laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Isi Trapido

Isi Trapido (27. september 1921 Tartu – 28. november 2003 Tallinn) oli juudi päritolu Eesti fotograaf ja korvpallur. Ta lõpetas aastal 1941 Tartu Elektromehaanika Tehnikumi.[viide?] Ta hakkas sportima Hugo Treffneri Gümnaasiumis õppides, tema lemmikspordialaks oli korvpall. Teise maailmasõja ajal oli ta Eesti Laskurkorpuse korvpallimeeskonna kapten.[viide?] Ta on töötanud Eesti Raadio informatsiooniosakonnas, ning fotograafina ajalehtede Noorte Hääl, Spordileht (1958–1977), Kodumaa, Harju Elu ja Meremees toimetustes. Ta tegi kaastööd kodu- ja välismaistele raamatukirjastustele ja ajakirjadele. Ta oli aastast 1958 Ajakirjanike Liidu liige, olles selle fotosektsiooni esimees.[viide?] Trapido tuntuim ja enim auhindu pälvinud foto valmis 1964. aastal Tallinnas. Fotol on kujutatud Innsbrucki taliolümpia kiiruisutamise 1500 m distantsi võitjat Ants Antsonit uisutamas. Trapido suri 28. novembril 2003 Tallinnas ja maeti 20. detsembril Metsakalmistule sporditegelaste kvartalisse. Ta oli aastast 1972 abielus kopsuarst Laine Trapidoga (neiuna Rettau), nende poeg Toomas Trapido on bioloog ja poliitik. Tema isa Susman Trapido mõrvati 1941. aastal holokausti käigus Tartus. "About – ISI TRAPIDO". Vaadatud 18. mail 2024. http://www.kalmistud.ee/haudi?filter_maetud_eesnimi=Isi&filter_maetud_perenimi=Trapido&action=maetud&popup=0&yldotsing=1&filter_maetud_kalmistu=[alaline kõdulink] http://kehilalinks.jewishgen.org/kupiskis/susmantrapido.htm Helbe Merila-Lattik, Helmut Piirimäe ja Ilo Käbin. 2000. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 1070. Biograafia ESBL-is
Spordimeditsiini Sihtasutus

Spordimeditsiini Sihtasutus on spordimeditsiini ja sporditeaduse arendamise ning sportlaste (nii harrastus- kui ka saavutussportlaste) meditsiinilise teenindamisega tegelev sihtasutus. Sihtasutuse ajalugu algas kahest omaette asutatud dispanserist: Vabariiklik Arstlik-Kehakultuuri Dispanserist (asutati 1950) ja Tartu Arstlikust-Kehakultuuri Dispanserist (asutati 1951). Aastal 1990 nimetati need dispanserid spordimeditsiini keskusteks ning 1998. aastal sai neist keskustest liitmise tulemusel Sihtasutus Tippspordi Uuringukeskus. Aastast 2002 kannab endine Uuringukeskus praegust nime. http://www.sportmed.ee/ (vaadatud 28.01.2013) EE 12. köide, 2003: 524. Sihtasutuse koduleht (vaadatud 28.01.2013)
Spordileht

Mitte segi ajada Eesti Spordilehega Spordileht oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1958–1993 ja 1996–1999. Nõukogude ajal andsid ajalehte välja Eesti NSV Riiklik Kehakultuuri- ja Spordikomitee ning Eesti NSV Ajakirjanike Liit; 1990–1993 Eesti Ajakirjanike Liit. Aastatel 1993–1995 kandis leht nime Eesti Spordi Leht. Spordilehe tiraaž oli keskmiselt 70 000. EE 12. köide, 2003: 524.
Eesti Spordileht

Nime Eesti Spordileht on kandnud kaks väljaannet: Eesti Spordileht, välja antud 1920–1940 Eesti Spordileht, välja antud 2003–2005 (Eesti Olümpiakomitee ja Sporditeabe Sihtasutuse väljaanne) Spordileht
Rahva Lõbu-Leht

