laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1379

1379. aasta Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand Aastakümned: 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad Aastad: 1374 1375 1376 1377 1378 - 1379 - 1380 1381 1382 1383 1384 Neubergi rahuga jagati Austria kolme Habsburgide liini vahel Tartu piiskopiks sai Dietrich Damerow, kes alustas Liivi ordu vastase rinde moodustamisest. ... ... 29. mai — suri Kastiilia kuningas Enrique II Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 49
Florida provints

Florida provints on provints Boliivias Santa Cruzi departemangu lääneosas.
Kümnekroonine meenemünt

Kümnekroonine meenemünt: Kümnekroonine meenemünt 1992 (rahareform) Kümnekroonine meenemünt 1992 (olümpia) Kümnekroonine meenemünt (1998) Kümnekroonine meenemünt (2002) Kümnekroonine meenemünt (2004) Kümnekroonine meenemünt (2006) Kümnekroonine meenemünt (2008)
1500. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1470. aastad | 1480. aastad | 1490. aastad | 1500. aastad | 1510. aastad | 1520. aastad | 1530. aastad | ► 1500 | 1501 | 1502 | 1503 | 1504 | 1505 | 1506 | 1507 | 1508 | 1509 1500. aastad on ajavahemik 1500. aasta algusest kuni 1509. aasta lõpuni. ... ... ...
Heigo Miidla

Heigo Miidla (kuni 1937 Herald Manivald Middenbritt; 29. detsember 1919 Kloostri vald, Harjumaa – 22. mai 1989 Tartu) oli eesti taimefüsioloog. Ta lõpetas aastal 1940 Nõmme gümnaasiumi ja aastal 1946 Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonna. Tegeles puuvilja- ja marjakasvatuse, eriti viinamarjakasvatuse arendamisega. Ta on maetud Tartusse Vana-Jaani kalmistule. http://entsyklopeedia.ee/artikkel/miidla_heigo Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Alo Vanatoa

Alo Vanatoa (3. november 1970 Tallinn – 10. august 2022) oli eesti entomoloog. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 1993. aastal bioloogina. Ta on tegelenud putukate ökofüsioloogiaga. Ta töötas pikka aega Zooloogia ja Botaanika Instituudis. 2012. aasta seisuga töötas ta Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi zooloogia osakonnas. Alo Vanatoa Eesti Teadusinfosüsteemis
Ain Järvalt

Ain Järvalt (sündinud 15. märtsil 1958) on eesti hüdrobioloog. Ta on Maaülikooli limnoloogiakeskuse juhataja. Ain Järvalt Eesti Teadusinfosüsteemis
1400. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 14. sajand | 15. sajand | 16. sajand | ► ◄ | 1370. aastad | 1380. aastad | 1390. aastad | 1400. aastad | 1410. aastad | 1420. aastad | 1430. aastad | ► 1400 | 1401 | 1402 | 1403 | 1404 | 1405 | 1406 | 1407 | 1408 | 1409 1400. aastad on ajavahemik 1400. aasta algusest kuni 1409. aasta lõpuni. ... ... ...
Henn Haberman

Henn Haberman (13. jaanuar 1935 Tartu – 8. mai 1991 Tartu) oli eesti ihtüoloog ja hüdrobioloog. Ta lõpetas aastal 1952 Tartu 6. Keskkooli ja aastal 1957 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna. Aastail 1959–1962 oli Zooloogia ja Botaanika Instituudi aspirant ning kaitses instituudis 1965. aastal bioloogiakandidaadi kraadi, töö teema oli "Latikas Eesti NSV-s" (vene keeles). Ta oli Võrtsjärve Limnoloogiajaama juhataja aastail 1981–1991. Tema isa oli bioloog Harald Haberman ja õde on taimefüsioloog Evi Padu. Tema abikaasa oli bioloog Juta Haberman.
Kauplus

