laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sanga oja

Sanga oja (ka Arumäe oja ning ülemjooksul Viilupi oja) on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Sanga oja pikkus on 8,5 km, valgla pindala 19,2 km², langus 37,5 m ja lang 4,4 m/km. Oja saab alguse 97 m kõrgusel Savikoti külas, voolab läbi Savikoti ja Alustre küla, samuti küla piiril, ning suubub Alustre külas 59,5 m kõrgusel paremalt poolt Kavaku ojasse 3,9 km kaugusel selle suudmest. Savikoti külas on ojale paisutatud Savikoti paisjärv. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Kavaku oja Savikoti paisjärv Sanga oja Eesti looduse infosüsteemis Sanga oja keskkonnaportaalis Sanga oja Eesti looduse infosüsteemis Sanga oja keskkonnaportaalis
Ronald Rawson

Ronald Rawson Rawson (17. juuni 1892 – 30. märts 1952) oli Inglismaa ning Suurbritannia poksija ja ohvitser (kapten). Ta hakkas harrastama poksi 1906. aastal. Rawson sõdis Esimeses maailmasõjas aastatel 1914–1918 ning sai 1917. aastal kapteni auastme. Rawson oli raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) kokku kahekordne harrastajate Inglismaa meister aastatel 1920-1921. Rawson võitis 1920. aasta Antwerpeni olümpiamängude poksivõistlustel raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) kuldmedali ning tuli olümpiavõitjaks. Military Cross 7. suveolümpiamängude poksivõistlus. Antwerpen 1920. Tulemused inglise keeles Ronald Rawson veebisaidil Olympedia (inglise)
Parovėja vald

Parovėja vald (leedu keeles Parovėjos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Biržai rajooni territooriumil. Vald piirneb kirdes Lätiga. Valla pindala on 174 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1945 inimest. Valla keskus on Parovėja küla. Vallavanem on Gailutė Tamulėnienė. Lisaks küladele on vallas ka arvukalt huutoreid. [1]. Biržų rajono savivaldybė, vaadatud 12.09.2016. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 12.09.2016.
Ludwig Müller

Ludwig Müller (23. juuni 1883 Gütersloh – 31. juuli 1945 Berliin) oli saksa usuteadlane. Ta oli aastast 1931 Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei liige. Alates 27. septembrist 1933 oli ta Saksa Evangeelse Kiriku riigipiiskop. Ta lõpetas oma elu enesetapuga.
Helletused

Helletused on Eesti ansambel. Ansambel on esitanud regilaule. Ansamblis on kaasa teinud: Liisi Koikson – vokaal Cätlin Jaago – flööt, pikkvile, torupill, vokaal Aleksandra Anstal – löökriistad Ara Yaralyan – kontrabass Marek Talts – kitarrid Marko Mägi – sopransaksofon Paul Daniel – kitarrid, seaded 2007 album "Helletused" sisaldab järgmiseid lugusid: "Ella" "Laulud pulmades õpitud" "Kannel" "Suur tamm" "Nukumäng" "Loomine" "Mehetapja" "Lunastatav neiu" "Kuldnaine" "Neiu lahkub isakodust" "Õhtu ilu" https://web.archive.org/web/20160912202603/http://www.folk.ee/ait/pood/13-pood/150-helletused (vaadatud 12.09.2016)
Hübriid (ansambel)

Hübriid oli Eesti rokkansambel, Ansambel asutati 1980. aasta märtsis.Tegutseti Jaan Tombi nimelises kultuurimajas. Ansamblis on teinud kaasa: Mart Helme – vokaal, akustiline kitarr,originaallood Andrus Kerstenbeck - trummid Peet Köster – vokaal, bass Teet Lindam – trummid Pearu Paulus – vokaal Margarita Raun - vokaal Riho Rausma – vokaal, klahvpillid Madis Salum - kitarrid, süntesaator, string, vokaal Valdo Tauman - vokaal Robert Vood - bass Peeter Määrits (heli) 1982 album "Koolis" 1983 album "Ansambel "Hübriid"" 1983 singel "Küll ma ootasin sind" 1997 album "Hübriid 1980-1987" ... http://www.muusika.ee/ansamblid/hubriid.html (vaadatud 12.09.2016) Ansamblist muusika.ee andmebaasis Discogs
Tõramaa jõgi

