laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kiirikmadulased

Kiirikmadulased (Xenopeltidae) on maoliste sugukond. Kiirikmadulaste sugukonda klassifitseeritakse Roomajate andmebaasis üksainus perekond: Xenopeltis Reinwardt in Boie, 1827 – kiirikmadu Need peamiselt öise kaevuva eluviisiga kägistajamadusid võib kohata Kagu-Aasias Andamani ja Nicobari saartel, Birma idaosas, Hiina lõunaosas, Tais, Laoses, Kambodžas, Vietnamis, Malaka poolsaarel, Ida-Indias, Sulawesi saarel ja Filipiinidel. Kiirikmadulaste sugukonda liigitatud maod ei talu vangistust vapralt vaid kipuvad, kindla põhjuseta (arvatakse, et stressi tõttu), ära surema. McDiarmid RW, Campbell JA, Touré T. 1999. Snake Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, 1. köide Herpetologists' League. 511 lk. ISBN 1-893777-00-6 (seeria). ISBN 1-893777-01-4 (köide). Peter Uetz & Jakob Hallermann. Roomajate andmebaas, Xenopeltidae vaadatud 01.10.2013(inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Xenopeltidae, vaadatud 22.12.2013(inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne ITIS-is Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne Roomajate andmebaasis
Kiirikmadu

Kiirikmadu (Xenopeltis unicolor) (alamselts maolised, sugukond kiirikmadulased) on maoliik. Nad elavad Lõuna-Aasias, Birmast ja Hiina lõunaosast kuni Jaava, Kalimantani ja Sulawesi saareni. Need väiksed maod kasvavad kuni 1 m pikkuseks.Seljasoomused on neil musta või kohvipruuni värvi kuid kõhualune üsna valkjas. Päikesevalguses muudavad soomused aga värvi ja sillerdavad kas smaragdse, sinise, punase või vaskja läikega. Nad on valdavalt öise eluviisiga. Päeval aga osalt kaevuva eluviisiga: kaevudes metsas pehmesse maapinda, kivide alla ja urgudesse. Nad toituvad väiksematest selgroogsetest loomadest, sealhulgas teistest madudest. Kiirikmaol on säilinud mõlemad kopsud. Suguküpsed emasloomad munevad kuni 10 muna. Peter Uetz & Jakob Hallermann. roomajate andmebaas - Xenopeltidae veebiversioon (vaadatud 01.10.2013) (inglise keeles) Loxocemus bicolor roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 02.10.2013) (inglise keeles) Loomade elu 5:263.
Albu valla lipp

Albu valla lipp on Järva maakonna endise Eesti haldusüksuse Albu valla lipp. Lipp kinnitati 11. aprillil 1994. Lipu autor on Ivo-Manfred Rebane. Albu valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on vardapoolsest alanurgast diagonaalselt poolitatud, mille ülemisel, rohelisel väljal kuldne rõngasrist ja alumisel, kollasel väljal kaks rohelist tammelehte. Lipu normaalmõõtmed on 100×150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 2:3. Kuldne rõngasrist (päikeseratas) on põhjarahvaste ürgne päikese, elu ja õnne võrdkuju. Üksikasjalikumalt sümboliseerib ring kõiksust ja universumit, püstsirge Loojat (unikaalsust) ning rõhtsirge loomingu lõpmatut järjepidevust. Tammelehed viitavad tammele, eestlase pühale puule – pikaealisuse, tugevuse ja jõu võrdkujule. Tammelehed osutavad ka Albu mailt võrsunud A.H.Tammsaarele, Eesti ühele nimekamale kirjanikule. Valla lipp heisati: alaliselt Albu Vallavalitsuse hoonel. ajutiselt valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega, avalikel üritustel, samuti perekondlike sündmuste puhul. Vallalipp heisatakse hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. Kui valla lipp heisatakse koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna või omavalitsusüksuse lipuga, asub valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi või Eesti riigilipust. Vallalipu valmistamine toimub üksnes vallavalitsuse loal. Albu valla vapp Albu valla sümboolika valla kodulehel Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Albu vald.
Kenneth Grahame

Kenneth Grahame (8. märts 1859 – 6. juuli 1932) oli šoti kirjanik. Tema tuntuim teos on "Tuul pajuokstes" (1908).
Brukna

