laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Dietrich Damerow

Dietrich III Damerow (surnud umbes 1410) oli Tartu piiskop aastatel 1379–1400. Preisimaalt pärinev Damerow oli hiljemalt aastast 1364 keiser Karl IV erasekretär. Tänu sellele oli ta diplomaatiliselt osav ja omas laiaulatuslikke kontakte üle Euroopa. 1372. aastal hakkas ta tegema vaimulikukarjääri.1378. aastal nimetas Rooma paavst Urbanus VI Damerowi Tartu piiskopiks, ent ta sattus vastuolusse Liivi orduga, mis toetas Tartu toomkapiitli poolt valitud Albrecht Hechti, kes sai toetuse Avignoni paavstilt Clemens VII-lt. Et ordu toetus aga Roomale, siis kaotas Hecht ordu poolehoiu ning Damerow jäi 1379. aastast ainsaks Tartu piiskopiks, ent tänu vastuoludele orduga õnnestus tal oma piiskopkonda jõuda alles 1387. aastal. 1393. aastal inkorporeeris ordu Riia peapiiskopi ja tolle kapiitli Saksa ordusse, mis tähendas peapiiskopkonna minekut ordu kontrolli alla. Damerow aga ordu ülemvõimuga ei nõustunud, vaid nõudis tollelt enda diötseesis vasallivannet ning lõi laialdase orduvastase koalitsiooni, kuhu kuulusid Mecklenburgi hertsog Albrecht (kes oli samaaegselt ka Rootsi kuningas), Leedu suurvürst Vytautas ja Inglismaa kuningas Richard II; Damerow pakkus oma piiskopkonda koguni viimase võimu alla. Samuti saabusid Tartusse piiskopi liitlastena 1396. aastal vitaalivennad. Siiski ei saanud koalitsioonist asja, sest Albrecht ja Inglise kuningas olid liiga kaugel ja Vytautasega suutis ordu rahu sõlmida. Seejärel tungis ordu 1396. aasta juulis Tartu piiskopkonda ja vallutas selle linnused peale Tartu. Piiskopkonda siiski ordusse ei inkorporeeritud, Damerowi sunniti vaid tunnustama Riia peapiiskopi inkorporeeritust ja loobuma läänivande nõudmisest. 1397. aastal toimunud teisel Danzigi konverentsil otsustati, et peapiiskopkond jääb inkorporeerituks, aga ordu ei tohi nõuda ordu vasallidelt sõjas osalemist ning andis Harju-Viru rüütelkonnale Jungingeni armukirja. Damerow ei saavutanud seega oma tahtmisi ja astus mõni aasta hiljem, kui oli oma piiskopkonnas sattunud majanduslikesse ja poliitilistesse raskustesse, oma ametikohalt tagasi, elades esialgu Riias, millalgi pärast 1408. aastat pöördus ta aga tagasi Saksamaale. Eesti ajalugu II: Eesti keskaeg, 2012, lk 153. Eesti ajalugu II, lk 151. Eesti ajalugu II, lk 153.
1982. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

1982. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 27. Eurovisiooni lauluvõistlus ja see toimus 24. märtsil 1982 Harrogate'is Suurbritannias. Selle võitis Saksamaa.
.gb

.gb on Suurbritannia Interneti tippdomeen, mis võeti kasutusele 1985. aastal, kuid selle asemel kasutati domeeni .uk. Seda kasutasid vaid mõned üksikud valitsusasutused. Praeguseks domeeni enam ei kasutata.
.cs

.cs oli Tšehhoslovakkia Interneti tippdomeen. See võeti kasutusele 1990. aasta paiku. Kui Tšehhoslovakkia jagunes 1993. aastal Tšehhiks ja Slovakkiaks, anti mõlemale riigile uus tippdomeen, vastavalt .cz ja .sk. Domeen .cs kõrvaldati järk-järgult kasutusest ja kustutati 1995. aastal. Kuni 2010. aastani (kui kustutati domeen .yu) oli .cs kõige suurema endise kasutusega kustutatud tippdomeen. 1994. aasta juunis, kui suur osa ümbertõstmisest domeenidele .cz ja .sk oli juba tehtud, kasutas domeeni .cs ikka veel üle 2300 hosti. Aastatel 2003-2006 oli ISO 3166-1 standardi järgi Serbia ja Montenegro maakood CS ja seega oli ka neile reserveeritud domeen .cs, kuid riik ei kasutanud seda, vaid jätkas domeeni .yu kasutamist, mis oli olnud endisel Jugoslaavial.
.mf

