laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ğabdulla Tuqay

Ğabdulla Tuqay (tatari keeles Ğabdulla Möxämmätğärif ulı Tuqay, vene keeles Габдулла Мухамедгарифович Тукай; 1886–1913) oli tatari luuletaja, kirjanduskriitik, esseist, tõlkija. Tuqayl oli suuri teeneid tatari keele arendamises. Tuqay nime kannab Pärnus tegutsev kultuuriselts Pärnu ja Pärnumaa Tukaja-nimeline Tatari Kultuuriselts. https://web.archive.org/web/20180605065047/http://www.rahvakultuur.ee/Mittetulundusuhing_Parnu_ja_Parnumaa_Tukaja_nimeline_Tatari_kultuuriselts_147?&v=182&o=244 (vaadatud 04.06.2018)
Tallinn Airport GH AS

AS Tallinn Airport GH on äriühing, mis asutati 26. oktoobril 2005 ning alates 1. jaanuarist 2006 korraldab ettevõte Tallinna lennujaamas maapealset teenindust ja haldab maapealse majandamisega seotud õigusi ja kohustusi. Oma tegevuses juhindub ettevõte Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni standarditest, ISO standarditest, Eesti Vabariigi õigusaktidest ja AS Tallinn Airport GH põhikirjast. AirBaltic DHL EasyJet Finnair Lufthansa Norwegian Air Shuttle Ryanair SmartLynx Airlines Estonia Turkish Airlines Lufthansa nimetas AS Tallinn Airport GH maapealse teeninduse 2008., 2013. ja 2015. aastal maailma parimaks, Finnairi maailma teenindusjaamade punktuaalsuse tabelis on AS Tallinn Airport GH püsivalt esimese kuue parema jaama seas. AS Tallinn Airport GH AS (05.06.2018). "AS Tallinn Airport GH tutvustav internetilehekülg". Originaali arhiivikoopia seisuga 15.07.2018. Vaadatud 05.06.2018.
José Azeredo Lopes

José Alberto de Azeredo Ferreira Lopes (sündinud 20. juunil 1961 Portos) on Portugali õigusteadlane ja poliitik, ta kuulub Sotsialistliku Partei ridadesse. Ta oli 26. novembrist 2015 kuni 15. oktoobrini 2018 Portugali kaitseminister. Ta on lõpetanud Portugali Katoliikliku Ülikooli juristina. Sama ülikooli juures on ta kaitsnud väitekirjad ja on töötanud professorina.
Ivan Tšistjakov

Ivan Petrovitš Tšistjakov (vene keeles Иван Петрович Чистяков; hukkunud 1941. aastal) oli vene sõjaväelane, kirjandus- ja joonistamisandega inimene, kes on endast maha jätnud päevikulaadsed ülestähendused elust Nõukogude Liidu sunnitöölaagris. Tšistjakovi päevik on tähelepanuvääne sellega, et kui endiste vangide mälestusi on kirja pandud üsna palju, siis vangivalvurite omi ülivähe. Juhulikult säilinud Tšistjakovi päeviku originaali hoitakse ühingu Memoriaal arhiivis Moskvas. Raamatuna ilmus see 2014. aastal. Hiljem tõlgiti see tšehhi, poola, saksa, prantsuse, hispaania, itaalia ja eesti keelde. Ivan Tšistjakov võttis osa Vene kodusõjast. Pärast kodusõda elas Moskvas, omandas kõrgema tehnilise hariduse. 1935. aastal mobiliseeriti ta sisevägedesse. Aastatel 1935–1936 oli ta sunnitöölaagri valverühma ülem BAMLAG-is. Represseeriti aastatel 1937–1938. Tšistjakov hukkus Suures Isamaasõja rindel Tuula oblasti piirkonnas. Иван Чистяков. "Сибирской дальней стороной. Дневник охранника БАМа. 1935–1936". Издательство Corpus, 2014, ISBN 978-5170847952 Ivan Tšistjakov. "Siberi pärapõrgus. Gulagi vangivalvuri päevik". Tõlkinud Andres Adamson. Tallinn: Kirjastus Argo, 2018. 208 lk, ISBN 978-9949607518 [1] Сибирской дальней стороной. Дневник охранника БАМа. ozon.ru
Carnikava kihelkond