Kauplus ehk pood on kaupade ostu-müügikoht, kus on müügisaal. Tavaliselt on kauplus kas osa suuremast ehitisest või eraldi hoone, milles on ka laoruumid. Enamik kauplustest tegeleb üksnes jaemüügiga, kuid kaupluslaod võivad ühendada jae- ja hulgimüügi. Tänapäeval nimetatakse kauplusteks ka veebipoode, mil puudub füüsiline asukoht ja mille ostu-müügitegevus toimub internetis. Samuti võivad kauplused tegutseda suuremates transpordivahendites, näiteks laeval ja bussis või autos (rändkauplused). Erinevalt turust, kus müügikohad koosnevad üksteise kõrval asetsevaist (peamiselt lahtistest) müügilettidest, on kauplus tavaliselt eraldi müügikoht, mis ka suuremas kaubanduskeskuses on selgelt eraldatud ning üldjuhul iseseisvalt suletav. Väiksemad kauplused võivad sarnaneda kioskitega, milles võib (kuid ei pruugi) samuti olla müügisaal. Kaubandustegevuse seadus § 15 Ajalooliselt on suur osa kauplusi spetsialiseerunud kindlat liiki kaupadele või kaubarühmadele, näiteks leivapood, lihapood, kalapood, kangapood, rõivapood, kulinaariapood, raamatupood jt. Väikesi universaalkauplusi nimetati vanemas eesti keeles pudupoodideks või vürtspoodideks. Kolonialismiajastu Euroopas müüdi kolooniatest toodud kaupu nagu tee, riis, vürtsid jms koloniaalkauplustes. Praegusajal on levinud suured universaalkauplused, kus eri kaupu võidakse müüa eri osakondades: kaubamajad, passaažid, super- ja hüpermarketid jms. Kaupluste tegevusvormid on ajaloos suuresti muutunud. Keskajal asusid kauplused enamjaolt kaupmeeste elamute esimesel korrusel. Hiljem arenesid neist spetsialiseerunud erikauplused ja universaalsed pudupoed, kus levinuim müügivorm oli letimüük: kaubad asusid leti taga riiulitel, kus neid vastavalt ostja soovidele ulatas, pakkis ja arvestas müüja. Tänapäeval on suurte jaekaubandusettevõtete arengu ja kaupluste ketistumise mõjul levinud eelkõige selvemüük, kus ostjad liiguvad kaubariiulite vahel ringi, koguvad soovitud kaubad kokku ning tasuvad alles väljudes kassas, letimüügis võivad olla vaid üksikud tooterühmad (nt kulinaaria, soojad toidud või kange alkohol). Ehkki rändkaupmehed on tegutsenud paljudes riikides juba aastatuhandeid, muutis alles autotranspordi levik võimalikuks rändkaupluste tekke. Nõukogude ajal levisid ka Eestis rändkauplused (nn autolavkad), kus müügiruum võis olla veoautos või bussis või kasutati kauplusauto kaubaruumi serva või akent müügiletina (sarnanes pigem kioski kui kauplusega). Antikvariaat Rändkauplus Toidupood Supermarket Kaubamaja Passaaž Apteek Külapood Frantsiis Hansa Liit ja hansakaupmees Kaubahoov Kaubamaja ja kaubanduskeskus Kaubanduskett, müügikett Müügilett Turg Vitriin Kaubandustegevuse seadus § 15 (1) Vilja Kohler "Ligitõmbavaid nurgapoode meenutavad kinnilöödud uksekohad" Postimees, 26. märts 2013
Tartu Ülikooli botaanika ja ökoloogia instituut

Botaanika ja ökoloogia instituut oli Tartu Ülikooli bioloogia- ja geograafiateaduskonna instituut. See loodi aastal 1992. Instituudis oli 4 professuuri – ökofüsioloogia (Kalevi Kull), taimeökoloogia (Martin Zobel), botaanika (Jaanus Paal) ja mükoloogia (Kuulo Kalamees (kõik loodud ühisprofessuuridena TA Zooloogia ja Botaanika Instituudiga). Instituut likvideeriti aastal 2007, mil ta läks Tartu Ülikooli Ökoloogia ja Maateaduste Instituudi koosseisu selle botaanika osakonnana. Õppetoolid seejuures jätkusid.
Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituut

Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituut (lühend ÖMI; ingliskeelne ametlik nimetus Institute of Ecology and Earth Sciences) on Tartu Ülikooli loodus- ja täppisteaduste valdkonda kuuluv akadeemiline struktuuriüksus. Ökoloogia ja maateaduste instituut loodi bioloogia-geograafiateaduskonna koosseisus 1. augustil 2007. Aastatel 2008–2015 kuulus ÖMI loodus- ja tehnoloogiateaduskonna koosseisu. Pärast Tartu Ülikooli struktuuri reformi kuulub instituut alates 1. jaanuarist 2016 loodus- ja täppisteaduste valdkonda. Ökoloogia ja maateaduste instituudi põhiülesanne on õppe- ning teadus- ja arendustöö ning ühiskonnale vajalike teenuste osutamine bioloogias, maateadustes ja keskkonnateadustes ning nende sidusaladel. Ökoloogia ja maateaduste instituudi struktuur: Botaanika osakond Geograafia osakond Geoloogia osakond Zooloogia osakond Loodusteadusliku hariduse keskus Tartu Ülikooli maapõueressursside arenduskeskus (MAREK) Maateaduste ja ökoloogia doktorikool Instituuti juhib direktor. Põhikirja kohaselt valitakse instituudi direktor salajasel hääletusel ülikooli salajase hääletuse korra kohaselt. Seejuures ei saa sama isik olla instituudi direktor rohkem kui kolm ametiaega järjest. 2007–2007 Leho Ainsaar (kohusetäitja) 2008–2019 Leho Ainsaar alates 2020 Maarja Öpik Instituudil on nõukogu, mille koosseisu kinnitab loodus- ja täppisteaduste valdkonna dekaan instituudi direktori ettepanekul. Nõukogu esimees on instituudi direktor. Doktoritööde kaitsmisele lubamine otsustatakse nõukogus. Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituut. omi.ut.ee Põhikiri[alaline kõdulink]. omi.ut.ee Loodus- ja täppisteaduste valdkonna instituudid valisid juhid. ajakiri.ut.ee Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituudi koduleht
Ženja Fokin

Jevgeni Fokin (sündinud 10. veebruaril 1985) on Eesti stilist, koreograaf ja saatejuht. Ta on Tallinna Ülikooli kunstide instituudis lõpetanud koreograafi eriala. TV3-s juhtis ta alates oktoobrist 2009 moesaadet "Stiilipäevik". Alates detsembrist 2010 on ta Star FMis hommikuprogrammi saatejuht. 2010. aasta sügishooajal osales ta saates "Tantsud tähtedega". "Stiilipäevik" saab mees-saatejuhi, Õhtuleht, 16. oktoober 2009 "Päring inforegister.ee andmebaasis". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. jaanuar 2019. Vaadatud 2. märtsil 2016. Star FM Hommikuprogrammi uus saatejuht on Zenja Fokin, Elu24, 6. detsember 2010 Leemet Prits, Maria Karumets, TANTSUTÄHED TREENIVAD: Dave Benton käib kõndimas, Ženja Fokin ujumas, Õhtuleht, 24. september 2010
Massumõisa sademetemõõtejaam

Massumõisa on sademetemõõtejaam Viljandi maakonnas Viljandi vallas Holstre külas. Selle geograafilised koordinaadid on 58° 16′ 47″ N, 25° 42′ 29″ E ja kõrgus merepinnast 110 m. Aastast 1906 mõõdetakse ja vaadeldakse ööpäeva maksimaalset ja minimaalset õhutemperatuuri, atmosfäärinähtusi, sademeid ning lumikatet. Massumõisa EMHI kodulehel
Leele Välja

Leele Välja (sündinud 20. jaanuaril 1968) on eesti kunstiteadlane. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajaloo ja Eesti Kunstiakadeemia muinsuskaitse- ja restaureerimise erialal. Aastatel 2011–2013 oli ta Eesti Arhitektuurimuuseumi direktor. Leele Välja Eesti Teadusinfosüsteemis
Küüs

