laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Termoplastsus

Termoplastsus on plastmaterjali omadus muutuda teatud kuumutamistemperatuuril voolavaks ja pärast jahutamist taas tahkeks. See protsess on pöörduv, kusjuures materjali omadused oluliselt ei muutu. Termoplastsed materjalid on hõlpsalt töödeldavad ja vormitavad mitmesugusteks toodeteks (näiteks kileks) ja esemeteks. Termoplastid on näiteks polükarbonaat (PC), polüetüleentereftalaat (PET), polüeteen (PE), polüpropeen (PP), polüstüreen (PS), polüvinüülkloriid (PVC), akrüülnitriil-butadien-stürool (ABS), polüamiid (PA), polümetüülmetakrülaat (PMMA). Kõige kauem tuntud termoplast on tselluloid, tänapäeval kasutatakse kõige rohkem polüeteeni ja polüpropeeni. Termoreaktiiv Termoplastsed polümeerid
Sotsialismi Tee (Jõhvi)

Sotsialismi Tee : EKP Kohtla-Järve Linnakomitee ja Kohtla-Järve TSN häälekandja, oli aastatel 1949–1960 Jõhvis (Ida-Virumaal) ilmunud ajaleht. Esiknumber ilmus 20. oktoobril 1949. Ajalehte anti välja kolm korda nädalas kuni 20. oktoobrini 1960. Väljaandja oli EKP Kohtla-Järve Linnakomitee ja Kohtla-Järve Töörahva Saadikute Nõukogu. Ajaleht ilmus ka vene keelde tõlgituna kui "Путь Социализма". Ilmusid ka lisad: Tehnilise Progressi eest : ENSV Teaduslik-Tehnilise Mäeühingu, trusti "Eesti Põlevkivi" ja ajalehe "Sotsialismi Tee" väljaanne (1960, nr 1) ; Jõhvi rajooni põllumajanduse alal töötajate sotsialistliku võistluse bülletään (1954–1957, 1959–1960) Pärast ühendamist ajalehega Kaevur jätkas pealkirjaga Leninlik Lipp (1. november 1960–1990). "Sotsialismi Tee". ERB.[alaline kõdulink]
Ike Barinholtz

Isaac "Ike" Barinholtz (sündinud 18. veebruaril 1977 Rogers Parkis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Ike Barinholtz andmekogus IMDb (inglise)
Halloween

Halloween (lühenenud kuju ingliskeelsest nimetusest All Hallows' Eve, 'kõigi pühakute õhtu') ta on läänekristliku pühakutepäeva (1. november) eelõhtul 31. oktoobril tähistatav kalendritähtpäev. Ajaloolaste arvates on selle juured tõenäoliselt paganlikes ja keldi rituaalides. Halloween on eriti populaarne Põhja-Ameerikas. Halloween'i jooksmine ehk trick-or-treating toimub 31. oktoobril. Kuigi sõna halloween on kristliku algupäraga, arvatakse pühal endal olevat paganlikud juured. Ajaloolane Nicholas Rogers märgib, et "mõned folkloristid arvavad seda tulenevat Rooma puuviljade ja seemnete jumalanna Pomona pidustustest või surnutepühast Parentalia, kuid tüüpilisemalt seostatakse seda keldi Samhaini festivaliga, mille nimi tuleb vana-iiri keelest ja tähendab 'suve lõppu'." Halloween on väljarändajate (iirlaste ja šotlaste) poolt Põhja-Ameerikas juurutatud, seal kommertsialiseerunud ja nüüd ringiga "tagasi toodud" tähtpäev. Põhitunnuseks on õõnes kõrvits, millele on külje peale sisse lõigatud nägu ja sisse pandud küünal – kõrvitsalatern. Kõrvitsalaternaid hakati tegema alles Ameerikas, sest kõrvits on Ameerika päritolu taim ja varem neid Euroopas ei tuntud. Laterna valmistamise komme ise on pärit 18. sajandist, mil Iirimaal hakkas levima komme tuua Samhaini ühislõkkelt koju süsi õõnestatud naeri sees. Juurviljalaterna valmistamise komme viitab iiri rahvajutule Ihnuskoi Jackist (Stingy Jack), keda jumal tema pattude pärast ei võtnud paradiisi ja tänu lepingule kuradiga ei saanud kurat võtta Jacki ka põrgusse. Jack pidi kondama mööda maad, valgustades oma teed kaalikast või naerist õõnestatud laternas hõõguvate sütega, mis kurat talle põrgust järgi viskas. Sellest legendist inspiratsiooni saanud iirlased ja šotlased hakkasid pimedal ajal oma kodudest eemale peletama Ihnuskoi Jacki ja teisi ringi kondavaid kurje vaime uste juurde või akende peale asetatud juurviljalaternatega, mille sisse olid lõigatud hirmsad näod. Samuti kasutatakse võimalust kostümeeritult ringi liikuda. Lapsed "kollitavad" naabreid, seades neid valiku ette: "Komm või pomm?", inglise keeles "Trick or treat?" Triki (trick) all mõeldakse mingit vempu. Kui naaber on külaliste tulekuks valmistunud, jagab ta komme või raha. Kui aga keeldub, võib ta mingi vembu või trikiga arvestada. Pärast halloween'i on naabritel tükk aega detektiivitööd, et teada saada, kes selle või tolle maski taga end varjas, kuna sageli vahetavad poisid ja tüdrukud rõivad ja esinevad siis vastavalt. Juhul, kui ei ole võimalik korralikke kollimaske muretseda, korvab maski puudumise grimm (make-up). Firmapidudel on halloween samuti aktuaalne – enamasti tehakse kostüümi- või teemaõhtuid. mardisant kadrisant jõulusant Nicholas Rogers(2002). "Samhain and the Celtic Origins of Halloween". Halloween: From Pagan Ritual to Party Night, lk. 11–21. New York: Oxford Univ. Press. ISBN 0-19-516896-8. Kõik, mida sa pead teadma Halloweenist! Halloween'i ajalugu, History Channel. Oxfordi vihik Halloween - 31. oktoober, BERTA - Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaas
Ristamine

