laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Arnold Jaska

Arnold-Voldemar Jaska (2. september 1899 Tähtvere vald, Tartumaa – 23. jaanuar 1942 Vjatlagi vangilaager, Kirovi oblast, Venemaa) oli eesti advokaat. Ta lõpetas 1925. aastal Tartu ülikooli õigusteaduskonna. Arnold Jaska osales Vabadussõjas, oli 1926–1930 Tallinn-Haapsalu rahukogu kohtuameti kandidaat, 1930–1932 vandeadvokaat Johannes Elerzi abi, 1932–1934 patroonita vandeadvokaadi abi, 1934–1940 vandeadvokaat Tartus. Vangistati NKVD poolt 22. juunil 1941 Tartus, mõisteti 12. detsembril 1941 erinõupidamisel 10 aastaks vangilaagrisse. Oli vangistuses Kirovis. Ka Arnold Jaska onupoeg Rudolf Jaska oli advokaat. Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Nora Jassov

Nora Jassov (sündinud Nora Gabriel, 1925–1934 Nora Horn; 5. aprill 1905 Võru – 13. juuni 1954 Tartu) oli eesti advokaat. Ta lõpetas 1927. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, oli Korporatsioon Filiae Patriae vilistlane. Ta oli aastatel 1927–1935 vandeadvokaat Jaan Kriisa abi ja 1935–1940 vandeadvokaat Tartus. TÜ üliõpilased
Artur Jung

Artur Jung (4. märts 1877 Kabala vald, Viljandimaa – 7. aprill 1959 USA) oli eesti advokaat. Artur Jung sündis Kabala vallas Kurla koolimajas. Ta isa Hans oli samas koolis õpetajaks. Õppis Adavere-Sillaotsa koolis, siis 1890. aastani Pilistvere kihelkonnakoolis ja 1893. aastani Põltsamaal Eesti Aleksandrikoolis. Kaks aastat hiljemini sooritas õpetaja kutseeksami. 1894–1895 oli õpetajaks Risti vallakoolis ja 1895–1900 Abjas Käidi koolis. Ühtlasi oli samal ajal Halliste kiriku organistiks. 1900–1907 oli köstriks Pärnu Eliisabeti koguduses, 1906. ja 1907. aastatel oli tegev ajakirjanikuna, olles Postimehe Pärnu toimetuse liikmeks. Tema sulest ilmus muuseas 1908. aastal "Emakeele õpetus". 1906. aastal lõpetas Jung eksternina Pärnu kroonugümnaasiumi ja astus Tartu Ülikooli õigusteaduskonda, mille lõpetas 1910. aastal. Ta oli 1910–1911 Tartus vandeadvokaat Oskar Rütli abi, 1911–1915 advokaat Pärnus, ühtlasi Meie Kodumaa toimetaja kuni 1914. aastani. 1915–1917 oli semstvo juriskonsult Novgorodis. 1918. aastal sai vandeadvokaadiks ja asus elama Viljandisse. Lisaks advokaadiametile pidas Artur Jung oma sünnitalu, oli tunnustatud muusikamees ja kirjandusetundja. Artur Jung oli tegev paljudes organisatsioonides: Eesti Üliõpilaste Seltsi liige ja Korporatsioon Sakala asutajaliige, Pärnu Eesti Kooliseltsi asutaja, Novgorodi Eesti Seltsi asutaja, Jaani koguduse nõukogu esimees, propagandapealik Sakala malevas, Viljandi Haridusseltsi eestseisuse liige jne. Eesti avalikud tegelased 1932 "Artur Jung – juubilar". Sakala. 7.06.1935. Vaadatud 22.08.2017. Artur Jung Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Peeter Jänes