Küüs on keratiinist koosnev kõva poolläbipaistev plaadike, mis katab mitmetel loomaliikidel, sealhulgas inimesel, sõrmede ja varvaste otsmise lüli selgmist külge. Samasuguseid moodustisi mõningatel teistel loomaliikidel nimetatakse sõltuvalt kujust ja ehitusest ka küünisteks, kapjadeks ja sõrgadeks. Küüs koosneb küüneplaadist, mida kolmest küljest piirab nahast küünevall. Umbes 4 millimeetrit küünest on naha all peidus. Uute rakkude moodustumine ja küüne kasvamine toimub küünejuures. Küüne tagumist osa katab õhuke kaarekujuline nahand, mida nimetatakse ka kutiikuliks. Küüneplaadi väline osa koosneb apoptoosi läbi surnud rakkudest. Inimese sõrmeküüned kasvavad kiirusega umbes 0,1 mm ööpäevas, varbaküüned 2–3 korda aeglasemalt. Läbipõetud haigused ja vitamiinipuudus võivad jätta küüneplaadile vagusid ja laike. Mõned haigused võivad põhjustada küüneplaadi paksenemist ja murenemist, traumad võivad põhjustada küüne irdumist. Sõrmeküünte lõikust ja hooldamist nimetatakse maniküüriks, varbaküünte hooldus kuulub pediküüri hulka. Mõnedes kultuurides on kombeks kasvatada ühel või mitmel sõrmel pikki küüsi – kas siis praktilistel, esteetilistel või sümboolsetel kaalutlustel. 20. sajandi lõpust alates on esteetilistel põhjustel kasutatud mitmest materjalist kunstküüsi, mis kleebitakse ehtsate peale. Paljudes kultuurides on küüntele omistatud maagilisi omadusi ning nendega on seotud mitmesugused uskumused, mille aluseks peetakse ettekujutust inimese elujõu (väe) asukohast küüntes, hammastes ja juustes. Lõigatud küünetükke on püütud kasutada maagilisteks toiminguteks (näiteks voodoo praktikas), seepärast on ka levinud komme lõigatud küüned põletada või ära peita. Eesti rahvapäraste uskumuste kohaselt ei tohtinud lõigatud küüsi laokile jätta, et kurat ei saaks neist endale meisterdada nähtamatuks muutvat küüntest kübarat. Germaani rahvastel on tänini tuntud uskumus, et alla aastasel lapsel ei tohi küüsi lõigata, vaid need tuleb ära närida, muidu saavat lapsest varas. Samuti arvati, et küünte lõikamise nädalapäev mõjutab inimese käekäiku. Põhjala mütoloogias oli uskumus, et surnute küüntest ehitatakse laev Naglfar, millega maailmalõpus (Ragnarök) põrguväed Loki või Hymiri juhtimisel jumalate vastu lahingusse sõuavad, seepärast lõigati surnutel küüned ära. Leedu rahvausundis arvati, et hauatagusesse rahuriiki pääsemiseks tuleb üles ronida jääst ja klaasist mäest, ja seal oli kombeks lõigatud küünetükid põletada, samuti püüdsid surma ootajad küüsi kasvatada. Üldlevinud on uskumus, et küüned kasvavad edasi pärast inimese surma, kuid see ei vasta tõele; surnu küüned võivad küll tunduda esiletungivamad ümbritsevade kudede kuhtumise tõttu. juuksed karvad küünis nahk "Küüned on pärandus ürgsetelt ahvidelt" Novaator, 16. august 2011
Uus-Lõve hüdromeetriajaam

Uus-Lõve on hüdromeetriajaam Saare maakonnas Saaremaa vallas. Selle geograafilised koordinaadid on 58° 22′ 11″ N, 22° 49′ 44″ E. Aastast 1933 mõõdetakse ja vaadeldakse Lõve jõel veetaset, veetemperatuuri, veetaimestikku, jääolusid, vooluhulka, jõe laiust ja sügavust, voolu kiirust ning jõe ristprofiili. Aastast 1957 mõõdetakse ja vaadeldakse atmosfäärinähtusi, sademeid ning lumikatet. Uus-Lõve EMHI kodulehel
Botanisiir

Botanisiir on taimede kogumiseks kasutatav plekist kohvrike. Botanisiir on olnud varem botaanikute välitöövarustuses tavaline. Joonistus ja lühikirjeldus (inglise keeles)
Bucaspor

Bucaspor on 1928 asutatud İzmiri spordiklubi, mis on tuntud eeskätt oma jalgpallimeeskonna järgi. Pavel Londak (2011, kaheksa liigamängu) Jerko Leko Manucho Hasan Kabze Musa Aydın
The Libertines

The Libertines on inglise rokkbänd, mis loodi Londonis 1997. aastal Carl Barâti (vokaalid/kitarr) ja Pete Doherty (vokaalid/kitarr) poolt. "Up the Bracket" (2002) "The Libertines" (2004) "Anthems for Doomed Youth" (2015) "Time for Heroes" (2003) "I Get Along" (2003) "Don't Look Back into the Sun/Death on the Stairs" (2003) "What Became of the Likely Lads" (2005) "Time for Heroes – The Best of The Libertines" (2007) Ametlik koduleht Ametlik plaadifirma koduleht
Dedveit