Ristamine on loomade ja taimede aretamisvõte, mille puhul genotüübilt erinevate isendite sugurakud ühendatakse sügoodiks. Ristamise eesmärk on tõu- ja sordiaretuses parandada või täiustada olemasolevaid tõuge ja sorte ning kujundada uusi või saada tarberistlusega produktiivtaimi ja -loomi. Ristamine vanemate vahel, kes erinevad üksteisest vaid ühe geenipaari poolest või kus vaadeldakse vaid üht tunnuspaari, on monohübriidne ristamine. Ristamine, kus vanemvormid erinevad teineteisest kahe tunnuse (tunnuspaari) poolest, õieti kahe geenipaari poolest, on dihübriidne ristamine. Looma- ja taimeliikide, -rasside, -varieteetide jne omavahelist ristamist nimetatakse hübriidimiseks.
Pildiprogramm

Pildiprogramm tähendab kunstiajaloos üksikkunstiteoste temaatilist korraldatust suuremaks tsükliks mingi lähteidee alusel. Selleks lähteideeks võib olla mingi isiku, näiteks mõne piiblitegelase, pühaku, valitseja või muu ajaloolise isiku elukäik, mõni allegooriline teemakogum nagu kaunid kunstid või vabade kunstid, voorused või ka aastaajad aastaringis, kristlikus ikonograafias ka lunastusõpetus, usutunnistus, sakramendid või roosipärg. Pildiprogrammi võivad moodustada näiteks kirikuhoone välisarhitektuuri või selle osa, nagu fassaadi või portaali dekoori skulptuurkaunistused, kirikute interjööris moodustavad seinamaalingud või -mosaiigid sageli suurema terviku, mis omakorda võib haakuda ka pühakoja kapiteelide dekooriga ja muu dekoratiivskulptuuriga, altari retaabli kujunduses võivad ühtsesse programmi koondatud olla altari keskosa ja tiibade maalingud ning neid raamivad skulptuurkaunistused, samuti võivad programmilise tervikuna olla kujundatud kiriku sisustuse osad, nagu nikerdustega ja maalingutega kirikupingid, kantsel koos kõlakatusega, väärid ja oreliprospekt. Kujutiste järjestamisel ja kõrvutamisel võib olla aluseks võetud süžeede ajaline järgnevus, aga ka sümboolsed analoogiad või vastandused. Pildiprogrammi terviku mõistmine annab enamasti kätte võtme iga programmis leiduva üksikteose mõtestamiseks. Ikonograafia M. Koppel. Tallinna Püha hõimkonna altariretaabel. Algsest pildiprogrammist Püha Anna kultuse ja Madalmaade kunstiproduktsiooni taustal. Magistritöö. Tartu 2006 K. Markus. Taimdekoori tähendusest vara- ja kõrggooti katedraalis. Bakalaureusetöö. Tartu 2017 A. Mänd. Kes on kes Niguliste kiriku peaaltari retaablil. – Kunstiteaduslikke Uurimusi, 1−2 (18), 2009, lk 7−34
Fahle Park

