laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aatomispekter

Aatomispekter on isoleeritud aatomi kiirgusspekter või neeldumisspekter, mis on tingitud aatomite üleminekust ühelt elektronkatte olekust tulenevalt energiatasemelt teisele energiatasemele. Aatomispekter on aatomi elektromagnetkiirguse spekter. Aatomi kiirgusspekter on tema poolt kiiratud valguse intensiivsus lainepikkuse (või sageduse) funktsioonina. Spektraaljooned vastavad aatomi kahe oleku energiate vahele. See energiate vahe saadakse või väljastatakse neelatava või kiiratava footoni kujul. See vahe saab seetõttu omandada ainult kindlaid, diskreetseid väärtusi, nii et iga aatom saab (vastavalt oma elektronkonfiguratsioonile) kiirata ainult diskreetseid lainepikkusi. Kiiratavad lainepikkused on seetõttu keemilisele elemendile ning alg- ja lõppolekule spetsiifilised. Kui footoni neeldumine vabastab elektroni aatomist täielikult, siis räägitakse aatomi ioniseerumisest. Selleks on tarvis teatud vähimat energiat, mis sõltub elektroni lähteolekust. Et ioniseerumine on võimalik pideva energiaskaala puhul ülalpool vähimat energiat, siis räägitakse kontiinuumist. Kui aga footon kiiratakse elektroni haaramisel, räägitakse elektroni rekombinatsioonist positiivse iooniga. Aatomispektroskoopia
Aatomispektroskoopia

Aatomispektroskoopia (ka aatomspektroskoopia) ehk aatomispektromeetria on spektroskoopiliste meetodite kogum keemiliste elementide kvalitatiivseks ja kvantitatiivseks määramiseks. See on analüütilise keemia alamvaldkond. Neid kahte terminit võib pidada sünonüümseteks, kuid "-meetria" viitab tingimata ka kvantitatiivsele analüüsile. Aatomiabsorptsioonispektroskoopia ...
Enn Auksmann

Enn Auksmann (sündinud 30. oktoobril 1969 Pärnus) on EELK ja E.E.L.K. vaimulik. Ta lõpetas aastal 1987 Tartu 3. Keskkooli. Ta õppis aastatel 1987–1990 Tartu Ülikoolis ajalugu (ei lõpetanud) ja aastatel 1990–2003 Usuteaduse Instituudis. Ordineeriti 10. oktoobril 1992 aseõpetajaks, õpetaja õigused sai 1. juulil 2003. Ta on teeninud aastail 1990–1992 praktikandina Tartu Pauluse kogudust, 1992–1994 Jõelähtme Püha Neitsi Maarja kogudust, 1994–1998 Paide Püha Risti kogudust, samal ajal (1994–1997) Anna kogudust, 1998–2004 Kärdla, Pühalepa ja Reigi kogudust Hiiumaal (2000. aastal lisaks ka Emmaste ja Käina kogudust). Alates 2004. aastast on teeninud Pärnu Eliisabeti kogudust, esialgu abiõpetajana Andres Põderi kõrval, pärast viimase valimist ja pühitsemist EELK peapiiskopiks koguduse õpetajana (alates 2005. aastast). 2005., 2009. ja 2013. aastal valiti ka Pärnu praostkonna praostiks. On olnud ajutiselt kõigi Pärnu praostkonna koguduste hooldajaõpetaja peale Vigala Maarja koguduse. Olnud Eesti Luterliku Tunni Teenistuse kaastööline, samuti Eesti Kristliku Televisiooni ja Pereraadio saatejuht. Veebiajakirja Meie Kirik toimetuse liige. Pälvis EELK veebilehel esitatud küsimustele vastamise eest EELK 2008. aasta meediapreemia. 2016. aasta suvel kolis Auksmann perega USA-sse ning asus E.E.L.K. Los Angelese koguduse õpetajaks. Alates 2019. aasta advendiajast koostab Auksmann abimaterjale EELK vaimulikele jutluste ettevalmistamiseks. 2022. aastal tunnustati Enn Auksmanni EELK III järgu Teeneteristiga. 21. juulil 2024 hääletas EELK Tartu Pauluse koguduse nõukogu üksmeelselt selle poolt, et kutsuda Enn Auksmann Pauluse koguduse abiõpetajaks. Alates 1. novembrist 2024 on Auksmann määratud Tartu Pauluse koguduse abiõpetajaks, vastava otsuse tegi 11. septembril 2024 peapiiskop Urmas Viilma õpetaja Kristjan Luhametsa ettepanekul ja Tartu Pauluse koguduse nõukogu heakskiidul. Abielus Mirje Auksmanniga, neil on 3 last – Johannes, Maarja ja Joosep Felix Auksmann. Ta on ajaloolaste Rein Helme ja Mart Helme õepoeg. Tema ema oli raamatukogundustegelane Reet Auksmann. Kui sul on kiire. EELK Konsistoorium 2009. ISBN 978-9949-18-496-5 Enn Auksmanni veebipäevik Küsimused ja vastused EELK veebilehel Mõtisklused Pärnu Eliisabeti koguduse veebilehel Jutlused Pärnu Eliisabeti koguduse veebilehel Abimaterjalid jutlustajatele
Teib

