laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Koldrohu tee

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Koldrohu tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis. Koldrohu tee algab Helmiku teelt ja lõpeb Puhkekodu teel. Koldrohu tee on lõuna–põhjasuunaline ja ligi 170 meetri pikkune. Koldrohu tänav sai nime 13. juunil 1958. Tänav on saanud nime liblikõieliste sugukonda kuuluva niidutaime koldrohu järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 274  Koldrohu tee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Allen Kaasik

Allen Kaasik (sündinud 23. augustil 1970) on eesti arstiteadlane, biokeemik ja farmakoloog. Kaasik on lõpetanud 1988. aastal Tallinna 5. Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli (bioloogia-geograafiateaduskonnas) biokeemia erialal. 1994. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli patofüsioloogia instituudi juures magistritöö türeoidhormooni mõjust südame lihasraku signaalsüsteemidele. Aastail 1994–1998 oli ta doktorantuuris Tartu Ülikooli patofüsioloogia instituudis ja Helsingi Ülikooli biomeditsiini instituudis. 1998. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja teemal "Thyroid hormone control over β-adrenergic signalling system in rat atria" (juhendaja Enn Seppet). Kaasik on alates 1994. aastast töötanud Tartu Ülikoolis: aastail 1994–1997 arstiteaduskonna üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi assistendina ja 1998–1999 farmakoloogia instituudi teadurina. Aastatel 1999–2001 töötas ta 10 kuud Pariisis, 2000–2001 oli Tartu Ülikooli farmakoloogia instituudi erakorraline teadur, 2002–2008 vanemteadur, 2008. aastal erakorraline professor. 1. septembrist 2008 on ta Tartu Ülikooli farmakoloogia instituudi professor ja vanemteadur. Aastail 2003–2007 oli Kaasik TÜ molekulaarse ja kliinilise meditsiini keskuse juhataja asetäitja, 2009. aastast on ta siirdemeditsiini tippkeskuse tegevjuht, 2011. aastast haigusmudelite kompetentsikeskuse tegevjuht. 2001 Noore teadlase preemia 2020 Tartu Ülikooli aumärk Allen Kaasik Eesti Teadusinfosüsteemis "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Allen Kaasik Eesti Teadusinfosüsteemis
William Schallert

William Joseph Schallert (6. juulil 1922 Los Angeles – 8. mai 2016 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide näitleja. IMDb link puudub William Schallert andmekogus IMDb (inglise)
Anneli Uusküla

Anneli Uusküla (aastani 1990 Anneli Maitse; sündinud 11. aprillil 1967 Kohtla-Järvel) on eesti dermatoveneroloog ja epidemioloog. Anneli Uusküla on lõpetanud 1985. aastal Tallinna 46. Keskkooli ja 1991. aastal Tartu Ülikooli (arstiteaduskonnas). Ta sai meditsiinidoktori kraadi Tartu Ülikoolis 2001. aastal väitekirjaga sugulisel teel levivate haiguste epidemioloogiast Eestis aastatel 1990–2000 (juhendaja Helgi Silm). 2003. aastal sai ta New Yorgi osariigi ülikooli (State University of New York at Albany, School of Public Health) juures teadusmagistrikraadi tööga "Treatment of the sexually transmitted diseases in Estonia: consistency with the evidence based medicine principles". Uusküla oli 1994–1995 Tartu Ülikooli nahahaiguste kliiniku vanemlaborant, 2004–2007 vanemassistent, 2002–2003 ka Tartu Ülikooli tervishoiu instituudi erakorraline teadur, 2004–2007 vanemteadur, 2007–2009 instituudi juhataja. 2007. aastast on ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonna tervishoiu instituudi epidemioloogia professor. Anneli Uusküla peamised uurimisvaldkonnad on sugulisel teel levivate infektsioonide ja HIV epidemioloogia ja riskitegurid Eestis ning sugulisel teel levivate infektsioonide ja HIV ravi ning käsitlus. 2020 Tartu Ülikooli aumärk Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Tartu Ülikooli nõukogu valis kaheksa professorit, Tartu Ülikooli pressiteade Anneli Uusküla Eesti Teadusinfosüsteemis "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Anneli Uusküla Eesti Teadusinfosüsteemis
Europe (täpsustus)