Fahle Park on Tallinnas arendamisel olev ärilinnak. See asub Kesklinna linnaosas Tartu maantee, Peterburi maantee ja Järvevana tee sõlmpunktis, endise tselluloosi- ja paberivabriku tööstuskvartalis. Kvartalit arendab Fausto Capital ning selle sisearhitektuurse osa kujundab KAOS Arhitektid. Fahle Parkis tegutsevad teiste seas AS Postimees Grupp, Apollo Grupp, Magnum Medical, Stora Enso, Kaanon kinnisvara, Miele, Eesti Töötukassa Karjäärikeskus, Finestmedia, Wisercat, Argentiina Restoran, Fudy, Workland, Tallinn Art Space, Betsson, HairEd Studio, Kuusk OÜ, Fausto Capital, Callisto PR jt. Fausto Capital pälvis Fahle Parki rajamise eest Eesti Kinnisvarafirmade Liidu auhinna "Kinnisvarategu 2020". Fahle Galeriitänava avalik ruum on inimkeskne.Kvartali sees on majadevaheline ruum jalakäijate päralt. Tänavate ja väljakute disainis on lisaks konteinerhaljastusele kõrghaljastust, et luua roheline vaheruum kogu kvartalis. Katusega kaetud aatriumid ja galeriid on lopsakalt rohelised, konteinerites põõsad, puud ja ronitaimed. Kvartali moodustavad aastatel 1909–1913 valminud paekivist fassaadidega muinsuskaitsealused hooned, mille autor on Jacques Rosenbaum. Fahle kvartal kerkib Tallinna tööstuse hälliks olnud ning täna maa alla suletud Härjapea jõe kaldale. Selle kitsa kiirevoolulise jõe kallastele rajati keskajal rida vesiveskeid, millest kasvasid välja pealinna vanimad tehased ja vabrikud. Juba Rootsi ajal asus siinkandis Eesti vanim paberiveski. Paberitööstus sai piirkonnas taas hoo sisse 19. sajandil. Fahle kvartali ajaloolised paekivihooned on mälestus tööstusrevolutsiooni päevil 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses rajatud tselluloosi- ja paberivabrikust. Toona vedas siinset tööstust direktorina Emil Fahle. Täna hoitakse Fahle kvartalis seda uhket tööstusarhitektuuri pärandit, andes ajaloolistele hoonetele uue kaasaegse sisu. Fahle maja Fahle Park (vaadatud 29. aprillil 2021) Aasta kinnisvarateoks valiti Fahle Park. Fahle.ee, 04.06.2021. Fahle Park "Kunagise Fahle katlamaja korstnast Tallinnas saab vaatetorn" ERR, 31. märts 2021 "Fahle Pargi ala Tallinnas saab uued ligipääsuteed ja trassid" ERR, 6. mai 2021
Aleksander Luhamets

Aleksander Luhamets (18. märts 1918 Määsi, (Luhamaa), Petserimaa – 5. mai 2006 Võru) oli eesti vaimulik. Oli jutlustaja, organist ja koorijuht Antsla palvemajas alates 1944. aastast. Sooritas köstri eksami 1957. Töötas köster-organistina Võru, Vana-Roosa, Rõuge ja Urvaste koguduse Antsla filiaalis. Ordineeriti 17. märtsil 1988 õpetajaks. Oli 1988–1993 Urvaste koguduse abiõpetaja, 1991–1992 Rõuge koguduse õpetaja, 1993–1995 Antsla koguduse õpetaja ja 1995–2001 Urvaste koguduse õpetaja. Tema isa Timofei Luhamets oli kaupmees, hiljem vennastekoguduse jutlustaja Laitsna palvemajas. Tema vennatütar Taimi Paal on eesti botaanik. Aleksander Luhamets oli abielus Meeta Luhametsaga (aastani 1945 Siidra). Neil sündis kaks last. Poeg Joel Luhamets ja pojapoeg Kristjan Luhamets on vaimulikud. Haud Antsla Metsakalmistul
Daršana

