laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Folkloristide loend

Siin on loetletud folkloriste. Walter Anderson August Annist Madis Arukask Anzori Barkalaja Jürgen Beyer Viktor Danilov Mattias Johann Eisen Paul Hagu Mall Hiiemäe Reet Hiiemäe Jakob Hurt Tiiu Jaago Marje Joalaid Risto Järv Kalev Järvela Andreas Kalkun Oskar Kallas Eda Kalmre Udo Kolk Arvo Krikmann Kristin Kuutma Mare Kõiva Ottilie-Olga Kõiva Eduard Laugaste Art Leete Aado Lintrop Oskar Loorits Merili Metsvahi Erna Normann Felix Johannes Oinas Triinu Ojamaa Janika Oras Loone Ots Juhan Peegel Veera Pino Rudolf Põldmäe Elmar Daniel Päss Loreida Raudsep Mari-Ann Remmel Ingrid Rüütel Kristi Salve Ingrid Sarv Vaike Sarv Leopold Alexander von Schroeder Herbert Tampere Ülo Tedre Kristjan Torop Marju Torp-Kõivupuu Ülo Valk Luutsia Vallaste Richard Viidalepp Piret Voolaid Antti Aarne Manuk Abeghjan Arvid August Afzelius Walter Anderson Peter Asbjørnsen Alena Boganeva Jenny Butler Simonas Daukantas Alan Dundes Christfried Ganander Galina Gluhhova Olga Hristoforova Oskar Kolberg Marina Kotova Julius Krohn Kaarle Krohn Matti Kuusi Isidor Levin Emily Lyle Mirjam Mencej Wolfgang Mieder Axel Olrik Tatjana Panina Vladimir Propp Just Knud Qvigstad Irina Sedakova Eemil Nestor Setälä Anna-Leena Siikala Stith Thompson Andrei Toporkov Tatjana Vladõkina Vilmos Voigt
Koroonapandeemia Austraalias

Koroonapandeemia Austraalias on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast. Esimene nakatumisjuhtum tuvastati Victoria osariigis 25. jaanuaril 2020 Hiinast Wuhanist naasnud isikul. Mall:COVID-19 pandeemia andmed/haigusjuhtumid Austraalias "Cumulative COVID-19 vaccination doses administered per 100 people" (inglise). Our World in Data. Vaadatud 21.08.2021. "First confirmed case of novel coronavirus in Australia". Australian Government Department of Health. 25. jaanuar 2020. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. veebruar 2020. Vaadatud 3. märtsil 2020. Coronavirus (COVID-19) health alert by the Australian Government Department of Health
Karin Allik

Karin Allik (sündinud 4. märtsil 1998) on eesti teatrikriitik. Ta lõpetas 2021. aastal Tartu Ülikoolis kirjanduse ja kultuuriteaduste eriala bakalaureusetööga "Näitlemine teatris NO99 aastatel 2014–2018". 2023. aasta suvel kaitses Allik Tartu Ülikooli kirjandus- ja teatriteaduse erialal magistritöö "Ansamblimäng Von Krahli Teatri ja Ekspeditsiooni trupi näitel". Lisaks teatrikunsti arvustamisele töötab ta Eesti Teatri Agentuuris. 2019 – Eesti üliõpilaste toetusfond USA-s stipendium 2020 – Tartu Kultuurikandja aasta kultuurikajastaja kategoorias "Teatri funktsioon 21. sajandi väikelinnade elus". Arvamusfestival. Originaali arhiivikoopia seisuga 21.08.2021. Vaadatud 21.08.2021. Merit Maarits (07.01.2020). "Karin Alliku teatrisoovitused: surmkindlatest asjadest paratamatuseni elada ühel ajal". ERR. Vaadatud 21.08.2021. "KARIN ALLIK". ERR. Vaadatud 21.08.2021. "Näitlemine teatris NO99 aastatel 2014–2018". TÜ DSpace. Vaadatud 21.08.2021. "Eesti Teatri Agentuuri koduleht". "Grant Recipients". ESFUSA. Vaadatud 21.08.2021. "KULTUURIKANDJA LAUREAADID 2020". Tartu linna koduleht. 10.03.2021. Vaadatud 21.08.2021.
Elin Org

