laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Waterford

Waterford (Iirlane: [ pˠɔɾˠt̪ˠ ˈl̪ˠaːɾʲ(ə)ɟə]) on linn Waterfordi maakonnas Iirimaa kaguosas. See asub Munsteri provintsis. Linn asub Waterfordi sadama tipus. See on Iiri Vabariigi vanim ja rahvaarvult viies linn. See on rahvaarvult Iirimaa saare üheksas asula. 2022. aasta rahvaloenduse andmetel elab linnas 60,079 inimest, laiemas suurlinnas elab 82,963 inimest. Ajalooliselt asus viikingite asula koht, Waterfordi keskaegsete kaitsemüüride ja kindlustuste hulka kuuluvad 13. või 14. sajandil ehitatud Reginaldi torn. Keskaegset linna rünnati mitu korda ja pärast ühe sellise 15. sajandi piiramise tõrjumist sai see moto Urbs Intacta Manet (“Võtmata linn”). Waterford on tuntud oma endise klaasitööstuse poolest, sealhulgas Waterford Crystali tehases, kus dekoratiivklaasi toodeti linnas 1783. aastast kuni 2009. aasta alguseni, mil tehas suleti pärast Waterford Wedgwood plc pankrotti. Waterford Crystali külastuskeskus avati linna viikingikvartalis 2010. aastal ja jätkas tootmist uue omaniku all. Alates 21. sajandist on Waterford Waterfordi maakonna krahvkonnalinn ning kohalik omavalitsusasutus on Waterfordi linn ja maakonnanõukogu. "Derry, the Glossary". en.unionpedia.org (inglise). Vaadatud 30. septembril 2024. "About Waterford City". waterfordchamber.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 21. oktoober 2013. Vaadatud 27. novembril 2018. Jordan, Peter (1997). "Art in Time Project, Waterford City, December 1996". Circa (79): 55. DOI:10.2307/25563107. ISSN 0263-9475. Moto, Barbara (29. aprill 2019). "A Cloud Computing Based Mobile Census of Population and Housing System, Case of Central Statistics Office in Zambia". TEXILA INTERNATIONAL JOURNAL OF ACADEMIC RESEARCH: 40–44. DOI:10.21522/tijar.2014.se.19.01.art004. ISSN 2520-3088.
Pico Bolívar

Pico Bolívar on mägi Venezuelas Andides Sierra Nevada de Mérida mäeahelikus, Venezuela kõrgeim mäetipp. See on nimetatud Simón Bolívari järgi, kes oli Hispaania vastu peetud Ameerika vabadusvõitluse üks juhte. Territoriaalselt asub mägi Mérida osariigis. Pico Bolívari kõrgus on 4978 m. Selle silmapaistva Andide tipu kõrgust on ajaloo jooksul erinevatel aegadel hinnatud ja arvutatud. 1912. aastal näitas üks mõõtmine 5002 meetrit. 1928. aastal tuli veel üks arvutus 5007 meetrit, mis oli pikka aega ametlik kõrgus. 2002. aastal tehti uued GPS-mõõtmised andsid kõrguseks 4978,4 ±0,4 meetrit. Need õigemad leiud avaldati 2005. aastal. 1935. aastal tõusid esimestena mäe tippu Enrique Bourgoin, H. Márquez Molina ja Domingo Peña. Pico Simón Bolívar  Pico Bolívar – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tšistopol

Tšistopol (tatari Çistay) on linn Venemaa Tatarstani Vabariigis. Asub Kama jõe kaldal Kaasanist 114 km idas. Tšistopol asutati 17. sajandil, linnaõigused sai 1781. aastal. 1989. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tšistopoli elanikest venelasi 65,8%, tatarlasi 30,2% ja tšuvašše 2,1%. Tšistopol koduleht (vene keeles)
Štšerbinka kalmistu

