laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jekaterina Kalinina

Jekaterina Kalinina (neiupõlvenimega Lorberg; 1882 Paide või Esna mõisavald – 22. detsember 1960 Moskva) oli ühiskonnategelane. Ta oli Nõukogude poliitiku Mihhail Kalinini abikaasa alates 1906. aastast. 1936–1938 töötas ta Vene SNFV Ülemkohtus. Ta vahistati 25. oktoobril 1938 NKVD Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse 2. osakonna poolt süüdistatuna "nõukogudevastases tegevuses ja sidemetes trotskistide ja parempoolsetega". Ta mõisteti NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi poolt süüdi 22. aprillil 1939 § 58 alusel (17-58-6, 17-58-8 и 58-11 УК РСФСР) ning määrati töö- ja paranduslaagritesse 15 aastaks, kodanikuõiguste äravõtmisega 5 aastaks. 63-aastaselt, tunnistatuna invaliidiks, esitas armuandmispalve ning 11. juunil 1945 "anti armu" ning vabastati kinnipidamiskohast Ustvõmlagist (Устьвымлаг НКВД). "Екатерина Йогановна (Ивановна) Лорберг - Калинина". www.pseudology.org (vene keeles).{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) N Liidu esimene proua Jekaterina Kalinina – Eesti töölisneiust bolševistliku Kremli võimuladvikusse, naine24.postimees.ee, 4. oktoober 2016
Veeloomad

Veeloomad on vee-eluviisiga loomad. Nad jagunevad esmas- ja teisveelisteks organismideks. Veeloomade keha on voolujooneline ning liikumiseks kasutavad nad uimi, loibasid või ujunahkadega jalgu. Esmaveelisteks on peajalgsed, okasnahksed, õisloomad ja käsnad. Nende evolutsioon on toimunud vees. Nad on kõigusoojased ja peamised meeled on kompimis- ja keemiline meel. Teisveeliste hulka kuuluvad veekilpkonnad, vaalad, hülged, delfiinid, mardikad jpt. Nende eellasteks olid maismaaloomad, kes siirdusid vette elama. Eespool nimetatud loomad ei saa vee all hingata ning peavad käima vee peal hingamas. Veeloomade asustamine Veeimetaja Veetaimed Eesti Entsüklopeedia Biology online
Territoriaalplaneerimine

Territoriaalplaneerimine ehk regionaalplaneerimine tegeleb mingi kindla maa-ala tõhusa planeerimise ja paigutamisega. Territoriaalplaneerimisel kasutatakse ära antud maa-ala maksimaalset potentsiaali, planeerides seda vastavalt piirkonna looduslikele, majanduslikele, geograafilistele ja sanitaarsetele tingimustele. Regionaalplaneerimist teostatakse nii olemasolevates naabruskondades, linnades, asulates, riikides ja piirkondades, kui ka uute asulate rajamisel. Regionaalplaneerimise põhiline ülesanne on terviklik majanduslik ja territoriaalne infrastruktuur, pakkudes antud piirkonnas parimaid tingimusi tootmiseks, töötamiseks või igapäevaeluks. Territoriaalplaneerimist käsitleb regionaalgeoloogia, ehk geoloogia haru, mis uurib Maa geoloogilist ehitust piirkonniti (nt. Läänemere-maade geoloogilist ehitust, Eesti geoloogilist ehitust) Free Dictionary "Regional planning" <http://encyclopedia2.thefreedictionary.com/Regional+planning> (1.06.2015) Scribd "Intoruduction to Regional Planning, <http://www.scribd.com/doc/18935597/Introduction-to-Regional-Planning#scribd> (03.06.2015) Regionaalgeoloogia (1995). - Eesti entsüklopeedia. 8. kd. Tallinn : Eesti Entsüklopeediakirjastus, 77
Elmo Tiisvald

