laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Are Uder

Are Uder (sündinud 1. oktoobril 1950) on eesti näitleja. Lõpetas 1969. aastal puhkpilliorkestrijuhi eriala Viljandi Kultuurharidustöö Koolis, õppis 1980–1986 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat. Ta on töötanud Haapsalu Pimedate Ühingus puhkpilliorkestri abidirigendina. Alates 1973. aastast on ta Eesti Nuku- ja Noorsooteatri näitleja. Too-Tiki, Kurvake Uu  : Jansson/Saar "Muumimuinasjutt", 1974 Vanamees, Kuningas  : Unt "Gulliver ja Gulliver", 1979 ja 1987 Tõhk, Tigu, Hani  : Kokko/Sang "Pessi ja Illuusia", 1982 Kala  : Tuglas/Agur "Toome helbed", 1986 Siil  : Landau "Lumehelbekese kool",1987 Õnnepäev, Sepp  : Ehin "Kalevipoja lood", 1988 Ettekandja, härra Jean  : Ionesco "Ninasarvik", 1989 Rabakukk Atarr, Roopill  : Pervik "Sookoll ja Sisalik", 1992 Pauka  : Liives "Pauka ja teised loomad", 1993 Vanaisa  : Malik/Luup "Hüpik-Hopik",1994 Kass  : Tungla "Lehmatari lugu" 1994 Muumipapa, koer  : T.Janson/J.Saar "Pöörane muumisuvi", 1975 Mereröövel  : J.Peegel/J.Saar "Verine John", 1980 Puusepp  : W.Shakespeare "Suveöö unenägu", 1985 Mutt, Konn  : A.Ch.Andersen "Pöial-Liisi", 1996 Siil, Konn  : H.Mänd "Töntsa-Täntsa" 1996 Koer  : U.Leies "Kiki ja Miki", 2001 Vanamees  : V.Tarassov "Elutarkus või elukartus", 1998 Potsepp  : H.Rand "Saladuslik tsirkus", 1997 Peremees  : J.M.Eisen/T.Tamm "Kratt", 2000 Ajalõikaja  : H.Rand "Haldjaöö", 1999 Jutustaja  : A.Türnpu "Põdra lotendav kasukas", 2003 Pimpelsang  : K. Kangur – U. Lennuk "Timbu-Limbu ja lumemöldrid" (lav. A. Prosa) 2004 Lilled, kalad, part, uss, jänes, vasikas  : H. Laas "Ise, ise ka!" (lav. H. Laas) 2005 Jõuluvana  : U. Lennuk "Muinasjutumees" (lav. A. Prosa) 2005 Lepatriinu Peeter, Külmkapiputukas Heino, Päkapikk Jussi  : J.Põldma "Lepatriinude jõulud" (lav. J.Põldma/H.Ernits) 2006 Will  : W.Shakespeare – E.Liitmaa – J.Kreem – A.Dvinjaninov "Romeo ja Julia" (lav. A. Dvinjaninov) 2006 Erinevad rollid  : H.Laas "Tsuhh, tsuhh, tsuhh..." (lav. H.Laas) 2006 Erinevad rollid  : H. Laas "Metsakülad" (lav. H. Laas) 2007 Jutustaja  : V. Rydberg – A. Uder "Härjapõlvlane" (lav. A. Uder) 2007 Herman : M.Ulman - A.Prosa Tv3 kriminaalkomöödiasari "Kätemaksukontor" 2023
Kalapüük

