laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kivirullija

Kivirullija (Arenaria interpres) on linnuliik kurvitslaste sugukonnast kivirullija perekonnast. Kivirullija on väike 22–24 cm pikkune lind. Pulmasulestikus on ta pea mustvalge, selg punakaspruun, jalad on oranžikaspunased. Talvesulestik on põhiliselt pruuni selja ja valge kõhualusega. Kivirullija kaalub 90–130 grammi. Kivirullija pesitseb Arktikas, aga talvitub Lõuna-Aafrikas ja Austraalias. Vähe on linde, kelle ränded on nii pikad. Kivirullija pesitseb mererannal. Pesa ehitab ta kivide vahele. Kurnas on mais-juunis 4 muna, mida emaslind haub 22–23 päeva. Poegade eest hoolitseb isaslind 19–21 päeva. Eestis hinnatakse kivirullija pesitsusaegset arvukust 100–150 paarile. Kivirullija peamiseks toiduks on väikesed selgrootud, kuid nende puudumisel sööb ta ka seemneid. Ta võib lõhkuda ka teiste lindude mune. Kivirullija võib elada 20-aastaseks. "Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2003–2008" (PDF). Hirundo. Eesti Ornitoloogiaühing. 2009. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2011. Vaadatud 27. oktoobril 2011. Kivirullija andmebaasis eElurikkus
Metalcore

Metalcore on muusikastiil, milles on kombineeritud hardcore pungi ja heavy metal'i elemente. Metalcore-muusikat kirjeldada on keeruline, kuna selle terminigi kirjeldatakse muusikat, mis on inspireeritud erinevatest metali žanritest ja seega on ka erineva kõlaga. Metalcore sai alguse 1980. aastatel USA-s. Metalcore kujunemises mängib suurt rolli New Yorgi hardcore-skeene. Esimeseks bändiks, mis hakkas kirjeldama enda muusikat kui metal'i ja hardcore-pungi hübriidi, loetakse ansamblit Nuclear Assault, kuid siiski ei saa Nuclear Assaulti pidada veel metalcore-ansambliks. Tegemist oli ühega mitmest thrash'ile ülemineku bändist, mis omal ajal laiendas nii metal'i kui ka hardcore-pungi piire. Üks metalcore'i suunanäitaja oli ansambel Breakdown, mis kombineeris metal'it hardcore pungiga, olemata samal ajal thrash metal. Tähtsamate algusaja ansamblitena võiks veel välja tuua Integrity, Leeway, Biohazardi, Madballi, Judge'i ja Raw Deali. Metalcore'i suurem levik ja populaarsuse kasv leidis aset sajandivahetuse paiku, mil sellised ansamblid nagu Bullet for My Valentine, Atreyu ja Killswitch Engage said väga laialdaselt tuntuks. Metalcore populaarsemaks muutumisega seoses on ka Eestis tekkinud mitu metalcore''i viljelevat ansamblit, näiteks Horror Dance Squad, Still Haunts Me, Into Salvation, Burn Still, Mushy, Stem, From Private Letters, These Broken Remains ja Recycle Bin. Metalcore-kontsertide korraldamise ja fännide ühendamisega tegeleb Eestis põhiliselt ühendus kid in a pit. Deathcore Mathcore Moshcore Metalcore-bändide loend Fashioncore Hatecore
Metalcore-ansamblite loend

