laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Liina Orlova

Liina Orlova (kodanikunimi Liina Hermaküla; sündinud 13. septembril 1941 Tšeljabinski oblastis) on eesti näitleja ja teatripedagoog. Ta on lõpetanud 1959. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1965. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (2. lennus). Ta töötas aastatel 1965–1972 (vaheajaga 1968–1970) Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris, aastatel 1972–1984 teatris Vanemuine ja aastatel 1984–1992 Eesti Draamateatris. Hiljem on ta olnud TEA koolituskeskuse reklaamidirektor ning juhtinud kultuuriprojekte ("Suur päkapiku jõulumaa", 1996–1999, lasteteatri etendused Pirita kloostris 2001–2006). Aastatel 1980–1984 juhendas ta Tartu Riikliku Ülikooli Üliõpilasteatris vene rühma, hiljem on juhendanud ka Tallinna Polütehnilise Instituudi üliõpilasteatrit. 1990. aastatel õpetas ta Tallinna Ühisgümnaasiumis ja Tallinna Ülikoolis kõnekunsti. Lisaks teatrirollidele on ta teinud kaasa paljudes Eesti Televisiooni telelavastustes ja mitme telekanali telesarjades (nt Kanal 2 telesarjas "Kelgukoerad" mängis ta 2009–2010 tädi Agathat). Liina Orloval oli kandev osa Koit Toome esitatud laulu "We Could Have Been Beautiful" video visuaalis. Laul sai võistlusel "Eesti laul 2021" neljanda koha. 1965 "Supernoova" (Malle) 1986 "Õnnelind flamingo" (Meelise ema) 1987 "Metsluiged" (Kuri Kuninganna) 1990 "Ainus pühapäev " (Senni) 2010 "Punane elavhõbe" (Lauljanna) 2011 "Vereringe" (Sveni ema) Ta oli aastatel 1968–1975 abielus vene filminäitleja Viktor Avdjuškoga (ru:Авдюшко, Виктор Антонович), nende tütar on Maria Avdjuško. Aastatel 1978–1988 oli ta abielus Evald Hermakülaga. Ta on paranenud rinnavähist. "Evaldiga olid mu parimad aastad." Õhtuleht, 06.12.2001. Liina Orlova laulu "We Could Have Been Beautiful" videos Eesti Laul 2021. YouTube, 05.12.2020. Tubli naine! Liina Orlova seljatas rinnavähi, Õhtuleht, 05.01.2013. EFISe sissekanne Liina Orlova laulu "We Could Have Been Beautiful" videos, Eesti Laul 2021. YouTube, 5. detsember 2020
Aleksandr Vampilov

Aleksandr Vampilov (vene Александр Валентинович Вампилов; 19. august 1937 Tšeremhovo, Irkutski oblast – 17. august 1972 Baikali järv) oli vene kirjanik. Aleksandr Vampilov oli pärit õpetajate perekonnast. Ta isa oli burjaadi rahvusest, ema oli venelanna. Aleksandr Vampilovi isa Valentin Vampilov arreteeriti NKVD poolt 17. jaanuaril 1938 ning lasti maha sama aasta 9. mail. 1955–1960 õppis Aleksandr Vampilov Irkutski Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonnas. 1959. aasta oktoobris asus Aleksandr Vampilov tööle oblastilehe Sovetskaja Molodjož toimetusse, kus ta töötas kuni 1964. aasta veebruarini. 1965. aasta sügisel võeti ta vastu Kirjanike Liitu. Aleksandr Vampilov hukkus mootorpaadiõnnetuses Baikali järvel kaks päeva enne oma 35. sünnipäeva. Aleksandr Vampilovi näidendid olid omal ajal väga populaarsed. Tema näidendeid on tõlgitud paljudesse keeltesse. Vampilovi näidendeid on lavastatud ka Eesti teatrites. "Näidendid ja lühiproosa". Järelsõna: Paul-Eerik Rummo. Eesti Raamat, Tallinn 1978, 460 lk; sisaldab näidendid "Hüvastijätt juunis", "Vanem poeg" ja "Möödunud suvel Tšulimskis" (tõlkinud Paul-Eerik Rummo) ning "Pardijaht" ja "Provintsianekdoodid" (tõlkinud Rein Saluri), lõputsükkel "Valik varasemat" (tõlkinud Paul-Eerik Rummo) sisaldab lühiproosat ja lühinäidendeid "Kakskümmend minutit "ingliga"", tõlkinud A. Loorents – Kultuur ja Elu 1974, nr 1, sama näidend ka: Meie Repertuaar 1978, nr 6 "Juhtum võõrastemajas" (komöödia ühes vaatuses) – Meie repertuaar 1975, nr 9 Vaapo Vaher, "Pardijahile!" – Sirp 10. oktoober 2003, lk 5 Andres Laasik, ""Vanem poeg" päästis Tallinnas elu ja teatri" ("Vanem poeg", lavastaja Aleksandr Kladko, esietendus Vene Teatris 7. 11. 2008) – Eesti Päevaleht 10. november 2008, lk 13 Rein Veidemann, "Vampilovi hümn inimväärikusele" ("Vanem poeg" Vene Teatris) – Postimees 12. november 2008, lk 16
X Games