Štšerbinka kalmistu (vene keeles Щербинское кладбище) on kalmistu Moskva oblastis Podolski linnaringkonnas Strelkovskoje külaasunduses. Kalmistu on saanud nime lähedalasuva Štšerbinka linna järgi. Štšerbinka kalmistu pindala on 90 hektarit. Štšerbinka kalmistu on asutatud 1982. aastal. Kalmistu jaguneb kaheks eraldi osaks: Lõuna-Štšerbinka ja Kesk-Štšerbinka. Kalmistul on ka budistide ja kurdide sektorid. Vjatšeslav Andrejuk, jalgpallur Pavel Arsenov, filmilavastaja ja näitleja Viktor Kokljuškin, humorist ja satiirikirjanik Aleksandr Kuzjakin, zooloog Anatoli Masljonkin, jalgpallur Vladik Nersesjants, õigusteadlane Valeri Pogoreltsev, näitleja Щербинское кладбище Ritual.ru. Vaadatud 30. septembril 2024 Щербинское кладбище Щербинское кладбище. Vaadatud 30. septembril 2024
Topograafiline isolatsioon

Topograafiline isolatsioon (inglise keeles topographic isolation, saksa keeles Dominanz) on mäe, mäetipu või künka minimaalne kaugus võrdse kõrgusega punktini. Viimane võib olla silmapaistmatu punkt platool või muul geomorfoloogilisel pinnavormil , kuid enamasti on see punkt lähedal asuva kõrgema mäe nõlval. Kuna topograafilist isolatsiooni võib olla raske kindlaks teha, on praktikas levinud ligikaudseks lahenduseks võtta kaugus lähima kõrgema naabertipuni (Nearest higher neighbour; NHN). Näiteid: Ameerika kõrgeima tipu Aconcagua (6962 m) isolatsioon on 16 520 km, selle lähim kõrgem naabertipp (NHN) on Hindukušis asuv Tirich Mir (7708 m). Euroopa kõrgeima tipu Elbrus (5642 m) isolatsioon on 2470 km, selle NHN on Pamiiris asuv Pik Agasis (5877 m). Gruusia kõrgeima tipu Shkhara (5193 m) isolatsioon on 10 km, selle NHN on Kaukasuses asuv Dõhtau (5205 m). Türgi kõrgeima tipu Suur-Ararat (5137 m) isolatsioon on 379 km, selle NHN on Kaukasuses asuv Shkhara (5193 m). Skandinaavia kõrgeima tipu Galdhøpiggen (2469 m) isolatsioon on 1568 km, selle NHN on Kõrg-Tatras asuv Kriváň (2495 m). Veebisaidi peakbagger.com andmeil on Suure Munamäe (317 m) topograafiline isolatsioon 170 km, sest lähim kõrgem naabertipp asub Pihkva oblastis (Lipnitskaja, 339 m). topograafiline prominentsus Suur Munamägi, Estonia. peakbagger.com
Grigori Gurov

Grigori Aleksandrovitš Gurov (Григорий Александрович Гуров, sündis 31. oktoobril 1985 Stavropolis) on Venemaa noorsoopoliitika juhtfiguure, 2022-2024 ülevenemaalise võimutruu noorteorganisatsiooni "Esimeste liikumine" esimees. 14. septembrist 2024 Venemaa föderaalse noorsoopoliitika agentuuri "Rosmolodjož" juhataja. 2002. aastal lõpetas Stavropolis keskkooli ja 2006. aastal Põhja-Kaukaasia Humanitaar-Tehnilise Instituudi majandusteaduskonna Stavropolis. 2006-2007 Stavropoli linna noorsooameti esimees. 2007-2008 "Tramplini noorsoo-initsiatiivikeskuse" spetsialist noorsootöö alal. Märtsist 2020 Venemaa föderaalse noorsoopoliitika agentuuri "Rosmolodjož" juhataja asetätija. Augustist 2021 kuni detsembrini 2022 Venemaa teaduse ja kõrghariduse ministri asetäitja (kureeris noorsoopoliitikat). 13. detsembril 2022 nimetas Venemaa president Vladimir Putin ta loodava "Venemaa laste ja noorte liikumise “Esimeste liikumine”" juhatuse esimeheks. 14. septembrist 2024 Venemaa föderaalse noorsoopoliitika agentuuri "Rosmolodjož" juhataja. https://www.vedomosti.ru/politics/articles/2022/12/13/955118-putin-naznachil-glavu https://www.tadviser.ru/index.php/%D0%9F%D0%B5%D1%80%D1%81%D0%BE%D0%BD%D0%B0:%D0%93%D1%83%D1%80%D0%BE%D0%B2_%D0%93%D1%80%D0%B8%D0%B3%D0%BE%D1%80%D0%B8%D0%B9_%D0%90%D0%BB%D0%B5%D0%BA%D1%81%D0%B0%D0%BD%D0%B4%D1%80%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87
Artur Orlov

