Mitch Evans

Mitchell Evans (sündinud 24. juunil 1994 Aucklandis) on Uus-Meremaa võidusõitja. Ta võitis Vormel Toyota meistritiitli aastatel 2010 ja 2011 ning GP3 Series 2012. Ta osaleb Jaguar Racinguga Vormel E meistrivõistlustel. Aucklandis sündinud Evans, kardimeister 100cc kategoorias, võidab ka CIK Uus-Meremaa karika KF3 tasemel. Ta siirdub 2007. aasta hooajaks Vormel Firsti, osaledes kolmel Winter Seriesi võistlusel Manfeildi ringrajal ja lõpetades hooaja 18. kohal. Seejärel jooksis ta aastatel 2007-2008 kogu Uus-Meremaa meistritiitli, saavutades edetabelis 9. koha ja saavutades kiireima ringi. Ta naaseb Manfeildi 2008. aasta talvesarjaks, võistleb Vormel Fordi hooajal ja võitis seitse võistlust kaheteistkümnest võistlusest, milles ta osaleb. Oma riigi Vormel Fordis aastatel 2008–2009 võitles Evans Richie Stanaway juhi Taurangaga, kes saavutas umbes 100 punkti. Evans võitis hooaja jooksul kuus sõitu, sealhulgas Taupo ja Manfeildi. 2009. aastaks siirdus Evans Austraalia Vormel Fordi ja astus Victoria osariigi meistrivõistlustele. Ta saavutas edetabelis 2. koha, osariigi meistrivõistlustel Luke Ellery järel ja riigi meistrivõistlustel oma partneri Sonic Motor Racing Services Nick Percati järel. Hooaja jooksul sai Evansist meistrivõistluste ajaloo noorim võitja, kui võitis augustis Sandown Raceway. Kohe pärast selle võidu võtmist võitis ta veel viis võistlust, sealhulgas Queensland Raceway ja kaksikvõidu Surfers Paradise'is. Austraalia Vormel 3 meeskond BRM valis Evansi koos Ben Gersekowski ja Joey Fosteriga hooaja viimasele võistlusele Sandownis osalema. BRM palkas Evansi, et aidata Joey Fosteril meistritiitlit võita. Evans hoidis väga kiiret tempot, nii et saavutas vabatreeningu kiireima aja, kvalifikatsioonis 3. koha. Esimeses sõidus saavutas ta üldarvestuses 4. ja Gold Stari kategoorias 3. koha, jäädes Kristian Lindbomist maha kümmekond sekundit. Teises sõidus võttis Evans aga noorima Vormel 3 SuperPrix võitja rekordi kaasvõistlejalt Fosterilt, kuid võitis vahepeal Austraalia sõitjate meistritiitli. 2010. aastal sõitis Evans Vormel Toyotas koos Giles Motorsport meeskonnaga koos Daniel Jileseni, Sten Pentuse ja Lucas Forestiga. Esimesel sõidul saavutas Evans pooluspositsiooni ja võitis võistluse, mida pole juhtunud pärast seda, kui Brendon Hartley 2005. aastal selles kategoorias debüüdi tegi. Sellele lisandus teine ​​võit Timarule ja ta võitis vormeli esimese sõidu. samal ajal kui uus. Hamptoni ringrada. Ta võitis Taupos tiitli kolme punktiga, kustutades kaasmaalase Earl Bamberi ootused, kes võitis sellel ringrajal kõik kolm ülejäänud sõitu. Evans naasis Austraalia Vormel 3 sarja 2010. aastal ja võitis Wakefield Parkis koos Zhang Shan Qi ja Ben Barkeriga hooaja kolm esimest võistlust. Ta jättis teise Symmons Plainsi võistluse vahele, et testida Vormel Abarthi autot Misanos, Itaalias. Kuid ta jätkas kiiresti meistritiitlit, võites Phillip Islandil. Evans palgati võistlema 2011. aasta GP3 Series MW Ardenisse, meeskonda, mida juhivad nii Christian Horner (Red Bull Racing Vormel 1 direktor) kui ka Red Bulli piloot Mark Webber (Evansi mänedžer) koos Simon Trummeriga (hiljem Robert Vișoiu) ja Lewis Williamson (David Fumanelli järgi). Sarjas on identsed