Elmo Tiisvald (sündinud 13. juunil 1967 Tallinnas) on eesti dirigent ja viiuldaja. Ta õppis aastatel 1974–1982 Tallinna Muusikakeskkoolis viiulit (juhendajaks õpetajad Ene Pedaste ja Tiiu Peäske), lõpetas aastal 1986 Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise- (juhendaja Enn Oja) ja viiulierialal (juhendaja Lemmo Erendy). Aastal 1993 lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia kooridirigeerimise alal (Ants Üleoja klass) ja 2003 orkestridirigeerimise alal (Paul Mägi ja Roman Matsovi klass). Aastatel 1992–1995 töötas ta Eesti Filharmoonia Kammerkooris laulja, koormeistri ja dirigendina ning õppejõuna Eesti Muusikaakadeemias. 1991. aastal asutas ta Tallinna Rahvusvahelise Orelifestivali Oratooriumikoori ja 1996. aastal Tallinna Kontserdikoori. 1995. aastal hakkas ta dirigeerima etendusi rahvusooperis Estonia, aastatel 1998–2009 töötas ja aastast 2013 on ta töötanud seal peakoormeistrina. Aastatel 2009–2013 oli ta vabakutseline dirigent ja lektor. https://web.archive.org/web/20120928065037/http://www.hot.ee/t/tiisvald/elmo/est.html (vaadatud 02.06.2015) Elmo Tiisvald Eesti teatri biograafiline leksikon.
Carl Friedrich Keil

Carl Friedrich Keil (õieti Johann Friedrich Karl Keil; 26. veebruar 1807 Lauterbach Oelsnitzi lähedal Vogtland – 5. mai 1888 Rödlitz, Saksi kuningriik) oli saksa teoloog. Ta õppis keisrinna Aleksandra Fjodorovna stipendiaadina Tartu ülikooli usuteaduskonnas 1827–1830. Ning seejärel 1830–1833 Berliini Ülikooli usuteaduskonnas, kus ta kaitses kaitstes teoloogia litsentsiaadi ja filosoofiadoktori kraadi. Ta töötas Tartu ülikooli usuteaduskonnas eradotsendina 1833–1838, erakorralise professorina ja teoloogiadoktorina 1838, korralise professorina 1838–1858 eksegeetilise teoloogia ja orientaalkeelte (süüria, kaldea (piibli-aramea), sanskriti ja araabia) alal. Ta oli usuteaduskonna dekaan 1851–1854. Ta on lugenud praktilist teoloogiat, eksegeetikat ning õpetanud piibli arheoloogiat. Eesti raamatukogunduse biograafiline andmebaas: Carl Friedrich Keil
Mulla erosioon

Mulla erosioon on mulla ja selle lähtekivimi ärauhtumine ajutise vooluveega või lendumine tuulega. See tähendab, et peamised mulla erosiooni tekitajad on tuul ja vesi. Mulla erosioon on sage põllumajanduslikes piirkondades, järskude nõlvadega mägedes, suure sademete hulgaga piirkondades ja samuti piirkondades, kus on metsaraie levinud. Mulla erosiooni võib tekitada põllumajandus, sest põllumaade kündmine muudab mullaosakesed väiksemaks ning seeläbi on põllumajanduslikes piirkondades suurem erosiooni võimalus. Samuti võib mulla erosiooni mõjutada kliima ja selle muutumine: sademete koguhulga intensiivsuse suurenemine mullaosakesi siduva organiilise aine vähenemine temperatuuritõus talvel, mis põhjustab rohkem sademeid ja suurema hulga mulla erosiooni mulla erosiooni tekitab ka geograafiline asetus – näiteks ilma taimkatteta järskudel nõlvadel toimub erosioon kiiremini kui laugetel aladel. Mulla erosioon võib tekitada pikas perspektiivis kõrbestumist, samuti ka vähendab põllumaa tootlikkust ning võib ka mõjutada veeteede ummistumist setetega. Eesti entsüklopeedia. http://entsyklopeedia.ee/artikkel/mulla_erosioon1. VE, 2006 Styczen, M.E. & Morgan, R.P.C. "Engineering properties of vegetation". Slope Stabilization and Erosion Control: A Bioengineering Approach, 1995. Taylor & Francis Toy, Terrence J. Soil Erosion: Processes, Predicition, Measurement, and Control. John Wiley & Sons. p. 1, 2002
Raimonds Vējonis