Brukna on küla (mazciems) Lätis Bauska piirkonnas Dāviņi vallas. Asub Iecava jõe kaldal. Asulas asub Brukna mõis (Brucken). Mõis kuulus Korffide suguvõsale. Klassitsistlikus stiilis hoone ehitati 18. sajandi teisel poolel, 19. sajandi algul tehti suuri ümberehitusi. Vahepeal oli mõisas kool, aga 2001. aastast kuulub narkomaanide rehabiliteerimise ühingule. 2011. aastal võttis ühing ette mõisa renoveerimise. Lisaks peahoonele on säilinud mitmed väärtuslikud kõrvalhooned. Mõisa pargis asub Brukna linnamägi, küla kalmistul on Korffide suguvõsa kabel.
JK Tondi

JK Tondi on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Tallinnas.
Pilsrundāle

Pilsrundāle (ka lühendatult Rundāle) on küla (läti keeles lielciems) Lätis Bauska piirkonnas, Rundāle valla halduskeskus. Aastatel 2009–2021 oli see endise Rundāle piirkonna keskus. Esimest korda mainitud 1280. aastal, Asulas asub Rundāle loss (saksa keeles Ruhenthal). Lisaks asuvad seal postkontor, raamatukogu, keskkool, apteek.
Navi Vutiselts

Navi Vutiselts on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Navil.
SK Tääksi

SK Tääksi on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Suure-Jaanis. Võistkond jalgpall.ee
Sotsiaalsed representatsioonid

Sotsiaalsed representatsioonid on laialt levinud arusaamad, mille kujunemist kirjeldab sotsiaalsete representatsioonide teooria.
Zaļenieki

Zaļenieki on küla (lielciems) Lätis Jelgava piirkonnas. Zaļenieki valla halduskeskus. Esimest korda on seda mainitud aastal 1541. Asulas asub Zaļenieki mõisa (Grünhof) keskus. Zaļeniekis on põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Mõisa peahoone on üks selle piirkonna varasemaid klassitsistlikus stiilis hooneid. Zaļenieki oli üks varasemaid ordu mõisasid selles piirkonnas. Ernst Johann von Biron tellis 1766. aastal arhitekt Bartolomeo Rastrellilt mõisale projekti, aga arhitekti surma tõttu jäi see tal lõpetamata. 1768. aastal alanud ehitustööd lõppesid 1775. aastal, tööde lõpetamist juhatas Rastrelli assistent, taanlasest arhitekt Severin Jensen. Rastrelli mõjul on mõisa juures siiski märgata veel paljusid barokseid elemente. Mõis vahetas korduvalt omanikke. See on kuulunud Alexander von Württembergile, Alexis von Schepingile, Alexandra Lievenile, Karl Theodor von Medemile. Aastast 1920 tegutseb mõisa peahoones kool. Mõisa juures on 27,7 ha suurune park. Kolmekümnest kõrvalhoonest on paljud tänapäevani säilinud. Zaļenieki kultuurimaja Zaļenieki mõisa peahoone Zaļenieki mõis
Suure-Jaani SK Kirm

Suure-Jaani SK Kirm on endine Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Suure-Jaanis.
Tropidophiidae

Tropidophiidae (selts Squamata, infraselts Alethinophidia) on madude sugukond. Sugukonda Tropidophiidae liigitatakse järgmised maoperekonnad: Trachyboa Peters, 1860 Tropidophis Bibron in de la Sagra, 1840 †Messelophis- välja surnud. McDiarmid RW, Campbell JA, Touré T. 1999. Snake Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, 1. köide, Herpetologists' League. 511 lk. ISBN 1-893777-00-6 (seeria). ISBN 1-893777-01-4 (köide).
JK Karksi

JK Karksi on endine Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Karksi-Nuias.
Rollin' in My Sweet Baby's Arms