Siin on loetletud metalcore'i viljelevaid ansambleid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y 100 Demons 36 Crazyfists 7 Angels 7 Plagues A Dozen Furies A Life Once Lost Acacia Strain, The Acme Adamantium Adora Aftershock Age of Ruin Agony Scene, The All That Remains All Out War Anterrabae As I Lay Dying As Blood Runs Black Atreyu August Burns Red Avenged Sevenfold (varasem materjal) Autumn Offering, The (esimene album) Becoming the Archetype Beloved Beneath the Sky Between the Wars Betzefer Bird Of Ill Omen Black Dahlia Murder, The Bleeding Through Blessed By A Broken Heart Blessthefall Bloodlined Calligraphy Bring Me The Horizon Bullet for My Valentine Buried Inside Burn in Silence Burnt by the Sun Burn The Priest Bury Your Dead Cassius Caliban Calico System Cannae Cataract Catherine Cave In Chimaira Chariot, The Coalesce Cold War Concubine, The Converge Curl Up and Die Darkest Hour Day Of Contempt Deadguy Dead to Fall Death by Stereo Demise of Eros Demon Hunter Despised Icon Destroy the Runner Diecast Dry Kill Logic E.Town Concrete Earth Crisis Eighteen Visions (varasem materjal) Embrace Today Embrace the End Emerald Esoteric, The Eso-Charis Evergreen Terrace Every Time I Die Eyes of the Betrayer Fear Before the March of Flames Figure Four Fixation From A Second Story Window Frontside Folly Full Blown Chaos GFK Gizmachi God Forbid Haste the Day Hatebreed Heaven Shall Burn HeavyHeavyLowLow Himsa Hopesfall HORSE the band Human Abstract, The I Killed the Prom Queen In This Moment Inhale Exhale Injury Inner Surge Inside Out Integrity Into the Moat It Dies Today Jonbenet, The Killswitch Engage killwhitneydead Liar Light This City Living Sacrifice Love Me Butch Maharahj Manhattan Skyline Manntis Maroon Matthias Misery Signals Most Precious Blood Mushy Neaera Nights Like These No Innocent Victim Nora Norma Jean Number Twelve Looks Like You, The Odd Project On Broken Wings On The Last Day Overcast Parkway Drive Poison The Well Prayer For Cleansing Protest the Hero Psychostick Psyke Project, The Rafflesia Raiz Red Roses For A Blue Lady Scars of Tomorrow See You Next Tuesday Shadows Fall Shai Hulud Shogun Silent Civilian Sinai Beach Skycamefalling Snapcase Spitfire Still Haunts me Still Remains Stretch Arm Strong Subconscious Subzero Zao Taken These Broken Remains This Runs Through Threat Signal Through the Eyes of the Dead Trivium (varasem materjal) Twelve Gauge Valentine Twelve Tribes Underoath (varasem materjal) Undertow Unearth Vanna Walls of Jericho War of Ages Warriors, The Will Haven Winter Solstice With Passion
Sufiks

Sufiks ehk järelliide on afiks, mis paikneb sõnatüve järel. Seejuures on sufiks seotud morfeem, mis ei saa eksisteerida omaette sõnavormina, vaid üksnes seotult vaba morfeemiga. Sufiksid on eesti keeles domineerivaks afiksite liigiks. Eesti keeles on sufiksiteks grammatilised morfeemid (muutemorfeemid ehk vormitunnused) ja osad leksikogrammatilised morfeemid (tuletusmorfeemid ehk tuletusliited). Sõnavorm võib sisaldada korraga üht või mitut sufiksit ehk vormitunnust ja/või tuletusliidet. Vormitunnuseid ehk tunnuseid kasutatakse sõnavormide moodustamisel. Nende hulka kuuluvad käände-, võrde-, arvu-, kõneviisi-, tegumoe- ja pöördetunnused, näiteks koera-le, koera-d, ilusa-m, laula-me, laul-si-d, laul-d-i, laula-ksi-te. Tuletusliiteid ehk liiteid kasutatakse uute lekseemide moodustamisel, näiteks laul-ik, mõt-le-ma, avar-da-ma, ved-ur, rõõm-us, aru-t-le-ma, küsi-tle-ma. Osa tuletusliidetest on prefiksid ehk tüve ees paiknevad afiksid, nagu anti-bakteriaalne, de-aktiveerima. Ajalooliselt on eesti keelele olnud omased ainult sufiksid, kõik praegused prefiksilised liited on laenatud teistest keeltest (nt ladina keelest). Sufikseid esineb maailma keeltes rohkem kui prefikseid. Paljud keeled kasutavad peaaegu ainult sufikseid (nt läänemeresoome keeled ja baski keel), samas kui ainult prefiksite olemasolu tuleb keeltes ette harva (nt tai keel). Selle jaotuse alusel nimetatakse keeli ka sufiksikeelteks ja prefiksikeelteks. Seejuures on sufiksid kõige omasemad aglutineerivatele keeltele, kus muutumatule tüvele järgneb rohkelt sufikseid (nt türgi köpek-ler-i ‘koer’+mitmus+akusatiiv). Sufiksid esinevad lisaks flekteerivates keeltes (nt ladina genitiivi erinevad vormid terr-ae, serv-ī, labor-is jne) ning osade määratluste järgi ka polüsünteetilistes keeltes. Infikseid ehk tüvesiseseid afikseid esineb maailma keeltes väga harva (nt juroki keel Californias). Leidub keeli, kus mõned sõnavormid sisaldavad kohustuslikku nii prefiksist kui sufiksist koosnevat kombinatsiooni, mida nimetatakse tsirkumfiksiks (nt saksa ge-komm-en ‘tulnud’). Paljudes keeltes on nullmorfeemi kontseptsiooni järgi olemas mõttelised sufiksid, millel ei ole foneetilist sisu (nt türgi keele kolmanda isiku ainsus). Metslang jt = Metslang, Helle, Mati Erelt, Külli Habicht, Tiit Hennoste, Reet Kasik, Pire Teras, Annika Viht, Eva Liina Asu, Liina Lindström, Pärtel Lippus, Renate Pajusalu, Helen Plado, Andriela Rääbis, Ann Veismann 2023. Eesti grammatika. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 29. Metslang jt 2023: 108 Metslang jt 2023: 28-29 Metslang jt 2023: 271-272 Karlsson, Fred 2002. Üldkeeleteadus. Tõlkinud ja kohandanud Renate Pajusalu, Jüri Valge ja Ilona Tragel. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 128. Karlsson 2002: 129 Karlsson 2002: 144-145 Kroeger, Paul R. 2005. Analyzing grammar: An introduction. Cambridge University Press, 17.
Prefiks