"Kalastaja" suunab siia. Ajakirja kohta vaata artiklit Kalastaja (ajakiri). Kalapüük (ka kalastus, kalastamine, kitsamas mõttes töönduspüük) on kalanduse haru, mis keskendub kalade ja teiste veeorganismide (ka veetaimede) püügile mingist veekogust. See hõlmab ka kõikvõimalikud kalapüügivahendid ja vastavad -tehnikad. Kalapüügi all mõeldakse sageli ka harrastuslikel või sportlikel (kalasport) eesmärkidel kalade püüdmist.  Pikemalt artiklis Töönduspüük Töönduslikel eesmärkidel kalapüüki saab jagada kaug-, mere- ja sisevetekalapüügiks. Kaugkalapüügist saab rääkida, kui püük toimub avamerest, merekalapüügist aga siis kui tegu on rannikulähedase püügiga, sisevetekalapüük toimub sisevetest (nt Võrtsjärvest). Kalakasvatus Kalapüügivahendid Kalapüügitehnikad Kalamehesäärikud Elekterpüük Jahi- ja kalastusturism
1

◄ | 1. sajand eKr | 1. sajand | 2. sajand | ► ◄ | 20. aastad eKr | 10. aastad eKr | 0. aastad eKr | 0. aastad | 10. aastad | 20. aastad | 30. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 4 eKr | 3 eKr | 2 eKr | 1 eKr | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | ► | ►► 1. aasta algas Juliuse kalendri järgi olenevalt allikast kas laupäeval või pühapäeval. Maailmas oli umbes 252 miljonit inimest. Jeesuse Kristuse elu esimene täisaasta Dionysius Exiguuse traditsioonilise arvestuse järgi. Matteuse evangeeliumi järgi toimus süütalaste tapmine. Gaius Caesar ja Lucius Aemilius Paullus olid Rooma konsulid. Siid jõudis Rooma. Vana-Roomas võeti kasutusele mattklaasist aknad. Ovidius kirjutas poeemi "Metamorfoosid". Algas Hiina Hani dünastia Yuanshi ajastu. Valitsema asus keiser Ping. Kong Fuzile anti esimene kuninglik tiitel, postuumne nimi "Isand Baochengxun Ni". Hiinasse jõudis budism. "0. aasta"
Mers el-Kébir

Mers el-Kébir (araabia: المرسى الكبير‎, 'Suur Sadam') on sadamalinn Alžeeria loodeosas, Orani provintsis. Linna elanike arv oli 2006. aasta andmetel 16 950. Pärast Prantsusmaa alistumist Saksamaale 1940. aasta suvel ründas Briti laevastik 1940. aasta 3. juulil Mers el-Kébiris Prantsuse laevastikku, et see ei langeks sakslaste kätte, ja hävitas sellest suurema osa. Rünnakus hukkus umbes 1300 prantsuse meremeest.
Tsolgo Mustjärv

Tsolgo Mustjärv (ka Mustjärv) asub Tsolgo külas Võru vallas Võru maakonnas. Kuulub Tsolgo aheljärvestikku. Mustjärv on 29,7 m sügav, seega maksimaalselt sügavuselt Eesti neljas järv. Sügavaim koht asub järve keskosast veidi loode pool. Järv on põhjaloode-lõunakagu suunas ovaalse kujuga, pindala on 6 hektarit. Edelakallas on suhteliselt kõrge, mujal madalam. Kaldavööde on enamjaolt liivane või kruusane, loodes mudane. Mustjärv on umbjärv. Vesi on kollakaspruun kuni rohekaskollane, suhteliselt vähe läbipaistev. Taimestik on vähene ja liigivaene. Kalaliikidest on esindatud ahven, mudamaim, särg, latikas, ka haug, linask ja luts.
Edvard Beneš

Edvard Beneš (28. mai 1884 Kožlany – 3. september 1948 Sezimovo Ústí) oli Tšehhoslovakkia iseseisvusvõitluse juhte ja president aastatel 1935–1938 ning 1945–1948. Aastatel 1918–1935 oli Edvard Beneš Tšehhoslovakkia välisminister, aastatel 1921–1922 Tšehhoslovakkia peaminister. Tšehhoslovakkia ja Saksa riigi vaheliste kriiside järel 1938. aastal, Itaalia vahendusel toimunud 29.-30. septembril 1938 Müncheni konverents, lõppes sudeedisakslastega asustatud alade eraldamisega. 1938. aasta Müncheni kokkuleppe ja Müncheni konverentsi kohaselt Tšehhoslovakkia loovutas sudeedisakslastega asustatud alad (Sudeedimaa) Saksamaale. Müncheni kokkuleppe tulemusena Tšehhoslovakkia kaotas 1/3 territooriumist ja 1/2 tootmisvõimsusest. Tšehhoslovakkia Teises maailmasõjas Slovaki Vabariik (1939–1945) Müncheni kokkulepe ja Müncheni konverents
Ratsutamine 2008. aasta suveolümpiamängudel

