laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Koda

Koda on algeline elamu või muu ehitis, mille välisseinad nõuavad perioodilist uuendamist. Koda võib tähendada ka püsielamule, näiteks palkmajale lisatud kergkonstruktsiooniga eeskoda või tuulekoda. Elamuna kasutatavaid kodasid on mitut tüüpi, mida kõiki iseloomustab sõrestikule toetuvate välisseinte kasutamine. Peamiselt rändleva eluviisiga rahvad kasutavad kergesti paigaldatavat ja lahtivõetavat püstkoda, mida vastavalt vajadusele elupaika vahetades enesega kaasas veetakse. Reliktina on püstkoda peamiselt abihoone funktsioonis kasutanud ka paikse eluviisiga rahvad, näiteks eestlased suveköögina. Kaasaegne püsielamu on välja arenenud maasse kaevatud süvendi kohal kõrguvast kumerast pinnasega kaetud sõrestikkonstruktsiooniga maakojast, milliseid Eestis on teada mitmest muinasaegsest asulakohast. Poolrändleva eluviisiga rahvad, näiteks Missouri oru indiaanihõimud, kasutasid igal aastal uuendatavaid maakodasid hooajaliste elamutena kohati veel 20. sajandi alguses. Lisaks laialt levinud püstkojale ja maakojale eksisteerib veel mitmesuguseid muid koja kohalikke erivorme, näiteks puukoorega kaetud vigvam Põhja-Ameerikas. Mõnedes kultuuripiirkondades on rööbiti kasutatud mitut koja tüüpi. Näiteks mitmed põhjaameerika poolpaiksed preeriahõimud vahetasid kord aastas palissaadiga ümbritsetud suvekülades asuvad maakojad väiksemate vastu kindlustamata talvekülades ning jahihooajal ränneldes elasid püstkodades. Põhjasaami kultuuris eristatakse uuemat, koonilise kujuga püstkoda (lávvu) ja vanemat tüüpi kumera katusega koda (goahti). Maakoda Püstkoda Tšumm Tipi Jaranga Vigvam Jurta Saami kojatüübid
Lhasa de Sela

Lhasa de Sela (27. september 1972 New Yorgi osariik, Big Indian – 1. jaanuar 2010 Montréal), esinejanimega Lhasa, oli USA päritolu Kanada laulja. Tema isa oli Mehhiko päritolu hispaania keele õpetaja, ema ameeriklannast fotograaf ja näitleja. Lapsena kolis ta koos oma perekonnaga sageli ja ta ei käinud koolis, vaid oli koduõppel. Vanematel oli kümme last ning pere elas ja reisis ümberehitatud koolibussis. Lapsepõlves elas Lhasa Mehhikos ja USA-s, täiskasvanuna enamasti Kanadas ja Prantsusmaal. Ta oli 13-aastane, kui vanemad lahku kolisid. Siis kolis ema lastega San Franciscosse, kus Lhasa hakkas laulma kreeka restoranis. 1991 sõitis ta Montréali õdede juurde, kes seal Kanada tsirkusekoolis õppisid, ja otsustas samuti Montréali elama jääda. Järgmised viis aastat laulis ta sealsetes baarides. 1997 ilmus tema esimene album "La llorona", mis ühendas ladinaameerika rahvamuusikat omaloominguga. See oli suuresti mõjutatud mehhiko muusikast, kuid ka idaeuroopa mustlasmuusikast, Lähis-Ida muusikast ja alternatiivsest rokist. Album saavutas kohe edu ja sai sellest sai plaatinaplaat. 2003. aastaks oli seda müüdud 120 tuhat eksemplari Kanadas, 330 tuhat Prantsusmaal ja 30 tuhat USA-s. 1998 pälvis ta selle eest Juno auhinna parima globaalse artisti kategoorias. 1999. aastal jättis Lhasa lauljakarjääri tagaplaanile ning esines koos õdedega ringreisidel tsirkuse- ja teatritrupis Pocheros. Lõpuks hakkas ta taas laule kirjutama ja 2003 ilmus Montréalis tema teine plaat "The Living Road". Kui tema esikplaat oli hispaaniakeelne, siis teisel plaadil laulis ta hispaania, inglise ja prantsuse keeles. Selle plaadi ilmumisele järgnes kaks aastat kestnud kontserditurnee, mille vältel külastas ta 17 riiki. 2009. aasta aprillis avaldas Lhasa oma kolmanda albumi "Lhasa". Ta suri oma kodus rinnavähki. Rinnavähk diagnoositi tal ajal, mil ta oli oma kolmanda plaadi juba salvestanud, aga see polnud veel ilmunud. Temast jäi maha 9 õde-venda. Ta elas koos elukaaslasega, aga tal ei olnud lapsi. "La Llorona" (1997) "The Living Road" (2003) "Lhasa" (2009)
Koda (täpsustus)