.mf on Saint-Martini Interneti tippdomeen. Domeen reserveeriti 21. septembril 2007, kuid seda pole kasutusele võetud.
Martonoš

Martonoš on küla Serbias Põhja-Banati ringkonnas Kanjiža vallas. Ligi 90% külaelanikest on ungarlased.
Maiskondade konflikt

Maiskondade konflikt oli sisetüli Saksa ordus 15. sajandi keskel. Konflikt puhkes seetõttu, et Saksa ordu Preisimaal harus ülekaalus olevad reinimaalased eesotsas kõrgmeister Paul Berlitzer von Russdorfiga püüdsid Liivi ordumeistriks teha Reinimaalt pärit Järva foogt Heinrich von Notlebenit. Liivimaa ordus olid aga ülekaalus vestfaallased, kes sellega ei nõustunud, valides 1438. aastal enda viitsemeistriks Vestfaalist pärineva Heidenreich Vincke von Overbergi. Esialgu ei soovinud Saksa ordu kõrgmeister Vincket tunnistada ja püüdis ka sõjalisel teel sekkuda. Kuid Järva foogt taandas end ise ja Liivimaal puudus Russdorfi-meelsetel igasugune toetus. Nii pidi kõrgmeister 1440. aastal lõpuks liivimaalaste valikut aktsepteerima ning järgmisel aastal tagandatigi ta suuresti seoses Liivimaa-Preisi konfliktiga. Saksa Ordu Liivimaa Ordu Liivi ordumeister
Hani jõgi

Hani jõgi (korea 한강 (Han-gang)) algab Ida-Korea mägedest ja voolab loodesse ja läände. Suubub Kollasesse merre, suudme lähedal on loodete mõju all. Põhjakaldal asub Sŏul. Pikkus 497,5 km.
S.H.E

S.H.E (hiina keeles 女朋友, pinyin: nǚpéngyou) on taiwani poprockgrupp. Ansambel loodi 2000. aastal. Selina Ren (任家萱) Hene Tina (任家萱) Ella Chen (陳嘉樺) S.H.E koduleht
Eesti Jahispordi Liit

Eesti Jahispordi Liit (lühend EJSL) on praktilist jahilaskmist arendav organisatsioon (mittetulundusühing), mis loodi 1997. aastal Jahimeeste Seltsi Jahilaske Föderatsiooni õigusjärglasena. Eesti Jahispordi Liit on 1997. aastast Federation Internationale de Tir Aux Armes Sportives de Chasse'i ehk FITASC-i liige. EJSL tegeleb Eestis praktiliste jahilaskeharjutustega: sporting, compak sporting, "Kõrge kukk", jahi kahevõistlus (JKV) ning siin veel vähe levinud harjutustega (Helies, St. Hubert jt). Jahipraktilise laskmise alla kuuluvad ka vint- ja sileraudsetest relvadega tehtavad kuuliharjutused liikuvate ja seisvate märkide tabamiseks. Näiteks harjutusel "Jooksev metssiga" lastakse sileraudse relvaga distantsilt 35 meetrit; harjutustel JM-1–JM-7 on laskekaugus 50 meetrit; harjutustel VJM-1–VJM-4 ja "Jooksev põder" lastakse vintrelvast 50 ja 100 meetri distantsilt; harjutustel JP-1–JP-4 kasutatakse vintrelva 100 meetri kaugusel (VSS) seisvate siluettide laskmiseks. Eesti Jahispordi Liidule kuuluvad järgmised laskerajad: kaarrada (skeet), kaevikrada (trap), paariskaevikrada (double trap) ja automaatkaevikrada (automatic trap), mida ta hoiab ka korras. Nende klassikaliste jahilaskmisalade arendamisega tegeleb aga Eesti Laskurliit. Eesti Laskurliit Eesti Jahispordi Liit Info EOK lehel
Eun Ji-won