Ratsutamine 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 9.–21. augustini. Ratsutamisvõistlustel osales 204 sportlast 45 riigist ja välja jagati 6 komplekti medaleid. Kuna hobustele olid väga ranged karantiinireeglid, siis medalivõitjad ei selgunud mitte Pekingis, vaid selleks puhuks Hongkongi rajatud ratsutamiskeskuses. See on teine kord olümpiamängude ajaloos, kui ratsutamisvõistlused peeti põhimängudega erineva rahvusliku olümpiakomitee (Hongkongi Olümpiakomitee) korraldamisel. Individuaalne koolisõit Võistkondlik koolisõit Individuaalne takistussõit Võistkondlik takistussõit Individuaalne kolmevõistlus Võistkondlik kolmevõistlus Koolisõidus lubati võistlema 50 sportlast ja 50 hobust. Takistussõidus ja kolmevõistluses osales vastavalt 75 sportlast ja samapalju hobuseid. Koolisõidus ja takistussõidus lubati kasutada ka varuhobuseid, kusjuures koolisõidus oli selleks 10 hobust ja takistussõidus 15, ehk 1 hobune võistkonna peale. Finaal: 19. august Osavõtjaid: 47 Olümpiavõitja 2004: Anky van Grunsven (Salinero), Holland Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 14. august Osavõtjaid: 11 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Saksamaa Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 21. august Osavõtjaid: 49 Olümpiavõitja 2004: Rodrigo Pessoa, Brasiilia Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 18. august Osavõtjaid: 9 võistkonda Olümpiavõitja 2004: USA Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 12. august Osavõtjaid: 70 Olümpiavõitja 2004: Leslie Law, Suurbritannia Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 12. august Osavõtjaid: 11 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Prantsusmaa Ametlikud tulemused: Finaal Ratsutamise koduleht Pekingi OM-il FEI koduleht
Tugev vastastikmõju

