laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Bruno Pontecorvo

Bruno Pontecorvo (vene keeles Бруно Максимович Понтекорво; 22. august 1913 Marina di Pisa – 24. september 1993 Dubna, Moskva oblast) oli juudi päritolu Itaalia ja Nõukogude Liidu füüsik. Bruno Pontecorvo oli pärit ettevõtja perekonnast. 1933. aastal lõpetas ta füüsika alal Rooma Ülikooli ja asus tööle Enrico Fermi laboratooriumis. Alates 1936. aastast töötas Fermi Pariisis Frédéric Joliot-Curie ja Irène Joliot-Curie laboratooriumis. Seal tutvus ta itaalia kommunistlike emigrantidega ja astus Itaalia Kommunistlikku Parteisse. Pavel Sudoplatovi väitel tekkisid ta sel ajal ka kontaktid Nõukogude luurega. 1940–1948 töötas Pontecorvo Ameerika Ühendriikides ja Kanadas, 1948–1950 Suurbritannias. 31. augustil 1950 lahkus Bruno Pontecorvo koos oma naise ja kolme lapsega salaja Nõukogude Liitu. 1950. aasta septembril lõpus asus ta tööle Teaduste Akadeemia Elektrofüüsika laboratooriumis (mis hiljem nimetati ümber Teaduste Akadeemia Tuumaprobleemide Instituudiks). 1958. aastal valiti ta Nõukogude Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks, 1964. aastal aga akadeemikuks. 1955. aastal astus Bruno Pontecorvo Nõukogude Liidu Kommunistlikku Parteisse. Stalini preemia (1954) Tööpunalipu orden (1958, 1962, 1975) Lenini preemia (1963) Lenini orden (1963, 1973) Oktoobrirevolutsiooni orden (1983) Наш советский итальянский физик Российское атомное сообщество
Kõrgoja

Kõrgoja on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Kõrgoja uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Blaubrik ja Springer. Kaarel Kõrgoja palvel kanti Kõrgoja perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 234 all (Siseministeeriumi teadaanne 18. maist 1936). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Lechts

Lechts oli Eestimaa vasallisuguvõsa. Rüütlid said perekonnanime Ambla kihelkonnas asuva Lehtse küla järgi. 1306 on mainitud kahte Järvamaa rüütlit, kes võisid olla eestlased[viide?]: Berthold von Lechtest, hilisem mõjukas Taani kuninga vasall ja üks Taani kuninga Põhja-Eesti nõunikest, (1339) Taani kuninga viitse-asehaldur/Toompea linnusepealiku asemik Tallinnas ja Henricus von Lechtest. 1345. aastal rüütel, Henrik von Lechtes 1346. aastast on andmeid Tidericus Lechtest, Tallinna raehärrast ja kanoonikust 1412. aastast on andmeid rüütel, Johan Lechtsist Hans von Lechtes, kellele 1467. aastal Liivimaa ordumeister Johann von Mengede läänistas mõisa, kelle järgi on Lehtse mõis ka nime saanud. Tiit Saare. Eesti mõisnike vapid. Tallinn: Argo, 2006. Lk 37 Mihkel Mäesalu. Taani kuninga asehaldur Konrad Preen ja Jüriöö ülestõus. Tuna, 2021, nr 2, lk 11 Mihkel Mäesalu ja Stefan Pajung, Kas Eesti oli esimene Taani kuningriigi piirkond, kus Valdemar IV suutis oma võimu kehtestada?, Carlsbergi stipendiaadid 8, blogi.linnamuuseum.ee (vaadatud 29.01.2024) Tiina Kala, Veretöö ja lepitus 14. sajandi Liivimaal, Tuna 3/2014, lk 10 DANMARKS RIGES BREVE. UDGIVET AF DET DANSKE SPROG- OG LITTERATURSELSKAB: 3. række 2. bind: 1344-1347. UNDER LEDELSE AF FRANZ BLATT, KØBENHAVN 1959, Henrik v. Lechtes, ridder, lk 138, 178 Tidericus Lechtes, Tallinna raehärra ja kanooniku pitser, Pitserid, Rahvusarhiiv Tidericus Lechtes, Lechts, Johan; rüütli pitser, Pitserid, Rahvusarhiiv Liivi Aarma. Küla ajaloo uurimisest Taani hindamisraamatust Rootsi aja lõpuni 11. Juuru, Maidla, Atla, Mahtra, Järlepa, Umbru, Kädva, Ingliste, Hõreda, Pae, Raplamaa Sõnumid, nr. 1, 4 jaanuar 201 Lehtse mõis (Ambla khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Luggenhusen

