välja anda eestikeelset õigeusu kirjavara. Äriregistrisse kandmise kuupäev 21. jaanuar langes ühtlasi päevale, mil õigeusu kirik tähistab seltsi taevase kaitsepühaku Tartu preestermärter Issidori (16. saj) mälestuspäeva. Peale vaimulike teoste on selts välja andnud ka filmi- ja teatrialast kirjandust ning osalenud MPEÕK kirjastusosakonna raamatuprojektides (näiteks tõlkinud patriarh Aleksius II teose "Õigeusk Eestimaal"). Selts kirjastab nii eesti- kui ka venekeelseid raamatuid ning tegeleb Eesti õigeusu ajaloo uurimise ja populariseerimisega mõlemas keeles. Seltsi juhatuse esimehed: Toomas Hirvoja (2000–2014) Riina Schutting (alates 2014) Püha Issidori Kirjastusseltsi väljaanded (peale märgitud juhtude on tekstid valinud ja eesti keelde tõlkinud G. ja R. Schutting) "Kummardus Andrei Tarkovskile. Mälestused ja artiklid" (2001, kujundanud Jüri Kaarma) Õppematerjalina mõeldud teatrilooline sari "Suur maailmateater": 1. "Saksa romantikud. Näidendid ja saatused" (2003) 2. "Hispaania pärand. Kuldajastu komöödia" (2004) 3. "Itaalia maskid. Commedia dell’arte ümber" (2006) 4. "Kirik ja teater. Müsteeriumist farsini" (2007) 1. "Õigeusu Kirik Eestimaal.XIX sajand" (2000) 2. "Tartu uusmärtrid" (2001) 3. "Õigeusu hingekarjased Eestimaal" (2002) 4. "Õigeusu palveraamat" (esmatrükk 2002, kordustrükid 2011 ja 2024) 5. "Pihiraamat" (2003) 6. "Õigeusu alused. Sissejuhatus Õigeusu Kiriku õpetusse" (2004, kordustrükid 2009 ja 2022) 7. Ema Magdaleena "Mõtisklusi lastest Õigeusu Kirikus" (2004, tõlkija Marrit Sink) 8. "Püha märter suurvürstinna Jelizaveta elulugu" (2005, tõlkija nunn Alipia (Viires)) 9. "Mesilaste Õpetaja. Õigeusk ja evolutsiooniteooria" (2006) 10. "Kiriku saladus. Ikoon – teoloogia värvides. Algkujud. Pühad säilmed" (2007) 11. "Mitte sellest maailmast. Mungaelu ja meie aeg" (2008) 12. "Seitse leiba ja pisut kalukesi. Vaimulikud mõtted ja elulood" (2010) 13. "Pühakute elulood vürstide Venemaal" (2014) 14. Valamo kloostri skeemaiguumen Ioann "Vaata oma südamesse" (2015) 15. Iguumen Nikon (Vorobjov) "Tõeline kristlus" (2017) 16. "Tallinna püha piiskopmärter Platon. Kogu elu ja üks aasta" I (2022) 1. «В темнице был, и вы пришли ко Мне… Письма в лагерь» (2000) 2. «Таллинский пастырь. Протоиерей Валерий Поведский. Письма, проповеди, воспоминания» (2001) 3. Протоиерей Владимир Залипский «Духовные беседы» I (2004) 4. Протоиерей Владимир Залипский «Духовные беседы» II (2012) 5. Протоиерей Владимир Залипский «Духовные беседы» III (2016) 6. «Священномученик Платон, епископ Ревельский. Вся жизнь и один год» I  (2023)
Haapsalu Wiedemanni Gümnaasium