Tugev vastastikmõju ehk tugev interaktsioon on üks neljast fundamentaalsest jõust looduses. Tugev vastastikmõju toimib värvust omavate elementaarosakeste (kvarkide) vahel. Tugeva vastastikmõju kandjad ehk vaheosakesed on gluuonid. Erinevalt näiteks elektromagnetilisest vastastikmõjust, mille kandja footon ei oma elektrilaengut ega osale vastastikmõjus, omab gluuon värvilaengut. See tähendab, et ka gluuon ise osaleb aktiivselt vastastikmõjus. Tugeva vastastikmõju olemust kirjeldab kvantkromodünaamika teooria, mis on osa osakestefüüsika standardmudelist. Üksikud kvargid ja gluuonid on ainsad elementaarosakesed, millel on värvilaeng ja mis osalevad tugevas vastastikmõjus. Kaasaegsete teadmiste järgi üksikuid kvarke eksisteerida ei saa ja neid pole ka registreeritud, sest kui kvarke lahutada, tekib nende vahele nii suur energia, mille abil tekib uus kvark. Kvarkide sellist alatist seotud olekut nimetatakse kvarkvangistuseks. Seega on kvargid alati ühendatud suuremateks osakesteks (prooton, neutron, meson) ja nende värvilaengud taandavad üksteist ning nende kombinatsioonist tekkinud vaba nii-öelda valge osake ise otseselt tugevas vastastikmõjus ei osale. (Pii-meson ehk piion vahendab küll tugevat tuumajõudu nukleonide vahel, mis hoiab prootonid, neutronid koos aatomi tuumades võimaldades stabiilsete aatomituumade olemasolu.) Tuumajõud tekivad tänu üksikute nukleonide värvuspolaarsusele (analoogiliselt muidu elektriliselt neutraalsete aatomite vahel tekkiva tõmbejõuga (van der Waalsi jõud). Tugev vastastikmõju on tõeliselt tugev. Kahe kvargi vaheline kooshoidev jõud on suurusjärgus 100 njuutonit[viide?]. Prootonitevaheline tõukumine aatomituumas (elektromagnetilise vastastikmõju tõttu) on tuuma koos hoidvast tugeva vastastikmõju tõmbejõust 137 korda nõrgem. Erinevalt elektromagnetilisest vastastikmõjust ei vähene tugev vastastikmõju kvarkidevahelise kauguse kasvades, vaid jääb konstantseks. Seetõttu on teatavast kaugusest alates energeetiliselt kasulikum tõmmata vaakumist välja uus kvargi-antikvargi paar, mis moodustavad lahknevate kvarkidega uued värvusneutraalsed kooslused. Seetõttu ei ole võimalik vaba kvargi olemasolu ning kõik eksisteerivad kvargid on seotud hadroniteks. Kuigi ilma massita gluuon võiks teoreetiliselt kanda tugevat vastastikmõju lõpmata kaugele (analoogiliselt massita footonile), määrab ülalkirjeldatud efekt reaalse tugeva vastastikmõju maksimaalse kauguse. See on vähem kui umbes 0,8 femtomeetrit, mis on nukleoni raadiuse suurus. Seega on gluuon tugeva vastastikmõju vahendaja, mis hoiab kvarke koos prootonites, neutronites ja teistes hadronites. Tuumajõud
Taekwondo 2008. aasta suveolümpiamängudel

Taekwondo 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 20.–23. augustini ja need peeti Pekingi teadus- ja tehnoloogiainstituudi spordihallis. Taekwondos osales 124 sportlast 64 riigist ja välja jagati 8 komplekti medaleid. Kuni 58 kg Kuni 68 kg Kuni 80 kg Üle 80 kg Kuni 49 kg Kuni 57 kg Kuni 67 kg Üle 67 kg Finaal: 20. august Osavõtjaid: 16 Olümpiavõitja 2004: Chu Mu-Yen,Taiwan Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 21. august Osavõtjaid: 16 Olümpiavõitja 2004: Hadi Saei Bonehkohal, Iraan Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 22. august Osavõtjaid: 16 Olümpiavõitja 2004: Steven Lopez, USA Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 23. august Osavõtjaid: 16 Olümpiavõitja 2004: Moon Dae-sung, Lõuna-Korea Ametlikud tulemused: Finaal Kuuba sportlane Angel Matos kukkus pärast Kasahstani võistlejalt Arman Tšilmanovilt saadud hoopi matile pikali ning jäi meedikuid ootama. Kuna taekwondo reeglite järgi võib puhkepaus kesta vaid ühe minuti siis Matos diskvalifitseeriti. Peale seda kuubakas vihastas ning lõi jalaga näkku kohtunikule, kelleks oli rootslane Chakir Chelbati. Rahvusvaheline Taekwondo Föderatsioon karistas Matost ja tema treenerit eluaegse võistluskeeluga, kuna selline teguviis on rangelt vastuolus taekwondo reeglite ja olümpiavaimuga. Finaal: 20. august Osavõtjaid: 16 Olümpiavõitja 2004: Chen Shih-hsien, Taiwan Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 21. august Osavõtjaid: 16 Olümpiavõitja 2004: Jang Ji-won, Lõuna-Korea Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 22. august Osavõtjaid: 16 Olümpiavõitja 2004: Luo Wei, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 23. august Osavõtjaid: 16 Olümpiavõitja 2004: Chen Zhong, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal Taekwondo koduleht Pekingi OM-il WTF-i koduleht
Kessu päevamärk