Artur Valerjevitš Orlov (Артур Валерьевич Орлов, sündinud 16. märtsil 1989 Kizneris, Udmurdi ANSV) on Vene sõjaväelane, major, tankipataljoni ülem. Osaleja Venemaa invasioonis Ukrainasse. Vene Föderatsiooni kangelane (2022). 14. septembril 2024 nimetas Venemaa president Vladimir Putin ta ülevenemaalise võimutruu noorsooliikumise "Esimeste liikumine" juhatuse esimeheks. Sündis Kizneri külas tööliste peres. 2010. aastal lõpetas Kaasani kõrgema tankikooli. 2010-2015 Tšeljabinski oblastis paiknenud tankiüksuse rühmaülem. Osales 2014-2015 välitreeningu võistlusel “Tankibiatlon”, saavutas Kesksõjaväeringkonna tankimeeskondade seas esikoha ja ülevenemaalisel etapil kolmanda koha. 2016. aastal osales Vene armee koosseisus lahingutegevuses Süürias. 29. septembril 2016 nimetati 1. tankipolgu ülema asetätijaks, 2017. aastal nimetati tankipolgu ülemaks. 2022. aastast osales tankipataljoni ülemana Venemaa kallaletungis Ukrainale. 2022. aastal osales lahingutegevuses Popasna linna juures Luhanski oblastis ja sai Vene Föderatsiooni kangelaseks. 2023. aastal omandas Vene Föderatsiooni Relvajõudude Sõjaväeakadeemia juures magistrikraadi sõjaväeüksuste juhtimise alal. 2023. aastal sai temast Vene Föderatsiooni Relvajõudude Ühendakadeemia maaväe sõjalise haridus- ja teaduskeskuse väejuhtimise ja staabiteenistuse 3. osakonna õpetaja ning 2024. aastal juhtis keskuse teadusosakonda. Osales Putini 1. märtsist 2024 käivitatud "uue Venemaa eliidi loomise" programmis "Kangelaste aeg" («Время героев»). 14. septembril 2024 nimetas Putin ta ülevenemaalise võimutruu noorsooliikumise "Esimeste liikumine" juhatuse esimeheks. https://web.archive.org/web/20210525180631/http://ric.mil.ru/upload/site173/WSFNxiECrV.pdf https://www.kommersant.ru/doc/7128682 https://aif.ru/politics/russia/predsedatelem-pravleniya-dvizhenie-pervyh-stal-geroy-rossii-artur-orlov https://meduza.io/news/2024/09/15/rossiyskoe-detskoe-dvizhenie-pervyh-vozglavil-artur-orlov-voevavshiy-v-sirii-i-ukraine
Sagarmāthā rahvuspark

Sagarmāthā rahvuspark on Nepali rahvuspark, mis asub Himaalajas Mahalangur Himalis. Territoriaalselt jääb ta Koshī provintsi Solukhumbu ringkonda. Sagarmāthā rahvuspark asutati 19. juulil 1976. Alates 1979. aastast kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Rahvuspark on mäestiku ala. Kõrgused varieeruvad 2845 meetrist kuni 8848 meetrini (Džomolungma). Põhjas piirneb rahvuspark Tiibetis asuva Qomolangma riikliku looduskaitsealaga. Idas külgneb see Makalu Baruni rahvuspargiga ja lõunas ulatub Dudh Kosi jõeni.  Sagarmāthā rahvuspark – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tydali vald