Eun Ji Won (sündinud 8. juunil 1978, korea keeles 은지원) on Lõuna-Korea hiphoplaulja. Ta on olnud ansambli Sechs Kies laulja. Eun Ji Woni ametlik fännileht
Tori Amos

Tori Amos [t'oori 'eimos] (õieti Myra Ellen Amos; sündinud 22. augustil 1963) on USA laulja ja laulukirjutaja, kelle eripäraks on klaveri kasutamine oma peamise instrumendina. Praegu elab ta koos inglasest abikaasaga Suurbritannias ning neil on üks tütar, Natashya. "Y Kant Tori Read" (1988) "Little Earthquakes" (1992) "Under the Pink" (1994) "Boys for Pele" (1996) "From the Choirgirl Hotel" (1998) "To Venus and Back" (1999) "Strange Little Girls" (2001) "Scarlet's Walk" (2002) "The Beekeeper" (2005) "American Doll Posse" (2007) "Abnormally Attracted to Sin" (2009) "Midwinter Graces" (2009) "Night of Hunters" (2011) "Gold Dust" (2012) "Unrepentant Geraldines" (2014) "Native Invader" (2017) "Ocean to Ocean" (2021) toriamos.com, tori.com – ametlikud kodulehed
Dick Van Dyke

Dick Van Dyke (õieti Richard Wayne Van Dyke; sündinud 13. detsembril 1925) on USA näitleja, kes on võitnud Emmy auhinna. "Mary Poppins" (1964, Bert) "Chitty Chitty Bang Bang" (1968, Caractacus Potts) "The Dick Van Dyke Show" (1961–1966) "Matlock" (1986–1990) "Diagnoos: mõrv" (1993–2001 + 2002) "Öö muuseumis" (2006, 2009) Dick Van Dyke IMDb's
Hirsnik

Hirsnik oli talupojast kohaliku kohtu liige keskaegsel Liivimaal. Hirsnik määrati kas mõisniku või talupoegade kogukonna poolt kohaliku kohtu, tavaliselt adrakohtu liikmeks, kelle ülesandeks oli kohalike tülide lahendamine. Enamasti olid nad tavaõiguse head tundjad, kes ametlikult võisid lahendada kõiki tülisid, mis polnud piisavalt tähtsad, et sellega pidanuks tegelema kõrgema astme kohus, maaisand. Tegelikult langetas lõppotsuse siiski mõisnik, kuid kui otsus otseselt temasse ei puutunud, võisid hirsnikud ka iseseisvalt otsustada.
Xenophon

Xenophon (kreeka keeles Ξενοφῶν) (umbes 430 eKr Ateena – 354 eKr Korintos) oli vanakreeka ajaloolane ja kirjanik. Poliitiliselt mõjutasid teda Sparta-sõbralikud aristokraadid, kes ei tunnustanud Ateena demokraatiat. Ta polnud rahul Ateena poliitilise arenguga ja võttis palgasõdurina osa Kyros Noorema sõjaretkest Pärsia kuninga Artaxerxes II vastu (401 eKr). Kui Kyros samal aastal Kynaxa lähedal lüüa sai, juhtis Xenophon Kyrose sõjaväes teeninud Kreeka palgasõdurid Traakiasse. Seejärel otsis Xenophon võimalust toetada Spartat ja võitles Korintose sõjas (395–386 eKr) Sparta poolel. Xenophon imetles Sparta kuningat Agesilaos II-t, võttis tema relvakaaslasena 394 eKr osa sõjast Ateena liitlase Teeba vastu ja osales Koroneia lahingus. Selle eest pagendati Xenophon Ateenast. Hiljem elas ta Olümpia lähedal Skilluse juures asuvas villas, mille spartalased olid talle andnud kompensatsiooniks selle eest, et Ateenas tema kinnisvara konfiskeeriti. Seal kirjutas ta teoseid ajaloost, poliitikast, filosoofiast, majandusest ja muudel teemadel. 370 eKr hõivasid Elise elanikud Skilluse ja Xenophon põgenes Korintosesse, kus talle anti amnestia. Viisteist aastat hiljem suri ta seal. Memuaarteos "Anabasis" ("Sõjaretk") kujutab Kyros Noorema retke ning 10 tuhande kreeka palgasõduri naasmist Musta mere äärde. Autor on liialdavalt esile tõstnud omaenese teeneid, kuid kirjeldanud ka Väike-Aasia ja Taga-Kaukaasia geograafiat ja etnograafiat. "Hellenika" ("Kreeka ajalugu") käsitleb sündmusi aastatel 411–362 eKr, kuni Mantineia lahinguni. See teos ei ole Thukydidese ajalooteose jätk. Xenophon pööras peatähelepanu suurtele ajaloolistele isikutele. Ateena vaenlasena vaikis ta täiesti maha olulisi Ateena ajaloo sündmusi, näiteks Ateena II mereliidu asutamise. Selle asemel keskendus ta vähetähtsatele sündmustele ja ülistas Sparta osa Kreeka poliitikas. Ajaloolis-pedagoogiline romaan "Kyrupaideia" ("Kyrose kasvatus") jutustab Xenophoni valitsejaideaali Kyros II elust ja surmast. Xenophon oli Sokratese õpilane, kuid tegelikult filosoofiast ei huvitunud. Mitu tema teost räägib Sokratesest. Tähtsaim neist on "Apomnemoneumata" ("Mälestusi Sokratesest"). See sisaldab kujuka pildi Sokratesest inimesest, kodanikust ja meisterlikust õpetajast. Teos käsitleb ka Sokratese õpetamismeetodit. Xenophoni hinnati tema lihtsa ja selge stiili tõttu. "Antiigileksikon", 2. kd., lk. 280–281
Pundenik