Rahva Lõbu-Leht : Eesti perekondlik jutu-, teaduse ja võiduse ajakiri ((originaalpealkirjaga "Rahwa Lõbu-Leht"), aastast 1905 Rahva Lõbuleht) oli kogupereajakiri, mille 1898. aastal asutas Tartus Karl August Hermann. Populariseeriseeriti materialistlikku maailmakäsitust. Aastatel 1898–1901 ilmus ajakiri Tartus, 1901–1902 Põltsamaal ja 1903–1906 Tallinnas. Ajakirja tellimise hind 1899. aastal oli 1 rubla aastas ja üksiknumbrina maksis 10 kopikat. Ajakiri oli varem ilmunud Laulu ja Mängude lehe (1885–1897) jätkaja. Karl August Hermann 1898–1899 (kuni nr 10) Johannes Leopold Jüris 1899 (alates nr 10) – 1902 L. Leppik (Lepik) 1903 proovinumber Theodor Tiedt 1903 nr 1 Karl Keyler ja Victor Jacobson 1904–1906 Karl August Hermann 1898–1899 (kuni nr 10) Johannes Leopold Jüris 1899 (alates nr 10) – 1903 Theodor Tiedt nr 1–5, 1906 Karl Keyler ja Victor Jacobson 1904 (alates nr 6) – 1906 Peeter Grünfeldt 1904–1906 Andres Kuusk (kaane illustraator 1901 nr. 7, 1903;) Hans Möldermann 1905 nr. 4 - 1906 Ajalehe kaastöölised olid Andres Alver Anton Hansen Tammsaare Georg Eduard Luiga Martin Morrison Vassili Mölder Otto Münther Erik Obermann karikaturist Adolf Perandi Peäro August Pitka Mart Pukits Julius Aleksander Vambola Eduard-Reinhold Virgo Richard Aavakivi Tartu 1898–1901 (kuni nr 8) Põltsamaa 1901 (alates nr 9) – 1902 Tallinn 1903–1906 Tartu : Karl August Hermann 1898 – 1900 nr 11, 1901 nr 2–3, 5–8 Tartu : C.H.F. Schnakenburg 1900 nr 12 – 1901 nr 1 Tartu : Jaan Tõnnishof ja Tõnis Kukk 1901 nr 4 kaaned nr 1–8 Põltsamaa : Karl Jürison ja Theodor Tiedt 1901 nr 9 – 1902, 1903 nr 1 Tallinn : Hans Mattisen ja A. Laurmann 1903 proovinumber Tallinn : Revalsche Zeitung 1904 nr 1–11; Tallinn : Karl Keyler 1904 nr 12 – 1906, kaaned 1904 nr 1 – 1906 Ida-Aasia kaart 1900 Julius Lippert - Kultuura ajalugu I jagu (1902) – Toidumuretsemine, riided, elumaja (56 lk) EE 12. köide, 2003: 458. ENE 6 köide lk 379 "Eesti Rahvusbibliograafia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. märts 2017. Vaadatud 19. märtsil 2017. "Rahva Lõbu-Leht". Eesti biograafiline andmebaas ISIK. Originaali arhiivikoopia seisuga 23. juuni 2007. "Richard Aavakivi". ISIK. Originaali arhiivikoopia seisuga 8. september 2017.
1960. aasta kunstirühmitis

1960. aasta rühmitis oli Tartus tegutsenud kunstnike rühmitis, mida loetakse pärast Teist maailmasõda Eestis loodud eesti kunstnike rühmitistest esimeseks. Kunstirühmitis kujunes aastail 1956–1957, selle moodustasid Kõrgemas Kunstikoolis Pallas ja Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis õppinud kunstnikud Valve Janov, Silvia Jõgever, Kaja Kärner, Lembit Saarts, Ülo Sooster, Lüüdia Vallimäe-Mark ja Heldur Viires. Rühmitisega olid lähemalt seotud ka Varmo Pirk, Valdur Ohakas, Henn Roode, Helju Sarnet Zauram ja Olav Maran. Kunstirühmitise looming vastandus tollasele Nõukogude kunstile (sotsialistlik realism). Pärast 1960. aastal Tartu 8. Keskkoolis korraldatud mitteametlikku näitust hakati rühmitise liikmeid taga kiusama. ANK '64 (Tallinnas) EE 12. köide, 2003: 609.
SOUP '69