Prefiksid ehk eesliited on morfeemid, mis lisatakse sõna algusse juure või tüve ette. Leksikaalsetele morfeemidele võib eelneda mitu prefiksit. Prefiksi abil moodustatakse uus sõna või sõnavorm. Ühikute detsimaaleesliited Afiks Sufiks Infiks Tsirkumfiks
Ühekroonine münt (1933)

1933. aastal vermitud ühekroonine münt on Eesti Vabariigi seni viimane igapäevases käibes kasutamiseks mõeldud hõberaha. Tegemist on meenemündiga, mis anti välja X üldlaulupeo puhul. 1934. aastal vermitud ühekroonised valmistati alumiiniumpronksist. Analoogiliselt Tartu Ülikooli mälestusmündiga kadus see münt kiiresti käibelt: rahvale kujundus meeldis ja need jäeti mälestuseks. Et vältida järsku rahahulga suurenemist, tuli selle meenemündi kasutamine seadusliku maksevahendina lõpetada – nii oligi see münt rahana kasutusel vaid veidi üle nelja ja poole aasta, 20. juunist 1932 kuni 1. veebruarini 1937. Münt on hõbedast värvi ning kaalub 6 grammi, läbimõõt on 2,525 sentimeetrit ning selle serv on rihveldatud. Numismaatikute hulgas on münt tuntud kui "Laulupidu". Mündi esiküljel on Eesti Vabariigi suur riigivapp mille kohal on sõnad "EESTI VABARIIK" ning mille all on vermimise aasta "1933". Mündi tagaküljel on kandle kujutis mille taustaks laululava ning selle all nimiväärtus "1 kroon". Kandle kohal on legend "ÜLDLAULUPIDU" ning selle kõrval aastaarvud "1869" (vasakul) ja "1933" (paremal). Mündist on teada ka üks erim, nn "pikk V" – sõnas "VABARIIK" oleva "V" tähe parempoolse "haru" kohal on mündi äärisel münditempli veast põhjustatud väljaulatuv mõhn. Lisaks sellele on mündist veel ka paar varianti, mida erimiks ei loeta. Nende puhul on vapipoolel vasaku tammeoksa välimise leherea teise lehepaari (rõhutan sõna paar) vasem leht servaga kokkupuutes ning teine variant on templimõra, mis jookseb osaliselt läbi vasaku tammeoksa ning jätkub sõnas EESTI. Samad variandid võivad esineda ka koos. Ühtlasi võib neid kohata erimiga "pikk V" müntidel. 1999. aasta meenemünt "130 aastat esimesest Eesti üldlaulupeost" 1934. aasta ühekroonine münt Ühekroonine münt pärast 1992. aasta rahareformi
Viiesendine münt (1931)

