laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Fromhold Hermann Hunnius

Fromhold Hermann Hunnius (11. aprill 1836 Narva – 10. juuni 1903 Viru-Nigula) oli Eesti vaimulik. Õppis nii Tallinna kui Tartu gümnaasiumides. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1855–1859. Oli Eestimaa vikaarõpetaja 2. detsembrist 1862. Viru-Nigula koguduse õpetajaks kutsuti 26. novembril 1863, ametisse introdutseeriti 26. jaanuaril 1864. Sai Alutaguse praostkonna praostiks 23. aprillil 1882. Hunnius avaldas raamatu Ewangeli Lutteruse kogudus Wenneriigis, et meie Ma rahwas wõttaks armastusega meeldetuletada oma usu wendi, mis meie isamaal elawad, Tartu 1879, 38 lk. Publitseeris Viru-Nigula õpetaja Michael Scholbachi kirikukroonika märkmed 17. sajandi teisest poolest. Tema isa oli Narva Johannese koguduse õpetaja Konstantin Hunnius. Tema üks onu Conrad Eduard Hesse oli Saaremaa superintendent, teine onu Carl Hermann Hesse oli Paide kreisiarst. Tema poolvend Carl Hunnius oli baltisaksa luuletaja, vaimulik ja ajakirjanik; poolõde Monika Hunnius oli laulupedagoog, kes kirjutas mälestusteraamatu "Minu onu Hermann", mis on tema isa esimese abikaasa vennast Carl Hermann Hessest ja suvedest tema juures Paides. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525–1885 Tallinn 2007
Kambja mänd

Kambja mänd on looduskaitsealune põlispuu Tartu maakonnas Kambja vallas, Kambjas. Ümbermõõt 3,5 m, kõrgus 11 m. Kambja mänd Keskkonnaregistris
Leheroots

Leheroots (petiolus) on taime lehe varretaoline osa, mis ühendab lehelaba või -labasid varrega või oksaga. Kõrrelistel leherootsu pole, kuid mõnedel neist (nt jaapani vahabambus, Pseudosasa japonica) võib olla pseudoroots. Leherootsu paindumine (epinastia) või pöördumine reguleerib taimelehe asendit. Lehtede ja leherootsude alusel asuv kude, mis reageerides liigutab lehte, on pulvinus (liigespaksend, liigessõlm, liigespadjand). Koller, Dov 2000. Plants in search of sunlight. Advances in Botanical Research 33: 35–131. Koller, Dov; Sigalit Ritter 1994. Phototropic Responses of the Pulvinules and Associated Laminar Reorientation in the Trifoliate Leaf of Bean Phaseolus vulgaris (Fabaceae). Journal of Plant Physiology 143(1): 52–63.
Magrib

Magrib on piirkond Põhja-Aafrikas. Enamasti peetakse selle nime all tänapäeval silmas ala, mis koosneb viiest riigist ja ühest vaidlusalusest territooriumist: Marokost, Alžeeriast, Tuneesiast, Liibüast, Mauritaaniast ja Lääne-Saharast. Rahvusriikide perioodi eel nimetati Magribiks Atlase mägede ja Vahemere vahele jäävat piirkonda.
Hüüdre järv

Hüüdre järv (ka Hüüdra järv) on järv Põlvamaal Kanepi vallas Jõgehara külas. Hüüdre järv on ida-lääne suunas piklik järv, mille pindala on 5,3 ha. Sügavus koos lendmudaga on umbes 11,5 m, millest vett umbes 8 m. Kaldad on järve põhja küljel järsud ja kruusased. Järve ümbritseb peamiselt mets, selle kaldale on rajatud ja rajamisel mõned elamud. Veetaimi on järves umbes 16 liiki. Kaldaveetaimedest oli 1972. aastal ohtramalt näiteks kalmust, tarna, pilliroogu, soovõhka, hundinuia, ubalehte jt. Ujutaimedest oli ohtramalt vesikuppu, ujuvat jõgitakjat. Veesisestest taimedest domineeris vesikatk. Zooplankton on väga liigivaene. Kaladest leidub mudamaimu, kokre, teiste liikide (näiteks ahvena) esinemine on aastati ebaühtlane, sest järv jääb periooditi ummuksisse. Eesti järvede loend Aare Mäemets, "Eesti NSV järved ja nende kaitse", Tallinn 1977. Hüüdre järv Keskkonnaregistris
Savoia departemang