"Rollin' in My Sweet Baby's Arms" (eesti keeles on laulu pealkirjaks "Jahitrofeed" või "Inimjaht") on kantrilaul, mille teadaolevalt esimene singlina avaldatud versioon on Lester Flatti, Earl Scruggsi ja Foggy Mountain Boysi versioon aastast 1951. Laulu edukaim versioon on 1971. aastal ilmunud Buck Owensi esitus. Hiljem on loo singlina välja andnud veel näiteks Leon Russell 1973. aastal ja Maury Finney 1976. aastal. Kuigi loo autoriteks on peetud Lester Flatti voi Charlie Monroed, siis on tegemist hoopiski traditsionaaliga. Eesti keeles laulis laulu tuntuks ansambel Kukerpillid ning see avaldati ka nende 1974. aastal ilmunud EP-l. Eestikeelsete sõnade autor on Henno Käo ning pealkirjaks oli "Jahitrofeed". Lugu leidub ka 1997. aasta Kukerpillide albumil "Veel kord". 2002. aastal ilmunud Kukerpillide plaadil "Pojad on mul õige naksid" on nende samade sõnadega laul Ultima Thule esituses. Telesaate "Laululahing" teise hooaja finaalsaates esitas laulu WAF koor (pealkirjaks "Inimjaht").
Inimjaht

Inimjaht on korrakaitseorganite juhtimisel teostatav ulatuslik operatsioon, mille raames püütakse tabada tagaotsitavaid ohtlikke kurjategijaid. Sellesse võidakse kaasata ka avalikkust ja tsiviilisikuid. See kuulutatakse tavaliselt välja siis, kui mingis tõsises kuriteos kahtlustatav on õiguskaitseasutuste eest põgenenud ja arvatakse olevat mingis kindlas piirkonnas. Seejärel teostatakse seal põhjalikke otsinguid ning võimalusel püüavad korrakaitsjad piirkonna isoleerida, kontrollides sealt lahkujaid. Otsingutel kasutatakse tihti ja eriti suurte territooriumite korral mitmesuguseid tehnoloogilisi vahendeid, näiteks droonid ja helikopterid. Inimjaht lõpeb laiemas tähenduses tavaliselt siis, kui kurjategija tabatakse või ta hukkub. Kitsamas mõttes võidakse intensiivsemad otsingud kitsas piirkonnas lõpetada ka juhul, kui need ei anna tulemust või kui kurjategija põgeneb, misjärel otsingute fookus liigub algselt alalt mujale. 1971. aastal Northwest Orient Airlinesi lennu 305 kaaperdanud D.B. Cooperi otsimine; Mehhiko narkoparuni Joaquín Guzmáni otsingud pärast seda, kui viimane 2001. aastal vanglast põgenes; Sarimõrvar Juri Ustimenko tabamiseks korraldatud politseoperatisoon; Operatsioon 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakud korraldanud Al-Qā‘idah' võrgustiku juhi Usāmah ibn Lādini tabamiseks; Ebaõnnestunud otsingud 1960. aastatel Põhja-Californias tegutsenud Zodiac Killerina tuntud sarimõrtsuka tabamiseks; 1865. aastal USA presidendi Abraham Lincolni tapnud John Wilkes Boothi tabamine.
Katrin Kumpan

Katrin Kumpan (aastatel 1970–1986 Katrin Sang; sündinud 4. juulil 1947 Pärnus) on eesti endine näitleja ja kultuuritöötaja. Ta lõpetas 1965. aastal Pärnu 2. Keskkooli ja 1972. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (5.lend). Pärast keskkooli lõpetamist töötas ta aastatel 1965–1967 Kihnus kooliõpetajana. Pärast kõrgkooli lõpetamist töötas ta aastatel 1972–1992 teatris Estonia. Ta on juhendanud aastast 1979 Kihnu folklooriansamblit Kihnumua ja pärast teatris töötamist on olnud kuni 2001. aastani Kihnu rahvamaja juhataja. 1970 "Valge laev" (Linda Päri) 1972 Hugo Raudsepp "Mikumärdi" (Mimm) 1972 Mitch Leigh "Mees La Manchast" (Aldonza, Dulcinea) 1972 Alexandre Dumas/Ülo Vinter/Ülo Raudmäe "Neli musketäri" (Ketty) 1973 Juri Miljutin "Neiud ärevil" (Darja) 1975 Astrid Lindgren/Ülo Vinter/Ülo Raudmäe "Pipi Pikksukk" (Annika ja preili Rosenblum) 1976 Rudolf Friml/Herbert Stothart "Rose-Marie" (Vanda) 1977 Ülo Vinter "Suvitajad" (Janne) 1979 Burt Bacharach "Tõotused, tõotused ..." (Peggy Olson) 1981 Wolfgang Amadeus Mozart "Teatridirektor" (proua Pfeil) 1982 Pál Ábrahám "Savoy ball" (Tangolita) 1984 John Kander "Kabaree" (preili Kost) 1986 Franz Lehár "Krahv Luxemburg" (Cecilia) 1989 Jerry Bock "Viiuldaja katusel" (Yente) 1991 Oskar Luts/Ülo Vinter "Kevade" (Kiire mammi) 1992 Cole Porter "Suudle mind, Kate" (Hattie) 1995 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (ansambli Kihnumua juhendamine ja seoses ansambli 30. juubeliga) 1999 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (tulemuslik töö ansambliga Kihnumua) 2002 Valgetähe V klassi teenetemärk Aastatel 1970–1986 oli abielus luuletaja ja kirjandusteadlase Joel Sangaga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Eesti teatri biograafiline leksikon". Tallinn 2000
Rullmadulased