"Koda" on mitmetähenduslik sõna: Koda on ürgne elamu. Koda on asula Gruusias. Koda organisatsioonis Kodadeks nimetatakse ka osa vabatahtlikke või kutseühendusi, näiteks Maavalla Koda, Notarite Koda, Eesti Puuetega Inimeste Koda. Kodadeks nimetatakse ka avaliku sektori asutusi, näiteks parlamendi ülemkoda ja alamkoda või Euroopa Kontrollikoda. Südamekoda on südame osa. Koda on limustel ja mõnedel teistel organismidel esinev eksoskelett (sageli lubjast – lubikoda). Koda on mõnede vetikate tselluloosist rakuümbris.
Klahvakordion

Klahvakordion on akordion, mille ühel poolel on klaviatuur ja registrid ning teisel pool on bassid ja bassiregistrid. Üks olulisemaid edusamme akordioni ajaloos toimus 1852. aastal kui Busson Pariisist lisas pillile klaveritüüpi klahvistiku. Uue pilli eelis oli, et seda said mitteametlikus õhkkonnas mängida rändmuusikud. Bandoonium Nuppakordion
Leheserv

Leheserv on lihtlehe või liitlehe lehekeste lehelaba serv. See võib olla terve või sisselõigetega. Viimasel puhul on tegemist kas siis sälkudega või hambulise servaga. Leheserv ei pruugi alati olla ühesugune ei ühe liigi ega isegi ühe taksoni piires. Leheserva kuju võib olla erinev sõltuvalt sellest, kus leht taimel paikneb (üheaastasel või mitmeaastasel võrsel) või ka ühe lehe eri osades (sanglepp tipuosas kahelisaagjas, alusel terve). Kokku eristatakse umbes 11 leheserva kuju: terve leheserv on sirgjoone või kaare kujuline; ripsmeline leheserv on harunemata karvadega; saagjas leheserv on teravate, lehe tipu poole suunatud hammaste ja nendevaheliste teravate sälkudega; kahelisaagjas leheserv on saagjas leheserv, mille hammastel on omakorda väiksemad saagjad hambad; hambuline leheserv on teravatipuliste hammaste ja tömpide või kaarjate hambavahedega; kaarhambuline leheserv on allapoole suunatud hammastega, mis omakorda võivad olla hambulised; täkiline leheserv on ümaratipuliste hammastega, kuid teravate hambavaheliste sälkudega; lainjas leheserv on lainjate voltidega, mis tekivad lehe serva kiirema kasvu tõttu; loogeline leheserv on lehe serv, mille väljalõiked ja tipmed on laiad ja ümarad; ogaline leheserv on teravate ogadega; sopiline leheserv on ümarate ebakorrapäraste väljalõigete ja ümatatipuliste hammastega. Täpsemaks kirjeldamiseks kasutatakse veel täpsustavaid eesliiteid: kaheli-, peen-, jäme- jne.
Jevgeni Agranovitš