Savoia departemang (prantsuse Savoie) on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas. Piirneb idas Itaaliaga. Departemangu keskus on Chambéry. Departemangul puudub ametlik vapp. 24. märtsil 1860 liideti Savoia Prantsusmaaga. 2015. aastani kuulus departemang Rhône-Alpesi piirkonda. Departemang jaguneb halduslikult: Savoia departemangu haldusüksuste loend Populations légales 2021 http://www.savoie.fr/ http://www.savoie.pref.gouv.fr/
Akishima

Akishima on linn Jaapanis Tōkyō prefektuuris. Asub Tōkyōst läänes Tama jõe ääres. Linn loodi 1954. aastal. 東京都の人口（推計）トップページ, vaadatud 29.03.2021. Akishima koduleht
Ust-Maja uluss

Ust-Maja uluss on 2. järgu haldusüksus Venemaa (rajoon) Sahha Vabariigi idaosas. Piirneb idas Habarovski kraiga. Ulussi halduskeskus on Aldani lisajõe Maja jõe suudmes asuv Ust-Maja alev. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 11 568, neist 60% venelased, 16% evengid ja 10% jakuudid. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 8615. Uluss jaguneb viieks kohalikuks omavalitsuseks (nasleg). Ulussis kehtib Vladivostoki aeg (UTC+10, MSK+7). Оценка численности населения на 1 января 2023 года по муниципальным районам
Tallinna kullasseppade tsunft

Tallinna kullasseppade tsunft oli Tallinna Püha Kanuti gildi kuuluv tsunft. Esimene säilinud skraa on teada 1393. aastast ja on koostatud Lübecki kullasseppade tsunfti eeskujul. Kullassepad pidid põlvnema vabadest kristlikus abielus olevatest saksa soost vanematest. Esimene teadaolev Tallinna kullassepp oli 1312. aastal eestlane Wedike aurifaber. 1635. aastal määras Tallinna raad kullasseppade arvu üheksale meistrile. Tsunfti kuulusid ka pitsatigraveerijad ja mündimeistrid. Kuna Tallinna kullassepad kuulusid käsitööliste tsunfti, ei võinud nad endi valmistatud ehteid kanda. Viimane Tallinna kullasseppade tsunftimeister oli Joseph Kopf, kes suri 1930. aastal.
Tallinna raeteenrite amet

Tallinna raeteenrite amet oli Tallinna tsunft 18. sajandil. Skraa kinnitati 1704. aastal ja kehtis kolmeaastase perioodi jooksul. Viimane kinnitamine toimus 1774. aastal. Ametisse kuulusid majahoidja, vahtmeister ja lihtteener. Oldermann pidi olema ameti poolest majahoidja, kuid mõlemad teadaolevad oldermannid (Carl Mathias Kuhn ja Anthon Peterson) olid vahtmeistrid. Ametil oli vastastikuse abistamise kassa. Raeteenrite maja asus Kinga ja Teenri tänava nurgal (Kinga 6).
Abõi

Abõi on küla Venemaa Sahha Vabariigis Abõi ulussis, Abõi naslegi keskus. Asub ulussi keskusest Belaja Gorast 70 km edelas. Külas on keskkool, pood ja klubi. Tegeletakse põhjapõdrakasvatuse, küttimise ja kalapüügiga. http://www.sitc.ru/monitoring/abiy/abyay.shtml
Belaja Gora