Haapsalu Wiedemanni Gümnaasium oli kool Haapsalus, Ferdinand Johann Wiedemanni tänav 15. Kool kasvas välja Haapsalu 8-klassilisest Koolist. Ehte tänaval asunud kool oli ruumipuuduses ja nii võeti 1984. aastal kasutusele ka hüljatud koolihoone Wiedemanni tänavas. Õpilaste arvu kasv võimaldas koolil laieneda 1990. aastal keskkooliks, mille nimeks sai Ferdinand Johann Wiedemanni nimeline Haapsalu Keskkool. Wiedemanni tänava koolihoones paiknesid klassid alates 5. klassist, 1992. aastast alates 7. klassist. Nooremad klassid jätkasid õpinguid Ehte tänaval Asunud Haapsalu Linna Algkoolis. 1993. aastal nimetati kool ümber Haapsalu Wiedemanni Keskkooliks ja 1995. aastal Haapsalu Wiedemanni Gümnaasiumiks. Arhitekt Andres Alveri projekti järgi valmis koolile uus spordihoone 2001. aastal. 1993–2013 lõpetas Haapsalu Wiedemanni Gümnaasiumi kokku 1152 õpilast. Wiedemanni koolis oli väga tugev õpilasomavalitsus, toimusid kõrgetasemelised õpilasüritused. Koolis anti välja ajalehte "Auf Wiedermann". Kooli majandusharu oli väga hea mainega. 2013. aastal lõpetas Haapsalu Wiedemanni Gümnaasium oma tegevuse. Renoveeritud Wiedemanni tänava majas alustas tööd riigikoolide võrku kuuluv Läänemaa Ühisgümnaasium. Kooli direktoriteks olid: 1988–1996 Andres Huul 1996–1997 Veikko Kõrv 1997–2013 Leini Vahtras Kooli õpilasesindus kandis nime OMD (Originaalsed Mõtted Domineerivad). Õpilasomavalitsuse juht kandis monarhi tiitlit. Kokku oli kooli ajaloos 19 monarhi, ainsana oli kaks aastat järjest monarhiks tulevane riigikogu liige Lauri Luik. "Eestikeelne gümnaasiumiharidus Haapsalus" (PDF). Läänemaa Ühisgümnaasium. Vaadatud 24.09.2024. Lõuna, Kalle (2018). Lend. 100 aastat eestikeelset gümnaasiumiharidust Haapsalus 1918–2018. Haapsalu. Lk 229–230. ISBN 978-9949-88-852-8. Kooli koduleht
Tartu toomkapiitel

Tartu toomkapiitel oli Tartus 13. sajandist 1558. aastani tegutsenud kõrgvaimulike kolleegium (toomkapiitel). 1224. aastast on teada, et piiskop Hermann I asutas pärast Tartu vallutamist sinna oma toomkiriku ning rajas selle juurde ka toomkapiitli, mille esimeseks juhiks sai tema vend, toompraost Rotmarus; samuti määras ta toomkapiitli ülalpidamiseks 24 küla ning on ka teada, et kapiitel koosnes regulaarkanoonikutest.. See, et toomkapiitel oli esialgu regulaarkapiitel, koosnedes augustiinlastest-koorihärradest, selgub 1234. aastast pärinevast ürikust, kus on mainitud toomkapiitli teist juhtivat liiget, priorit. 1240. aastal oli ametis aga juba toomdekaan, mis arvatavasti näitab seda, et Tartu toomkapiitel oli muutunud regulaarkapiitliks ja selle liikmed olid regulaarkanoonikud. Toomkapiitlisse kuulus esialgu arvatavasti 12 liiget ehk toomhärrat või kanoonikut, 1360. aastaks võis seal olla kuni 20 liiget; hiljem taas vähem. Kapiitel lõpetas tegevuse Tartu piiskopkonna vallutamisega Liivimaa sõja alguses 1558. aasta suvel. Üksikuid Tartu toomhärrasid on mainitud ka hilisematel aastatel, osa neist võis Tartus tegutseda kuni 1565. aastani, mil linlased Venemaale küüditati. Kategooria:Tartu toomhärrad Henriku Liivimaa kroonika. Tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat, 1982, lk 253–255 (XXVIII, 8); Kersti Markus, MISJONÄR VÕI MÕISNIK? TSISTERTSLASTE ROLL 13. SAJANDI EESTIS, Acta Historica Tallinnensia, 2009, 14, lk 6–7 Tõnis Lukas, 1998. Tartu toomhärrad 1224-1558, TÜ Kirjastus. Lk 41 Leonid Arbusow vanem. "Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert. Dritter Nachtrag." in: Jahrbuch für Genealogie, Heraldik und Sphragistik, 1911, 1912 und 1913 (1914), lk 304. Lukas, Tartu toomhärrad, lk 49–52 Madis Maasing. "Tartu piiskopkonna küsimus Vene-Liivimaa sõja ajal." in: Õpetatud Eesti Seltsi Aastaraamat 2017, lk 18–44, siin lk 32. Tõnis Lukas, 1998. Tartu toomhärrad 1224-1558, TÜ Kirjastus. 278 lk
Taagepera Jaani kirik