Jevgeni Danilovitš Agranovitš (vene keeles Евгений Данилович Агранович; 13. oktoober 1918 Orjol – 29. jaanuar 2010 Moskva) oli vene stsenarist, luuletaja ja bard. Jevgeni Agranovitši sünnipäevana on paljudes allikates ekslikult kirjas 14. november 1919. Tema vend Leonid Agranovitš oli samuti stsenarist ja režissöör. Jevgeni Agranovitš hakkas laule kirjutama 1938. Kui puhkes Suur Isamaasõda, läks ta rindele, kuid jätkas laulude loomist. Mõnedki tema laulud läksid rahvasuus käibele anonüümselt ja muutusid peaaegu rahvalauludeks. Ühtlasi kirjutas ta luulet, mida teised heliloojad on vahel viisistanud. Nende heliloojate hulgas on ka Viktor Agranovitš. Aastal 1948 lõpetas Agranovitš Moskvas Gorki-nimelise kirjandusinstituudi. Seejärel asus ta tööle ajakirjanikuna OSOAVIAHIMi ajalehes, kus kirjutas artikleid sõjaväeosades juhtunust. Hiljem sõlmis ta lepingu Gorki-nimelise kinostuudioga ja töötas stsenaristina Sojuzmultfilmis. Paljude multifilmide hulka, millele ta stsenaariumi kirjutas, kuuluvad "Meie sõber Loekirjuta" (3 seeriat, 1978–1980) ja "Lõbus karussell" nr. 13 ja 15 (mõlemad 1983). Agranovitš on maetud Moskva edelaosas olevale Vostrjakovo kalmistule.
Raadio 2 Aastahitt

Raadio 2 Aastahitt on iga-aastane Raadio 2 korraldatav muusikaküsitlus, mis sai alguse 1994. aastal. Raadiokuulajate osalusel koostatakse ja järjestatakse aasta 40 parimat kodumaist ja välismaist laulu. Küsitluse tulemusena sündinud edetabel mängitakse Raadio 2-s järgneva aasta esimesel nädalal erisaates ette. Koostöös ETVga korraldatakse ka Raadio 2 Aastahiti gala. Eesti artist/lugu Välismaa artist/lugu Aasta demo Toimetuse lemmik Uus tulija Viis parimat eesti ja välismaist laulu. Sulgudes häälte arv.  Pikemalt artiklis 1994. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 1995. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 1996. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 1997. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 1998. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 1999. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2000. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2001. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2002. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2003. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2004. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2005. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2006. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2007. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2008. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2009. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2010. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2011. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2012. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2013. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2014. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2015. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2016. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2017. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2018. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2019. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2020. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2021. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2022. aasta Raadio 2 Aastahitt  Pikemalt artiklis 2023. aasta Raadio 2 Aastahitt Aastahitt 2009 on Koit Toome "Kaugele siit. Elu24, 02. jaanuar 2010 Ajalugu. Raadio 2 Aastahitt Koduleht. Raadio 2 R2 Aastahitt. Facebook
Orlando Cole

Orlando Cole (16. august 1908 Philadelphia – 25. jaanuar 2010) oli Ameerika Ühendriikide muusik (tšellist) ja muusikapedagoog. Tema õpilaste hulka kuulusid teiste seas Lynn Harrell, Jonah Kim, Ronald Leonard, Lorne Munroe, Peter Stumpf ja Marcy Rosen. Tim Janof: CONVERSATION WITH ORLANDO COLE
Dihhotoomne leht

Dihhotoomne leht on leht, mille leherood hargnevad korduvalt kaheks ega ühine omavahel. Võrkroodne leht Sõrmroodne leht Rööproodne leht Sulgroodne leht Kaarroodne leht Dihhotoomia
Võrkroodne leht

Võrkroodne leht on leht, mille rood moodustavad võrgustiku. Kaarroodne leht Sõrmroodne leht Rööproodne leht Sulgroodne leht Dihhotoomne leht
Sõrmroodne leht

Sõrmroodne leht on leht, mille üks pearood koos aluselt kiirtena lähtuvate külgroodudega. Võrkroodne leht Kaarroodne leht Rööproodne leht Sulgroodne leht Dihhotoomne leht
Marlene Neubauer-Woerner

Marlene Neubauer-Woerner (neiupõlvenimi Marlene Woerner; 25. august 1918 Landshut – 1. jaanuar 2010 München) oli saksa skulptor. Marlene Neubauer-Woerner õppis Müncheni Kaunite Kunstide akadeemias Josef Henselmanni juhendamisel. Aastast 1945 oli vabakutseline. Marlene Neubauer-Woerneri teoseid
Mihhail Murnikov