Elin Org (neiuna Elin Lõhmussaar; sündinud 5. märtsil 1974) on eesti geeniteadlane. Ta lõpetas aastal 1997 Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna. Lisaks lõpetas ta aastal 1996 Heino Elleri Muusikakooli laulu erialal. Doktoritöö teemal "Alleelse aheldatuse (LD) struktuuri uurimine Euroopa opulatsioonides ja selle rakendused geneetilistes assotsiatsiooniuuringutes" kaitses ta 2006. aastal Tartu ülikoolis. Elin Oru peamine uurimissuund on soolestiku mikroobikoosluse ja komplekshaiguste vaheliste seoste uurimine. 2020 – Naissoost tippteadlaste protaali AcademiaNet liige 2006 – esimene auhind üliõpilaste teadustöö konkursil doktoritöö “Alleelse aheldatuse (LD) struktuuri uurimine Euroopa populatsioonides ja selle rakendused geneetilistes assotsiatsiooniuuringutes” eest (EV Haridusministeerium) 2002 – Eesti Teaduste Akadeemia teadustööde konkursi preemia magistritöö eest “ Geenikiip geneetilises analüüsis: meetod ja vöimalused” "Elin Org CV". ETIS. Vaadatud 21.08.2021. "Institute of Genomics". About us. Originaali arhiivikoopia seisuga 19.09.2021. Vaadatud 21.08.2021. "Elin Org. Kõhubaktereid mõjutavad geenid". Vikerraadio. 31.01.2021. Vaadatud 21.08.2021.
Nigeri riigipeade loend

Nigeri riigipeade loend loetleb Nigeri riigipead alates autonoomseks vabariigiks saamisest Prantsuse Ühenduses 1958. aastal.
Lisieux' püha Thérèse

Lisieux' püha Thérèse (prantsuse keeles sainte Thérèse de Lisieux või Thérèse de l'Enfant Jésus et de la Sainte Face), sünninimega Marie Françoise-Thérèse Martin (2. jaanuar 1873 Alençon – 30. september 1897 Lisieux), oli prantsuse katoliku nunn, keda tänapäeval laialdaselt austatakse. Püha Thérèse'i basiilika  Lisieux' püha Thérèse – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Harry Potter ja Fööniksi ordu

"Harry Potter ja Fööniksi ordu" (ingl Harry Potter and the Order of the Phoenix) on Harry Potteri romaanisarja 2003. aasta juunis ilmunud viies romaan. J. K. Rowlingu seni kõige sündmusterohkemas raamatus tuleb Harry Potteril seista silmitsi võlumaailma valitsuse usaldusväärsuse vähenemisega ja Sigatüüka juhtkonna võimetusega midagi muuta. Sellest hoolimata, või ehk just selle tõttu, leiab ta sõpradest suuremat tuge ja jõudu, kui ta oleks arvata osanud, ning kohtab ka piiritut ustavust ja liigutavat valmidust eneseohverduseks. Kuigi sündmustik on tihe ja raamat kogukas, jagavad lugejad Harry tundeid ning ootavad kannatlikult võimalust rongile astuda ja tagasi Sigatüükasse sõita. Õel mustade jõudude vastase kaitse õpetaja Dolores Jane Umbridge. Tige ja solvunud majahaldjas Kreacher Ronald Weasley, kui Gryffindori vaht Tavalise Võluritaseme Eksamid Lord Voldemort Salapärane uks koridori lõpus
2006. aasta Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

2006. aasta Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes toimusid 19.–27. augustini 2006 Lauzerte'is (Tarn-et-Garonne'i departemang)
Tobiesen

Tobiesen (vene keeles Тобизен) on Taanist Holsteinist pärit aadlisuguvõsa. Ludolph Hermann Tobiesen (1771−1839), filosoofiadoktor, kolleegiuminõunik, Kopenhaageni ja Kieli ülikooli eradotsent, Danzigi merenduskooli direktor ja professor Johannes Conrad von Tobiesen (1808−1878), Venemaa keisririigi mereväelane (viitseadmiral), Tallinna sadama komandör August Friedrich von Tobiesen (1810−1885), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kaptenleitnant, kindralmajor), Soome sandarmivalitsuse ülem Hermann Friedrich Johannes von Tobiesen (1845−1917), tõeline salanõunik, Liivimaa viitsekuberner, Tomski ja Harkovi kuberner, senaator Hansen, Alfred von. Stammtafeln nichtimmatrikulierter baltischer Adelsgeschelchter. Bd I. Lief. 1−8. Hamburg-Hamm: Verlegt bei Harry von Hofmann, 1961. Lk 18−22 [1]. Tobieseni suguvõsa vapp saidil gerbovnik.ru
Marti Aavik