Belaja Gora on alev Venemaa Sahha Vabariigis, Abõi ulussi keskus. Asub Indigirka kaldal. Alevis on keskkool, algkool, 4 lasteaeda, 2 raamatukogu, trükikoda ja telestuudio. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2023 года http://www.sitc.ru/monitoring/abiy/belayagora.shtml
1469

1469. aasta Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand Aastakümned: 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad - 1460. aastad - 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 1510. aastad Aastad: 1464 1465 1466 1467 1468 - 1469 - 1470 1471 1472 1473 1474 ... ... 3. mai – Niccolò Machiavelli, itaalia poliitik ja filosoof 8. oktoober – Filippo Lippi, itaalia maalikunstnik
Nigeeria jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Nigeeria jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Aafrika rahvarohkeim riik Nigeeria osales MM-finaalturniiril juba kolmandat korda järjest. Adegboye Onigbinde
Tuneesia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Tuneesia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel. Tuneesia osales maailmameistrivõistluste finaalturniiril kolmandat korda. Valikturniiril ei kaotanud meeskond ühtegi mängu ning saavutas alagrupis esikoha. Meeskonna peatreener oli Ammar Souayah.
Voprossõ Jazõkoznanija

Voprossõ Jazõkoznanija (Вопросы языкознания; tõlkes 'keeleteaduse küsimused') on keskne keeleteaduslik ajakiri Venemaal. Ajakiri ilmub aastast 1952. Aastatel 2002–2015 oli selle peatoimetaja Tatjana Nikolajeva. 2016. aastast on peatoimetaja Vladimir Plungin. Ajakirja koduleht
Georgi Lvovi esimene valitsus

Georgi Lvovi esimene valitsus oli Venemaa üleminekuvalitsus, mis moodustati 2. vkj/15. märtsil 1917 ning tegutses kuni 5. vkj/18. maini 1917. Veebruarirevolutsioon Venemaa Vabariik Ajutine Valitsus (Venemaa) Vene NFSV Rahvakomissaride Nõukogu
Tompo uluss

Tompo uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigis. Halduslikult jaguneb uluss kaheksaks naslegiks. Suurim asula ja halduskeskus on Handõga alev, kus elab ligi pool ulussi elanikest. Suuremad asulad on veel Krest-Haldžai ja Džebariki-Haja. 2002. aasta rahvaloenduse andmeil oli ulussi elanike arv 15 275, neist 48% venelased, 35% jakuudid ja 6% eveenid. Ulussis kehtib Vladivostoki aeg (UTC+10, MSK+7). Оценка численности населения на 1 января 2023 года по муниципальным районам
Harald Zwart

Harald Zwart (sündinud 1. juulil 1965 Hollandis) on Norra filmirežissöör ja -produtsent. Ta kasvas üles Fredrikstadis. Tema vend on arstiteadlane John-Anker Zwart.
Sõna (täpsustus)

Sõnal "sõna" on mitu tähendust: Sõna, keeleteaduse mõiste Sõne ehk sõna, matemaatika ja informaatika mõiste Sõna (ajaleht, 1906) oli 1906–1907 ilmunud ajaleht, mida toimetas Märt Raud (publitsist) Sõna (ajaleht, 1907) oli 1907-1909 Valgas ilmunud ajaleht Sõna (ajakiri) oli 1948-1956 Rootsis ilmunud väliseesti ajakiri Sõna (Logos) Sõna oli Pärnu kirjastus Sõna, omakirjastuslik almanahh
Aleksandr Kerenski valitsus