SOUP '69 oli aastatel 1969–1971 Tallinnas tegutsenud kunstnike rühmitis, mille lõid ERKI disaini- ja arhitektuuritudengid. Rühmitise nimi "SOUP" oli ajendatud Andy Warholi supipurkide seeriat kajastava kunstiteose järgi (soup 'supp'). SOUP '69 töödes oli inspiratsiooni ammutatud popkunstist. SOUP '69 kuulusid teiste seas Andres Tolts, Leonhard Lapin, Ando Keskküla. 1960. aasta kunstirühmitis ANK '64 EE 12. köide, 2003: 524. https://web.archive.org/web/20131004231609/http://www.estonica.org/et/Kultuur/Kunst/Mentaliteedi_muutused/ (vaadatud 28.01.2013) Eha Komissarov. SOUP '69 - 20 aastat hiljem. Kunst. Kujutava ja tarbekunsti almahahh. nr 76, 1991.
Tallinna rakenduskunsti triennaal

Tallinna rakenduskunsti triennaal on aastast 1997 toimuv rahvusvaheline kunstiüritus, mida korraldab MTÜ Tallinna Rakenduskunsti Triennaali Ühendus. Triennaalil välja pandud näitused tutvustavad muu hulgas nüüdisaegseid tarbekunsti- ja disainipraktikaid. Tallinna rakenduskunsti triennaali eeskuju pärineb 1979. aastast alguse saanud Baltimaade tarbekunstitriennaalidest. Tallinna graafikatriennaal https://web.archive.org/web/20130119161554/http://www.trtr.ee/et/ (vaadatud 28.01.2013) Triennaali koduleht (vaadatud 28.01.2013)
2. tants

2. tants (äriregistris MTÜ Teine Tants) on 1999. aastast Tallinnas tegutsev mittetulundusühing, mis propageerib tantsukunsti, toetab noori tantsijaid ja koreograafe ning korraldab mitmesuguseid üritusi, eriti tantsuga seotuid. 2. tants loodi ühenduse Tantsuinfo Keskus Eestis (TIKE) töö jätkamiseks . 2. tants on mitu korda korraldanud tantsufestivali "Uus tants" ja Augusti tantsufestivali[viide?]. https://web.archive.org/web/20141026103755/http://www.teater.ee/teater_eestis/teatriorganisatsioonid/2._tants.theatre_id-40 (vaadatud 28.01.2013) EE 12. köide, 2003: 626. Organisatsioon Eesti Teatri Agentuuri kodulehel (vaadatud 28.01.2013)
Jerzy Adamski

Jerzy Adamski (14. märts 1937; Sierpc, Sierpci maakond, Masoovia vojevoodkond – 6. detsember 2002; Bydgoszcz) oli Poola poksija. Adamski oli kokku kuuekordne Poola meister – kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1956. aastal ning sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1959–1962 ja 1964. Ta võistles Poola eest maavõistlustel 19 korda ning võitis neist 15 ja kaotas 3 kohtumist ning viigistas 1 kohtumise. Adamski sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Francesco Mussole (Itaalia). Adamski võitis sulgkaalus (kuni 57 kg) 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks. Ta sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 15. Euroopa meistrivõistlustel (Moskva, 1963) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Stanislav Stepaškinile (NSV Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 12. Euroopa meistrivõistlustel (Praha, 1957), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Gianfranco Piovesanile (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 17. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rooma 1960. Tulemused inglise keeles 13. Euroopa meistrivõistlused poksis. Luzern 1959. Tulemused inglise keeles 15. Euroopa meistrivõistlused poksis. Moskva 1963. Tulemused inglise keeles 12. Euroopa meistrivõistlused poksis. Praha 1957. Tulemused inglise keeles Jerzy Adamski veebisaidil Olympedia (inglise)
Uus tants