Teib (Leuciscus leuciscus), rahvasuus häslik, on karpkalalaste sugukonda teibi perekonda kuuluv kala. Teib on levinud Euroopas Püreneedest ja Alpidest põhja ja ida pool, Krimmis ja Kaukaasias kuni Siberi jõgede ja järvedeni, välja arvatud Vaikse ookeani vesikond. Sellel levialal eristatakse kolme alamliiki: euroopa teib (Leuciscus leuciscus leuciscus), baikali teibi (Leuciscus leuciscus baikalensis) ja kirgiisi teibi (Leuciscus leuciscus kirgisorum). Teib elutseb kiire vooluga jõgedes ja ojades, läbivooluga järvedes ja rannikumeres. Ta on parvekala, kes suuri rändeid ei soorita. Ta on poolsiirdekala, kes kevadel tõuseb kudemiseks massiliselt jõgedesse ja ojadesse. Sageli seltsib ta teiste sama perekonna liikide, näiteks turva ja säinaga. See tekitab nende eristamise vajaduse. Turvast erineb teib pärakuuime poolest. Teivi pärakuuim on otsast pisut nõgus, kahe terava nurgaga, hallikas või kollakas, turva pärakuuim seevastu otsast sirge, ümardunud nurkadega ja erepunane. Säinast võib teibi eristada sihvaka keha, suuremate soomuste ja uimede värvuse põhjal: säina kõhuuimed ja pärakuuim on vaarikpunased. Teivi suu on pool-alaseisune. Ta sööb surusääsklaste ja teiste putukate vastseid ning ränivetikaid. Surusääskede või ühepäevikute masslennu ajal või kui vihm ja tuul ajavad kaldaäärsetelt põõsastelt putukaid vette, tõuseb teib vee pinnakihtija sööb neid putukaid. Muul ajal on teib põhjalähedase eluviisiga. Euroopa teib võib kasvada kuni 30 cm pikkuseks ja 400 g raskuseks. Suguküpseks saab ta kolmeaastaselt või hiljem, 11–14 cm pikkuselt. Eestis levinud euroopa teibi leidub Pärnu ja Emajõega ühenduses olevates väiksemates jõgedes, ojades ja järvedes ning riimveelises rannikumeres. Eestis elutsevatelt teibidelt on leitud 54 liiki parasiite. "Loomade elu", 4. kd, lk 207 Eesti vete kalad: teib Teib andmebaasis eElurikkus Leili Järv: Eesti vete kalad: teib Kalastaja
Vabadus viib rahva barrikaadidele