Luggenhusen oli Eestimaa vasallisuguvõsa. Suguvõsa nimi tuleneb Lüganuse külast ja Lüganuse kihelkonnast. Cordt Luggenhusenit peetakse Lüganuse kihelkonnakiriku asutajaks, Lüganuse Jaani kirikut on esmamainitud 1373. aastal, algkirikust on praeguseni säilinud pikihoone. 1534 on ürikutes mainitud Tartu piiskopi vasalli Robert Jürgen de Luggenhusen'it. Johannes (Johan) von Luggenhusen, Jõhvi Mihkli koguduse pastor 1586–1594 Tiit Saare. Eesti mõisnike vapid. Tallinn: Argo, 2006. Lk 39 Dictionary of Estonian Place names. Lüganuse, eki.ee ERRA MÕISA AJALUGU, Erra kultuuriselts (vaadatud 22.06.2024) JÕHVI KOGUDUSE ÕPETAJAD, johvi.eelk.ee
Laanerünk

Laanerünk on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Laanerünk uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Lampe. Rudolf Laanerünga palvel kanti Laanerünk perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 148 all (Siseministeeriumi teadaanne 4. septembrist 1935). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Juuliristi orden

Juuliristi orden (prantsuse keeles Ordre de la Croix de Juillet) on aastail 1831–1848 eksisteerinud Prantsusmaa orden. Ordeni asutas Louis-Philippe I 30. aprillil 1831 Juulirevolutsioonis osalenute autasustamiseks. Kokku anti 1789 ordenit. Kavaleride hulgas olid François Arago, Leonard Chodźko, Alexandre Dumas vanem, Gilbert du Motier de La Fayette, Pierre-Victorien Lottin, Pierre Claude Pajol, François-Vincent Raspail ja Adolphe Thiers. Ordeni juurde kuulus väiksemate teenete eest antav Juulimedal. "Läinud kord ühe maksejõuetu kliendi juurde möödalastud tähtajaga arve tasumist nõudma, küsis ta oma raha, kuid talle pakuti tugitooli; ta esitas oma arve, kuid talle pakuti aumärki; ta oli tulnud lihtsa vürtspoodnikuna, kellel polnud mingit raha rinnas, lahkus aga Juuliordeniga ehitult." Honoré de Balzac, Philipotin. Valitud teosed, XV köide, lk. 72. Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1962.  Juuliristi orden – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Koidula (Harju rajooni kolhoos)

Koidula oli kolhoos Harju rajoonis Padise külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Padise. Kolhoosi pindala oli 9100 ha. Majandi esimees oli aastatel 1951–1981 Herbert Vaikmaa (1920–1994). Seejärel oli veebruarist 1981 esimees Lembit Lepik, kes juhtis hiljem (1990–1997) Padise põllumajandusühistut. Julius Põldmäe käsikirjalisest raamatust “Kolhoos Koidula” (köidetud 1984. aastal) saab teada: Harju rajooni läänepoolseim kolhoos „Koidula" koosneb kümnest väikekolhoosist. Need olid: Koidula, Laane, Jõud, Töö, Õigus, Pärna, Ämari, Side, Ranna, Võit. Nendest neli esimest ühinesid aastail 1950–1951 eri kuudel kolhoosiks „Koidula". Kolhoosid „Õigus" ja „Pärna" ühinesid 1950. aastal „Pärna" kolhoosiks ning viimased neli 1951. aastal kolhoosiks „Võit". „Koidula" ja „Pärna" ühinesid omakorda veel 1967. aastal kolhoosiks „Koidula" ning 1968. aastal liitus neile kolhoos „Võit". Edasi jäädi tegutsema „Koidula" nime all. Majandi keskus asus Padise külas. Seal valmis 1978. aastal arhitekt Siiri Kasemetsa projekti järgi keskuse- ja kultuurihoone. Aasta hiljem kohandati samas kõrval asuv kastell kauplus-sööklaks. Hiljem töötas keskusehoones (aastatel 1991–2017) Padise vallavalitsus, raamatukogu ning muidki asutusi. Tänini asuvad hoones kohalik rahvamaja ning Lääne-Harju valla teeninduspunkt. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
J. Lauristini nimeline kolhoos