Rullmadulased (Aniliidae, varasem nimetus Ilisiidae) on madude sugukond. 1985. aastal liigitati rullmadulaste sugukonda maoperekonnad: rullmadu, Cylindrophis ja Anomochilus. Tänapäeval liigitatakse rullmadulaste sugukonda üksainus maoperekond: Anilius – rullmadu Oken, 1816. Need maod elavad Brasiilias, Prantsuse Guajaanas, Venezuelas, Colombias, Ecuadoris, Peruus ja Boliivias. McDiarmid RW, Campbell JA, Touré T. 1999. Snake Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, vol. 1. Herpetologists' League. 511 pp. ISBN 1-893777-00-6 (seeria). ISBN 1-893777-01-4 (köide). Loomade elu 5. Lk 261. Sissekanne ADW-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI Taxonomy database-s'is Sissekanne roomajate andmebaasis Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Anilius scytale seisuga 29.04.2014.
Liiv-kivitäks

Liiv-kivitäks (Oenanthe isabellina) on linnuliik kivitäksi perekonnast. Tema põhilevilaks on Venemaa ja Kasahstani stepivöönd ja Kesk-Aasia avamaastikud. Eestis kohati liiv-kivitäksi esmakordselt 26. septembril 2013 Maantee külas Sõrve poolsaarel Saaremaal. Liiv-kivitäks andmebaasis eElurikkus Sügisene rändeaeg tõi Eestile uue linnuliigi
Almería provints

Almería provints on provints Hispaanias Andaluusia autonoomse piirkonna kaguosas. Provintsi keskus on Almería linn. Almanzora maakond El campo de Dalíasi maakond El campo de Níjar y Tabernase maakond Pasillo de Fiñana maakond El valle de Andaraxi maakond Véleze maakond Almería provintsi aasta keskmine temperatuur on +18,5 °C, jaanuaris +12,5 °C, augustis +26,9 °C. Aastas sajab keskmiselt 204 mm, sealhulgas jaanuaris 27 mm ja augustis 1 mm sademeid. Aastas paistab päike keskmiselt 2937 tundi, sealhulgas jaanuaris 186 ja augustis 311 tundi. Guía Oficial de Campings. TURESPAÑA. Secretaría de Estado de Comercio y Turismo, Ministerio de Economía. Madrid 2003
Rullmadu (perekond)

Rullmadu (Anilius) (selts Squamata, infraselts Alethinophidia) on maoperekond. Teadlased peavad neid mürgita madudeks. Tänapäeval liigitatakse rullmao perekonda üksainus maoliik: Anilius scytale (Linnaeus, 1758) – rullmadu. Nad elavad valdavalt Brasiilias, Guajaanas, Surinames, Venezuelas, Colombias, Ecuadoris, Peruus ja Boliivias. Anilius, Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 1.10.2013)(inglise keeles)
Bolierialased

