laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Norra jõed

Siin on loetletud 20 Norra pikemat jõge. Glåma (601 km) Numedalslågen (Vestfoldis ja Buskerudis) (352 km) Vorma koos Gudbrandsdalslågeniga (Opplandis) (351 km) Teno (348 km) Drammenselva koos Begnaga (301 km) Skiensvassdraget (251 km) Otra (245 km) Trysilelva (233 km) Altaelva (229 km) Namsen (228 km) Hallingdalselva koos Snarumselvaga (220 km) Nidelva (Aust-Agderis; 209 km) Orkla jõgi (179 km) Rena jõgi (165 km) Vefsna (163 km) Nidelva (Sør-Trøndelagis); koos Neaga (156 km) Kárášjohka jõgi (155 km) Gaula (Sør-Trøndelag) (145 km) Paaksjoki (380 km, sh 140 km Norras) # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Akerselva Altaelva Áttánjohka Barduelva Begna Bergebyelva Børselva Divielva Drammenselva Gaula (Sør-Trøndelag) Glåma Gudbrandsdalslågen Hallingdalselva Iešjohka Inari Jakobselva Kárášjohka jõgi Karpelva Kietsimäjoki Kongsfjordelva Lakselva Mardøla Målselva Máskejohka Namsen Nea Nidelva (Agder) Nidelva (Trøndelag) Numedalslågen Näätämönjoki Orkla jõgi Otra Otrøelva Paatsjoki Pulmankijoki Reisaelva Rena jõgi Skallelva Skienselva Skiensvassdraget Snarumselva Suldalslågen Tenla Teno Tokke Tranfarelva Trysilelva Tverrelva Vefsna Vorma Selles artiklis on kasutatud norrakeelse Vikipeedia artiklit no:Liste over norske elver seisuga 04.04.2009.
Askøy vald

Askøy vald on vald Norras Vestlandi maakonnas Askøy saarel. Alates Askøy silla avamisest 1992. aastal on valla elanike arv kiiresti kasvanud. Suurem osa sisserändajatest on pärit Bergenist, Nordhordlandist ja Midhordlandist. 2019. aastani kuulus vald Hordalandi maakonda. Askøy nime esimene osa on tulnud Aski (muinaspõhja: Askr) talu nimest. Nime lõpus olev øy tähendab saart. Askr tähendab ka saart kui puuliiki. Kuni 1918. aastani kirjutati nime kujul Askøen. Valla vapp kinnitati 28. septembril 1961. Arealstatistikk for Norge 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023
Nikolai Astrup

Nikolai Johannes Astrup (30. august 1880 – 21. jaanuar 1928) oli norra kunstnik. Bremangeri vallas sündinud Astrup kasvas üles Jølsteri vallas, kus ta isa vaimulikuna töötas. Nikolai vanavanaisa Nils Astrup oli 1820. aastatel olnud parlamendiliige. Nikolai isa Christian soovis oma vanimast pojast vaimulikku kasvatada, kuid Nikolai huvitus rohkem kunstist. Ta õppis Oslos joonistamist ja maalimist ning elas mõnda aega ka Pariisis ja Saksamaal, enne kui naasis Jølsterisse, kus abiellus ja sai kaheksa last. Astrup suri 1928. aastal 47 aasta vanuses Jølsteri naabervallas Førdes. Astrupi maastikumaale iseloomustavad kirkad ja tugevad toonid. Astrupit peetakse eelkõige uusromantiliseks maalijaks. Ta on harrastanud ka puulõiget. "Soleienatt" "Vårkveld ved Jølstervannet" (1900) Norra kunstnike loend Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Nikolai Astrup seisuga 14. aprill 2009.
Peder Balke

Peder Balke (4. november 1804 Helgøya – 5. veebruar 1887 Kristiania) oli norra kunstnik. Peder Balke sai tuntuks Norra maastikku kujutavate maalidega. Aastal 1846 müüs ta kolmkümmend oma maali Louis-Philippe I-le. Peder Balke vanavanaisa oli norra näitleja ja näitekirjanik Turid Balke. Norra kunstnike loend
Lars Onsager