"Uus tants" on aastast 1994 Tallinnas toimuv Eesti nüüdisaegse tantsu festival. Aastani 1997 kandis festival nime "Noor tants". Festivalil esitatakse Eesti koreograafide ja tantsijate viimaste aastate huvitavamaid palasid eesmärgiga tutvustada neid muu hulgas välisteatrite ja teiste tantsufestivalide esindajaile. Aastast 2010 korraldab festivale Eesti Tantsukunstnike Liit. Varem on festivali korraldanud mittetulundusühing 2. tants. https://web.archive.org/web/20130105185028/http://www.tantsuliit.ee/uus-tants (vaadatud 28.01.2013) EE 12. köide, 2003: 626. Festivalist Eesti Tantsukunstnike Liidu kodulehel (vaadatud 28.01.2013)
Miloš Zeman

Miloš Zeman (sündinud 28. septembril 1944 Kolínis) on Tšehhi poliitik, kes oli 8. märtsist 2013 kuni 8. märtsini 2023 Tšehhi president. Ta oli esimene otse valitud president riigi ajaloos. 1968. aasta Praha kevade ajal astus ta Tšehhoslovakkia KP ridadesse. 1969. aastal lõpetas ta Praha majandusülikooli. 1970. aastal heideti ta kommunistliku partei ridadest välja. Aastatel 1993–2001 oli ta Tšehhi SDP juht. Aastail 1998–2002 oli ta Tšehhi peaminister. Jaanuaris 2013 peetud presidendivalimistel sai ta esimeses voorus 24,21% häältest. Teises voorus (ta kandideeris koos Karel Schwarzenbergiga) sai ta 54,8% häältest ja valiti presidendiks. Tšehhi esimeseks otse valitud presidendiks sai vasakpoolne Miloš Zeman
2007. aasta muusikas

◄◄ | ◄ | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007. aasta muusikas | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | ► Teised sündmused • 2007. aasta kirjanduses  • 2007. aasta kunstis  • 2007. aasta spordis Aastad muusikas • 2007 sündinud muusikainimesed  • 2007 surnud muusikainimesed 3. veebruar – Eurolaul 2007 12. mai – 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus ... "Biitpiraadid 2" (Rampade Org) "Greatest Hits" (Black Velvet) "Läti lugu" (Krää) "Mis sa teed" (The Tuberkuloited) "Muusa" (Laura) "My Sun" (Sofia Rubina) "Oota mind ära" (Sõpruse Puiestee) "PS Troika - 20" (PS Troika) "Settimine" (Bonzo) "Split Personality" (Lowry) "Steriilne särk, revolverkülmad prillid" (John Stuart Mill) "Taevas ja perse" (Chalice) "Täna rikun ma reegleid" (Helen Adamson) "Äike päike" (Niki) "Ära valeta!" (Sven Varkel) 19. jaanuar – Murat Nassõrov 28. jaanuar – Karel Svoboda 28. aprill – Laine Mets 30. aprill – Grégory Lemarchal 20. mai – Ben Weisman 12. juuni – Vello Jürna 5. juuli – George Melly 6. september – Luciano Pavarotti 16. oktoober – Toše Proeski 27. oktoober – Sven Kuntu 29. november – Maimu Krinal 5. detsember – Karlheinz Stockhausen 23. detsember – Oscar Peterson
Aiaääre tänav