Bolierialased (Bolyeriidae) on madude sugukond, kes elab valdavalt Mauritiusel ja võib-olla ka lähedal asuval Roundi saarel. Bolierialased kuuluvad infraseltsi Alethinophidia. Bolierialased arvati varem boalaste hulka, kuid tänapäeval loetakse need eraldi sugukonnaks. Sugukonda kuulub kaks perekonda: Bolyeria J. E. Gray, 1842 Bolyeria multocarinata (Boie, 1827) - roundi bolieria Casarea J. E. Gray, 1842 Casarea dussumieri. Neist üht (Bolyeria) peetakse väljasurnuks. Andmed selle perekonna kohta lõpevad 1975. aastaga. McDiarmid RW, Campbell JA, Touré T. 1999. Snake Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, 1- väljaane, Herpetologists' League. 511 lk. ISBN 1-893777-00-6 (seeria). ISBN 1-893777-01-4 (väljaanne). Loomade elu 5:261. Bolyeria multocarinata (Round Island boa), vaadatud 24. märtsil 2017 Peter Uetz & Jakob Hallermann, Bolyeria Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 24. märtsil 2017) (inglise keeles) J. E. Gray, : Zoological Miscellany, London, 2. väljaanne, lk 41-51, 1831
Kara Thrace

Kara "Starbuck" Thrace on fiktiivne tegelaskuju "Battlestar Galactica" uusversioonis. Starbucki kehastab sarjas Katee Sackhoff. Starbucki on kirjeldatud kui "televisiooni keerulisimat tegelaskuju". Algselt oli Starbuck valmis surema, sest ta ei väärtustanud oma elu. Hiljem aga oli ta valmis end oma kaaslaste nimel ohverdama, sest väärtustas kõike elusat. Kara Thrace omab mõningaid paralleele algse 1978. aasta versioonis olnud Starbuckiga: mõlemad on tulipäised, neid peetakse parimateks pilootideks, mõlemal on kalduvus ülemustele vastu hakata; nad on mängurid, kes naudivad alkoholi ja sigareid. Mõlemas versioonis teevad nad hädamaandumise mahajäetud planeedile, kust pääsevad minema allatulistatud Cyloni laevaga. Kara Thrace'il oli suhe Viperi piloodi Zak Adamaga, kelle Viperiga juhtus operatsiooni käigus õnnetus, milles Zak sai surma. Zaki surm lõi sassi suhted tema isa komandör William Adama ja Zaki venna Lee vahel, kes süüdistas isa Zaki sundimises sõjaväeteenistusse ja seeläbi tema surmas. Kara ja Williami kokkupuude tõi kaasa isa ja tütre suhte. USA Today iseloomustas Kara "Starbuck" Thrace'i kui "katkist sõdalast, kes on võidelnud õigetel põhjustel, kuid kaotanud midagi seda teed käies".
Salaviinaajajad

"Salaviinaajajad" on Louis Sparre ja Teuvo Puro poolt Soomes 1907. aastal loodud tummfilm. 20 minuti pikkust filmi peetakse üldiselt Soome esimeseks mängufilmiks ja filmitööstuse alguseks. Film on kaotsi läinud. Teppo Raikas Teuvo Puro Jussi Snellman Eero Kilpi Axel Rautio Peter von Bagh (2005). Suomalaisen elokuvan uusi kultainen kirja (Finnish). Otava. Lk 8.{{cite book}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Kari Uusitalo (ed.) (1989). The Finnish national filmography vol. 1. Edita. {{cite book}}: parameetris |author= on üldnimi (juhend)
Hänilane