Kessu päevamärk on päevamärk Kesselaiu põhjarannikul Suures väinas Muhu saare ja mandri vahel. Päevamärgi geograafilised koordinaadid on 58° 38′ 14″ N, 23° 25′ 50″ E. 21 meetrit kõrge metallsõrestiktorn püstitati 1957. aastal. Päevamärk on üks kolmest Kesselaiul asuvast navigatsioonimärgist, kuid erinevalt kahest liitsihi tulepaagist on Kessu päevamärk kasutusest maha võetud ja laguneb. Torni otsa on võimalik pääseda mööda redeleid, kuid vahetasandite puudumise ja päevamärgi viletsa seisukorra tõttu ei ole selle otsa ronimine soovitatav. Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 758. 2009. aasta sügisest pole torn enam navigatsioonimärgina kasutusel. Muhu vallal on kavas võtta torn kasutusele matkaraja vaatetornina. Kesse alumine tulepaak Kesse ülemine tulepaak Kesse päevamärgist saab vaatetorn. Saarte Hääl, 8. oktoober 2014. Kessu päevamärk navigatsioonimärkide andmekogus
Must mudil

Must mudil (Gobius niger) on mudillaste sugukonda kuuluv kalaliik. Must mudilal on piklikjässakas kehakuju. Seljauimi on kaks, sabauim on ümardunud ja isaste uimed on emaste omast tavaliselt suuremad. Silmad paiknevad lähestikku. Kogu keha on kaetud soomustega. Keha värvus on vahelduv, selg on enamasti mustjaspruun või oliivpruunikas, vahel ka kollakas kuni valge. Külgedel on mustad, enamasti ebamäärased täpid või laigud, kõht on kollakas või valge. Täiskasvanud isenditel puudub ujupõis. Pikkus on maksimaalselt kuni 18 cm[viide?]. Levinud Mustas meres, Vahemeres, Atlandi ookeani kirdeosas kuni Maroko rannikuni, Läänemeres kuni Ahvenamaa saarestikuni. Must mudil on merekala, kes elab kuni 20 meetri sügavusel rannikuäärse ala vetikavööndis (litoraalis) või liivasel pinnasel. Eesti kalade süstemaatiline nimestik Must mudil andmebaasis eElurikkus
Eri Kawai

Eri Kawai (jaapani keeles 河井 英里 Kawai Eri; 8. mai 1965 – 4. august 2008, Tōkyō, Jaapan) oli Jaapani naislaulja. Eri Kawai lõpetas Tōkyō Kaunite Kunstide ja Muusika Rahvusülikooli ning kirjutas ja laulis nii klassikat kui ka pop- ja maailmamuusikat. 1996 "Wāzu Wāsu Bōken" 1997 "Ao ni Sasageru" 2001 "Prayer" 2001 "Animage" 2002 "Animage 2" 2006 "Madoromi no Rinne" Eri Kawai laulud
Kosmogoonia (humanitaarteadused)

Kosmogoonia (kr kosmogonia 'maailma tekkimine') on müüt, jutustus, või õpetus maailma tekkimisest. Mütoloogia: Kosmogoonilised uskumused - Egiptuse kosmogoonia. Filosoofia: Esimesed katsed maailma tekkimist loogiliselt põhjendada tegid Thales, Anaximandros, Herakleitos, Demokritos, Epikuros. Nende arvates arenes maailm loomulikul teel kaosest ja maailma moodustavad osised on igavesed. Teoloogia: Vana-Ida loomismüüdid (Gilgameši eepos, "Enûma eliš" jt) on mõjutanud 1. Moosese raamatut, kus loomislugu muudeti monoteistlikuks. Emanatsioon Kreatsionism Monoteism Loomine eimillestki Loomismüüdid Manihheistlik kosmogoonia Polüneesia kosmogoonia
Koprofaag