Peeter Jänes (11. detsember 1900 Laatre vald, Tartumaa – 16. märts 1943 Šaragino, Sverdlovski oblast) oli eesti advokaat. Ta lõpetas 1925. aastal Tartu ülikooli õigusteaduskonna. Peeter Jänes osales Vabadussõjas ja oli 1932–1940 vandeadvokaat Raplas. Ta arreteeriti 14. juunil 1941, mõisteti 21. märtsil 1942 erinõupidamisel 10 aastaks vangilaagrisse, kus suri.
Juhan Järv

Juhan Järv (14. oktoober 1891 Karksi vald, Pärnumaa – 26. oktoober 1959 Uppsala) oli eesti advokaat. Ta lõpetas 1926. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Korporatsioon Ugala vilistlane. Aastail 1913–1931 oli ta pangandustegelane Pärnus, sh Pärnu Panga asjaajaja-direktor, 1927–1932 vandeadvokaat Jaan Leesmenti abi, 1932–1940 vandeadvokaat Pärnus. 1944. aastal põgenes ta Rootsi.
Tõnis Jürine

Tõnis Jürine (22. veebruar 1873 Viiratsi vald, Viljandimaa – 7. august 1947 Haapsalu) oli eesti advokaat. Ta õppis aastatel 1883–1884 Viiratsi vallakoolis, aastatel 1885–1886 Viljandi kihelkonnakoolis, aastatel 1887–1889 Viljandi linnakoolis, aastal 1891 Hugo Treffneri Gümnaasiumis, aastatel 1893–1895 Pärnu gümnaasiumis, aastatel 1896–1900 Jaroslavlis Demidovi juriidilises lütseumis, mille lõpetas cand. jur. astmega. Ta oli aastail 1900–1901 Kohtuameti kandidaadiks Jaroslavlis ja Tallinnas. Aastatel 1901–1903 oli ta vandeadvokaadiks Viljandis, aastatel 1903–1907 oli ta talurahvaasjade komissariks Haapsalus. Aastal 1907 valiti ta Vene Riigiduumasse (II koosseisu). Vandeadvokaadiks Tallinnas oli ta aastatel 1907–1914, 1916–1918 ja aastast 1919. Aastatel 1932–1935 oli ta vandeadvokaadiks Haapsalus. Aastatel 1914–1915 võttis ta osa esimesest maailmasõjast, kus sai raskesti haavata. Aastatel 1918–1919 oli ta sõjaministri abiks. Tõnis Jürine suri 7. augustil 1947 Haapsalus, ta on maetud Haapsalu vanale kalmistule. Tema tütar oli kunstnik Edith Paris. Eesti avalikud tegelased. Eluloolisi andmeid. EKS, Tartu 1932 Haudi
Leonid Kaart

Leonid Kaart (12. veebruar 1910 Peterburi – 26. veebruar 1994) oli eesti advokaat. Ta lõpetas 1931. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Aastail 1932–1937 oli ta vandeadvokaat Theodor Kanemäe abi, 1937–1940 vandeadvokaat Tartus. 1944. aastal põgenes ta Rootsi, kus suri.
Ernst Laiv

Ernst Laiv (24. november 1894 Lasva vald, Võrumaa – 18. november 1941 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli eesti advokaat. Ta õppis 1923–1924 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonnas ja 1924–1930 (lõpetas) õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Ta osales Vabadussõjas, oli Eesti-Läti piirikomisjoni maamõõtja, 1931–1936 vandeadvokaat Hugo Sumbaki abi Tartus ja 1936–1940 vandeadvokaat Võrus. Vangistati 14. juunil 1941. Suri eeluurimisel Sevurallagis. okupatsioon.ee
Hans Leeman