Pundenik on keskaegse Eesti talupoja sotsiaalne kategooria. Pundenik oli sarnaselt üksjalaga väiksema maksukoormusega kui näiteks adratalupoeg. Pundenik pidi maksma kaks punda (tündrit) vilja, muid kohustusi polnud. Tavaliselt olid pundenikud majanduslikult paremal järjel kui üksjalad. adratalupoeg maavaba talupoeg ori ehk trääl sulane teenija vabadik vabatalupoeg üksjalg pooleteramees
Adratalupoeg

Adratalupoeg ehk adrik oli kõige arvukam kesk- ja uusaegse Eesti talupoja sotsiaalne kategooria. Adratalupoegade maa suurust ja majanduslikku võimet hinnati adramaades siit ka nimetus adratalupoeg. Adratalupoegade maa suurus kõikus suuruse ja jõukuse poolest suurtes piirides – seda enam, et adramaagi oli varieeruva suurusega ühik. Ühes piirkonnas olid adratalud tavaliselt ühesuurused, kuigi võis leiduda ka kahe- ja enama adramaalisi adratalusid. Eramaadel olevad adratalud olid tavaliselt väiksemad kui keskajal maaisanda, uusajal riigi ehk domeeni maadest eraldatud talud. Adratalupoegade maksukoormus oli tavaliselt ühesugune, kuid aja jooksul talupoegade koormised, eriti teotöö, kasvasid. Alates 15. sajandist muutusid adratalupojad sunnismaisteks. maavaba talupoeg ori ehk trääl pundenik sulane teenija vabadik vabatalupoeg üksjalg pooleteramees Eesti talurahva ajalugu. 1. Tallinn: Olion, 1992.
Üksjalg

Üksjalad (ka: ainasjalad, saksa keeles Einfüsslinge) oli talupoegade sotsiaalne grupp kesk- ja varauusaegsel Liivimaal. Üksjalad olid arvatavasti sisekolonistid, kes asusid uusi maid üles harima. Nende arv vähenes aja jooksul, eriti 16. sajandist alates. Saaremaal leidus neid veel ka 18. sajandil. Nende maksukohustused olid väiksemad kui adratalupoegadel. Enn Tarvel on arvanud, et nende talude põllumaad olid ühes tükis, mitte põlluribadena nagu adratalupoegadel. Tavaliselt olid üksjalgade talud kehvematel põllumaadel, eriti palju oli neid Lääne-Eestis. On ka arvatud, et üksjalad olid Saaremaa orjade ehk träälide järeltulijad, kuid tõenäolisel on see arvamus vale. Üldiselt peetakse õigemaks seda, et nad olid adratalupoegade nooremad pojad, kes isatalust ära läksid ja endale uued talud rajasid. Nad on seotud ka talumaade mõisastamisega, sest kui adratalude maad mõisastati, pidid nendest lahkunud talupojad kõigepealt rajama asuniku- ehk üksjalatalu, mis jalad alla saanuna muutus taas adrataluks. Seega oli üksjala staatus talupoja puhul pigem ajutine. Üksjalgade eriskummaline nimetus tuli sellest, et 15. sajandi I poolel, kui üksjalad allikaisse ilmusid, olid nende talud väikesed ja peamisteks koormisteks oli üks jalapäev nädalas. adratalupoeg maavaba talupoeg ori ehk trääl pundenik sulane teenija vabadik vabatalupoeg pooleteramees Eesti talurahva ajalugu. Tallinn, 1992.
Vabatalupoeg