Europe oli vanakreeka mütoloogias Liibanoni printsess Europe (jaht) räägib purjekast Europe, Rootsi ansambel
Võsu Glämm

Võsu Glämm oli 2013–2016 Võsul toimunud ühe filmi filmifestival. Esimesel aastal oli kavas Toomas Hussari film "Seenelkäik". 2014. aastal toimunud teisel Võsu Glämmil näidati kahe päeva jooksul kuus mängufilmi: "Mandariinid", "Risttuules", "Karikakramäng II", Malik Bendjellouli parima dokumentaalfilmi Oscari võitnud "Suhkrumeest otsimas" ("Searching for Sugarman"), Benedikt Erlingssoni mängufilm "Hobustest ja inimestest" ("Of Horses and Men") ning "Väikelinna detektiivid ja Valge Daami saladus". Võistlusprogrammi kuulus nagu tavaks üks film ja selleks oli Zaza Urušadze film "Mandariinid". Koduleht
Kose-Uuemõisa mõisa kalmistu

Kose-Uuemõisa mõisa kalmistu on kalmistu Harju maakonnas Kose vallas Kose-Uuemõisa alevikus. Ajalooliselt asus kalmistu Kose kihelkonnas. Kalmistu jääb Kose-Uuemõisa mõisa südamest linnulennult umbes 700 meetri kaugusele lääneloodesse. Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Uexküllid, tõenäoliselt Natalie-Caroline von Uexküll, pärast abikaasa Jakob Johann von Uexkülli surma 1885. aastal võõrsil. Kalmistule ehitati kabel 1886. aastal, siis maeti ka Jakob Johann von Uexküll. Kalmistule maetud inimeste arv ei ole teada. 1886. aastal ehitatud uusgooti stiilis kabel on eraldi kultuurimälestis nr 2799 "Kose-Uuemõisa mõisa kabel, 19.saj". 1886 – Jakob Johann Woldemar von Uexküll (surnud 1885, maetud Kose-Uuemõisa hiljem) 1911 – Natalie Caroline von Uexküll (sünd Harder) Karl Nyman (1864-1920) Alo Särg. "Kose-Uuemõisa (Neuenhof)". // Harjumaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2006. Lk 84 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Kose-Uuemõisa mõisa kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Kultuurimälestis nr 2799 "Kose-Uuemõisa mõisa kabel, 19.saj." Kose-Uuemõisa mõisa kalmistu kabel Veljo Ranniku kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu Kose-Uuemõisa mõisa kalmistu Jaan Vali kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu Kose-Uuemõisa mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
Paneeli tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Paneeli tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sõjamäe asumis (Sõstramäe allasumis). Paneeli tänav algab Peterburi teelt, ristub Sõstramäe tänavaga ja lõpeb Betooni tänaval. Paneeli tänav on põhjaloode-lõunakagu suunaline ja ligikaudu 840 meetri pikkune. Paneeli tänav sai nime 13. veebruaril 1976. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 286
Jaaniku tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Jaaniku tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis Varsaallika allasumis. Jaaniku tänav algab Hiie tänavalt, ristub Abaja põiguga ja lõpeb Purde tänaval. Jaaniku tänav on enam-vähem ida-läänesuunaline ja ligikaudu 160 meetri pikkune. Jaaniku tänav sai nime 14. veebruaril 1958. Tänav on saanud nime lähedalasuva Hiie tänava mõjul. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 269
ScRGB

