Catherine Howard

Catherine Howard (u 1524 – 13. veebruar 1542) oli Inglismaa konsort-kuninganna, Henry VIII viies abikaasa. Catherine abiellus Henryga 28. juulil 1540, kõigest 19 päeva pärast Henry ja Kleve Anna abielulahutust. Henry oli 49-aastane, Catherine oli alles teismeeas. Novembris 1541 mõisteti Catherine süüdi abielurikkumises koos õukondlase Thomas Culpeperiga, 13. veebruaril 1542 raiuti tal pea maha. Catherine sündis ilmselt Londonis Lambethi linnaosas, tema täpne sünniaasta pole teada. Catherine oli lord Edmund Howardi ja Joyce Culpeperi viies laps. Henry VIII teine naine, Anne Boleyn, oli Catherine'i täditütar (Anne'i ema, Elizabeth Howard, oli Edmund Howardi õde). Kui Catherine'i vanemad abiellusid, oli tema emal juba viis last tema esimesest abielust; Catherine oli tema kümnes laps. Joyce Culpeper suri umbes 1528. aastal. Varsti pärast seda saadeti Catherine elama Norfolki leskhertsoginna Agnes Tilney majutusse. Leskhertsoginna majutuses puudus distsipliin, mille tulemusena võttis Catherine eeskuju vanematest tüdrukutest, kes lubasid mehi oma magamistubadesse. Tüdrukutele toodi vastutasuks toitu, veini ja muid kingitusi. Umbes 1536. aastal hakkas Catherine'i muusikaõpetajaks Henry Mannox, kes oli temast umbes 10 aastat vanem. Catherine'i ja Mannoxi vahel tekkis suhe, mille käigus Mannox tõenäoliselt kuritarvitas Catherine'it. Catherine'i 1541. aasta abielurikkumise süüdistuste käigus tunnistasid nii Mannox kui ka Catherine, et kuigi nende suhe oli seksuaalne, ei astunud nad siiski suguühtesse. Lisaks ütles Catherine, et suhtes olles ei avaldanud ta Mannoxile nõusolekut. Catherine katkestas suhte Mannoxiga 1538. aastal. Varsti pärast seda algas suhe Catherine'i ja Francis Derehami vahel, kes oli leskhertsoginna sekretär. Catherine ja Dereham kohtlesid teineteist kui abikaasat. Leskhertsoginna sai suhtest teada 1539. aastal ning lõpetas selle. Catherine'i onul Thomas Howardil õnnestus Catherine'ile leida koht Kleve Anna, kes oli Henry VIII neljas naine, majapidamises. Kuna Henryl oli vähe huvi Anna vastu, jäi Catherine talle kiiresti silma. Henry hakkas saatma Catherine'ile kalleid kingitusi. Henry ning Anna abielu lahutati 9. juulil 1540. Abielu korraldaja Thomas Cromwell hukati 28. juulil, Henry ja Catherine abiellusid samal päeval. Abielu avalikustati 8. augustil. Kuningannana oli Catherine'i motoks "Non autre volonté que la sienne" (umbes "Pole muud tahet kui tema"). Catherine polnud nii haritud kui Henry eelmised naised, kuid tema võime lugeda ja kirjutada oli tol ajal piisav. Catherine oli noor, rõõmsameelne ning muretu, ta itsitas palju ning oli väga reibas. Ta näitas üles huvi tantsutundide vastu, kuid tegi nende ajal palju nalja. Talle meeldisid ka loomad, eriti koerad. Henry tähistas oma uut abielu hoogsalt ning kinkis Catherine'ile palju kingitusi. Ettevalmistusi tehti ka raseduse jaoks, kuid Catherine'il ja Henryl ei sündinud lapsi. Väidetavalt oli Catherine'il abielu ajal suhe Thomas Culpeperiga, kes oli kuninga lemmik õukondlane. Catherine ning Culpeper olid kohtunud juba eelmise kuninganna majapidamises ning Catherine oli kaalunud ka Culpeperiga abiellumist. 1541. aasta kevadel kohtusid Catherine ning Culpeper salaja. Kohtumised korraldas Catherine'i õukonnadaam Jane Boleyn, vikontess Rochford (leedi Rochford), kes oli Anne Boleyni hukatud venna George Boleyni lesk. Vaikselt hakati kahtlustama Catherine'i truudusetust, kuna mitmed õukondlased olid teadlikud Catherine'i varasematest suhetest. Läbiotsimisel avastati Culpeperi toast armastuskiri Catherine'ilt. Leedi Rochfordi hakati üle kuulama, kes piinamise hirmus tunnistas, et oli korraldanud Catherine'i kohtumised Culpeperiga. 1. novembril 1541 sai Henry Catherine'i vahistamismääruse, 23. novembril kaotas Catherine kuningannatiitli. Catherine vangistati Syon Abbeysse, kus ta viibis 1541. aasta lõpuni. Samuti vangistati mitmed Catherine'i sugulased. Catherine pidi Henryle tagastama tema ehted ja muud väärisesemed. Culpeper ning Francis Dereham hukati 10. detsembril 1541. Culpeperil löödi pea maha, Dereham poodi üles ning löödi neljaks. Kõik Catherine'i vangistatud sugulastele määrati eluaegne vangistus, kuid ajapikku nad vabastati. 1541. aastal võeti vastu seadus, mille järgi peavad kõik kuninga abikaasad rääkima kuningale oma eelmistest suhetest abielu esimese 20 päeva jooksul; selle eiramine on riigireetmine ning karistuseks on surmanuhtlus. See mõistis Catherine'i kohe süüdi ning ametlikku kohtuprotsessi ei toimunud. Catherine saadeti Towerisse 10. veebruaril 1542, ta hukati 13. veebruari varahommikul. Usutakse, et öö enne hukkamist harjutas Catherine mitu tundi, kuidas oma pead hukkamisplokile asetada. Hukkamise hommikul oli Catherine rahulik, kuid tema nägu oli kahvatu ja hirmunud. Levib müüt, et tema viimased sõnad olid "Ma suren kuningannana, kuid ma pigem sureksin Culpeperi naisena", ent hukkamise pealtnägijate kirjeldused seda ei toeta. Catherine'i kõne oli traditsiooniline: ta palus andestust oma pattude eest ning lausus, et ta 'väärib tuhat surma kuninga reetmise eest', kes teda nii lahkelt kohtles. Catherine'il raiuti ühe löögiga pea maha. Leedi Rochford, kes oli vangistuses saanud närvivapustuse ja oli kuulutatud vaimuhaigeks, hukati kohe pärast Catherine'it. Mõlemad laibad maeti märgistamata haudadesse, mis olid Anne Boleyni ja George Boleyni haua lähedal. Russell, Gareth (2017). Young and Damned and Fair: The Life of Catherine Howard, Fifth Wife of King Henry VIII. Simon & Schuster. Hanson, Marilee (6. veebruar 2015). "Anne Boleyn & Catherine Howard Connection – Family Tree Information". englishhistory.net. Vaadatud 11.06.2020. Bryne, Conor (2014). Katherine Howard: A New History. MadeGlobal Publishing. Ridgway, Claire (28. juuli 2010). "The Marriage of Henry VIII and Catherine Howard". theanneboleynfiles.com. Vaadatud 11.06.2020. Weir, Alison (1991). The Six Wives of Henry VIII. Grove Press. Farquhar, Michael (2001). A Treasury of Royal Scandals. Penguin Books. Smith, Lacey Baldwin (1961). A Tudor Tragedy: The Life and Times of Catherine Howard. Pantheon. Russell, Gareth (13. veebruar 2011). "February 13th, 1542: The Execution of Catherine Howard and Jane Boleyn". Vaadatud 11.06.2020. Weir, Alison (2011). Henry VIII: King and Court.