Carnikava kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Zarnikau, läti keeles Carnikavas draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Riia kreisis. 17. sajandi alguses asus Carnikavas Bartholomäuse kabel. 1637. aastal oli Carnikava Krimulda kihelkonna osa. 1657. aastal liideti see Daugavgrīva kihelkonnaga. 17. sajandi lõpul oli Carnikavas ametis omaette pastor, kuid seejärel ühendati see taas Daugavgrīva kihelkonnaga. 1728. aastal rajati kivist kirik, mis ehitati ümber 1851. aastal. 1849−1882 oli Carnikava Ādaži, seejärel Pēterupe kihelkonna osa. Kuna siin oma pastorit ei olnud, puudus kihelkonnas ka pastoraat. Patronaadiõigus kuulus Carnikava rüütlimõisa omanikule. Carnikava (Zarnikau) rüütlimõis Ādaži kihelkond Daugavgrīva kihelkond Pēterupe kihelkond Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990, lk 723. Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990. Lk 723. Richter, Adolf. Baltische Verkehrs- und Adressbücher. Bd I. Livland. Riga, 1909. Veerg 331-332.
Karkkila linn

Karkkila on linn Soomes Uusimaa maakonnas. Naabervallad on Lohja linn, Loppi vald, Tammela vald ja Vihti vald. Karkkila sai linnaõigused 1977. aastal. Linna pindala on 255 km², millest veepindala on 13 km². Area of Finland's municipalities 2023-01-01 Population growth biggest in nearly 70 years Karkkila koduleht
Johannes Arro (täpsustus)

See on täpsustuslehekülg. Vajaduse korral palun täpsusta linki leheküljel, mis siia viitab. Johannes Arro on mitme isiku nimi. Johannes Arro (sündinud 1985) on Eesti foto- ja videokunstnik. Johannes Arro (1892–1979) oli Eesti sõjaväelane.
Johannes Arro (videokunstnik)

Johannes Arro (sündinud 22. mail 1985) on eesti fotograaf, telereklaamide operaator ja monteerija. 2005. aastal lõpetas ta Balti Filmi ja Meediakooli audiovisuaalse meedia erialal ning on sellest ajast alates töötanud vabakutselise operaatori ja monteerijana reklaaminduses. Johannes Arro ema ja isa on maalikunstnikud Epp Maria Kokamägi ja Jaak Arro. Tema õed on kokk Anni Arro ja keraamik Liisu Arro. Koduleht
Ulrich Horstmann

Ulrich Horstmann (sündinud 31. mail 1949 Bündes) on saksa kirjandusteadlane ja kirjanik; avaldab ka pseudonüümide Horst-Ulrich Mann ja Klaus Steintal all. Laiema tuntuse sai tänu 1983. aastal avaldatud kirjutisele "Elajas" ("Das Untier"), milles esitas tolle aja rahuliikumise taotlustele diametraalselt vastupidiseid filosoofilisi positsioone: ta propageeris "inimpõgenemise" ("Menschenflucht") perspektiivi, mille kohaselt inimkond peab saavutama kumuleerunud tuumarelvaarsenali kasutamise abil enesekadumise kui (kultuur)ajaloo sihtpunkti. Teos kutsus esile Ida-Saksa kommunistliku partei ajalehe Neues Deutschland mureliku küsimuse, "millal professor Horstmann viimati oma närviarstiga konsulteeris". Horstmanni "eventualiteedifilosoofia" viis tema eeskuju Schopenhaueri pessimismi gnostilise äärmuseni. "Elaja ajalugu on lõpule viidud ja alandlikult ootab ta topeltsurma - füüsilist hävitamist ja mälestuse kadumist iseendast." ― Ulrich Horstmann "Elajas. Inimpõgenemise filosoofia kontuure"
Kalevala (täpsustus)

"Kalevala" on soome rahvuseepos. Kalevala võib viidata ka järgnevatele asjadele: Kalevala (Karjala), alev Venemaal Karjala Vabariigis, Kalevala rahvusrajooni keskus. Kalevala rahvusrajoon, haldusüksus Venemaal Karjala Vabariigis Kalevala (korvett), endine Soome mereväe korvett 1454 Kalevala, asteroid Kalevala (eepos), paikkond eeposes "Kalevipoeg"
Juist