Tydal on vald Norras Trøndelagi maakonnas. Valla halduskeskus on Ås. Vallas on veel Østby, Titrani, Gressli, Auneti ja Stugudaleni küla. Kuni 2017. aasta lõpuni kuulus vald Sør-Trøndelagi maakonda. Arealstatistikk for Norge 07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023  Tydali vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
1820

◄ | 18. sajand | 19. sajand | 20. sajand | ► ◄ | 1790. aastad | 1800. aastad | 1810. aastad | 1820. aastad | 1830. aastad | 1840. aastad | 1850. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1816 | 1817 | 1818 | 1819 | 1820 | 1821 | 1822 | 1823 | 1824 | ► | ►► 1820. aasta (MDCCCXX) oli 19. sajandi 20. aasta. 18. jaanuar (vkj 6. jaanuar) – Riias ja Kuressaares kuulutatakse pidulikult välja Liivimaa 1819. aasta talurahvaseadus. 24. märts (vkj 12. märts) – Liivimaa talurahvaseadus kuulutati välja kõikides Liivimaa kihelkonnakirikutes. 16. juuni (vkj 4. juuni) – Aleksander I kinnitas Tartu ülikooli uue põhikirja ja uue Tartu õpperingkondade kooli määrustiku (hakkas kehtima 1821). 28. juuni (vkj 16. juuni) – Tallinnas Oleviste kiriku tulekahju Asutati Tartu ülikooli geoloogiamuuseum. Sauga kirjutuskoolis võeti krihvlite-tahvlite asemel kasutusele "kirjutuse hehwtid" ehk vihikud. ... 21. juuli – Taani füüsik Hans Christian Ørsted esitles oma uut avastust – elektromagnetismi. 17. jaanuar – Anne Brontë, inglise kirjanik 23. jaanuar – Aleksandr Serov, vene helilooja ja muusikakriitik 4. veebruar – Božena Němcová, tšehhi kirjanik 8. veebruar – William T. Sherman, USA kindral Ameerika kodusõjas 2. märts – Multatuli, hollandi kirjanik 6. aprill – Félix Nadar, prantsuse fotograaf ja ajakirjanik 23. aprill – Eduard Hasselblatt, eesti vaimulik 27. aprill – Herbert Spencer, inglise filosoof ja sotsioloog 6. oktoober – Jenny Lind, rootsi ooperilaulja 28. november – Friedrich Engels, saksa filosoof 29. jaanuar – George III, Suurbritannia ja Hannoveri kuningas 12. märts – Alexander Mackenzie, šoti maadeuurija 27. märts – Gerhard von Kügelgen, saksa maalikunstnik 5. mai – Søren Georg Abel, norra vaimulik 19. juuni – Joseph Banks, inglise loodusteadlane ja botaanik 25. detsember – Joseph Fouché, Prantsusmaa riigitegelane Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 120-121 Heino Rannap, Eesti kooli ja pedagoogika kronoloogia
Trøndelagi maakond

Trøndelagi maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Norras. Moodustati 1. jaanuaril 2018. Maakonna suurim linn on Trondheim, kuid maakonna halduskeskus on Steinkjer (elanikke umbes 13 000). Maakond on Norra üks viljakamaid põllumajanduspiirkondi. Trøndelagi maakonnas on 38 valda. Åfjordi vald Flatangeri vald Frosta vald Frøya vald Grongi vald Heimi vald Hitra vald Holtåleni vald Høylandeti vald Inderøy vald Indre Foseni vald Lekai vald Levangeri vald Lierne vald Malviki vald Melhusi vald Meråkeri vald Midtre Gauldali vald Namsosi vald Namsskogani vald Nærøysundi vald Oppdali vald Orklandi vald Ørlandi vald Oseni vald Overhalla vald Rennebu vald Rindali vald Rørosi vald Røyrviki vald (lõunasaami keeles Raarvihke) Selbu vald Skauni vald Snåsa vald (lõunasaami keeles Snåase) Steinkjeri vald Stjørdali vald Trondheimi vald Tydali vald Verdali vald Trøndelag https://www.ssb.no/befolkning/statistikker/folkemengde/aar-per-1-januar/  Trøndelagi maakond – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Coupelle-Neuve