uue põlvkonna Dallara-Renault sarjad ning seda peetakse GP2 ja seejärel Vormel 1 ettevalmistavaks sarjaks. Evans võitis 1. sõidu Hispaanias Barcelonas pärast 6. ja 7. koha saavutamist kahes esimeses sõidus Türgis Istanbulis. Seejärel esitles ta end Valencias meistrivõistluste arvestuses 3. kohal, suutis isegi liidriks tõusta pärast 3. ja 4. koha võitmist kahes Hispaania kogukonnas, kusjuures Nigel Melkerist jäi neli punkti. lisaks oli MW Arden konstruktorite arvestuse tipus. Pärast seda nädalavahetust tema esitused aga langesid ja tänu Itaalias Monzas toimunud 1. võidusõidu 8. kohale suutis ta saada vaid ühe punkti rohkem. Lõpuks lõpetas ta hooaja 29 punktiga liigas 9. kohal. 2012. aasta GP3 Series MW Ardenisse jääv Evans alustas Barcelonas avasõidus võiduga 1. võiduga koos David Fumanelliga (pärast Roberto La Roccat) ja Matias Laine'iga (pärast Jimmy Erikssonit). Ta saavutas teisi võite Valencias ja Hockenheimis, samuti kaks teist poodiumikohta. Ta vallutas hooaja viimases voorus Monzas oma aasta neljanda pole-positsiooni, kuid sõitu-1 ta ei lõpetanud ja see sundis teda võistluses-2 kaugelt tagapool startima. Ta oli peategelaseks suurepärasel tagasitulekul kuni 7. kohale, kui tema võistluse lõpetas torke ja ta ei saanud isegi vallutatud kiireima ringi punkti, kuna ei jõudnud esikümnesse. Sakslane Daniel Abt lõpetas selle sõidu teisena, saavutades seega meistrivõistluste 2. koha Evansi taga vaid kahe punktiga, kui teda asendas Carlos Sainz Jr. Mark Webber ütles meediale, et on oma kaitsealuse üle väga uhke ja ennustas, et Evans lülitub 2013. aastal GP2-le. "Seal (GP3) on palju häid sõitjaid," ütles ta, "kuid just Mitchil oli suurem osa võidusõidust. poolused positsioon ja võidud. Ta õpib kõike õigeks ajaks ja ma eeldan, et ta liigub järgmisel aastal teise kategooriasse ja näitab kõigile, milline erakordne talent ta on. Webberi ennustus osutus õigeks, sest Evans siirdus GP2-sse, taas koos Ardeniga ekspert Johnny Cecotto juuniori meeskonnakaaslasena. Hooaja esimesel nädalavahetusel Malaisias Sepangis, kus ta polnud kunagi varem võistelnud, läks Evans kannatas toidumürgituse käes ja tal oli 1. võistlusel mitmeid probleeme, kuid saavutas 2. sõidus 3. koha ja 18-aastaselt, alles algaja, sai temast GP2 ajaloo noorim poodiumile pääsenud sõitja. Üldarvestuses saavutas ta neljateistkümnenda koha, saavutades hooaja jooksul neli poodiumit. 2014. aasta hooajal kandideeris ta Russian Time eest, kus tal oli meeskonnakaaslaseks Artem Markelov. Hooaja jooksul võitis ta oma esimese võistluse sarjas, triumfeerides Silverstone'is 1. sõidu. Hiljem võitis ta taas 1. sõidu, samuti Hockenheimis. Seetõttu lõpetas ta hooaja sõitjate edetabelis 174 punktiga 4. kohaga. Kinnitati, et koos Artem Markeloviga lõpetas ta Russian Time järgi hooaja sõitjate arvestuses 135 punktiga 5. kohal. Hooajal võitis ta Itaalia GP-l 2. sõidu ja taas Bahreini GP-l 2. sõidu. 