Hans Leeman (21. veebruar 1901 Saadjärve vald, Tartumaa – 27. november 1997 San Carlos, California) oli eesti advokaat ja Paide linnapea. Ta lõpetas Tartu ülikooli õigusteaduskonna 1929. aastal, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Hans Leeman osales Vabadussõjas, oli 1927–1930 kohtuniku sekretär Paides, 1930–1931 vandeadvokaat Friedrich Rosenbergi, 1931–1934 Waldemar Bocki abi, 1934–1936 patroonita vandeadvokaadi abi, 1937–1939 vandeadvokaat Paides, 1939–1940 Paide linnapea. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, siirdus sealt USA-sse, kus 1997 suri. https://familysearch.org/search/collection/results?count=20&query=%2Bgivenname%3Ahans%20%2Bsurname%3Aleeman&collection_id=1202535 Suuri muudatusi omavalitsuse ametikohtadel, Lääne Elu : Läänemaa häälekandja, 31 juuli 1940
Jaan Leesment

Jaan Leesment (ka Johan Leesment ja Johann Leesment; 11. november 1870 Abja vald, Pärnumaa – 8. jaanuar 1941 Pärnu) oli eesti advokaat ja Pärnu linnapea. Ta õppis aastatel 1879–1880 Jäärja-Veelikse vallakoolis, aastatel 1881–1883 Pärnus Jochmanni elementaarkoolis, aastatel 1884–1891 Pärnu gümnaasiumis, lõpetas selle kuldaurahaga; õppis aastatel 1891–1895 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas, lõpetas selle cand. jur. astmega, saades kuldauraha, oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Jaan Leesment oli 1896–1897 vandeadvokaadi abi Peterburis, 1897–1900 Pärnus, 1900–1902 Riias, 1903–1940 vandeadvokaat Pärnus. Aastatel 1917–1918 oli ta Pärnu linnapea. Ta oli ka Prantsusmaa aukonsul Pärnus. 14. juunil 1919 osales Eesti vannutatud advokaatide üldkoosolekul Tallinnas ja ta valiti Eesti Advokatuuri esimese juhatuse liikmeks. Jaan Leesment on maetud Pärnusse Alevi kalmistule. 1917. aastal sai Oscar Alexander Brackmanni mantlipärijana sai Leesmendist Pärnu esimene eestlasest linnapea. 1918. aasta lõpul andis Leesment selle ametiposti üle Hugo Kuusnerile ja pühendus uuesti advokaadipraksisele ja majandustegevusele. Tema vend Hans Leesment oli arst. Aastal 1900 abiellus ta laevakapten Olssoni tütre Olinde-Emiliega (1875–1949), kellega tal sündis kolm poega (Otto August Leesment, Karl-Olof Leesment (1909–1987), õigusteadlane Leo-Johann Leesment) ja tütar Linda-Emilie-Anna (abielus Peetre) (1903–1961). Väimees Arthur Peetre oli advokaat, kes töötas algul tema juures vandeadvokaadi abina, hiljem ajaloolane. Aastal 1944 põgenesid Jaan Leesmendi poeg Karl-Otto Leesment ning tütar Linda-Emilie-Anna Peetre koos abikaasa Arthur Peetrega Rootsi. Linda ja Arthur Peetre pojad matemaatik Jaak Peetre elas ning hambakliiniku juhataja Jaan Peetre elab Rootsis. Eesti Üliõpilaste Selts 1870–1905. Biograafilisi andmeid. Eesti Üliõpilaste Seltsi Vanematekogu, New York 1965 Tartu Ülikooli üliõpilaskonna teatmik I (lk. 25). Tartu 1986 Eesti avalikud tegelased. Eluloolisi andmeid. EKS, Tartu 1932 140 aastat Jaan Leesmendi sünnist
Cary Elwes

Ivan Simon Cary Elwes (sündinud 26. oktoobril 1962 Londonis) on inglise päritolu USA näitleja. Tema isa oli inglise portreemaalija Dominick Elwes ja ema sisekujundaja Tessa Kennedy, isapoolne vanaisa Simon Elwes oli kunstnik, tema vanem vend Cassian Elwes on filmiprodutsent, noorem vend Damian Elwes on kunstnik. Ta on mänginud filmides "Saag 1" ja Saag 7.
Otto Luck