Aleksandr Kerenski valitsus oli Venemaa üleminekuvalitsus, mis moodustati 14. septembril vkj 1917 ning tegutses kuni 29. oktoobrini vkj 1917, mil Aleksandr Kerenski moodustas valitsusorganina 5-liikmelise direktooriumi, mille kukutas 25. oktoobril vkj / 7. oktoobril 1917 Petrogradi Nõukogu. Aleksander Kerenski valitsuses tehti koosseisumuudatusi: 7.8.1917, 14.9.1917, 8.10.1917, 16.10.1917 ja 29.10.1917. 8. novembril 1917 Talvepalees olnud valitsuse liikmed arreteeriti, kuid vabanesid samal päeval või hiljemalt paari kuu pärast. Valitsuse liikmetest emigreerusid või saadeti Nõukogude Venemaalt välja: Rahandusminister Mihhail Bernatski – suri 16. juulil 1943 Pariisis. Majandusnõukogu ja majanduse peakomitee esimees Sergei Tretjakov – värvati 1929 OGPU agendiks, arreteeriti 1942 Prantsusmaal Gestapo poolt, hukati Oranienburgi koonduslaagris 16. aprillil 1944. Mereminister Dmitri Verderevski – punalaevastiku tehniline nõuandja, emigreerus mais 1918. Alates 1946. aastast Nõukogude Liidu kodanik, suri 22. augustil 1947 Pariisis. Vabamüürlane. Ministrite nõukogu aseesimees ja kaubandus-tööstusminister Aleksandr Konovalov – juhatas valitsuse viimast koosolekut. Asutava Kogu liige. Suri 28. jaanuaril 1949 Pariisis. Vabamüürlane. Toitlusminister Sergei Prokopovitš – saadeti 1922 Venemaalt välja, suri 4. aprillil 1955 Genfis. Riigikontrolör Sergei Smirnov – suri 1956. aastal Pariisis. Välisminister Mihhail Tereštšenko – suri 1. aprillil 1956 Monacos. Vabamüürlane. Sinodi ülemprokurör Anton Kartašjov – põgenes 1919. aastal Eestisse, Judenitši valitsuse usuasjade minister, suri 10. jaanuaril 1960 Mentones. Ministrite nõukogu esimees ja kõrgeim ülemjuhataja Aleksandr Kerenski – põgenes Peterburist, emigreerus 1918, 1941. aastal pakkus oma toetust Nõukogude Liidule, 1968. aastal taotles luba külastada Nõukogude Liitu, suri 11. juunil 1970 New Yorgis. Vabamüürlane. Kõiki Nõukogude Liitu jäänud valitsuse liikmeid arreteeriti ja vabastati korduvalt. Neist hukati või surid vanglas: Põllutööminister Semjon Maslov – Asutava Kogu liige, hukati 20. juunil 1938 Moskvas. Sõjaminister Aleksandr Verhovski – oli puhkusel Valaamis, läks armee peakorterisse Mogiljovis, liitus 1918 Punaarmeega, kombrig 1936. Hukati 19. augustil 1938 Moskva oblastis. Posti, telegraafi ja siseminister Aleksei Nikitin – hukati 14. aprillil 1939 Moskva lähedal. Kohtuminister Pavel Maljantovitš – filmi "Lenin oktoobris" konsultant (1937), hukati 22. jaanuaril 1940, rehabiliteeriti 29. augustil 1959. Vabaduses surid Nõukogude Liitu jäänud valitsuse liikmetest: Hoolekandeminister Nikolai Kiškin – suri 16. märtsil 1930 Moskvas. Haridusminister Sergei Salazkin – suri 4. augustil 1932 Leningradis. Teedeminister Aleksandr Liverovski – suri 19. detsembril 1951 Leningradis. Lenini, Tööpunalipu, Punatähe ordenid, medal Leningradi kaitsmise eest. Tööminister Kuzma Gvozdev – vabanes asumiselt Krasnojarski krais 30. aprillil 1956, suri sama aasta 26. juunil. Ajutine Valitsus (Venemaa)
Tuneesia jalgpallikoondis