scRGB on Microsofti ja HP suure värvisügavusega RGB-värvimudel, mis kasutab sRGB-d, kuid võimaldab värvikomponentide arvväärtusi ulatuses –0,5 kuni +7,5. HDTV-s kasutatava sRGB puhul on värvikomponentide arvväärtused vahemikus 0–1. Värvuste kirjeldamiseks kasutatakse 30–48-bitiseid täisarve ja väljastus toimub xvYCC-värvimudelit toetava riistvara kaudu. Esimene scRGB-rakendus oli Windows Vista GDI+ rakendusprogrammide liides (API). "WinHEC 2008 GRA-583: Display Technologies". Microsoft. 6. november 2008. Originaali arhiivikoopia seisuga 27.12.2008. Vaadatud 6.12.2008. "Windows 7 High Color Support". Softpedia. 26. november 2008. Originaali arhiivikoopia seisuga 21.02.2009. Vaadatud 6.12.2008.
Osja tee

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Osja tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis. Osja tee algab Vabaõhukooli teelt ja lõpeb Puhkekodu teel. Osja tee on põhjaloode-lõunakagu suunaline ja ligikaudu 155 meetri pikkune. Osja tee on saanud nime 13. aprillil 1954. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 285  Osja tee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Nulu tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Nulu tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Maarjamäe asumis. Nulu tänav algab Lehise tänavalt ja lõpeb Kuslapuu tänaval. Nulu tänav on enam-vähem lääne–idasuunaline ja ligikaudu 125 meetri pikkune. Nulu tänav sai nime 28. novembril 1997. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 285
Valguta tänav

Valguta tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Valguta tänav algab Lepiku asumi ja Mähe asumi piirilt Kupra teelt ja lõpeb Kõlviku teel. Valguta tänav on põhjaloode-idakagu suunaline ja ligikaudu 280 meetrit pikk. Valguta tänav sai nime 12. mail 1999. Tänav on nime saanud endise Lepiku küla Valguta (Valgota) talu järgi, mille maadele tänav on rajatud. Tallinna linnavalitsuse 12. mai 1999 määrus nr 40 "Tänavanimede määramine Pirita linnaosas" Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 301 Valguta tänav detailplaneeringu joonisel
Mõrra tee

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Mõrra tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis. Mõrra tee algab Jahimehe teelt ja lõpeb ristudes Kalamehe teega. Mõrra tee on lõunaedela-põhjakirde suunaline ja ligikaudu 205 meetri pikkune. Mõrra tee sai nime 14. veebruaril 1958. Tänav on saanud nime lähedalasuva Kalamehe tee mõjul. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 283
Kalamehe tee

Kalamehe tee on tänav Pirita linnaosas Pirita asumis. Kalamehe tee algab Randvere teelt, kulgeb esialgu umbes 30 meetrit põhjakirde-lõunaedelasuunaliselt, pöördub siis lääneloode-idakagusuunaliseks, ristub Meremehe tee ja Eduard Bornhöhe teega ning lõpeb ristudes Mõrra teega. Kalamehe tee on kokku ligikaudu 230 meetri pikkune. Kalamehe tee sai nime 23. detsembril 1955. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 270
Jahe tee

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Jahe tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis. Jahe tee algab Mähe asumi ja Kloostrimetsa asumi piirilt, kulgeb lõunakagu-põhjaloode suunaliselt ja lõpeb Randvere teel. Jahe tee on ligikaudu 190 meetri pikkune. Jahe tee sai nime 12. juulil 1949. Tänav on saanud nime varjulise Kloostrimetsa mõjul. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 269
Kiiruisutamine 2006. aasta taliolümpiamängudel