5-sendine münt lasti käibele 1. aprillil 1931 ning see oli kasutuses kuni 25. märtsini 1941, mil Eestis jäi ainsaks seaduslikuks maksevahendiks Nõukogude rubla. Mündi kujundus kinnitati Vabariigi Valitsuse otsusega nr. IV 11. märtsist 1931. Vasekarva münt kaalub 6 grammi, selle läbimõõt on 2,325 sentimeetrit ning selle serv on sile. Nagu ka teised sendi-mündid (va 1929. aasta 1-sendine) kujundas selle Georg Westenberg. Mündi esiküljel on sõnad "EESTI VABARIIK" ja nimiväärtus "5 senti". Mündi tagaküljel on kolm lõvi ja vermimisaasta "1931". Viiesendine münt pärast 1992. aasta rahareformi Vabariigi Valitsuse otsus nr. IV 11. märtsist 1931
Viiekümnesendine münt (1936)

50-sendine münt lasti käibele 10. detsembril 1936 ning see oli kasutuses kuni 25. märtsini 1941, mil Eestis jäi ainsaks seaduslikuks maksevahendiks Nõukogude rubla. Münte vermiti Riigi Trükikojas 2 500 000 tükki. 1936/37. eelarveaastal vermiti 2 006 000 viiekümnesendist münti. Vasekarva münt kaalub 7,5 grammi, selle läbimõõt on 2,75 sentimeetrit ning selle serv on sile. Nagu ka teised sendi-mündid (välja arvatud 1929. aasta 1-sendine) kujundas selle Georg Westenberg. Mündi esiküljel on sõnad "EESTI VABARIIK" ja nimiväärtus "50 senti". Mündi tagaküljel on väike riigivapp ning vermimise aasta "1936". 1936. aasta 50-sendise väikesel riigivapil kujutatud lõvid on aluseks ka 1992. aastal käibele lastud müntidel kujutatud lõvidele. Viiekümnesendine münt pärast 1992. aasta rahareformi
Male (Maldiivid)

"Malé" suunab siia. Itaalia valla kohta vaata artiklit Malé (Trento). Male (divehi މާލެ) on Maldiivide pealinn. Linn asub Male saarel Kaafu atollil. Kõigest 5,8 km² suurusel alal on üle 100 000 elaniku. Males on arhitektuurilisi ja ajaloolisi vaatamisväärsusi: 17. sajandist pärit mošeed, rahvusmuuseum, suurejooneline kaasaegne islamikeskus, mille kuldne kuppel on saanud Male sümboliks. Linna lähedal on Male rahvusvaheline lennujaam.  Male – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Viiesendine münt

Viiesendine münt on väikseima nimiväärtusega rahamärk, mis 1992. aasta rahareformiga kasutusele võeti. Inflatsioonist tuleneva nõudluse vähenemise tõttu viiesendiseid münte pärast 1997. aastat juurde ei vermitud. Ringluses olnud mündid olid endiselt seaduslikud maksevahendid, ja kauplused ei saanud keelduda nende vastuvõtmisest, kuid vastavalt 5. aprillist 2004 jõustunud kaubandustegevuse seadusele ei pidanud müüjad viiesendiseid enam tagasi andma (tasumisele kuuluv summa ümardati 10 sendi täpsuseks). Kuldkollane münt kaalub 1,29 grammi, selle läbimõõt on 1,595 sentimeetrit, paksus 0,8 millimeetrit ning selle serv on sile. Mündi esiküljel on sõnad "EESTI VABARIIK" ja nimiväärtus "5 senti". Mündi tagaküljel on kolm lõvi ning vermimise aasta. Viiesendiseid münte vermiti aastatel 1991, 1992 ja 1995. Ainus erinevus müntidel on aastaarv. 1931. aasta viiesendine münt Eesti kroon "Eesti Panga Nõukogu otsus nr.1-3, 09.01.1996". Originaali arhiivikoopia seisuga 27.09.2007. Vaadatud 13.06.2007. RT I, 10.03.2004, 12, 78
Philipp Melanchthon