2016. aasta hooajaks, kategooria kolmandaks hooajaks, vahetab ta koos Sean Gelaeliga meeskonna Campos Racingu vastu. Ta saab võidu ja lõpetab meistrivõistlused kaheteistkümnendana. Alates 2016. aastast on ta koos Adam Carrolliga sõitnud Jaguari Vormel E meistrivõistlustel. Pärast segast hooaja algust õnnestub uusmeremaalasel Mehhikos saada esimesed punktid, üllatavalt 4. koht. Ta kogub punkte ka kahes järgmises sõidus, vastavalt kümnenda ja üheksanda. Ta saab New Yorgis viimased punktid, kokku 22 aasta lõpus, mis tõi talle edetabelis 14. positsiooni ja meeskonna kinnituse. Teist järjestikust hooaega kinnitatakse uusmeremaalane Nelson Piquet juuniori kõrvale. Teisel võistlusel Hongkongis saavutab ta kategooria esimese poodiumi, mis on ühtlasi Jaguari jaoks Vormel E-s esimene. Hooajal ei õnnestu tal end korrata poodiumikohtadel, kuid saavutas mitu kohta punktidega, mis viivad ta üldarvestuse seitsmendale kohale. Hooajal 2018-2019 kinnitab ta taas Jaguari meeskonda koos Nelson Piquet juunioriga (Alex Lynni järgi). Hooaja esimesel poolel saavutas ta regulaarselt punktipõhiseid kohti, mis kulmineerusid Rooma E-Prix võiduga, mis on esimene kinnitus selles kategoorias. Samuti jagab ta Monacos punkte, Bernis saavutab ta 2. koha ja New Yorgi esimeses sõidus, laupäeval. Ta alustab pühapäevast võistlust, olles üks kolmest sõitjast, kellel on veel võimalus meistritiitlit võita: ülejäänud kaks on Jean-Éric Vergne ja Lucas di Grassi; kokkupuude brasiillase endaga aga viimasel ringil pani ta langema 17. kohale. Hooaja lõpetab ta 5. kohal: kaotab oma positsiooni meistrivõistlustel Sébastien Buemi (kes edestab ka Di Grassi) ja Robin Frijnsi (viimase võistluse võitja) kasuks. Jaguar kinnitab Evansi ka hooajaks 2019-2020 koos James Caladoga (Tom Blomqvisti järgi). Pärast pettumust valmistavaid tulemusi Dirʿiyyas lõpetas ta Santiago E-Prix’l kolmandana ja sellele järgnenud võistlusel Mehhikos võitis ta oma teise võidu selles kategoorias. Järgmistel võistlustel ta suurepäraste tulemusteni ei jõua, lõpparvestuses saavutab ta seitsmenda koha. Jaguar Racing kinnitab uusmeremaalase viiendaks hooajaks koos uue meeskonnakaaslase Sam Birdiga. Hooaeg osutub väga võistluslikuks, Evans võidab viis poodiumit, mis toovad talle lõpparvestuses neljanda koha, tema parim tulemus Vormel E-s, tänu ka Birdi tulemustele on Jaguari meeskond meeskonnas Mercedes EQ Formula E Teami järel teisel kohal tabeliseis. Enne 2020-2021 hooaja viimast võistlust kinnitab Evansi Jaguar järgmiseks hooajaks koos Sam Birdiga (Norman Nato järgi). Hooaja esimesel kolmel E-Prix'l võidab ta vaid ühe punkti, samas kui Rooma E-Prix'l on Evansil ideaalne nädalavahetus, ta suudab võita mõlemad sõidud. Evansi kuldhetk jätkub ka Monacos, kus ta võidab pole-positsiooni ja lõpetab võistluse teisena Stoffel Vandoorne'i järel. Evans naasis Jakarta E-Prix võidule, alistades sõidu lõpus Jean-Éric Vergne'i, sellele järgnenud Marrakechi E-Prix'l lõpetas ta Edoardo Mortara ja António Félix da Costa järel kolmandana. Seouli E-Prix'l naaseb ta võidule, kuid edetabelis Stoffel Vandoorne'i alistamisest ei piisa, kes lõpetab 33 punktiga liidripositsioonil. Evans õppis Aucklandis Pakurangas Saint Kentigerni kolledžis, kuid lahkus sellest 2010. aasta lõpus, et keskenduda oma kasvavale karjäärile. Tema karjääri rahastas ettevõtja Colin Giltrap, kes aitas ka teisi Uus-Meremaa sõitjaid, nagu Scott Dixon, Chris van der Drift ja Brendon Hartley. Koduleht (inglise keeles) Mitch Evans NASCAR Digital Media LLC (inglise keeles). Mitch Evans DriverDB AB (inglise keeles).