Aiaääre tänav on umbtänav Tartus Ihastes. Tänav algab Rannakajaka tänavalt, kulgeb alguses kagusse, pöörab siis edelasse ja lõppeb tupikuga. Tänava pikkus on ligikaudu 230 meetrit.
Annemõisa tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Annemõisa tänav on tänav Tartus, Annelinnas. See algab Jaama tänavalt ja lõpeb endise mõisa pargi ääres asuvatel kinnistutel. Tänav on umbes 390 meetrit pikk. Annemõisa tänav asub endise Anne mõisa (Annenhof – Freudenhof) aladel, kus asus 19. sajandi alguses Vasula mõisa alla kuulunud karjamõisa mõisakompleks. 1865. aastaks oli seal ehitatud mõisa peahoone, mis on tänaseks hävinud. 1977. aastal inventeeriti alal järgmised mõisakompleksi hooned: peahoone, kuivati, sepikoda, rehehoone, kaalukoda, saun, vankrikuur ja sigala. Selleks ajaks olid aga hävinud tööhobuste tallid, karjalaudad ja Räpina maantee ääres asunud mõisakõrtsi hoone. Annelinna linnaosa on saanud nime Anne mõisa järgi. 2021. aastaks on hävinud peahoone ja kõik mõisakompleksi kõrvalhooned, säilinud on vaid tonnvõlviga kelder ning mõisapargi pärnaallee. Annemõisa tänav algab Jaama tänavalt ning lõpeb Annemõisa 7 (Annemõisa spordihoone ja Annelinna kunstmuruväljak) kinnistul. Annemõisa 2 ja 4 kinnistutel asub 2022. aastal valminud Eluringi keskus (hooldekodu ja lasteaed) . Annemõisa 1a krundil asub Annelinna jalgpallihall, mis valmis 2022. aasta aprillis. Annemõisa tänavas asuvad 1930. aastatel ehitatud elamuhooned. Annemõisa 12 asuv funktsionalistlikus stiilis hoone on ehitatud 1933. aastal, Annemõisa 6 asuv hoone on ümber ehitatud 1960 aastal. Tartu Linn. "Annemõisa ehitised". Originaali arhiivikoopia seisuga 20.09.2021. Vaadatud 20.09.2021. Muinsuskaitseamet. "Kultuurimälestiste register". Annemõisa mõis. Inventariseerimine. Vaadatud 20.09.2021. Egeli Raudmäe. "Annelinna tehakse uudne eluringikeskus". Reporter. Originaali arhiivikoopia seisuga 20.09.2021. Vaadatud 20.09.2021. K. Teedema, E. Raudmäe (15. oktoober 2022). "Tartus avas uksed uudne Eluringi keskus". Õhtuleht. Vaadatud 21.10.2022. Lenel Karu (22.04.2021). "Aasta lõpus valmiva jalgpallihalli ehitus algab suvel". Tartu Postimees. Vaadatud 20.09.2021. Uuetoa, H., Ansu, M. (4. märts 2022). "Lõpuks ometi! Annelinna kerkis jalgpallihalli kuppel". Tartu Postimees. Vaadatud 07.06.2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link)
Tibullus

Albius Tibullus (55 eKr – 19 eKr) oli Vana-Rooma eleegik. Rooma kirjanduse antoloogia, Eesti Raamat, Tallinn 1971, lk 353–358, lk 629–630.  Tibullus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Tibulluse eleegiad (ladina keeles)
Seadusandlik Delegatsioon

Seadusandlik Delegatsioon moodustati Eesti Asutava Kogu liikmetest ja tema peale pandi jooksva seadusandluse ülesanded. Seadusandliku Delegatsiooni esimees oli Eesti Asutava Kogu esimees August Rei. 15. juulil 1919 valiti Seadusandliku Delegatsiooni liikmeteks: Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei poolt Karl Ast, Hans Martna, August Rei, Minni Kurs-Olesk, Karl Virma, Aleksander Tulp, Jaan Vain, Leopold Johanson, Emma Asson ja Mihkel Neps Eesti Tööerakonna poolt Ado Anderkopp, Aleksander Arras, Timotheus Grünthal, Konstantin Konik, Lui Olesk, Voldemar Päts, Arnold Schulbach ja Nikolai Talts Eesti Rahvaerakonna poolt Ado Birk, Adam Bachman, Hugo Kuusner, Kaarel Parts, Jakob Vestholm ja Artur Uibopuu Kristliku Rahvaerakonna poolt Jaan Lattik Sotsialistide-Revolutsionääride Partei poolt Jaan Piiskar ja Hans Kruus Eesti Maarahva Liidu poolt Konstantin Päts ja Jaan Teemant Saksa Erakond Eestimaal poolt Hermann Koch Delegatsioon pidas 16. juulist 1919 kuni 1. detsembrini 1920, 86 koosolekut.
Riiulid