Daršana (sanskriti keeles darśana ‘nägemine’; paali keeles dassana) on hinduismis kuue klassikalise koolkonna üldnimetus, samuti tähendab see õpetaja (sanskriti keeles guru) kuulajaskonda. Hinduismi kuus klassikalist koolkonda (sanskriti keeles ṣaḍdarśana) on järgmised: saankhja, njaaja, vaišešika, jooga, mimaansa, vedaanta. Mahajaana budismi joogatšaara koolkonnas on daršana ‘nägemise tee’ (sanskriti keeles darśanamārga), mis tähendab tegelikkuse tõelist nägemist ehk tühjuse mõistmist. Sellel teel vabanetakse valedest vaadetest (sanskriti keeles dṛṣṭi). Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.
Feldmarssal-leitnant

Feldmarssal-leitnant (saksa keeles Feldmarschallleutnant, Feldmarschall-Leutnant, rootsi keeles fältmarskalklöjtnant) oli sõjaväeline auaste mitme riigi sõjaväes. Austria sõjaväes oli feldmarssal-leitnandi auaste kõrgem kindralmajorist ja madalam täiskindralist (jalaväekindral, ratsaväekindral, feldzeugmeister). Rootsi sõjaväes kehtestati feldmarssal-leitnandi auaste 1648. aastal. See oli kõrgem täiskindralist ja madalam feldmarssalist. Auaste oli kasutusel XVIII sajandi alguseni. Kindralfeldmarssal-leitnant
Saku II raudteepeatus

Saku II raudteepeatus asub Saku valla territooriumil Saku aleviku ligidal. Saku II raudteepeatus on kasutuses ainult Rail Balticu kohaliku rongiliikluse teenindamiseks. Asukoht on veel täpsustamisel. Rail Baltic
Pääbo

Pääbo on eesti perekonnanimi. Maire-Ilon Pääbo (sündinud 1930), eesti päritolu rootsi kunstnik ja illustraator Maks Pääbo (1905–1986), eesti tehnikateadlane Nigul Pääbo (1895–1981), eesti politseinik Svante Pääbo (sündinud 1955), eesti juurtega rootsi geneetik Vida Pääbo-Juse (1907–1990), eesti maali- ja tekstiilikunstnik "Pääbo Surname". forebears.io. Vaadatud 25. mai 2019. Approximately 46 people bear this surname. Most prevalent in: Estonia; Highest density in: Estonia.
Matias Aires

Matias Aires Ramos da Silva de Eça (27. märts 1705 São Paulo – 10. detsember 1763 Lissabon) oli koloniaal-Brasiilias sündinud Portugali filosoof ja literaat. Ta kirjutas teoseid prantsuse ja ladina keeles ning oli ka ladina klassika tõlk. Paljud peavad seda 18. sajandi portugali keelefilosoofia suurimaks nimeks. Matias Aires oli ABLi esimehe number 6 patroon. See õnnestus Guerra Junqueirol aastal 1898. Ta oli ka Academia Paulista de Letrase koha nr 3 patroon, keda peeti esimeseks Brasiilia filosoofiks. Tema õde Teresa Margarida da Silva e Orta (1711–1793) oli portugali kirjanik. CARVALHO SILVA, Paulo José. Seelenschmerz in Reflexionen über Matias Aires 'Eitelkeit/-A dor da alma nas reflexões sobre a vaidade de Matias Aires (1952). SciELO, Rev. latinoam. psicopatol. fundam. vol.12 no.2 São Paulo jun. 2009. Biblioteca brasiliana: Guita e José Mindin Aires de Eça, Mathias de Eça (1777). Problema de Arquitetura civil. 01, p.1-250 e 250-685. Lisboa: La Imprensa Off.
Mario Gavranović