Lars Onsager (27. november 1903 – 5. oktoober 1976) oli norra päritolu peamiselt Ameerika Ühendriikides tegutsenud keemik ja füüsik, kes sai 1968. aastal Nobeli keemiaauhinna. Nobeli keemiaauhinna 1968. aastal sai ta peamiselt oma termodünaamilisi süsteeme puudutava teooria eest. Lars Onsager sündis Kristianias (Oslos) juristi perekonnas. Ta lõpetas 1925. aastal Trondheimis Norra tehnikaülikooli keemiainsenerina. Aastal 1925 avastas ta vea Peter Debye ja Erich Hückeli elektrolüütide teoorias ning tegi sellesse parandused ioonide Browni liikumise kohta. Seejärel külastas ta Zürichis õppejõuna töötavat Peter Debyet ja rääkis talle oma täiendustest. Seepeale kutsus Peter Debye Lars Onsageri oma assistendiks. Selles ametis töötas ta kuni 1928. aastani. Seejärel siirdus Lars Onsager Ameerika Ühendriikidesse, kus asus Baltimore'is Johns Hopkinsi Ülikoolis keemiat õpetama. Peagi sai talle selgeks, et pedagoogiannet tal pole. Sellest hoolimata õpetas ta seejärel Providence'is Browni Ülikoolis, kus tegeles statistilise mehaanika ja termodünaamikaga. Kui saabus ülemaailmne majanduskriis, pidi ta oma ametist loobuma, kuid sai peagi koha Yale'i Ülikoolis, kus töötas kuni pensionile jäämiseni 1972. aastal. Aastal 1949 esitas Lars Onsager teooria vedela heeliumi ülivoolavuse kohta. Ta tegeles ka vedelkristallide uurimisega ning jää elektriliste omaduste ja metallide magnetiliste omaduste uurimisega. Aastal 1945 sai Lars Onsager USA kodanikuks. 1947 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks 1958 – Lorentzi medal 1975 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks Aastal 1993 asutati tema mälestuseks Lars Onsageri auhind. http://www.aps.org/programs/honors/prizes/onsager.cfm Nobel Foundation biography The Motion of Ions: Principles and Concepts, Onsager's Nobel Lecture
Finn Kydland

Finn Erling Kydland (sündinud 1. detsembril 1943 Gjesdalis) on norra majandusteadlane. Aastal 2004 sai ta dünaamilise makromajandusteooria alase töö eest koos Edward Prescottiga Nobeli majandusauhinna. Finn Kydland on majandusprofessor Santa Barbara California ülikoolis. Biograafia lehel nobelprize.org (inglise keeles)
Trygve Haavelmo

Trygve Magnus Haavelmo (13. detsember 1911 Skedsmo – 26. juuli 1999 Oslo) oli norra majandusteadlane. Trygve Haavelmo tegeles peamiselt ökonomeetriaga. 1946. aastal sai ta doktorikraadi väitekirjaga "Tõenäosuslik lähenemine ökonomeetriale". Ta omandas majandusteaduses tähtsa koha paljude matemaatilises analüüsis levinud kontseptsioonide loogilise kriitika tõttu. Teise maailmasõja ajal töötas Haavelmo Londonis asutatud organisatsioonis Nortraship, mille eesmärk oli vaba Norra kaubalaevastiku abistamine. Töökoht asus ettevõtte statistikaosakonnas New Yorgis. Aastatel 1948–1979 oli ta Oslo Ülikooli majandusprofessor. Enne seda oli ta aasta aega ülikooli kaubandusosakonna juht. 1957. aastal oli ta rahvusvahelise Ökonomeetriaühingu president. Sellel ühingul on igal kalendriaastal erinev president. 1989. aastal sai ta Nobeli majandusauhinna "tõenäosusteooria aluste selgitamise eest ökonomeetrias ja oma kõrvutiste majandusstruktuuride analüüsi eest". Biograafia lehel nobelprize.org (inglise keeles)
Kirikiri

Kirikiri on eestikeelne internetis pidevalt uuendatav ajakiri (võrguajakiri), mis avaldab artikleid peamiselt humanitaar- ja sotsiaalaladelt, samuti loodushoiust. Kirikiri ilmub 2004. aastast. Koduleht Uus koduleht
Harriet Backer