Otto Joseph August Luck (4. mai 1900 Tšussovoi, Permi kubermang – 4. detsember 1964 Aachen, Saksamaa) oli Eesti advokaat. Ta lõpetas 1922. aastal Tartu Linna Saksa Ühishumanitaargümnaasiumi. Aastatel 1922–1925 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas (lõpetas). 1924. aastal võitis ta Varssavi universiaadil kuldmedali tennise meespaarismängus (koos A. Rubliga). Aastatel 1927–1934 oli Otto Luck vandeadvokaat Roman Tarraski abi Tartus, 1934–1939 vandeadvokaat samas. Lahkus 1939. aastal Saksamaale. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 203 geni.com
Christian Luha

Christian Luha (5. oktoober 1874 Haaslava vald, Tartumaa – 24. detsember 1946) oli eesti eraadvokaat. Ta oli aastail 1903–1944 (välja arvatud Nõukogude okupatsiooni aasta) eraadvokaat Tartus, 1926–1941 ka juriskonsult.
Sulg (täpsustus)

"Sulg" on mitmetähenduslik sõna. Sulg on sarvainest moodustis lindude pealisnahal. Sulg on endisajal suure linnu tiiva‑ või sabasulest lõigatud, hiljem metallist valmistatud kirjutusvahend tindi, tuši või muu vedelikuga kirjutamiseks; joonestus‑ või joonistusvahend. Sulg on kinniolek, sulgus, ummik. Sulg on veetõke, pais. Samuti jääsulg. Sulg on harilikult laudas olev taraga piiratud ruum (noor)loomade eraldamiseks, aedik. Sulg on kirjavahe- ja matemaatiline märk. Sulg on ka perekonnanimi: Edgar Sulg oli Eesti majandustegelane ja poliitik. Hans Sulg oli eesti arst.
Maailma Tolliorganisatsioon

Maailma Tolliorganisatsioon (inglise keeles World Customs Organization, lühend WCO) on valitsustevaheline organisatsioon. Oma ülemaailmse liikmeskonnaga peetakse WCOd globaalseks tollide kommuuniks. WCO tegeleb kaupade klassifitseerimise, tolliväärtuste määramise, päritolureeglite, tollitulude kogumise, tarneahela turvalisuse, rahvusvahelise kaubanduse hõlbustamise, intellektuaalomandi õiguste toetamise (seoses tolli toimingute võltsimisega), terviklikkuse edendamise ja stabiilse tolli suutlikkuse tagamisega. Samuti aitab ellu viia tollireforme ja -moderniseerimisi. 1947. aastal asutasid 13 Euroopa riiki uurimisrühma, et uurida GATTi avastatud tolliprobleeme. Selle tulemusena võeti 1950. aastal vastu Tollikoostöö Nõukogu (CCC – Customs Co-operations Council) asutamise konventsioon, millele kirjutati alla Brüsselis. 26. jaanuaril 1953 toimus Tollikoostöö Nõukogu avaistung, millel osales 17 asutajariiki. WCO liikmesus laienes kõigile maailma riikidele. 1994. aastal võttis organisatsioon praeguse nime. Praegu vastutavad WCO liikmed rohkem kui 98% rahvusvahelise kaubanduse tollikontrolli eest. WCO on rahvusvaheliselt tunnustatud kui maailma tollialaste teadmiste keskpunkt, mis mängib juhtivat rolli tolli küsimustes, aruteludes, arendamises ning tänapäevaste tollisüsteemide ja protseduuride rakendamises. On vajalik vastavalt oma liikmete vajadustele ning strateegilisele keskkonnale ja selle vahenditele. WCO peamiseks eesmärgiks on suurendada tolliasutuse liikmete tõhusust ja tulemuslikkust, aidates seeläbi neil anda oma panus riigi arengu eesmärkidesse, eriti tulude kogumisel, riigi julgeolekul, kaubanduse lihtsustamisel ja kaubandusstatistika kogumisel. Oma eesmärkide saavutamiseks on WCO vastu võtnud mitmeid tollialased õigusakte, näiteks: Rahvusvaheline konventsioon kaupade kirjeldamise ja kodeerimise (HS Convention) Rahvusvaheline konventsioon tolliprotseduuride lihtsustamiseks ja kooskõlastamiseks (RKC) ATA-konventsioon ja ajutise impordi konventsiooni (Istanbuli konventsioon) Arusha deklaratsioon tolli terviklikkusest SAFE standardite raamistik, et lihtsustada ja muuta turvalisemaks Global Trade
Kadaka tee