Mario Gavranović (sündinud 24. novembril 1989 Luganos) on Horvaatia päritolu Šveitsi jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliiga klubis Kayserispor ja Šveitsi jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri 2006. aastal kodulinna klubis Lugano. Enne Saksamaale siirdumist mängis ta veel samuti Šveitsi klubides Yverdon-Sport ja Neuchâtel Xamax. 2010. aasta veebruaris liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Schalke 04. UEFA Meistrite Liiga hooaja 2010–2011 kaheksandikfinaalis 9. märtsil 2011 lõi ta värava Valencia vastu. Hooajal 2011–2012 mängis ta Schalkest laenul Mainzis. 2012. aastal naasis Gavranović Šveitsi, liitudes FC Zürichiga. Aastatel 2014 ja 2016 võitis ta Zürichiga Šveitsi karika. 2016. aastal siirdus ta Horvaatia kõrgliigasse, liitudes HNK Rijekaga. Hooajal 2016–17 tuli ta klubiga Horvaatia meistriks ja võitis lisaks karikavõistlused. 2018. aasta jaanuaris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Horvaatia kõrgliiga klubiga Zagrebi Dinamo. Aastatel 2018–2021 tuli ta klubiga neljal hooajal järjest Horvaatia meistriks. 2021. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Kayserisporiga. 2011. aastal võitis Gavranović Šveitsi kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Šveitsi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 26. märtsil 2011 EM-i valikmängus Bulgaaria vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 15. augustil 2012 sõprusmängus Horvaatia vastu. Ta on kuulunud Šveitsi koondisse 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Schalke 04 DFB-Pokal: 2010–11 FC Zürich Šveitsi karikas: 2013–14, 2015–16 HNK Rijeka Horvaatia liiga: 2016–17 Horvaatia karikas: 2016–17 Zagrebi Dinamo Horvaatia liiga: 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2020–21 Horvaatia karikas: 2017–18, 2020–21 Horvaatia superkarikas: 2019 https://www.transfermarkt.com/mario-gavranovic/profil/spieler/61380 (vaadatud 19.2.2022)
Ferdinand Laaser

Ferdinand Laaser (27. november 1911 Tallinn – 26. november 1982) oli üks edukamaid eesti roosiaretajaid. Ta on aretanud üle 40 roosisordi, sealhulgas "Pruudikimp", "Juubel", "Lõikepunane", "Tondo", "Mihklipäev" ja "Naistepäev". Ta on elanud Hageri lähedal, Kärus, Luual ja Liivojal (Kurista roosiaed). Tal sündis kolm last, kes kõik tegelevad aianduse ja roosidega. Laido Laaser tegutseb Laiusel, Lemmi Kangur Sindis ja Veljo Laaser Tallinnas. ETV arhiivis on 1972 valminud film "Helin", milles on üheks esinejaks ka Ferdinand http://etv2.err.ee/videod/dok_film/429d525b-c872-4bdb-9771-f51f483fc245 Päring andmebaasis Haudi Vaadatud 18. oktoobril 2023
Kohtla-Järve Gümnaasium

Kohtla-Järve Gümnaasium on riigigümnaasium Kohtla-Järvel. Riigigümnaasium asutati haridus- ja teadusministri käskkirjaga 17. mail 2018. Kohtla-Järvel suleti seoses uue riigigümnaasiumi avamisega kolm gümnaasiumit. Kooli õppekeel on eesti keel. Osaliselt venekeelne õpe tagati avamisest kahe aasta jooksul vaid kahest suletud kakskeelse õppekavaga gümnaasiumist 11. ja 12. klassi üle tulnud õpilastele. Koolihoone ehitati liginullenergiahoonena, seda haldab Riigi Kinnisvara AS. AS Nordecon alustas uue riigigümnaasiumi hoone ehitamist 2019. aasta jaanuaris, koos sisustusega maksis uus koolimaja 5,5 miljonit eurot. Kool avati 1. septembril 2019, koolis alustas õppimist 323 õpilast. Avaaktusel õnnistati kooli lipp. Direktorina hakkas tööle Hendrik Agur. Kooli hümni "Tulevik algab siin" sõnad on kirjutanud Aapo Ilves ja muusika Lilian Reinmets (kooli õppe- ja arendusjuht ja muusikaõpetaja). Hannes Võrno lahkus tüliga töölt Kohtla-Järve gümnaasiumis, süüdistab kooli sundvaktsineerimises Kohtla-Järve gümnaasium on hädas: noored lubavad enda nakkusohutust kontrollida, aga müüvad koroonatestid hoopis maha "Galeriid ja video: Kohtla-Järvel avas uksed uus gümnaasium" ERR, 1. september 2019 Mall:Url=https://www.delfi.ee/artikkel/93031641/hannes-vorno-lahkus-tuliga-toolt-kohtla-jarve-gumnaasiumis-suudistab-kooli-sundvaktsineerimises Mall:Url=https://www.delfi.ee/artikkel/95199727/kohtla-jarve-gumnaasium-on-hadas-noored-lubavad-enda-nakkusohutust-kontrollida-aga-muuvad-koroonatestid-hoopis-maha Kooli koduleht Kohtla-Järve Gümnaasium kaardil
Kévin Théophile-Catherine