Raimonds Vējonis (sündinud 15. juunil 1966 Ostrovi rajoonis Pihkva oblastis Venemaal) on Läti poliitik. Ta oli 8. juulist 2015 kuni 8. juulini 2019 Läti president. Raimonds Vējonis sündis 1966. aastal Ostrovi rajoonis Pihkva oblastis Venemaal, kuna tema isa oli seal Nõukogude armees. Lapsepõlve veetis ta Madona rajoonis Sarkaņis (asub praeguse haldusjaotuse järgi Sarkaņi vallas Madona piirkonnas). Ta lõpetas Madona 1. Keskkooli ja aastal 1989 Läti Riikliku Ülikooli bioloogiateaduskonna. Ta on töötanud kooliõpetajana. Ta on olnud Madona duumasaadik ja Skulte sadama juhatuse liige. 2002–2011 oli ta Läti keskkonnaminister. 2014–2015 oli ta Laimdota Straujuma teises valitsuses kaitseminister. 3. juunil 2015 valiti ta Läti presidendiks. 2018 – Vürst Jaroslav Targa I järgu orden 2019 – Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk 2019 – Tartu medal Eestisse riigivisiidile tulev Läti president pälvib Maarjamaa Risti ordeni Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Tartu linn autasustab Läti Vabariigi presidenti Tartu medaliga
Włocławek

Włocławek (saksa keeles Leslau) on maakonnaõigustega linn Poola keskosas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas. Kuni 1999. aastani oli see Włocławeki vojevoodkonna keskus. 2011. aastal elas seal 116 345 inimest. Arheoloogilised kaevamised on näidanud, et tänapäeva linna asukohas oli asustus juba rauaajal. Samuti on leitud tõendeid asustusest Rooma riigi ajast ja keskajast. Linna enda asutamise aega ei saa kindlalt öelda. Alates 16. sajandist on selle kohta vastukäivaid andmeid. Osa segadusest puudutab küsimust, milliselt Władysławi- või Vladislavi-nimeliselt valitsejalt on linn endale nime saanud. Linna ladinakeelne nimi oli Vladislaviensis. Linnaõigused sai Włocławek 1255. aastal. Järgnevatel sajanditel piirati ja rüüstati linna korduvalt. 1793. aastal sai see Preisimaa osaks ja alates 1831. aastast okupeeris seda Venemaa Keisririik. Tänapäeval on linna tähtsamad tööstusharud keemia-, mööbli- ja toiduainetööstus.
Piroplasmoos

Piroplasmoos ehk babesioos on hemolüütilise aneemiaga kulgev raske haigus, mille põhjustajaks on vere punalibledes parasiteeriv ainurakne. Haigus levib puukide vahendusel ning kujutab ohtu eelkõige lemmikloomadele. Puugi kui haigustekitaja kandja ehk siirutaja toitumisel satuvad haigustekitajad looma organismi, kus need kinnituvad pärast nakatumist erütrotsüütidele. Kuigi haiguse peamine levikuala on Lõuna-Euroopa, Aasia, Ameerika (v.a külmemad alad) ja Aafrika, siis kliima muutusega ja lemmikloomade reisimise ja impordiga on haigustekitajad liikunud enam Ida-Euroopasse. Poolas, Leedus ja Lätis on haigustekitaja kohalikult kinnitatud; Eestis registreeritud haigusjuhud on valdavalt seotud eelneva reisimise ajalooga[viide?]. Haiguse tõttu tekib punaliblede enneaegne lagunemine ehk hemolüüs – sellest tuleneb kehvveresus ehk aneemia. Erütrotsüütide lagunemise tagajärjel väheneb ka vere hemoglobiinisisaldus. See kutsubki esile sekundaarsete kliiniliste tunnuste tekke. Väga sagedasti esimene kliiniline tunnus, mida omanikud märkavad on tumepruun või isegi verine uriin, mis on hemolüüsi tagajärjel. Loomad võivad muutuda loiuks, keelduda söögist, nende limaskestad muutuda kollakaks; rasketel juhtudel loomad kollabeeruvad ja võivad hakata krambitama. Aneemiale järgnevad sümptomid: kõrge palavik; isutus; nõrkus; kesknärvisüsteemi häired; vere hüübimise häired; hingamishäired; kollatõbi; põrna suurenemine. Raskematel juhtudel on piroplasmoos surmav. Piroplasmoosi diagnoosimiseks tehakse vereproov, kus määratakse haigustekitaja olemasolu. Raske haiguse ravi on komplitseeritud, sest spetsiifiline ravim, mis babeesiaid hävitaks, võib olla raskesti kättesaadav. Lisaks tuleb tegeleda muude kõrvalnähtudega, mida tekitab äge hemolüüs. Ravi õigeaegne alustamine on väga oluline. Piroplasmoosi vältimine sõltub eelkõige haigust siirutavate puukide tõrjumisest. Haiguse vastu on ka vaktsiin, kuid see pole kuigi tõhus. Puugitõrje Regulaarne karvkatte kontroll Soojamaareiside vältimine lemmikloomadega Koer.ee. "Puugid levitavad ohtlikke haigusi". (31.05.2015). Vetlab.ee. "Piroplasmoos". (31.05.2015). Orrokliinik.ee. "Koerte reisimeditsiinist". (31.05.2015) Valentina Tiškina, Valentina Capligina, Külli Must, Inese Berzina, Renate Ranka, Pikka Jokelainen. Fatal Babesia canis canis infection in a splenectomized Estonian dog. Acta Veterinaria Scandinavica 2016 58:7
Bryson Ahhaiast

Bryson Ahhaiast (kreeka Βρύσων, 4. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna esindaja, kes oli pärit Ahhaia maakonnast. Brysoni kohta on teada väga vähe ning tema teostest ja seisukohtadest ei ole teadaolevalt fragmente ja parafraase säilinud. Väidetavasti oli ta Stilponi ja Kleinomachose õpilane, mistõttu peetakse teda tavaliselt Megara koolkonna esindajaks. Ta oli küünik Kratese, skeptik Pyrrhoni ja kürenaiku Theodorose õpetaja. Kuigi mõnikord on sofist Herakleia Brysonit peetud Megara koolkonna esindaja Ahhaia Brysoniga samaks isikuks (vt nt "Suda" artiklit "Sokrates"), siis väga suure tõenäosusega on tegemist erinevate ajalooliste isikutega. Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" I raamat, lõik 16 Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" IX raamat, lõik 61 "Suda", artikkel "Pyrrhon[alaline kõdulink]" Π 3238, tõlkinud David Whitehead. Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" VI raamat, lõik 85 "Suda", artikkel "Krates[alaline kõdulink]" K 2341, tõlkinud Alex Gottesman. "Suda", artikkel "Theodoros[alaline kõdulink]" Θ 150, tõlkinud Marcelo Boeri. "Suda", artikkel "Sokrates[alaline kõdulink]" Σ 829, tõlkinud Oliver Phillips.
ÜRO Keskkonnaprogramm

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Keskkonnaprogramm (inglise keeles United Nations Environment Programme, lühend UNEP) on ÜRO haru, mis koordineerib ÜRO keskkonnaalast tegevuskava ning aitab ja juhendab liikmesriike keskkonnaküsimustes. Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Keskkonnaprogrammi asutas Maurice Strong 1972. aasta juunis. Selle peakontor asub Keenia pealinnas Nairobis. Alates 2019. aastast on ÜRO Keskkonnaprogrammi tegevjuht taanlane Inger Andersen. ÜRO Keskkonnaprogramm on haldavas või sekretariaadi rollis paljudes rahvusvahelistes lepetes ja muudes ühingutes, näiteks bioloogilise mitmekesisuse konventsioonis (lühend CBD), loodusliku loomastiku ja taimestiku ohustatud liikidega rahvusvahelise kaubanduse konventsioonis (lühend CITES), valitsustevahelises kliimamuutuste paneelis (lühend IPCC), püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsioonis jpm. ÜRO Keskkonnaprogramm organiseerib alates 1973. aastast ülemaailmset keskkonnapäeva (inglise keeles World Environment Day), mida tähistatakse igal aastal 5. juunil. Kliima soojenemine Looduskatastroofid ja konfliktid Ökosüsteemi majandamine Keskkonna ülevaatamine Kahjulikud ained Taaskasutuse tõhusus "Võõrsõnade leksikon". Vaadatud 16.12.2022. https://www.unep.org/about-un-environment. Vaadatud 16.12.2022. https://www.unep.org/about-un-environment/sustainability. Vaadatud 16.12.2022. http://vm.ee/et/uro-ajaloost https://www.unep.org/people/inger-andersen. Vaadatud 16.12.2022. https://www.unep.org/environmental-moments-unep50-timeline. Vaadatud 16.12.2022. https://www.unep.org/about-un-environment/why-does-un-environment-matter/secretariats-and-conventions. Vaadatud 22.12.2022. https://www.worldenvironmentday.global/overview. Vaadatud 16.12.2022. http://www.grid.unep.ch/index.php?option=com_content&view=article&id=58&Itemid=488&lang=en
Kontiinum