"Vabadus viib rahva barrikaadidele" ("La Liberté guidant le peuple") on Eugène Delacroix' maal aastast 1830. Maal valmis 1830. aasta juulirevolutsiooni mõjul. Sellel on kujutatud võitlust Pariisi tänavail, mida pidasid käsitöölised, töölised ja demokraatidest haritlased. Võistlejate ees sammub naisena kujutatud sümboolne Vabadus, käes kolmevärviline rahvuslipp ja püss, peas sõdurimüts. Esmakordselt eksponeeriti maali Pariisi Salonis (Salon de Paris) 1831. aasta mais. Riik ostis selle ka kohe ära. Veebruaris 2013 kritseldas 28-aastane naine maali alaosale umbes 30 sentimeetrise grafiito. Prantsusmaa muuseumis rikuti Delacroix' maailmakuulsat maali Voldemar Eller, "Rinnahoidja Delacroix' maalile" (maali "täiendamisest" ajakirja Nõukogude Kultuur 1941, nr 3 kaanevinjetil) - almanahhis "Raamat on..." III, Tallinn 2003, lk 156–157
RAD

RAD võib olla: FK Rad, Rootsi jalgpalliklubi Rad võib olla: Raadi tähis Radiaani tähis Ci rad
Vimb

Vimb (Vimba vimba) on karpkalaliste seltsi kuuluv kala. Eesti keeles on kala nimetatud ka vimmaks. Vimb meenutab välisehituselt latikat, kuid tema keha on madalam. Vimb kasvab harilikult 20–35 cm pikkuseks, harvem kuni 50 cm. Tal on suhteliselt sihvakas keha, mis on külgedelt lamenenud, suu alaseisune, silmad suhteliselt suured. Värvuselt on küljed hõbedased kuni kollakad, selg mustjaspruun kuni sinakas ja kõhualune valge. Vimb on levinud Põhja-, Lääne-, Musta- ja Kaspia merega ühenduses olevates jõgedes, samuti riimveelises rannikumeres. Eestis on vimb levinud rannikumeres ja Peipsi järves, kust kevaditi siirdub massiliselt jõgedesse kudema. Eesti kalade süstemaatiline nimestik Vimb andmebaasis eElurikkus Vimb TÜ Loodusteadusliku veebipõhises õpikeskkonnas
Tutkas