Hänilane (Motacilla flava, varasem nimetus ja Eestis esinev põhialamliik lambahänilane Motacilla flava flava) on västriklaste sugukonda kuuluv linavästrikust veidi väiksem lind, kes kaalub alla 20 grammi ja on 15–16 cm pikk. Rahvapäraseid nimetusi: karjalind, karjatsirk, karjavästrik, veistevästrik, lambalind, lambatsirk, lambalinavästrik, lambahällulind, lambatalleke, kesvatalleke, kollane västrik, kollane linalind, soovästrik, märjavästrik. Hänilane kuulub Eestis kaitstavate liikide III kategooriasse. Eesti Ornitoloogiaühing valis hänilase 2006. aasta linnuks. Hänilane elab Euraasia tundra-, metsa-, stepi- ja kõrbevööndis ning mägismaade avamaastikel, ka Põhja-Aafrikas ja Lääne-Alaskas. Eestis on hänilane üldlevinud haudelind, kelle pesitsusaegset arvukust hinnatakse 10 000 – 20 000 paarile. Hänilane elab meil niitudel, karjamaadel, luhtadel, põõsasniitudel, vähem madalsoodel, veel harvem rabadel. Üldiselt niiskemates elupaikades kui linavästrik. Sageli istub madalatel põõsastel või tugevatel rohukõrtel ning vibutab saba. Lend on madal ja lainjas. Tihti saadab loomakarju, ka istudes veiste ning lammaste turjal: soojavereliste loomade ümber on alati rikkalik toidulaud putukatest toitujaile. Hänilane on rändlind, areaali lõunaosas ka paigalind. Talvitab Aafrikas ja Aasia lõunaosas. Rändel lendab salkadena, palju on Eestist läbirändajaid. Kevadel saabuvad pesitsevad linnud aprilli lõpul või mai alguses, isaslinnud emaslindudest varem. Sügisel lahkuvad augusti lõpul ja septembris. Valdavalt sööb hänilane väheliikuvaid selgrootuid, kes elavad maapinnal ja rohurindes: eelkõige kärbsed, ämblikud ja mardikad. Putukatest toitujana on väga kasulik lind kahjurite hävitajana. Pesitsema asub hänilane linavästrikust hiljem, mai alguses. Pesitseb maapinnal tihedas rohus, enamasti mättal tiheda rohtkatte varjul. Pesa ehitab pinnasesüvendisse kuivadest kõrtest, niidutaimede juurtest ja lehtedest. Mai keskel muneb emaslind 4–6 muna, neid haub üksinda, ligikaudu 13 päeva. Isaslind valvab sel ajal territooriumi, et kaitsta pesa võimalike ohtude eest. Pojad on pesas 12–13 päeva. Toitmisel osalevad mõlemad vanemad. Pärast pesast lahkumist ei oska pojad veel lennata, vanemad õpetavad ja jätkavad toitmist veel mõnda aega. Lennuvõimelisteks saavad juuni keskpaigas. Mustpea-hänilane Põhjahänilane "Eesti lindude staatus, pesitsusaegne ja talvine arvukus 2003–2008" (PDF). Hirundo. Eesti Ornitoloogiaühing. 2009. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2011. Vaadatud 27. oktoobril 2011. Hänilane andmebaasis eElurikkus Monika Laurits: "Hänilane: vähe tuntud, kuigi silmapaistev" Eesti Loodus, aprill 2006
Tooming

Tooming on eesti perekonnanimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tooming 501 inimesel: 242 mehel ja 259 naisel. Perekonnanimede levikult oli Tooming meeste puhul 214. ja naiste puhul 230. kohal. Levinuim oli see Jõgeva maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 46,2. Alfred Tooming (1907–1977), Eesti vaimulik, EELK peapiiskop Ants Tooming (sündinud 1965), Eesti vaimulik (EELK peapiiskopi pojapoeg) Heldur Tooming (1926–2007), Eesti baptistivaimulik (EELK peapiiskopi vennapoeg) Jaan Tooming (sündinud 1946), Eesti näitleja ja teatrilavastaja Peeter Tooming (1939–1997), Eesti fotograaf, režissöör ja operaator Osvald Tooming (1914–1992), Eesti kirjanik Tomingas Toominga Toomingas "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. veebruar 2020. Vaadatud 5. veebruaril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Västriklased