Koprofaag ehk skatofaag (ka roojatoiduline, roojasööja) on loom, kes toitub sõnnikust. Koprofaagiat esineb näiteks mitmete mardikaliste ja kahetiivaliste juures. Koprofaagilised on ka jänesed ja närilised, kellel puudub hästiarenenud mäletsejate omaga sarnane seedesüsteem, et rohtu seedida. Saamaks rohust kätte rohkem aineid, söövad nad oma väikesed pehmed väljaheited uuesti sisse; seda nähtust nimetatakse ka autokoprofaagiaks ehk refektsiooniks. Need loomad eritavad ka normaalseid väljaheiteid, mida nad söögiks ei tarbi. Autokoprofaagia Saprofaag
Cornelius Castoriadis

Cornelius Castoriadis (kreeka keeles Κορνήλιος Καστοριάδης) (11. märts 1922 – 26. detsember 1997) oli Kreeka-Prantsuse filosoof, majandusteadlane ja psühhoanalüütik. Raamatu "L'Institution imaginaire de la société" ("Ühiskonna imaginaarne korraldus") autor, ühenduse Socialisme ou Barbarie kaasasutaja ja autonoomia filosoof. Castoriadis sündis Konstantinoopolis ja kolis hiljem Ateenasse. Huvi marksismi vastu algas tal juba 13-aastaselt. 1941. aastal astus ta Kreeka Kommunistlikku Parteisse, millest lahkus aasta pärast, et saada aktiivseks trotskistiks. 1944. aastal kirjutas ta oma esimesed esseed sotsiaalteadustes ajakirjas Archeion Koinoniologias kai Ethikes ('sotsioloogia ja eetika arhiiv'). Pärast Ateena Ülikooli lõpetamist politoloogias, majanduses ja õiguses läks ta Prantsuse Instituudi stipendiumiga õppima Pariisi. 1980. aasta kirjutises "Devant la guerre" ("Sõjaga silmitsi") väitis ta, et Venemaa on saanud üheks suurimaks sõjaliseks jõuks maailmas. Et mahajäänud tsiviilmajanduse tingimustes sõjalist võimsust säilitada, ei saa Nõukogude Liit enam olla ainupartei bürokraatia valitsetav riik, vaid nn stratokraatia ehk militaarriik, mida valitseb tsiviilsektorist lahutatud iseseisev, ekspansionistlike plaanidega militaarsektor. Seetõttu puudub Venemaal sisemine klasside vaheline dünaamika, mis võiks viia sotsiaalsele revolutsioonile. Muutused saavad tulla ainult välisest sekkumisest. Cornelius Castoriadis Dies at 75
Kalanduse mõisteid

Siin on loetletud kalanduse mõisteid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y abar akvakultuur akvapoonika bottengarn harpuun kalakaitse kalakasvandus kalakasvatus kalamaksaõli kalandus Kalanduskoda Kalapaat kalapüügivahendid kalapüük kalatiik kalavõrk lepiskala marikultuur mõrd prügikala röövkala soomkala sump säästev kalandus tiigikalandus traal traalimine töönduskala töönduspüük ui und käsiõng Ülepüük
Aakeri kihelkond

Aakeri kihelkond (taani Aaker Sogn, Åker Sogn) on kihelkond Taanis Bornholmi piirkondvallas. Ta kuulub Kopenhaageni piiskopkonna Bornholmi praostkonna Aakeri pastoraati. Enne 1970. aasta haldusreformi kuulus kihelkond Bornholmi maakonna Sønderi sadakonda. Kihelkonna kirik on Aa kirik Aakirkebys. 2013. aasta seisuga oli kihelkonnas 3268 elanikku, kellest 2830 olid Rahvakiriku liikmed. 2004. aasta seisuga olid vastavad arvud 3491 ja 3111. Åker Højlyng Bodelyng Huse Boderne Bøsthøj Bukkegård Byvangen Duegård Egeby Ellesgård Fåreby Grammegårde Grødby Gusegård Hallegård Hundshale Kalbygård Kanniketuerne Klintegård Kongensmark Krusegård Limensgade Loftsgård Munkegård Nyby Østervang På Bakken På Løkker På Tras Riseskov Saksebro Skagelfaldet Skovgård Sletteenge Smålyngen Sortebjerg Strøby Styrsbro Tvillinghuse Ugleenge Valingebjerg Vallensgård Huse Vester Boderne Grødby jõgi Læså Åker (maavaldus) Almindingen (mets) Ekkodalen (org) Myregård (talu) Vallensgård (talu) Sissekanne kihelkonnaportaalis (taani keeles)
Soolane vesi