"Riiulid" on Andres Vanapa 1994. aastal ilmunud romaan. Romaani on nimetatud Eesti modernistliku kirjanduse üheks tippteoseks. Romaani peategelaseks on härra Ajao, kogu elu lugemisele pühendunud eraklik raamatukoguhoidja ("loostaja"), kes saab tööd (nähtavasti) Tallinnas asuvas eraraamatukogus. Ta päevad on täidetud lugemise, uute raamatute sortimise ja riiulitele jagamisega, kusjuures seda tehes ei lähtu ta mitte alfabeetilisest järjekorrast, vaid arvestab teoste/autorite/ilmumisaegade/õhustiku jm sobivusega. Nõnda tekibki olukord, kus raamatuid suudab raamatukogust leida vaid Ajao ise. Härra Ajao ei viibi hoones üksi: hoone eest kannab hoolt Ajaosse platooniliselt armunud proua ja keldris elab alkoholilembene katlakütja. Romaan lõpeb sümboolselt: härra Ajaole kukub raamaturiiulite vahel pähe entsüklopeedia ja ta sureb. Peeter Künstler "Riiulil avamerele". Vikerkaar, nr 9, 1994, lk 92 Brita Melts "Arvustus: Andres Vanapa romaan "Riiulid"". Värske Rõhk, nr 21, 2010 Jüri Ehlvest "Härgade inisemine". Eesti Päevaleht, 1. aprill 2006
Slovetšne

Slovetšne (ukraina keeles Словечне) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Ovrutši rajoonis. Elanike arv on 1725. Pindala on 3,631 km².
Bavlõ rajoon

Bavlõ rajoon on haldusüksus Venemaal Tatarstani kaguosas. Piirneb Orenburgi oblasti ja Baškortostaniga. Rajoonis on 13 külaasundust, kus on kokku 39 küla. Rajooni keskus on Bavlõ linn. 2016. aastal oli rajooni elanike arv 35 517. 2010. aasta seisuga olid elanikest 64,6% tatarlased, 20,3% venelased, 5,7% tšuvašid, 5,6% udmurdid ja 1,1% mordvalased. Q126684906  Bavlõ rajoon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rajooni koduleht
Mobil-galerii

['mobil] galerii (ka Mobil galerii) oli umbes aastatel 1994–1998 Eestis (ja mujal) tegutsenud kunstirühmitus, mille 1995. aastal asutajate seas oli dotsent Peeter Linnapi juhitud fotokeskuse ümber Eesti Kunstiakadeemia üliõpilasi, ülikooli töötajaid ja isegi teiste ülikoolide teadureid. Rühmituse peamised eestvedajad olid Marko Laimre ja Piret Räni, liikmete hulka kuulusid näiteks Arne Maasik, Piia Ruber, Killu Sukmit, Mari Laanemets, Kristjan Mändmaa, Kadri Kangilaski, Rene Haljasmäe, Martin Pedanik, Andrus Kõresaar, Margot Kask, Mart Viljus (Tallinna Tehnikaülikool), Lennart Mänd, Anne Daniela Rodgers jt. Rühmituse näitustööd tegelesid ajaloo- ja arheoloogiaga foucault'likus võtmes. Teosed uurisid 1940. ja 1990. aastate pöördelist ajalugu Eestis, autobiograafiate "väikesi lugusid", mis heitsid valgust ajaloo tumedamatesse ja intiimsematesse soppidesse. Osa teoseid oli metakunstilise iseloomuga – tegu oli kunsti enda uurimisega. Meediumidena kasutati domineerivalt fotograafia vahendeid: suurendusi, slaide, projektsioone jms, videoid, filme, leidesemeid jmt. Rühmitus oli rahvusvahelise kunstiga sünkroonses arengus, see esines Saaremaa biennaalidel (aitas teostada 1995. ja 1997. aasta suurnäitusi) ning Tallinna ja Kuressaare linnaruumides (nt üritused "OUT" 1996 ja 1998). Rühmituse naiskunstnikud esinesid ka omaette näitustega Eesti Rahva Muuseumis jm. Mobil-galerii esimene välisnäitus oli suurem väljapanek Panevėžysi Kunstihoones. Faculty of Taste Saaremaa biennaal Peeter Linnap Piret Räni Marko Laimre PallasFoto "3-4/2011 < Numbrid - kunst.ee". ajakirikunst.ee. Vaadatud 14. juulil 2023. https://web.archive.org/web/20131004220648/http://www.estonica.org/et/Kultuur/Fotograafia/1990_aastad_%E2%80%94_fotograafide_ajastu/ (vaadatud 29.01.2013) "Entu - Vellevoog, Marie - Postkoloniaalne situatsioon eesti 1990. aastate kunstis ['mobil] galerii näitel". eka.entu.ee. Vaadatud 14. juulil 2023. "Saaremaa biennaal", Vikipeedia, 7. juuli 2023, vaadatud 14. juulil 2023 "E-kataloog ESTER / TÄIELIK". www.ester.ee. Vaadatud 14. juulil 2023.
Tallinna graafikatriennaal