Västriklased (Motacillidae) on saledate väheldaste putuktoiduliste värvuliste sugukond. Liike on sugukonnas kokku umbes 65. Västriklased eelistavad elamiseks avamaastikku, osa elab ka mägedes. Västriklastel on väike pea ja peenikesed jalad, pikk saba ning peenike sirge nokk. Jooksevad ja kõnnivad nobedasti. Eelistavad tegutseda maapinnal. Kiuru perekond (Anthus) Niidukiur e. stepi-niidukiur Anthus richardi Mongoolia kiur Anthus godlewskii Nõmmekiur Anthus campestris Taigakiur Anthus hodgsoni Metskiur Anthus trivialis Sookiur Anthus pratensis Tundrakiur e. punakurk-kiur - Anthus cervinus Randkiur Anthus petrosus Mägikiur Anthus spinoletta Västriku perekond (Motacilla) Hänilane Motacilla flava Lambahänilane M. flava flava Mustpea-hänilane M. flava feldegg Põhjahänilane M. flava thunbergi Kuldhänilane Motacilla citreola Jõgivästrik Motacilla cinerea Linavästrik Motacilla alba Tõmmu-linavästrik M. alba yarrellii Anthus antarcticus – lõunageorgia kiur Anthus australis – austraalia niidukiur Anthus bannermani – tume-nõlvakiur Anthus berthelotii – kanaari kiur Anthus bogotensis – paramokiur Anthus brachyurus – lühisaba-kiur Anthus caffer – savannikiur Anthus camaroonensis – kameruni niidukiur Anthus chacoensis – paraná kiur Anthus cinnamomeus – aafrika niidukiur Anthus correndera – pampakiur Anthus crenatus – kõnnukiur Anthus furcatus – väljakiur Anthus gustavi – põhjakiur Anthus gutturalis – paapua kiur Anthus hellmayri – rohukiur Anthus hoeschi – sotho kiur Anthus latistriatus – ülangukiur Anthus leucophrys – kõrrekiur Anthus lineiventris – rünkakiur Anthus longicaudatus – händkiur Anthus lutescens – väikekiur Anthus melindae – karjamaa-kiur Anthus nattereri – kampokiur Anthus nilghiriensis – nilgiri kiur Anthus novaeseelandiae – lõuna-niidukiur Anthus nyassae – miombokiur Anthus pallidiventris – välukiur Anthus pseudosimilis – oranje kiur Anthus roseatus – roosarind-kiur Anthus rubescens – leetkiur Anthus rufulus – kagu-niidukiur Anthus similis – nõlvakiur Anthus sokokensis – varjukiur Anthus spragueii – preeriakiur Anthus sylvanus – rahnukiur Anthus vaalensis – kulukiur Dendronanthus indicus – võravästrik Hemimacronyx chloris – päikesekiur Hemimacronyx sharpei – keenia kiur Macronyx ameliae – puna-kaeluskiur Macronyx aurantiigula – kikuju kaeluskiur Macronyx capensis – tulikurk-kaeluskiur Macronyx croceus – safran-kaeluskiur Macronyx flavicollis – etioopia kaeluskiur Macronyx fuellebornii – kold-kaeluskiur Macronyx grimwoodi – angoola kaeluskiur Motacilla aguimp – aafrika linavästrik Motacilla capensis – lõunavästrik Motacilla cinereocapilla – itaalia hänilane Motacilla clara – kosevästrik Motacilla flava flavissima – inglise hänilane Motacilla flaviventris – madagaskari västrik Motacilla grandis – jaapani linavästrik Motacilla iberiae – mauri hänilane Motacilla lugens – ida-linavästrik Motacilla lutea – kollahänilane Motacilla maderaspatensis – india linavästrik Motacilla personata – turkestani linavästrik Motacilla subpersonata – maroko linavästrik Tmetothylacus tenellus – kuldkiur
Kiirikmadu (perekond)

Kiirikmadu (Xenopeltis) (alamselts maolised, sugukond kiirikmadulased) on maoperekond. 1970. aastatel liigitati nad koos kaksvärvmaoga ja kääbusmao perekonnaga boalaste sugukonna alamsugukonda Xenopeltinae. Aastal 1987 liigitas McDowell nad kiirikmadulaste (Xenopeltidae) sugukonda. 2008. aastal liigitasid Vidal ja Hedges kiirikmao molekulaarbioloogiliste ja fülogeneetiliste uuringute alusel ülemsugukonda Pythonoidea. Kiirikmao perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Xenopeltis hainanensis Hu & Zhao, 1972 Xenopeltis unicolor Reinwardt, 1827 – kiirikmadu. Neid peamiselt öise kaevuva eluviisiga kägistajamadusid võib kohata Kagu-Aasias ja Ida-Aasias. Peter Uetz & Jakob Hallermann. Xenopeltidae veebiversioon (vaadatud 01.10.2013) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann. Xenopeltidae, veebiversioon (vaadatud 01.10.2013) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne Roomajate andmebaasis