Vabatalupoeg oli keskaegses Eestis üks talupoegade sotsiaalsetest kategooriatest. Vabatalupoeg maksis rahamaksu ning ta majanduslik seisund võis varieeruda olenevalt sellest, kui paljudest kohustustest ta end rahaga vabaks oli ostnud. Tavaliselt polnud vabatalupojad isiklikult vabad, kuid nende seisund oli siiski parem kui adratalupoegadel, kellel oli igasuguseid kohustusi, sealhulgas teotöö. Et teotöö osakaal keskaja jooksul suurenes, siis hakkasid vabatalupojad 16. sajandi keskpaiku kaduma. adratalupoeg maavaba talupoeg ori ehk trääl pundenik sulane teenija vabadik üksjalg pooleteramees
Maavaba talupoeg

Maavaba talupoeg (lühemalt ka: maavaba) oli keskaegse Eesti talupoja sotsiaalne kategooria. Maavabad talupojad olid isiklikult vabad ja said oma talu (lääni) tavaliselt läänikirjaga. Nad pidid täitma sõjateenistuskohust ja maksma oma lääniisandale maksu ehk rekognitsiooni. Neil polnud tavalise adratalupoja kohustusi. Hilisemal ajal maavabade talupoegade hulk vähenes, kuna suurenes teotöö osakaal. Isiklikult vabaks jäid üldiselt vaid rannarootsi talupojad, aga ka näiteks Muhu saarel Koguvas elanud Schmuulide suguvõsa, mis tegeles postiveo ja küüditööga. Arvatavasti olid maavabad muinasülikute järglased või vähemalt osa nende eesõiguste pärijad. Mõnikord on neid loetud vabatalupoja allkategooriaks, kuid nad eristuvad teistest vabatalupoegadest siiski selle poolest, et teistel isiklikku vabadust reeglina ei olnud. adratalupoeg ori ehk trääl pundenik sulane teenija vabadik vabatalupoeg üksjalg pooleteramees Kura kuningad Eesti talurahva ajalugu. 1. Tallinn: Olion, 1992. Andres Parve. "Koguva maavabad Liivimaa vasalliteenistuse ja 16. sajandi sõdade kontekstis". KVÜÕA toimetised 13/2010. Tartu 2010.
Vabadik