Kiiruisutamine 2006. aasta taliolümpiamängudel toimus 11.–25. veebruaril 2006 Torinos Oval Lingotto uisuhallis. Esimest korda oli kavas naiste ja meeste võistkondlik jälitussõit, kus naistel oli 3000 m ja meestel 5000 m distants. Olümpia uisuhall on 26 500 m2 suurune ning selles on 400 m pikkune ja 12,6 m laiune jääovaal. Hallis on 8500 kohta pealtvaatajatele ja selle ehitamine läks maksma 70,45 miljonit eurot. Kuupäev: 13. veebruar Osavõtjaid: 37 võistlejat Riike: 12 500 m (1 sõit) Maailmarekord: 34,30 Joji Kato  Jaapan, 19. november 2005, Salt Lake City Olümpiarekord: 34,42 Casey FitzRandolph  USA, 11. veebruar 2002, Salt Lake City 500 m x 2 (2 sõitu) Maailmarekord: 1.08,96 Hiroyasu Shimizu  Jaapan, 10. märts 2001, Salt Lake City Olümpiarekord: 1.09,23 Casey FitzRandolph  USA, 11.-12. veebruar 2002, Salt Lake City Olümpiavõitja 1998: 1.09,23 (34,42)+(34,81) Casey FitzRandolph  USA 18. veebruar: Osavõtjaid: 43 (stardileht) Olümpiavõitja 2002: Gerard van Velde, Holland Ametlikud tulemused 21. veebruar Osavõtjaid: 43 (stardileht) Olümpiavõitja 2002: Derek Parra,USA Ametlikud tulemused 11. veebruar Osavõtjaid: 28 *stardileht Olümpiavõitja 2002: Jochem Uytdehaage, Holland Ametlikud tulemused 24. veebruar Osavõtjaid: 16 (stardileht) Olümpiavõitja 2002: Jochem Uytdehaage, Holland Ametlikud tulemused 16. veebruar Osavõtjaid: 8 võistkonda (stardileht) Olümpiavõitja 2002: Uus ala olümpiamängudel Ametlikud tulemused 14. veebruar Osavõtjaid: 30 (stardileht) Olümpiavõitja 2002: Catriona LeMay-Doan, Kanada Ametlikud tulemused 19. veebruar Osavõtjaid: 36 (stardileht) Olümpiavõitja 2002: Chris Witty, USA Ametlikud tulemused 22. veebruar Osavõtjaid: 37 (stardileht) Olümpiavõitja 2002: Anni Friesinger, Saksamaa Ametlikud tulemused 12. veebruar Osavõtjaid: 28 (stardileht) Olümpiavõitja 2002: Claudia Pechstein, Saksamaa Ametlikud tulemused 25. veebruar Osavõtjaid: Olümpiavõitja 2002: Claudia Pechstein, Saksamaa 16. veebruar Osavõtjaid: 8 naiskonda (stardileht) Olümpiavõitja 2002: ? Ametlikud tulemused
Looklev tee

Looklev tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis. Looklev tee algab Randvere teelt, ristub Hämara teega ja lõpeb Vilu teel. Looklev tee on algul lääne–idasuunaline ja seejärel põhiosas lääneedela–idakirdesuunaline. Looklev tee on ligikaudu 275 meetri pikkune. Looklev tee sai nime 12. juulil 1949. Tänav on saanud nime oma kuju järgi. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 71
Juha Kankkunen

Juha Matti Pellervo Kankkunen (sündinud 2. aprillil 1959 Laukaas) on soome endine rallisõitja, neljakordne maailmameister. Kankkunen tuli maailmameistriks aastail 1986, 1987, 1991 ja 1993. Kokku osales ta 162 MM-sarja kuuluval rallil ja võitis neist 23. Esikolmikusse tuli ta 75 korda. Ta võitis MM-sarjas 700 kiiruskatset ja kogunud 1140 punkti. Aastal 1993 valiti ta Soome aasta sportlaseks.
Supluse puiestee

Supluse puiestee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis. Supluse puiestee algab Pirita rannahoone juurest, ristub Merivälja tee, Metsavahi põigu ja Jahimehe põiguga ning lõpeb Eduard Bornhöhe teel. Supluse puiestee on lääneloode-idakagusuunaline ja ligikaudu 470 meetri pikkune. Supluse puiestee sai nime 14. veebruaril 1958. Tänav on saanud nime Pirita supelranna järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 116 Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 295
Metsavahi põik

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Metsavahi põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis. Metsavahi põik algab Metsavahi teelt ja lõpeb Supluse puiesteel. Metsavahi põik on peaaegu lõunaedela-põhjakirde suunaline ja ligikaudu 130 meetri pikkune. Metsavahi põik sai nime 14. veebruaril 1958. Tänav on saanud nime Metsavahi tee järgi. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 282  Metsavahi põik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Metsniku tee

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Metsniku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis. Metsniku tee algab Kloostrimetsa teelt ja lõpeb Metsavahi teel. Metsniku tee on lõuna–põhjasuunaline ja ligikaudu 95 meetri pikkune. Metsniku tee sai nime 14. veebruaril 1958. Nagu Metsavahi tee, nii on ka Metsniku tee saanud nime Pirita metsavahikoha järgi. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 282
Kosemetsa tänav

Kosemetsa tänav pn tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis Lükati allasumis. Kosemetsa tänav algab Kose teelt ja kulgeb põhiosas lääne-idasuunaliselt, ristudes Kose põiguga. Seejärel pöördub tänav põhja-lõunasuunaliseks ja lõpeb Kose teel. Kosemetsa tänav on ligi 550 meetri pikkune. Kosemetsa tänav sai nime 29. mail 1998. Tänav on saanud nime naabruses asuva Kose metsa järgi. Kosemetsa tänav 11 asub endine Waldfriedi suvemõis. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk 274. Kosemetsa tänav Kose metsa asukoha skeemil
Wolfgang Späte

Wolfgang Späte (8. september 1911 Dresden – 30. aprill 1997 Edewecht) oli enne Teist maailmasõda üks tuntuim Saksa purilendur ja sõja ajal sõjaväelane Luftwaffe hävituslendur-äss. Üle 600 lahingulennu tulemusena jäi tema arvele 99 allatulistatud vastase lennukit, neist 90 idarindel, ning 5 (kõik Boeing B-17) läänerindel reaktiivlennukil Messerschmitt Me 262. Autasustatud Raudristi Rüütliristiga ja tammelehtedega rüütliristiga. Späte lõpetas kiitusega Darmstadti kõrgema tehnikakooli. Andeka purilendurina töötas ta välja ja avaldas ta 1938. aastal purilennu optimaalse ülelennuteooria praktilise tabeli, mille alusel leiutas Paul MacCready pärast II maailmasõda oma kuulsa macreadyringi purilennuki variomeetrile.. 1934. aastast kuni sõja alguseni oli Späte Saksa purilennu teaduskeskuse (DFS) kaastöötaja ja katselendur. 1938. aasta 19. Rhöni purilennuvõistluste võitis ta kokkuvõttes mitmevõistluse purilennukil Reiher-1. 1942. aasta juulis oli Späte vastutav rakettlennuki Me-163 arendamisel. 1943. aastal organiseeris ta jahilendurite inspektori kindralmajor Adolf Gallandi (sel ajal noorim Wehrmachti kindral) tutvumislennu reaktiivlennukil Messerschmitt Me 262, mille tulemuseks oli sellise maailmas oma aja kohta uuendusliku lennuki praktiline kasutuselevõtt sõjas. Teise maailmasõja lennuässad Gerhard Wissmann, "Abenteur in Wind und Wolken, die geschichte des Segelfluges", transpress, Berlin 1988, lk 384 "W. Späte meenutus ajakirjas Aerokurier 10/1970" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. detsember 2017. Vaadatud 3. detsembril 2017. Wehrmachti isikuregister Põige ajalukku
Kraad (geomeetria)