X Games on alates 1995. aastast toimuv ekstreemspordiüritus, mida korraldab USA spordikanal ESPN. Võistlusel osalejad võistlevad medalitele ja auhinnarahale. Algselt toimus X Games igal aastal ainult suvel, sisaldades suviseid ekstreemspordialasid. Hiljem loodi talviste ekstreemspordialade võistlus Winter X Games. Üritusel on ka muid rahvusvahelisi võistlusi ja demonstratsioonesinemisi, mida peetakse kõikjal maailmas. Mänge kantakse USAs üle otseülekandena telekanalitel ESPN, ESPN2 ja ABC Sports. Winter X Gamesi peetakse igal talvel alates 1997. aastast. Üritus toimub jaanuaris või veebruaris (enamasti jaanuaris) Ameerika Ühendriikides. Mänge peetakse alates 2002. aastast Aspenis ja seal korraldatakse neid vähemalt 2019. aastani.
Kännu tänav

Kännu tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Linnu allasumis. Kännu tänav algab Tedre tänavalt, ristub Rästa, Räägu ja Võrse tänavaga, Linnu teega ning Kajaka tänavaga. Kännu tänav lõpeb Siili tänaval. Kännu tänav on põhjakirde-lõunaedela suunaline ning ligikaudu 1210 meetri pikkune. Kännu tänav on paralleelne Sõpruse puiestee ja Nõmme teega. Kännu tänav on saanud nime 9. aprillil 1946. Tallinna tänavanimed. KNAB. Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 60
Valetamine (kaardimäng)

Valetamine on kaardimäng. Mängitakse kaardipakiga, milles on 52 kaarti. Kõik kaardid jagatakse mängijate vahel võrdselt. Alustaja valitakse vastavalt kokkuleppele. Hakatakse kordamööda kaarte tagurpidi lauale laduma. Mängija paneb lauale kuni 4 kaarti ja ütleb, mis kaardid need on (näiteks kolm seitset). Ta võib tõtt rääkida või valetada. Järgmine mängija võib püüda ära arvata, kas eelmine mängija rääkis tõtt, aga ta võib ka kaarte lisada. Kui ta valesti arvab, peab ta kõik lauda käidud kaardid üles võtma. Kui eelmine mängija rääkis tõtt ja järgmine arvas õigesti, jäetakse lauas olnud kaardid mängust välja. Kui mängija vale paljastatakse, peab ta kõik lauda käidud kaardid endale võtma. Kaarte võib lisada iga järgmine mängija. Et pole teada, kui paljudel juhtudel võidi valetada, võidakse samasse kuhja uusi kaarte lisada kas või seni, kui ühel mängijatest kaardid otsa saavad. See, kellel kaarte enam käes pole, on sunnitud arvama, kas eelmine mängija valetas või mitte. Võitja on see, kellel kaardid esimesena otsa saavad.
Neurohüpofüüs