Juist on saar ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis. Saar on üks seitsmest asustatud Ida-Friisi saarest Alam-Saksi Wattenmeeri servas, Põhjamere lõunakaldal. Vald paikneb Borkumi saare (läänes), Memmerti saare (edelas) ja Norderney saare (idas) vahel. Saar on 17 km pikk ja 500 m kuni 1 km lai, olenevalt loodetest. Saarel on kaks küla: Juist ja Loog. Saart eraldab Nordeneyst Norderneyer Seegatt. Saare pindala on 16,43 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1596 inimest. Juisti kõrgeimad ehitised, mida Põhjamerelt näha saab, on veetorn ja vana hotell. Saarel on tuletorn, kuid see ei ole kasutuses. Saare lääneotsas on Billreef, suur leetseljak, kus linnud, nagu soorüdid, plüüd ja suurrüdid rände ajal puhkavad. Saare lääneosas on rand ja luited mere poolt uuristatud. Luiteserv liigub igal talvel umbes 5 m lõunasse. Saare lääneosas on Hammersee, mageveeline järv. Juistile jõuab lennuki või parvlaevaga. FLN Frisia Luftverkehr opereerib lennukitega Nordeni ja Juisti vahel. Enamik mootorsõidukeid on saarel keelatud, ainult tuletõrjejaoskonnal, Saksa Punasel Ristil ja arstidel on lubatud neid kasutada. Saare vedukid vajavad eriluba, samas kui enamik muud transporti tehakse jalgratta või hobuveokiga. Reutersi uudisteagentuur teatas 24. septembril 2014, et mehitamata "pakikopter" hakkab DHL-iga tarnima saarele kiireloomulisi ravimeid ja tarvikuid. See on esimene kord, kui mehitamata õhusõidukil on luba Euroopas kaupu tarnida ja esimene kord, kui ravimite tarnimiseks kogu maailmas on kasutatud automaatset drooni. Lend kõrgusel 50 m ja kiirusega kuni 18 m/s on automatiseeritud, kuid seda jälgitakse Norddeichis. <gallery> JuisterVerkehrsrecht.jpg|Juisti reeglid teedel: sissepääs keelatud, välja arvatud jalgrattad ja hobuveokid, mis liiguvad jalakäija kiirusel Juister Strand.jpg|Juisti rand talvel <gallery> Turism on Juisti majanduse peamine sissetulekuallikas. Peaaegu kõiki saare ehitisi iseloomustavad külalistetoad, saarel on ka mitu hotelli ja noorte hostel. Juisti ja Hiddensee (Läänemeres) vahel on saarte partnerlus. 17. ja 18. sajandil oli Juist mitme tormilaine poolt kaheks osaks lõigatud (vaata Püha Peetruse üleujutus). 1770. aasta paiku hakkasid inimesed lõunaküljel 2 km laiust lõhet luitetammiga sulgema. Hiljemalt 1928. aastal oli põhjapoolne külg parandatud. Selleks ajaks oli Hammersee järve vesi muutunud mereveest mageveeks. 9. septembril 2001 hääletasid Juisti kodanikud esimest korda otse omale vallavanemat. Martin Luserke (1880–1968) rajas Juistis 1924. aastal Stiftung Schule am Meer ja 1925. aastal Schule am Meer. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.juist.de/
Krummhörn

Krummhörn on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis. See asub Emsi estuaari juures, ligikaudu 15 km Nordenist edelas ja 10 km Emdenist loodes. Valla pindala on 159,2 km². 31. detsembril 2015 elas seal 12 123 inimest. Krummhörni vald (Gemeinde) koosneb 19 külast (sulgudes rahvaarv 31. detsembril 2008): Campen (507) Canum (293) Eilsum (612) Freepsum (406) Greetsiel (1553) Grimersum (604) Groothusen (483) Hamswehrum (493) Jennelt (384) Loquard (621) Manslagt (413) Pewsum, peamine küla (3289) Pilsum (594) Rysum (730) Upleward (405) Uttum (505) Visquard (720) Woltzeten (200) Woquard (191) Pumbajaam Greetsielis Pilsumi tuletorn Eggerik Beninga (1490–1562), friiside kroonik, sündis Grimersumis. https://www1.nls.niedersachsen.de/statistik/html/default.asp Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.krummhoern.de
Mashhadi rahvusvaheline lennujaam