Tuneesia jalgpallikoondis on Tuneesia rahvuskoondis jalgpallis. Tuneesia on jõudnud MM-ile kolm korda. Tuneesia jalgpalliliit asutati 1956. aastal, see astus FIFA-sse 1960. aastal, liidu president on Ben M'Barek Tarek. Koondise põhivorm on punane särk, valged püksid, punased põlvikud, varuvorm valge särk, valged püksid, valged põlvikud. Tuneesia jõudis esimest korda MM-finaalturniirile 1978. aastal Argentinas, kus mängiti B-alagrupis koos Poola, Lääne-Saksamaa ja Mehhikoga. Debüüt ei olnud sugugi halb, sest võideti Mehhikot 3:0 ja saadi viik 0:0 Lääne-Saksamaalt. Alagrupi võitnud Poolale kaotati 0:1. Järgmine kord jõuti maailmameistrivõistlustele 1998. aastal Prantsusmaal. Seal suudeti alagrupi võitnud Rumeeniaga mängida viiki 1:1, kuid teised kaks kohtumist kaotati (Inglismaaga 0:2 ja Colombiaga 0:1. Nelja aasta pärast 2002. aastal Lõuna-Koreas ja Jaapanis toimunud MM-il oldi jälle kohal. Ka nendel võistlustel suudeti alagrupis mängida üks mäng viiki ja kaks kaotati. Viigiga 1:1 lõppes mäng Belgia vastu. Kaotati aga 0:2 nii Venemaale kui Jaapanile. Tuneesia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Tuneesia jalgpallikoondis 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Koduleht
Puugipask

Puugipask (Fuligo septica) on limakute ehk limaseente tuntuim esindaja Eestis. Ta on maailma suurim limaseen, mille viljakeha võib kasvada üle 30 cm suureks. Tema viljakeha on padjakujuline. Värvuselt on puugipask oranžist tellispunaseni. Ta on praguneva pinnaga, seest täidetud tumepruuni tolmava eosmassiga. Puugipasal on mitmeid teisendeid:: Fuligo septica var. candida Fuligo septica var. flava Fuligo septica var. rufa Hajusalt kõikjal Eestis, mõnel aastal kohati massiline. Leida võib puugipaska kasekändudel soistes kohtades, kõikjal Eestis. Paljunemisajal juulist septembrini ronib ta valguse kätte ning moodustab kuiva värvilise viljakeha, mis on täidetud eostega. Puugipask on mõnes mõttes  seent meenutav alglooma esindaja, kes elab oma elu varjatult, kellelegi kahju tegemata või kasu toomata. Puugipasal, nagu ka teistel limaseentel, puudub seeneniidistik ja nende keha koosneb amööbisarnasest limasest massist, mida nimetatakse plasmoodiumiks ja mis roomab endale toitu otsides mööda kõdunevat puitu ringi. Rahvasuus tuntakse teda puugipasa, puugisita, harva nõiapasa, aga ka harvem lehmasita, koerajäti, kratisita, päärapasa, peerapasa ja muugasita nimetuse all. Vanasti usuti, et puugipasa algul limased ja hiljem pulbristuvad moodustised on krattidest ehk puukidest maha jäänud. Neid seostati nõidusega ja arvati, et nad võivad mitmel moel halba põhjustada. Rahvasuu järgi võib puugipasa leidmisega palju halba juhtuda. Näiteks uskumus, et kui puugi või krati kõht vara (piima) vedades liiga täis saab, siis ta jätab endast maha jälje, puugipasa. Tavaliselt põletati see kohe ära, kartes tagajärjena puugikskäijal juhtuvat mingi õnnetus, näiteks tekkisid tal seedehäired vm. Teise suurema rühma puugipasa kohta moodustavad teated, mille kohaselt saadab nõid puugipasa ohvrile kahjutekitamiseks. Physarum polycephalum "Puugipask". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. märts 2018. NCBI Taxonomy database, Fuligo septica, veebiversioon (vaadatud 25. septembril 2017) inglise keeles Kastanje, V. 1995. Puugipask. Eesti Loodus 2: 48–49. [1] Rein Kuresoo, Hendrik Relve ja Indrek Rohtmets (2001). Eesti elusloodus: Kodumaa looduse teejuht. Teine trükk. Tallinn: Varrak, 165. (ISBN 9985-3-1041-1) Puugipask andmebaasis eElurikkus Aivar Jürgenson: Puugipask, mahasadanud pilved ja taevased seened Sissekanne CoL-is
Harilik hundipiim