J. Lauristini nimeline kolhoos oli kolhoos Harju rajoonis Kuivajõe külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Oru. Kolhoosi pindala oli 9200 ha. Kolhoos oli nimetatud Eesti NSV poliitiku Johannes Lauristini auks, kelle lapsepõlv ja kooliaastad möödusid Kuivajõel. Alates 1953. aastast juhatas kolhoosi Feliks Vilpert, alates 1960. aastast Evald Metsoo, alates 1974. aastast Kaarel Pajumägi ja alates 1981. aastast Toivo Pangsep. Suurem liitumine toimus veebruaris 1975, kui ühinesid Johannes Lauristini nimeline kolhoos ja kolhoos Sotsialismi tee. Mitmeid väiksemaid liitumisi oli aga toimunud juba varem. Näiteks Ilus Elu, Johannes Lauristini nim. kolhoos ja Lidia Koidula nim. kolhoos liitusid 1951 (neist viimane moodustus kolhooside Võit ja Karla liitumisel). Samuti liitusid 1951. aastal Nõrava, Tuhala, Sotsialismi tee ja Saula kolhooside liitumisel moodustunud kolhoos Sotsialismi tee ning Soosaare ja Kata kolhooside liitumisel moodustunud kolhoos Võitlus. Kolhoosil oli Oru osakond ja Kuivajõe osakond. Lauristini nim. kolhoosi alad piirnesid Ravila sovhoosi, Habaja sovhoosi, Kohila sovhoosi ja Vaida sovhoosi ning kolhoosi Rahva Võit aladega. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357 Ants Talioja koostatud ja Olev Soans-Sooantsu kujundatud graafiline leht "Johannes Lauristini nimeline kolhoos 1949-1990"
Loksa kolhoos

Loksa kolhoos oli kolhoos Harju rajoonis Loksa külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Vihasoo. Kolhoosi pindala oli 3600 ha. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Rahva Võit (Harju rajooni kolhoos)

Rahva Võit oli kolhoos Harju rajoonis Saku külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Kiili. Kolhoosi pindala oli 8500 ha. Kolhoos "Rahva Võit" loodi 1951. aastal Harjumaal Tõdva valla kaheksa väikekolhoosi ühinemisel. Kolhoosi tegevusaladeks oli taime- ja loomakasvatus. Aastatel 1951-1989 oli majandi juht Rudolf Mannov (1922-2004). Kolhoosi ajaloost on antud välja 40 lk raamat "Kolhoos Rahva Võit" (1984, Perioodika). Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357 "Kolhoos «Rahva Võit»". raamatukoi.ee.
Alavere sovhoos

Alavere sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Kose külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Alavere. Sovhoosi pindala oli 7700 ha. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Habaja sovhoos

Habaja sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Kõue ja Kose külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Ardu. Sovhoosi pindala oli 13 900 ha. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Haiba sovhoos

Haiba sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Nissi külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Haiba. Sovhoosi pindala oli 10 900 ha. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Kahala sovhoos

Kahala sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Kuusalu ja Loksa külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Kolga. Sovhoosi pindala oli 9800 ha. Liideti 1985. aasta alguses Kirovi nimelise näidiskalurikolhoosiga. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Kehra sovhoos

Kehra sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Anija külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Kehra. Sovhoosi pindala oli 11 400 ha. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Kostivere sovhoos

Kostivere sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Jõelähtme külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Kostivere. Sovhoosi pindala oli 11 700 ha. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Kungla (sovhoos)

Kungla oli sovhoos Harju rajoonis Padise külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Harju-Risti. Sovhoosi pindala oli 10 300 ha. 1980. aastate lõpus muudeti sovhoos kolhoosiks. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Kurtna katsejaam

Kurtna linnukasvatuse katsejaam-sovhoos oli katsejaam Harju rajoonis Saku külanõukogus. Katsejaama keskasula oli Kurtna. Katsejaama pindala oli 1700 ha. Muna- ja lihakanade aretusmajand. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Ravila sovhoos

Ravila sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Kose külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Ravila. Sovhoosi pindala oli 6300 ha. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Riisipere sovhoos

Riisipere sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Nissi külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Riisipere. Sovhoosi pindala oli 11 800 ha. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Saida sovhoos

Saida sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Nissi külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Lehetu. Sovhoosi pindala oli 6700 ha. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Saku näidissovhoos

Saku näidissovhoos oli näidissovhoos Harju rajoonis Saku külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Saku. Sovhoosi pindala oli 8400 ha. Saku näidissovhoos oli Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi katsemajand, erialaks seemnekasvatus. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Saue köögiviljakasvatuse näidissovhoos

Saue köögiviljakasvatuse näidissovhoos oli köögiviljakasvatuse näidissovhoos Harju rajoonis Saue külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Laagri. Sovhoosi pindala oli 7000 ha. Nimi: 1946–1965 Saue seakasvatuse sovhoos 1965–1971 Saue köögiviljakasvatuse näidissovhoos 1971–1980 tööpunalipu ordeniga autasustatud Saue köögiviljakasvatuse näidissovhoos 1980–1990 V. I. Lenini nimeline köögiviljakasvatuse näidissovhoos 1990–1994 Saue Agrofirma Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357 Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Saue köögiviljakasvatuse näidissovhoos (vaadatud 11.04.2019)
Nuda Veritas

"Nuda Veritas" on Austria kunstniku Gustav Klimti (1862–1918) teos. Federica Armiraglio, Klimt, Milano, Skira, 2008, ISBN 978-8-8613-0893-0 Giulio Bora et al., I luoghi dell'arte - Vol.6, Roma, Bruno Mondadori, 2008, ISBN 978-8-8424-4606-4 Eva di Stefano, Klimt – Art dossier n°29, Firenze – Milano, Giunti, 1988, ISBN 978-8-8097-6083-7
A. Sommerlingi nimeline sovhoos

A. Sommerlingi nimeline sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Sommerlingi külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Jüri. Sovhoosi pindala oli 9200 ha. Sovhoos oli nimetatud Eesti kommunistliku tegelase Arnold Sommerlingi järgi. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Vaida sovhoos

Vaida sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Sommerlingi külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Vaida. Sovhoosi pindala oli 8800 ha. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Vasalemma sovhoos

Vasalemma sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Keila külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Lehola. Sovhoosi pindala oli 11 000 ha. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Ääsmäe sovhoos

Ääsmäe sovhoos oli sovhoos Harju rajoonis Saue külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Ääsmäe. Sovhoosi pindala oli 7600 ha. Nõukogude Eesti. 1978. Tallinn, Valgus. 2., täiendatud trükk. Lk 357
Rubiinööbik

Rubiinööbik (Luscinia calliope) on rästaslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 386
Neitsi (Klimt)

„Neitsi“ on austria kunstniku Gustav Klimti (1862–1918) teos. Ingo E. Walther (ed.): Masterpieces of Western Art II. Taschen, Keulen 2005, blz. 536. ISBN 3-8228-4746-1 Godfried Friedl: Klimt 1862-1918; de wereld in de gedaante van een vrouw, Taschen Verlag, Keulen, 1990. ISBN 978-3-8228-5130-2
Euroopa kaelustäks

Euroopa kaelustäks (Saxicola rubicola) on rästaslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 394 Euroopa kaelustäks andmebaasis eElurikkus
Tõll (perekonnanimi)

Tõll on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Tõll (Töll) on antud Halliste kihelkonnas Pärnumaal, Nõo kihelkonnas Tartumaal, Kaarma ja Pöide kihelkonnas Saaremaal ja Helme kihelkonnas Viljandimaal. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Tõll Eestis 32 mehel ja 26 naisel. Toll (aadlisuguvõsa)
Lootus I

„Lootus I“ on austria kunstniku Gustav Klimti (1862–1918) teos. Lootus II Asenbaum, Paul, Christoph Grunenberg, Tobias G. Natter, and Gallery Liverpool Tate. Gustav Klimt: Painting, Design and Modern Life. London: Tate, 2008. Kallir, Jane and Alfred Weidinger. Gustav Klimt: In Search of the "Total Artwork.” New York: Prestel, 2009. Nebehay, Christian Michael. Gustav Klimt: From Drawing to Painting. New York: H.N. Abrams, 1994. Partsch, Susanna. Gustav Klimt: Painter of Women. New York: Prestel, 1994. Rogoyska, Jane and Patrick Bade. Gustav Klimt. Rochester: Grange Books, 2005. Sabarsky, Serge. Gustav Klimt: Drawings. London: G. Fraser, 1984. Weidinger, Alfred and Marian Bisanz Prakken. Gustav Klimt. New York: Prestel, 2007.
Lootus II