Neurohüpofüüs ehk hüpofüüsi tagasagar (ladina keeles neurohypophysis, lobus posterior hypophyseos) on kesknärvisüsteemiga loomadel ajus paikneva hüpofüüsi tagumine sagar, mis on tekkinud vaheaju väljasopistisest ja talitleb sisesekretsiooninäärmena. Neurohüpofüüsi areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Madude neurohüpofüüs koosneb neuronite aksonitest. Madude neurohüpofüüsi ja selle kaudu liikuvaid hormoone on vähe uuritud, kuid arvatakse, et ka neil ringlevad oksütotsiini- ja vasopressiini-sarnased ühendid ning mesototsiin . Hüpofüüsi tagasagar koosneb neuronitest ja neurogliiast. Neurohüpofüüsist eritatakse valdavalt hüpotalamusest tulevate närvikiudude kaudu (aksoplasmaatiliselt) verre hüpotalamuse tuumadest nucleus opticus'est ja nucleus paravnetricularis'est hüpofüüsi liikunud hormoone – oksütotsiini ja antidiureetilist hormooni. Hüpofüüsi tagasagar toimib ka nimetatud hormoonide depoona. Inimestel seostatakse neurohüpofüüsiga mitmeid haiguslikke seisundeid: antidiureetilise hormooni liignõristuse sündroom (SIADH); magediabeedi vormi central diabetes insipidus (antidiureetilise hormooni puudumine või alaproduktsioon); Schwartzi-Barteri sündroom; mitmed põletikulised seisundid mõjutavad neurohüpofüüsi, nagu sarkoidoos; mitmed kasvajad (sh Langerhansi histiotsütoos). "Meditsiinisõnastik" 512:2004. J. M. Pérez-Fígares, J. M. Mancera, E. M. Rodríguez, F. Nualart, P. Fernández-Llebrez, Presence of an oxytocin-like peptide in the hypothalamus and neurohypophysis of a turtle (Mauremys caspica) and a snake (Natrix maura), Cell and Tissue Research, January 1995, Volume 279, Issue 1, pp 75-84, Veebiversioon (vaadatud 22.03.2014) (inglise keeles) Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 143, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Central (Neurogenic) Diabetes Insipidus, Veebiversioon (vaadatud 16.03.2014) (inglise keeles) Felix IA., Pathology of the neurohypophysis., Pathol Res Pract. 1988 Sep;183(5):535-7., Veebiversioon (vaadatud 22.03.2014) (inglise keeles) GRANULAR CELL TUMOR OF THE NEUROHYPOPHYSIS[alaline kõdulink], Veebiversioon (vaadatud 22.03.2014) (inglise keeles) Sissekanne Terminologia Anatomicas A11.1.00.006: Neurohypophysis. Neurohüpofüüs
Koskla tänav

Koskla tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Linnu ja Mooni allasumites. Koskla tänav algab Endla tänavalt, ristub Mooni ja Haigru tänavaga, Sõpruse puiesteega, Liblika ja Talviku tänavaga ning lõpeb Tulika tänaval. Koskla tänav on lääneloode-idakagusuunaline ning ligikaudu 660 meetri pikkune. Koskla tänav sai nime 19. septembril 1958. Koskla tänav 18 asub Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liidu Tallinna Allika Baptistikoguduse hoone http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 55 Tallinna Allika Baptistikogudus
Germanomaania

Germanomaania (ka saksameelsus) on saksa kultuuri ja saksapärasuse ülistamine. Germanofiilia
Türi tänav

Türi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. Türi tänav algab Juurdeveo tänavalt, ristub Saku tänavaga ja lõpeb Kohila tänaval. Türi tänav on kuni Saku tänavaga ristumiseni põhjakirde-lõunaedelasuunaline, seejärel kirde-edelasuunaline. Türi tänav on ligikaudu 645 meetri pikkune. Türi tänaval paiknevad põhiliselt tootmishooned ja laod. Tänava alguses on kaks elumaja (nendest üks mahajäetud). Türi tänav 10 asus Tehas "Estoplast" hooned, sh Türi 10c Estoplasti lambitehas. Türi tänav sai nime 11. augustil 1953. Tänav on nime saanud Türi raudteejaama järgi. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 299
Sahra Wagenknecht