Harilik hundipiim (Lycogala epidendrum) on limakuliik. Kõdupuidule ilmuvad hundipiima ümarad, läbimõõduga 3–15 mm müksamööbid on algul roosad ja pehmed, hiljem hallikaspruunid kuni mustad ja kõvad. Hundipiim on levinud kogu maailmas. Harilik hundipiim andmebaasis eElurikkus. Urmas Tartes, Hundipiim – see on taibukas tegelane, 3.11.2007
Mikroökonoomika

Mikroökonoomika on majandusteaduse osa, mis uurib ettevõtete ja tarbijate käitumist turgudel (näiteks tööjõuturg ja kaubaturg). Mikroökonoomikas lähtutakse üksikust majandussubjektist. See teeb eeldatavasti hulgaliselt majandusotsustusi (majapidamine tarbimise ja säästmise, ettevõte tootmise ja investeerimise vallas). Mikroökonoomika kirjeldab nii neid otsustusi kui ka nende tulemusena kujunenud sündmuste ja protsesside kogumit. Alternatiivkulu Pakkumine ja nõudlus Elastsus Absoluutne eelis – absoluutset eelist omab see tootja, kes suudab mingit kaupa kõige produktiivsemalt (vähima ressursside kuluga) toota. Efektiivsus – ühiskonna suutlikkus saada võimalikult suurt kasu oma piiratud ressurssidest Kahanev piirprodukt – tootmisfunktsiooni omadus, mille kohaselt sisendi piirprodukt väheneb, kui antud sisendi kasutatav kogus suureneb. Konstantne mastaabiefekt – omadus, mille kohaselt pikaajaline keskmine tootmiskulu ei muutu, kui tootmiskogus suureneb. Maksevalmidus – maksimaalne summa, mida ostja on kauba eest nõus tasuma Maksukiil (inglise keeles tax wedge) on maksu tagajärjel tekkiv erinevus ostja ja müüja hindade vahel. Negatiivne mastaabiefekt – omadus, mille kohaselt pikaajaline keskmine tootmiskulu suureneb, kui tootmiskogus suureneb Normatiivsed väited – seisukohad, mis üritavad maailma kirjeldada sellisena, nagu see peaks olema. Phillipsi kõver – lühiajaline pöördvõrdeline seos inflatsiooni ja tööpuuduse vahel. Piirkulu (marginal cost) - kogukulu kasv, mis tuleneb toodangukoguse suurendamisest ühiku võrra. Piirprodukt – toodangukoguse suurenemine, mis tuleneb täiendava sisendiühiku lisamisest. Positiivne mastaabiefekt (ka lihtsalt mastaabiefekt) – omadus, mille kohaselt pikaajaline keskmine tootmiskulu väheneb, kui tootmiskogus suureneb. Positiivsed väited – seisukohad, mis üritavad maailma kirjeldada sellisena, nagu see on. Ringlusvoogude diagramm – majanduse visuaalne mudel, mis näitab, kuidas raha liigub läbi turgude ettevõtete ja leibkondade vahel Suhteline eelis – suhtelist eelist omab see tootja, kelle jaoks mingi toote tootmise alternatiivkulu on kõige väiksem. Tarbija hinnavaru – ostja maksevalmidus miinus summa, mille ta tegelikult kauba eest tasub Tootmisvõimaluste kõver – graafik, mis näitab kaupade tootmiskoguste kõiki kombinatsioone, mida on võimalik toota olemasolevate tootmisfaktorite ja –tehnoloogia abil. Turgude toimimatus – olukord, kus turud ilma kõrvalmõjuriteta ei taga ressursside kõige efektiivsemat paigutust Turumajandus – majandus, kus ressursse suunatakse paljude ettevõtete ja majapidamiste detsentraliseeritud otsuste abil, mida nad langetavad üksteisega toote- ja teenusteturgudel lävides Tootlikkus – toodete ja/või teenuste hulk, mida töötaja toodab ühe tunni jooksul Tootmisfunktsioon – seos kauba tootmiskoguse ja tootmisel kasutatavate sisendikoguste vahel. Tootja hinnavaru – tootjale makstav hind miinus tootmiskulu Välismõju – olukord, kus isikute omavahelised toimingud mõjutavad kõrvaliste isikute heaolu Õiglus – oskus jaotada majanduslikud väärtused võimalikult õiglaselt ühiskonna liikmete vahel Makroökonoomika Majandusteadus
Kratisitt