Tutkas (Calidris pugnax) on kurvitsaliste seltsi kuuluv linnuliik. Ta on tutka perekonna (Philomachus) ainus liik. Ladinakeelsete sünonüümsete liiginimedena on kasutusel ka Philomachus pugnax ja Tringa pugnax. Tutkas on keskmise suurusega kahlaja, isaslinnud on emastest märgatavalt suuremad: isaste kehapikkus on 29–32 cm ja tiibade siruulatus 54–60 cm, emastel vastavalt 22–26 ja 46–49 cm. Kõige silmatorkavam välistunnus on isaslindude pesitsusaegne sulgkrae. Tutkas pesitseb Euraasia tundravööndis ja parasvöötmes. Liigi üldarvukuseks on hinnatud 2 280 000 pesitsevat emaslindu. Tutka Euroopa haudeasurkond hinnati 1990. aastatel mõõdukalt vähenevaks, sealhulgas vähenes tema arvukus võtmetähtsusega pesitsusaladel Venemaal ja Rootsis. Eesti asurkond vähenes sel perioodil enam kui poole võrra ja see suundumus on jätkunud. Kui veel 1998–2002 pesitses siin hinnanguliselt 100–200 emaslindu, siis aastaks 2010 oli Eestis säilinud tutka asurkonna suurus vähenenud 10–30 emaslinnuni. Eestis kuulub tutkas I kaitsekategooria kaitsealuste loomaliikide hulka Tutkas pesitseb erinevatel avamaastikel – tundras, lammi- ja rannaniitudel ning soodes. Vähese vooderdusega pesa asetseb maapinnal. Täiskurnas on neli rohekasbeeži, tumeda häguse mustriga muna. Väljaspool pesitsusaega on tutkas parvelise eluviisiga ja võib moodustada väga suuri kogumeid. Tutka emaslinnud valivad sigimispartneri isaste turniirilaadse mängurituaali põhjal. Mäng ja paarumine toimub väljakujunenud mängupaikades. Tutkas toitub niisketel rohumaadel ja pehmes mudas. Tutka toiduks on peamiselt selgrootud, eriti putukate valmikud ja vastsed, ka väheharjasussid. Väljaspool pesitsusaega on oluline ka taimne toit, peamiselt seemned. Isaslindude turniirikäitumise järgi on tutkast nimetatud näiteks riiukukeks, rookukeks, sopakukeks, tapakikkaks. Keskpaik, Tiiu; Keskpaik, Jüri; Kull, K. 1978. Tutka (Philomachus pugnax) käitumissuhete tüüpidest poegade hooldamise perioodil. Rmt.: Kumari, E. (toim.), Lindude käitumine. Tallinn: Valgus, 170–179. BirdLife International (2009). Philomachus pugnax. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2010. Zöckler, C. 2002. A Comparison between Tundra and Wet Grassland Breeding Waders with Special Reference to the Ruff (Philomachus pugnax). Schriftenreihe für Landschaftspflege und Naturschutz 74. BirdLife International 2004. Birds in Europe: population estimates, trends and conservation status. BirdLife Conservation Series 12. Elts, J. jt. 2003. Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 1998.–2002. a. Hirundo 16: 58–83. [1] Kotkad, metsised ja naaritsad on nüüd parema kaitse all. Eesti Päevaleht, 29. detsember 2010. "I ja II kaitsekategooriana kaitse alla võetavate liikide loetelu". Riigi Teataja.
Jüri Vlassov

Jüri Vlassov (sündinud 23. aprillil 1948 Pärnus) on eesti näitleja ja laulja. Vlassov lõpetas 1966. aastal Pärnu töölisnoorte keskkooli. Ta töötas Pärnu teatris Endla aastatel 1969–73 lavatöölisena ning 1974. aastast alustas tööd näitlejana, ta on teinud teatri lavastustele ka muusikalisi kujundusi. Peale 2014. aastat on ta töötanud Endlas külalisnäitlejana. Aastatel 1974–2020 esines Vlassov ansambliga Kuldne Trio. Vlassov kuulub 1999. aastast Eesti Reformierakonda. Ta kandideeris 2007. aasta Riigikogu valimistel ja kogus 1877 häält. Eesti kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel on ta mitmel korral kandideerinud Pärnu linna volikogusse. 1973 "Odinozhdy odin", mängufilm, Jüri Vlassov 1973 "Tavatu lugu", mängufilm, Arvo 1981 "Pihlakaväravad", mängufilm, kõrvalosa 1983 "Suletud ring", telemängufilm, V kaastöötaja 1984 "Karoliine hõbelõng", mängufilm, Mülkakoll 1993 "Tallinn pimeduses", mängufilm, rahvatantsija 1993 "Hysteria", mängufilm, Male Mugger 1995 "Plekkmäe Liidi", animafilm, arst 2004 "Täna öösel me ei maga", mängufilm, fotograaf 2005–2007 "Hajameelselt abielus", teleseriaal, Harald-Endel Baum 2009 "Kättemaksukontor", teleseriaal, Anton 2011 "Kormoranid ehk nahkpükse ei pesta", mängufilm, Tormilind 2013 "Kertu", mängufilm, Toomas 2016 "Kala-kala" ("Rõba-metšta"), lühimängufilm, Ville 2016–2017 "Doktor Silva", telederiaal, Heimar Kukk 2019 "Kopli liinid. Võõrustab viimane kupleelaulja", portreefilm, kõrvalosa "Kuraditosin kodukirjandit teemal Kuldne Trio". Juks 1995 (kahasse Mihkel Smeljanskiga) "Kuldne Trio". Eesti Ekspressi Kirjastus 2008. ISBN 9789949444021 (kahasse Mihkel Smeljanskiga) 1997 – aunimetused “Kuldne Oaas” ja “Pärnu Linna Kõige Toredam Inimene” 1998 – teater Endla publiku lemmik 2018 – Pärnu teenetemärk (kultuurielu rikastamise eest näitleja ja muusikuna) 2020 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2024 – Pärnu vapimärk (Pärnu linna kultuurielu ja Eesti teatrikunsti pikaajalise rikastamise eest) Endla teatri biograafiline leksikon. Jüri Vlassov: Nüüd olen vaba inimene! Õhtuleht,11. juuli 2014. Vaadatud 23.01.2023. Kandidaat Jüri Vlassov.< reform.ee. Vaadatud 23.01.2023. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Siin ja praegu. Jüri Vlassov. ERR, 1997. Jaanus Kulli. Jüri Vlassov: "Nüüd olen vaba inimene"! Õhtuleht, 11. juuli 2014. Martin Laine. Jüri Vlassov kummitustest, viinavõtust ja teatrist. Pärnu Postimees, 19. mai 2018. Jüri Vlassov on üle pika aja Pärnu teatri laval. ERR. Jüri Vlassov. Heli nälg. 08.05.2022, ERR.
Emoansamblite loend