Sahra Wagenknecht (sünninimi Sarah Wagenknecht; sündinud 16. juulil 1969 Jenas) on Saksamaa poliitik, majandusteadlane ja publitsist. Sahra Wagenknecht pärineb segaabielust. Tema isa oli pärslane, ema sakslane. Keskkooli lõpetas ta 1988. aastal. Kuna ta sattus Saksa DV võimudega vastuollu, ei lubatud tal edasi õppida ja ta töötas sekretärina. Sellest hoolimata astus ta 1989. aasta märtsis Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. Aastatel 1990–1996 õppis ta Jenas, Berliinis ja Groningenis filosoofiat ja uuemat saksa kirjandust. Tema magistritöö käsitles noore Karl Marxi Hegeli retseptsiooni. Doktorikraadi magna cum laude sai ta Chemnitzi Tehnikaülikoolis 2012. aastal majanduse alal. Aastatel 1991–1995 kuulus ta Demokraatliku Sotsialismi Partei juhatusse. Uuesti valiti ta partei juhatusse 2000. aastal. 2004. aastal valiti Wagenknecht Euroopa Parlamenti. 2009. aasta septembris valiti ta Saksamaa Liidupäeva. 2010–2014 oli ta üks Vasakpartei (Die Linke) aseesimeestest. 2011. aasta novembris valiti ta Liidupäeva Vasakpartei fraktsiooni aseesimeheks. 13. oktoobril 2015 valiti Sahra Wagenknecht Liidupäeva Vasakpartei fraktsiooni kaasesimeheks (teine kaasesimees on Dietmar Bartsch). 8. jaanuaril 2024 lahkus Wagenknecht Vasakparteist, et moodustada uus vasakpopulistlik partei Sahra Wagenknechti Liit – Mõistus ja Õiglus (Bündnis Sahra Wagenknecht - Vernunft und Gerechtigkeit; BSW). Ta näeb parteid kui vasakpoolset alternatiivi AfDle, samal ajal väites, et Vasakpartei on muutunud liiga vasakliberaalseks. 1997. aasta mais abiellus Sahra Wagenknecht filmiprodutsendi Ralph-Tomas Niemeyeriga. 2011. aasta novembris teatas Oskar Lafontaine, et tal on suhe Sahra Wageknechtiga. Alates 2012. aasta juunist elavad nad koos. Wagenkechti ja Niemeyeri abielu lahutati 2013. aasta veebruaris. Sahra Wagenknecht ja Oskar Lafontaine abiellusid 22. detsembril 2014. Biographie Sahra Wagenknecht Lebenslauf Was War Wann? Sahra Wagenknecht promoviert mit "magna cum laude" Märkische Onlinezeitung, 2. november 2012 Dr. Sahra Wagenknecht Die Linke im Bundestag Wagenknecht will nicht erneut kandidieren Handelsblatt, 24. märts 2014 Matthias Meisner, Cordula Eubel. Sahra Wagenknecht: "Ich will kein Revival alter Verhältnisse" Der Tagesspiegel Wagenknecht und Bartsch zu Fraktionsvorsitzenden gewählt Zeit Online, 13. oktoober 2015 ERR (8. jaanuar 2024). "Saksa opositsioonipoliitik asutas uue erakonna". ERR. Vaadatud 9. jaanuaril 2024. Leute Berliner Zeitung, 6. mai 1997 Anja Maier. In aller Freundschaft : Nach fünfzehn Jahren sind die Linken-Politikerin Wagenknecht und der Journalist Ralph T. Niemeyer nun diskret geschieden worden Die Tageszeitung, 12. juuni 2013 Oskar Lafontaine und Sahra Wagenknecht haben geheiratet Frankfurter Allgemeine Zeitung, 21. märts 2015 Sahra Wagenknecht Saksamaa Liidupäeva kodulehel
Eduard Stavõtskõi

Eduard Stavõtskõi (Едуард Анатолійович Ставицький; sündinud 4. oktoobril 1972 Lebedõnis Sumõ oblastis) on Ukraina poliitik ja riigiteenistuja, energeetika- ja söetööstuse minister 24. detsembrist 2012 kuni 27. veebruarini 2014. Žõtomõri oblastiraada 6. koosseisu liige (2010. aastast). 2014. aasta 21. märtsil leidsid õiguskaitseorganid Stavõtskõiga seotud ruumide läbiotsimisel 42 kilo kulda ja paar miljonit dollarit. http://censor.net.ua/news/277184/u_stavitskogo_nashli_42_kg_zolota_i_neskolko_mln_dollarov
Käänu tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Käänu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. Käänu tänav algab Tiskrevälja tänavalt ja lõpeb umbtänavana. Käänu tänav on enam-vähem põhja–lõunasuunaline ja ligikaudu 165 meetri pikkune. Käänu tänav sai nime 8. detsembril 1995. Tänav on saanud nime Käänu talu järgi, nimi kirjeldab ka tänava kuju. Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 276
I Want You