Marti Aavik (sündinud 18. oktoobril 1972) on eesti ajakirjanik. Aavik töötas Postimehes aastast 2008 kuni 2022. aastani. 2019. aastal läks Aavik tööle Eesti Teaduste Akadeemiasse, kus ta sai kirjastuse direktoriks ning alates 2020. aasta 17. veebruarist oli ta Postimehe peatoimetaja asetäitja. Alates 2021. aasta 4. juunist kuni 2022. aasta 6. juunini oli ta väljaande Postimees peatoimetaja. Anne Raiste, Merili Nael (03.06.2021). "Postimees vahetas peatoimetajat". ERR. Vaadatud 21.08.2021. "Kontakt". Teaduste Akadeemia Kirjastus. Vaadatud 21.08.2021. Eget Velleste (03.06.2021). "Postimehe uus peatoimetaja: ma ei ütle teile, mida eelmine peatoimetaja valesti tegi". Delfi. Vaadatud 21.08.2021. Postimees/BNS (06.06.2022). "Postimehe peatoimetajana asub tööle Priit Hõbemägi". Postimees. Vaadatud 06.06.2022.
Velké Hamry

Velké Hamry (saksa keeles Großhammer, varem Groß Hammer) on linn Tšehhis Libereci maakonnas Jablonec nad Nisou ringkonnas. Velké Hamry asub Kamenice jõe ääres, Saksamaa piirist 8 km kaugusel, Jablonec nad Nisoust 10 km idas ja Liberecist ligikaudu 19 km idakagus. Velké Hamry paikneb merepinnast 412 meetri kõrgusel. Velké Hamry nime on kasutatud alates 1914. aastast, kui Hoření ja Dolení Hamri asulad liideti üheks omavalitsuseks, mis sai 1926. aastal alevi staatuse. 1942. aastal liideti Bohdalovice ja Svárovi asulad Velké Hamryga. Linnaõigused sai Velké Hamry 1968. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Velké Hamry Místopisný průvodce po České Republice Turista Oficiální stránky Města Velké Hamry
AS Framm

AS Framm on Eesti suurim betooni ja betoontooteid tootev ettevõte. AS Framm asutati 1. oktoobril 1990 nimega AS Talot. 2018. aastast tegutseb ettevõte praeguse nimega. Ettevõttele kuulub neli tootmisüksust Tallinnas, Maardus ja Lagedil ning seal töötab ligi 400 inimest. 2020. aasta kevadel omandas AS Framm oma konkurendi Lasbet Tootmine AS aktsiaid ja sai suurimaks betoonitootjaks Eestis. Aktsiate omanikud on 2016. aastast juhatuse liige Rasmus Kurm, saksa firma SCHWENK Zement Beteiligungen ja Jüri Mõis. 2020. aastal oli ettevõtte käive 29,2 miljonit eurot ja kasum 504 tuhat eurot. Санация и споры: что творится с крупнейшим в Эстонии производителем бетона? dv.ee 09.07.2021 (vaadatud 21.08.2021) "Lõpuks tehing tehtud. Sündis Eesti suurim betooni ja betoontoodete tootja" Delfi Ärileht, 6. märts 2020 AS Framm koduleht
Johann Georg von Hahn

Johann Georg von Hahn (11. juuli 1811 Frankfurt am Main – 23. september 1869 Jena) oli Austria keisririigi (samuti Austria-Ungari) saksa päritolu diplomaat ja filoloog. Kuigi ta oli määratud konsuliks Hellenite kuningriigis, tegeles ta peamiselt albaania keele, ajaloo ja kultuuriloo uurimisega.
Saksa päss