Dedveit (inglise deadweight 'täiskaal'; eesti keeles kasutatav lühend DW) ehk laeva täielik kandevõime on laeva veovõime üks tähtsamaid näitajaid. Dedveit on ühe reisiga pealevõetava lasti maksimaalne kogumass. Lasti hulka arvestatakse veetav kaup, reisijad ja meeskond koos pagasiga, laevatarbed, kütus, vee- ja toiduvarud. Dedveit on ühtlasi laeva täisveeväljasurve, mis määratakse lastimärgini (pardamärgini) ulatuva süvise puhul koos laeva omamassiga, mis on laeva kere kaal kõigi laevamehhanismide töövalmiduses oleku korral, täidetud torustike, katelde ja tsisternidega. Puhas dedveit on lasti, reisijate ja pagasi kogumass. Dedveiti märgitakse tonnides ja sageli kasutatakse laevaandmetes lühendit dwt või DWT, mis tähendab, mitu tonni on selle laeva dedveit. Registertonn
Flemming Jørgensen

Flemming Duun Jørgensen; hüüdnimi Bamse 'karu' (7. veebruar 1947 Randers – 1. jaanuar 2011 Egå) oli taani laulja ja näitleja. Ta oli ansambli Bamses Venner laulja ning basskitarrist. Ta rajas selle ansambli 1973. Ansambel esitas algul taani keeles välismaa laule, kuid hiljem kirjutas Bamse ansambli laulude sõnad ja muusika tavaliselt ise ning lõi laule ka teistele esitajatele. Aastal 1980 võitis ta ansambli Bamses Venner esitatud lauluga "Tænker altid på dig" Eurovisiooni lauluvõistluse Taani eelvooru Dansk Melodi Grand Prix ning laul tuli 1980. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel 14. kohale. Samuti andis ta välja sooloplaate. Aastal 1999 ilmus tal rokilikum album "Stand By Me". Aastal 2010 ilmunud viimasel albumil "Tæt på" laulab ta Kim Larseni, Anne Linneti, Michael Falchi ja teiste poolt talle kirjutatud laule. Tema albumeid (sooloalbumeid ja ansambli Bamses Venner albumeid) anti välja kokku 3,5 miljonit eksemplari. Ta mängis ka filmides. Rolli eest Jon Bang Carlseni filmis "Ofelia kommer til byen" pälvis ta 1986 aasta parima meeskõrvalosatäitja Roberti.
Henning Scharpenberg

Henning Scharpenberg (surnud 5. aprillil 1448) oli Riia peapiiskop aastatel 1424–1448. Henning Scharpenberg pärines Pommerist, Greifswaldist kodanikuperekonnast, ta oli Saare-Lääne piiskopi Christian Kubandi sugulane. 1393. aastal õppis ta Praha ülikoolis. 1417. aastaks oli Scharpenbergist saanud Riia toompraost. 1424. aasta juunis valis kapiitel ta uueks Riia peapiiskopiks, misjärel ta suundus Rooma paavstilt kinnitust saama. 13. oktoobril kinnitas paavst Martinus V Scharpenbergi peapiiskopiks, järgneva kuu jooksul kohustus ta tasuma ka kinnitamisega seotud kulud (servitium communis). Henning Scharpenberg kuulus esialgu ilmselt Saksa ordusse, kuid just tema viis läbi Riia toomkapiitli vabastamise ordusse inkorporeeritusest; paavst kinnitas viimase 1425. aastal. Scharpenberg jätkas ka Liivimaa maapäevade kokkukutsumist, 1435. aastal sõlmis ta ordu ja teiste seisustega Valga konföderatsiooni, mis lahendas Liivimaa-sisesed vastuolud ja kestis kuni tema surmani 1448. aastal. Scharpenberg oli ka kirikukogude liikumise äge pooldaja ning tema eestvedamisel toimusid ka kaks Riia provintsiaalkontsiili: aastatel 1427 ja 1437. Henning Scharpenberg suri 1448. aasta 5. aprillil Riia linna lähistel. Leonid Arbusow vanem. Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert.
Erkki Kõlu