Taagepera Jaani kirik on Valga maakonnas Tõrva vallas Ala külas asuv kirik. Kirikut kasutab Taagepera Jaani kogudus. Kirik ehitati 1674. Kiriku kõrval asub kalmistu, mis rajati arvatavasti 1773. Kirik sai oreli 1863. https://web.archive.org/web/20180612142307/http://www.helme.ee/kulalisele/vaatamisvaarsused/taagepera-kirik/ (vaadatud 02.09.2015) Kirikust Helme valla kodulehel Taagepera kirik kultuurimälestiste riiklikus registris
Lopaskõne

Lopaskõne on küla Ukrainas Luhanski oblastis Novoaidari rajoonis, umbes 15 km kaugusel Štšastjast edelas ja umbes 5 km kaugusel Slovjanoserbskist kagus. Siverskõi Donetsi kaldal asuv küla asutati 1960. aastal. Lopaskõne asub 48 meetri kõrgusel merepinnast. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 138 inimest, asustustihedus keskmiselt 199 inimest ruutkilomeetri kohta. Donbassi sõja ajal, 2015. aasta 2. septembril sattus Lopaskõne ja naabruses asuva Lobatševe küla vahel varitsusele rühm valitsusvägede võitlejaid. Hukkus kaks valitsusvägede võitlejat, kuus võitlejat sai haavata. "Сводные данные по ситуации в зоне АТО – 02 cентября" (vene). URJKN. 2. september 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2015. Vaadatud 2. septembril 2015. "В районе Счастья расстреляли сводную мобильную группу: есть погибшие и раненые". Infovastupanu. 2. september 2015. Vaadatud 2. septembril 2015. "Стали известны подробности расстрела мобильной группы ВСУ". Korrespondent.net. 2. september 2015. Vaadatud 2. septembril 2015. "Ukraine conflict: Deadly Luhansk ambush ends lull in east". BBC News Online. 2. september 2015. Vaadatud 2. septembril 2015. Ilm Lopaskõnes
Kohila Vabadussõja mälestussammas

Kohila Vabadussõja mälestussammas on Rapla maakonnas Kohila vallas Kohilas asuv Eesti Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk. See on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Mälestussammas avati 9. juulil 1939. Samba kavandi autor oli skulptor Anton Starkopf. Nõukogude okupatsioonivõimu korraldusel sammas lõhuti 20. juunil 1941, sõdurikuju suudeti öö varjus päästa. 26. juulil 1942 avati kordatehtud mälestusmärk taas. Teise Nõukogude okupatsiooni alguses 1944. aasta sügisel hävitati sammas täielikult, tükid visati jõkke. Mälestussammas taastati ja avati uuesti ilma pronkssõdurita 23. juunil 1993. Taastamisjoonised koostas Kohilast pärit arhitekt M. Hammer. Kiviöö tehti Kohila kivitööstuses. Koos pronkssõduriga avati ausammas uuesti 23. juunil 2006. Kohila Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 02.09.2015) Mati Strauss, Ain Krillo, Jaak Pihlak, René Viljat. Vabadussõja mälestusmärgid I. Keila: M. Strauss, 2002. ISBN 9985786696 (köites) Kohila Vabadussõja mälestussammas kultuurimälestiste riiklikus registris
Kaspars Kambala

Kaspars Kambala (sündinud 13. detsembril 1978 Riias) on Läti korvpallur ja poksija. Kambala on mänginud alates 2001. aastast ka Läti korvpallikoondises. Hooajal 2015/2016 mängis ta klubis Adanaspor Basketbol (Adana, Türgi). Ta poksis jaanuarist juulini 2008 elukutselisena, uuesti poksis ta 2019. aastal. Ta on seni (seisuga 23. märts 2019) osalenud kokku 5 kohtumisel ning on võitnud neist 4 (neist 3 nokaudiga) kohtumist ja viigistanud 1 kohtumise. Kaspars Kambala lehel BoxRec. Inglise keeles
Heinrich Bock