Saksa päss (Deutscher Widder) on Saksamaal aretatud küülikutõug. Saksa pässi peamisteks tunnusteks on jässakas kehaehitus ja lontis kõrvad, värvus võib varieeruda. Saksamaa tõuküülikute aretajate katusorganisatsiooni tõustandardi järgi on saksa pässi minimaalkaal 5 kg, ideaalkaal vahemikus 5,5-9 kg. Kõrvade pikkus võib varieeruda 38 kuni 45 cm. Briti küülikunõukogu tõustandardi järgi peab saksa päss olema massiivne ja lihaseline. Isendi kael ei tohiks olla nähtav, vaid ta peaks olema õlgadest sama lai kui keha tagumine pool. Isend peaks olema lühikeste ja sirgete esijalgadega, tagajalad peaks olema keha tagaosaga paralleelsed. Pea on jässakas ja laia silmadevahega. Kõrvad on laiad ja jäigad, rippudes tihedalt vastu põski. Kõrvade pikkus varieerub Briti standardi järgi 27,96 ja 35,5 cm vahel. Neuer Standard im ZDRK ab 01.10.2018: Was ist neu und zu beachten? German Lop (arhiveeritud)
Mladá Vožice

Mladá Vožice (saksa keeles Jung Woschitz) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Tábori ringkonnas. Mladá Vožice asub Táborist umbes 16 km kirdes, České Budějovicest ligikaudu 68 km põhjakirdes ja Prahast 65 km lõunakagus. Mladá Vožice asub merepinnast 453 meetri kõrgusel. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Mladá Vožice Místopisný průvodce po České Republice
Harry Potter ja segavereline prints

"Harry Potter ja segavereline prints" on Harry Potteri romaanisarja 6. raamat, mis avaldati 2005. aastal. J. K. Rowling kirjeldab Harry Potteri seiklusi kuuendal kooliaastal võrratute üksikasjade ja huumoriga, tegevus on tempokas ja hoogne, sundides lugejat hingetult selle keerdkäike jälgima. Harry Potter peab jällekord veetma suvevaheaja Dursleyde juures. Tal on aga küllalt mõtlemisainet – armastatud ristiisa Sirius Blacki surm, hirmutav surmasööjate eest põgenemine võlukunstiministeeriumis ning pingeline professor Dumbledore'i ja Lord Voldemorti kahevõitlus, mille tunnistajaks ta oli. Nüüd ootab ta oma magamistoas Dursleyde majas närviliselt koolidirektori külaskäiku. Harry ei oska aimata, miks tahab Dumbledore nüüd talle külla tulla. Mis on see küsimus, millega ei anna oodata õppeaasta alguseni? Ta ei ole ka päris kindel, kuidas Dursleyd reageerivad koolidirektori äkilisele ilmumisele nende koju.
Jaanimäe Algkool

Jaanimäe algkool asus endises Haanja vallas, asutati 1820. a. ja suleti 1970. 1935. aastal oli 6-klassiline algkool, 106 õpilase ja 3 õpetajaga, juhatajaks Bruno Raup. Sulgemisel oli juhatajaks Augustine Nikitina. Tuntud vilistlaste seas on vaimulik Armand Leimann. Haanja Munamägi, turistide Mekka. Haanja. 1935. Lk 59.
Antoine Mélinon

Antoine Mélinon (8. august 1913 Charentay – 15. august 2000 Lyon) oli prantsuse kabetaja.
Pagubė

Pagubė (poola keeles Pohuba) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Verkiai valla territooriumil. Pagubė piirneb kagus Krakiškėsega, idas Naujaneriaiga, läänes Šilinėga, põhjas aga Sakališkėse ja Ustronėga. Pagubėst edelas asub Gulbinai mets, sinna jäävad järved Balsys ja Gulbinas. Linnaosa edelapoolsem osa jääb Verkiai regionaalparki. Osaliselt asub see ka Roheliste järvede maastikukaitsealal. Pagubėsse on rajatud aianduskooperatiive, ridaelamuid ja individuaalelamuid. Linnaosa on kujunenud samanimelise küla aladele. Aastal 1996 liideti küla maad Vilniusega. Leedu geoportaal
Ustronė

Ustronė (poola keeles Ustroń) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Verkiai valla territooriumil. Ustronė piirneb kagus Naujaneriaiga, lõunas Pagubėga, loodes aga Sakališkėsega. Linnaosa on kujunenud samanimelise küla aladele. XX sajandi alguses asus seal samanimeline karjamõis. Aastal 1996 liideti küla maad Vilniusega.
Sakališkės

Sakališkės (poola keeles Sokoliszki) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Verkiai valla territooriumil. Sakališkės piirneb kagus Ustronėga, läänes Šilinėga, põhjas aga Bireliaiga. Sakališkėsest läänes asub Raudondvarise mets. Linnaosa läänepoolsem osa jääb Verkiai regionaalparki. Linnaosa on kujunenud samanimelise küla aladele. Aastal 1996 liideti küla maad Vilniusega. Leedu geoportaal
Bireliai