Philipp Melanchthon (Philipp Schwartzerd) (16. veebruar 1497 Bretten – 19. aprill 1560 Wittenberg) oli saksa humanist, Martin Lutheri sõber ja kaaslane. Melanchthon sai 1518. aastal Wittenbergi ülikooli kreeka keele professoriks. Seal tutvus ja sõbrunes ta ka Martin Lutheriga ning käis temaga kaasas ka juba Leipzigi väitlustel, kaitstes koos Lutheriga algavat usupuhastust. Melanchthoni koostatud Augsburgi usutunnistus ja Augsburgi usutunnistuse apoloogia on mõlemad väga tähtsad kirjutised luterlikus kirikus. Pärast Lutheri surma ei suutnud Melanchthon ära hoida reformeeritud kiriku sees tekkivaid erimeelsusi. Õpetuslikud tülid tekkisidki, ning nendega seoses said nähtavaks Melanchthoni enese kõhklused õpetuslikes küsimustes. Ta soovis vältida erimeelsusi ning tahtis rahu ja üksmeelt kirikute vahele. See ilmneb ka ta kirjutistes; näiteks oleks ta olnud nõus katoliiklike tseremooniate kasutamistega jumalateenistustel ning paavstile allumisega, juhul kui katoliiklased tunnustaksid luterlikku kirikut mittehereetilisena. Kaheksa aasta pärast ta siiski loobus oma unistusest astuda taas katoliiklusse. Katoliikliku meelsuse tõttu sai ta aga rohkelt kriitikat teistelt reformaatoritelt, teiste seas näiteks Jean Calvinilt. Melanchthoni järgijaid nimetati "filiplasteks" ning "õiged luterlased" olid nende vastu. Melanchthon uuendas kooliharidussüsteemi, pälvides sellega aunimetuse "praeceptor Germaniae" ehk "Saksamaa õpetaja". Ta rõhutas humanismi ja eetilise kasvatuse tähtsust. Tänu temale levis humanistlik haridussüsteem Saksamaalt ka mujale, eriti luterlikesse maadesse. Tema väimees Georg Sabinus oli esimene Königsbergi ülikooli rektor.
Benny Andersson

Göran Bror Benny Andersson (sündinud 16. detsembril 1946 Stockholmis Rootsis) on rootsi muusik. Tuntud eelkõige ansambli ABBA liikmena. Vasa ordeni I klassi komandör (2024). The Hep Stars International Official website - Benny Andersson before ABBA
Aleksandri kirik

Aleksandri kirik on mitme kiriku nimi: Aegviidu Aleksandri kirik Haapsalu Püha Neeva Aleksandri kirik Kavilda Püha Aleksandri kirik Levala Püha Neeva Aleksandri kirik Lihula Püha Neeva Aleksandri kirik Narva Aleksandri Suurkirik Tallinna Neeva Aleksandri peakirik (Aleksander Nevski katedraal) Tartu Püha Aleksandri kirik Tampere Aleksandri kirik
Primetime Emmy

Primetime Emmy auhinnad [praimtaim emmi] antakse üle Academy of Television Arts and Sciences poolt tunnustamaks parimaid USA primetime ehk õhtuse kellaaja telesaateid. Auhinda hakati üle andma 1949. aastal ja esialgu kutsuti seda lihtsalt "Emmy auhinnaks", 1970. aastatel hakata aga tunnustama ka päevast programmi ja seetõttu lisati sõna "primetime". Primetime Emmysid antakse üle tavaliselt septembri keskel, viimasel pühapäeval enne uue telehooaja algust. Auhindu jagatakse kahel galal. Esimesel antakse auhinnad kunstiliste saavutuste eest (Creative Arts Primetime Emmys), nagu operaatoritöö, kostüümid ja heli. Teisel tseremoonial tunnustatakse parimaid näitlejaid, lavastajaid ja stsenariste. Parim komöödiasari Parim draamasari Parim varietee-, muusika- või komöödiasaade Parim lühisari või telefilm Lavastaja auhinnad Parim komöödiasarja režii Parim draamasarja režii Parim varietee-, muusika- või komöödiasaate režii Parim lühisarja või telefilmi režii Peaosatäitja auhinnad Parim komöödiasarja meespeaosatäitja Parim draamasarja meespeaosatäitja Parim lühisarja või telefilmi meespeaosatäitja Parim komöödiasarja naispeaosatäitja Parim draamasarja naispeaosatäitja Parim minisarja või telefilmi naispeaosatäitja Parim minisari Parim tõsielusaade Parim tõsielul põhinev võistlussaade Kõrvalosatäitja auhinnad Parim komöödiasarja meeskõrvalosatäitja Parim draamasarja meeskõrvalosatäitja Parim lühisarja või telefilmi meeskõrvalosatäitja Parim komöödiasarja naiskõrvalosatäitja Parim draamasarja naiskõrvalosatäitja Parim lühisarja või telefilmi naiskõrvalosatäitja Parim esitus varietee-, muusika- või komöödiasaates Stsenaarium Parim komöödiasarja stsenaarium Parim draamasarja stsenaarium Parim varietee-, muusika- või komöödiasaate stsenaarium Parim lühisarja või telefilmi stsenaarium Emmy 2007. aasta Primetime Emmy auhinnad
Rudolf Otto