Mihhail Murnikov (27. november 1928 Tartu, Eesti – 9. oktoober 2009 Tallinn, Eesti) oli Nõukogude riigiametnik ja EKP Keskkomitee välissidemete osakonna juhataja. Mihhail Murnikov lõpetas 1953. aastal Leningradi Mäeinstituudi ja töötas ametlikel andmetel aastatel 1953–1958 "geoloogina". 1958. aastal astus NLKP liikmeks; aastatel 1958–1959 õppis Moskva Ülikooli Idakeelte Instituudis. Aastatel 1959–1962 oli Murnikov Iraagis NSV Liidu Bagdadi saatkonnas majandusnõunik Aastatel 1962–1965 ENSV Teaduste Akadeemia presiidiumi teadussekretär Aastatel 1965–1970 Kanadas Ottawas NSV Liidu saatkonna 2. sekretär ja konsulaarosakonna juhataja Aastatel 1970–1972 EKP KK propaganda ja agitatsiooni osakonna juhataja asetäitja Aastatel 1972–1978 EKP KK välissidemete osakonna juhataja asetäitja Aastatel 1978–1983 Soomes Helsingis NSV Liidu saatkonnas diplomaatilisel tööl Aastatel 1983–1988 EKP KK välissidemete osakonna juhataja ja EKP KK liikmekandidaat, 1989. aastal arvati EKP KK liikmekandidaatide hulgast välja. Aastatel 1985–1990 oli M. Murnikov Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu saadik. Pärast Eesti iseseisvumist töötas Mihhail Murnikov eraettevõtluses. Mihhail Murnikov suri 9. oktoobril 2009 ja ta maeti 13. oktoobril 2009 Tallinna Aleksander Nevski kalmistule Andrei Murnikov (Endise NSV Liidu luure- või vastuluureorganite teenistuses olnud isikute kohta koostatud kaitsepolitseiameti, 22.01.2002. a teadaanne nr 231 RTL 2002, 43) 28.10.2009 Pärimisteated "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 23. jaanuaril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Indrek Jürjo. EESTI NSV KGB ESIMESE (VÄLISLUURE) OSAKONNA UUED TÖÖPLAANID PAGULUSEGA PERESTROILISTEL AEGADEL, Tuna, 1999-2 Hellar Grabbi. Murnikov Mälestuskatkend, Tuna, 2007-1, lk 104-110 Urmo Soonvald. Eestlased välismaal ehk Kuidas meie mehed läänes (luure)tööl käisid, Õhtuleht, 13.12.2008 Kaarel Tarand. Ühe jänkimehe kohtumised katkupisikuga, Sirp, 11. november 2010
Rööproodne leht

Rööproodne leht on leht, mille ühesugused leherood suunduvad lehelaba aluselt tipuni. Võrkroodne leht Sõrmroodne leht Kaarroodne leht Sulgroodne leht Dihhotoomne leht
Püstkoda

Püstkoda on koonilise kujuga lattehitis, mis on kaetud loomanahkade, puukoore, presendi, okste või muu taolisega. Harvemini jäetakse püstkoja sõrestik katmata. Rändleva eluviisiga rahvad kasutavad püstkoda peamiselt elamuna; paikse eluviisiga rahvaste seas kasutatakse seda ka muudel otstarvetel, näiteks Eestis suveköögina. Püstkoja kohalike erivormide kohta kasutatakse sageli spetsiifilisi nimetusi, millest tuntumad on põhjaameerika rohtlaindiaanlaste tipi ja uurali rahvaste arktiline elamu tšumm. Eestis on püstkoda tuntud alates keskmisest kiviajast. Sellega seostub põline soomeugriline nimetus "koda". Püstkoda on Eesti lääneosas ja saartel veel 19.–20. aastasajal tarvitatud suveköögina. Hiiumaal nimetatakse säärast suvekööki sõnaga "paargu". Saami püstkoja ukseava Vaade Saami püstkoja keskelt üles "Eesti rahvakultuuri leksikon" 2007. Trei, Anne. Püstkoda. Pööripäeva Seltsing 2010
Korduma kippuvad küsimused

Vikipeediat puudutavaid korduma kippuvaid küsimusi vaata Vikipeedia:KKK. Korduma kippuvad küsimused ehk KKK (inglise keeles Frequently Asked Questions ehk FAQ) on rida küsimusi ja vastuseid teatud teema kohta. See on internetitraditsioon. Algselt oli KKK kogumik küsimusi, mida mingi teema (tavaliselt veebilehe) kohta on palju küsitud, kuid tänapäeval on see enamasti viis, kuidas lühidalt antakse küsimuste ja vastuse vormis edasi ülevaatlikku informatsiooni.
Kaardilugeja