„Lootus II“ on austria kunstniku Gustav Klimti (1862–1918) teos. Lootus I Gustav Klimt. Hope, II. 1907–08, MOMA Gustav Klimt. Hope, II. 1907–08, Google Arts & Culture
Pudrunahk

Pudrunahk on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Pudrunahk (Pudrunachk) on antud Koikküla mõisas Hargla kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati Pudrunaha-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Loos ja Paimre. 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Päts

Päts on terve, ümar või piklik (suurem) leib või sai. Päts on ka eesti perekonnanimi. Perekonnanime Päts on antud Kose kihelkonnas Harjumaal (Paetz), Püha kihelkonnas Saaremaal (Paetz), Palamuse kihelkonnas Tartumaal (Paetz) ja Paistu kihelkonnas Viljandimaal. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Päts Eestis 16 mehel ja 13 naisel. Johanna Päts, eesti naisliikumise tegelane (1890–1977) Konstantin Päts, Eesti ajakirjanik ja poliitik (1874–1956) Leo Päts, eelmise poeg (1903–1988) Matti Päts, Eesti riigiametnik Nikolai Päts, Eesti vaimulik (1871–1940) Peeter Päts, eesti geograaf, pargiarhitekt ja looduskaitsetegelane (1880–1942) Peeter Kristian Päts, eesti taimekaitseteadlane (1958–) Riho Päts, eesti helilooja (1899–1977) Viktor Päts, Eesti poliitik (1906–1952) Voldemar Päts, eesti kunstnik (1878–1958) Voldemar Päts, eesti filmioperaator (1902–1942) Vanapäts
Uluots

Uluots on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Uluots (Ullootz) on antud Vanamõisa mõisas Kirbla kihelkonnas Läänemaal. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Uluots Eestis alla viiel mehel ja 8 naisel. Anette Uluots, Jüri Uluotsa abikaasa (1901–1995) Jüri Uluots, Eesti õigusteadlane ja poliitik (1890–1945) Ülo Uluots, Eesti poliitik (1930–1997) Viia Uluots-Wiget, eesti tervisvõimleja (1927–1987)
Pirnipuu (maal)

„Pirnipuu“ on austria kunstniku Gustav Klimti (1862–1918) teos. "Birnbaum 1903" (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 6. september 2015. Vaadatud 18. novembril 2017.
Laaneste

Laaneste on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Laaneste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Lahnmann, Laksberg, Landberg ja Valtmann. Eduard Laaneste palvel kanti Laaneste perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 87 all (Siseministeeriumi teadaanne 9. maist 1935). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Laaneste Eestis 10 mehel ja 11 naisel.
Rahva Võit

Eestis oli mitu kolhoosi "Rahva Võit": Rahva Võit – Moora külas, Laekvere kant, Rakvere rajoon Rahva Võit – Harju rajoonis Saku külanõukogus Rahva Võit – Paide rajoonis "Kolhoos Rahva Võit" – 1985. aastal tehtud dokumentaalfilm "Kolhoosis Rahva Võit" – 1960. aastal tehtud ringvaade "Nõukogude Eesti"
Naise kolm eluiga

„Naise kolm eluiga“ on Austria kunstniku Gustav Klimti (1862–1918) teos. Maria Sol Garcia Galland: Gustav Klimt. Rebo, lisse, 2006. ISBN 9036618185 Godfried Fliedl: Gustave Klimt. Taschen, Keulen, 2006. ISBN 9783822851302 Laura Payne: Klimt. Parragon, Bath, 2004. ISBN 1405413220 Три возраста женщины (1905)
Laheste

Laheste on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Laheste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Neimann. Hans-Albert Laheste palvel kanti Laheste perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 19 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. veebruarist 1935). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Lahesto

Lahesto on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Lahesto uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Kaeval (Tallinnas, 1937. aastal). Kaarli Lahesto palvel kanti Lahesto perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 338 all (Siseministeeriumi teadaanne 30. novembrist 1937). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Lehola (perekonnanimi)

Lehola on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Lehola uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Braunschveig, Freudenberg, Glutshenkov, Grigorjev, Lelov, Lents, Lesdorf, Lõmmikson, Lõns, Luhn, Meus ja Vassiljev. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Lehola Eestis 15 mehel ja 23 naisel.
Danae (Klimti maal)