Coupelle-Neuve on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Coupelle-Neuve asub u. 26 km Montreuil-sur-Merist idas tee D104 ääres. Vallamaja ja kool Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Pissuaar

Pissuaar on seistes urineerimisel uriini koguv sanitaartehnikaseade. Sarnaselt tualettpottidega on pissuaarid ühendatud kanalisatsiooniga ja on loputusega. Valdavalt kasutakse pissuaare avalikes tualettides.
Coupelle-Vieille

Coupelle-Vieille on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Coupelle-Vieille asub u. 26 km Montreuil-sur-Merist kirdes tee D343 ääres. Chemin de fer d'Anvin à Calais avas 1881. aastal Coupelle-Vielle's raudteejaama. Alates 1891. aastast teenindas jaama ka Chemins de fer d'Aire à Fruges et de Rimeux-Gournay à Berck. Raudteed suleti 1955. aastal. Domaine de la Traxene Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Joseph Beyrle

Joseph R. Beyrle (hüüdnimega Jumpin' Joe; 25. august 1923 – 12. detsember 2004) on ainus teadaolev USA sõdur, kes on osalenud teise maailmasõja lahingutes nii USA armee kui ka Nõukogude Punaarmee koosseisus. Ta osales 506. langevarjujalaväerügemendi liikmena Albany missioonil, 101. õhudessantdiviisi dessantoperatsioonidel 5.–6. juunil 1944. Ta langes sakslaste kätte vangi ning saadeti sõjavangina itta. Pärast mitmeid ebaõnnestunud katseid põgenes Beyrle 1945. aasta jaanuaris Saksa vangilaagrist Stalag III-C ja liitus Nõukogude tankipataljoniga, mis oli Aleksandra Samusenko juhtimise all. Haavatuna ta evakueeriti ja lõpuks suundus ta 1945. aasta aprillis Ameerika Ühendriikidesse. Beyrle suri 2004. aastal ja maeti Arlingtoni riiklikule kalmistule. Tema poeg John Beyrle sai hiljem Ameerika Ühendriikide suursaadikuks Venemaal. "Красноармеец из американского штата Мичиган". Vaadatud 27. juunil 2020.
Crépy (Pas-de-Calais)

Crépy on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Crépy asub u. 32 km Montreuil-sur-Merist idas tee D71 ääres. Metsast lõuna pool asuvat lubjakiviküngast haldab looduse talveaed. Küla paljud hekid on loonud ökoloogilise võrgustiku, mis on eluslooduse jaoks hädavajalik. Nende hekkide ja rohumaade säilitamine on eluliselt tähtis. Piirkonnas pesitsevad mõned haruldased liigid. 1944. aastal asus seal Saksa V1 raketi stardiplatvorm. 16. sajandi St. Germaini kirik Vallamaja ja kool Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Daniel (Lepisk)