Harriet Backer (21. jaanuar 1845 Holmestrand – 25. märts 1932 Oslo) oli norra maalikunstnik. Ta saavutas tähelepanu juba oma eluajal ning oli naiskunstnike teerajaja nii Põhjamaades kui ka terves Euroopas. Backer sündis Holmestrandis jõukas peres. 12-aastaselt kolis ta Christianiasse (praegune Oslo), kus õppis maalimist ja joonistamist. Ta reisis Euroopas palju ringi oma õe pianisti Agathe Backer-Grøndahli kaaslasena. Reisidel võttis ta kunstitunde. Pärast õpinguid Oslos ja Münchenis, kolis ta 1878. aastal Pariisi, kus tema looming sai tugevaid mõjutusi impressionistidelt. Harriet Backeri lemmiktemaatikaks on säravates, kuid samas õrnades toonides interjöörid. Teda mõjutas impressionism, aga oma tööde järgi liigitatakse ta realistide hulka[viide?]. Ta ei kuulunud ühtegi koolkonda, kuid tema töid võrreldakse tihti tema sõbra Eilif Petersseni omadega.
Lotta Svärd

Lotta Svärd oli Soomes aastatel 1920–1944 tegutsenud naisvabatahtlikest koosnev riigikaitse tugiorganisatsioon. See sai nime Johan Ludvig Runebergi luuletuse järgi. Sõna svärd tuleb rootsi keelest, mis on eesti keeles 'mõõk'. 1930. aastal oli sel 60 000 liiget. 1944. aastaks tõusis liikmete arv 242 000-ni, olles tollal üks suurimaid vabatahtlike organisatsioone maailmas. Pärast Jätkusõda saadeti Lotta Svärd Nõukogude Liidu surve tõttu laiali. Lotta Svärdi pikaajaline juht oli Fanni Luukkonen. Artikkel Eesti ja Soome naiskodukaitsest ajakirjas Kultuur ja Elu Lottamuuseum Tuusulas
Lembit Kesa

Lembit Kesa (14. aprill 1930 Tallinn – 15. oktoober 2002 Tallinn) oli eesti poksija. Ta alustas poksimist 1946. aastal Tallinna "Dünamos", tema treener oli Nigul Maatsoo. Kesa oli kergekaalus (kuni 61,2 kg; alates 1951. aastast - kuni 60 kg) kolmekordne Eesti NSV meister (1950, 1953 ja 1955). Kesa sai NSV Liidu meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 60 kg) VII koha (1951) ja IV koha (1953). Ta sai "Dinamo" üleliidulistel meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 60 kg) II koha (1951 ja 1952) ning III koha (1953). Lembit Kesa oli jalgpallur Herman Kesa vend. Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001. Rein Pajur. "Poksimeistrid maailmas ja Eestis 1719–2000". Revelex. Tallinn 2005. Biograafia ESBL-is
Sande vald

Sande vald on mitme valla nimi: Sande vald (Møre og Romsdal), vald Norras Møre og Romsdali maakonnas Sande vald (Vestfold), endine vald Norras Vestfoldi maakonnas Sande vald (Alam-Saksi), vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Friisimaa kreisis
Saagis

Saagis ehk reaktsioonisaagis tähendab keemilise üksikprotsessi või mitme etapi summaarset saaduse saamise efektiivsust. Väljendatakse seda tavaliselt protsentides teoreetilisest saagisest – see on saaduse saagis moolides jagatud teoreetiliselt võimaliku saagisega moolides ja korrutatud 100-ga: Saagis = (tegelik saagis) × 100 / (teoreetiline saagis) Keemilistes reaktsioonides kasutatakse tihti ühe reagendi ülehulka – sel juhul arvutatakse teoreetiline saagis vastavalt reaktsiooni stöhhiomeetriale väiksemas hulgas olnud reagendi järgi. Ideaaljuhul oleks reaktsiooni saagis 100%, mis praktikas esinevate kadude tõttu ei realiseeru. Saagis üle 100% näitab, et saadus ei ole puhas. Ka puhastamisprotseduurid vähendavad saaduse lõppsaagist. Kui sünteesi skeemis esineb mitu etappi, siis lõppsaaduse saagis on kõigi üksikute etappide osasaagiste korrutis. Näiteks kui sünteesis on kolm 80% saagisega etappi, siis summaarne saagis on 0,8 × 0,8 × 0,8 × 100 = 51%. Stöhhiomeetria Keemiline süntees Enantiomeerne liig
Pål Arne Fagernes