Rudolf Otto (25. september 1869 – 6. märts 1937) oli saksa luterlik teoloog ja võrdlev usundiloolane. Otto sündis Hannoveri lähistel Peines. Õppis Erlangeni ülikoolis ja Göttingenis, kus ta kaitses doktoriväitekirja Martin Lutherist ja Immanuel Kantist. 1906 sai temast erakorraline professor ja 1910 ta sai Giesseni ülikooli audoktoriks. 1915 sai Ottost professor Breslau Ülikoolis ja 1917 hakkas ta professoriks Marburgis, kus oli toona kuulsaim protestantlik seminar maailmas. Marburgi jäi ta elu lõpuni. 1929 läks ta pensionile ning suri kaheksa aasta pärast, pärast kukkumist 20 m kõrgusest tornist. Palju on ka spekuleeritud, kas ta ehk sooritas elu lõpus enesetapu, ent andmed seda ei kinnita. Otto kuulsaim töö, "Pühaduse idee", on üks populaarsemaid Saksa teoloogilisi raamatuid 20. sajandil. Sellest on tehtud arvukalt kordustrükke ja seda on tõlgitud 20 keelde. Raamat defineerib pühaduse mõistet ja ideed kui midagi, mis on "numinoosne". "Numinoosse" all mõistab Otto midagi, mis on "ebaratsionaalne ja meeltega tajumatu kogemus või tunne, mille peamine objekt on väljaspool iset (selfi), inimest ennast, kui midagi "täiesti teistsugust" On raske leida 20. sajandi esimesel poolel teoloogi, kes ei olnud Ottost mõjutatud. Mõjukad teoloogid ja antropoloogid Paul Tillich, Mircea Eliade ja Gustav Mensching on kõik tunnistanud, et on olnud Ottost paljuski mõjutatud oma teoloogias. Brief page on Otto Otto and the Numinous Applications of Otto's term 'numinous'
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia

Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia on avalik-õiguslik Eesti muusikakõrgkool Tallinnas, mis asutati 1919. aastal Estonia Seltsi algatusel Tallinna Kõrgema Muusikakooli nime all. Avaaktus toimus 28. septembril Estonia kontserdisaalis. Lavakunstikool asutati konservatooriumi juurde esmalt 1938. aastal, kuid sõja puhkemise tõttu ei saanud see kaua tegutseda. Teatriharidust on akadeemias järjepidevalt antud alates 1957. aastast. 1919–1923 Tallinna Kõrgem Muusikakool 1923–1935 Tallinna Konservatoorium 1935–1940 Eesti Vabariigi Tallinna Konservatoorium 1940–1941 Eesti NSV Tallinna Konservatoorium 1941–1944 Tallinna Konservatoorium 1944–1964 Tallinna Riiklik Konservatoorium 1964–1965 Eesti NSV Riiklik Muusika- ja Teatrikunsti Instituut 1965–1989 Tallinna Riiklik Konservatoorium 1989–1993 Tallinna Konservatoorium 1993–2005 Eesti Muusikaakadeemia (nimetatud ka Tallinna Muusikaakadeemia) 2005. aastast Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia 1919–1923 Mihkel Lüdig (direktor) 1923–1933 Jaan Tamm 1933–1940 Juhan Aavik 1940. aasta augustist novembrini direktori kohusetäitja Riho Päts 1940–1941 direktori asetäitja Ksenia Aisenstadt 1940. aasta november – 1941 direktori kohusetäitja Ksenia Aisenstadt 1941. aasta 1. veebruar – 1944 direktor Vladimir Alumäe 1941–1944 Juhan Aavik 1944–1948 Vladimir Alumäe 1948–1951 Bruno Lukk 1951–1952 Georg Ots 1952–1964 Eugen Kapp 1964–1970 Vladimir Alumäe 1970–1982 Viktor Gurjev 1982–1992 Venno Laul 1992–2017 Peep Lassmann 2017–... Ivari Ilja Tallinna Konservatooriumi Riiklik Lavakunstikool Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikool Kompositsiooni eriala Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia sügisfestival Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia sümfooniaorkester Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia raamatukogu "Aastaraamat 2012" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2015. Vaadatud 16. novembril 2013. Üldinfo. Eesti Muusika- ja Teatriakaeemia. Vaadatud 16.11.2013. Ilja, Ivari jt (16.07.2018). "Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia seaduse eelnõu seletuskiri". Eelnõude infosüsteem. Lk 4. Vaadatud 23.08.2018. Tiina Mattisen, Ene Pilliroog, Mall Põldmäe. Eesti muusika biograafiline leksikon, 2. köide. Eesti Entsüklopeediakirjastus, Tallinn: 2007, lk 598. ISBN 978-9985-70-299-4.  Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia koduleht
Priscilla Presley

Priscilla Beaulieu Presley (sünninimega Priscilla Ann Wagner; sündinud 24. mail 1945 New Yorgis New Yorgi osariigis) on USA modell ja näitleja. Eelkõige on ta tuntud laulja Elvis Presley eksabikaasana (nad olid ametlikult abielus 1. maist 1967 kuni 9. oktoobrini 1973). Nende tütar oli laulja Lisa Marie Presley. Ta on mänginud ka teleseriaalides "Those Amazing Animals" ja "Dallas", olnud külalisnäitleja seriaalides "Melrose Place", "Touched By An Angel" ja "Spin City" ning näidelnud komöödiafilmides "The Naked Gun" (3 jagu, 1988–1994, režissöör David Zucker) ja "Breakfast With Einstein" (1998, režissöör Craig Shapiro). Produtsendina on ta osalenud ka filmi "Finding Graceland" valmimisel ning tema äriühingu Navarone Productionsi toodetud on ka film "Elvis And Me (film)". "Elvis And Me" (1985) "Elvis By The Presleys" (2005)
Niina Murdvee

Niina Murdvee (kuni 1973. aastani Niina Alumäe; sündinud 4. mail 1950 Tallinnas) on eesti viiuldaja ja viiulipedagoog. Niina Murdvee lõpetas viiuli erialal 1968. aastal Tallinna Muusikakeskkooli ning 1973 Tallinna Riikliku Konservatooriumi. Täiendanud end Moskvas Gnessini-nimelise Instituudi aspirantuuris (1985–1987). Tema õpetajateks on olnud Ivi Tivik, Harald Aasa, Vladimir Alumäe, Halida Ahtjamova. Aastal 2008 sai Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias doktorikraadi (PhD). Töötab meister-õpetajana Tallinna Muusikakeskkooli keelpilliosakonnas ning emeriitdotsendina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Interpretatsioonipedagoogika instituudis. Annab lisaks sellele regulaarselt meistriklasse ja täienduskursusi nii Eestis kui ka välismaal. On Värskas toimuva üleriigilise noorte keelpillimängijate ja keelpilliõpetajate suvelaager-kursuse üks korraldajaid ja õppejõude. Avaldanud artikleid nii ajakirjanduses kui ka muusikapedagoogilistes kogumikes. Niina Murdvee on Eesti Keelpilliõpetajate Ühingu asutajaliige, olnud Euroopa Keelpilliõpetajate Ühingu juhatuse liige. On esinenud ettekannetega rahvusvahelistel muusikapedagoogika ja interpretatsioonipedagoogika konverentsidel. 2010 Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium Ta on viiuldaja Vladimir Alumäe tütar. Mikk Murdvee on Niina Murdvee poeg.