Daniel (kodanikunimega Margo Lepisk; sündinud 23. juulil 1971 Kohtla-Järvel) on Eesti õigeusu kiriku vaimulik; ta on Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna piiskopkonna vikaarpiiskop, tiitliga Tartu piiskop. Ta sündis aastal 1971 Kohtla-Järvel. Ta lõpetas aastal 1989 Kohtla-Järve 1. Keskkooli ja aastal 1993 Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna füüsika erialal. Aastal 1991 ristiti ta Kuremäe kloostris. Aastatel 1993–1996 õppis ta Moskva Vaimulikus Seminaris, seejärel asus ta õppima Moskva Vaimulikku Akadeemiasse, mille lõpetas aastal 2000, kaitstes kandidaadiväitekirja Uue Testamendi kateedris teemal "Uue Testamendi eksegees Moskva metropoliidi Filareti (Drozdovi) töödes". 10. detsembril 2000 pühitseti ta metropoliit Korneliuse poolt diakoniks ja määrati teenima Narva Issanda Ülestõusmise peakirikusse. 20. mail 2001 pühitseti ta metropoliit Korneliuse poolt preestriks ja määrati teenima eesnikuna Haapsalu Neeva Vaga Õigeusulise Suurvürsti Aleksandri kirikusse. Aastal 2015 valiti ta sinodi liikmeks, uuesti valiti ta sinodi liikmeks aastal 2022. 20. juunist 2017 kuni 21. jaanuarini 2021 töötas ta Tallinna ja kogu Eesti metropoliidi sekretärina. 16. augustil 2018 määrati ta Tallinna ja kogu Eesti metropoliidi Jevgeni korraldusega Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna piiskopkonna nõukogu liikmeks. 21. jaanuaril 2021 määrati ta Tartu Püha Jüri kiriku eesnikuks, samaaegselt jätkas ta teenimist eesnikuna Haapsalu Neeva Vaga Õigeusulise Suurvürsti Aleksandri kirikus. Seoses uude teenistuskohta üleviimisega vabastati ta Tallinna ja kogu Eesti metropoliidi sekretäri, Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna piiskopkonna pressisekretäri ja Tallinna piiskopkonna nõukogu liikme ametikohalt. 1. veebruaril 2022 vabastati ta Haapsalu Neeva Vaga Õigeusulise Suurvürsti Aleksandri kiriku eesniku ametikohalt, jättes ta teenima Tartu Püha Jüri kiriku eesnikuna. 29. jaanuaril 2024 valiti ta Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Sinodi otsusega Tartu piiskopiks, Tallinna piiskopkonna vikaariks. 3. veebruaril 2024 kiitis Vene Õigeusu Kiriku Püha Sinod kaugvormingus heaks ülempreester Daniil Lepiski valimise Tartu piiskopiks, Tallinna piiskopkonna vikaariks tema mungaks astumise ja arhimandriidi auastmesse tõstmisel. 4. veebruaril 2024 pühitseti ta Tallinnas Aleksander Nevski katedraalis Tartu piiskopiks, Tallinna piiskopkonna vikaariks. Ordinatsiooni viisid läbi: Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Jevgeni, Vilniuse ja Leedu metropoliit Innokenti (Vassiljev), Narva ja Peipsiveere piiskop Lazar (Gurkin), Maardu piiskop Sergi (Telihh) ja Trakai piiskop Ambrosius (Fedukovitš).
Natsionaalsotsialismi sintide ja romide ohvrite mälestusmärk

Natsionaalsotsialismi ohvrite memoriaal sintidele ja romidele (saksa keeles Denkmal für die im Nationalsozialismus ermordeten Sinti und Roma Europas) on memoriaal Saksamaal Berliinis. Monument on pühendatud Porajmoses mõrvatud 220 000–500 000 inimese mälestusele – Euroopa sintide ja romide rahvaste natslikule genotsiidile. Selle autor Dani Karavan ja Saksamaa kantsler Angela Merkel avas selle ametlikult 24. oktoobril 2012 president Joachim Gaucki juuresolekul. "An official EU website on "The Fate of European Roma and Sinti During the Holocaust"". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuni 2023. Vaadatud 1. oktoobril 2024. BBC News "Merkel opens Roma Holocaust Memorial in Berlin" 24 October 2012. Retrieved on 10 August 2013
Oktoober 2024