Vabadikud (sks k Lostreiber) olid kesk- ja uusajal, alates 15. sajandist kuni 1930. aastateni Liivimaa, Eesti ja Läti aladel elanud kehviktalupojad, kel oli maad vähe või polnud seda üldse. Nad elatusid juhutöödest, harvem käsitööst. Eesti eri piirkondades nimetati neid ka popsid, pobulid, saunikud, saunamehed, kutnikud, vabanikud, kodakondsed jne. 1860. aasta Liivimaa Talurahva Seaduse § 551 kohaselt mõisteti üldise nimetuse „popsnik" all niisugust inimest, kes ei olnud iseseisev maaomanik, ei seaduslik rentnik ega ka sulane ehk teenija. Eestis oli vabadike arv 16. sajandi lõpuks kohati üsna arvukas. Kogukonna- või mõisamaal asuvat iseseisvat vabadikukohta pidavale talupojale anti maad kasutada 0,8–1,6 ha. Üldiselt elas vabadik perekonnaga võõra maa peal elamus või saunas ning tasus maa kasutamise eest selle omanikule tööpäevadega. Harilikult oli tal ka mõni loom - lehm või siga. Esines ka maakasutuseta vabadikke (üksik vanainimene, lapsega naine), keda nimetati kõrvaline, kodapooline, manuline jne. Nad elasid enamasti talus toanurgas, kuid olid omaette leivas. Elusaseme eest manulised ei maksnud, kuid abistasid pererahvast kodustel töödel. Hilisemal ajal hakkasid nad tegema teatud arvu tööpäevi. 19. sajandi alguseks oli Põhja-Eestis vabadikke kuni 25% talupoegade üldarvust. Mõisnikele ei olnud vabadikud tulusad, sest said neilt makse vähe või üldsegi mitte ning vabadike kohti hakati vähendama. Sajandi keskpaigas toimusid talurahvareformid. Selle mõjul loodi kroonumõisates rohkelt kandikohti ehk vabatkohti, mille rentnikke nimetati kantnikud või ka kandimehed. Nemad tasusid renti põhiliselt tööpäevadega ning tükitööga mõisapõllul. 1926. aastal Riigikogu poolt vastu võetud nn. popsiseaduse alusel võisid vabadikud endale popsikohti päriseks osta. Eestimaa talurahvaseadused adratalupoeg maavaba talupoeg ori ehk trääl pundenik sulane teenija vabatalupoeg üksjalg pooleteramees Eesti Entsüklopeedia Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 331 Eesti külad XIX sajandil: Ajaloolis-etnograafiline uurimus. Gea Troska. Tallinn, Eesti Raamat, 1987.
Alofi

Alofi on Niue pealinn. Asula paikneb Niue läänekaldal Alofi lahe ääres. Alofist lõunas asub Niue lennujaam. Alofis on keskkool, postkontor, Niue ajaloo ja kultuuri muuseum. 2001. aastal oli elanike arv 614.
Prantsuse Polüneesia vapp

Prantsuse Polüneesia vapp on Prantsuse Polüneesia riigivapp.
Kanjiža vald

Kanjiža vald on vald Serbia autonoomse piirkonna Vojvodina Põhja-Banati ringkonnas. Vallas on 13 küla: Adorjan Velebit Doline Zimonjić Kanjiža Male Pijace Mali Pesak Martonoš Novo Selo Orom Totovo Selo Trešnjevac Horgoš 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli valla elanikest ungarlasi 23 802 (86,5%), serblasi 2037 (7,4%), mustlasi 530 (1,9%).
723

723. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad 710. aastad - 720. aastad - 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad Aastad: 718 719 720 721 722 - 723 - 724 725 726 727 728 Legendi järgi asutas Gupta dünastiasse kuuluv kuningas Gun Kamdev Katmandu linna. Arheoloogiliste uuringute põhjal oli Katmandu org asustatud juba 9. sajandil e.m.a.
722

722. aasta Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand Kümnendid: 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad 710. aastad - 720. aastad - 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad Aastad: 717 718 719 720 721 - 722 - 723 724 725 726 727 Covadonga lahing ... Gemmei, Jaapani keisrinna
500

Sajandid: 4. sajand - 5. sajand - 6. sajand Kümnendid: 450. aastad 460. aastad 470. aastad 480. aastad 490. aastad - 500. aastad - 510. aastad 520. aastad 530. aastad 540. aastad 550. aastad Aastad: 495 496 497 498 499 - 500 - 501 502 503 504 505 ... ... ... Zu Chongzhi, hiina matemaatik
Istuv Sõnn