Kévin Théophile-Catherine (sündinud 28. oktoobril 1989 Saint-Brieucis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Horvaatia kõrgliiga klubis Zagrebi Dinamo. Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Rennesi Stade, mille meeskonnas debüteeris 2009. aastal Prantsusmaa kõrgliigas. Rennes'i põhikoosseisu murdis ta hooajal 2010–11. 2013. aastal liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Cardiff City. Hooajal 2014–2015 mängis ta Cardiff Cityst laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubis Saint-Étienne. 2015. aasta juunis sõlmis ta Saint-Étienne'iga püsiva lepingu. 2018. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Zagrebi Dinamoga. Hooaegadel 2018–19 ja 2019–20 on ta klubiga tulnud Horvaatia meistriks. 2020. aasta juunis pikendas ta klubiga lepingut kolme aasta võrra. Théophile-Catherine on kuulunud Prantsusmaa kuni 20- ja kuni 21-aastaste koondisse. Zagrebi Dinamo 1. HNL: 2018–19, 2019–20 Horvaatia superkarikas: 2019  Kévin Théophile-Catherine – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Olga Pogodina-Kuzmina

Olga Pogodina-Kuzmina (vene keeles Ольга Леонидовна Погодина-Кузмина; sündinud 11. novembril 1969 Kemerovo oblastis) on vene kirjanik, dramaturg, stsenarist ja teatriteadlane. Ta on sündinud 1969. aastal Kemerovo oblastis ühes väikeses kaubanduslinnas. Kolmandast eluaastast elas ta Leningradis. Ta on lõpetanud Peterburi Riikliku Teatriakadeemia teatriteaduse erialal. Tema teoste järgi on tehtud teatrilavastusi Moskvas, Petroskois, Magadanis, Amuuri-äärses Komsomolskis ja teistes linnades. Tema teoste järgi on tehtud ka filme. Tema teostest on eesti keeles ilmunud romaan "Uraan": vene keeles 2019. aastal, eesti keeles 2020. aastal sarjas "Punane raamat" (tõlkija Erle Nõmm). Romaani tegevus toimub 1950. aastatel Sillamäel. Toetas avalikult Venemaa invasiooni Ukrainasse.
Arijan Ademi

Arijan Ademi (makedoonia keeles Аријан Адеми; sündinud 29. mail 1991 Šibenikis) on Põhja-Makedoonia-Horvaatia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Horvaatia kõrgliiga klubis Zagrebi Dinamo ja Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises. Ta on klubi meeskonna kapten. Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis HNK Šibenik, mille koosseis debüteeris Horvaatia kõrgliigas hooajal 2007–08. 2010. aastal liitus ta Zagrebi Dinamoga. Ta on klubiga tulnud kaheksa korda Horvaatia meistriks, võitnud neli korda Horvaatia karikavõistlused ja kaks korda Horvaatia superkarika. Ademi mängis Horvaatia noortekoondisetes ja 2013. aastal kolm mängu Horvaatia jalgpallikoondises. Pärast seda, kui ta jäeti välja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel osalevast Horvaatia koondisest, otsustas ta hakata koondises esindama Põhja-Makedooniat. Põhja-Makedoonia koondises tegi ta debüüdi 9. oktoobril 2014 EM-i valikmängus Luksemburgi vastu. Esimese koondisevärava lõi ta 14. juunil 2015 EM-i valikmängus Slovakkia vastu. 2015. aastal määrati talle dopingu kasutamise eest nelja-aastane võistluskeeld, kuid see lühendati lõpuks kahe aasta peale. Šibenik Horvaata karikas (1): Teine koht 2009–10 Zagrebi Dinamo Horvaatia liiga (8): 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2017–18, 2018–19 Horvaata karikas (4): 2010–11, 2011–12, 2014–15, 2017–18 Horvaatia superkarikas (2): 2013, 2019 "Arijan Ademi: Dinamo Zagreb midfielder's doping ban cut to two years". BBC Sport. 27.3.2017. Vaadatud 1.1.2020
Sõmon Petljura tänav (Kiiev)