Siin on loetletud emocore'i viljelevaid ansambleid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y AFI Alesana The All-American Rejects Beefeater Braid Bring Me The Horizon Dashboard Confessional Embrace Fire Party Fugazi Fall Out Boy Garden Variety The Get Up Kids Gray Matter Gwen Stacy Haste the Day Hawk Nelson Hawthorne Heights He is Legend Hellogoodbye Hey Mercedes Hey Monday The Higher Hoover Hot Rod Circuit Hot Water Music The Hotelier House of Heroes I Am Ghost Ida I Hate Myself Indian Summer Ivoryline Jawbreaker Jets to Brazil Jimmy Eat World Joan of Arc Julia The Juliana Theory The Junior Varsity Karate Kids in the Way Kiros Knapsack Kutless Kolya Letter Kills Life at These Speeds Lifetime Mae The Maine Matchbook Romance Mayday Parade Metro Station MewithoutYou Mineral Modern Baseball Mom Jeans Moneen Moose Blood Moss Icon The Movielife My Chemical Romance Native Nod Navio Forge One Last Wish Paramore Planes Mistaken For Stars Rites of Spring Saosin Scary Kids Scaring Kids Senses Fail Silverstein Small Brown Bike Sounds Like Violence Sparta Story of the Year These Arms Are Snakes Taking Back Sunday The Used
Straight edge'i ansamblite loend

Siin on loetletud straight edge mõtteviisi esindavaid ansambleid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y 7 Seconds Bane Battery Betrayed Bhimal Birthright Bleeding Through Bold Carry On Casey Jones Chain of Strength Champion Charles Bronson Chokehold Count Me Out DYS Down To Nothing Earth Crisis Ed Gein Eighteen Visions Embrace Today Final Exit Gerhard Gundermann Good Clean Fun Gorilla Biscuits Habeas Corpus Haste the Day Have Heart In My Eyes Internal Affairs Judge Kinetic Destruction Left For Dead Limp Wrist MK-ULTRA Maroon Minor Threat Most Precious Blood Mouthpiece One King Down One Life Crew Point of No Return Prayer For Cleansing Project X R.A.M.B.O. Racetraitor Raid Refused Remembering Never Righteous Jams Shivers, The SSD Side By Side Slapshot Split Lip State of Alert Step Forward Strife Zegota Ten Yard Fight The Teen Idles Throwdown Time Flies Turning Point Ultimatum Unbroken Uniform Choice Vegan Reich Vitamin X xDEATHSTARx XIBLISX xLooking Forwardx xSet My Pathx Youth of Today
Screamo-ansamblite loend

Siin on loetletud screamo't viljelevaid ansambleid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y A Day in Black and White A Life In Vain Amanda Woodward Ampere Antioch Arrow Assfactor 4 Behead the Prophet, No Lord Shall Live Bread and Circuits Circle Takes The Square City of Caterpillar Dear Diary I Seem To Be Dead Et Tu Brute Exeral, The Funeral Diner Funeral for a Friend Hassan I Sabbah Heroin Hiretsukan Hot Cross I Hate Myself I, Robot I Would Set Myself on Fire for You In/Humanity Infant Island Jerome's Dream Joshua Fit For Battle The Kodan Armada La Dispute La Quiete Love Lost But Not Forgotten Mihai Edrisch Moss Icon Nitro Mega Prayer Off Minor Orchid pg. 99 Portraits of Past Raein Reversal Of Man Saetia The Sea The Spirit Of Versailles Suis La Lune Zegota This Ship Will Sink Tristan Tzara Touché Amoré Usurp Synapse You and I Yossarian Is Drowning
Marcha Real

"Marcha Real" ('kuninglik marss') on Hispaania riigihümn. See on üks väheseid riigihümne, millel pole sõnu. Hispaania riigihümn on üks vanemaid Euroopas. Selle päritolu pole teada. Esimest korda mainiti seda 1761. aastast pärinevas dokumendis "Libro de Ordenanza de los toques militares de la Infantería Española" ('Hispaania jalaväe fanfaarisignaalide määrustik'). Seda nimetati "Marcha Granadera" ('grenaderide marss'), kuid autorit ei mainitud, sest see polnud juba siis teada. Dokumendis oli ära toodud partituur. Ammust ajast läksid kuninga grenaderid selle hümni saatel võitlusse ja defileerisid kuningliku perekonna ees. Kirjanik Hugo Kehrer väidab, et teose komponeeris Preisimaa kuningas Friedrich Suur, kuigi selle väite kasuks puuduvad tõendid. Mõned ajaloolased, sealhulgas isa Otaño, rõhutavad selle marsi ühisjooni mõningate Carlos I või Felipe II aegsete sõjaväekäiguviisidega, lähtudes hüpoteesist, et Alfonso X Targa laulus nr 42 on üks fraas praegusest Hispaania hümnist. 1770. aastal kuulutas kuningas Carlos III "Marcha Granadera" ametlikuks "aumarsiks", mida mängiti avalikel ja tseremoniaalsetel üritustel. Varsti hakkasud hispaanlased pidama "La Marcha Granaderat" oma riigihümniks ning nimetama seda pealkirjaga "La Marcha Real" ('kuninglik marss'), sest seda mängiti alati avalikel üritustel kuningliku perekonna juuresolekul. Teise Hispaania Vabariigi ajal (1931–1939), vahetas "Marcha Reali" riigihümnina välja "Himno de Riego". Ent Francisco Franco taastas kohe pärast kodusõja lõppu "La Marcha Reali" vana pealkirja "La Marcha Granadera" all. Oktoobris 1997 anti välja kuninglik dekreet, mis reguleerib "Marcha Reali" ametlikku kasutamist. Koduleht; heliülesvõtted "Hispaania hümn saab lõpuks uued sõnad", Postimees, 11. jaanuar 2008
Aatrium