Kadaka tee on tänav Tallinnas Mustamäe ja Haabersti linnaosas. See kulgeb läbi Kadaka ja Astangu asumi. Kadaka tee algab Mustamäe teelt. Ta ristub Artelli tänava (paremalt), Laki tänava (paremalt), Tuuliku tee (paremalt), Meistri tänava (paremalt), Ehitajate tee (risti), Akadeemia tee (risti), Iva tänava (paremalt), Kassi tänava (paremalt), Kadaka puiestee (vasakult) ja Rehe tänavaga (vasakult). Kadaka tee 8 asus ja tegutses Tallinna Liimitehas. Esimesed teated tänava nime kohta on aastast 1916 (vene Каддакская ул., Кадакская дорога; saksa Kaddakscher Weg). Lisaks kasutati ka lihtsat Kadaka (1925). Kadaka tee 2, endise Tallinna Kalakombinaadi tootmishooned Kadaka tee 4, K1 Ärihoone Kadaka tee 36, Roman Tavast OÜ, endine Tallinna Juveelitehas Kadaka tee 42, Elering AS-i peahoone Kadaka tee 42A, Automaailm Mustamäe Kadaka tee 42K, Veskimetsa alajaam (220 kV) Kadaka tee 56A, Kadaka Selver Kadaka tee 56B, Büroomaailm (endine Kadaka Säästumarketi hoone) Kadaka tee 62, Burmani Willa, pansionaadihoone, ehit. 1923, arhitekt Karl Burman, kuulub Tallinna Linnatranspordi AS-le Kadaka tee 62A, Tallinna Linnatranspordi AS-i peahoone ja Kadaka bussipark Kadaka tee 62B, Kadaka Spordihall Kadaka tee 63, Elektrilevi OÜ peahoone Kadaka tee 65, Ehituse ABC ehitusmaterjalide kauplus Kadaka tee 70C, Kadaka Keskus ärihoone, kunagine Key Kaubamaja Kadaka tee 72A, ärihoone (ABC Motors, Nordauto, Eurostauto) Kadaka tee 76F, Akadeemia Rimi mini (endine Akadeemia Säästumarket) Kadaka tee 82, Eesti Geoloogiateenistuse laboratoorium ja geoloogiafond Kadaka tee 88B, Kadaka alajaam (110 kV) Kadaka tee 133, K3 ärihoone Kadaka tee 153, Tallinna Tugikeskus Juks Kadaka tee 155, Tallinna Männikäbi Lasteaed Kadaka tee 181, AS Utilitase Mustamäe katlamaja Kadaka tee 183, Kannu Kõrts Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed  Kadaka tee – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Saksa talurahvasõda