Bireliai (ka Birelė, poola keeles Birka) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Verkiai valla territooriumil. Bireliai piirneb lõunas Sakališkėsega, edelas aga Šilinėga. Bireliaist läänes asub Raudondvarise mets, idas Naujaneriai mets. Linnaosa läänepoolsem osa jääb Verkiai regionaalparki. Linnaosa on kujunenud samanimelise küla aladele. Kuni XX sajandi keskpaigani oli see asula. Aastal 1996 liideti küla maad Vilniusega. Leedu geoportaal
Šilinė (Vilnius)

Šilinė (poola keeles Borówka) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Verkiai valla territooriumil. Šilinė piirneb lõunas Mažieji Gulbinaiga, kirdes Bireliaiga, läänes aga Sakališkėse ja Pagubėga. Šilinė jääb Gulbinai ja Raudondvarise metsa, sinna jäävad järved Raisteliai ja Gulbinas. Linnaosa lõunapoolsem osa jääb Verkiai regionaalparki. Osaliselt asub see ka Roheliste järvede maastikukaitsealal. Suurem osa Šilinėst on sõjaväelinnak. Linnaosa on kujunenud samanimelise huutori aladele. Aastal 1931 oli seal 27 elanikku. Aastal 1979 oli elanikke 6. Leedu geoportaal Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, t. 1, Warszawa 1938. Lietuvos TSR kaimo gyvenamosios vietovės. Vilnius: Lietuvos TSR Centrinė statistikos valdyba, 1982.
Loštice

Loštice (saksa keeles Loschitz) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Šumperki ringkonnas. Loštice asub Šumperkist umbes 26 km lõunas ja Olomoucist ligikaudu 29 km loodes. Asulat on esmamainitud 1267. aastal. Linnaõigused sai Loštice tõenäoliselt 1353. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie Loštic v datech Město Loštice
Hanušovice

Hanušovice (saksa keeles Hannsdorf) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Šumperki ringkonnas. Hanušovice asub Poola piirist 13 km kaugusel, Šumperkist umbes 12 km põhjas ja Olomoucist ligikaudu 59 km põhjaloodes. Hanušovice asub merepinnast 400 meetri kõrgusel. Hanušovicet on esmamainitud 1325. aastal. 1923. aastal ühendati Hanušovice ja Holba asulad. Linnaõigused sai Hanušovice 1975. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Hanušovice : Základní informace Místopisný seznam obcí České republiky. Vaadatud 14. aprillil 2023 Hanušovice Aspida
Monumentaalskulptuur

Monumentaalskulptuur on suurmõõtmeline (mõnest meetrist mõnekümne meetrini) kindla asukohaga, arhitektuursesse või looduslikku ansamblisse kuuluv skulptuur. Monumentaalskulptuure liigitatakse laias laastus monumentideks (sh mälestussambad) ja ehitusplastikaks. Nad võivad olla teostatud eri materjalidest, kuid ajalooliselt on levinuimad kivi ja pronks. Kõrgeimate kujude loend Kunstileksikon. Tallinn: Eesti Klassikakirjastus. 2001. Lk lk 286.
Port-au-Prince