Kontiinum (ladina keeles continuum) on pidev ning katkematu kulgemine. See on nähtuste, vaadete, teooriate, probleemide, reeglite, objektide, andmete ja fenomenide katkestuseta üleminek üksteiseks või üksteisesse sulandumine. Botaanikas on kontiinum taimekoosluste katkematu üksteiseks üleminek taimkattes. A. Einstein kirjeldab oma erirelatiivsusteoorias, et maailm, milles me elame, on neljadimensiooniline aegruumi kontiinum. Sealt tuleneb Hermann Minkowski aegruumi mudel, mis on teisiti kutsutult ka tema aegruumi kontiinumi mudel. Strukturaallingvistikas on kasutusel mõiste dialektide kontiinum. Selle võttis kasutusele Leonard Bloomfield ja defineeris seda järgmiselt: "Dialektide kontiinum on erinevate murrete rääkimine mingis geograafilises piirkonnas, kus naaberaladel erinevad murded väga minimaalselt, kui aga liikuda mingis suunas, siis erinevused kuhjuvad nii palju, et rääkijad erinevatest kontiinumi otsadest ei ole enam vastastikku arusaadavad." Leksikaliseerumist on mitmeti defineeritud, sest on erinev arusaam sellest, mis kuulub leksikoni ja mis grammatikasse, mis on leksikaalne ja mis grammatiline. Mõneti sõltub määratlemine ilmselt ka traditsioonist; enamasti ei käsitleta leksikaalsust ja grammatilisust diskreetsete kategooriatena, vaid kontiinumina. Tulenevalt kontiinumist, kuna seda ei ole võimalik ühtselt piiritleda, erineb ka leksikaliseerumine keeles. Matemaatikas on kontiinum punktide või arvude pidev ja ühtlane hulk. Kaht hulka nimetatakse ekvivalentseteks (ehk sama võimsusega hulkadeks), kui nende elemendid on seatavad üksühesesse vastavusse. Iga hulka, mis on ekvivalentne naturaalarvude hulga kõikvõimalike alamhulkade hulgaga, nimetatakse kontiinumi võimsusega hulgaks ehk kontiinumiks. Samuti on matemaatikas kasutusel kontiinumi hüpotees. Erirelatiivsusteooria (inglise keeles) Hermann Minkowski (inglise keeles) Minkowski aegruumi mudel (inglise keeles) Strukturaallingvistika (inglise keeles) Dialektide kontiinum (inglise keeles) "Eesti Entsüklopeedia", 5. köide, Tallinn: kirjastus Valgus, 1990. Albert Einstein, "Relativity: The Special and the General Theory", Methuen & Co Ltd, 1916. (Project Gutenberg). (inglise keeles) Hermann Minkowski, "Space and Time: Minkowski's papers on relativity", Minkowski Institute Press, Montreal 2012. (inglise keeles) Leonard Bloomfield, "Language", London, 1935. (inglise keeles) Eva Velsker, Leksikaliseerumine keelemuutuses, 2010. www.ceeol.com. (PDF[alaline kõdulink] [allalaadimiseks klõpsake]) Kasutatud 03.06.2015. Eesti keele seletav sõnaraamat, Eesti Keele Instituut. https://web.archive.org/web/20180103212438/http://portaal.eki.ee/.
İzmiri provints

İzmiri provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lääne-Türgis, provints asub Egeuse mere ääres. Provintsi keskus on İzmir. Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. İzmiri provintsi koduleht (türgi keeles)
Jeff Garlin