Saksa Talurahvasõda (saksa keeles Deutscher Bauernkrieg) oli Kesk-Euroopa saksakeelseil aladel 1524–1526 toimunud laiaulatuslik rahvaülestõus. Konflikti tippajal, 1525. aasta kevadel ja suvel, osales selles ligikaudu 300 000 talupoega; kaasaegsete hinnangul oli surnud 100 000. Nagu ka eelnenenud Bundschuh-liikumine ja hussiitide sõjad, hõlmas see terve rea niihästi majanduslikke kui ka usulisi ülestõuse, milles osalesid talupojad, linnarahvas ja aadel. Ülestõusu käigus sattusid talupojad silmitsi mitme põhimõttelise probleemiga. Nende organisatsiooni demokraatlik loomus raskendas sõjalist organiseerumist. Talupoegi häiris ka kahurväe ja ratsaväe puudumine. Paljudel neist puudus sõjaväekogemus ning neil polnud raha, et palgata palgasõdureid. Seevastu olid talupoegade vastastel kogenud väejuhid ja küllalt varandust sõja rahastamiseks. Takistustele vaatamata oli Saksa Talurahvasõda Euroopa suurim ja levinuim rahvaülestõus kuni Prantsuse revolutsioonini 1789. aastal. See haaras kaasa linnarahva, maaelanikud ja aristokraadid; selles kasutati esiletõusva protestantliku reformiliikumise retoorikat, millega talupojad püüdsid oma tegevust põhjendada. Sõda algas ülestõusudega, mis puhkesid tänapäeva Edela-Saksamaal ja Elsassis, levis sealt Kesk- ja Lõuna-Saksamaale ning tänapäeva Austria aladele. Kui ülestõus oli Saksamaal maha surutud, lahvatas see veel lühidalt mitmes Šveitsi kantonis. Historiograafias pani Saksa Talurahvasõda aluse Friedrich Engelsi ja Karl Marxi ajaloolise materialismi kontseptsioonile. Engels kirjeldas talurahva võitluse nurjumist 1524–1526 oma töös "Talurahvasõda Saksamaal". Engels pidas ebaõnnestumise põhjuseks talupoegadele loomuomast konservatiivsust. Sellest järeldasid Marx ja Engels, et tulevast kommunistlikku revolutsiooni peab juhtima mitte talurahvas, vaid linnaproletariaat. Sellest saati on teised ajaloolased tõlgendanud Saksa Talurahvasõja majanduslikke aspekte teistmoodi. Ühiskonna- ja kultuuriloolased vaidlevad jätkuvalt ülestõusu iseloomu ja põhjuste üle: kas see kerkis esile arenevast religioossest vastasseisust, mis kuhjus Martin Lutheri ümber, püüdis jõukate talupoegadekiht taastada oma kaduvat jõulust ja õigusi, või seisid talupojad vastu moderniseeruva ja tsentraliseeruva poliitilise riigi tekkele. Frederick Engels "The Peasant War in Germany" - Rmt: "Collected Works of Marx and Engels: Volume 10" (International Publishers: New York, 1978), lk 397-482
Charles Maurice de Talleyrand-Périgord

Charles Maurice de Talleyrand-Périgord [šarl mor'iss dö taler'aan-perig'oor] (prantsuse [ʃaʁl moʁis də tal(ɛ)ʁɑ̃ peʁiɡɔʁ]; 2. veebruar 1754, Pariis – 17. mai 1838 Pariis), esimene Benevento vürst, oli Prantsuse diplomaat ja poliitik. Ta tegutses edukalt kuningas Louis XVI valitsusajal, Prantsuse revolutsiooni vältel ning seejärel keiser Napoleon I, Louis XVIII, Charles X ja Louis-Philippe I ajal. Talle on antud vastandlikke hinnanguid. Mõne ajaloolase arvates oli Talleyrand üks kõige paindlikumaid, osavamaid ja mõjukamaid diplomaate kogu Euroopa ajaloos. Teisal on arvatud, et ta reetis järgemööda Prantsuse Ancien Régime'i, revolutsiooni, Napoleoni ja Bourbonide restauratsiooni. Talleyrand on kurikuulus ka seepoolest, et ta pööras katoliku kirikule selja pärast seda, kui oli pühitsetud preestriks ja piiskopiks. Jevgeni Tarle. Talleyrand. Tallinn, Olion, 1993.
Kadaka puiestee