"I Want You" on mitme teose pealkiri: "I Want You", Marvin Gaye album "I Want You" on Freestyle'i laulu "Vill ha dej" ingliskeelne pealkiri "I Want You", DJ Pulse'i lugu ...
Vill ha dej

"Vill ha dej" (ka "Vill ha dig", ingliskeelse pealkirjaga "I Want You") on Rootsi synthpop-ansambli Freestyle singel aastast 1980. Laulu autorid on Tommy Ekman, J. Hagleitner, Christer Sandelin ja Anders Uddberg. Singel püsis Rootsi plaadimüügiedetabeli esikohal viis nädalat. 1998. aastal kaverdas laulu Rootsi laulja Drömhus (Therese Grankvist) ning sellest versioonist on omakorda teinud eestikeelse kaveri pealkirjaga "Ei soovi, et lahkuksid" Eesti tüdrukuteansambel Anaconda koostöös ansambliga Caater. Eestikeelsete sõnade autor on Kelli Uustani.
Serbia ja Montenegro lipp

Serbia ja Montenegro lipp Jugoslaavia Liitvabariik 1992–2003 Serbia ja Montenegro rahvuslipp Serbia ja Montenegro mereväe lipp Serbia ja Montenegro güüs Serbia lipp Montenegro lipp Jugoslaavia lipp
Rathke tasku

Rathke taskuks ehk ajuripatsitaskuks ehk Rathke kotiks (ladina keeles saccus hypophysalis) nimetatakse osade kesknärvisüsteemiga loomade loote (loodete) suuõõne lae süvendit. Ajuripatsitaskust areneb embrüonaalses arengujärgus ajuripatsi eessagar. Enamikul loomadel formeerub Rathke tasku ajuripatsiks, kuid osadel loomadel säilib Rathke lõhe. Rathke tasku tsüst tekib embrüonaalse Rathke lõhe jäänustest ja on harilikult healoomuline tsüst. Ajuripatsitasku on nimetatud Martin Heinrich Rathke (25. august 1793 – 15. september 1860) auks. "Meditsiinisõnastik" 645:2004. Rathke's pouch, Veebiversioon (vaadatud 22.03.2014) (inglise keeles)
Nikolai Bobrikov

Nikolai Bobrikov (vene keeles Николай Иванович Бобриков; 15. jaanuar / 27. jaanuar 1839 Strelna – 4. juuni / 17. juuni 1904 Helsingi) oli Venemaa keisririigi jalaväekindral ja Soome kindralkuberner. Tema isa Ivan Vassiljevitš Bobrikov (1798–1883) oli sõjaväearst, ema Alexandra Seeland (1817–1896) oli baltisakslane. Ta sündis Peterburi lähedal Strelnas. Ta lõpetas 1858. aastal Peterburis Esimese Kadetikorpuse. Pärast kadetikorpuse lõpetamist asus ta porutšiku auastmes teenima Kaasani lähedal. 1862. aastal astus ta Nikolai Kindralstaabi Akadeemiasse. Aastast 1864 teenis ta Kindralstaabi Peavalitsuses. 1865. aastal komandeeriti ta jälgima (Moskva ja Kaasani sõjaväeringkonnast pärit) sõjaväelaste vedu mööda Volgat ja Kaspiat Kaukaasia sõjaväeringkonda. Ülesande eduka täitmise eest ülendati ta kapteniks. Ta oli aastatel 1884–1898 Peterburi sõjaväeringkonna staabiülem. Aastatel 1898–1904 oli ta Soome kindralkuberner. Tema venestamispoliitika ja Soome kindralkubermangu autonoomia mittetunnustmine tekitas Soomes tugevat kriitikat ja vastumeelsust. 1901. aastal likvideeris ta dekreediga Soome rahvusväeosad ja kehtestas Soomes kohustusliku sõjaväeteenistuse, Venemaa keisririigi armees. Selle mahasurumiseks nõudis ta endale diktaatori õigusi 1902. aastal. 29. märtsil 1903 sai ta Soome diktaatori õigused, nende seas maalt väljasaatmise õiguse kolmeks aastaks. Ta saatis kindralkubermangust välja mitmed Kagaali juhid ja ajakirjanikud. Senati endine ametnik ja soomerootsi aktivist Eugen Schauman tulistas Bobrikovi 16. juunil 1904 Helsingis Senati teise korruse koridoris. Bobrikov sai laskudest haavata ning Schauman tegi seejärel enesetapu. Bobrikov viidi haiglasse, kus teda opereeriti, kuid ta suri järgmisel päeval haavadesse.
Pardiloigu tänav