Sõmon Petljura tänav (ukraina keeles Вулиця Симона Петлюри) on Sõmon Petljura järgi nimetatud tänav Ukraina pealinnas Kiievis.
Rob Klinkhammer

Robert Klinkhammer (sündinud 12. augustil 1986 Lethbridge'is Alberta provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Moskva Dinamo ründajana vasakäärel. Aastatel 2003–2007 mängis ta Wester Hockey League'is. 2007. aastal liitus ta American Hockey League'i klubiga Norfolk Admirals, kus mängis ühe hooaja. Seejärel liitus ta Rockford IceHogsiga, kus mängis kolm hooaega. NHL-is tegi Klinkhammer debüüdi Chicago Blackhawksi ridades 10. detsembril 2010 mängus Dallas Starsi vastu, kuid see jäi tema ainsaks mänguks Blackhawksis. 2011. aasta detsembris liitus ta Ottawa Senatorsiga. NHL-is on ta mänginud veel Phoenix/Arizona Coyotesis, Pittsburgh Penguinsis ja Edmonton Oilersis. Alates 2016. aastast on Klinkhammer mänginud KHL-is. Esimesel kahel hooajal mängis ta Minski Dinamos. Hooaja 2017–18 esimeses poolese liitus ta Kaasani Ak Barsiga. Samal hooajal võitis ta klubiga Gagarini karika. Finaalseerias alistati mängudega 4:1 Moskva CSKA. Finaalseeria viimases viiendas mängus võitis lõi Klinkhammer Barsi võiduvärava. Hooajal 2019–20 mängis ta Omski Avangardis, seejärel naasis üheks hooajaks Minski Dinamosse. 2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Moskva Dinamoga. 2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Klinkhammer Kanada jäähokikoondise koosseisus pronksmedali. Robin Klinkhammer KHL.ru lehel Robin Klinkhammer NHL.com lehel Robin Klinkhammer hockeydb.com lehel
Orléansi neitsi

Orléansi neitsi on Jeanne d'Arci lisanimi. Friedrich Schiller on kirjutanud temast näidendi "Orléansi neitsi". Pjotr Tšaikovski on kirjutanud ooperi "Orléansi neitsi" Nikolai Peiko kirjutas (1953–1955) balleti «Жанна д’Арк», mis eesti keeles on tuntud kui "Orléansi neitsi".
Linbacka

Linbacka on küngas Ruhnu saare põhjaosas, mis asub Ruhnu küla keskusest linnulennult veidi enam kui kilomeetri kaugusel põhjaloodes. Künka kõrgeim tipp on 12,8 meetrit. Künka Litoriinamere setetesse on rajatud Linbacka kruusakarjäär. Linbacka piirkonnas asus üks osa ruhnurootslaste kartulipõlde (mis asusid eri paikades üle saare). On teada, et üks osa Korsi talu (Koors) kartulimaid asus "üleval Linbackal" (opa Līnbacka). Linbacka künkal asus 9.–11. sajandini viikingiaegne püsiasustusega küla. Selle muinasaegse asulakoha avastas arheoloog Marge Konsa. Arheoloogide andmetel küttisid selleaegsed ruhnlased hülgeid, olid meresõitjad ja harisid ka põldu. Avastatud rannaküla elanikud elasid saarel aasta läbi. Tänapäeval asub Linbacka küngas merest mitmesaja meetri kaugusel, kuid viikingiajal ulatus sadamakohaks sobilik abajas seal asunud külani. Lisaks toidujäätmetele (hüljeste ja muude loomade luud) leidsid arheoloogid asulakohast ka savinõude kilde. Maainfo kaardirakendus. Horisontaalid ja kõrguspunktid. Vaadatud 22.09.2020. Ruhnu geoloogiline minevik - Eesti Entsüklopeedia. Vaadatud 01.10.2020. Nils Tiberg. Runöbondens ägor[alaline kõdulink]. Uppsala, 1959. Lk 53. Arheoloogid avastasid Ruhnus viikingiaegse püsiasustusega küla. Eesti Päevaleht, nr 155, 09.07.2009. Lk 6.