Jeffrey Todd Garlin (sündinud 5. juulil 1962 Chicagos) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja produtsent. IMDb link puudub Jeff Garlin andmekogus IMDb (inglise)
Paradise Cay

Paradise Cay on Ameerika Ühendriikide inkorporeerimata ala Californias Marini maakonnas. Ala on täielikult ümbritsetud Tiburoni linna territooriumiga.
Tiburon

Tiburon on linn Ameerika Ühendriikides Marini maakonnas Californias. Linn asub Tiburoni poolsaarel. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Tiburon linna ametlik koduleht
Kohanimeloend

Kohanimeloend ehk geograafiline leksikon (inglise keeles gazetteer) on geograafiliste nimede ehk toponüümide ja nendega seotud teabe (nt rööpkujud, asukoht) loend või kataloog, mis võib olla teose (nt atlase) osa või iseseisev väljaanne. Kirjed võivad olla üsna mahukad, nt sisaldada infot nimetatava objekti täpse asukoha, mõõtmete, inimasustuse jms kohta. Kirjed on tavaliselt järjestatud alfabeetiliselt ja/või temaatiliselt.
Valve Janov

Valve Janov (aastani 1955 Valve Moss; 31. jaanuar 1921 Tartu – 18. september 2003 Tartu) oli eesti kunstnik. Valve Janov omandas kunstihariduse aastatel 1938–1948 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas ja Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. Tema peamised õppejõud olid Johannes Võerahansu, Elmar Kits ja Ado Vabbe. Aastatel 1948–1972 töötas ta Tartus Askoli laboratooriumis arveametnikuna ja veterinaarbakterioloogia laboratooriumis laborandina. Kuulus 1960. aasta kunstirühmitissse.[viide?] Janov oli üks1988. aastal taastatud Kunstiühingu Pallas (1999. aastani Tartu Kunstiühing) taastajaid ja aastaid selle juhatuse liige. Valve Janov lõi maastiku- ja linnavaateid, lillemaale, mängulisi fantaasiapilte. Näitustel hakkas esinema 1959. aastal. Esimene isikunäitus toimus koos Kaja Kärneriga 1971. aastal Tartu Kunstimuuseumis. Ta oli 1969. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige ja 1992. aastast Tartu Kunstnike Liidu liige. 2001 – Valgetähe IV klassi teenetemärk 2001 – Ado Vabbe nimeline visuaalse kunsti aastapreemia Tartu sõpruskond ja Ülo Sooster, näitus Kumu Kunstimuuseumis, 05.12.2014 – 29.03.2015
Kaja Kärner (kunstnik)

Kaja Kärner (aastani 1941 Kaja Otsason; 3. august 1920 Tartu – 1. juuli 1998 Tartu) oli eesti kunstnik ja kunstiõpetaja. Kaja Kärner omandas kunstihariduse aastatel 1937–1948 Riigi Kunsttööstuskoolis, Kõrgemas Kunstikoolis Pallas ja Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. Andeka lõpetajana, kunstnik Ado Vabbe õpilasena, sai ta esialgu koha Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis joonistusõpetajana ning võeti vastu isegi Eesti NSV Kunstnike Liitu. Seejärel algasid aga pöördelised sündmused, mis kulmineerusid tema koolikaaslaste vangistamisega 1949. aasta lõpus ning jätkusid 1950. aastal endiste Pallase õppejõudude Anton Starkopfi, Ado Vabbe ja Aleksander Vardi mõnitamise koosolekuga – kõik nad sunniti kunstiinstituudist lahkuma. Sama saatus tabas ka Kaja Kärnerit: ta jäeti joonistusõpetaja kohast ilma ja heideti välja Kunstnike Liidust. Järgmised üheksa aastat töötas ta Tartu Kaubastu sildimaalijana. Kuulus 1960. aasta rühmitisse. 1984. aastal sai ta uuesti Kunstnike Liidu liikmeks. Aastatel 1988–1998 töötas ta Tartu Kunstiühingu Stuudios (ka Konrad Mäe Ateljee) õppejõuna. Tartu Kunstiühingu (Kunstiühingu Pallas) liige. Aastatel 1959–1988 töötas ta vabakutselise kunstnikuna Tartus. Esimese isikunäituse tegi ta koos Valve Janoviga 1971. aastal Tartu Kunstimuuseumis. Tartu sõpruskond ja Ülo Sooster, näitus Kumu Kunstimuuseumis, 5.12.2014–29.03.2015
Hedi Viisma