Heinrich Bock (ka Buck; umbes 1500 Hameln, Saksamaa – 28. oktoober 1549 Tallinn) oli Eestimaa vaimulik. 1540. aastal sai ta Tallinna superintendendiks. ja Tallinna Oleviste koguduse pastoriks. Oma eluajal uuendas ta Tallinna linnakooli. Ta koostas 8 punktist koosneva Tallinna preestrilaeka (saksa keeles Priesterlade) määruse. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 30 Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrtenlexikon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. Hrsg. von Johann Friedrich von Recke, Karl Eduard Napiersky. Bd. 1. Mitau: Steffenhagen und Sohn 1827, lk. 197
Joachim Walter

Joachim (ka Jochim, Jochym) Walter (ka Vualter, Qualter, Gualter, Wolter, Walther; sündinud Saksamaal – 14. jaanuar 1556 Tallinn) oli Tallinna vaimulik. 1532. aastal sai ta Niguliste koguduse pastoriks. 1551. aastal sai ta arvatavasti Tallinna superintendendi Heinrich Bocki surma järel linnaministeeriumi juhiks. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 280
Joachim Walter noorem

Joachim Walter (umbes 1530 Tallinn – 1563 Tallinn) oli Eestimaa vaimulik. Tema isa oli Eestimaa vaimulik Joachim Walter. Arvatavasti oli ta aastatel 1553–1554 Simuna pastor. 1555. aastal ordineeriti ta Tallinnas Juuru pastoriks. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 280
Joachim Walter (vaimulik, surnud 1594)

Joachim Walter (umbes 1545 Saksamaa – 16. aprill 1594 Tallinn) oli Tallinna vaimulik. 1576. aastal sai ta Tallinna Oleviste koguduse diakoniks ja 1579. aastal pastoriks. Ta oli Tallinna linnaministeeriumi senior (vaimulik juht). Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 280
Hermann Gronau

Hermann Gronau (ka Grönau, Gruno; umbes 1480 Saksamaa – 1563 Tallinn) oli Eestimaa vaimulik. 1532. aastal määrati ta Tallinna triviaalkooli rektoriks. 1539. aastal sai ta arvatavasti Narva Narva Johannese koguduse pastoriks. 1542. aastal sai ta Tallinna Mihkli kiriku koguduse pastoriks. 1553. aastal sai ta Tallinna Oleviste kiriku koguduse pastoriks. Tõenäoliselt aastast 1556 oli ta Tallinna linnaministeeriumi senior (vaimulik juht). Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 91
Thomas Gerstenberg

Thomas Gerstenberg (ka Gerstenbergk ja Kerstenbergk; umbes 1525 Saksamaa – 18. juuli 1582 Tallinn) oli Tallinna vaimulik. 1560. aastal ordineeriti ta Tallinna Niguliste koguduse diakoniks. Aastast 1571 oli ta Tallinna linnakonsistooriumi senior (vaimulik juht). Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 80
Gerhard Sagittarius

Gerhard Sagittarius (umbes 1540 Saksamaa – 1608 Saksamaa) oli Tallinna vaimulik. 1595. aastal on teda mainitud Tallinna vaimulikuna. Ta oli Tallinnas Oleviste koguduse pastor, linnakooli inspektor ja Tallinna superintendent. 1602. aastal lahkus ta ametist ja läks Saksamaale. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 299 Gotthard von Hansen. Superintendent Sagittarius (1887)
Heinrich Vestring

Heinrich Vestring (1562 Saksamaa – 30. märts 1650 Tallinn) oli Tallinna vaimulik. Aastal 1600 oli ta Tallinna linnakooli rektor. Aastast 1603 oli ta Niguliste koguduse diakon ja aastast 1604 Oleviste koguduse diakon. Oleviste koguduse pastor magister Heinrich Vestringi hoolealune oli orvuksjäänud Heinrich Stahl, õpingute ajal Tallinna triviaalkoolis Tõenäoliselt oli ta aastal 1614 vaimulike Tallinna linnaministeeriumi vanem (senior ministerii). 1626. aastal sai ta Tallinna superintendendiks. Vestring Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 274-275 Huno Rätsep, Heinrich Stahli keeleõpetus oma aja peeglis, "Keel ja Kirjandus" 1987, nr. 12, lk 709
Heinrich Vestring noorem