Erkki Kõlu (alates 1999 ametlikult Erkki Masing; sündinud 3. aprillil 1970 Viljandis) on eesti humorist. Erkki Kõlu lõpetas 1988. aastal Viljandi 5. Keskkooli ning õppis seejärel kuni 1994. aastani Tartu Ülikoolis ajakirjandust, kuid ei lõpetanud. 1998–2002 õppis ta samas psühholoogiat, kuid ka see jäi lõpetamata. Anekdootide kogumist alustas Kõlu juba 1982. aastal, aastatel 1991–2003 luges ta anekdoote Tartu Raadios. 1992–1997 oli ta ajalehe Postimees huumorilisa "Herilane" toimetaja. 1995. aastal ilmus tema esimene anekdoodikogu "Tartu 1001 anekdooti" (koos Vello Läänega). 2001. aastal andis Kõlu välja Eesti suurima anekdoodikogu: "Eesti 10 000 anekdooti". 2010. aastal ilmus kogumik "10 000 uut anekdooti Erkki Kõlult" ning CD-plaat "Tee peale". 2015. aasta seisuga oli temalt ilmunud 14 anekdoodikogumikku. Kõlu on kirjutanud ka ulmejutte. 1997. aastal püstitas Kõlu koos Valdo Jahiloga maailmarekordi anekdootide kestvusrääkimises (61 tundi). 10. augustil 2002 püstitas Kõlu Guinnessi rekordi anekdootide kiirusrääkimises: 362 anekdooti ühe tunniga. Selle rekordi ületas inglane Tim Vine 2004. aastal (499 anekdooti). 1997 Oskar Lutsu huumoripreemia 2002 Stalker (lühijutt "Õnn kaalule, vana!") Erkki Kõlu on alates 1999. aastast abielus Sille Masinguga ja sellest ajast on tema ametlik perekonnanimi samuti Masing. Roomets, Kaja. Erkki Kõlu: "Äkki oli parem pool halvatud ja libisesin vaikselt toolilt maha." Õhtuleht, 2. aprill 2015. Anekdoot.ee: Erkki Kõlu - MR Anekdoot Naistemaailm: Paar: Sille Masing ja Erkki Kõlu 7. november 2003 Õhtuleht: Erkki Kõlu pääses Guinnessi rekordiraamatusse 20. juuni 2003
Jaanus Kulli

Jaanus Kulli (sündinud 2. jaanuaril 1955) on eesti ajakirjanik ja teatrikriitik. Ta on kaastööd teinud ajalehtedele Hommikuleht, Kultuurileht, Sõnumileht, Harju Uudised, Pühapäevaleht, Eesti Ekspress, Sirp, Eesti Päevaleht jm. Ta töötab ajalehe Õhtuleht kultuuriajakirjanikuna, kuid on teinud rohkesti kaastööd ka ajakirjadele Teater. Muusika. Kino, Looming ning Keel ja Kirjandus. Artiklite andmebaasis ISE on 2022. aasta 7. novembri seisuga registreeritud 1123 tema kirjutatud artiklit ja neile lisaks 276 tema tehtud intervjuuartiklit. Ta on "Eesti lugude" sarja osa "Lumehobuste peremees" (režissöör Gerda Kordemets, 2007) stsenarist ning dokumentaalfilmi "Damaskus" (režissöörid Jaan Kolberg ja Jaanus Kulli, 2007) stsenarist ja kaasrežissöör. Ta on mänginud telesarjas "Mustad lesed" (ETV, 2015) reporterit. Tema abikaasa on Gerda Kordemets. Abikaasad on koos koostanud raamatu "Näitlejate kokaraamat" (Varrak, 2003). Hingeminevad "Eesti lood", Elukiri nr 1, 2008.
Keskstaadion

Keskstaadion võib tähendada: Kalevi Keskstaadion, mitmeotstarbeline staadion Tallinnas Valga Keskstaadion, mitmeotstarbeline staadion Valgas Jekaterinburgi keskstaadion Kiievi keskstaadion Lužniki keskstaadion
Linnastaadion

Linnastaadion võib tähendada: Elva linnastaadion Haapsalu linnastaadion Jõhvi linnastaadion Kuressaare linnastaadion Paide linnastaadion Rakvere linnastaadion Valga linnastaadion Viljandi linnastaadion Białystoki linnastaadion Kielce linnastaadion Wrocławi linnastaadion
Maletaja

Maletaja ehk malemängija on malemängu harrastav inimene. Malet võib harrastada asjaarmastajana (nn pühapäevamaletaja, kohvikumaletaja jms), malevõistlustel osaleva turniirimängijana või malega endale elatist teeniva kutselise malesportlasena. Malemängu harrastajate arvu hinnati 2012. aastal 600 miljonile inimesele. Kui maletaja osaleb rahvusvahelise reitinguga malevõistlusel, siis registreeritakse ta FIDE juures. FIDE liikmete andmebaasis on üle 360 000 aktiivse turniirimängija. Male kõrgeim tiitel on maailmameister. Kõrgeim nimetus, mille maletaja võib tulemuspõhiselt saada, on rahvusvaheline suurmeister (GM), mida annab välja FIDE. Suurmeistri nimetuse saamiseks peab maletaja järjekindlalt teostama väga kõrgetasemelist mängu, teenides kolm "suurmeistri normi" ning saavutades ELO-reitingu vähemalt 2500. 19. sajandil arenes kiiresti organiseeritud maleharrastus. Loodi arvukalt maleklubisid, hakati välja andma maleraamatuid ja -ajakirju. Oodatud malesündmus on maleolümpia, kus mängupaika koguneb üle pooleteist tuhande maletaja (2018. aastal Bathumis näiteks 1667 maletajat). Alates 1966. aastast peetakse igal aastal 20. juulil rahvusvahelist malepäeva. "Malemäng terrassil". Charles Bargue'i maal Malepartii Vossi palees Berliinis (1819) Café de la Régence, 18.–19. sajandi tuntuim Pariisi malekohvik (1874) Mehed malet mängimas Alžeerias (19. sajandi lõpp) "Kaasakiskuv mäng". Hans August Lasseni maal (1898) Wehrmachti propagandarood aktsioonil tegevarmees Pühapäevamängija Luxembourgi aias (2008) Afganistani missioonis osalevad Rumeenia sõjaväelased puhkehetkel (2009) Tänavaturniir välkmales Korsikal Bastias (2013) Pühapäevamaletajad Bogotás (2017) Kabetaja "Malemäng" (maal) Kui palju on maailmas malemängijaid?‎. chess.com, 3. detsember 2017 Tänavaturniir välkmales lastele Korsikal Bastias. YouTube, 3. juuli 2011
Verdeni kaelakohus

Verdeni kaelakohus (saksa keeles Blutgericht von Verden) oli massimõrv, mis leidis 782. aastal aset tänase Verdeni linna lähedal Põhja-Saksamaal. Tolleaegsete allikate järgi hukati Karl Suure käsul 4500 saksi pealikku. Verdeni sündmused olid osa Karl Suure saksidevastasest kampaaniast, mis oli alanud 774. aastal ning kestis 805. aastani. 782. aastaks oli suur osa sakse ristiusu vastu võtnud, kuid ainult frankide poolt sunnituna. Seetõttu ütlesid mitmed neist ristiusust uuesti lahti ja ühinesid hõimujuht Widukindi võitlusega Karl Suure vastu. Viimane marssis aga Saksimaale ning sundis Widukindi põgenema. Seejärel tõi ta Verdenisse sakside juhid, kes olid ristiusust taganenud, ja lasi nad hukata. 785. aastal oli ka vahepeal Taani põgenenud Widukind sunnitud talle alistuma ja ristiusu vastu võtma. 20. sajandil hakati hukatud sakside arvus kahtlema. 1937. aastal arvas Saksa ajaloolane Karl Bauer, et ladinakeelses tekstis peaks olema sõna decollati ehk pead maha raiuma asemel delocati ehk ümber asustama, kuid hiljem pole seda kuigi veenvaks peetud. Siiski on peetud ka vähetõenäoliseks, et korraga hukati 4500 saksi pealikku. Nii on välja pakutud, et võib-olla hukati vaid mõnikümmend saksi, kuigi tõenäolisemaks peetakse, et tapetuid oli siiski mitusada. 1935. aastal rajati Verdeni lähedale Heinrich Himmleri käsul Sachsenhaini monument, kuhu viidi ümberkaudsetest Saksa küladest 4500 kivi, mälestamaks Verdeni kaelakohtu ohvreid. 2010. aastal ilmunud Christopher Lee albumil "Charlemagne: By the Sword and the Cross" olev lugu "The Bloody Verdict of Verden" on inspireeritud Verdeni kaelakohtu sündmustest.
Uwe Boll

Uwe Boll (sündinud 22. juunil 1965 Wermelskirchenis) on saksa filmirežissöör, -produtsent ja stsenarist. 2009. aastal pälvis Uwe Boll viienda ja seni viimase Kuldvaarika (Golden Raspberry) auhinna "halvima elutöö" kategoorias kui "Saksa vaste Ed Woodile". Uwe Bolli järgi on nime saanud ka üks Eesti bänd.