Mashhadi rahvusvaheline lennujaam (IATA: MHD, ICAO: OIMM) (pärsia keeles: فرودگاه شهید هاشمی نژاد مشهد) on rahvusvaheline lennujaam, mis teenindab Mashhadi linna Iraanis. Lennujaam on tuntud ka kui Shahid Hasheminejadi rahvusvaheline lennujaam. Lennujaam on riigi teine kõige aktiivsem lennujaam reisijate poolest. Lennujaama läbis 2017. aastal rohkem kui 10,4 miljonit reisijat.
Sir Seewoosagur Ramgoolami rahvusvaheline lennujaam

Sir Seewoosagur Ramgoolami rahvusvaheline lennujaam (IATA: MRU, ICAO: FIMP) on Mauritiuse peamine rahvusvaheline lennujaam. Lennujaam asub umbes 48 kilomeetri kaugusel riigi pealinnast Port Louis'st. Lennujaama läbis 2017. aastal rohkem kui 3,7 miljonit reisijat.
Südbrookmerland

Südbrookmerland on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Aurichi kreisis. See asub ligikaudu 7 km Aurichist läänes. Valla keskus on Victorburi külas. Vallas on 10 alljaotist. Valla pindala on 96,8 km². 31. detsembril 2015 elas seal 18 573 inimest. Kirik Südbrookmerlandi alljaotised Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.suedbrookmerland.de
Autode Müügi- ja Teenindusettevõtete Eesti Liit

Autode Müügi- ja Teenindusettevõtete Eesti Liit (lühendatult AMTEL) on Eesti mittetulundusühing, mis ühendab Eestis tegutsevaid autode müügi ja teenindamisega seotud ettevõtteid. Liidu põhieesmärgiks oli ühiste huvide kaitsmine, aga ka statistilise informatsiooni vahetamine, autoturu ja autokultuuri arendamine ja palju muud. AMTEL asutati 27. aprillil 1993. AMTEL on Euroopa Autotootjate Assotsiatsiooni (inglise European Automobile Manufactures Association, lühendatult ACEA) ja Eesti Kaubandus-Tööstuskoja liige. "AMTEList – AMTEL". Vaadatud 04.04.2022. Liidu koduleht
Joosep Matjus

Joosep Matjus (sündinud 14. juunil 1984 Elvas) on eesti dokumentaalfilmirežissöör, filmioperaator ja stsenarist. Aastatel 2004–2009 õppis Matjus Balti Filmi- ja Meediakoolis filmikunsti (MA). Ta on spetsialiseerunud loodusfilmide ja dokumentaalfilmide tegemisele. Peale Eesti on ta teinud loodusfilme ka Skandinaavias, Venemaal, Arktikas kui ka Ameerika Ühendriikides. 2020 "Fred Jüssi. Olemise ilu" (režissöör Jaan Tootsen) 2017 "Valged hundid: Arktika kummitused" (režissöör Oliver Goetzl) 2012–2014 "Ameerika loodusimed" (režissöör Oliver Goetzl) 2010 "Metsik Skandinaavia" (režissöör Oliver Goetzl) 2010 "Teekond Araratile" (režissöör Riho Västrik) 2008 "Lehelapse suvi" (režissöör Katri Rannastu) 2006 "Põdra kuningriik" (režissöör Rein Maran) 2020 "Pingeväljade aednik" 2018 "Tuulte tahutud maa" 2014 "Kajaka teoreem" 2009 "Vanamees ja põder" 2007 "Uuestisünd" 2006 "Suvine dokumentaal" 2020 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Jaan Tootseniga; parim dokumentaalfilm – „Fred Jüssi. Olemise ilu”) 2018 – Eesti filmi- ja teleauhinnad parim operaatoritöö (Tuulte tahutud maa) 2018 – Matsalu Loodusfilmi Festivali parim operaatoritöö (Tuulte tahutud maa) 2014 – stipendium "Ela ja sära" 2014 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (parim dokumentaalfilm „Kajaka teoreem“) 2014 – Eesti Dokumentalistide Gild (dokumentaalfilm „Kajaka teoreem“) 2010 – Eesti Kinoliidu aastapreemia 2011 – Jaapani Loodusfilmide Festival (JWFF) Parim uustulnuka auhind 2009 – Neitsi Maali ehk Eesti Filmiajakirjanike Ühingu nominent ("Vanamees ja põder") ; 2009 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (parim dokumentaalfilm "Vanamees ja põder") 2009 – Matsalu Loodusfilmi Festivali Grand Prix ("Vanamees ja põder") 2009 – Peterburi Filmifestival Green Vision Grand Prix ("Vanamees ja põder") 2007 – Wiesbaden – GoEast festival – Grand Prix 2007 2007 – Sleepwalkers Parim tudengifilm ("Suvine dokumentaal") 2006 – Eesti filmipäevade Parim tudengifilm ("Suvine dokumentaal") Filmi treiler https://vimeo.com/237708484 Animalcity.eu https://vimeo.com/185931919 "Suvine dokumentaal".
Pieksämäki linn