Tõramaa jõgi on jõgi Soomaa maastikurajoonis Viljandi ja Pärnu maakonnas, Raudna jõe vasakpoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 21,1 km, valgla pindala 26,4 km², langus 6,5 m ja lang 0,3 m/km. Jõgi saab alguse Viljandi maakonnast Tipu külast 24 m kõrguselt, voolab läbi Sandra küla ja suubub Sandra ja Riisa küla piiril 17,5 m kõrguselt vasakult poolt Raudna jõkke 2,2 km kaugusel selle suudmest. Jõgi kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda ning voolab täies ulatuses Soomaa rahvuspargis. Raudna jõgi Soomaa rahvuspark Tõramaa jõgi keskkonnaportaalis Tõramaa jõgi Eesti looduse infosüsteemis Tõramaa jõgi Eesti looduse infosüsteemis Tõramaa jõgi keskkonnaportaalis
Ketikoerad

Ketikoerad oli Eesti rokkansambel. Ansambel tegutses aastatel 2009–2012. Ansamblis on teiste seas kaasa teinud: Ikevald Rannap – vokaal Valter Nurmsalu – kitarr Jörgen Pakkas – soolokitarr Siim Koppel – trummid Ragnar Kreisberg – basskitarr 2010 singel "Viirastus" 2010 singel "Mäng" 2011 singel "Vool" ... http://www.muusika.ee/ansamblid/ketikoerad.html (vaadatud 12.09.2016) Ansamblist muusika.ee andmebaasis
Kontakt (ansambel)

Kontakt oli Eesti ansambel. Ansambel asutati 1983. Ansamblit juhtis Mikk Targo ja lauljaks oli Marju Länik. Ansambli esimene koosseis: Marju Länik – vokaal Mikk Targo – trummid Aarne Saluveer – klahvpillid Agu Tammeorg – kitarr Imre Orro – kitarr Taago Daniel – bass Esialgu esitas Kontakt mitmeid tuntud Lääne hittide omi versioone, näiteks Mike Oldfieldi "Moonlight Shadow" eestikeelset varianti "Varjude mäng", kuid hiljem orienteeruti omaloomingule. 1984 ilmus ansambli esimene menulugu, Mikk Targo kirjutatud "Karikakar". 1985 ansambel lagunes, kui Marju Länik ja Mikk Targo ühinesid ansambliga Mahavok. 1987 moodustasid Länik ja Targo Kontakti uue koosseisu. Ansamblis on teiste seas kaasa teinud: Andrei Dolgihh – klahvpillid Tõnu Väärtnõu – klahvpillid Toomas Vanem – kitarr 1985 laul "Mäng" 1987 laul "Nüüd aitab" 1987 laul "Terassüdamega mees" ... http://www.muusika.ee/ansamblid/kontakt.html (vaadatud 12.09.2016) Ansamblist muusika.ee andmebaasis
Eesti NSV teeneline orkester

Eesti NSV teeneline orkester on Eesti NSVs välja antud aunimetus. Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium orkestritele eriti kõrge taseme, loomingulise tegevuse ja suurte teenete eest eesti nõukogude muusikakultuuri arendamisel. Eesti NSV teenelise orkestri aunimetust anti välja 1967. aastast. 1987. aasta alguseks oli selle aunimetuse saanud 5 orkestrit. 1967 Eesti NSV Riiklik Sümfooniaorkester, Tallinna Tuletõrjeühingu puhkpilliorkester 1973 Kondiitritoodete Vabriku Kalev puhkpilliorkester 1974 Eesti NSV MN Riikliku Televisiooni ja Raadio Komitee estraadiorkester 1976 Vabariiklik Orkestrijuhtide Puhkpilliorkester 1989 Puhkpilliorkester Tallinn Eesti NSV aunimetused Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17.02.1989 seadlus "Eesti NSV riiklike autasude süsteemi täiustamise ja autasude andmise korra demokratiseerimise kohta" Nõukogude Eesti. Tallinn: Valgus, 1978, lk. 397 A ja O taskuteatmik. Tallinn: Valgus, 1987
Lõunakroon