Kraad ehk kaarekraad ehk nurgakraad (tähis °) on ringjoone kaare või sellele vastava kesknurga mittesüsteemne mõõtühik. Kraad moodustab 1/360 täisringist. Täisnurk on 90° ja sirgnurk on 180°. Kraad jaotatakse 60 minutiks (′) ja 3600 sekundiks (′′). [1] Ingliskeelne video vastab küsimusele miks on täisring jaotatud just nimelt 360 kraadiks. Ruutkraad Minut (geomeetria) Sekund (geomeetria) Radiaan
Aruküla mõisa kalmistu

Aruküla mõisa kalmistu on kalmistu Koeru kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Aruküla külas Järva vallas Järva maakonnas. Kalmistu jääb Aruküla mõisa südamest linnulennult umbes 500 meetri kaugusele lõunasse. Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Tollid tõenäoliselt pärast 1842. aastat, kui suri Karl Wilhelm von Toll. Kabel on ehitatud 1870. aastatel ning see restaureeriti 1996. aastal. Kalmistule on teadaolevalt maetud 6 inimest, viimane matus oli ajavahemikus 1941–1944. 1842 – Karl Wilhelm von Toll (1777–1842) 1861 – Karoline Olga von Toll (sündinud von Strandmann; 1794–1861) 1880 – Nikolai von Toll (1819–1880) 1893 – Karl Wilhelm von Toll 1929 – Eugen von Toll 1941–1944 – üks naine, Eugeni seltsidaam Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Kultuurimälestis nr 4006 "Aruküla mõisa kabel" Aruküla mõisa kalmistu kabel Jaan Vali kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu Aruküla mõis (Koeru) ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
Haris Seferović

Haris Seferović (sündinud 22. veebruaril 1992 Sursees) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliigaklubis Galatasaray ja Šveitsi jalgpallikoondises. 2013–14 mängis ta Hispaania kõrgliigaklubis Real Sociedad. 2014. aasta augustis sõlmis Seferović Saksamaa kõrgliiga klubiga Eintracht Frankfurt kolmeaastase lepingu. Alates 2017. aastast mängis ta Benficas. Hooajal 2018–2019 tuli ta Benficaga Portugali meistriks. Samal hooajal lõi ta liigas 23 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt. Tema vanemad on Bosnia ja Hertsegoviina päritolu. 2009. aastal tuli ta alla 17-aastaste maailmameistrivõistlustel Nigeerias Šveitsi noortekoondise koosseisus maailmameistriks. Seferović lõi kokku viis väravat, sealhulgas finaalis värava Nigeeria vastu. Debüüdi Šveitsi rahvuskoondises tegi Seferović 6. veebruaril 2013 sõprusmängus Kreeka vastu. Esimese värava lõi ta Šveitsi rahvuskoondises 8. juunil 2013 MM-i valikmängus Küprose vastu. 2014. aasta maailmameistrivõistlustel lõi ta esimeses alagrupimängus 15. juunil värava Ecuadori vastu mängu kolmandal lisaminutil ja aitas sellega Šveitsi võidule. 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava Türgi vastu ja kaheksandikfinaalis kaks väravat Prantsusmaa vastu. Ta kuulus Šveitsi koondisse ka 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel. Eintracht Frankfurt DFB-Pokal: Teine koht 2016–17 Benfica Primeira Liga: 2018–2019 Supertaça Cândido de Oliveira: 2017, 2019 "Switzerland 2–1 Ecuador". BBC Sport. 15.6.2014. Vaadatud 23.6.2017  Haris Seferović – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Külli Reinumägi