Soolane vesi on vesi, mille soolade sisaldus (soolsus) on üle 10 g/L (10‰). Mingi veekogu soolsus on tingitud peamiselt naatriumkloriidi sisaldusest. Kuna termin on kasutusel ka üldmõistena, tähendamaks suhtelist soolast vett, võib eri allikate järgi kokkuleppeline soolsus suuresti erineda. Mõnes allikas jagatakse soolane vesi omakorda vähesoolaseks, ülisoolaseks jne. Riimvesi Magevesi International Glossary of Hydrology. 1992. WMO-UNESCO. 413 p
Kesse alumine tulepaak

Kesse sihi alumine tulepaak (ka Kessu alumine tulepaak) on tulepaak Kesselaiu edelarannikul Suures väinas Muhu saare ja mandri vahel. Tegemist on ühega kolmest Kesselaiul asuvast navigatsioonimärgist. Tulepaagi geograafilised koordinaadid on 58° 37′ 57″ N, 23° 24′ 54″ E. Tulepaak on ehitatud punasele metallpostile, mille küljes paikneb punase püsttriibuga valge täisnurkne tahvel. Tulepaagi kõrval asub väike silikaattellistest abihoone. Meremärk püstitati 1879. aastal ja 1953 toimus suurem ümberehitus. Tulepaak automatiseeriti täielikult 1996[küsitav]. aastal. 9 meetrit kõrge tulepaagi tipus paiknev tuli asub merepinnast 12 meetri kõrgusel. Tulepaak töötab pimedal ajal läbi aasta. Tuletorni tipus põleb valge tuli järgmise tsükliga: 0,5 sekundit valge ja 0,5 sekundit pime. Paistab asimuudist 318° asimuudini 128° 7 meremiili kaugusele. Tuli on sihi ülemise tulepaagiga sünkroonimata. Sihi asimuut on 123°. Kessu päevamärk Kesse ülemine tulepaak  Kesse sihi tulepaagid – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kesse alumine tulepaak navigatsioonimärkide andmekogus
Venjamin Gulst

Venjamin Gulst (vene keeles Вениамин Наумович Гульст) (27. juuni 1900 Mõkolajiv, Hersoni kubermang – 1972 Moskva, NSV Liit) oli juudi rahvusest Nõukogude Liidu riikliku julgeoleku- ja siseasjade organite juhtivtöötaja, 1941. aastal Eestis juuniküüditamise üks läbiviijaid, Lavrenti Beria lähedane isik. 1934–1937 Gruusia NSV NKVD Riikliku Julgeoleku Valitsuse ja GPU Operatiivosakonna ülem, Gruusia NSV NKVD Miilitsavalitsuse kriminaaljälituse osakonnaülem; Gruusia NKVD Riikliku Julgeoleku Valitsuse 2. ja 3. osakonna ülem; 1938–1940 NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse (juhtkonna valve ja ihukaitse) 1. osakonna ülema asetäitja; 1940–1941 Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi rahvakomissari asetäitja 1941– juhtival tööl Gruusia NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadis ja Riikliku Julgeoleku Ministeeriumis. Pärast Beria aresti 26. juunil 1953 oli Gulst üle kuulatud seoses Lavrenti Beria süüasja uurimisega, mille käigus Lavrenti Beriat süüdistati 1939. aastal NSV Liidu kaitserahvakomissari asetäitja Georgi Kuliku abikaasa Kira Kulik-Simonitši salajase röövimise organiseerimises, mille käigus Gulst osales Beria isikliku korralduse alusel Vsevolod Merkulovi juhtimisel koos Šalva Tsereteli ja Lev Vlodzimirskiga Kira Kuliku salajases jälgimises ning ebaseadusliku vabaduse võtmise eesmärgil. 1950. aastatel heideti ta NLKP-st välja ja jäeti ilma sõjaväelisest auastmest kindralmajor (põhjus?). Tema poeg Valentin Gulst (Гульст Валентин Вениаминович, sünd. 29 augustil 1924) on teise maailmasõja veteran. Venjamin Gulsti vend Fjodor Gulst oli sõjaväearst. ""СУПЕРКРОТ" ЦРУ В КГБ. 35 лет шпионажа генерала Олега Калугина. Альманах «Вымпел» Москва 1999". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 27. jaanuaril 2010. http://www.pobediteli.ru/russia/center/moskva/g/gug-gur/index.html Biograafia
August Pork