Istuv Sõnn (lakota keeles Tĥatĥánka Íyotake, inglise keeles Sitting Bull; umbes 1831 – 15. detsember 1890) oli hunkpapa lakota siuude šamaan ja sõjapealik, preeriaindiaanlaste vabadusvõitluse üks juhte. Ta sündis Grand Riveri lähedal Lõuna-Dakotas. Juba noorukina oli ta osav ratsutaja ja väga täpne vibulaskja. 14-aastaselt osales ta sõjakäigul vareseindiaanlaste vastu ja tõukas ühe vastase sõdalase hobuse seljast maha. Selle eest teenis ta oma esimese kotkasule. 20. eluaastate alguses sai temast siuude šamaan ehk püha mees (wičháša wakȟáŋ). Aastatel 1865–1868 juhtis ta mitmeid rünnakuid Fort Bertholdi, Fort Stevensoni ja Fort Bufordi vastu. Ta sai tuntuks oma rolli tõttu Little Bighorni lahingus, kus George Armstrong Custer ja USA 7. ratsarügement sai 25. juunil 1876 indiaanlastelt lüüa. Lahingu tulemust oli Istuv Sõnn ennustanud päikesetantsus nähtud nägemuse põhjal. Ta põgenes koos pere ja lähedastega Kanadasse Saskatchewani Wood Mountaini lähedale, kuhu ta jäi 1881. aastani, mil ta külma ja nälja tõttu alistus Montanas USA vägedele. 1885. aastal osales ta 4 kuu jooksul Buffalo Billi "Wild West shows", arvates, et ta saab avalikult rääkida valgete kuritegudest indiaanlaste vastu. Halva inglise keele oskuse tõttu ei teadnud ta, et tegemist oli vaid etendusega ja tema sõnum ei jõudnud kohale. Istuv Sõnn järgis indiaanlaste tavasid ja eluviisi ning kritiseeris USA valitsust reservaatide maade vähendamise eest. Ta tapeti indiaanipolitsei poolt Standing Rocki reservaadis arreteerimiskatsel Vaimude Tantsus osalemise eest. Kaks nädalat pärast Istuva Sõnni tapmist toimus Wounded Knee veresaun.  Istuv Sõnn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Membranofonide loend

Muusikainstrumentide alfabeetiline loend · Muusikainstrumentide süstemaatiline loend Keelpillid · Puhkpillid · Klahvpillid · Löökpillid Löökpillide loend: Kindla helikõrgusega Ebamäärase helikõrgusega Cylindrical drum en:Cylindrical drum Conical drum en:Conical drum Barrel drum en:Barrel drum Džembe Hourglass drum en:Hourglass drum Goblet drum en:Goblet drum Footed drum en:Footed drum Kammipill Käsitrumm Long drum en:Long drum Naqara Frame drum en:Frame drum Friction drum en:Friction drum Kazoo en:Kazoo Suur trumm Tambora (trumm) Tamburiin Timpan Trumm Väike trumm Idiofonide loend en:List of Caribbean membranophones
Must eebenipuu

Must eebenipuu ehk tseiloni eebenipuu ehk eebenidiospüür (Diospyros ebenum) on lehtpuuliik eebenipuu (diospüüri) perekonnast. Must eebenipuu kasvab looduslikult Lõuna-Indias ja Sri Lankal. Eebenipuud tuntakse eelkõige tema musta puidu poolest. Puu on igihaljas ning aeglase kasvuga. Must eebenipuu kasvab kuni 30 meetri kõrguseks. Sirge tüve läbimõõt võib ulatuda 750 millimeetrini. Lehe pikkus on 6...15 sentimeetrit ja laius 3...5 sentimeetrit. Puu viljad on umbes kahesentimeetrise läbimõõduga hurmaaga sarnanevad marjad. Eebenipuu puit on kõva ja suure tihedusega (umbes 1200 kg/m3). Puit on peene ja ühtlase tekstuuriga ja suhteliselt sirgete kiududega. Lülipuit on tumepruun kuni must, väheväärtuslik maltspuit aga kollakas. Oma kõvaduse tõttu on eebenipuit suhteliselt raskesti töödeldav, kuid tänu tihedusele ja ühtlusele hästi poleeritav, mistõttu võimaldab saavutada ülimalt sileda ja läikiva pinna. Puidust valmistatakse dekoratiivtooteid (eriti treitooteid) ja muusikariistu. Traditsiooniliselt valmistatakse eebenipuidust musti malendeid ja klaveri musti klahve. Pärast peitsimise ja teiste töötlusviiside kasutuselevõttu on eebenipuit osa oma eripärast kaotanud. Vanas Indias usuti, et eebenipuit neutraliseerib mürke, mistõttu kasutati seda jooginõude valmistamiseks. Puu lehti on kasutatud tubaka aseainena. Eebenipuidust elevandid Eebenipuidust malendid Eebenmust