laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Butka

Butka [butk'aa] on küla Venemaal Sverdlovski oblastis Talitsa rajoonis, 36 km kaugusel Talitsast, umbes 250 km kaugusel Jekaterinburgist. Geograafilised koordinaadid on 56,7° põhjalaiust ja 63,8° idapikkust. Külas oli 4239 elanikku (1. jaanuar 1996), ja 3600 elanikku (2003). Butkas on 8-klassiline kool ja keskkool, kino ja kultuurimaja. Internaat-abikoolis õpib 100 vaimselt alaarenenud last kõige õnnetumatest perekondadest. Külas on 1993. aastal taastatud telliskividest kirik, mis on pühitsetud Moskva piiskopi Tihhoni auks. Butka oli enne 1917. aastat 37 perega kolkaküla keset metsi ja soid. Küla jäi karukolkaks kuni 1930. aastateni. Hiljem muutus suureks asulaks. Arenesid loomakasvatus, aiandus ja mesindus. Avati õli- ja tärklisetehas ning kunstilise vaibakudumise vabrik (asutati 1950). Enne 1990. aastat oli vaipade käsitsikudumise vabrikuid Nõukogude Liidus 158. Nüüdseks on see ainuke niisugune ettevõte Venemaal. Selles vabrikus valmistati vaipu riigi sümboolikaga ning presidentide ja kuberneride portreedega. Vaipu kasutati kingitustega riigiametnikele ning riputati üles riigiasutustes. Viimane suurem tellimus oli 2001. aastal, kui telliti Vladimir Putini portreega vaipu. Vaibakudujate arv vähenes tellimuste vähenemise tõttu 2002. aastaks 400-lt 8-le. Vabrik sattus sulgemise äärele. Tootmispinnad müüdi Sverdlovski raadiotehasele. Kaabli tootmiseks loodi 300 töökohta. Vaipu kooti ainult eratellimustel sünnipäevadeks. 1936. aastal ehitati esimene maantee, mis ühendas küla rajoonikeskuse Talitsaga. 1936. aastal näidati külas esimest helifilmi "Hukkunud laeva aarded". 1937. aastal avati Butkas esimene kool. 1941. aastal lõpetas esimene lend – 7 tüdrukut ja 5 poissi. Ükski 5 poisist ei tulnud sõjast tagasi. 1949. aastal ehitati rahvaehituse meetodil 50-kilomeetriline raudteeharu, mis ühendas Butkad Pokljovskaja sõlmjaamaga. Praegu seda raudteed enam ei ole, sest 1990. aastatel andsid kohalikud elanikud rööpad vanarauaks. Külavanem on Vassili Hlopotov. Külast on pärit Venemaa esimene president Boriss Jeltsin. Kui Boriss Jeltsin sai 1976 oblasti parteijuhiks, siis kõik küla tänavad asfalteeriti ning ehitati puhkekodud. Ka Venemaa presidendina aitas Jeltsin oma koduküla. Küla on nüüdseks väga viletsas seisukorras. Teed on katki, kolhoose ega sovhoose enam ei ole. 1997. aastal eraldas president Jeltsin Butkale miljard rubla. 2000. aastal Boriss Jeltsini külaskäigu ajal Sverdlovski oblastisse oodati Jeltsinit Butkas asjatult kaks päeva. Küla keskväljak puhastati kioskitest, et helikopter, millega Jeltsinit oodati saabuvat, saaks maanduda. Jeltsin ignoreeris küla juubelit 2001. aastal. Küla otsustas järgmisel sünnipäeval Jeltsinile õnnitluskaarti mitte saata. 2002. aasta lõpus sai küla Boriss Jeltsini heategevusfondilt abi 1,5 miljoni rubla ulatuses. Täiendati kohalike raamatukogude fonde. Saadi PAZ-buss õpilaste veoks ning 12 arvutit, mis paigaldati kooli arvutiklassi. Kool sai ka suuski. Jeltsini abiga oli varem rajatud Talitsa ja Butka vaheline asfalttee. 2003. aastal oodati, et Jeltsin oma külaskäigul Sverdlovski oblastisse külastaks ka Butkad. Q128032147
Alatskivi loss