Pieksämäki on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Lõuna-Savo maakonnas. Linnaõigused sai 1962. aastal. 2007. aastal liideti linnaga Pieksänmaa vald. Pieksämäki on tähtis raudteesõlm. Linnas trükitakse piibleid ja kirikulauluraamatuid Soome ja mõne teise maa jaoks. 2007. aastal elas linnas 20 700 ja 2009. aastal 20 200 inimest. Population growth biggest in nearly 70 years Pieksämäki koduleht
Zelimhan

Zelimhan (ka Zelim-Khan ja Zelimxan) (jaanuar 1872; Haratšoi, Tereki oblast – 26. september 1913) oli abrekk, keda tänapäeval tuntakse kui tšetšeeni Robin Hoodi, tšetšeeni ja inguši rahvuskangelane. Ta nimi on populaarne eesnimi tšetšeenide ja inguššide seas. Zelimhan ründas kasakaid ja Vene koloniste ning varastas peamiselt selleks, et toita tšetšeene ja tõrjuda kasakad minema viljakatelt maadelt, mis varem kuulusid tšetšeenidele. Ilma nende viljakate maadeta jäid tšetšeenid vaesemaks. Et seda olukorda lahendada, ründasid abrekid nagu Zelinmhan ja tema ingušist relvavend Sulom-Bek Sagopšinski kasakaid, Vene panku, Vladikavkazi mündikoda ja Gruusia sõjateel veetud tsaari posti, et taastada õiglus ja aidata vaeseid. Lood Zelimhanist on osa tšetšeenide ja inguššide folkloorist.
Naage pank

Naage pank (ka Tõlinõmme pank, Telinõmme pank) on pank Harju maakonnas Harku vallas Naage külas. Pank jääb Naage maastikukaitseala piiresse. Panga jalamil on koopaid. Naage pank asub Türisalu klindipoolsaare kirdeserval. Pank on Toila kihistu Tõlinõmme kihistiku stratotüüp. Paljandi ülemised neli ja pool meetrit moodustavad Väo kihistu lubjakivid, selle all on 30 cm Aseri lademe ooididega savikat lubjakivi. Veel allpool on 40 cm Pakri kihistu liivast lubjakivi. Selle all on Lahepera kihistiku glaukoniiti sisaldav lubjakivi. Paljandi alumise osa moodustab Tõlinõmme kihistiku sinakashall savikas lubjakivi. Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 135 Stratigraafia terminoloogia Eesti stratotüüpsed paljandid[alaline kõdulink]
Eeta Carinae

Eeta Carinae (η Carinae, lühend η Car) on täht Kiilu tähtkujus, ülihiid, mille heledus on varieerunud vahemikus −1,0 kuni +7,9. See asub umbes 7500 valgusaasta kaugusel. 1677. aastal oli η Carinae 4. magnituudi täht ja ühtlasi ka kõige kaugem täht, mida oli võimalik palja silmaga näha. 1837 muutus ta järsku heledamaks ja oli 11. kuni 14. märtsini 1843 tähistaeva heleduselt teine täht. 1856. aastast ei ole enam palja silmaga vaadeldav. Eeta Carinae avastas ajavahemikus 1595-1596 navigaator Pieter Keyser.[viide?]
Baisangur Benoist