Aatrium oli vanarooma arhitektuuris elamu keskne ruum. Seda sõna on hiljem hakatud kasutama lähedaste nähtuste kohta. Aatrium (atrium) oli vanarooma arhitektuuris elamu keskne ruum. Ladina sõna atrium tuleneb võib-olla sõnast ater 'suitsust mustunud'. Seos võib seisneda selles, et selles ruumis oli algselt ka lahtine kolle, mille suits väljus katuseava kaudu. Aatrium oli nelinurkne siseruum maja keskel. Sealt pääses ümbritsevatesse ruumidesse. Aatrium oli perekonna "elutuba". Valgus pääses aatriumi avast katuses. Ehitusviisi puhul, mida Vitruvius nimetas "atrium tuscanicum" (etruski aatrium), kandsid katust kaks massiivset puittala, millele oli põigiti paigutatud veel kaks tala. Sellest moodustus ülespoole osaliselt avatud siseruum, mille katust kandsid sambad või ka piilarid. Ainult nelja sambaga aatriumi nimetatakse atrium tetrastylicum (neljasambaline aatrium). Aatriumi, mille katuseava kannab palju sambaid, nimetatakse atrium corinthicum (Korintose aatrium). Väiksemates majades oli ka täielikult katusega kaetud, ilma compluvium'ita aatriume, mida nimetati atrium testudinatum. Katuse kuju järgi oli aatriumi tüüp enamasti atrium impluviatum. Sellise aatriumi katus oli sissepoole kaldu. Nelinurkse katuseava (compluvium) all paiknes samuti nelinurkne bassein (impluvium), kuhu koguti vihmavett. Sealt suunati vesi tsisterni. Juhul kui aatriumi vihmavett ei kogutud, võis katus olla ka väljapoole kaldu. Sellist aatriumi nimetatakse atrium displuviatum. Atrium impluviatum Atrium displuviatum Atrium tetrastylicum Atrium corinthicum  Pikemalt artiklis Aatrium (kirikuarhitektuur) Aatriumiks hakati nimetama ka kristliku basiilika eesõue. Tänapäeva arhitektuuris nimetatakse aatriumiks klaaskatusega kaetud õue. Ristikäik Peristüül Kolonnaad Portikus
Posi

Posi (lühend ingliskeelsest sõnast positive) on peamiselt noortele orienteeritud liikumine, mis sarnaneb straight edge'i liikumisega. Liikumine on peamiselt levinud hardcore-pungiga seotud ringkondades, kuid ka põrandaaluses punk-rock'is. Posi-liikumine rõhutab positiivset väljanägemist ja olekut, seistes samas vastu ka narkootikumidele – õpetades, et rõõmus ja elu nautlev saab olla ka ilma narkootilisi aineid tarbimata. Posicore (vahel ka positive hardcore või positive hXc) on vähe levinud termin, millega kirjeldatakse positiivse kõlaga hardcore-muusikat. Tihti öeldakse nende bändide kohta lihtalt posi. Kõige enam seostatakse posicore-sildistusega ilmselt bändi Good Clean Fun.
Neiokõsõ

Neiokõsõ oli Eesti ansambel, mille pani kokku Priit Pajusaar 2004. aastal. Koos trummar Peeter Jõgiojaga esindas ansambel Eestit Eurovisiooni lauluvõistlusel İstanbulis võrukeelse eurolauluga "Tii". Laul pälvis võistluse poolfinaalis Iisraeli järel 12. koha ega pääsenud seetõttu finaali. Lugu "Tii" jäi selle kollektiivi ainsaks avaldatud singliks ning ansambel lõpetas tegevuse kohe pärast Eurovisiooni võistlust. Anu Taul Triinu Taul Astrid Böning Diana Põld Kadri Uutma (Kadri Tiisel) Poisikõsõ
Aavasaksa