Kaardilugeja on autorallis autojuhi kaassõitja. Tema ülesandeks on lugeda varem koostatud (kas ise tehtud või ralli korraldajate antud) teekaarti ja/või legendi ning teatada juhile eesootavad teeolud, eriti kurvide suund ja kui järsud need on. Koos sõitjaga moodustatakse rallipaar.
Casey Johnson

Casey Johnson (Sale Trotter Case Johnson; 24. november 1979 Florida – 4. jaanuar 2010 Los Angeles) oli USA seltskonnategelane, ettevõtte Johnson & Johnson pärija. 14-aastaselt kirjutas ta koos isaga raamatu "Managing Your Child's Diabetes". Aastal 1999 sai ta väikese osa filmis "Gloria". Aastal 2002 osales ta dokumentaalfilmis "It Girls". Ta oli biseksuaalne. Tema elukaaslanna oli Tila Tequila. Aastal 2007 lapsendas ta Kasahstanist 2006. aastal sündinud tüdruku, kes sai nimeks Ava Monroe. Ava ristiema on Nicky Hilton. Perekond lõpetas tema majandusliku toetamise, kui ta keeldus uimastiravile minemast. Oktoobris 2009 pani tema endine sõbranna Courtenay Semel tal juuksed põlema. Novembris 2009 vahistati ta Jasmine Lennardilt ehete, kingade, riiete ja aluspesu varastamise tõttu. Casey Johnson suri Los Angeleses diabeedist tingitud ketoatsidoosi.
Johannes Theodor Willberg

Johannes Theodor Willberg (10. detsember / 22. detsember 1863 Tallinn – 26. veebruar 1945 Altenkirchen, Rheinland-Pfalzi liidumaa) oli Eesti vaimulik. Willberg õppis aastatel 1874–1882 Tallinna kubermangugümnaasiumis ja 1883–1887 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Käina Martini koguduses (Georg von Holsti juures) ja Tallinna Jaani koguduses (Karl Woldemar Emil Grohmanni juures). Ordineeriti 11. veebruaril 1888 Kuressaares õpetajaks. Ta oli aastatel 1888–1890 Kuressaare Laurentiuse koguduse abiõpetaja ning ühtlasi ka usuõpetaja. Aastatel 1891–1931 oli ta Ambla Maarja koguduse õpetaja. 1931. aastal jäi emerituuri. 1939. aastal põgenes Saksamaale. Ta suri 1945. aastal Rheinland-Pfalzi liidumaal Altenkircheni (Westerwald) kreisis Altenkirchenis. Tema poeg Richard Traugott Paul Willberg elas Eestis, võttis osa Vabadussõjast Balti pataljoni koosseisus, lõpetas Tartu ülikooli usuteaduskonna ja töötas vaimulikuna Saksamaal. Die Pastoren des Konsistorialbezirk Estland 1885-1919. Böhlau Verlag Köln Wien. 1988 Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
BRIC