Baisangur Benoist (tšetšeeni keeles Бенойн БойсгӀар, hüüdnimega Kivist Mees; 1794 Benoi, Tšetšeenia – 3. märts 1861 Hassavjurt, Tšetšeenia) oli 19. sajandi tšetšeeni väejuht ja vabadusvõitleja. Ta oli tuntud ka kui Naib Imam Šamil. Ta võttis osa Kaukaasia sõjast (1817–1864). Lahingutes Vene vägedega kaotas ta käe, jala ja silma. Ta oli seotud oma hobuse külge, et ta sadulas püsiks. 25. augustil 1859, pärast Gunibi kindluse vallutamist, otsustas kaukaaslaste vabadusvõitluse juht Imaam Šamil alistuda. Basingur sellega ei nõustunud ja nõudis võitluse jätkamist ning läks Tšetšeeniasse. 8. mail 1860 alustasid Basingur ja endised naiibid Šamil Uma Dujev ja Atabi Atajev uut ülestõusu Tšetšeenias. Sama aasta juunis võitis Basinguri salk Vene kindralmajori Musa Kunduhovi vägesid lahingus Phatšu torni ligidal. Atabi Atajevi mässulised segasid katseid tugevdada Evdokimovskit ja Dueva Minds üksus vabastati Vene külades Argun Gorges. Peamine mässuliste üksus koosnes sel hetkel 1500 inimesest. Novembris astusid nad vastu 8000 kasakale, üheksale jalaväe pataljonile ja neljale relvakompaniile. 1861. aasta algul sisenesid Tšetšeenia mägipiirkonda järgmised Vene üksused: Mairtunist kindralmajor M. A. Kundukov, Khabi-Shovdanist kolonel N. N. Golovatšev, Vedeno kindlusest kolonelleitnant Artsu Tšermojev. 9. jaanuaril ühinesid nad Belgata küla juures kindral M. A. Kundukovi juhtimise alla. Jaanuari teisel poolel hävitas M. A. Kundukov 15 mägi-Tšetšeenia auuli, ja ajas elanikud tasandikule. Ülestõus suruti maha. Beisangur koos kaaslastega varjas end Benoi küla läheduses. 17. veebruaril toimus väike kokkupõrge Ben-Duki asula lähedal, mitte kaugel Benoist, kus sai surma Besanguri hobune ja ta ise koos poegadega võeti vangi. Neid hoiti Hassavjurti vanglas ja peagi korraldati sõjakohus. РГВИА allikate kohaselt "tulenevalt korduvatest vastuhakkudest võeti Baisangur ja tema neli poega vangi". 1. märtsil 1861 mõistis sõjakohus kindralmajor P. I. Kemferti juhtimisel ta surma poomise läbi. Hukkamine toimus Hassavjurti keskväljakul, kuhu hiljem ehitati õigeusu kirik. Tšetšeeni legendides räägitakse, et mõrtsukas-vabatahtlik leiti raha eest rahva hulgast. Baisangur maeti ühele kalmistutest Auchis, mis asus kolme risttee ääres. Teised asjaosalised, sealhulgas Baisanguri pojad ja Tahir, saadeti asumisele Siberisse. Ш.А. ГАПУРОВ, А.В. БАКАШОВ. Вестник Академии наук Чеченской Республики. 2010, №1 (12). Рамазанов Х. Х. Эпоха Шамиля. — Махачкала : Исламская типография «Ихлас», 2004. — lk. 78. — 343. Хожаев Д. Байсангур Беноевский // Чеченцы в Русско-Кавказской войне. / науч. ред. Т. Мазаева. — Гр.—СПб. : «СЕДА», 1998. — lk. 227—234. — 250. — ISBN 5-85973-012-8. Рамазанов Х. Х. Эпоха Шамиля. — Махачкала : Исламская типография «Ихлас», 2004. — lk. 77. — 343 . Лапин В. В. Хронологические рамки Кавказской войны в контексте ее историографии // Вестник Санкт-Петербургского университета: Серия 2. История. — 2007. — Вып. 3 (сентябрь). — С. 80. — ISSN 1812-9323.
Õilme Võro