Lõunakroon (ladina Corona Australis, CrA) on lõunataeva tähtkuju. See on kirjeldatud Ptolemaiose 48 tähtkuju hulgas ning kuulub 88 tänapäeva tähtkuju hulka. Lõunakroon on pindalalt 88 tähtkuju hulgas 80. kohal, kattes 128 ruutkraadi. Lõunakroonis on 21 palja silmaga nähtavat tähte, kuid ükski neist pole tähesuuruselt heledam kui 4. Heledaim täht on α CrA ehk Alphekka Meridiana ja heleduselt teine on Beta Coronae Australis (4,10 magnituudi). Tähtkujus asub kerasparv NGC 6541. Tähtkuju on tervikuna nähtav lõuna pool 44° põhjalaiusest ja osaliselt 53° põhjalaiusest. Babüloonia tähekataloogis MUL.APIN on Lõunakroon arvatavasti nimetuse MA.GUR all. Vanakreeka legendi kohaselt asetas Lõunakrooni pärjana taevasse Dionysos oma ema Semele auks. Ptolemaios nimetas Almagestis seda tähtkuju Στεφάνος νοτιος (Lõunapärg), kaasates sinna ka α Tel. Hiina astronoomid nägid Lõunakroonis suurt kilpkonna. Lõuna-Austraalia boorongi hõim pidas seda tähtkuju bumerangiks Won, mille heitis taevasse Totyarguil. Kesk-Austraalia arandad pidasid seda lapsekandmisvahendiks kuulamoniks, mille taevanaised Linnuteel tantsides maha pillasid. Futuna saarel nimetati Lõunakrooni Tanuma ja Tuamotu saartel Na Kaua-ki-Tonga. "Corona Australis Constellation". Constellation Guide. Vaadatud 6. juuli 2018. "Star Constellation Facts: Corona Australis". Astronomy Trek. Vaadatud 6. juuli 2018. "The Corona Australis Constellation". Universe Today. Vaadatud 6. juuli 2018. Ridpath, Ian (1988). "Corona Australis". Star Tales. Vaadatud 13. septembril 2016. Hamacher, Duane W.; Frew, David J. (2010). "An Aboriginal Australian Record of the Great Eruption of Eta Carinae", Journal of Astronomical History & Heritage. 13 (3): 220–234. Hamacher, Duane (28 March 2011). "Impact Craters in Aboriginal Dreamings, Part 2: Tnorala (Gosses Bluff)". Australian Aboriginal Astronomy. Aboriginal Astronomy Project. Retrieved 24 September 2012 Makemson, Maud Worcester (1941). The Morning Star Rises: an account of Polynesian astronomy. Yale University Press. lk 281
Tuukan (tähtkuju)

Tuukan (ladina Tucana, lühend Tuc) on lõunataeva tähtkuju. See on pindalalt 48. tähtkuju, kattes 295 ruutkraadi. Heledaim täht on α Tuc (tähesuurus 2,87). Tuukanis asub Väike Magalhãesi Pilv ja heleduselt teine tähistaeva kerasparv 47 Tucanae (NGC 104), mille näiv tähesuurus on 4,9. Tuukan on üks 12 tähtkujust, mille moodustas hollandi astronoom Petrus Plancius meresõitjate Pieter Dirkszoon Keyseri ja Frederick de Houtmani lõunataeva vaatluste põhjal. Seda kujutati 1598 valminud taevagloobusel. Esimest korda kujutati seda täheatlases 1603. aastal – Johann Bayeri "Uranometrias". "Telescopium Constellation". Constellation Guide. Vaadatud 6. juuli 2018. "Star Constellation Facts: Tucana". Astronomy Trek. Vaadatud 6. juuli 2018.
Svend Wad

Svend Wad (3. veebruar 1928; Bov, praegu Åbenrå vald, Lõuna-Taani piirkond, Taani – 4. detsember 2004; Haderslev, Haderslevi vald, Lõuna-Taani piirkond) oli Taani poksija. Wad oli Taani meister sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1946. aastal. Wad sai kergekaalus (kuni 62 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Gerald Dreyerile (Lõuna-Aafrika Liit) ning saades 3. koha kohtumises võidu Wallace Smithi (USA) üle. Wad sai kergekaalus (kuni 62 kg) 7. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1947), pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Roger Baourile (Prantsusmaa) ning saades 3. koha kohtumises võidu William Frithi (Šotimaa) üle. Wad poksis oktoobrist 1949 kuni septembrini 1958 elukutselisena. Ta pidas kokku 18 kohtumist, millest võitis 15 ja kaotas 2 kohtumist ning üks kohtumine jäi viiki. 1946 – aasta uustulnuk Taani spordis Taani meistrivõistlused poksis 1915–2000. Tulemused inglise keeles 14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles 7. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1947. Tulemused inglise keeles Svend Wad veebisaidil Olympedia (inglise) Svend Wad lehel BoxRec. Inglise keeles
Paradiisilind (tähtkuju)

Paradiisilind (ladina Apus, lühend Aps) on väike lõunataeva tähtkuju. Paradiisilind katab 206 ruutkraadi (0,5% taevalaotusest) ja on pindalalt 88 tähtkuju seas 67. kohal. Vaid 2 tähte on heledamad kui tähesuurus 4. Heledaim on Alpha Apodis, mis on 410 valgusaasta kaugusel asuv punane hiid. Paradiisilind on üks 12 tähtkujust, mille moodustas hollandi astronoom Petrus Plancius meresõitjate Pieter Dirkszoon Keyseri ja Frederick de Houtmani lõunataeva vaatluste põhjal. Seda kujutati 1598 valminud taevagloobusel. Esimest korda kujutati seda täheatlases 1603. aastal – Johann Bayeri "Uranometrias" nime all Apis Indica. "Apus Constellation". Constellation Guide. Vaadatud 6. juuli 2018. "Star Constellation Facts: Apus". Astronomy Trek. Vaadatud 6. juuli 2018.
Avatud teadmus

Mitte segi ajada mõistega avatud teadus (inglise open science) Avatud teadmus (inglise keeles open knowledge) on vabakultuuri teosed, millele pääseb vabalt ligi, mida saab vabalt kasutada, täiendada ning jagada, seadmata piiranguid muuks kui teadmuse allikapärasuse ja avatuse tagamiseks. Avatud teadmusesse võivad kuuluda eri tüüpi teosed alates muusikast kuni toorandmeteni ning avatuse määrab teadmuse üksusele omistatav litsents. Avatud teadmuse definitsioon koostati 2005. ja avaldati 2006. aastal, et luua laiem määratlus infoühiskonna teoste ja praktikate jaoks kui senised vaba tarkvara, Creative Commons vm vabakultuuri litsentsid ja nende aluseks olnud definitsioonid. Avatud teadmuse definitsioon on aluseks Open Knowledge Foundationi tegevusele. Vaba sisu Avaandmed Avatud teadus Avatud lähtekood Avatud juurdepääs Vikipeedia Avatud teadmuse definitsioon 2.1 History of Open Definition "Open Knowledge: Vision and Values". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2016. Vaadatud 25. septembril 2016.
Kilp (tähtkuju)

Kilp (ladina Scutum, lühend Sct) on tähtkuju, mis asub taevaekvaatori lähedal. See on pindalalt 84. tähtkuju, kattes tähistaevast ainult 109 ruutkraadi. Selle lõi 1684. aastal poola astronoom Johannes Hevelius, kes nimetas selle Poola kuningas Jan III Sobieski Viini lahingus saavutatud võidu auks Sobieski kilbiks (Scutum Sobiescii). Heledaim täht on α Scuti, mis asub 174 valgusaasta kaugusel ja mille näiv suurus on 3,85. Kilbi tähtkuju suunas on teel NASA kosmosesond Pioneer 11. Tähtkujus asub kerasparv NGC 6712. UY Scuti "Scutum Constellation". Constellation Guide. Vaadatud 5. juuli 2018. "Four Decades of Plucky Pioneer 11". NASA. Vaadatud 5. juuli 2018.
Scutum

Scutum ('kilp') on ladinakeelne sõna, millega väljendatakse mitut mõistet: Kilp (Scutum), tähtkuju Kilp (scutum), käsivõitluse kaitsevahend Vana-Rooma Vana-Rooma leegionäridel ja gladiaatoritel
Kapsi oja

Kapsi oja (ka Piispa oja) on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi linnas ja Viljandi vallas, Raudna jõe parempoolne lisajõgi. Kapsi oja on 4 km pikk, valgla pindala on 5,3 km², langus 33,5 m ja lang 8,5 m/km. Oja saab alguse 76 m kõrgusel Pinska külast, voolab läbi Matapera küla ja Viljandi linna ning suubub Matapera külas 42,5 m kõrgusel paremalt poolt Raudna jõkke 62 km kaugusel selle suudmest. Oja on asukohajõeks Jaanuse paisjärvele. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Kapsi oja Eesti looduse infosüsteemis Kapsi oja keskkonnaportaalis Kapsi oja Eesti looduse infosüsteemis Kapsi oja keskkonnaportaalis
Jaanuse paisjärv

Jaanuse paisjärv on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Pinska külas. Järve pindala on 1,7 ha, keskmine sügavus 1,55 m, suurim sügavus 1,7 m, valgla suurus 1 km², vee maht 28 000 m³ ja kõrgus merepinnast 77 m. Järve asukohajõgi on Kapsi oja. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Jaanuse paisjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 11.09.2016) Jaanuse paisjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 11.09.2016) Jaanuse paisjärv Eesti looduse infosüsteemis Jaanuse paisjärv keskkonnaportaalis
Raudna tehisjärv

Raudna tehisjärv (ka Heimtali tehisjärv) on tehisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas Viljandi maakonnas Viljandi vallas Raudna külas. Järve pindala on 16,6 ha, kõrgus merepinnast 42,5 m ja selles asub üks saar pindalaga 0,07 ha. Järv asub Raudna ürgorus ja see on ehitatud endisse kruusakarjääri. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Raudna tehisjärv oli aastatel 1994-2019 kaitse all Raudna looduskaitseala koosseisus. Järv ja selle kallas oli rändepeatuseks ning pesitsus- ja toitumiskohaks II ja paljudele III kategooria kaitsealustele linnuliikidele. Raudna looduskaitseala‎ Raudna ürgorg Raudna tehisjärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 11.09.2016) Raudna tehisjärv keskkonnaportaalis (vaadatud 11.09.2016) Raudna looduskaitseala Eesti looduse infosüsteemis Raudna tehisjärv Eesti looduse infosüsteemis Raudna tehisjärv keskkonnaportaalis
Karen Karapetjan

Karen Karapetjan (armeenia keeles Կարեն Կարապետյան; sündinud 14. augustil 1963 Stepanakerdis) on Armeenia poliitik (ta kuulub Armeenia Vabariiklikku Parteisse) ja majandustegelane. Aastatel 2010–2011 oli ta Jerevani linnapea, aastatel 2011–2016 töötas ta kontsernis Gazprom. 13. septembrist 2016 kuni 17. aprillini 2018 oli ta Armeenia peaminister, seejärel nimetati Serž Sargsjani valitsuses asepeaministriks. 23. aprillist 2018 asus ta Sargsjani tagasiastumise järel taas täitma peaministri kohuseid, kuni 8. mail valiti peaministriks Nikol Pašinjan. Ta lõpetas aastal 1980 Jerevani 128. keskkooli ja aastal 1985 kiitusega Jerevani Riikliku Ülikooli rakendusmatemaatika teaduskonna. Aastal 1989 kaitses ta majandusteaduste kandidaadi väitekirja. Armeenia uueks peaministriks sai Mägi-Karabahhist pärit Gazpromi tütarettevõtte tippjuht
Wolfgang Sobotka

Wolfgang Sobotka (sündinud 5. jaanuaril 1956 Waidhofen an der Ybbsis) on Austria poliitik, ta kuulub Austria Rahvaparteisse. Ta oli 21. aprillist kuni 18. detsembrini 2017 Austria siseminister. Alates 20. detsembrist 2017 on ta Austria parlamendi Rahvusnõukogu president. Ta õppis ajalugu Viini Ülikoolis, tšellot ja muusikapedagoogikat Viini Muusika ja Lavakunsti Ülikoolis ning dirigeerimist Anton Bruckneri Eraülikoolis Linzis.
Einar Kuusk

Einar Kuusk (sündinud 22. juunil 1989 Kuressaares) on eesti näitleja, režissöör ja endine juutuuber. Ta mängis peategelast Martinit Eesti mängufilmis "Ameerika suvi" ja on teinud Eesti esimese postapokalüptilise ulmefilmi "The Most Beautiful Day". Einar Kuusk on samuti olnud tegev Hollywoodi näitleja ja koomiku Tom Greeni veebisaidil ja teinud tema saates videoid. Tema hiljutised rollid on BBC seriaalis "The Capture", Netflixi filmis "Luther: The Fallen Sun" ja komöödia filmis "Vaba Raha". 2008 "Detsembrikuumus" – sõjakooli mässaja 2009 "Vasha" – reisija 2012 "The Happy Ghost" – teadmata 2015 "The Most Beautiful Day" – Sherman 2016 "Ameerika suvi" – Martin 2019 "The 16th Episode" – Einar 2023 "Luther: The Fallen Sun" - Arkady Kachimov 2023 "Vaba Raha" - Branimir 2012 "The Happy Ghost" 2015 "The Most Beautiful Day" 2021 "Pandeemia" 2019 "The Capture" – Covert Op Ray 2022 "Kättemaksukontor" - Enrico Malvis [1] Einar Kuusk Tom Greeni saates [2] Einar Kuusk Tom Greeni teises saates Einar Kuusk andmekogus IMDb (inglise) Ameerika Suvi andmebaasis IMDb (inglise keeles) The Most Beautiful Day andmebaasis IMDb (inglise keeles) The 16th Episode andmebaasis IMDb (inglise keeles) The Capture andmebaasis IMDb (inglise keeles) Einar Kuusk Eesti filmi andmebaasis The Most Beautiful Day HOFF The Most Beautiful Day on nüüd kõigile kättesaadav Sirbi intervjuu Einar Kuusega Arvustus "Ameerika suve" kohta "Ameerika suvi" Forum Cinemase lehel
Eesti NSV teeneline haridustöötaja

Eesti NSV teeneline haridustöötaja on Eesti NSVs välja antud aunimetus. Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium "kõrge kvalifikatsiooniga töötajatele, kes on õppeasutustes, haridusorganites, lasteasutustes, õppe- ja tootmiskombinaatides, kvalifikatsiooni tõstmise instituutides ja kursustel ning teadusasutustes vähemalt 15 aastat edukalt töötanud, samuti partei-, nõukogude, komsomoli-, ametiühingu- ja pioneeritöötajatele, kes on edukalt aidanud parandada õppe- ja kasvatustööd haridusasutustes". Eesti NSV teenelise haridustöötaja aunimetus kehtestati 1980. aastal. 1987. aasta alguseks oli selle aunimetuse saanud 22 inimest. 1980 Lilian-Astrid Kivi, Peeter Tiidermann, Mart Vahesoo 1981 Kalju Prikk, Leida Reimann 1982 Lembit Kõrgesaar, Sinaiida Riives, Uno Tombak 1983 Veljo Eensoo, Ants Eglon, Klara Hallik, Aino Johanson, Juhan Toomaspoeg 1984 Heli Tiits, Hans Tilgre 1985 Laine Linnus, Peeter Orav, Lembit Türnpuu, Elvira Väri 1986 Heino Ross, Ellen Siimaste, Toivo Sokolov 1987 Aide Jool, Marjo-Angaja Sõrmus, Natalja Kuzina, Rudolf Selg, Maret Ulp 1988 Elsa Gretškina, Viljar Kallam, Heino Mahlapuu, Malle Pähnapuu, Kaljo Rink 1989 Valdek Mikkal, Irene Tiivel Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17.02.1989 seadlus "Eesti NSV riiklike autasude süsteemi täiustamise ja autasude andmise korra demokratiseerimise kohta" A ja O taskuteatmik. Tallinn: Valgus, 1987. Lk. 240
Alar Haak