Heinrich Vestring noorem (umbes 1603 Tallinn – 9. aprill 1643 Kose) oli Eesti vaimulik. Tema isa oli Tallinna vaimulik Heinrich Vestring. Õppis Rostocki ülikoolis (Henricus Wesstringius Revaliensis; immatrikuleeriti juulis 1622). 1627. aastal ordineeriti ta Kose koguduse pastoriks. 1639. aastal sai ta Järvamaa praostkonna praostiks. Liivi Aarma, 2007. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885. 2. raamat. Tallinn: G. ja T. Aarma Maja OÜ. Lk 275 Heinrich Julius Bötführ "Die Livländer auf auswärtigen Universitäten in vergangenen Jahrhunderten. 1. serie: Prag. Köln, Erfurt...". Riia, 1884, lk. 90
Kösterkoolmeister

Kösterkoolmeister (ka köster-koolmeister, kösterkooliõpetaja, köster-kooliõpetaja, kaplan) oli 17.–20. sajandini köster, kes õpetas ka köstri- või kihelkonnakoolis. Olaf Sild, August Hermann Francke' mõjud meie maal., Usuteadusline Ajakiri, Detsember 1927 Nr 2 , lk 71
Eestseisja

Mitte segi ajada õigeusu mõistega eesseisja Eestseisja on autokefaalse või autonoomse õigeusu kiriku pea. Eestseisja ametinimetust esineb ka muudes konfessioonides ja organisatsioonides. Õigeusu kirikus on kirikute eestseisjatel erinevad ametiastmed ja tiitlid. Kirikueestseisja (endisajal kihelkonnakiriku ametiisik)
Claudia Nystad

Claudia Nystad (neiupõlvenimega Künzel; sündinud 1. veebruaril 1978 Zschopaus) on Saksamaa suusataja. 2004. aasta jaanuaris võitis ta maailma karikasarja etapil Otepääl 15 km ühisstardiga sõidu 0,9-sekundilise eduga Kristina Šmiguni ees. 2002 Salt Lake Citys olümpiavõitja 4×5 km teatesõidus 2006 Torinos hõbemedal 1,2 km sprindis vabastiilis hõbemedal 4×5 km teatesõidus 2010 Vancouveris olümpiavõitja sprinditeates hõbemedal 4×5 km teatesõidus 2014 Sotšis hõbemedal 4×5 km teatesõidus 2003 Val di Fiemmes maailmameister 4×5 km teatesõidus hõbemedal 1,5 km sprindis vabastiilis 2007 Sapporos hõbemedal sprinditeates hõbemedal 4×5 km teatesõidus 2009 Liberecis hõbemedal 4×5 km teatesõidus Claudia Künzel on osalenud 232 maailma karikasarja etapil (seisuga 27. märts 2015), jõudnud poodiumile 26 korda ja võitnud neli maailma karikasarja etappi. 2005. aasta suvest on ta abielus endise Ameerika Ühendriikide murdmaasuusakoondise treeneri Trond Nystadiga. Trond Nystad on Katrin Šmiguni elukaaslase ja tütre Kristin Heleni isa Knut Nystadi kaksikvend. Koduleht Claudia Nystad FIS-i kodulehel (inglise)
Igor Severjanini preemia

Igor Severjanini preemia on aastast 1996 Riigikogu Ühendatud vene fraktsiooni algatusel igal aastal välja antav auhind vene kultuuri populariseerijale Eestis. 1997 Tatjana Miljutina 2000 Marat Gainullin 2001 Kornelius 2006 Sergei Minin 2009 Inga Mangus ... http://epl.delfi.ee/news/kultuur/oodatakse-kandidaate-igor-severjanini-preemiale?id=50734113 (vaadatud 03.09.2015) Riina Mägi. Sergei Minin, isepäine kunstnik Vjatka äärest, vooremaa.ee, http://www.lounaleht.ee/index.php?page=1&id=2640&print=1 (vaadatud 03.09.2015)
Kemal Kılıçdaroğlu

Kemal Kılıçdaroğlu (sündinud 17. detsembril 1948 Nazımiyes Tunceli provintsis) on Türgi poliitik, aastatel 2010–2023 oli ta opositsioonilise Vabariikliku Rahvapartei juht ning aastatel 2002–2023 Türgi Suure Rahvuskogu saadik. Ta oli ühinenud opositsiooni kandidaat 2023. aasta presidendivalimistel. Riigi kõrgeima valimisnõukogu avaldatud andmete kohaselt kogus ta teises hääletusvoorus 25 260 109 häält ehk 47,86 protsenti antud häältest, samas kui ametis olev president Erdogan kogus 27 513 587 häält ehk 52,14 protsenti. Ta sündis Nazımiyes Tunceli provintsis Ida-Türgis ja lõpetas aastal 1971 Ankaras asunud Kaubandus- ja Majandusakadeemia (praeguse Gazi Ülikooli). Ta on 1974. aastast abielus, peres on kaks tütart ja üks poeg. Usutunnistuselt on ta aleviit.
Tallinna konsistoriaalringkond