Port-au-Prince on Haiti pealinn, suurim linn, majanduskeskus ja suurim sadamalinn, Läänedepartemangu keskus looduslikult kaunis kohas Gonaїves'i lahe ääres. Suur osa linnast hävis 2010. aasta Haiti maavärinas, nii et linn on tarvis uuesti üles ehitada. 1995. aasta andmetel oli linnas 846 200 ja 1986. aastal arvestuslikult 457 600 elanikku. Eliit elab põhiliselt kesklinnas. Keskklass praktiliselt puudub. Mustanahalised linnatöölised on väga vaesed ja elavad veel halvemini kui talupojad. Maalt voolab inimesi pidevalt juurde, mis teeb olukorra veel hullemaks. Vaestelinnaosades on kohalikeks keskusteks voodoo-preestrite majad. Port-au-Prince on ainuke Haiti linn, kus on kanalisatsioon. Port-au-Prince'is või linna lähistel toodetakse kangaid, puuvillaseemneõli, jahu, suhkrut, seepi ja tsementi. Linnast eksporditakse kohvi ja suhkrut. Linnas on mitmeid luksushotelle. Port-au-Prince'il on lennuühendus peamiste Kariibi mere saartega, Kanada, USA ja Šveitsiga. Turismiäri on sõltuvuses poliitilisest olukorrast. Port-au-Prince'is on Haiti Ülikool, mis on asutatud 1944. aastal. 2010. aasta Haiti maavärinas said paljud linna vaatamisväärsused kannatada. Port-au-Prince'is leidub nii tavalisi büroohooneid, viktoriaanlikke piparkoogimaju kui ka modernseid eramuid. Linna keskväljak on Place du Champ-de-Mars. Selle ääres on Rahvuspalee ja kasarmud, väljakul on iseseisvussõdade kangelase Jean-Jacques Dessalines'i mälestussammas. Vaatamisväärsused on ka Rauaturg, Notre Dame'i katedraal (basiilika; pärast maavärinat varemetes), Rahvusarhiiv, Rahvusraamatukogu, Rahvusmuuseum (pärast maavärinat varemetes) ja sadamakai. Linna rajasid 1749 prantslastest suhkrurooistanduste omanikud ning panid sellele nimeks L'Hôpital. 1750 ja 1771 sai linn kannatada maavärinates. 1770 viidi Prantsuse koloonia Saint-Domingue'i (praegune Haiti) pealinn Cap-Haїtienist L'Hôpitali üle. 1804 sai linn vastiseseisvunud Haiti riigi pealinnaks. 1807 avati sadam väliskaubandusele. 1861. rajati Port-au-Prince'i piiskopkond. 1987. aastal, enne vabasid valimisi, oli linnas vägivallapuhang, milles hukkus sadu inimesi. 2004. aasta veebruaris oli Haitis kodusõda. Kui mässulised jõudsid linna lähistele, põgenes president Jean-Bertrand Aristide 29. veebruaril. Linnas tekkis kaos. 12. jaanuaril 2010 leidis aset 2010. aasta Haiti maavärin, mis purustas suure osa hoonetest ning nõudis kümneid tuhandeid ohvreid. Port-au-Prince'is on sündinud filmirežissöör ja -stsenarist Raoul Peck. Port-au-Prince'ist on juttu Graham Greene'i raamatus "Komödiantide tund" (1966). Teos on ekraniseeritud; filmis mängisid Liz Taylor ja Richard Burton.
Vabaplastika

Vabaplastika on skulptuuri alaliik. Vabaplastika ei ole seotud kindla asukohaga nagu seda on monumentaalskulptuur. Ta on ümberpaigutatav. Figuuri mõõtmed ei ületa reeglina elusuurust. Materjalideks kasutatakse kivi, pronksi, puitu ja keraamikat.
Ken Saan

Ken Saan (sündinud 31. jaanuaril 1976) on eesti tele- ja filmiprodutsent, režissöör ja stsenarist. Tuntuks sai Ken saan musta huumori sarjaga „Esto TV“, kus ta koos Rain Tolgiga provotseerides paljastasid silmakirjalikkust ja rumalust ühiskonnas, ärritades sel moel paljusid eesti avaliku elu tegelasi ning tõi saatetegijatele kaasa (nii kohtu- kui ka pommi-) ähvardusi. Saatesarjale järgnesid libadokumentaalid „Welcome to Estonia“ (2002) ja „Vali kord!“ (2004). Hiljem lisandusid telesarjad "Kalevipojad" (2011), "Alpimaja" (2012), "Süvahavva" (2012),"Merivälja" (2017), "Üle parda" (2019) jne. Ken Saan oli alla aasta (2005. aasta talv kuni 2006. aasta sügis) tegutsenud Pimp TV telekanali loovjuht. 2020 – Eesti filmi- ja teleauhindadel sarja "Üle parda" eest parima reality-show auhind 2021 – Eesti filmi ja teleauhindadel dokumentaalsarja "Narkomuulad" eest parima erisaate auhind 2021 – kohtuvaidlus saamata jäänud töötasude pärast telesaatejuhi Julia Kalendaga 2011 – pärast neljaaastast kohtuvaidlust ETV ja TV3 vahel jõudis ekraanile Ken Saani produtseeritud "Täna õhtul Leo Põld" "Ken Saan biograafia". Eesti Filmi andmebaas. Vaadatud 22.08.2021. "Ken Saan". IMDB. Vaadatud 22.08.2021. Jaanus Kulli (27. detsember 2014). "Ken Saan: "Kui elu kisub liiga stabiilseks, läheb tuju ära ja ma muutun lausa närviliseks."". Õhtuleht. Vaadatud 22.08.2021. Mihkel Mutt (09.04.2004). "Nihilistid näpivad sotsiaalset kliitorit". Sirp. Vaadatud 22.08.2021. Aleksander Tsapov (16. oktoober 2018). "KONTROLLI ALT VÄLJAS. INTERVJUU KEN SAANIGA". Müürileht. Vaadatud 22.08.2021. Janar Kiivramees (3. detsember 2005). "Pseudokangelased, peldikuhuumor, skandaalid – PIMP TV sai avalöögi". Õhtuleht. Vaadatud 22.08.2021. Keit Paju (4. september 2020). "ÕL VIDEO | Parima reality-show auhinna võitnud Ken Saan: oma parimaks teleprojektiks pean saadet „Esto TV"". Õhtuleht. Vaadatud 22.08.2021. "Võitjad 2021". Eesti filmi- ja teleauhinnad. Vaadatud 30.10.2021. Merilin Lutsar (16.08.2021). "NÕUAVAD RAHA | Võttetiim kaebab: teleprodutsent Ken Saan jätab arved tasumata. Ken: tegemist on täieliku kambakaga!". Kroonika. Vaadatud 22.08.2021. Rainer Kerge (21. aprill 2011). "Suurim sõber Leopold ehk skandaalne Leo Põld pääseb telekasse". Õhtuleht. Vaadatud 22.08.2021.
Dessim