Kadaka puiestee on tänav Tallinnas Mustamäe ja Nõmme linnaosas. See kulgeb läbi Kadaka, Vana-Mustamäe, Hiiu ja Pääsküla asumi. Kadaka puiestee algab Kadaka teelt. Ta ristub Mäealuse (vasakult), Lehtri (paremalt), Karsti (paremalt), Mäepealse (vasakult), Trummi (vasakult) ja Nõva tänavaga (paremalt). Pärast ristumist Tähetorni tänavaga (risti) kulgeb puiestee üle Mustamäe nõlva ja Tihniku viadukti, mille alt läheb endine Hiiu – Harku karjääri raudteetamm. Pääskülas ristub tänav Kalda (paremalt), Tammepärja (risti), Tammiku (risti), Päikese puiestee (paremalt), Hommiku (vasakult), Kasteheina (vasakult), Mesila (vasakult), Vainu (vasakult), Õitse (risti), Muuluka (vasakult), Raie (paremalt), Sireli (vasakult), Kaasiku (risti), Suvila (risti), Kastani (risti), Lõo (vasakult), Seedri tänavaga (paremalt) ja Toome põiguga (paremalt) ning lõpeb Pärnu maantee ja Rohula tänava ristmikul. Esimesed teated tänava nime kohta on aastast 1925 (Kadaka tn, vene Кадакская ул., 1926 saksa Kaddaksche Promenade, vene Кадакский бульвар). Aastatel 1940–1941 kandis puiestee Kommunaari nime. Mööda Kadaka puiesteed sõidavad Tallinna ühistranspordi liinibussid 10 (Väike-Õismäe – Vana-Pääsküla), 20 (Reisisadam (D-Terminal) – Pääsküla jaam) ja 20A (Laagri alevik – Viru Keskus). Kadaka puiestee, Kadaka tee ja Hiiu – Harku karjääri raudtee vahelisel rabasel ja paesel alal on filmitud Lenfilmi mängufilmi "Sherlock Holmesi ja doktor Watsoni seiklused: Baskerville'ide koer" (Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона: Собака Баскервилей, 1981) finaalis kasutatud stseenid. Kadaka puiestee Suurkivi Päring kohanimeandmebaasist. Eesti kohanimed Гримпенская трясина и каменоломня. География – Собака. Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона. 221b.ru
Hiidturako

Hiidturako (Corythaeola cristata), vana nimega siniluuri, on turakolaste sugukonda kuuluv lind. Hiidturako elab Aafrika keskosas ekvatoriaalses, harvem lähisekvatoriaalse kliimaga metsades. Ta asustab tasandike metsaservi, galeriimetsi jõgede kallastel, mägimetsi ja savannide metsasaari. Hiidturako on käoliste seltsi kõige suurem lind. Tema kehapikkus on 70–76 cm ja kaal 800–1231 g. Tal on pikk saba ja lühikesed ümarad tiivad. Pealael on suur tumesinistest sulgedest ˇalati turris tutt. Hiidturako ülapool on rohekassinine, eriti intensiivse värvusega on pea. Kael on sinine, kurgualune valge, rind kollane ja muu alapool ruske. Saba on kollane sinise tüviku ja laia musta tipueelse vöödiga. Nokk on kollane punase tipuga, silma vikerkest on punane ja jalad tinahallid. Hiidturako on arg lind, tegutseb tavaliselt 5-8-isendilistes salkades. Lind lendab halvasti, rohkem hüppab oksalt oksale. Hiidturako häälitsused on valjud. Mõnikord linnud lihtsalt karjuvad kooris mitu minutit. Lindude koor alustab kaeblevate kutsehüüdudega, järgnevad lühikesed hüüded "kok-kok" ning linnud lõpetavad üha sügavamate ja vibreerivamate kutsehüüdudega. Hiidturako ehitab kuivadest okstest lameda pesa kõrgele puu otsa. Kurnas on kaks muna, mida emane üksinda haub umbes 18 päeva. Isane toidab teda selle aja jooksul. Linnupoegi toidavad mõlemad vanemad. Noorlindudel on tiibadel väikesed küünised, mille abil nad puuvõra mööda ringi ronivad. Nad iseseisvuvad 24–26 päeva vanuselt. Hiidturako toiduks on peamiselt puuviljad, aga teda on täheldatud toitumas ka lehtedest, võsudest ja lilledest. Vähem sööb ta selgrootuid. Turakolaste sugukonda nimetati varem banaanitoitlaste sugukonnaks. Kuigi sellesse kuuluvad linnud on üldiselt puuviljatoidulised, pole siiski veel kunagi täheldatud, et mõni sellesse sugukonda kuuluv lind vabas looduses ka päriselt banaane sööks. Sellepärast muudeti selle sugukonna inglis- ja eestikeelset nime, kusjuures ladinakeelne nimi jäi endiseks. Sugukonna uus nimi turakolised pärineb selle kõige liigirikkamalt perekonnalt. Kongo DVs Bandundu provintsis kütitakse hiidturakosid liha ja sulgede pärast. Linnu siniseid ja kollaseid sabasulgi hinnatakse talismanide tegemisel. "Loomade elu", 6. kd., lk. 282–283 John Dunning (toim.). CRC Handbook of Avian Body Masses. CRC Press 1992, ISBN 978-0849342585
Galeriimets