Tallinna konsistoriaalringkond oli luterliku kiriku haldusüksus Tallinna all-linnas. Konsistoriaalrinkonda juhtis Tallinna superintendent. Konsistoriaalringkonda kuulusid: Tallinna Niguliste kogudus, Tallinna Oleviste kogudus, Tallinna Jaani kogudus (eesti) ja Tallinna Mihkli kogudus (soome-rootsi). Toompeal asunud Tallinna Kaarli kogudus ja Tallinna Toompea saksa kogudus kuulusid Eestimaa konsistoriaalringkonda. Pärast Tallinna rae kaotamist, 1890. aastal, ühendati Tallinna konsistoriaalringkond Eestimaa konsistoriaalringkonnaga. Eestimaa Evangeeliumi Luteriusu Konsistoorium
EELK kirikukogu

EELK kirikukogu on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) kõrgeim seadusandlik ja korraldav organ (kirikukogu). Kirikukogu võtab muu hulgas vastu kirikuseadusi, valib nii peapiiskopi, piiskopid, konsistooriumi assessorid, kantsleri kui ka komisjonide ja kirikukohtu liikmed. Kirikukogu liikmed on ameti poolest peapiiskop, piiskopid, konsistooriumi assessorid ja kantsler ning praostkonna praost. Kirikukogu nõukogud/komisjonid on: arengunõukogu; majandusnõukogu; revisjonikomisjon; õiguskomisjon; nomineerimiskomisjon. Mingi kindla valdkonna arutamiseks võidakse moodustada vastava valdkonna eraldi komisjon. https://web.archive.org/web/20150923234124/http://www.eelk.ee/kirikukogu.php (vaadatud 03.09.2015) EELK kirikukogust EELK kodulehel
EELK Konsistoorium

EELK Konsistoorium on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) valitsus (konsistoorium). Peapiiskop Urmas Viilma Piiskop Ove Sander Piiskop Marko Tiitus Piiskop Anti Toplaan Kantsler õp Andrus Mõttus Assessor Mattias Haamer Assessor õp Katrin-Helena Melder Assessor Toomas Nigola Konsistooriumi president on peapiiskop ning liikmed piiskop (peapiiskopi asetäitja ülesannetes) ja viis assessorit. Assessorid valib kirikukogu neljaks aastaks. Iga assessor juhib mingit tegevusala, mille määrab peapiiskop. Konsistooriumi ülesanne on täide viia Kirikukogu otsuseid. Konsistooriumil on mitu komisjoni: autasude komisjon; avalike suhete komisjon; diakooniakomisjon; hariduskomisjon; infotehnoloogia komisjon; kirikumuusika kutsekomisjon; kunsti- ja arhitektuurikomisjon; välissuhete komisjon. Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku esimene kirikuvalitsus ehk EELK konsistoorium koosseisus: piiskop Jakob Kukk, vaimulikud assessorid Johan Kõpp ja Jaan Lattik, konsistooriumi abipresident dr. Friedrich Akel (presidendiks oli kogu aeg piiskop), ilmalikud assessorid Viktor Kargaja ja G. Soosaar loodi kirikukongressil 1919 Tallinnas 1940. aastal oli EELK Konsistooriumi aupresidendiks Tallinna Toompea Kaarli koguduse nõukogu abiesimees, Eesti Panga direktor Christian Kaarna, vaimulikeks assessoriteks Kaarli koguduse 1. pihtkonna õpetaja praost emeritus Aleksander Kapp, Valga praost, Otepää koguduse õpetaja Johannes Oskar Lauri, Viljandi praost, Helme koguduse õpetaja Johannes Uustal, Rapla koguduse õpetaja Joosep Liiv, Tallinna abipraost, õhtukogudus „Emmause" õpetaja Paul Kuusik, Tallinna Jaani koguduse 2. pihtkonna õpetaja ja kiriku noorsootöö keskuse esimees Aleksander Täheväli, Nõmme Rahukoguduse õpetaja ja kirikumuusika sekretariaadi esimees Anton Eilart ning ilmalikkudeks assessoriteks vandeadvokaat Elmar Anderson ja Pikalaenu panga direktor Viktor Kargaja. https://web.archive.org/web/20150923234125/http://www.eelk.ee/konsistoorium.php (vaadatud 03.09.2015) Konsistoorium on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku valitsus (vaadatud 12.05.2024) Kirik ia kool (10 ) Luteri kirik Eesti Vabariigis, Eesti Päevaleht = Estniska Dagbladet, 28 jaanuar 1981 Uus konsistoorium kinnitati., Uus Eesti, nr. 15, 17 jaanuar 1940 EELK Konsistooriumist EELK kodulehel
Pertti Paasio

Pertti Kullervo Paasio (2. aprill 1939 Helsingi – 4. aprill 2020) oli Soome sotsiaaldemokraatlik poliitik. Ta oli aastatel 1989–1991 Soome välisminister. Ta lõpetas aastal 1968 Turu Ülikooli riigiteaduste magistrina. Ta oli Eduskunna liige aastatel 1975–1979 ja 1982–1996. 1. detsembrist 1989 kuni 26. aprillini 1991 oli ta Soome välisministriks (Harri Holkeri valitsuses). Aastatel 1996–1999 oli ta Euroopa Parlamendi liige. Tema isa Rafael Paasio oli Soome peaminister aastatel 1966–1968 ja 1972. Tütar Heli Paasio oli aastatel 1999–2015 Eduskunna liige (Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei ridades).
Sergei Babenko

Sergei Babenko (sündinud 19. septembril 1961 Ulan-Udes) on Nõukogude Liidu ja Eesti endine korvpallur, keskmängija. Ta mängis Venemaa, Ukraina, Iisraeli ja Läti klubides ning Kalevi esindusmeeskonnas. Babenko võitis 1987. aastal Nõukogude Liidu koondises Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. 1993. aasta Euroopa meistrivõistlustel mängis ta Eesti koondvõistkonnas, kellega saavutati kuues koht. Biograafia ESBL-is
Soome korvpallikoondis

Soome korvpallikoondis on Soome esinduskoondis korvpallis. Soome Korvpalliliit asutati 1939. Samal aastal toimunud Euroopa meistrivõistlustel kaotas Soome koondis eestlasest peatreeneri Alo Suurna juhendamisel kõik 7 mängu. Eestile kaotati 1-91 ja Leedule koguni 9-112. Soome korvpallikoondis parim saavutus Euroopa meistrivõistlustel on 1967. aastal saavutatud 6. koht. Kõige rohkem mänge (190) on Soome koondises mänginud Jouko Heikkinen. Enim punkte (2446) on koondise kasuks visanud Kari Liimo. Alates 2004. aastast on koondise peatreener Henrik Dettmann. Koondise tunnusvärvid on sinine ja valge ning hüüdnimi on Susijengi. Koondise koosseis 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel: Roope Ahonen Joonas Cavén Shawn Huff (kapten) Ville Kaunisto Mikko Koivisto (asekapten) Petteri Koponen Tuukka Kotti Gerald Lee Erik Murphy Matti Nuutinen Sasu Salin Jamar Wilson http://www.fibaeurope.com/cid_KNce8jInH7Qj1EsyH5rjn2.teamID_281.compID_qMRZdYCZI6EoANOrUf9le2.season_1939.roundID_2239.html Soome korvpallikoondis korvpalliliidu kodulehel
Javelin

Javelin võib tähistada: FGM-148 Javelin, USA tankitõrjeraketiheitjat Gloster Javelin, brittide püüdurhävitajat HMS Javelin, Kuningliku mereväe hävitajat "Javelin", Sufjan Stevensi album (2023)
Hageri vennastekoguduse palvemaja

Hageri (vennastekoguduse) palvemaja on palvemaja Rapla maakonnas Kohila vallas Hageri külas. Palvemaja on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Hoone ehitati tõenäoliselt 1820 (teistel andmetel 1811). Sel ajal oli Hageris populaarne vennastekogudusliikumine. See on ühtlasi vanim Eesti mandriosa vennastekogudusliikumise palvemaja. Hageri vennastekoguduse palvemaja kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 03.09.2015) Hageri vennastekoguduse palvemaja kultuurimälestiste riiklikus registris