Oktoober 2024, kroonika ja eelvaade. 2024. aasta oktoober algas teisipäeval ja lõppeb 31 ööpäeva hiljem neljapäeval. Kuupäevad:   1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 Iisraeli maaväed alustasid Liibanoni lõunaosa asulates operatsiooni Ḩizb Allāhi sihtmärkide vastu. Iraan korraldas õhtul Iisraelile ulatusliku raketirünnaku, saates riigi suunas 200 ballistilist raketti. Jaapani peaministrina astus ametisse Shigeru Ishiba. Mehhiko presidendina astus ametisse Claudia Sheinbaum, kellest sai Mehhiko esimene naispresident. Nepalis oli ligi nädal aega kestnud vihmasadudest põhjustatud üleujutustes hukkus vähemalt 213 inimest. NATO peasekretäri ametisse asus Mark Rutte. Ukraina väed taganesid Vuhledarist. Suurbritannia valitsus otsustas vaidlusalused Chagose saared Mauritiusele üle anda. Suurbritannia säilitab 99 aastaks suveräänsuse Diego Garcia atolli üle ning ka USA sõjaväelased võivad edasi saarele jääda. Bosnia ja Hertsegoviinat tabanud üleujutustes oli hukkunud vähemalt 26 inimest. Leedus toimus parlamendivalimiste esimene voor. Gruusias toimuvad parlamendivalimised. "Nepal death toll climbs to 217 after heavy floods and landslips". thehindu.com. 1.10.2024. Vaadatud 7.10.2024
Surfamine 2024. aasta suveolümpiamängudel

Surfamine 2024. aasta suveolümpiamängudel toimus 27. juulist 5. augustini 2024 Teahupoʻos, Tahitil, Prantsuse Polüneesias, purustades kõige kaugema rekordi, kus korraldati korraldajalinnast medalivõistlus. Surfamises võistles kokku 48 surfarit (24 meeste ja naiste võistlustel mõlemas), mis suurendas sportlase suurust kaheksa võrra rohkem kui 2021. aastal Tokyos. Surfivõistlus toimus Tahitil Teahupo'os, Prantsuse Polüneesia Prantsusmaa meretagusel territooriumil Vaikse ookeani lõunaosas. Surfivõistlus otsustati korraldada Mandri-Euroopa asemel Teahupo'os, kuna saarel on kuulsad lained, mis sobivad surfivõistlusteks. Tahiti asub Pariisist 15 000 km kaugusel, püstitades uue rekordi korraldajalinnast medalivõistluse toimumise osas – rekord, mis püstitati viimati 1956. aastal, kui 1956. aasta suveolümpiamängudel Austraalias Melbourne'is pidi toimuma Rootsis Stockholmis, sest Austraalias olid välismaalt saabuvate loomade suhtes ranged karantiinireeglid. Surfivõistlustel osalejad olid ainsad, kes ei ööbinud L'Île-Saint-Denis'i olümpiakülas, vaid jäid Tahiti külje all ankrusse esimese ujuva olümpiakülana reisi-kaubalaeval Aranui 5. Surfivõistlus oli ka ainus võistlus, kus polnud pealtvaatajaid. 29. juulil muutus ilm meeste 3. vooru lõpupoole ohtlikuks, mistõttu naiste kolmas voor oli edasi lükatud. Järgmisel kahel päeval olid lained võistlemiseks liiga karmid, mistõttu naiste viimane voor ja kõik finaalid lükati edasi. Surfamine jätkus 1. augustil. Võistlus katkestati taas 3. ja 4. augustil ning poolfinaalid ja finaalid peeti 5. augustil.   *   Korraldajariik (Prantsusmaa) Finaal: 5. august Osavõtjaid: 24 Riike: 15 Olümpiavõitja 2020: Ítalo Ferreira, Brasiilia Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 5. august Osavõtjaid: 24 Riike: 16 Olümpiavõitja 2020: Carissa Moore, USA Ametlikud tulemused: Finaal Surfamise ametlik koduleht Pariisi OM-il
Asbest (linn)

Asbest on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Asub Jekaterinburgist 86 km kirdes. Asutati 1889 ja kandis linnaõiguste saamiseni 1933. aastal nime Kudelka, uus nimi pandi asbestitootmise järgi. Q126719912