Õilme Võro (sündinud 2. jaanuaril 1996) on eesti sprinter. Võro on õppinud Parksepa Keskkoolis, tema esimene treener oli kehalise kasvatuse õpetaja Sirje Hütt. 2011. aastast õppis ta Tallinna Audentese Spordigümnaasiumis, tema treeneriks oli Liina Remmel. Õilme Võro on õppinud Eesti Maaülikoolis majandust. Võro esindab Võru Kergejõustikuklubi Lõunalõvi, tema treeneriks on 2017. aastast Tiina Torop. Ta on võistelnud Euroopa U20 meistrivõistlustel kergejõustikus 2015. aastal Eskilstunas, kus jõudis poolfinaali (100 m tulemus 11,84 tuule toel). Võro on kolmekordne Eesti meister 100 m jooksus (2018, 2019 ja 2023) ja kahekordne 200 m jooksus (2017 ja 2019). Sisevõistlustel on ta tulnud neljakordseks Eesti meistriks 60 m jooksus (2018, 2020, 2023 ja 2024) ning viiekordseks meistriks 200 m jooksus (2016, 2017, 2018, 2020 ja 2023). 2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel kergejõustikus saavutas Õilme Võro 60 m jooksus 12. koha, korrates Eesti rekordit 7,29. 2024. aasta Eesti sisemeistrivõistlustel kergejõustikus püstitas ta Eesti rekordi 60 m jooksus ajaga 7,28. 2024. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlutel Glasgow's saavutas Võro 60 m eeljooksus aja 7,24, mis oli taas Eesti rekord. Allikas: IAAF Seisuga 2. märts 2024 Väljas Sees Tegeleb jumestuskunstiga. Elab koos krossisõitja Erki Kahroga. Õilme Võro jõudis Eesti rekordiga kergejõustiku sise-MM-il poolfinaali. lounapostimees.postimees.ee, 2. märts 2024. Vaimujõu taastamine aitas Õilme Võrol saada Eesti kiireimaks naissprinteriks. ohtuleht.ee, 3. märts 2020. Õilme Võro. worldathletics.org, vaadatud 2. märts 2024. POODIUM: Testi oma sporditeadmisi koos Eesti parimate sportlastega. sport.postimees.ee. Õilme Võro Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Deivil Tserp. Vaimujõu taastamine aitas Õilme Võrol saada Eesti kiireimaks naissprinteriks. Õhtuleht, 3. märts 2020. Juhan Kilumets. Võro: sportlane olla on privileeg ja tahan seda võimalikult kaua nautida. sport.err.ee, 25. jaanuar 2024.
Andi Noot

Andi Noot (sündinud 14. septembril 1993) on eesti ettevõtja ja endine keskmaajooksja. Tema nimel on kolm Eesti kergejõustiku siserekordit: 1500 meetri jooksus (3.44,34), 1 miili jooksus (4.02,42) ja 2000 meetri jooksus (5.07,22). Nooda koduklubi on olnud Tartu Spordiselts Kalev, treenerid Endel Pärn ja jooksukarjääri lõpuaastal Enn Sellik. Noot lõpetas karjääri tervislikel põhjustel. Andi Noot on lõpetanud 2014. aastal Luua Metsanduskooli metsandusettevõtja erialal ning peab metsandusettevõtet Torgu Mets OÜ. "Sporditulemused, Andi Noot". sport24.ee. Vaadatud 6. juulil 2023. "Andi NOOT, World Athletics Profile". World Athletics. Vaadatud 4. juulil 2023. Tserp, Deivil (9. jaanuar 2019). "Andi Noot lõpetas tippspordi ja läks metsa tööle". ohtuleht.ee. Vaadatud 7. juuli 2023. Viimased treeningud olid väga negatiivsed, ei jõudnud neid lõpetada. Käisin kopsuarsti juures. Ta ütles, et mul on astma, ja soovitas koormust vähendada. "Eesti rekordid". Eesti Kergejõustikuliit. Vaadatud 4. juulil 2023. Nilk, Andrus (13. detsember 2014). "Pensionärist treener jagab noortele jooksuõpetust ja hangib ka raha". Eesti Päevalehe laupäevaleht. Vaadatud 7. juuli 2023. 67-aastase Pärna silmad löövad särama, kui Kaur Kivistik ja Andi Noot Tartu ülikooli kergejõustikuhallis ringe teevad. "Andi Noot paneb rõhku raskele maa- ja metsatööle". err.ee. 4. aprill 2018. Vaadatud 7. juuli 2023. Koostöö Sellikuga sujub väga hästi. Meil on ühised maailmavaated ja arusaamad jooksust ja elust üldiselt. Rumalustega, mis viimasel ajal Eesti jooksu maastikul väga populaarsed, me ei tegele. Jakson, Ahto (23. aprill 2019). "Endine keskmaajooksja Andi Noot hakkas Olavi Allase toetajaks". jooksja.ee. Vaadatud 7. juuli 2023. Andi Noot käis mul külas. Arutasime jooksu- ja maailma asju. Järsku tuli Andi välja mõttega, et tema firma Torgu Mets OÜ hakkab minu jooksmist toetama. Andi Noot Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Tim McInnerny

Timothy L. "Tim" McInnerny (sündinud 18. septembril 1956 Cheadle Hulmeis) on Suurbritannia näitleja. Tim McInnerny andmekogus IMDb (inglise)