Kratisita all võidakse mõelda hundipiima või puugipaska
Stalinistlik arhitektuur

Stalinistlik arhitektuur (ka sotsialistlik klassitsism, stalinistlik uusklassitsism; vene keeles сталинский ампир 'stalinlik ampiir', сталинский неоренессанс 'stalinlik uusrenessanss') on Nõukogude Liidus viljeldud uusklassitsism, mille alguspunktiks loetakse 1933. aastal heaks kiidetud Boriss Iofani Nõukogude palee (Дворец Советов) projekti. Stalinistlik arhitektuur on osa sotsialistliku realismi kunstisuunast. Arhitektuuris olid olulised märksõnad "monumentaalsus" ja "sümmeetria". Kasutati palju sambaid ja nõukogude embleemidega dekoori. Välisviimistluses oli peamiseks materjaliks terrasiitkrohv. Stalinistliku arhitektuuri üks paremaid seni säilinud näiteid Eestis on Sillamäe linn. Jõhvi administratiivhoone Otepää kultuurimaja Sompa kultuurimaja Valga raudteejaam "Seitse õde" on 7 stalinistlikku pilvelõhkujat Moskvas, mis ehitati aastatel 1947–1957. Algne planeering nägi ette kaheksa kõrghoone rajamist, kuid üks jäi valmis ehitamata. Moskva ülikooli peahoone (ehit. 1949–53; kõrgus tornitipuni 240 m; 36 korrust; arhitektid Arkadi Mordvinov, Vjatšeslav Oltarževski). Aadress: Lenini mäed 1, Moskva. Oli aastatel 1953–90 Euroopa kõrgeim hoone. Hotell Ukraina (ehit. 1953–57; kõrgus tornitipuni 198m; 31 korrust; arhitektid Lev Rudnev, Sergei Tšernõšov, Pavel Abrosimov, Aleksandr Hrjakov, Vsevolod Nasonov). Aadress: Kutuzovi prospekt 2/1, Moskva. Praegu asub hoones Radisson Collection Hotel Moscow. Elumaja Kotelnitšeskaja kaldapealne 1/15 (ehit. 1948–53; kõrgus 176m; 32 korrust; arhitektid Dmitri Tšetšulin, Andrei Rostkovski). Hoones oli algselt 540 korterit. Oli aastatel 1952–53 Euroopa kõrgeim hoone. Hoones asub baleriin Galina Ulanova muuseum-korter. NSVL välisministeeriumi hoone (ehit. 1949–53; kõrgus tornitipuni 172 m; 27 korrust; arhitektid Vladimir Gelfreih, Mihhail Minkus). Aadress: Smolenskaja-Sennaja väljak 32/34, Moskva. Praegu asub hoones Venemaa välisministeerium. Elumaja Kudrinskaja väljak 1 (ehit. 1948–54 kõrgus tornitipuni 156 m; 22 korrust; arhitektid Mihhail Posohhin, Ašot Mnojanz). Algselt asus hoones 452 korterit. Hoones asus ka 2 kinosaali kokku 540 kohaga, kauplused, postkontor jm. Hotell Leningradskaja (ehit. 1949–54 kõrgus tornitipuni 136 m; 21 korrust; arhitektid Leonid Poljakov, Aleksandr Boretski). Aadress: Kalantšovskaja tänav 21/40. Praegu asub hoones Hiltoni ketti kuuluv hotell. Administratiivhoone/elumaja Punaste väravate juures (ehit. 1947–52; kõrgus tornitipuni 138 m; 24 korrust; arhitektid Aleksei Duškin, Boris Mezentsev). Aadress Sadovaja-Spasskaja 21, Moskva. Hoones asus NSVL Transpordiehituse ministeerium, nüüd korporatsioon Transstroi. Hoonete arhitektid pälvisid kõik 1949. aastal Stalini preemia. Moskva ülikooli peahoone Hotell Ukraina NSV Liidu välisministeeriumi hoone Hotell Leningradskaja Elumaja Kotelnitšeskaja kaldapealsel Elumaja Kudrinskaja väljakul Administratiiv- ja eluhoone Punaste väravate juures Uusklassitsism Stalinistlik rajoonikeskus Keilas Sillamäe kino Kohtla-Järve Kukruse, Ahtme, Sompa ja Järve linnaosade stalinistliku perioodi miljööväärtuslike hoonestusalade teemaplaneeringu lähteandmete koond Eestisse tuli stalinistlik arhitektuur Leningradist
Uuemõisa mõis