Aavasaksa on mägi Soomes Lapi maakonnas Ylitornio vallas Tornio jõe kaldal 70 km kaugusel Torniost. Mäe kõrgus merepinnast on 242 m (teistel andmetel 222 m) ning ta on ümbruskonna mägedest selgesti kõrgem. Prantsuse Teaduste Akadeemia tegi seal Pierre Louis Moreau de Maupertuis' juhtimisel 1736–1737 geofüüsikalisi mõõtmisi, mis kinnitasid Isaac Newtoni teooriat, mille kohaselt Maa on lapik. Aavasaksal käis omal ajal ka itaalia maadeavastaja Giuseppe Acerbi. 1790. aastatel liikus ta esimese välismaalasena piki Tornio jõge Nordkapi suunas, külastades ka Finnmarki ning kirjutades ulatuslikke reisikirjeldusi. Aavasaksal asub ka Struve meridiaanikaare üks punkte. Aavasaksa on vanast ajast olnud tuntud maastikulise vaatamisväärsusena ning kuulub keskkonnaministeeriumi poolt valitud 27 rahvusmaastiku hulka. Jõekallas esindab Soomele iseloomulikku maastikku. Juba alates 18. sajandist on olnud tegemist lääneeurooplastele ühe tuntuma kohaga Soomes. Aavasaksal on puhkeküla ja suusakeskus, kohvik ja vaatetorn. See on üks lõunapoolsemaid kohti Soomes, kus jaaniööl paistab keskööpäike, kuigi ta asub põhjapolaarjoonest pisut lõuna pool. Aavasaksa järgi on nimetatud asteroid 2678 Aavasaksa.
Kiirus

Kiirus üldisemas mõttes tähendab muutumiskiirust – suurust, mis näitab ajaühikus toimuvat muutust, näiteks keemilise reaktsiooni kiirust, temperatuuri või õhurõhu muutumise kiirust. Kitsamas tähenduses mõeldakse kiiruse all liikumiskiirust – füüsikalist suurust, mis näitab, kui palju muutub liikuva keha asukoht ruumis ajaühiku jooksul. Järgnevas artiklis ongi kõne all liikumiskiirus. Füüsikalise suurusena on kiiruse tähis v, mis tuleneb ladina keele sõnast vēlōcitās kiirus. Kiiruse SI mõõtühik on meeter sekundis (m/s ehk m·s–1), laialt on kasutusel ka ühik kilomeeter tunnis (km/h), kusjuures 1 m/s = 3,6 km/h. Eristatakse ühtlast, keskmist ja hetkkiirust. Ühtlase liikumise korral väljendab kiirust valem v = s t {\displaystyle v={\frac {s}{t}}} , kus s {\displaystyle s} on aja t {\displaystyle t} vältel läbitud teepikkus. Mitteühtlase liikumise korral saab arvutada keskmise kiiruse v k {\displaystyle v_{k}} , mis on keha poolt läbitud teepikkuse Δ s {\displaystyle \Delta s} ja selleks kulunud aja Δ t {\displaystyle \Delta t} jagatis: v k = Δ s Δ t {\displaystyle v_{k}={\frac {\Delta s}{\Delta t}}} . Hetkkiiruse all võidakse mõelda vektorit, mille suunaks on liikumissuund kolmemõõtmelises ruumis ja mille moodul (kiiruse absoluutväärtus) näitab liikumise intensiivsust; märgiga reaalarvu, kui keha liigub mööda sirget või muud joont ning sellel joonel on kokku lepitud positiivne suund. Näiteks ringliikumisel loetakse tavakohaselt positiivseks vastupäeva liikumist. Enamasti mõeldakse füüsikas hetkkiiruse all kiirusvektorit v → {\displaystyle {\vec {v}}} . Hetkkiirusvektorit iseloomustab matemaatiliselt kohavektori r → {\displaystyle {\vec {r}}} esimene tuletis aja t {\displaystyle t} järgi: v → = lim Δ t → 0 Δ r → Δ t = d r → d t {\displaystyle {\vec {v}}=\lim _{\Delta t\to 0}{\Delta {\vec {r}} \over \Delta t}={\frac {\mathrm {d} {\vec {r}}}{\mathrm {d} t}}} . Tuletise märk on positiivne, kui kiirus suureneb, ja negatiivne, kui kiirus väheneb. Hetkkiirusvektori tuletis aja järgi on omakorda kiirenduse vektor. Liikumine Laine levimiskiirus Nurkkiirus Joonkiirus ENE 4. köide, 1989