Tallinna graafikatriennaal on aastast 1968 toimuv graafikateemaline rahvusvaheline (aastast 1989) näitus. Esimese graafikatriennaali nimi oli "Kaasaeg ja graafiline vorm". Peale Eesti graafikute osalesid üritusel ka Leedu ja Läti kunstnikud. 1968 Tallinna I Graafikatriennaal "Kaasaeg ja graafiline vorm" 1971 Tallinna II Graafikatriennaal 1974 Tallinna III Graafikatriennaal .... 1989 Tallinna VIII Graafikatriennaal 1992 Tallinna IX Graafikatriennaal 1995 Tallinna X Graafikatriennaal 1998 Tallinna XI Graafikatriennaal “Puudutus” 2001 Tallinna XII Graafikatriennaal “Muutuv kujund” 2004 Tallinna XIII Graafikatriennaal “Maapagu/inExile” 2007 Tallinna XIV Graafikatriennaal "Poliitiline/Poeetiline" 2011 Tallinna XV Graafikatriennaal "Armastuse, mitte raha pärast" 2014 Tallinna XVI Graafikatriennaal “Kirjaoskus – kirjaoskamatus” 2018 Tallinna XVII Graafikatriennaal 2022 Tallinna XVIII Graafikatriennaal "Soe. Temperatuurikontroll kolmes vaatuses" Tallinna rakenduskunsti triennaal http://www.triennial.ee/history/ (vaadatud 29.01.2013) "Pressiteade: Tallinna XVIII Graafikatriennaal „Soe. Temperatuurikontroll kolmes vaatuses" leiab aset 2022. aasta alguses". 22.10.2021. Triennaali koduleht (vaadatud 29.01.2013)
Arne Oidi nimeline lauluvõistlus

Arne Oidi nimeline lauluvõistlus oli aastatel 1959–1987 toimunud lauluvõistlus, mida korraldas Eesti NSV Riiklik Filharmoonia. Lauluvõistluse mõtte autor oli Arne Oit. 1976. aastast kannab lauluvõistlus tema nime. Lauluvõistluse võitsid kõige rohkem kordi Arne Oit, Vello Lipand, Kustas Kikerpuu. Pop Tipp EE 12. köide, 2003: 377. 15.12.1985, Arne Oidi nimeline lauluvõistlus läbi aastate: Arne Oidi nimeline lauluvõistlus läbi aastate. 01, arhiiv.err.ee 25.10.1985, Arne Oidi nimeline lauluvõistlus läbi aastate. 02, arhiiv.err.ee
Marie Underi nimeline stipendium