Uuemõisa mõis on olnud mitme mõisa nimi Eestis: Uuemõisa mõis (Neuenhof) oli rüütlimõis Ridala kihelkonnas Läänemaal Uuemõisa mõis (Neuenhof) oli rüütlimõis Pöide kihelkonnas Saaremaal Uuemõisa mõis (Neuenhof) oli rüütlimõis Kose kihelkonnas Harjumaal Uuemõisa mõis (Neuhof) oli Adila kõrvalmõis Hageri kihelkonnas Harjumaal Uuemõisa mõis (Viru-Jaagupi) (Neuhof) oli karjamõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal Kose-Uuemõisa mõis (Nova Curia, hiljem Neuenhof) oli rüütlimõis Kose kihelkonnas Harjumaal
Johann Alexander Reutlinger

Johann Alexander Reutlinger (2. oktoober 1789 Tallinn – 1827 Tartu) oli Eesti vaimulik. Lõpetas aastal 1806 Tallinna gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1806–1809. Ordineeriti õpetajaks 18. novembril 1817. Oli Jõelähtme Maarja koguduse õpetaja (kutsuti õpetajaks 3. oktoobril 1817) aastatel 1817–1821. Jäi aastal 1821 pimedaks ja lahkus seetõttu ametist. Schüler-Verzeichnis des Revalschen Gouvernements-Gymnasiums 1805-1890. bearbeitet von Heinrich Hradetzky. Reval, 1931 Kluge&Ström Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Kitš

Kitš on teatud liiki esteetiline väljenduslaad, millele on omane pealiskaudselt ja lihtsustatult mõistetud ilu ja tundekülluse taotlus ning rafineerimata laiatarbemaitsele ja müügiedule orienteeritus. Kitš on kunsti jäljendus. Termin pärineb 1870. aastatest saksa keelest (Kitsch) ning levis laiemalt 1930. aastatel, mil kunstiteoreetikud vastandasid kitši tõelisele kunstile. Kitši peetakse üldiselt kunstiliselt alaväärtuslikuks, kuid mõned uuemad suundumused kunstis on püüdnud kitšilikku esteetikat ümber mõtestada. Kitš on muuhulgas üks propaganda esteetilisi väljundusviise. Diktaatoreid Maod, Hitlerit, Stalinit, Pol Pothi, Kim Jong-uni jt lastega süles kujutavad propagandaplakatid on näited kitšist riikliku tarbekunstina. Jeff Koons John Seward Johnson II Klišee Tauno Kangro