Pardiloigu tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis. Pardiloigu tänav algab Sepa tänavalt, ristub kahel korral Maleva põiguga ja lõpeb seejärel umbtänavana. Pardiloigu tänav on põhiosas lääne-idasuunaline ja ligikaudu 260 meetri pikkune. Pardiloigu tänav sai nime 7. märtsil 2007. Tänav on saanud nime endise rannajärve järgi, mille kohal on nüüd madal niiske nõgu. http://www.eki.ee/knab/tallinn1.htm Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 287
Esiku-teonärv

Esiku-teonärv ehk tasakaalu-kuulmisnärv ehk VIII peaajunärv ehk kaheksas kraniaalnärv (ladina keeles nervus vestibulocochlearis [VIII]) on paljude kesknärvisüsteemiga loomade sisekõrva sensoorne kaksiknärv. Esiku-teonärv koosneb kahest närvist: esikunärvist (nervus vestibularis) ja teonärvist (nervus cochlearis). Esiku-teonärvi areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Kaheksanda kraniaalnärvi kaudu levib sisekõrvast kuulmis-, asendi ja motoorseid impulsse. Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 370, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. W.Nienstedt, O.Hänninen, A.Arstila, S.-E.Björkqvist, "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Medicina, lk 543, 2011, ISBN 9985-829-36-0 Sissekanne Terminologia Anatomicas, A14.2.01.121: Nervus vestibulocochlearis [VIII]. Esiku-teonärv Sissekanne Encyclopaedia Britannicas
Keele-neelunärv

Keele-neelunärv ehk keeleneelunärv ehk IX peaajunärv ehk üheksas kraniaalnärv (ladina keeles nervus glossopharyngeus [IX]) on paljude kesknärvisüsteemiga loomade kraniaalnärv. IX peaajunärv väljub enamikul loomadel (seal ja hobusel rebendmulgu kaudu) kägimulgu kaudu koljuõõnest ja jaguneb harudeks. Suuremad harud on trumminärv (nervus tympanicus), neeluharu (ramus pharyngeus) ja keeleharu (ramus lingualis). Keele-neelunärvi areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Keele-neelunärv on tuvastatud madude embrüotel juba üsna varases arengujärgus. Keeleneelunärv on seganärv, mille tuumad paiknevad piklikajus. Üheksas kraniaalnärv sisaldab motoorseid, sensoorseid ja parasümpaatilisi kiude. Ta innerveerib motoorselt lihaseid, mis osalevad neelamisrefleksis, sensoorselt aga neeluseina, suulaemandleid ja keele tagaosa maitsmispungi. Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 370, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Manfred Lüdicke, 5. Ordnung der Klasse Reptilia, Serpentes. Tl 2, lk 165 – 167, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 22.03.2014) (inglise keeles) Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 223, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6 trükk, lk 543, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, ISBN 9985-829-36-0. Sissekanne Terminologia Anatomicas, A14.2.01.135. Nervus glossopharyngeus [IX]. Keele-neelunärv
Bengt Ekehielm