Pål Arne Fagernes (8. juuni 1974 Askeri vald – 4. august 2003) oli norra odaviskaja ja poksija. Pål Arne Fagernes hukkus autoõnnetuses, olles vaid 29-aastane. Tema isiklik rekord odaviskes oli 2000. aastal Sydney olümpiamängudel kvalifikatsioonis visatud 86.74. See oli kvalifikatsiooni teine tulemus. Põhivõistlusel viskas ta oda 83.04 peale ning saavutas kokkuvõttes 9. koha . Tulemus 86.74 püsis Norra rahvusrekordina üle nelja aasta, enne kui Andreas Thorkildsen selle purustas tulemusega 86.82 (26. juuni 2005 Kuortane) . 1999. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Sevillas saavutas ta tulemusega 86.24, mis oli ka uueks Norra rekordiks, 4. koha. Pål Arne Fagernes tuli Norra meistriks odaviskes aastatel 1996, 1998, 1999 ja 2002 . Aastal 2002 hakkas ta tõsiselt tegelema poksiga. 2003. aastal pidas ta oma ainsa profikohtumise ja võitis 1. raundis tehnilise nokaudiga Peter Simko Slovakkiast. Pål Arne Fagernesil oli palju probleeme Norra politseiga. 1997. aastal kandis 50-päevast vanglakaristust selle eest, et põhjustas raske liiklusõnnetuse, milles inimene sai raskelt vigastada . 18-päevase vanglakaristuse ja 5000 Norra krooni suuruse rahatrahvi teenis ta sellega, et lärmas purjuspäi oma kodulinna tänaval ning rikkus sellega kaaskodanike öörahu. Vahejuhtum leidis aset vahetult enne Sydney olümpiamänge, kuid tal lubati kanda karistus ära pärast olümpiamänge . Samuti jäi ta politseile vahele ning tunnistas üles narkootiliste ainete tarvitamise . "Sydney olümpiamängude odaviske tulemused" (inglise keel).{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Norra odaviskerekordid läbi aegade" (norra keel).{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Norra meistrivõistluste odaviske tulemused ja medalisaajad" (norra keel).{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Odaviskaja Fagernes pruukis mõnuaineid". Õhtuleht (eesti keel). 9. november 2001.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Pål Arne Fagernes Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Pål Arne Fagernes veebisaidil BoxRec (inglise) "Odaviskaja Fagernes pruukis mõnuaineid". Õhtuleht 9. november 2001 "Norra odaviskaja ähvardas turvamehi ja loopis õlut". Õhtuleht 10. september 2002 "Norra odaviskaja hukkus autoavariis". Õhtuleht 6. august 2003
Ukrainlased

Ukrainlased (ukraina keeles українці) on idaslaavi rahvas, Ukraina põhirahvus. Ukrainlaste koguarv on 44–45 miljonit, neist 37,5 miljonit elab Ukrainas. Venemaal elas 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 1 927 988 ukrainlast. Suured ukrainlaste kogukonnad on veel Kanadas (1,2 miljonit), Ameerika Ühendriikides, Kasahstanis, Moldovas, Brasiilias, Argentinas ja Valgevenes. Ukrainlased räägivad peamiselt ukraina keelt. Paljud Ukraina ida- ja lõunaosas elavad ukrainlased räägivad vene keelt. Ukrainlased on peamiselt õigeusku, Ukraina lääneosas on ka palju uniaate.  Pikemalt artiklis Eesti ukrainlased Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 22 573 ukrainlast, neist Tallinnas 11 565. Ukrainlased Ungaris Ukrainian diaspora abroad makes up over 20 million 20 million Ukrainians live in 46 different countries of the world. "20 million Ukrainians living outside Ukrainian territory". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2011. Vaadatud 15. detsembril 2010. "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 8. märtsil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Päring Statistikaameti andmebaasist
Numedalslågen

