Dian Fossey

Dian Fossey (16. jaanuar 1932 – 27. detsember 1985) oli ameerika zooloog, primatoloog ja antropoloog, kes juhatas üle 18 aasta ulatuslikku uuringut gorillade kooselu kohta. Fossey uuris mägigorillasid Rwandas Vulkaanide rahvuspargis. Ta rajas 24. septembril 1967 Karisoke uurimiskeskuse. Saanud julgustava tõuke antropoloog Louis Leakeylt, viibis Fossey iga päev Rwanda mägimetsades, uurides gorillade elu. Fossey 1983. aastal avaldatud raamat "Gorillas in the Mist" on ülevaade tema enda elust ja teadustööst mägigorillade uurimisel Karisoke uurimiskeskuses. 1988. aastal tehti raamatu põhjal ka film. Fossey tapeti 1985. aastal ja juhtum on endiselt lahendamata. Oma eluajal kõige edukamaks primatoloogiks peetud Fossey töötas koos Jane Goodalli ja Birutė Galdikasega töörühmas, mida sageli kutsuti nimega The Trimates. Selle all mõeldi kolme silmapaistvat naisteadlast, kes uurisid primaate (Fossey uuris gorillasid, Goodall šimpanse, Galdikas orangutane). Omavahel hüüti seda töörühma ka Leakey ingliteks (Leakey's Angels), sest inimahvide uurimist nende loomulikus keskkonnas juhtis ja koordineeris Louis Leakey. Dian Fossey sündis California osariigis San Franciscos kindlustusagendi George. E. Fossey III ja modelli Kathryn "Kitty" (Kidd) Fossey peres. Tema vanemad lahutasid, kui Fossey oli kuueaastane. Ema abiellus järgmisel aastal ärimees Richard Price'iga. Isa üritas tütrega suhelda, kuid ema tegi kõik, et seda vältida, mistõttu ajapikku kontakt kadus. Fossey kasuisa Richard Price ei kohelnud teda kunagi kui oma last. Price ei lubanud tal koos tema ja emaga söögilauas istuda. Range distsipliiniga kasuisa ei pakkunud Fosseyle kuigi palju emotsionaalset tuge. Võideldes sisemise ebakindlusega, leidis Fossey tee loomadeni, kes võtsid teda nii, nagu ta oli. Tema armastus loomade vastu sai alguse esimese kuldkala saamisega ning kestis terve elu. Kuueaastaselt hakkas ta tegelema ratsutamisega, mis tegi temast koolis tunnustatud sportlase.  Fossey sai hariduse Lowelli keskkoolis. Kasuisa juhendamisel jätkas Dian õpinguid Marini kolledžis ärikorralduse erialal. Veetnud 19-aastaselt suve Montana rantšos, taaselustas see armastuse loomade vastu ja ta osales California Davise ülikoolis bioloogia veterinaaria algkursusel. Seistes oma kasuisa ärikooli soovitustele vastu, otsustas Fossey karjääri loomadega siduda, mistõttu keeldusid Fossey vanemad teda suuremate summade puhul rahaliselt toetamast. Fossey pidas end ise üleval, töötades müüjana kaubamajas White Front, tehes mujal kassapidaja tööd ning töötades tehastes masinatega.  Kuigi Fossey oli alati eeskujulik õpilane olnud, oli tal raskusi peamiste teadusharudega nagu keemia ja füüsika ning seetõttu langes ta teisel aastal koolist välja. Fossey suundus San Jose kolledžisse tööteraapiat õppima ja sai bakalaureusekraadi 1954. aastal. Vastavalt saadud kolledžikraadile alustas ta karjääri terapeudina. Fossey käis praktikal paljudes California haiglates, kus tegeles tuberkuloosihaigetega. Ta oli olnud edu ratsutamisvõistlustel, mistõttu sattus ta 1955. aastal Kentuckysse ning aasta hiljem võttis seal vastu tööpakkumise Kosairi puuetega laste haiglas.  Lastega töötamist lihtsustas tema arg ja tagasihoidlik isiksus. Lõpuks kutsus üks töötaja Fossey enda pere juurde elama. Ta kolis farmi ja hakkas igapäevatööna karjakasvatusega tegelema. Farmiomanike perekonna Henrydega tundis Fossey armastava perekonna hoolitsust, mis oli tema elust senini puudunud. 1963. aastal võttis ta farmist puhkust, et sõita seitsmeks nädalaks Aafrikasse. 1966. aastal lahkus Fossey töölt, sest Louis Leakey oli saanud tema mägigorillade uurimistööle rahalise toe.  1963. aasta septembris jõudis Fossey Keeniasse Nairobisse. Reisi käigus kohtus ta näitleja ja Treetopsi hotelli omaniku William Holdeniga, kes tutvustas teda oma safarigiidile John Alexanderile. Alexanderist sai seitsmeks nädalaks Fossey giid Keenias, Tansaanias, Kongo DV-s ja Rodeesias. Ta näitas Fosseyle Aafrika suurimat rahvusparki Tsavot, Manyara soolajärve, mis meelitab ligi suuri flamingokolooniaid, ja rikkaliku loodusega Ngorongoro kraatrit. Kaks viimast külastust olid Tansaanias Olduvai Gorges, kus Louis ja Mary Leakey arheoloogilisi väljakaevamisi tegid ning Kongos Mikenos, kus ameerika zooloog George Schaller oli 1959. aastal mägigorillade uurimist alustanud. Olduvai Gorges tutvus Fossey Leakey ja ta abikaasaga, kes otsisid inimahvide fossiile. Leakey rääkis Fosseyle Jane Goodali tööst ja inimahvide pikaajalise uurimistöö tähtsusest. Kuigi Fossey oli külastuse käigus saanud pahkluumurru, jätkas ta reisi ja peatus 16. oktoobril Walter Baumgarteli väikeses hotellis Ugandas. Gorillade kaitsmise toetaja Baumgartel oli esimeste seas, kes nägi kasu, mida turism piirkonnale tuua võiks. Ta tutvustas Fosseyt Keenia metsiku looduse fotograafidele Joan ja Alan Rootile. Paar lubas Fosseyl ja Alexanderil ööbida oma laagri läheduses ning nende päevade jooksul kohtus Fossey esimest korda mägigorilladega. Pärast Rodeesias sõbra juures viibimist naasis Fossey Louisville'i, et oma võlg tagasi maksta. Ta avaldas oma reisi kohta kolm artiklit ajalehes The Courier-Journal. Dian Fossey – Biography Revisited.htm Karisoke Revisited. A Study of Dian Fossey