"Dessim" oli Eesti NSV ja Austria koostööl tegelenud teaduslik uurimisbüroo, mille asutasid Tallinnas asuv erikonstrueerimisbüroo "Desintegraator" ja Viinis paiknev masinaehituse ja metallitööstuse AS "Simmering-Graz-Paucker". "Dessim" tegutses kolm aastat, alates märtsist 1979, ning oli kommunistliku sovetiimpeeriumi esimene ühisettevõte kapitalistliku firmaga. Tegevus lakkas selle asutaja Johannes Hindi vastu poliitilise sihiga algatatud kriminaalprotsessi tõttu. Nimi "Dessim" koosnes kummagi koostööpartneri firmanimede algussilpidest. Ettevõte mõte oli desintegraatortehnoloogia levitamine ja äriline rakendamine Lääne turul.
Kaire Holts

Kaire Holts on eesti majandusteadlane, kelle peamised uurimissuunad on tööjõu- ja ettevõtlussotsioloogia ning meedia ja kommunikatsiooniteadused. Oma doktoritöö teemal "Management of the Self in Virtual Work: Self-Organisation and Control among Professional online Poker Players" kaitses ta 2017. aastal Hertfordshire'i ülikoolis. Viimastel aastatel on ta uurinud platvormitööga seonduvaid eripärasid. "Kaire Holts CV". ETIS. Vaadatud 22.08.2021. Maarja Merivoo-Parro (08.02.2021). "Eesti platvormitöötajad on krooniliselt ülekoormatud". ERR Novaator. Vaadatud 22.08.2021.
Martin Saar (õpetaja)

Martin Saar (sündinud 4. juunil 1987) on eesti keemiaõpetaja. Lisaks keemiaõpetaja ametile on ta Tallinna Reaalkooli õppealajuhataja. "Kelle mure on (teadus)andekate õpilaste arendamine?". Arvamusfestival. Originaali arhiivikoopia seisuga 22.08.2021. Vaadatud 22.08.2021. "Inimesed". Tallinna Reaalkool. Vaadatud 22.08.2021. Martin Saar (07.12.2018). "Antiintellektuaalsus ja bürokraatia haridust lämmatamas". Sirp. Vaadatud 22.08.2021.
Eesti maanteede loend

Eesti põhimaanteed on loetletud artiklis: Põhimaantee Eesti tugimaanteed on loetletud artiklis: Tugimaantee Eesti kõrvalmaanteed on loetletud artiklis: Eesti kõrvalmaanteede loend Eesti maanteed
Pajatus

Pajatus on lühike, mütoloogilise sisu tagapõhjata rahvajutt, mille aluseks on kindel elujuhtum ja isik. Eduard Laugaste, "Lisamärkmeid pajatuse kui rahvajutuliigi kohta" – Keel ja Kirjandus 1972, nr 8, lk 474–477 vaata ka keel ja kirjandus 2007