Galeriimets ehk ribamets on igihaljas mets, mis kasvab koridoridena jõekallastel või soiste kohtade ümber muidu poollagedal või lagedal maastikul. ripaal
Héctor López

See artikkel räägib poksijast. pesapalluri kohta vaata artiklit Héctor López (pesapallur). Héctor López Colín (1. veebruar 1967 México – 24. oktoober 2011 México) oli Mehhiko poksija. López sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlusel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Maurizio Steccale (Itaalia). López poksis jaanuarist 1985 kuni juulini 2000 elukutselisena. Ta osales kokku 49 kohtumisel ning võitis neist 41 (neist 23 nokaudiga) ja kaotas 7 (neist 1 nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki. Ta on olnud elukutseliste erinevate kaalukategooriate ja poksiorganisatsioonide Põhja-Ameerika ja maailmameister. 23. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles Héctor López veebisaidil Olympedia (inglise) Héctor López veebisaidil BoxRec (inglise)
Puravikulaadsed

Puravikulaadsed (Boletales) on selts seeni kandseente hõimkonnas. Astraeaceae Boletaceae – puravikulised Coniophoraceae – mädikulised Gomphidiaceae – liimikulised Gyrodontaceae – lepapuravikulised Gyroporaceae Hygrophoropsidaceae – kukeseenikulised Hymenogasteraceae – maamügaralised Melanogastraceae – pigipugulised Paxillaceae – vahelikulised Pisolithaceae Rhizopogonaceae – juurepähklilised Sclerodermataceae – murukeralised Serpulaceae Suillaceae – tatikulised Tapinellaceae Buchwaldoboletus – puidupuravik Chalciporus – pipartatik Leucogyrophana Sissekanne CoL-is Sissekanne MycoBank-is
Hobueesel

Hobueesel on eeslimära ja hobusetäku ristand. Vastupidine ehk hobusemära ja eeslitäku ristand on muul. Keskmine hobueesel on tavaliselt keskmisest muulast veidi väiksem, osalt seetõttu, et eeslimära üsa on väiksem kui hobusemäral. Pole kindel, kas see on ainus põhjus. Eeslil on 62 kromosoomi, hobusel 64. Hobueeslil on seega 63 kromosoomi ja ta on sigimisvõimetu. Hobueesleid on raskem saada kui muulasid, sest hübriidjärglase eostumine ja areng on tõenäolisemad, kui isaks on väiksema kromosoomide arvuga eesel.