Marie Underi nimeline stipendium on Kultuuriministeeriumi antav stipendium, millega toetatakse üliõpilaste tööd eesti kirjanduse uurimisel. Kultuuriministeerium andis esimese stipendiumi 2008. aastal. Seda rahastati Marie Underi teoste kasutamise eest kogutud autoritasudest. Esimese stipendiumi suurus oli 50 000 krooni. 2008 Johanna Ross 2012 Märten Rattasepp 2017. aasta algul sai teatavaks, et Marie Underi autoriõigused ei kuulugi Eesti riigile, vaid hoopis Eesti Kultuuri Koondisele Rootsis ja Baieri liidumaale Saksamaal. Eesti Kultuuri Koondis haldab Marie Underi ja Artur Adsoni mälestusfondi, millest on välja antud toetusi ja stipendiume. Konkurss Marie Underi stipendiumile Luues selgust riigile kuuluvates autoriõiguses - Marie Underi juhtum. Eesti Päevaleht (Rootsi), 1. veebruar 2017 Ivar Paljak. Eesti Kultuuri Koondis 55 aastat. Eesti Päevaleht (Rootsi), 22. veebruar 2017
Armanda degli Abbati-Campodonico

Armanda degli Abbati-Campodonico (10. jaanuar 1879 Rooma – 1946 Karagandõ) oli Itaalia laulja (metsosopran) ja lauluõpetaja. Ta on laulnud Milano La Scala's, New Yorgi Metropolitan Opera's ning Londoni, Madridi, Rio de Janeiro, Buenos Airese, Odessa ja Peterburi ooperiteatrites. Aastal 1926 kutsus Eesti Haridusministeeriumi Kultuurivalitsus ta Estonia teatri pedagoogiks-hääleseadjaks. Aastal 1929 asutas ta Tallinnas omanimelise laulustuudio (Abbati laulustuudio). 27. juunil 1941 ta arreteeriti kui fašistliku Itaalia kodanik ja 4. juulil küüditati Harku vanglast Siberisse, suri oletatavasti 1946 Karagandõs. EE 12. köide, 2003: 8. TEA entsüklopeedia[alaline kõdulink]
Abbati laulustuudio

Abbati laulustuudio oli Itaalia laulja ja lauluõpetaja Armanda degli Abbati-Campodonico asutatud laulustuudio, mis asutati Tallinnas 1929. aastal. Laulustuudio lõpetas tegevuse 1941. aastal, kui Abbati välismaalasena arreteeriti. Abbati laulustuudios käisid lauluharidust saamas teiste seas Karl Ots, Karl Viitol, Els Vaarman, Gerda Murre. EE 12. köide, 2003: 8.
Johannes Aaviku Selts

Johannes Aaviku Selts (inglise Johannes Aavik Society) on aastal 1992 asutatud kultuuriorganisatsioon, mis ühendab eesti keele ja kirjanduse huvilisi. Seltsi asutamise algatas Helgi Vihma. Selts peab oma ülesandeks koguda ja uurida Johannes Aaviku pärandit, tutvustada teda kui mitmepalgelist kultuuriloojat, kaasa aidata eesti keele ja kirjakultuuri arendamisele ning kaitsmisele. Seltsil on 93 liiget eri paigust: Eestist, Soomest, Rootsist, Taanist, Prantsusmaalt, USAst, Kanadast. https://web.archive.org/web/20080419230603/http://www.hot.ee/hvihma/ (vaadatud 29.01.2013) EE 12. köide, 2003: 7-8. Seltsi koduleht
Eesti Standardiamet

Eesti Standardiamet oli asutus, mis tegutses aastatel 1990–2000. Praegu tegutseb selle asemel Eesti Standardikeskus. Standardiamet tegutses majandusministeeriumi alluvuses ja seal töötas paarkümmend inimest. Amet juhtis rahvusstandardite väljaarendamist ja korraldas rahvusvaheliste standardite rakendamist Eestis. Standardiameti peadirektor oli Arno Univer. Algul korraldas amet ka metroloogiavaldkonda (seda juhtis peadirektori asetäitja Viktor Krutob), 1995. aastal asutati Riigi Metroloogiakeskus. Eesti NSV riiklike ametite moodustamise kohta, Vabariigi Valitsuse määrus 16.01.1990 "Riik kaotab uuest aastast standardiameti" Eesti Päevaleht, 24. september 1999 "90 aastat Metroserdi sünnist" Rein Miilius, Metrosert (vaadatud 22. jaanuaril 2016)