„Danae“ on austria kunstniku Gustav Klimti (1862–1918) teos. Gottfried Fliedl, Gustav Klimt - Il mondo al femminile, Colonia, Taschen, 2006, ISBN 3-8228-1812-7 Payne, Laura. Klimt. Bath, UK: Parragon Publishing, 2004.
Konstantinovski rajoon

Konstantinovski rajoon (vene keeles Константиновский район on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti keskosas. Rajooni keskus on Konstantinovski linn. Rajoon piirneb põhjas Tatsinskaja rajooniga, kirdes Morozovski rajooniga, idas Tsimljanski rajooniga, kagus Volgodonski rajooniga, edelas Semikarakorski rajooniga, läänes Ust-Donetski rajooniga ja loodes Belaja Kalitva rajooniga. Rajooni pindala on 2197 km². Elanike arv oli 2012. aastal 32 865, 2009. aastal 35 379 ja 2002. aastal 36 595. Konstantinovski rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Konstantinovski linna) ja kuue külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsaim jõgi on Don. Q126684906
Põlluaas

Põlluaas on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Põlluaas uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Belovas, Jakobi, Pelovas, Pertmann ja Petoffer. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Põlluaas Eestis 12 mehel ja 17 naisel. Henn Põlluaas, eesti publitsist ja analüütik (1960–) Made Põlluaas, eesti moe- ja tekstiilikunstnik (1929–2003)
Ust-Donetski rajoon

Ust-Donetski rajoon (vene keeles Усть-Донецкий район on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti keskosas. Rajooni keskus on Ust-Donetski alev. Rajoon piirneb põhjas Belaja Kalitva rajooniga, idas Konstantinovski rajooniga, kagus Semikarakorski rajooniga, lõunas Bagajevskaja rajooniga ja läänes Oktjabrski rajooniga. Rajooni pindala on 1150 km². Elanike arv oli 2012. aastal 33 200, 2009. aastal 31 047 ja 2002. aastal 32 479. Ust-Donetski rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Ust-Donetski alevi) ja seitsme külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Don ja Donets. Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2022 года
OSIRIS-REx

OSIRIS-REx (Origins, Spectral Interpretation, Resource Identification, Security, Regolith Explorer) on NASA asteroidi uurimise ja sealt võetud proovide Maale toomise missioon. Missiooni eesmärk on uurida asteroidi 101955 Bennu ja võtta sellest täpsema analüüsi jaoks proovid, mis pidid Maale jõudma 24. septembril 2023. Kapsel asteroidilt võetud tolmu ja kivikildudega maandus Utah' kõrbesse. OSIRIS-REx startis 8. septembril 2016 ja jõudis Bennu juurde 3. detsembril 2018. Maale toodav materjal peaks võimaldama teadlastel saada rohkem infot Päikesesüsteemi tekke ja arengu algstaadiumide kohta ning leida orgaanilisi aineid, mis viisid elu tekkele Maal. Kui missioon on edukas, saab OSIRIS-Rexist esimene USA kosmosemissioon, mis toob asteroidilt Maale proove. Missiooni eelarve on umbes 800 miljonit USA dollarit, kusjuures see ei sisalda Atlas V kanderaketti, mis maksab umbes 183 miljonit dollarit. OSIRIS-REx on New Frontiersi programmi kolmas missioon. Järgmiseks eesmärgiks on uurida asteroidi 99942 Apophis. "NASA Aims at an Asteroid Holding Clues to the Solar System's Roots". The New York Times things. Vaadatud 19. november 2017. "Seitse aastat sõitu: kosmosesond OSIRIS-REx startis öösel asteroid Bennu suunas". Delfi Forte. Vaadatud 19. november 2017. "SRC DESCENT". OSIRIS-REx Mission Page. Vaadatud 19. november 2017. "Asteroidilt võetud proovid võivad anda vastuse, kuidas elu Maal tekkis" ERR, 24. september 2024. "NASA's OSIRIS-REx Will Arrive At Asteroid Bennu Today After Two-Year Journey". IFL Science. Vaadatud 5. november 2018. "Next Stop, Bennu! NASA Launches Bold Asteroid-Sampling Mission". Space.com. Vaadatud 19. november 2017. "NASA gives green light for OSIRIS-REx spacecraft to visit another asteroid" news.arizona.edu, 25. aprill 2022.