August Pork (vene Август Петрович Порк; 27. juuni 1917 Tver – 2002 Moskva) oli Eesti NSV partei-, miilitsa- ja julgeolekutöötaja, kindralmajor (1964). August Pork oli aastatel 1933–1936 Tveri vagunitehase elektrimontöör, tehaseraadio toimetaja. 1936–1939 tehase ajalehe toimetaja Tveris, klubi direktori asetäitja Ostaškovis. 1939. aastal oblastilehe Proletarskaja Pravda toimetaja asetäitja. Aastatel 1941–1942 instruktor-literaator ja ajalehe toimetaja Punaarmee 8. Eesti Laskurkorpuses; sõjakorrespondent, korpuse- ja armeelehtede erikorrespondent Leningradi ja Volhovi rindel , 1942–1943 polgu staabiülema abi Kalinini rindel, 1943–1946 poliitosakonna vaneminstruktor Leningradi ja 2. Balti rindel. NLKP liige 1943. aastast. 1946. aastal Sovetskaja Estonia toimetuse osakonnajuhataja. Aastatel 1946–1948 EK(b)P Keskkomitee Propaganda- ja agitatsiooniosakonna ajakirjandussektori juhataja; ajakirja Pilt ja Sõna toimetaja, Aastatel 1948–1950 õppis NSV Liidu Siseministeeriumi kõrgkoolis, kus omandas kõrgema juriidilise hariduse. ja 1950. aastast Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi maakonnavalitsuse ülem; Eesti NSV Siseministeeriumi Miilitsavalitsuse ülema asetäitja. Aastatel 1953–1958 Eesti NSV Siseministeeriumi siseministri asetäitja ja Eesti NSV Siseministeeriumi Miilitsavalitsuse ülem. August Pork oli aastatel 1959–1961 Eesti NSV Siseministeeriumi, siseminister ja 19. juunist 1961 Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee esimees, 25. augustist 1978 kuni 16. juunini 1982 Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee esimees. August Pork oli 1960. aastast EKP Keskkomitee liige, Eesti NSV Ülemnõukogu VI, VII, VIII ja IX koosseisu ning 1979. aastast NSV Liidu Ülemnõukogu saadik. RJK teeneline töötaja (почётный сотрудник госбезопасности); Lenini orden; Punalipu orden (kaks korda); Isamaasõja 1. järgu orden; Tööpunalipu orden; (kaks korda) Punatähe orden; medal "Lahinguliste teenete eest" (kaks korda)[1] Aastal 1996 asus ta elama Moskvasse. Tema viietoaline korter Tallinnas Roosikrantsi 8a läks Edgar Savisaare käsutusse. Tema kaksikpojad on Arnold Pork ja Valeri Pork (sündinud 8. juulil 1941). August Peetri p. Pork, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 127 Miilitsa-polkovnik A. Pork, Eesti NSV SM Miilitsavalitsuse ülem, KAKS AASTAT, Vahipostil: ENSV Siseministeeriumi häälekandja, nr. 42, 18 oktoober 1958 Sissekanne saidil law-order.ru