Numedalslågen on jõgi Norra kaguosas Vestfold og Telemargi ja Vikeni maakonnas. Jõe pikkus on 352 km ja valgla 5554 km². Ta on pikkuselt Norra kolmas jõgi. Numedalslågen saab alguse Hardangervidda lavamaal ja suubub merre Skagerraki väina Vestfoldis Larviki lähedal. Jõel on mitu hüdroelektrijaama ja Labrofossi juga. Numedalslågen on tuntud hea lõhepüügikohana, kuigi jões on leitud parasiiti Gyrodactylus salaris, mis võib lõhevarusid kahjustada. Numedalslågenis elavad ka forell, angerjas ja haug. Jõgi voolab läbi Larviki, Kongsbergi, Flesbergi, Rollagi ja Nore og Uvdali valla territooriumi. Need vallad korraldavad koostööd ressursside kasutamiseks ja jõgikonna kaitsmiseks erinevate projektide (näiteks "Grønn Dal" 'roheline org') raames.  Numedalslågen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Narodnaja Volja

Narodnaja Volja oli 19. sajandil Venemaa Keisririigis tegutsenud poliitiline partei, mis kasutas poliitilises võitluses agitatsiooni kõrval ka terrorismi. Parteil oli Venemaa Keisririigis laialdane filiaalide võrgustik (90), allorganisatsioonid, mis olid suunatud talupoegade, üliõpilaste, sõjaväelaste keskkonnale ja Punase Risti organisatsioon oma liikmete abistamiseks. Narodnaja Voljal olid allorganisatsioonid ka välismaal – Pariisis ja Londonis, kus partei andis välja tolle aja kohta suure tiraažiga (3000–5000) 3–5 ajalehte ja ajakirja. Partei tekkis 1879. aastal senise poliitilise liikumise Zemlja i Volja («Земля и воля») lagunemisel. Partei nõudis Venemaa Keisririigis (monarhi ainuvõimuga riigis) demokraatlike muudatuste tegemist: Asutava Kogu kokkukutsumist, üleüldise valimisõiguse võimaldamist, alalise rahvaesindusorgani moodustamist, sõna-, trüki-, südametunnistusevabadust, armeeteenistuse asendamist vabatahtlikkuse alusel moodustatava sõjaväega ja maa andmist talupoegadele. Narodnaja Volja Täitevkomitee liikmed (liikmete arv tõusis ajutiselt kuni 31 liikmeni): Andrei Željabov (1851–1881) Aleksandr Mihhailov (1855–1884) Aleksandr Kvjatkovski (1853–1880), Sofia Perovskaja (1853–1881) Veera Finger (1852–1942) Lev Tihhomirov (1852–1923) Mihhail Frolenko (1848–1938) Aleksandr Barannikov (1858–1883) Saveli Zlatopolski (1855–1885) Mihhail Gratševski (1849–1887)  Pikemalt artiklis 17-ne protsess Oma aktiivse terroriperioodi jooksul aastail (1879–1884) tapeti Narodnaja Volja Sõjalise organisatsiooni poolt: Venemaa keisri Aleksander II tapmiskatse Peterburis Talvepalees; Venemaa keiser Aleksander II – tapja Ignacy Hryniewiecki Venemaa salapolitsei Venemaa Keisririigi Siseministeeriumi Politseidepartemangu Peterburi kaitsejaoskonna ülem Georgi Sudeikin (1850–1883) – tapjad Stavrodski ja Konaševitš Venemaa sõjakohtu prokurör V. Strelnikov Narodnaja Volja liikumisest osavõtja ja salapolitsei informaator S. Preim (С.И. Прейм) Narodnaja Volja liikumisest osavõtja ja salapolitsei informaator F. Škrjab (Ф.А. Шкряб) Narodnaja Volja liikumisest osavõtja ja salapolitsei informaator A. Žarkov 14 protsess "Народная Воля" Народная воля ПРОГРАММА ВОЕННО-РЕВОЛЮЦИОННОЙ ОРГАНИЗАЦИИ
Haldeni vald

Haldeni vald on vald Norras Østfoldi maakonnas. Halden piirneb põhjas Rakkestadi, idas Aremarki ja loodes Sarpsborgi vallaga, ning Rootsi Strömstadi, Tanumi ja Dals-Edi vallaga vastavalt edelas, lõunas ja kagus. Valla keskus on Haldeni linn. Haldeni vald loodi 1. jaanuaril 1838 Haldeni linnast. 1. jaanuaril 1967 ühendati Haldeni linnaga Bergi vald ja Iddi vald. 2019. aastani kuulus vald Østfoldi maakonda. 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023
Ernst Hansson

