laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Chad Le Clos

Chad Le Clos (täisnimega Chad Guy Bertrand Le Clos; sündinud 12. aprillil 1992 Durbanis) on Lõuna-Aafrika Vabariigi ujuja; olümpiavõitja ja mitmekordne maailmameister. Tema lemmikstiil on liblikujumine. Chad Le Clos lõpetas 2010. aastal Durbanis Westwille'i poistekooli. Ujumisvõistlustel hakkas regulaarselt osalema kümneaastaselt. Esimesed silmapaistvad tulemused rahvusvahelisel tasandil saavutas ta 2010. aastal Singapuris peetud noorte suveolümpiamängudel ja samal aastal New Delhis toimunud Rahvaste Ühenduse mängudel. Londoni 2012. aasta suveolümpiamängudel võitis ta 200 m liblikujumises mitmekordset olümpiavõitjat ja maailmameistrit Michael Phelpsi. Esimesi kordi tuli Le Clos maailmameistriks 2012. aastal ujumise lühiraja maailmameistrivõistlustel İstanbulis ja 2013. aastal ujumise maailmameistrivõistlustel Barcelonas, vastavalt 100 m ja 200 m liblikujumises. 2014. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Glasgow's võitis Le Clos seitse medalit (kaks kulda, ühe hõbeda ja neli pronksi). 2015. aasta Kaasani maailmameistrivõistlustel võitis ta 100 m liblikujumises ajaga 50,56 kuldmedali ja 200 meetri liblikujumises ajaga 1.53,68 hõbemedali. 2016. aasta suveolümpiamänge Rio de Janeiros alustas ta 8. augustil hõbemedalivõiduga 200 meetri vabaujumises. Teise hõbeda võitis ta 100 meetri liblikujumises. 2018. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Gold Coastis võitis Le Clos viis medalit (kolm kulda, ühe hõbeda ja ühe pronksi). 2020. aasta suveolümpiamängude avatseremoonial Tokyos oli koos Phumelela Mbandega Lõuna-Aafrika Vabariigi lipukandja. Aastatel 2011, 2013, 2014 ja 2017 on ta võitnud ujumise maailma karika. Talle on kuulunud 100 meetri ja 200 meetri liblikujumise lühiraja maailmailmarekordid. Aastatel 2012–2016 on ajakiri Swimming World valinud ta Aafrika aasta ujujaks. 2014. aastal valis FINA ta aasta meesujujaks. 27. aprillil 2013 andis Lõuna-Aafrika Vabariigi president talle sportlike saavutuste eest Ikhamanga ordeni. Ujuja on ka tema noorem vend Jordan Le Clos. Seisuga 11. aprill 2018 Pikal rajal Lühirajal Chad Le Clos. swimrankings.net. Vaadatud 11.8.2018 Koduleht Ametlik leht Facebookis Chad Le Clos ametlik leht Twitteris Chad Le Clos FINA lehel
Massachusetts

Massachusetts on Ameerika Ühendriikide osariik riigi idaosas, Uus-Inglismaa regioonis Atlandi ookeani rannikul. Massachusetts piirneb New Hampshire'i, Vermonti, New Yorgi, Connecticuti ja Rhode Islandi osariikidega. 1776. aastal oli Massachusetts üks 13 kolooniast, kes kirjutas alla Ameerika Ühendriikide iseseisvusdeklaratsioonile. Massachusetts oli esimene osariik, kus keelustati orjapidamine (1780). Massachusettsi Tehnoloogiainstituut (MIT) on üks maailma tuntumaid ülikoole. Lexington Common Boston Päikeseloojang Cape Codi lahel 2020 United States Census, vaadatud 20.03.2022. Massachusettsi osariigi koduleht
Padaoru maastikukaitseala

Padaoru maastikukaitseala asub Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Pada ja Samma külas. Kaitseala esmaseks eesmärgiks on Pada jõe keskjooksu ning jõega külgnevate metsakoosluste ja elupaigatüüpide säilitamine. Kaitsealal on ka Padaoru paisjärv. Org võeti esmalt kaitse alla 1959. aastal ja siis oli kaitstavat pinda 37,0 ha. Detsembris 1978 moodustati 52,2 ha suurune Padaoru kaitseala ja 2005 loodi eelneva baasil 177,7 ha kattev Padaoru maastikukaitseala. "Valitsus kinnitas Padaoru kaitseala kaitse-eeskirja eelnõu"[alaline kõdulink] Virumaa Teataja, 08.07.2005 Padaoru maastikukaitseala Eesti Entsüklopeedia Padaorg (KLO1000133) Eesti looduse infosüsteemis Padaoru maastikukaitseala Eesti looduse infosüsteemis Padaoru maastikukaitseala kaitse-eeskiri
Judith Schalansky

Judith Schalansky (sündinud 20. septembril 1980 Greifswaldis) on saksa kirjanik. Ta on õppinud kunstiajalugu Berliini Vabas Ülikoolis ja kommunikatsioonidisaini Potsdami rakenduskõrgkoolis (Fachhochschule Potsdam). Tema kirjanduslik debüüt, madruseromaan "Blau steht dir nicht" ("Sinine ei sobi sulle") ilmus 2008. aastal. Raamatu "Atlas der ablegenen Inseln" ("Kõrvaliste saarte atlas") eest sai ta 2010. aastal raamatukunsti fondi esimese auhinna. Eesti keelde on tõlgitud tema romaan "Kaelkirjaku kael" (saksa keeles "Der Hals der Giraffe", 2012, eesti keeles ilmus kirjastuse Tänapäev sarjas "Punane raamat" Eve Sooneste tõlkes, 2013). Judith Schalansky elab Berliinis ja tegutseb vabakutselise kirjanikuna. Teose eestikeelne lühitutvustus
Saba

Saba on mitmel loomarühmal keha osa, mis jääb pärakust tahapoole; üldjuhul on saba eraldiseisev paindlik jätke keha küljes. Laias laastus vastab see imetajate, roomajate ja lindude ristluu ning sabaluu piirkonnale. Ehkki saba esineb peamiselt selgroogsetel, on sabalaadseid jätkeid ka mõnel selgrootul, näiteks skorpionidel, hooghännalistel ja tigudel. Saba kasutatakse mitmel viisil. Kalad ja teised mereelukad tarvitavad saba liikumiseks. Paljud maismaaloomad peletavad sabaga kärbseid ja teisi hammustavaid putukaid. Mõned liigid, sealhulgas kassid ja kängurud, kasutavad saba tasakaalu hoidmiseks. Uue Maailma ahvidel ja opossumitel on aga haardsaba, millega nad saavad puuokstest kinni hoida. Sabadega edastatakse ka signaale. Mõned hirved välgutavad oma sabade valgeid alakülgi, et hoiatada teisi hirvi võimaliku ohu eest. Koerlased (sealhulgas kodustatud koerad) näitavad saba asendi ja liikumisega emotsioone. Mõne loomaliigi sabad on soomustatud ning mõnel, näiteks skorpionitel, mürgised. Mõni sisalikuliik võib oma saba kehast lahutada. See võimaldab neil põgeneda kiskjate eest, kas siis nende tähelepanu siputava sabaga kõrvale juhtides või lihtsalt saba maha jättes, kui ülejäänud sisalik põgeneb. Sel viisil maha jäetud sabad kasvavad üldjuhul ajapikku tagasi, ehkki asendussaba on tavaliselt tumedam kui originaal. Enamiku lindude sabad lõpevad pikkade sabasulgedega. Neid sulgi kasutatakse tüürina, mis võimaldab lennu ajal paremini manööverdada. Samuti aitavad need linnul istudes tasakaalu hoida. Mõne liigi, näiteks paradiisilinnu, lüürasaba ning eelkõige paabulindude moondunud sabasuled mängivad tähtsat rolli sugudevahelistes suhetes. Mõne linnuliigi, sealhulgas rähnide eriti jäigad sabasuled lasevad neil toetada ennast puutüvede vastu. Rohusööjad, näiteks hobused, tarvitavad saba nii putukate peletamiseks kui ka oma füüsilise või emotsionaalse seisundi näitamiseks. Sabalülid
Heino Veldi

Heino Veldi (sündinud 26. juunil 1936 Taevere vallas) on Eesti NSV põllumajandus- ja tööstusjuht ning riigitegelane. Ta lõpetas aastal 1955 Suure-Jaani Keskkooli ja aastal 1960 Eesti Põllumajanduse Akadeemia insener-mehaanikuna. Ta töötas aastatel 1962–1966 Paide rajooni Põllumajandusvalitsuses peainsenerina; aastatel 1966–1979 töötas ta Eesti NSV Põllumajandusministeeriumis valitsuse juhataja ja ministri asetäitjana; aastatel 1979–1981 töötas ta Eesti NSV Põllumajandustehnika komitee esimehena. Aastatel 1981–1983 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja, aastatel 1983–1988 Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe esimene asetäitja, olles aastatel 1985–1988 veel Eesti NSV Agrotööstuskomitee esimees. Aastatel 1989–1992 oli ta NSV Liidu Välisministeeriumi Taani saatkonna põllumajandusnõunik. Aastatel 1992–1994 oli ta Eesti Vabariigi Põllumajandusministri nõunik. Aastatel 1994–2000 oli ta "AS Kuusalu Tehas" peadirektor. Ta oli NSV Liidu Ülemnõukogu XI koosseisu saadik ja Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseisu saadik. Tema hobiks on jahindus. orden Austuse märk Tööpunalipu orden Nõukogude Eesti preemia kivikoristustehnoloogia väljatöötamise eest põllumajanduses Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000. AS Kirjastus Ilo, 2003
Mäetagused

Mäetagused on eestikeelne eelretsenseeritav teadusajakiri ja kultuuriajakiri, mis avaldab akadeemilisi originaaluurimusi folkloristikast, võrdlevast usundiuurimisest, kultuuriantropoloogiast ja nendega seotud valdkondadest. Ajakiri ilmub aastast 1996 nii trükisena kui veebis ja kasutab aastast 1997 mitmesuguseid meedialisasid. Tegemist on ühega kahest esimesest Eestis ilmuma hakanud avatud täistekste avaldava teadusajakirjaga. Lisaks teadusartiklitele avaldatakse erialaste teadussündmuste ja väljaannete ülevaateid. Aastas ilmub 3–4 numbrit, ajakirjal on rahvusvaheline kolleegium ja see on lülitatud olulistesse rahvusvahelistesse andmebaasidesse. Ajakirja toimetajad on Mare Kõiva ja Andres Kuperjanov, tegevtoimetaja Asta Niinemets, uudiste toimetaja Piret Voolaid. http://www.folklore.ee/tagused/pub.htm (vaadatud 26.07.2013) Ajakirja koduleht
Gennobaudes (3. sajand)

Gennobaudes oli 3. sajandil frangi väejuht. Ründas 3. sajandi lõpus Rooma keisririigi Germania II provintsi, kuid oli sunnitud Rooma keiser Maximianusega 286. aastal rahu sõlmima. Sellega vabastasid frangid rünnakute ajal võetud vangid. Schmoeckel, Reinhard. Bevor es Deutschland gab. Expedition in unsere Frühgeschichte – von den Römern bis zu den Sachsenkaisern. Bergisch Gladbach, 2002. Lk. 202, 217.
Limitanei

Limitanei olid Vana-Rooma armee üksused, mis paiknesid riigi piiride ääres, sellal kui mobiilne väliarmee (comitatenses) paiknes sisemaal strateegiliselt tähtsates punktides.
Kristjan Torop

Kristjan Torop (5. märts 1934 – 28. november 1994) oli eesti lavastaja, rahvatantsupedagoog ja folklorist. Aastal 1969 asutas ta folklooriansambli Leigarid, mida juhtis aastani 1990. Samuti on ta juhtinud rahvatantsuansamblit Tarbatu. 1988 Eesti NSV teeneline kunstitegelane 1992 Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind 1995 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri aastapreemia (postuumselt) (rahvatantsualane tegevus ja raamatu "Kontratantsud" koostamine) Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 546. http://www.polvamaa.ee/index.php?page=2896&
Söödalisandid

Söödalisandid ehk söödapreparaadid on söötade rühm, mis leiavad kasutust loomakasvatuses ning koduses loomapidamises aga ka lemmikloomade söötmisel. Söödalisandid võivad olla nii taimsed, loomsed, mikroobsed või saadused ja/või nende kombinatsioonid. Söödalisandid peavad olema ohutud inimese ja loomade tervisele ja keskkonnale ning vastama kasutusotstarbele. Söödalisandid ei tohi sisaldada lubatust suuremas koguses soovimatuid aineid. Söödalisanditena kasutatakse ka sünteetilisi vitamiinipreparaate: retinooli (retinoolatsetaadina ja retinoolpalmitaadina tiamiini riboflaviini kaltsiumpantotenaati koliinkloriidi nikotiinhapet ja nikotiinhappeamiidi püridoksiini foolhapet tsüanokobalamiini ergokaltsiferooli kolekaltsiferooli α-tokoferoolatsetaadina füllokinooni menadiooni lisaks veel karoteeni söödapreparaate jpm. Lisandeid lisatakse söödale nii vitamiinipreparaatide, kuivpreparaatide kui ka õlilahustena. Eesti Maaülikool, 2010, Põllumajandusloomade söötmisel kasutatavad söödad ja nende toiteväärtus, Söötmisõpetus, Õppejõud: Silvi Tölp, Tehniline teostus: Irje Leontjeva,Veebiversioon (vaadatud 01.08.2013) http://ph.emu.ee/~irjel/Sootmine/sootade%20moodul/vitamiinipreparaadid.html Eesti Maaülikool, 2010, Põllumajandusloomade söötmisel kasutatavad söödad ja nende toiteväärtus, Söötmisõpetus, Õppejõud: Silvi Tölp, Tehniline teostus: Irje Leontjeva
Jakob Hurda nimeline Põlva Rahvahariduse Selts

Jakob Hurda nimeline Põlva Rahvahariduse Selts (lühemalt: Jakob Hurda Selts) on 1995. aastal Põlvas asutatud selts. Selts annab välja Jakob Hurda rahvuskultuuri auhinda. Põhikirja järgi on seltsi eesmärkide seas muu hulgas "rahvuskultuuri (koorilaul, rahvatants, rahva- ja puhkpillimuusika, näitemäng, käsitöö jne.) traditsioonide hoidmine ja edasiarendamine". http://jakobhurt.ee/rahvahariduse-selts/seltsi-pohikiri/ (vaadatud 26.07.2013) Seltsi koduleht (vaadatud 26.07.2013)
Saba (täpsustus)

Sõnal "saba" ja nimel "Saba" on mitu tähendust. Saba on mitmel loomarühmal keha osa, mis jääb pärakust tahapoole. Saba on perekonnanimi. Saba on Kariibi meres olev saar, kuulub Madalmaade Kuningriigi koosseisu. Saba on Venemaal Leningradi oblastis olev jõgi. Saba on inimeste järjekord rahvapäraselt ja pisut irooniliselt. Saba on koerakooluliste sugukonda kuuluv taimeperekond. "Saba" on Najimi album.
Kreutzwaldi mälestusmedal

Kreutzwaldi mälestusmedal (ka: Lauluisa mälestusmedal) on auhind, mida Kreutzwaldi Memoriaalmuuseum annab välja isikutele, kes on märkimisväärselt edendanud Kreutzwaldi Memoriaalmuuseumi või selle filiaale. Medalit antakse välja iga aasta detsembrikuus. 2021. aastal said medali Urmas Kalla "Kalevipoja" tõlkimise eest võru keelde ja Toomas Kuusing mainitud väljaande illustreerimise eest. http://www.lauluisa.ee/images/system/malestusmedali-statuut.jpg[alaline kõdulink] (vaadatud 26.07.2013) "Võrukeelse „Kalevipoja" valmimist tunnustati Kreutzwaldi mälestusmedaliga". Lõunaleht. 15. detsember 2021. Mälestusmedali statuut (vaadatud 26.07.2013)
Summiti maakond (Utah)

Summiti maakond (Summit County) on maakond USA-s Utah' osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40° 52′ N, 110° 58′ W Maakonna halduskeskus on Coalville ja suurim linn Park City. Maakonna pindala on 4874 km², millest 28 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 36 324. Aastal 2000 oli elanike arv 29 736. Richi maakond (põhjas) Morgani maakond (loodes) Salt Lake'i maakond (läänes) Wasatchi maakond (lõunas) Duchesne'i maakond (lõunas) Daggetti maakond (idas) Sweetwateri maakond (kirdes) Uinta maakond (põhjas) Summiti maakond moodustati 1854. aastal. Maakond on saanud nime mägede järgi, kuna maakonnas asub 39 kõrgemat Utah' mäge. Ashley metsakaitseala (osa) Wasatchi metsakaitseala (osa)
Juabi maakond

Juabi maakond (Juab County) on maakond USA-s Utah' osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39° 43′ N, 112° 48′ W Maakonna halduskeskus on Nephi. Maakonna pindala on 8822 km², millest 38 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 246. Aastal 2000 oli elanike arv 8238. Tooele maakond (põhjas) Utah' maakond (põhjas) Millardi maakond (lõunas) Sanpete'i maakond (idas) White Pine'i maakond (läänes) Juabi maakond moodustati 1852. aastal. Maakond on saanud nime indiaanlaste sõna juab ('org') järgi. Fish Springs National Wildlife Refuge Fishlake'i metsakaitseala (osa) Uinta-Wasatch-Cache'i metsakaitseala (osa) Yuba Lake State Park Utah' maakonna koduleht (inglise keeles)
Progress (mootorpaat)

Progress (Прогресс) on Nõukogude Liidus toodetud alumiiniumkerega mootorpaatide seeria. On siiani laialdaselt kasutusel. Paat projekteeriti 1966 ja neid valmistati Kuibõševi lennukitehases alates 1960. aastate lõpust. Oli Nõukogude Liidus laialdaselt kasutusel kalapüügiks, lõbusõitudeks ja ametifunktsioonideks. 1975. aastal maksis Progress-4 800 rubla. Müügil on neid sageli ka tänapäeval. Kere hind ilma päramootorita on sõltuvalt seisukorrast ja dokumentide olemasolust vahemikus 500–2500 EUR. Lihtsa ja robustse üldehitusega Progress on sobiv sõitmiseks siseveekogudel ja merel maksimaalselt 3 km kauguseni kaldast. Lubatav laine kõrgus on 0,75 m. Siledal veel kiireks sõiduks on paat väga hea, kuid tugevas lainetuses kipub peksma ja alumiiniumplaatide vahelt immitsema sisse vett. Progressi glisseeriv kere on needitud duralumiiniumist, paksusega 2 mm põhja all ning 1,5 mm parrastel ja tekil. Paadi külgedele on võimalik kinnitada veorattad ning ninasse veoais pukseerimiseks lühikestele vahemaadele kiirusel kuni 40 km/h. Kere koosneb 4 sektsioonist. Vööriotsas on väike hermeetiline uppumatuse tagamise õhukindel sektsioon, mille taga pagasiruum ehk vöörpiik tekiluugiga. Varustuses on aerud, millega on võimalik sõuda, istudes avatud luugi serval. Põhiosa moodustab keskel asuv 1,3 x 2,5 m kokpit, milles on istmed ja esiosas tuuleklaasi taga juhtimisagregaadid, sh rool. Võib olla ka väike laud. Ahtris on mootorisektsioon päramootorile. Esmaversioonil oli mootorisektsiooni võimalik hoiustada-lukustada seisu ajal eemaldatud päramootor (Vihr), võttes samast eest ära kütusepaagid. Hilisematel mudelitel on võimalus asendatud sektsiooni veest isetühjeneva omadusega. Üldjuhul kuulub varustusse presentkate koos raamiga. Originaalpresendi omadusi loetakse viletsaks. Uuemal mudelil on tagaosa kajutiks kinni ehitatud, kuid 30 kg katteosa on eemaldatav. Seeria koosnes järgmistest mudelitest: Progress-2 – esimene seeriaversioon; mootorisektsioonis saab hoiustada päramootorit (päramootor Vihr). Progress-2M – muudetud vööriosa ja mootorisektsiooni ehitust; õhukindla ruumi luuk on vöörpiigis. Progress-3 (3M) – vööriteki servadesse ja parrastele paigaldatud käsipuud-reelingud. Progress-4 – parandatud kere sõiduomadusi ja uppumatust, ilma käsipuudeta, võimalik paigaldada 2 päramootorit. Progress-4L – kajuti ja demonteeritava kajutikatusega. Pikkus – 4,65 m Laius – 1,75 m Parda kõrgus – 0,75 m Süvis – 0,25+ m (5 inimesega, mootorijalata) Korpuse tühimass – 180 kg Paadi tühimass – 223 kg Kandevõime – 400 kg / 4 inimest Lubatav maksimaalne mass – 700 kg Ettenähtud päramootor – 25–30 hj Mootorpaat Progress oli kasutusel muuhulgas perefilmis Supilinna salaselts. Motorka.org (vene k) – http://motorka.org/m_lodki/395-motolodki-progress-2-i-progress-4.html
Jäneda Kalijärv

Kalijärv (ka Jäneda Kalijärv; Kallijärv) on järv Lääne-Virumaal Tapa vallas Jäneda külas. Järve pindala on 4,1 ha, keskmine sügavus 4,9 m, suurim sügavus 9 m. Järve kirde- ja idakallas on kõrge ja metsane vallseljak, mujal on kaldad madalad. Põhjakaldale on rajatud supluskoht. Lõunast voolab järve külmaveeline kraav, väljavool on põhjaotsast Jänijõkke. Järve taimestik on vähene. Kaladest esinevad järves särg, ahven ja haug. Eesti järvede loend Jäneda Kalijärv Keskkonnaregistris Kalijärvest eestigiidi.ee lehel
Kirjanike Maja

Kirjanike Maja all võidakse mõelda: Tartu Kirjanike Maja Tallinna Kirjanike Maja
Paul Elliman

Paul Elliman (sündinud 1961 Suurbritannias) on Londonis elav kunstnik ja disainer. Tema loomingus on kombineeritud huvi tüpograafia ja inimhääle vastu.
San Juani maakond (Utah)

San Juani maakond (San Juan County) on maakond USA-s Utah' osariigi kaguosas. Maakonna halduskeskus on Monticello ja suurim linn Blanding. Maakonna pindala on 20 547 km², millest 292 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 14 746. Aastal 2000 oli elanike arv 14 413. Maakonna pindala on 20 550 km². Veepindala on 290 km². San Juani maakond pindalalt osariigi suurim. Maakond asub osariigi kirdenurgas ning piirneb lõunas Arizona ja idas Colorado osariigiga. Maakonna kagunurgas asub punkt nimega Neli Nurka, kus kohtuvad Utah', Arizona, Colorado ja New Mexico osariigi piirid. Maakonna kõrgeim mägi on La Sali mägedes asuv Mount Peale (3879 m). Maakonna lääne- ja lõunapiiril asuvad Colorado ja San Juani jõe uuristatud sügavad kuristikud. San Juani maakonna alale jääb suur osa Canyonlandsi rahvuspargist. Maakonna lõunaosas Arizona piiril asub Monument Valley. Edelaosas piirneb maakond Powelli järvega. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 14 518. 2010. aastal oli elanikke 14 746 ja 2000. aastal. Rahvastikutihedus on 0,71 in/km². Maakonnas asub mitu navaho-indiaanlaste asulat ning osa navahode ja jutide indiaanireservaatidest. Grandi maakond (põhjas) Mesa maakond, Colorado (kirdes) Montrose'i maakond, Colorado (kirdes) San Migueli maakond, Colorado (idas) Dolorese maakond, Colorado (idas) Montezuma maakond, Colorado (idas) San Juani maakond, New Mexico (kagus) Apache'i maakond, Arizona (lõunas) Navajo maakond, Arizona (lõunas) Coconino maakond, Arizona (edelas) Kane'i maakond (läänes) Garfieldi maakond (läänes) Wayne'i maakond (läänes) Emery maakond (loodes) San Juani maakonnal on USA maakondadest enim naabermaakondi – kokku 14. San Juani maakond moodustati 17. veebruaril 1880 Ironi, Kane'i ja Piute maakonna osadest. Maakond on saanud nime San Juani jõe järgi, mis omakorda sai nime apostel Johannese hispaaniakeelse nime järgi. Alates 1895. aastast on maakonna halduskeskus olnud Monticello. Canyonlandsi rahvuspark (osa) Glen Canyon National Recreation Area (osa) Hovenweepi rahvusmonument (osa) Manti-La Sali metsakaitseala (osa) Natural Bridgesi rahvusmonument Rainbow Bridge'i rahvusmonument USA Ajalooliste Paikade Riiklikku Registrisse (National Register of Historic Places) on kantud San Juani maakonnas 2022. aasta detsembri seisuga 39 objekti. Blanding (3394 elanikku 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt) Bluff (247 elanikku) Monticello (1824 elanikku) U.S. Route 163 – maantee, mis viib läbi Monument Valley Arizonasse U.S. Route 191 – ainus maantee, mis läbib osariiki lõunast–põhja U.S. