laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
José Sócrates

José Sócrates Carvalho Pinto de Sousa (sündinud 6. septembril 1957 Portos) on Portugali poliitik, aastatel 2005–2011 peaminister. Ta oli ka Sotsialistliku Partei esimees (peasekretär) 24. septembrist 2004 kuni tagasiastumiseni 5. juunil 2011 pärast partei kaotust parlamendivalimistel. Ta on õppinud Coimbras ehitusinseneriks ja hiljem õppinud õigusteadust Lissabonis. Poliitilist karjääri alustas ta nelgirevolutsiooni ajal. 1986. aastal sai ta Castelo Branco ringkonna presidendiks. 1987 valiti ta Portugali parlamenti. Aastatel 1999–2002 oli ta keskkonnaminister António Guterresi valitsuses. Pärast Sotsialistliku Partei võitu ennetähtaegsetel parlamendivalimistel 2005. aastal sai José Sócrates peaministriks. Ta oli peaminister alates 12. märtsist 2005, astus tagasi 23. märtsil 2011, kuna opositsiooniparteid ei toetanud tema kärpekava, kuid püsis ametis peaministri kohusetäitjana 21. juunini 2011. José Sócrates jätkas tööd peaministrina ka pärast septembris 2009 toimunud parlamendivalimisi. Tema vähemusvalitsus astus ametisse 12. oktoobril 2009. 2005 Valgetähe I klassi teenetemärk
Andrei Silnov

Andrei Silnov (vene Андрей Александрович Сильнов; sündinud 9. septembril 1984 Šahtõs Rostovi oblastis) on Venemaa kergejõustiklane (kõrgushüppaja). 2003. aastal võitis Silnov Venemaa kuni 23-aastaste sisevõistlused tulemusega 2.24, kuid jäi kuni 23-aastaste välisvõistlustel samal aastal 2.18-ga kuuendaks. Kuni 23-aastaste Euroopa meistrivõistlustel augustis Erfurdis sai ta üheksanda koha tulemusega 2.23. Silnovi läbimurre rahvusvahelisel tasandil toimus 2006. aastal. 7. jaanuaril sisehooaja avavõistlusel Jekaterinburgis hüppas ta 2.28. Veebruari lõpus Saksamaal Arnstadtis viis ta oma isikliku siserekordi 2.35-le. Juunis võitis ta Malagas toimunud kergejõustiku superliiga Euroopa karikavõistlustel esikoha tulemusega 2.31, mis oli ka tema isiklik välisvõistluste rekord. 25. juulil Stockholmis toimunud IAAF-i Grand Prix' võistlustel parandas ta oma rekordit veel ühe sentimeetri võrra. Augustis Euroopa meistrivõistlustel Göteborgis tuli ta isikliku rekordiga 2.36 Euroopa meistriks. See tulemus oli ka ühtlasi EM-rekord. 2008. aastal Londonis peetud IAAF-i super-Grand-Prix' võistlustel hüppas ta uueks isiklikuks rekordiks 2.38. 2008. aasta OM-il Pekingis tuli Silnov olümpiavõitjaks. Ta oli väga heas hoos ja ületas kõik kõrgused kuni 2.36 esimesel katsel. See jäi ka tema laeks, sest pärast võidu selgumist proovis ta ületada ka olümpiarekordit 2.42, kuid see jäi alistamata.: 2008 Pekingis olümpiavõitja 2.36 2006 Ateenas 2. koht 2.24 2006 Göteborgis Euroopa meister 2.36 2006 Stuttgardis 2. koht 2.33 2008 Stuttgardis 1. koht 2.35 Silnov wins high jump gold for Russia USA Today, 19 august, 2008 Andrei Silnov Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Andrei Silnov Venemaa kergejõustikuliidu kodulehel
Termodünaamika teine seadus

Termodünaamika teine seadus käsitleb looduslike protsesside mittepööratavust. Tal on hulk omavahel ekvivalentseid sõnastusi. Clausiuse sõnastus: Isoleeritud süsteemis kulgevad kõik protsessid entroopia kasvu suunas. Clausiuse sõnastus (teine variant): Soojus ei saa iseenesest üle minna külmalt kehalt kuumemale, st ei ole võimalik niisugune protsess, mille ainsaks tulemuseks on soojuse ülekandumine külmemalt kehalt kuumemale. Thomsoni (lord Kelvini) sõnastus: Ei ole võimalik ehitada perioodiliselt töötavat masinat, mis muudaks pidevalt soojust tööks ainult ühe keha jahtumise arvel, nii et ümbritsevates kehades ei esineks mingeid muutusi (st kogu soojust ei ole võimalik täielikult konverteerida tööks). Ostwaldi sõnastus: Teist liiki perpetuum mobile on võimatu. Termodünaamika teine seadus väljendab termodünaamiliste protsesside statistilist iseloomu ja on aluseks nii entroopia kui ka temperatuuri mõiste defineerimisel termodünaamikas. "Energia, Entroopia, Elukeskkond", autor Karl Rebane. 2021, Tartu. ISBN 9789916405086 Termodünaamika esimene seadus Termodünaamika kolmas seadus
Kesk-Jüütimaa piirkond

Kesk-Jüütimaa on piirkond Taanis Jüütimaal. Piirkond loodi 2007 neljast endisest maakonnast. Piirkonnas on 19 valda: Folketal den 1. i kvartalet efter civilstand, alder, tid, område och køn Piirkonna koduleht
Gennadi Trošev

Gennadi Nikolajevitš Trošev (vene keeles Геннадий Николаевич Трошев; 14. märts 1947 Berliin – 14. september 2008 Perm) oli Venemaa kindralpolkovnik, Venemaa väejuht Tšetšeenia sõja ajal. Ta sündis Berliinis Nõukogude okupatsioonitsoonis ohvitseri pojana. Lapsepõlve veetis ta Groznõis. 1969 lõpetas ta Kaasani tankikooli, 1976 soomustankivägede akadeemia ja 1988 peastaabi sõjaväeakadeemia. Ta teenis mitmel ametikohal tankivägedes. 1994. aastast oli ta Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna Vladikavkazis paikneva 42. armeekorpuse ülem. 5. mail 1995 ülendati ta kindralleitnandiks. Esimese Tšetšeenia sõja ajal 1995–1997 oli ta Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna 58. armee ülem ja ühtlasi Venemaa vägede ülem Tšetšeenias. 1997 määrati ta Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna ülema asetäitjaks. Augustis 1999 käsutas ta väeüksusi, mis lõid tagasi mässuliste võitlejate rünnaku Dagestanis. Teise Tšetšeenia sõja ajal oli ta alates jaanuarist 2000 Põhja-Kaukaasia armeegrupeeringu Vostok ülem. Veebruaris 2000 ülendati ta kindralpolkovnikuks. Aprillist juunini 2000 oli ta Venemaa vägede ülemjuhataja Tšetšeenias ja maist 2000 detsembrini 2002 ühtlasi Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna ülem. Märtsis 2001 toetas ta kohtuprotsessis Juri Budanovit, kes hiljem sõjakuritegudes, sealhulgas 18-aastase tšetšeeni neiu Elza Kungajeva tapmises süüdi mõisteti. Veebruarist 2003 oli ta Venemaa presidendi nõunik kasakate küsimuses. 2008 ülendati ta Venemaa Föderatsiooni 2. klassi riiklikuks tegevnõunikuks. Trošev hukkus lennuõnnetuses Permis, kuhu Trošev sõitis samboturniiri vaatama. Reisilennuk, mille pardal Trošev oli, kukkus maandudes Permi äärelinna. Kõik 88 lennukis viibinut hukkusid. Trošev maeti Krasnodari lähedale Severnõi asulasse. Groznõis on tema auks ümber nimetatud Krasnoznamjonnaja tänav. Rahvaste sõpruse orden (1994) Venemaa kangelane (1999)
Martin Weinek

Martin Weinek (sündinud 30. juunil 1964 Leobenis Steiermargi liidumaal) on Austria teatri- ja filminäitleja, lavastaja ning veinimeister. Ta on telesarjas "Komissar Rex" inspektor Fritz Kunzi osatäitja. Aastatel 1983–1986 õppis Martin Weinek professor Peter P. Josti juhendamisel dramaturgiat. Alates 1986. aastast on M. Weinwek teinud Grupp 80 raames kaasa mitme Viini teatri lavastustes. Samal aastal mängis ta kõrvalosa (liftipoissi) filmis "Nachsaison" ("Pärast hooaega"). 1987. aastal osales ta Recklinghauseni teatrifestivalil, kus mängis üht peaosa Georg Mittendreini lavastuses "Der Lechner Edi schaut ins Paradies" ja tänavapühkijat Dieter Berneri lavastatud filmis "Müllomania". 1989. aastal tegi ta kaasa telesarjas "Calavati Joe". 1990. aastast on ta lisaks näitlemisele proovinud aeg-ajalt kätt ka lavastajana. 1989 – "Calavati Joe" (telesari) 1999–2004, 2008 ja 2010 – "Komissar Rex" (telesari) 2004 – "Silentium" 2005 – "Grenzverkehr" 2006 – "Unter weißen Segeln" 2007 – "Die Rosenheim-Cops" 2008 – "Der Nikolaus im Haus" 2010 – "Die Rosenheim-Cops" 2011 – "Sommer der Gaukler" 2011 – "Der Mann mit dem Fagott" 2013 – "Huber und Staller" Näitlejatöö kõrval peab Weinek koos abikaasa Evaga veiniaeda. Ka Eva õppis dramaturgiat ja töötas seejärel aastaid dramaturgina. 1993. aastal otsustasid abikaasad hakata koos hobi korras veini tegema. Nüüd on neil Heiligenbrunni lähistel kolme hektari suurune viinamarjaistandus, mille saagi nad ise veiniks teevad ja seda ka turustavad. Link ORF (saksa keeles) Weinek als Weinbauer (saksa keeles)
Komando

Komando on eriülesannetega allüksus või mingit eriülesannet täitev isikute rühm päästekomando tuletõrjekomando K-komando Komandoks võidakse nimetada meeskonda, näiteks laeval või mujal Komando oli ka sõjaväeline roodust väiksema isikkoosseisuga üksus Venemaa keisririigi, Venemaa keiserlikus armees ja Venemaa Ajutine Valitsuse Venemaa armee väeosades, sh Eesti rahvusväeosades Komando ehk käsklus või käsk või korraldus "Komando" (film 1985) ("Commando"), USA põnevusfilm Arnold Schwarzeneggeriga peaosas "Komando" (film 2004) ("Das Kommando"), Saksa draamafilm, mille režissöör on Thomas Bohn
Termodünaamika kolmas seadus

Termodünaamika kolmas seadus väidab, et absoluutsel nulltemperatuuril võrdub entroopia nulliga. Aine, mille entroopia absoluutsel nulltemperatuuril võrdub nulliga, peab olema täiusliku kristallstruktuuriga. Seega on entroopial erinevalt entalpiast olemas nullpunkt, millest on võimalik arvutada erinevate ainete entroopiate absoluutväärtusi vastaval temperatuuril. Termodünaamika esimene seadus Termodünaamika teine seadus
Seeme

Seeme (ladina semen) on seemnetaimede (paljasseemne- ja katteseemnetaimede) elujärk levisena (diaspoorina), mille ülesanne on taimede paljunemine ja levimine. Taime seemned arenevad seemnealgmes asuvast enamasti tolmuteraga viljastatud munarakust ja teatud perioodi arenevad emastaimes, enne kui ühendus viimasega katkeb. Mõningail erijuhtumeil areneb seeme ka viljastamiseta (näiteks apomiksise korral). Tüüpiline seeme koosneb kolmest osast: embrüost (idust), idu toitekoest ja mitmekihilisest seemnekestast. Enamiku taimede seemned ei ole võimelised idanema kohe pärast valmimist, sest nad on puhkeperioodis. Seemnete sügavpuhkus lõpeb pärast normaalse idu väljakujunemist, inhibiitorite väljauhtumist või lagunemist, valguse või madala temperatuuri mõjul. Kui keskkonna tingimused ei võimalda idanemist pärast sügavpuhkust, viibivad seemned sundpuhkeseisundis sobivate tingimuste tekkimiseni. Seejuures säilib seemnete idanemisvõime mõnest nädalast 150 või enamgi aastani (lootos). Kuna seemned on enamasti toitaineterikkad, siis söövad neid paljud loomad, kaasa arvatud inimene. Seemnekasvatus Dormantsus
Hele timpnarmik

Hele timpnarmik (Hydnum repandum) on narmikuliste sugukonda timpnarmiku perekonda kuuluv seen. Hele timpnarmik meenutab mõnevõrra kukeseent, kuid kübara all kannab ta nimele sobivalt narmaid. Kasvab tihti suurtes gruppides. Kübar on kuni 12 cm lai, kumera või mõnikord keskelt nõgusa, ebaühtlaselt ümara, lainja servaga, palja või pisut karvase, valkja, kollaka või kreemi kübaraga. Jalg on 1–3 cm jämedune. Selle ülemine osa on kaetud lühikeste, laskuvalt paiknevate valkjate või kollakate narmastega, narmaline on ka kübara alakülg. Seeneliha on kollakasvalge ja tugev. Hea maitsega söögiseen. Noored viljakehad on kupatamata söödavad ja heamaitselised. Vanemad võivad valmistada pettumuse. Kasutatakse nagu põdramokka. Sobib marineerimiseks ja külmutamiseks. Hele timpnarmik andmebaasis eElurikkus
Kergejõustiku maailmarekordid

Kergejõustiku maailmarekordid on Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu registreeritud kergejõustiku maailma tipptulemused. Maailmarekordid kinnitatakse vastavalt IAAF-i reeglitele ja neid võib püstitada võistlustel, mis on IAAF-i poolt heaks kiidetud. Kõikide jooksualade distantsid on meetermõõdustikus, välja arvatud 1 miili jooks. Maailmarekordite kinnitamiseks kergejõustikus on kindlasti vaja jälgida järgmisi nõudeid: Pärast võistlust on sportlane kohustatud tegema dopingukontrolli vastavalt IAAF-i antidopingu komitee seatud reeglitele. Individuaalalal peab osalema vähemalt kolm sportlast ja võistkondlikult vähemalt kaks võistkonda. Staadion ja selle võistlusinventar peab vastama IAAF-i kriteeriumitele. Võistlused peavad toimuma tingimustes, kus ühes võistlevad sama sugupoole esindajad, mis eriti kehtib maanteejooksudel. Võistkondlikul alal (teatejooksud) peavad sportlased olema ühe riigi kodanikud. Tempo dikteerija (jooksu vedaja-jänese) kasutamine jooksudes maailmarekordi püstitamisel on lubatud, kuid ei lubata kasutada sportlast, kes on jäänud maha ühe või rohkem ringe vastavas jooksus. 100 m jooksus, 200 m jooksus, 100 m tõkkejooksus, 110 m tõkkejooksus ning kaugus- ja kolmikhüppes ei tohi taganttuul ületada 2 m/s. Mitmevõistluses on lubatud keskmine tuul kuni 2 m/s, kusjuures 100 meetri jooksu, kaugushüppe ja 110 m tõkkejooksu tuulekiirus liidetuna ei tohi ületada 6 m/s. Kõikidel distantsidel staadionil peab olema automaatne ajavõtt (fotofiniš). * Maantee teatejooks on maratonipikkune (42,195 km). Teatejooksus osaleb kuus sportlast, kes kõik jooksevad ühe vahetuse (5 + 10 + 5 + 10 + 5 + 7,195 km) * Maantee teatejooks on maratonipikkune (42 195 km). Teatejooksus osaleb kuus sportlast, kes kõik jooksevad ühe vahetuse (5 + 10 + 5 + 10 + 5 + 7,195 km) "IAAF-i reeglid (inglise keeles) IAAF.org PDF" (PDF). Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 10. september 2008. Vaadatud 10. septembril 2008. Maailmarekordid IAAF-i kodulehel
Iseseisvuspartei

Iseseisvuspartei on partei mitmes riigis: Eesti Iseseisvuspartei, partei Eestis Iseseisvuspartei, partei Islandil Suurbritannia Iseseisvuspartei
Wolfgang Willrich

Wolfgang Willrich (31. märts 1897 Göttingen – 18. oktoober 1948 Göttingen) oli saksa kunstnik, kes joonistas muu hulgas Saksamaa sõdureid. Willrichi loomingut
0. aasta

Meie ajaarvamises ehk kristlikus ajaarvamises 0. aastat ei ole: aastale 1 eKr järgneb aasta 1 pKr. 0. aasta on olemas mitmetes budistlikes ja hinduistlikes kalendrites. Astronoomid on oma ajaarvamises 1582. aastast varasema aja kohta kasutanud Juliuse kalendrit ja aasta 0 vastab neil Juliuse kalendri aastale 1 eKr. Vastavalt standardile ISO 8601:2004 tähistatakse 0. aastana aastat 1 eKr Gregoriuse kalendri järgi. ab urbe condita Kristo Siig: 5. klassi ajalugu - ajaarvamine, Youtube, 23. september 2016
Eesti sõjalennukite loend (1918–1940)

Eesti sõjalennukite loend on loetelu Eesti sõjaväe lennu-poolroodu, Lennuväesalga, Lennuväe, Lennuroodu, Lennuväerügemendi ja Õhukaitse lennukitest ajavahemikul 1918–1940. Frederik Gerdessen, Toivo Kitvel, Johannes Tilk. Aeg. Mehed. Lennukid. Eesti lennunduse arengulugu kuni 1940. aastani. Tallinn, 2001.
Eesti tsiviillennukite loend (1921–1940)

Alates 18. juulist 1939 määras registreerimismärgi tähed Teedeministeeriumi Õhusõiduosakond õhusõiduki täiskaalu alusel. Õhusõidukitel täiskaaluga kuni 1000 kg oli registreerimismärgi esimene täht E, kuni 2500 kg – I, kuni 5000 kg – O ja üle 5000 kg – A. Purilennukite registreerimismärgi esimene täht oli P (RT 1939, 60, 500). Frederik Gerdessen, Toivo Kitvel, Johannes Tilk. Aeg. Mehed. Lennukid. Eesti lennunduse arengulugu kuni 1940. aastani. Tallinn, 2001.
Karl Julius Friedrich von Baer

Karl Julius Friedrich von Baer (9. veebruar 1822 Königsberg – 30. märts/11. aprill 1843 Tartu) oli Karl Ernst von Baeri vanim poeg, arstiteaduse üliõpilane. Tema vanemad olid Karl Ernst von Baer (1792–1876) ja Auguste von Medem (1799–1864). Ta õppis 1841–1843 Tartu ülikoolis arstiteadust ja loodusteadusi, Korporatsioon Livonia asutajaliige. Album Dorpato-Livonorum. Dorpat 1908. Nr. 318 (4163), lk. 121. Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust Album academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat, nr. 4163, lk. 305
Enn Terasmäe

Enn Terasmäe (aastani 1936 Nikolai Roosa; 20. detsember 1899 Villevere, Kabala vald, Viljandimaa – 17. august 1990 Frankford, Ontario) oli eesti ja Kanada põllumajandusteadlane. Aastatel 1918–1920 võttis Terasmäe osa Vabadussõjast. 1927. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli. 1929. aastal sai ta magistrikraadi agronoomias (väitekiri "Esimese vilja tasuvusest madalsool"), 1934. aastal sai doktorikraadi (dr. agr.) väitekirjaga "Külviaja mõjust lõikustoodangule madalsool". Kuulus EYS Veljestosse, hiljem korporatsioon Rotaliasse. 19. maist 1938 kuni 1940. aastani oli Terasmäe põllutööministri abi. 1944. aastal põgenes Terasmäe Rootsi, kust 1952. aastal siirdus Kanadasse. Seal töötas ta Guelphi Ülikoolis, kus uuris taimede mikroelementide tarvet ja nende toimet taimekasvule, oli aastatel 1960–1965 samas taimekasvatusprofessor. Enn Terasmäe poeg on geoloog Jaan Terasmäe. Enn Terasmäe. Eesti Entsüklopeedia Vabariigi Presidendi käskkiri nr. 16 – 19. maist 1938 (RT 1938, 51, 479) Album academicum universitatis Tartuensis. II köide, Tartu 1994, lk 6 Teadus Eesti põllumajanduse arenguloos. II osa (1918–1940) Tartu 2003. Lk 185–186 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Paul Rubens

Paul Alfred Rubens (29. aprill 1875 London – 25. veebruar 1917 Falmouth) oli inglise muusikalihelilooja ja libretist.
Alfred Hain

Alfred Hain (18. november 1907 Tsooru vald, Võrumaa – 28. aprill 1990 Norrköping) oli eesti agronoom. Lõpetas 1931. aastal Tartu Ülikooli Põllumajandusteaduskonna. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Kaarel Vahtras

Kaarel Vahtras (16. juuli 1912 Loksa, Harjumaa – 27. aprill 1990 Uppsala) oli eesti agronoom. Lõpetas Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna. Foto
Harald Meri

Harald Meri (23. detsember 1917 Raasiku – 5. aprill 1990) oli eesti (Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku) vaimulik, Türi pastor ja Järva praost. Ta õppis EELK Usuteaduse Instituudis. Ordineeriti 20. detsembril 1961 õpetajaks. Ta oli enne ordineerimist Harju-Jaani Ristija Johannese koguduses koorijuht. Ta on teeninud Vahastu kogudust, aastatel 1970–1978 Järva-Madise kogudust ning aastatel 1978–1990 Türi Püha Martini kogudust; lisaks oli ta aastatel 1978–1986 Järva praostkonna abipraost ja aastatel 1986–1990 praost. Valiti Eesti Kongressi. Harald Meri ja tema koduabiline Valve Klein jäid kadunuks 5. aprillil 1990. Nende surnukehad leiti 14. aprillil Türi külanõukogus asuva Toravere karjääri territooriumilt. Meri tapmises süüdistasid ajakirja Luup ajakirjanikud Virkko Lepassalu ja Raivo Palmaru 1997. ja 1999. aastal EELK õpetajat Arne Hiobit ja Ennu Gansenit, kuid tõendusmaterjali puudumise tõttu prokuratuur nende suhtes kriminaalasja ei algatanud. Politsei kontrollis ka versiooni, mille kohaselt oli tapmine seotud Meri võimaliku tunnistusega Nõukogude hävituspataljoni vastu 1941. aastal Kautla lahingus. 2000. aastal lõpetas politsei uurimise aegumise tõttu, selleks hetkeks polnud ühtki mõrvas kahtlustatavat ega kindlaks tehtud motiivi. "EELK Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse Sõnumid. Kevad 2007" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 7. jaanuar 2014. Vaadatud 7. jaanuar 2014. Konrad Veem, "Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon", EVR, Stockholm, 1988 "Politsei lõpetas pastor Harald Meri tapmise uurimise". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. jaanuar 2014. Vaadatud 7. jaanuaril 2014. Eesti Päevaleht, 4. aprill 2000 "Online-intervjuu Raivo Palmaruga". Postimees.ee. 05.11.2006. Originaali arhiivikoopia seisuga 27.03.2019. Virkko Lepassalu, Mitme näoga diakon, Luup, Nr.9 (40); 28. aprill 1997 Artikkel "Pastori hukk järelvaates" Artikkel Harald Merist Virkko Lepassalu, Mitme näoga diakon, Luup, Nr.9 (40); 28. aprill 1997
Oskar Puhm

Oskar Puhm (17. aprill (4. aprill vkj) 1912 Tallinn – 28. märts 1990 Toronto) oli eesti vaimulik. Lõpetas 1929. aastal eksternina Tallinna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikooli loodusteaduskonnas 1929, usuteaduskonnas aastatel 1929–1933 (lõpetas), oli noorim Tartu Ülikooli usuteaduskonna lõpetanu (20-aastane), õigusteaduskonnas 1934. Üliõpilasselts Concordia vilistlane. Oli prooviaastal Keila, Tallinna Jaani ja Petseri Peetri kogudustes. Ordineeriti 18. veebruaril 1934 pastoriks. Lääne-Harju praostkonna vikaarina teenis Paldiski kogudust 1933–1934. Tallinna Jaani koguduse 1. pihtkonna abiõpetaja 1934–1935. Tallinna Peetruse koguduse õpetaja 1935–1936. Rannamõisa abikoguduse õpetaja 1936–1937. Ranna koguduse õpetaja 1937–1944. 1934. aastal valiti ta edumeelsete kodanike valimisliidu kandidaadina Paldiski linnavolikokku, kuid siis liitus vapsidega. Kaitseliidu Keila malevkonna spordipealik. 1941–1943 oli ta Haabersti algkooli juhataja. 1944 märtsis astus Soome armeesse, oli Eesti vabatahtlike rügemendi JR/200 välipastor. 1944 septembris asus Rootsi, sealt edasi USA-sse ning 1948 Kanadasse. Toronto koguduse asutaja ja õpetaja 1948–1982. Kanada praostkonna praost 1977–1982. Konsistooriumi assessor 1976–1982. Praost emeritus 1982. Toronto Peetri kogudus ehitas endale kiriku Spordiväljakult kirikukantslisse. Rahvaleht, 20. veebruar 1934, nr. 21, lk. 4. Pastor O. Puhm läks "vabsiks". Rahvaleht, 27. veebruar 1934, nr. 24, lk. 3. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Peetri kogudus Torontos 1948–1958 (koguduse 10. aastapäeva puhul välja antud album)
Mikk Põlde

Mikk Põlde (6. juuni 1909 Tartu – 22. jaanuar 1990 Södertälje) oli eesti õigusteadlane. Lõpetas 1927 Hugo Treffneri Gümnaasiumi, õppis Tartu Ülikooli Õigusteaduskonnas 1927–1931 (lõpetas 1931) ja majandusteadust 1933–1939 ja 1943–1944. Oli 1932–1938 Tartu ja Tallinna ringkonnakohtu juures kohtuameti-kandidaat, 1938–1940 abiprokurör Tartu, Viljandi ja Tallinna ringkonnakohtu juures, 1941 Narva prefekt, 1942–1944 Rakvere prokuröri kohusetäitja. Põgenes 1944 Rootsi, oli Svenska Handelsbankeni ametnik Stockholmis. Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944. II köide. Tartu, 1944. lk. 481.
Artur Reintamm

Artur Reintamm (24. jaanuar 1897 Saue vald, Harjumaa – 11. jaanuar 1989 Järfälla vald, Rootsi) oli eesti agronoom. Ta oli 1941–1944 Eesti Tarbijateühistute Keskühistu juhatuse esimees, Eesti Komitee esimees 1965–1975, Vabade Eestlaste Põllumajandusliidu ja Eesti Agronoomide Seltsi Rootsis esimees. Ta valiti 1966., 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse. Maetud Stockholmi Metsakalmistule. http://hittagraven.stockholm.se/sv/Skogskyrkogarden/2/55/570/1
Midori

Midori on veebibrauser. Renderdamismootorina kasutab WebKiti ja graafilise kasutajaliidese loomiseks gtk2-te. Seisuga juuni 2008 alfastaatuses. Võimaldab kaarte, järjehoidjaid ja kohandatavat otsingumootori kasti. Laiendatav Javascripti abil. Christian Dywan. "Midori - Web browser". Originaali arhiivikoopia seisuga 5.04.2012. Vaadatud 07.07.2008. See artikkel on täielikult või osaliselt tõlgitud artikli(te)st Midori_(browser) sellest versioonist. Koduleht
Juhan Tekkel

Juhan Tekkel (ka Johan Tekkel; 24. detsember 1890 Vana-Suislepa, Viljandimaa – 22. detsember 1988 Rootsi) oli Eesti kohtunik. Juhan Tekkeli kunagine sekretär Heinrich Mark kirjutas tema nekroloogis: "Tal ei olnud juriidilist haridust, kuid oma intuitiivse õigustunde ja loogilise terve mõistuse tõttu täitis ta kogu iseseisvuse aja jooksul jaoskonna kohtuniku ülesandeid Tartus. Ta oli oma kolleegide ja ka kõrgemate kohtuinstantside poolt väga hinnatud kohtunik, kelle otsused peaaegu alati ka edasikaebamiste puhul püsima jäid. Tema kohtuistungid kulgesid väga kiires tempos, nii et mõnikord advokaadid temaga sammu pidada ei suutnud." Ta oli Tartu 3. jaoskonna (Ülejõe) kohtunik. Paguluses Rootsis töötas Juhan Tekkel Eesti Komitee sekretärina, hiljem pensionärina aeda harides. Oma pika elu jooksul säilitas Juhan Tekkel niivõrd hea tervise, et ei pidanud kunagi arsti abi tarvitama. Heinrich Mark. Juhan Tekkelit mälestades. Teataja, 28. jaanuar 1989, nr 2, lk 12. Heinrich Mark. Juhan Tekkelit mälestades. Teataja, 28. jaanuar 1989, nr 2, lk 12.