Külli Reinumägi (neiuna Külli Koik, sündinud 25. veebruaril 1974) on eesti näitleja. Külli Reinumägi lõpetas aastal 1996 Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (17. lennu). Pärast lavakunstikooli lõpetamist alustas ta lavateed Eesti Draamateatris. Hiljem on ta näitlejatööd jätkanud vabakutselisena ning on loomingulise ühenduse MTÜ Oma Lava üks juhte ja loojaid. Ta on mänginud mitmes telesarjas ja lugenud Vikerraadios järjejutte. Ta on osalenud Rein Põdra kuuldemängus "Kuningapuu". Ta õpetab Muusikalikoolis näitlemist. "Kättemaksukontor" "Unistuste agentuur" – Kristi, Anne sõbranna, juuksur "Ment" – Renate, Mendi abikaasa "Lõks" 2007 "Sügisball" – Laura töökaaslane 2010 "Lumekuninganna" 2012 "Vikatimehe poeg" – Vikatimehe naine 2014 "Vaikivad orhideed" – Kristi Tema abikaasa on filmiprodutsent Alvar Reinumägi, peres kasvab 2 last, Gert Avar ja Rahel. "Kuningapuu" kuuldemäng Eesti Teatri ja Muusikamuuseumi andmebaasis. Urbala, Mondela (toim). "Hanna-Liina Võsa Muusikalikool muudab nime". elu.ohtuleht.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2023. Vaadatud 4. juunil 2023. Kirje Eesti Filmiarhiivi andmebaasis
Rodney Williams

Rodney Williams (sündinud 2. novembril 1947) on Antigua ja Barbuda arst ja poliitik, alates 13. augustist 2014 Antigua ja Barbuda kindralkuberner. Ta kuulub Antigua Tööparteisse. Ta valiti esimest korda parlamenti 1984. aastal. Aastatel 1992 kuni 2004 oli ta mitmes ministriametis.
Lauren Bacall

Lauren Bacall (sünninimi Betty Joan Perske; 16. september 1924 New York – 12. august 2014 New York) oli USA teatri- ja filminäitleja. 1999. aastal Ameerika Filmiinstituudi avaldatud edetabeli "AFI's 100 Years...100 Stars" tulemuste põhjal asub Lauren Bacall naisstaaride edetabelis 20. kohal. Betty Joan Perske sündis 16. septembril 1924 New Yorgi Bronxi linnaosas. Tema ema Natalie Weinstein-Bacal oli Rumeeniast USAsse tulnud juudi immigrant. Isa William Perske sündis USA New Jersey osariigis. William jättis perekonna maha, kui Betty oli kuueaastane. Olles 8-aastane, võttis ta endale vanaema perekonnanime ja lisas sellel ühe l-i, et nime oleks lihtsam hääldada. Lauren Bacall alustas oma karjääri fotomodellina. Filmidebüüdi tegi 19-aastaselt filmis "Kellel on ja kellel pole" ("To Have and Have Not"), kus tema partneriks oli Humphrey Bogart. Hiljem mängisid nad koos veel kolmes filmis. Nad abiellusid 1946. aasta 21. mail Ohios ja see abielu kestis kuni Bogarti surmani. Neil sündis 1949. aastal poeg Stephen ja 1952. aastal tütar Leslie. Pärast Bogarti surma abiellus Bacall 1961. aastal näitleja Jason Robardsiga, kellega tal sündis poeg Sam Robards. Abielu lõppes lahutusega 1969. aastal. Aastal 1953 tegi ta kaasa Jean Negulesco romantilises komöödias "Kuidas abielluda miljonäriga". Filmi peaosades olid veel Marilyn Monroe ja Betty Grable. 1960. aastatel hakkas Bacall mängima rohkem teatris. Muusikale "Cactus Flower", "Applause ja "Woman of the Year" saatis suur menu ning viimaste eest võitis ta maineka Tony auhinna. Aastal 1996 mängis Lauren Bacall Barbra Streisandi filmis "Peeglil on kaks nägu" ("The Mirror Has Two Faces"). Bacall kandideeris oma rolliga ka parima naiskõrvalosatäitja Oscarile, aga ei võitnud seda. Selle rolli eest võitis ta Kuldgloobuse. Aastal 1993 sai ta Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna ja 2009. aastal elutöö-Oscari. To Have and Have Not Vanity Fair, märts 2011 Lauren Bacall andmekogus IMDb (inglise)