Ernst Hansson (5. aprill 1896 Helme vald, Viljandimaa – 2. aprill 1980 Vancouver) oli Eesti kohtunik. Ta õppis Tartu Ülikoolis 1917–1918 matemaatikat, 1920–1922 keemiat ja 1922–1926 (lõpetas) õigusteadust. Fraternitas Estica auvilistlane. Osales Vabadussõjas. 1925–1929 Narva 1. jaoskonna, 1929–1935 Jõgeva jaoskonnakohtunik, 1935–1940 Tartu Ringkonnakohtu liige ja alates 11. aprillist 1940 Tallinna Ringkonnakohtu osakonna esimees. 1943. aastal nimetati ta Tartu raehärraks. 1944 põgenes Saksamaale, 1947 siirdus Rootsi, sealt Kanadasse/USA-sse. Tartu raehärrad. Postimees, 18. detsember 1943, nr. 291, lk. 2 OKUPATSIOONIDE OHVREID TALLINNA RINGKONNAKOHTUS, Vaba Eesti Sõna = Free Estonian Word : Estonian weekly, 13 juuni 1963
Osvald Anton

Osvald Anton (5. veebruar 1904 Uderna vald, Tartumaa – 19. jaanuar 1942 Unžlagi vangilaager, Gorki oblast, Venemaa) oli eesti kohtunik. Õppis Tartu Ülikoolis 1922 (vabakuulaja) ja 1925–1926 (lõpetas) õigusteadust. Ta oli vanem kohtuameti kandidaat, alates 12. aprillist lisarahukohtunik. Alates 1935. aastast oli ta Jõgeva jaoskonnakohtunik. Ta arreteeriti NKVD poolt 29. juunil 1941 Tartus ja suri Unžlagi vangilaagris Gorki oblastis. "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 16. aprill 2014. Vaadatud 15. aprillil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.ra.ee/dgs/browser.php?tid=68&iid=110700242289&img=era0031_005_0000332_00286_t.jpg&tbn=1&pgn=15&prc=20&ctr=0&dgr=0&lst=2&hash=131e97fdb4dc7ba48dcdbb5e833b6a0c
Toivo Kaunismäe

Toivo Kaunismäe (15. aprill 1946 Tallinn – 17. september 2007 Tallinn) oli eesti poksija. Kaunismäe poksis aastatel 1960–1969 Tallinna Kalevis, tema treenerid olid Raimond Turja ja Evald Seepere. Ta pidas 118 kohtumist ja võitis neist 98. Kaunismäe oli kergekaalus (kuni 60 kg) kahekordne Eesti NSV meister (1968 ja 1969). Toivo Kaunismäe isa oli poksija Ralf Kaunismäe ja vend on poksija Vello Kaunismäe. Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009
Kalamari

Kalamari on emaskala munarakkude kogum, mis on produtseeritud munasarjas. Kalamarja terataolist munarakku nimetatakse marjateraks. Niisk
Petrogradi Nõukogu käskkiri nr. 1

Petrogradi Nõukogu käskkiri nr. 1 (Приказ № 1 Петроградского совета) oli Petrogradi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu poolt 27. veebruaril 1917 vastu võetud käskkiri Venemaa sõjaväele, mis likvideeris armees kehtinud subordinatsiooni ja distsipliini ning oli aluseks soldatite poolt valitavate kollegiaalsete võimuorganite, soldatite nõukogude (vene keeles совет sovet 'nõukogu') moodustamiseks.
Anna Magdalena Bach

Anna Magdalena Bach (22. september 1701 – 22. veebruar 1760) oli Johann Sebastian Bachi teine abikaasa. Tema lapsed olid: Christiana Sophia Henrietta (1723–1726) Gottfried Heinrich (1724–1763) Christian Gottlieb (1725–1728) Elisabeth Juliana Friederica (1726–1781) Ernestus Andreas (1727–1727) Regina Johanna (1728–1733) Christiana Benedicta (1729–1730) Christiana Dorothea (1731–1732) Johann Christoph Friedrich (1732–1795) Johann August Abraham (1733–1733) Johann Christian (1735–1782) Johanna Carolina (1737–1781) Regina Susanna (1742–1809)
Johan Christian Dahl

