Satanism

Satanism on religioosne või filosoofiline arusaam, mille keskseks kujuks on Saatan või mõni muu Saatanaga samastuv identiteet või siis inimese tõeline olemus, mida esindab Saatan kui arhetüüp. Erinevalt paljudest religioonidest ja filosoofiatest on satanismis põhirõhk inimese Mina väärtustamisel, mitte allumisel mõnele jumalusele või juhtfiguurile või moraalireeglitele. Tänapäeval väldivad paljud satanistid kõike seda, mida võib kutsuda traditsiooniliseks usuks, suhtumiseks ja jumaldamiseks, ning selle asemel eelistavad egoistlikumaid maailmavaateid ja praktikaid, nagu näiteks maagiat. Samas eksisteerib ühiskonnas satanismi vorme, mida oleks õigem nimetada muude nimetustega, mida aga siiski satanismiks kutsutakse ja mis seetõttu segast vett veelgi segasemaks teevad. Selle näide on kristlik satanism, mida kannavad endas peamiselt kristlikust kultuuriruumist ja sootsiumist võrsunud noored, kes teavad Saatanat sellisena, nagu ta esineb kristlikus kontekstis, ning vastavalt oma noorusele ja mässumeelsusele teevad valiku Jumala ja Saatana vahel viimase kasuks, neelates meediast ja ühiskonnast endasse kõike seda, mida nood satanismiks nimetavad. Üldkujul jaguneb tänapäeva satanism kuueks lähemal vaatlusel tugevalt erinevate maailmavaadetega satanismi vooluks: LaVey satanism, Sethi satanism, religioosne satanism, Sat-Tan satanism, Luciferiaanlik satanism võilutsiferianism ning traditsiooniline satanism 1933. aastal esitas öömisjoniselts Vabariigi Valitsusele märgukirja, milles palus võidelda satanismi vastu Eestis. Satanismi võib liigitada kolmeks: LaVey satanism, spirituaalne satanism ja happeline satanism. LaVey satanismi rajajaks on Anton LaVey, LaVey satanistid usuvad küll maagiasse, samas ei usuta Saatanasse kui realsesse olendisse vaid kui sümbolisse. Sammuti ei usuta surmajärgsesse ellu. LaVey satanistide jaoks on tähtis enese väärtustamine. LaVey sataniste koondavaks organisatsiooniks on Church of Satan. Spirituaalsed satanistid usuvad Saatanasse kui realsesse olendisse ja tihti usutakse ka spirituaalsesse sõtta mis hävitab Jehoova. Spirituaalse satanismi tuntumateks organisatsioonideks on Joy of Satan ja Temple of Seth. Happeline satanism ei põhine millegi uskumisel ega filosoofial, vaid vastandumisel ja vandalismil. Erinevatel satanistlikel organisatsioonidel on erievad ideoloogilised suunad. Church of Satan toetab äärmuslikku kapitalismi ja individualismi. Joy of Satan toetab natsionaalsotsialismi. The Satanic Temple on vasakpoolsete kalduvustega. Satanistliku sõnumi levitamises on süüdistatud paljusid ansambleid, eeskätt rockigruppe, näiteks: The Beatles, AC/DC, Judas Priest, Iron Maiden, Rolling Stones, The Doors. Enamikul juhtudest pole väidetel siiski alust, sest süüdistused on reeglina põhinenud süüdistajate eelarvamustel ning satanistlikuks on peetud ansamblite müstilisi laulusõnu või kristliku maailmapildiga mitte kokkulangevaid põhimõtteid, käitumist ning sümboolikat. Sageli on satanistlikku sõnumit otsitud isegi ansamblite muusikat tagurpidi kuulates. Siiski on ka hulk ansambleid ja muusikuid, kes kas laulutekstides või eraelus satanismi põhimõtteid ülistavad ja järgivad. Neist kõige selgemini on oma põhimõtteid väljendanud paljud black- ja death metali ansamblid, nagu näiteks Bathory, Deicide, Emperor, Mayhem, Merciful Fate, Venom. Sellest hoolimata on sageli keeruline eristada, kas tegemist on satanistliku või antikristliku (paganliku) sõnumiga ning kui tõsiselt esitajad ise seda võtavad. "Antichrist" "Antichrist Superstar" "Ars Goetia" "Compleat Witch" "De Praestigiis Daemonumand" "Faust" "Great Book of Saint Cyprian" "Jumalik komöödia" "Lemegeton Clavicula Salomonis" "Meister ja Margarita" "Moosese 6. ja 7. raamat" "Pseudomonarchia Daemonum" "Saatan kõneleb" "Saatanlik Piibel" "Saatanlikud pühakirjad" "Steganographia" "Sympathy for the Devil" "Their Satanic Majesties Request" "Saatanlik nõid" "The Satanic rituals" "Necronomicon" Demonoloogia mõisteid Musta Veenuse Ordu Joy of Satan Kuradi sulased tööl. Rahvaleht, 8. aprill 1933, nr. 42, lk. 4.