Alar Haak (sündinud 2. augustil 1966 Tartus) on eesti laulja (tenor). Alar Haak on lõpetanud Tartu 7. Keskkooli 1984. aastal ja Eesti Muusikaakadeemia 1995. aastal Leili Tammeli lauluklassis. Täiendanud end professor Virgilijus Noreika juures Leedus aastatel 1995–2000. Töötanud aastatel 1991–2008 rahvusooperi Estonia solistina[viide?] ja 2006–2008 Estonia etenduste[viide?] juhina. 2009. aastast on ta vabakutseline laulja. Astunud üles kammer- ja kontsertlauljana, esinenud nii gastrollidel kui ka soolokontsertidega. Ta on olnud ka õhtujuht[viide?], hääleseadja[viide?], ürituste[viide?] ja etenduste korraldaja[viide?] ning teinud produtsenditööd[viide?]. Olnud saatejuht mitmes raadiojaamas[viide?]. Nootide, plaatide ja DVD-de toimetaja[viide?] ja produtsent[viide?]. Abielus baleriini ja varieteesolisti Irina Haagiga. Tütred Kätlin Haak ja Greta Haak, poeg Raul-Alar Haak. Don Curzio (Mozarti Figaro pulm, 1989) TK Estonias Motel Kamzoil ja Mendel (Bocki Viiuldaja katusel, 1989) Estonia Narr (1990) ja 2. Aadlimees (2004) (Tubina Barbara von Tisenhusen) Estonia Tommy (Vinteri ja Raudmäe Pipi Pikksukk, 1990) Vaasa Ooperiteater Gaston (Verdi La traviata, 1991, 1997, 2006) Estonia Arno (Vinteri Kevade, 1991) Estonia Tybalt (Gounod`Romeo ja Julia, 1991) Seinäjoel Almaviva (Rossini Sevilla habemeajaja, 1991) Mikkeli Hortensio (Porteri Suudle mind, Kate ; 1992) Estonia Ottokar (Straussi Mustlasparun, 1993) Estonia Josef (1994 ja 2004) ja Kagler (2004) (Straussi Viini veri) Estonia Tiiger (Raadiku Puhh, 1995) Estonia Edwin (Kalmani Silva, 1995) Estonia Poeet (Tambergi Cyrano de Bergerac, 1995) Estonia Basilio (Mozarti Figaro pulm, 1996) Estonia Abdallo (Verdi Nabucco, 1996) Estonia Eisenstein (Straussi Nahkhiir, 1997) Estonia Luigi (Puccini Il Tabarro (Mantel), 1997) Estonia I postimees (Kangro Süda, 1999) Estonia III juut (R.Straussi Salome, 2000) Estonia Joe/Josephine (Styne`i Sugar, 2000) Estonia Pappacoda (Straussi Öö Veneetsias, 2000) Estonia II hulkur (Orffi Tark naine, 2001) Estonia Raoul St. Briosch (2002) ja Mirko Zeta (2007) (Lehari Lõbus lesk) Estonia Teine võõras (Künneke Onupoeg Bataaviast, 2003) Estonia Krahv Scharntoff (Schuberti ja Berte Kolme neitsi maja, 2005) Estonia Süüria vürst (Tammsaare Juudit, 2006) Estonia Gulagi vang (Tüüri Wallenberg, 2007) Estonia Tevye (Bocki Viiuldaja katusel, 2011) Vene Kultuurikeskuses Lasteprojekt „Mida Juku ei õpi, seda Juhan ei tea“ Kontsertetendus „Elurõõmumosaiik“ Kontsertetendus „Üks magus suudlus“ Kontsertetendus “Johann Strauss – valsikuningast operetiisand“ 2008 Kontsertetendus “Johann Strauss – valsikuningast operetiisand“ 2009 Kontsertetendus „Üks magus suudlus“ 2009 Lasteprojekt „Mida Juku ei õpi, seda Juhan ei tea“ 2015 "Tooma jõululegend" Tallinna Lasteteater 2016 „Mardileib“ Tallinna Lasteteater 1998 Estonia hääled talveaias, ETV arhiiv DVD: Wallenberg (ooper) CD: Nabucco (ooper) 2004 Taganevad mõtted pahad, (Top Ten) Sirp 13.IX 1991 (Kadi Herkül) EA 26.X 1994 (M. Kolle) KI 14.VI 1996 (Kristel Pappel); Õ 2.IV 1998 (Marvi Taggo)