Hedi Viisma (sündinud 1979) on eesti kromaatilise kandle mängija. Viisma on õppinud kromaatilist kannelt G. Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis ja magistrantuuris Soomes Sibeliuse Akadeemias. Viisma on kromaatilist kannelt õpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias. https://web.archive.org/web/20150604112833/http://kultuuriaken.tartu.ee/?event=1386880592 (vaadatud 04.06.2015)
Lüüdia Vallimäe-Mark

Lüüdia Vallimäe-Mark (aastani 1953 Mark; 10. jaanuar 1925 Tartu – 15. oktoober 2004 Tartu) oli eesti kunstnik. Lüüdia Vallimäe-Mark sündis keeleteadlase Julius Margi ning skulptor Kristine Mei ühena neljast tütrest. Kunstihariduse omandas ta aastatel 1943–1949 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas ja Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. Pärast lõpetamist asus Vallimäe-Mark tööle Tartu Ülikooli laborandina. Aastatel 1952–1954 töötas ta Kunstifondi Tartu töökojas, aastatel 1953–1973 Eesti Riiklikus Kirjastuses mittekoosseisulise kunstnikuna. Lüüdia Vallimäe-Mark suhtles tihedalt oma õpingukaaslastega, kellest nimekaim oli Ülo Sooster. Ta kuulus 1960. aasta rühmitisse, kes manifesteerisid oma modernistlikul kunstikeelel põhinevat loomingut legendaarsel Tartu 8. Keskkooli näitusel. Lüüdia Vallimäe-Margi loomingu kaalukama osa moodustavad portreed. Ta on viljelenud ka akti- ja maastikumaali, figuraalkompositsiooni, linnavaadet ning hilisemal loomeperioodil abstraktsioone ja sürrealismisugemetega maale. Mitmed kriitikud on Vallimäe-Margi maalilaadi kirjeldades tõmmanud paralleele renessansiaja kunstnike värviharmoonia ning tehnilise virtuooslikkusega. Hinnatud on tema tundlikku koloriiditaju ja maalipeenust. Vallimäe-Margi varasematele teostele on iseloomulikud realistlik käsitluslaad ja peen pintslikiri. 1950. aastate keskpaigast on maalid dekoratiivsemad, tajutav on tugev joonistuslik alge ja nüansseeritud koloriit. Lüüdia Vallimäe-Margi loomingu silmapaistva osa moodustavad lasteraamatute illustratsioonid, milles samuti avaldub kunstniku lüüriline maailmataju ja varjundirikas värvikäsitlus — pildid vendade Grimmide "Lumeeidele", Ellen Niidu "Midrimaale", Friedrich Reinhold Kreutzwaldi "Kullaketrajatele", Jakob Kunderi raamatule "Suur Peeter ja Väike Peeter" on olnud unustamatuteks kaaslasteks mitme põlvkonna lastele. Vallimäe-Mark hakkas näitustel esinema 1956. aastast, tema isikunäitused on olnud Tartu Kunstimuuseumis 1976. ja 1985. aastal, Tartu Küü galeriis 1993. ja 1995. aastal. Vallimäe-Mark oli alates 1957. aastast Eesti NSV Kunstnike Liidu liige. Kunstiühingu Pallas liige. Lüüda Vallimäe-Margi isa oli keeleteadlane Julius Mark ning ema skulptor Kristine Mei. Tema emapoolsed tädid olid kunstnikud Natalie Mei ja Lydia Starkopf-Mei. Õde Elga Mark-Kurik oli tundud paleontoloog. Suri kunstnik Lüüdia Vallimäe-Mark 23. E-Kunstisalongi XXIII oksjon, 2009 Tartu sõpruskond ja Ülo Sooster, näitus Kumu Kunstimuuseumis, 05.12.2014 – 29.03.2015