Mitte segi ajada ühendusega BRICS. BRIC on majandusteaduse mõiste, millega tähistatakse kiiresti arenevate turgudega riike Brasiiliat, Venemaad, Indiat ja Hiinat (inglise keeles Brazil, Russia, India, China). Mõiste võttis kasutusele aastal 2001 investeerimispanga Goldman Sachs ökonomist Jim O'Neill. Panga avaldatud aruandes 2003. aastal esitatud prognoosi järgi tõusevad Brasiilia, Venemaa, India ja Hiina 2050. aastaks maailma neljaks kõige olulisemaks majanduseks. Kokku hõlmavad neli riiki rohkem kui veerandi kogu maailma maast ja 40 protsenti maailma rahvastikust, riikide ostujõu pariteedi järgi kaalutud (PPP) sisemajanduse koguprodukt (SKP) on 15,435 triljonit USA dollarit. Goldman Sachsi algne aruanne ei prognoosinud ega näinud ette Brasiilia, Venemaa, India ja Hiina poliitilist liitu ega omavahelist vabakaubanduslepet. 2010. aastal avaldatud aruandes esitab Goldman Sachs prognoosi, mille järgi Hiina aktsiaturgude turukapitalisatsioon (ehk börsiettevõtete turuväärtus) võib Ameerika Ühendriikide oma ületada 2030. aastal. Sellega tõuseks Hiina aktsiaturg maailma suurimaks. Sama aruande järgi võib Ameerika Ühendriikide sisemajanduse koguprodukt 2020. aastal ületada Hiina oma vähesel määral. 2030. aastaks võib Brasiilia, Venemaa, India ja Hiina aktsiaturgude turukapitalisatsioon moodustada kogu maailma aktsiaturgude turukapitalisatsioonist 41 protsenti. BRIC-i riikide valitsusjuhid on kohtunud seni kaks korda, 16. juunil 2009 Venemaal Jekaterinburgis ja 16. aprillil 2010 Brasiilia pealinnas Brasílias. Kolmas tippkohtumine on plaanitud 2011. aasta esimeses kvartalis Hiina pealinnas Pekingis. Sinna on kutsutud ka Lõuna-Aafrika Vabariigi esindaja. N-11, mis hõlmab riike, millest võivad saada koos BRIC riikidega olema lähitulevikus strateegiliselt tähtsaimad kasvupiirkonnad. Gruppi liigitab ka tähise BRIC kasutusele võtnud O'Neill sellised riigid nagu Indoneesia, Mehhiko, Türgi, Korea, Iraan, Egiptus, Nigeeria, Pakistan, Filipiinid, Bangladesh ja Vietnam.
Euroopa Liidu institutsioonid

Euroopa Liidu institutsioonid on Euroopa Liidu lepingu artikli 13 järgi:[viide?] Euroopa Parlament, Euroopa Ülemkogu, Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjon, Euroopa Liidu Kohus, mis koosneb Euroopa Kohtust ja Üldkohtust, Euroopa Keskpank ja Euroopa Kontrollikoda. Euroopa Liidu ametid
Richard Traugott Paul Willberg

Richard Traugott Paul Willberg (10. veebruar/22. veebruar 1896 Ambla – 3. juuli 1974 Schömberg, Saksamaa) oli baltisaksa vaimulik. Õppis aastatel 1901–1908 Tartus Zeddelmanni Eragümnaasiumis. Võttis aastatel 1915–1918 I maailmasõjast, oli aastal 1918 Saksamaal sõjavangis. Võttis aastatel 1918–1919 osa Vabadussõjast Balti pataljoni koosseisus. Lõpetas aastal 1919 Tallinna toomkooli. Õppis aastatel 1920–1925 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Töötas aastatel 1924–1926 Tartus Walteri eragümnaasiumis õpetajana. Oli Tartus ka prooviaastal. Lahkus aastal 1927 Saksamaale. Oli aastatel 1927–1932, 1937–1941 ja 1950–1961 kooliõpetajaks ja vaimulikuks Schloss Neubeuernis (Rosenheimi kreisis, Ülem-Baieris, Baieri liidumaal), aastatel 1933–1937 oli ta kirikuõpetajaks Kelheimis Doonau ääres (Kelheimi kreisis, Alam-Baieris, Baieri liidumaal). Aastatel 1941–1944 oli ta Saksa armees ja aastatel 1944–1946 oli ta Nõukogude Liidus sõjavangis. Jäi aastal 1961 emerituuri, elas seejärel Neubeuernis, hiljem Schömbergis (Baden-Württembergi liidumaal), kus ta ka suri. Tema isa Johannes Theodor Willberg oli Ambla Maarja koguduse õpetaja. Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II
2009. aasta Raadio 2 Aastahitt