Alatskivi loss on Alatskivi mõisa historitsistlik Šoti parunistiili eeskujudest lähtuv peahoone, asub endises Kodavere kihelkonnas Tartumaal. Loss on ehitatud mõisnik Arved von Nolckeni projekti järgi aastatel 1880–1885. Lossi ehituste eeltööd algasid 1876. aastal, nurgakivi pandi 1880. aastal ja valmimist tähistati 1885. aastal. Nolckeni projekt meenutab Balmorali kuninglikku residentsi Šotimaal (1853–1855, arhitekt W. Smith). Sarnaseid kujunduselemente on mitmeid. Näiteks peasissepääsu kohal olev massiivne sakmikrinnatisega rõdu, nurgatornid ja eenduvad väikesed tornikesed koonusekujuliste tornikiivritega, alt neljakandiline, ülevalt kaheksakandiline kõrge torn. Erinev on aga plaanilahendus, Balmorali loss on ka tunduvalt suurem. Ka nende losside looduslik paiknemine on võrdlemisi sarnane, asudes jõeoru nõlval metsikus maastikus. Lossi restaureeriti kümmekond aastat. Hoone konstruktsioonid olid suhteliselt heas seisukorras, aga plekk-katuse tõsised läbijooksud tingisid esmatähtsaks tööks katuse vahetuse. 2003. aastal sai loss kiltkivikatuse, nagu oli olnud esialgses projektis. 2005. aastal toimus oluliste ruumide – peasaali, söögisaali, salongi, vestibüüli, kabineti restaureerimine. Loss avati külastajatele 2011. aasta suvel. Lossi interjöörid on ajastuomaselt ajaloolistes kordusstiilides: pildigalerii uusrenessansslikus ja saal Korintose orderiga uusklassitsistlikus stiilis. Nii palju kui võimalik, püüti taastada algseid interjöörilahendusi. Olulist teavet selleks saadi lossi algsete omanike Nolckenite järeltulijailt. Väärtuslikem osa lossi mööblist on tänini nende Saksamaa kodus, sealt saadud värvifotod on olnud mööblivaliku aluseks. Alatskivi lossi suures (130 ha) ja lopsakas parkmetsas (rajatud 18. sajandi lõpus) seisis suurel rändrahnul Belvedere Apollo pronkskoopia, mis 1937. aastal viidi üle Tallinna Kadrioru parki. Vanadelt fotodelt on näha, et lossi taga ja külgedel paiknesid väikesed parterid, kus muru sees kasvasid roosid, kaugemal laius vabakujuline Inglise stiilis park. Koos lossi restaureerimisega rekonstrueeriti ka 2,2 ha lossi ümbritsevat pargiala . Ümber järve on rajatud matkarada, mis viib tutvuma mõisaaegsete pärandkultuuriobjektidega: Truuduse tamm, Punane allikas, Apollo kuju asukoht, Linnamägi. Alatskivi mõisapark kuulub 1964. aastal loodud Alatskivi maastikukaitseala (253,5 ha) koosseisu. Balmorali loss "Alatskivi loss ja perekond Nolckenid". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. veebruar 2017. Vaadatud 12. veebruaril 2017. Alatskivi lossi koduleht Alatskivi loss kultuurimälestiste riiklikus registris Alatskivi lossist Eesti mõisaportaalis Lossile eeskujuks olnud Balmorali residents Nils Niitra, Lossi lühtrid tulevad Veneetsiast, Postimees, 17. detsember 2007 Rein Raudvere. Alatskivi vanadaam vuntsitakse üles, Maaleht, 19. november 2009 Ulmeline unistus sai teoks: restaureeritud ja sisustatud Alatskivi loss avab uksed, Eestielu.ee, 6. juuli 2011
Mati Tarma

Mati Tarma (10. august 1938 – 23. märts 1995) oli eesti tehnikateadlane ja omavalitsustegelane. Muuhulgas oli ta Nõmme Linna Taastava Kogu ja Nõmme Linnaosa Halduskogu 1. koosseisu esimees. Aastatel 1993–1995 oli ta halduskogu liige. Ta lõpetas 1956. aastal kiitusega Tallinna Polütehnikumi tööstusettevõtete elektriseadmete eriala. Aastal 1961 lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna tööstusettevõtete ja seadmete elektrivarustuse erialal ja kaitses aastal 1970 Leningradi V.I.Lenini nimelises Elektrotehnika Instituudis tehnikakandidaadi väitekirja. Töötanud TTÜ Elektriajamite ja jõuelektroonika instituudis dotsendina ning Elektritööstuse Planeerimis- ja Juhtimissüsteemide Instituudi jõupooljuhtseadmete osakonna juhatajana. Mati Tarma oli Eesti Kongressi liige (1990–1992). Mati Tarma on maetud Kose kalmistule. Arno Annus, Mati Tarma, Heino Väli. Andurid. Valgus 1968 (Raamatukoi) Õhtuleht 25. märts 1995 Leho Lõhmus. Nõmme läbi aegade, lk 212, 214. Muudatustest Nõmme Linnaosa Halduskogu koosseisus. Tallinna Linnavolikogu otsus nr 124. 05. oktoober 1995 "LÕPETANUTE NIMEKIRJAD 1921–2007". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2015. Vaadatud 23. detsembril 2009. Tallinna Tehnikaülikooli lõpetanud 1918-1993. Tallinna Tehnikaülikooli kirjastus 1993 Eesti Kongressi saadikud 1990–1992. Vastupanuliikumine
Tiina Mõis

Tiina Mõis (neiupõlvenimega Tiina Laatspera; sündinud 24. veebruaril 1957 Järvakandis) on Eesti majandus- ja omavalitsustegelane. Aastatel 1999–2002 oli ta Nõmme Linnaosa Halduskogu esimees ja Tallinna Linnavolikogu liige. Ta on kuulunud Eesti Reformierakonda ja Erakonda Res Publica. Tiina Mõisal on omanimeline stipendium Tallinna Tehnikaülikooli Arengufondis. Järvakandi Keskkool 1975 Tallinna Spordiinternaatkool (kergejõustik) 1975–1980 Tallinna Tehnikaülikool (majandus, cum laude) 1980–1989 Eesti Onkoloogiakeskus, pearaamatupidaja 1989–1991 Eesti Kaubandus-Tööstuskoda, pearaamatupidaja 1991–1995 Hansapanga pearaamatupidaja 1995–1998 Hansapanga administratsiooni divisjoni direktor 2008 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2017 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja I klassi aumärk Tiina Mõis oli abielus Jüri Mõisaga. Neil on kaks tütart. Tiina õde Maie on abielus olümpiavõitja Jaak Uudmäega. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). TIINA MÕISA DOKTORIÕPPE STIPENDIUM TALLINNA TEHNIKAÜLIKOOLI ARENGUFONDIS STATUUT Tiina Mõis. Teenetemärkide kavalerid. Vabariigi President. Argo Ideon. Tiina Mõis. Eesti Ekspress, 22. aprill 2004 Kadri Jakobson. Tiina Mõis - Saatuse sõbranna. ÄP Online - uudis, 23. november 2007 Paavo Kangur. Rangelt suursugune Tiina Mõis. Kroonika, 8.juuli 2008
At Sixes and Sevens

"At Sixes and Sevens" on Sirenia 2002. aastal ilmunud debüütalbum. See on ainus album, kus laulab kaasa Prantsusmaalt pärit laulja Fabienne Gondamin. Selle plaadi pildil olev tüdruk on Norra modell, kes oli valitud kujundaja poolt, et esindada sireeni. See album jätkub samas vaimus nagu Tristania "Beyond the Veil". Suurim erinevus on naissoost laulja. "Meridian" – 6:20 "Sister Nightfall" – 5:38 "On the Wane" – 6:37 "In a Manica" – 6:03 "At Sixes and Sevens" – 6:46 "Lethargica" – 5:30 "Manic Aeon" – 6:26 "A Shadow of Your Own Self" – 5:58 "In Sumerian Haze" – 4:39
An Elixir for Existence

"An Elixir for Existence" on aastal 2004 ilmunud Norra sümfoonilise metali bändi Sirenia album. Album jätkab samas vaimus nagu eelmine. Seekord teeb aga kaasa uus laulja – Henriette Bordvik. Lithium And A Lover – 6:33 Voices Within – 6:52 A Mental Symphony – 5:25 Euphoria – 6:35 In My Darkest Hours – 6:04 Save Me From Myself – 4:14 The Fall Within – 6:48 Star-Crossed – 6:28 Seven Sirens And A Silver Tear – 4:45
Nine Destinies and a Downfall

"Nine Destinies and a Downfall" on Norra bändi Sirenia 2007. aastal ilmunud album. "The Last Call" – 4:45 "My Mind's Eye" – 3:38 "One By One" – 5:30 "Sundown" – 5:04 "Absent Without Leave" – 4:53 "The Other Side" – 3:55 "Seven Keys And Nine Doors" – 4:55 "Downfall" – 4:44 "Glades Of Summer" – 5:37
Ideaalmaastik

"Ideaalmaastik" on Eesti film aastast 1980. Filmi stsenaariumi aluseks on Karl Helemäe jutustus "Kevadkülvi volinik". Film taastati digitaalselt aastal 2008, taastatud filmi pikkus on 86 minutit. Filmi loomisest on Anne-Mari Müller teinud dokumentaalfilmi "Mida külvad...", kus filmi tegijad ja näitlejad meenutavad vanades võttepaikades filmi sündi. Filmi tegevus toimub Teise maailmasõja järgses Eestis. Nooruke komsomoliaktivist Mait Kukemeri saabub kinoauto kastis Metsa kolhoosi. Kevadkülvi volinikuna peab ta põliseid maainimesi põllule kamandama, isegi kui vesi lirtsub üle saapaääre ja masinad kinni jäävad. Kolhoosi esimees Harald Tuvike lubab kõike homseks, seistes talupojatarkusega vastu võimu arututele nõudmistele. Esmakordselt elus puutub Kukemeri kokku tõeliste probleemidega. Vaatamata komsomoliülesandele pühendab nooruk järjest rohkem tähelepanu kohalikule pioneerijuhile. Enne õiget aega külvata ei taha keegi ja Kukemeri mässib end rajooni juhtkonna ees järjest keerulisemate hädavalede võrku. Ent kommunistliku partei ees ei jää miski saladuseks. San Remo filmifestival – žürii eripreemia Üleliiduline filmifestival – I preemia Arvo Kukumägi – volinik Mait Kukemeri Tõnu Kark – esimees Harald Tuvike Kalju Komissarov – rajoonikomitee sekretär Tamm Priit Adamson – Asser Reet Paavel – Liina Aas Aarne Üksküla – Liina isa Mihkel Aas Paul Poom – Peeter Viksur Aire Juhanson – Peeter Viksuri naine Urmas Kibuspuu – Vidrik Kits Viire Valdma – Reet Pärn Jaak Lõhmus (07.11.2008). "Esivanemate unustatud varjud". Sirp. Sihtasutus Kultuurileht. Vaadatud 28.12.2009. Ideaalmaastik andmekogus IMDb (inglise)
Ülo Kotkas

Ülo Kotkas (sündinud 27. septembril 1943) on Eesti poliitik. Aastatel 1993–1996 oli ta Nõmme Linnaosa Halduskogu teise koosseisu esimees ning Tallinna Linnavolikogu liige. Ta on kuulunud Eesti Koonderakonda ja Eesti Keskerakonda. Ta on lõpetanud Tallinna 1. Keskkooli (1961), Tallinna Polütehnilise Instituudi (1966) ja Moskva Timirjazevi-nimelise Põllumajandusakadeemia 1983. aastal. Ta on töötanud AS Eesti Tekstiili peadirektorina. Aastal 2009 on ta Tallinna Loomaaia finantsteenistuse ülem. Andres Reimer. Elekter veab kaubad hinnatõusule. ÄP Online, 18. märts 2002 Ettevõtja praktilisi kogemusi kauplemisel Venemaaga peale 1.maid. Eesti Väliskaubanduse Liit, 26. mai 2004 Kandidaat nr. 547 ÜLO KOTKAS. Kohaliku omavalitsuse volikogu valimised 2009 Valimistulemus: kogus oma Valimisringkonnas 15 häält
2S19 Msta-S

Iseliikuv haubits 2S19 Msta-S (vene keeles Самоходная гаубица 2С19 Мста-С) on Nõukogude Liidus valmistatud soomustatud liikurhaubits. GRAU koodnimetus 2S19. Kaliiber: 152,4 mm (6 tolli) Raua pikkus: 53 kaliibrit Laskesektor: 360° Tõstenurk: –4...+68° Mürsu algkiirus: 655 m/s Laskekiirus: 6–8 lasku/min Laskekaugus tavalise mürsuga: 25 km Lahingkomplekt 50 mürsku Kuulipilduja: NSVT, 12,7 mm Pikkus: 7,15 m Laius: 3,38 m Kõrgus: 2,99 m Kaal: 42 t Mootor: vedelikjahutusega neljataktiline diiselmootor V-84A Silindrid: V12 Mootori võimsus: 840 hj / 626,39 kW Erivõimsus: 20 hj/t Kiirus: 60 km/h Sõidukaugus: 500 km Meeskond: 5 Liikurhaubits Msta-S on toodetud tanki T-80 veermikul, kuigi on kasutatud tanki T-72 jõuseadet. Veermiku ühe poole jooksurattad on u 10 cm edasi nihutatud. Sarnane laskeseade on veetaval välisuurtükil Msta-B. Laskevalmidus on võimalik saavutada kuni 2,5 minuti jooksul. Laadimine on automatiseeritud. Masin on varustatav lisaseadmetega, mille abil on võimalik läbida veekogusid põhjal sõites. Lahingkomplekt (50) on paigutatud torni. Laskekaugus tavaliste kildmürskudega on 24 700 m, gaasigeneraatoriga mürsuga 28 900 m. Mürsutüüpidest on võimalikud kild-, suitsu-, valgustus-, kobar-, keemia- ja tuumamürsud. Lisaks on võimalik kasutada raketimootoriga mürsku lennukaugusega kuni 36 km ja laserjuhitava mürsu Krasnopol lühendatud (tavaline ei sobi automaatlaadimissüsteemi) versiooni Krasnopol-M. Raadiojaam R-173 omab sidekaugust kuni 20 km. Pardasidesüsteem võimaldab kaasata kuni 7 abonenti. Olemas on pardageneraator võimsusega 16 kW. Alates 2000. aastast kuulub varustusse ka navigatsiooni- ja positsioneerimissüsteem GLONASS. Valmistamisel on automatiseeritud juhtimis- ja laskeandmete arvestussüsteem. Msta-S töötati välja liikurhaubitsa 2S3 Akatsija järeltulijana 1980. aastatel. Väljatöötamist alustati 1985 nime "Ferma" all ja tootmine algas 1989. Paralleelselt töötati välja nii veetav kui ka liikurversioon. Nimi "Msta" on antud Venemaa jõe järgi, mis suubub Ilmeni järve. Hiljem on lisandunud moderniseeringuid. Valmistatud on ka 155 mm mudel 52-kaliibrilise rauaga. Väljatöötamisel on samal veermikul kaheraudne suurtükk Koalitsija-SV, mille katsetused pole veel edu toonud. Toodetud on kokku kuni 700 haubitsat. Neid rakendati edukalt Tšetšeenia sõdades (suurusjärk 1 rügement) ja ilmselt ka Venemaa-Gruusia sõjas. Neid on kasutatud ka Vene-Ukraina sõjas. Msta-S Venemaal 2009. aastal paraadi ootel Venemaa Msta-S 2022. aasta märtsis Ukraina 2S19 Msta-S 2008. aastal Ukraina 2S19 Msta-S 2018. aastal  Venemaa – 550; suurtükiväepataljonis on 18 relva[viide?]  Valgevene – 13[viide?]  Ukraina – oli kasutuses 2021. aasta seisuga.  Etioopia – 10[viide?]  Gruusia – 1[viide?]  India – [viide?] 2A65 Msta-B 2S35 Koalitsija-SV AS-90 M109 PzH 2000 Військові розбили росіян та захопили УР-77 з МСТА-С (vaadatud: 15.02.2023) У Новолюбівці росіяни втратили 5 САУ МСТА-С (vaadatud: 30.10.2022) Військовослужбовці найкращої артбатареї ЗСУ віддали свою премію на лікування онкохворої дитини 02.12.2021 (vaadatud: 29.05.2022) Українські "Мста-С" вперше за рік вийшли на стрільби: що зараз із цими САУ (vaadatud: 29.05.2022)
Aksel Mei

Aksel Mei (8. veebruar 1896 Rõngu vald, Tartumaa – 26. juuni 1964 New York, USA) oli Eesti riigiametnik. Aastatel 1919–1940 töötas Riigikontrollis, mille tsiviilosakonna juhataja ta lõpuks oli. Aastatel 1935–1939 oli Nõmme linnavolikogu esimees. 1944. aastal põgenes Saksamaale, kust 1949 siirdus Ameerika Ühendriikidesse. 1905–1906 Rõngu Tilga Apostliku Õigeusu Kihelkonnakool 1906–1912 Tartu Linnakool 1920–1921 Tallinna Õhtugümnaasium 1921–1925 Tartu Ülikool, õigusteaduskond, Korporatsioon Sakala ning 1912–1913 Vana-Antsla kohtusekretäriabi 1913–1915 Vana-Otepää Nõuni Algkooli juhataja 1916–1919 postiametnik Petrogradis ja Pihkvas. Alates 1919 aastast töötas Eesti Vabariigi Riigikontrollis 1919–1921 asutuse revident 1925–1929 asutuse kantseleijuht ja Riigi Kontrollnõukogu asjadevalitseja alates 1929 asutuse kontrollnõukogu liige ja tsiviilosakonna juhataja ning 1936–1938 ka rahandusosakonna juhataja Aastatel 1945–1949 Saksamaal põgenikelaagris kooliõpetaja. Aksel Mei oli E.E.L.K. New Yorgi Pauluse Koguduse nõukogu liige ja revisjonikomisjoni esimees. Majaomanike Koja ja New Yorgi Eesti Haridusseltsi juhatuse liige. Vaba Euroopa Eesti Nõuandev Kogu (ka laekur), Vaba Eesti Komitee liige. Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk, 1932 Eesti Punase Risti I järgu II astme teenetemärk, 1936 Valgetähe II klassi teenetemärk, 1938 Eesti avalikud tegelased. Tartu, 1932, lk 186. Stockholms-Tidningen Eestlastele (Stockholm, Rootsi), 1952, 31. mai, nr 122, lk 2: foto. Aksel Mei (in memoriam). / Vaba Eesti Sõna (New York, USA), 1964, 2. juuli, nr 27, lk 11. Aksel Mei. Album Academicum Universitatis Tartuensis. Eesti Ajalooarhiiv Sissekanne Väliseesti isikuloolises andmebaasis (VEPER) Aksel Mei. Teenetemärkide kavalerid. Vabariigi President.
Aleksandr Kulatšenko

Aleksandr Kulatšenko (sündinud 25. mail 1987) on Eesti jalgpallur, kes mängib Eesti meistriliiga klubis FC Viljandi. Meistriliiga Viljandi Tuleviku parim väravakütt 2010
Albert Taar

Alber Taar (sündinud 15. jaanuaril 1990) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja). Ta mängis Eesti klubis Tallinna FC Levadia. Detsembris 2014 määrati talle 4-aastane mängukeeld (kuni 5. detsembrini 2018) kihlveopettuses osalemise eest. Jalgpalliliit määras 26 isikule karistuse ERR Sport, 5.12.2014
Ats Sillaste

Ats Sillaste (sündinud 8. aprillil 1988) on eesti jalgpallur, kes mängib Meistriliiga klubis JK Tallinna Kalev. Viimane mäng 30.06.2012 Tema vend Mikk Sillaste on samuti jalgpallur. Tutvustus lehel soccerway.com Ats Sillaste jalgpall.ee veebis
Felipe Nunes

Felipe de Araujo Nunes (sündinud 2. märtsil 1981) on endine Brasiilia jalgpallur. 2008. aastast mängis ta Eesti Meistriliiga klubis Nõmme Kalju, 2010. aastal siirdus ta FC Levadia ridadesse. 2014. aasta suvel taasliitus Nunes Nõmme Kaljuga. Aasta hiljem lõpetas ta karjääri. Meistriliiga Nõmme Kalju parim väravakütt 2009 Felipe Nunes siirdub Nõmme Kaljust Tallinna Levadiasse. Õhtuleht Online, 1. juuni 2010 Skandaalne Nunes on Kaljusse naasmas. Sport.err.ee, 21. juuni 2014 Ametlik: Felipe Nunes taasliitub Nõmme Kaljuga. Sport.err.ee, 27. juuni 2014
Vitali Leitan

Vitali Leitan (sündinud 1. detsembril 1978) on Eesti jalgpallur (ründaja). Ta mängib Eesti klubis Tallinna FC Levadia. Meistriliiga Eesti meister 2000, 2004, 2006, 2007, 2008, 2009 Biograafia ESBL-is Vitali Leitan Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel Soccernet.ee veebis
Siim Luts

Siim Luts (sündinud 12. märtsil 1989 Tallinnas) on eesti jalgpallur (ründav poolkaitsja), kes mängib Eesti Meistriliiga klubis Paide Linnameeskond. Siim Luts debüteeris A-koondises 17. novembril 2010 Liechtensteini vastu, kui vahetas 76. minutil välja Tarmo Kingi. Mäng viigistati 1:1. Oma esimeses mängus A-koondises lõi Luts palli latti. Esimese värava lõi ta koondises 7. juunil 2014 sõprusmängus Tadžikistaniga. Uuendatud seisuga 4. detsember 2017 Eesti karikas, Svenska Cupen, MOL Cup Eesti Superkarikas, Balti liiga Kõik mängud UEFA Euroopa Liigas Kõik mängud UEFA Meistrite Liigas Uuendatud seisuga 28. märts 2018 Flora Meistriliiga: 2010, 2011 Eesti karikas: 2011 Eesti Superkarikas: 2009, 2011, 2012 Levadia Eesti Superkarikas: 2016 Hõbepall: 2014, 2018 Eesti jalgpallikoondislaste loend Eesti Jalgpalli Liidu profiil Transfermarkti profiil Koondise mängud
Janar Toomet

Janar Toomet (sündinud 10. augustil 1989) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Nõmme Kalju FC. Ta õpib Estonian Business Schoolis ettevõtluse ja ärijuhtimise erialal. A-koondise debüüdi tegi Toomet 19. novembril 2016 sõpruskohtumises Saint Kittsi ja Nevise vastu. Samas mängus tegi oma debüüdi ka Pavel Dõmov. Uuendatud seisuga 19. november 2017 Evald Tipneri karikavõistlused Eesti Superkarikas Kõik mängud UEFA Euroopa Liigas Mäng UEFA Meistrite Liigas Uuendatud seisuga 19. november 2017 Tallinna FC Levadia Evald Tipneri karikas: 2012 Eesti jalgpallikoondislaste loend http://www.jalgpall.ee/protocol.php?st=&nteam_id=1&proto=1836 Saint Kitts ja Nevis – Eesti 1:1 (1:1) Eesti Jalgpalli Liidu profiil Transfermarkti profiil Koondise mängud
Põhja-Saksi kreis

Põhja-Saksi kreis on kreis Saksimaa põhjaosas. See moodustati 2008. aastal Delitzschi ja Torgau-Oschatzi kreisi liitmisel. Linnad: Bad Düben Belgern-Schildau Dahlen Delitzsch Dommitzsch Eilenburg Mügeln Oschatz Schkeuditz Taucha Torgau Vallad: Arzberg Beilrode Cavertitz Doberschütz Dreiheide Elsnig Jesewitzi vald Krostitzi vald Laußigi vald Liebschützberg Löbnitzi vald Mockrehna Naundorf Rackwitzi vald Schönwölkau Zschepplini vald Trossin Wermsdorf Wiedemari vald Bevölkerung des Freistaates Sachsen jeweils am Monatsende ausgewählter Berichtsmonate nach Gemeinden, vaadatud 15.09.2024. Koduleht (saksa keeles)
Maagimäestiku kreis

Maagimäestiku kreis (saksa keeles Erzgebirgskreis) on kreis Saksamaal Saksimaa liidumaal. See moodustati 2008. aastal Annabergi, Aue-Schwarzenbergi, Stollbergi ja Kesk-Maagimäestiku kreisi liitmisel. Linnad: Annaberg-Buchholz Aue-Bad Schlema Ehrenfriedersdorf Eibenstock Elterlein Geyer Grünhain-Beierfeld Johanngeorgenstadt Jöhstadt Lauter-Bernsbach Lößnitz Lugau Marienberg Oberwiesenthal Oelsnitz Olbernhau Pockau-Lengefeld Schneeberg Schwarzenberg Scheibenberg Schlettau Stollberg Zschopau Zwönitz Thalheim Thum Wolkenstein Vallad: Amtsberg Auerbach Bärenstein Bockau Börnicheni vald Breitenbrunni vald Burkhardtsdorf Crottendorfi vald Deutschneudorf Drebach Gelenau Gornau vald Gornsdorf Großolbersdorf Großrückerswalde Grünhainichen Heidersdorf Hohndorf Jahnsdorf Königswalde vald Mildenau vald Neukirchen Niederdorf Niederwürschnitz Raschau-Markersbach Schönheide vald Sehmatal Seiffeni vald Stützengrüni vald Zschorlau vald Tannenbergi vald Thermalbad Wiesenbad
Andre Frolov

Andre Frolov (sündinud 18. aprillil 1988 Kärdlas) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja). Alates 2017. aastast mängib ta Paide Linnameeskonnas. Ta on klubi meeskonna kapten. 29. detsembril 2016 sõlmis Frolov kahe-aastase lepingu Paide Linnameeskonnaga. A-koondise debüüdi tegi Frolov 8. novembril 2012 sõprusmängus Omaani vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Ken Kallaste, Ilja Antonov, Karl Mööl ja Stanislav Prins. Uuendatud seisuga 22. november 2017 Evald Tipneri karikavõistlused Eesti Superkarikas Kõik mängud UEFA Meistrite Liigas Kõik mängud UEFA Euroopa Liigas Uuendatud seisuga 22. november 2017 Tallinna FC Flora Meistriliiga: 2010, 2011, 2015 Evald Tipneri karikas: 2011, 2013, 2016 Eesti Superkarikas: 2011, 2012, 2014 Eesti jalgpallikoondislaste loend "Ametlik: Andre Frolov sõlmis Paidega kaheaastase lepingu". Soccernet.ee. 29. detsember 2016. Florakate koostöö tõi koondisele võidu Omaani üle! fcflora.ee, 8. november 2012 Paide Linnameeskonna profiil Eesti Jalgpalli Liidu profiil Koondise mängud Transfermarkti profiil
Risto Kägo

Risto Kägo (sündinud 4. augustil 1989) on eesti jalgpallur, kes mängib Meistriliiga klubis JK Tallinna Kalev.
Edwin Stüf

Edwin Stüf (sündinud 30. juulil 1989) on eesti jalgpallur. Ta mängib Eesti Meistriliiga klubis JK Tallinna Kalev.