Bengt Ekehielm (perekonnanimi kuni aadeldamiseni 1647. aastal Baazius, Baaz, Baacius, Bazius, latiniseeritud eesnimi Benedictus; 12. detsember 1612 – 5. september 1650 Stockholm) oli Academia Gustaviana ja üleüldse Tartu Ülikooli esimene üliõpilane (immatrikuleeritud 20/30. aprillil 1632 Benedictus Bazius Smolanduse nime all) ja deposiitor aastail 1632–1633. Mag. phil. 1633 (De mundo ejusque partibus, juhendaja Michael Savonius). Ta oli Växjö piiskopi Joannes Baaziuse poeg. Enne Tartut oli ta õppinud Rostocki ülikoolis (immatrikuleeritud novembris 1627), Uppsala ülikoolis (immatrikuleeritud aprillis 1628) ja Tartu gümnaasiumis. Tartu ülikooli esimene rektor Jakob Skytte oli temast kolm aastat noorem. Ta oli Karl X Gustavi õpetaja, sai Svea õuekohtu hääleõiguseta kaasistujaks (auskultandiks) 1635 ja sekretäriks 1642 ning Stockholmi alamasehalduriks 1648. TLÜAR rahvusbibliograafia isikud Ekehielm nr 380, www.adelsvapen.com
Erich Kadakas

Erich Johannes Kadakas (19. september 1909 – 2. juuni 1942) oli Eesti ametiühingu- ja töölisliikumise tegelane. Erich Kadakas oli 1939. aastast Tallinna linnavolikogu liige, ta luges 21. juunil 1940 ehk juunipöörde ajal meeleavaldusel Kadrioru lossi ees ette tööliste nõudmised. Valiti 1940. aasta Riigivolikogu valimistel Haapsalu linnast Riigivolikogu 27. valimisringkonnast II Riigivolikogu saadikuks. 25. augustist 1940 oli ta Eesti NSV I Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe teine asetäitja. 30. juunil 1940 valiti ta Eesti Tekstiilitööliste Ametiühingu esimeheks. Ühtlasi oli ta Eesti Ametiühingute Keskliidu juhatuse liige. EK(b)P Keskkomitee büroo 14. märtsi 1941 otsusega määrati ta Eesti NSV Ametiühingute Keskliidu esimeheks. Tabati 31. augustil 1941 Harjumaal Pikaveres talumaja lakast. Erich Kadakas tunti ära ja anti kohalike talumeeste poolt Saksa okupatsioonivõimude kätte kohtupidamiseks. Jaan Toomla (koostaja). Valitud ja valitsenud. Tallinn, 1999 E. Kadakas E. Tekstiiltööüste Ametiühingu esimeheks. Päewaleht, 1. juuli 1940 Sõja ja rahu vahel Esimene punane aasta II 2010
Toomas Tomson

Toomas Ralf Tomson (5. veebruar 1929 Tallinn – juuni 1984 Tallinn) oli eesti keemik, keemiateaduste kandidaat. Ta lõpetas 1947. aastal Tallinna 2. Keskkooli, 1952. aastal Tartu Riikliku Ülikooli keemikuna ja kaitses 1963. aastal Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keemia Instituudi teadusliku töötajana tehnikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Alküülarüülsulfonaatide süntees põlevkiviõli süsivesinike baasil". Tomson töötas aastatel 1957–1969 KI-s (1965–1969 katalüütiliste protsesside sektori vanemteadurina), oli 1969–1972 Kiviõli Põlevkivikeemia Kombinaadi insener, oli 1972–1984 Tallinna Keemia- ja Farmaatsiatehase eksperimentaallabori juhataja asetäitja. Ta avaldas 13 teadustrükist. Toomas Tomson maeti 3. juulil 1984 Tallinnas Rahumäe kalmistule. И. Вииль, М. Корв, И. Кудрявцев, А. Мянник, Г. Степанова, Т. Томсон, И. Тянав, С. Файнгольд, А. Ханнус. Получение опытных партий моющих веществ на сланце-химическом комбинате "Кивиыли". Научно-технический отчет. Autoriseeritud masinakiri 1961 Toomas Tomson "Lugusid keemiast ja keemikuist". Kirjastus Valgus 1966 illustraator: Hugo Hiibus Toomas Tomson "Mis on pesemisvahendid ja miks nad pesevad", Valgus 1969 Tema lapsed on ujuja ja arst Terje Viidebaum ning arhitekt Tarmo Teedumäe. "Täiendust teadlaste perele". Kodumaa : nädalaleht. 2. oktoober 1963. Vaadatud 14. jaanuaril 2024. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 4. köide: Sar-Y. Lisa TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 794, märksõna "Tomson, Toomas" https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=68681 Toomas Tomson (1966). "Lugusid keemiast ja keemikuist".