2009. aasta Raadio 2 Aastahitt oli 16. Raadio 2 poolt korraldatav muusikaküsitlus ja -üritus "Raadio 2 Aastahitt". Seekord osales edetabeli koostamises 10 143 inimest. 2. jaanuaril 2010 kell 14.00 algas Raadio 2 maratonsaade "Aastahitt 2009", mida juhtisid Erik Morna ja Koit Raudsepp. Galakontserti Eesti Televisiooni (koos R2-ga) otseülekanne algas kell 21.40. Õhtu- ja saatejuhid olid Heidy Purga ja näitleja Tambet Tuisk. Kontserdi asukohaks valiti 1914. aastal valminud Tallinna esimene raudteedepoo hoone (Telliskivi tänav 64), mis on siiani kasutuses. Auhindadena jagati välja keraamik Liisu Arro kujundatud kahte sõrme püsti hoidev valgest savist käemotiiv. Eesti artist/lugu – Koit Toome "Kaugele siit". Välismaa artist/lugu – Edward Maja & Alicia "Stereo Love" Aasta demo – Sinine Toimetuse lemmik – Popidiot Uus tulija – Urban Symphony Neljandat korda valis rahvas R2 Unistuste Bändi, mis lindistas ja esitas galal Jaan Tätte loo "Tuulevaiksel ööl". Koosseis Trummid – Boris Hrebtukov (The Sun) Basskitarr – Henno Kelp (Terminaator, Pantokraator) Erinevad instrumendid – Tiit Kikas (Justament) Klahvpillid – Erik Sakkov (Pantokraator) Kitarr – Laur Joamets (Dramamama) Vokaal – Jaagup Kreem (Terminaator) AASTAHITT 2009: Parim kodumaine lugu on Koit Toome "Kaugele siit". Publik 02.01.2010 Kaspar Käänik. Täna selguvad aasta parimad lood. Õhtuleht, 02.01.2010 Raadio 2 "Aastahitt" toimub täna depoos.[alaline kõdulink] 24tundi, 02. jaanuar 2010 R2 Aastahitt: esinevad Röövel Ööbik, Sinine, Popidiot, Ott Lepland ja Birgit Õigemeel. Elu24, 29.12.2009 Mari-Leen Albers. R2 Unistuste Bändi esimesed liikmed on Boris Hrebtukov ja Henno Kelp. Õhtuleht, 01.12.2009 Ester Vaitmaa, Siim Lõvi. R2 Unistuste Bändi laulja Kreem: Lady GaGa lugu ju ometi ei tee! (VIDEO). Publik, 23.12.2009 R2 Aastahitt 2009. Foorum Rada7 Aastahitt 2009. Facebook Galerii: R2 Aastahitt 2009. Elu24, 3. jaanuar 2010 R2 – Aastahitt 2009 Delfi R2 Aastahitt 2009@Raudtee Depoo 02.01.10. T. Kruusimäe Gallery R2 Unistuste band 2009 – Tuulevaiksel ööl. 2010. Youtube, 3. jaanuar 2010
Igilumi

Igilumi on aasta ringi püsiv lumikate. Lumepiir Igikelts Igijää Kionosfäär
Päikeseloomad

Päikeseloomad ehk päikeselised (Heliozoa, harvem Heliozoea) on endine algloomade takson, mida käsitleti tavaliselt juurjalgsete hõimkonna klassina. Uuemais süstemaatikais on selle taksoni alarühmad paljudesse eluslooduse rühmadesse paigutatud. "Loomade elu" asetab päikeseloomad alamklassina juurjalgsete klassi. Päikeseloomi on mitukümmend liiki. Mõned neist elavad magedas ja mõned soolases vees. Siia arvati paljud üherakulised organismid, kelle toesega kulendid ehk pseudopoodid väljuvad rakust radiaalselt ja andsid rakule päikese kuju. Päikeseloom on hulktuumne ainurakne. Tema tuumaaparaat koosneb paljudest ühesugustest rakutuumadest. Need asuvad alati endoplasmas. Suurtel isenditel võib neid olla üle 200. Päikeseloomal on hästi palju kulendeid. Need on peenikesed, täiesti sirged ja suunduvad radiaalselt igas suunas. Kulendi sees on tugev elastne telgniit ja sellepärast säilitavad kulendid püsivalt oma kuju. Need kulendid meenutavad päikesekiiri ja andsid sellega kogu loomarühmale nime. Niisuguse ehitusega kulendit nimetatakse kiirkulendiks ehk aksopoodiks. Päikeseloom sigib pooldumise teel. Sellele eelneb tuumade jagunemine, mis toimub kogu kahe pooldumise vahelise aja jooksul. Pooldumise käigus nöördub päikeselooma keha kaheks enam-vähem ühesuguseks pooleks. Sugutu sigimise kõrval suudavad päikeseloomad ka suguliselt sigida, aga see kulgeb üsna keeruliselt. "Loomade elu", 1. kd., lk. 65-66