Johan Christian Claussen Dahl, tuntud ka kui J. C. Dahl (24. veebruar 1788 Bergen – 14. oktoober 1857 Dresden) oli norra maastikumaalija, romantismi esindaja. Johan Christian Dahli on nimetatud Norra maastikumaali isaks. Ta kujundas oma stiili välja iseõppimise teel ja teda on nimetatud isegi eelimpressionistiks. 1803–1809 õppis ta Bergenis sisekujundust. 1812 lahkus ta Kopenhaagenisse, kus õppis kunstiakadeemias. 1818 sai ta Taani printsilt eristipendiumi ja sõitis Dresdenisse, kus peatselt abiellus Emilia von Blockiga. Dresdenisse jäi ta üldiselt surmani, ehkki käis sageli reisidel. 1820–1823 rändas ta Tiroolis ja Itaalias (Napolis). Itaalias ei tundnud ta huvi mitte niivõrd antiiksete vaatamisväärsuste kui looduse vastu. Suvel sõitis ta sageli Norrasse. 1824 sai ta Dresdenis professoriks ja 1836 Dresdeni kunstiakadeemia õppejõuks. 1847 reisis ta Pariisi ja Brüsselisse. Teda on tugevalt mõjutanud Caspar David Friedrich ja 17. sajandi hollandi maastikumaal. Üldiselt arvatakse ta saksa kunstnike koolkonda. Saksa maastikumaal ei olnud sel ajal kuigi heal tasemel ja Dahl aitas seda arendada. Davidi mõju on näha näiteks maalil Vesuuvist: ka David kujutas Vesuuvi purset nii, et esiplaanil olid inimesed. Hulgal töödel kujutas ta oma kodu aknast või terrassilt avanevat vaadet. Dahli tööd on panoraamsed. Ta kujutas mägesid, jõgesid, orge, järvi ja jugasid, samuti merekallast, paate ja laevu merel. Tema tööde põhjal on näha tolle aja taluarhitektuuri. Ta oli vastu traditsioonilistele õppemeetoditele ja pidas väga tähtsaks maalimist natuurist. 14. mail 1934 maeti tema säilmed Bergenisse ümber. Norra kunstnike loend
Halden

Halden on linn Norras Vikeni maakonnas, Haldeni valla keskus. Halden asub Iddefjordi rannikul Tista jõe delta lähedal. Halden asub Rootsi piiri lähedal ja minevikus oli tal tähtis kaitseülesanne. Kuni 1928. aastani oli linna nimi Fredrikshald. 1. jaanuaril 1838 loodi Haldeni linnast Haldeni vald.[viide?] 1. jaanuaril 1967 ühendati linnaga Bergi ja Iddi vald. Linnas asub Fredriksteni kindlus, mida ei ole kordagi vallutatud. Küll sai kindluse piiramisel surma Karl XII. Halden on ainus linn, mida on mainitud Norra hümnis: Thi vi heller landet brente enn det kom til fall; husker bare hva som hendte ned på Fredrikshald. Tänapäeval on Halden populaarne turismikeskus, eriti suvel, kui seal korraldatakse festivale ja kontserte. Haldenist pärineb ansambel The Kovenant. Linn on saanud nime väikese Halleni talu järgi (hall tähendab 'tõus' või 'nõlv'). Asulat on esmamainitud 1629. aastal taanipärase nimega Halden. 1665. aastal sai Halden linnaõigused ning selle nimele lisati Taani-Norra kuninga Frederik III nimi. Linna uueks nimeks sai Fredrikshald. 1928. aastal nimetati linn uuesti Haldeniks. Hiljem on juttu olnud Fredrikshaldi nime tagasivõtmisest. Haldeni linn ja Fredriksteni kindlus 1890. aastal Vaade Fredriksteni kindlusele Haldeni linna sadamast 2005. aastal Vaade linnale Fredriksteni kindlusest Vaade Tista jõele Talvine öö Haldenis. Fredriksteni kindlus ja uus linnasild Population and land area in urban settlements, 1 January 2018 Tettsteders befolkning og areal  Halden – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis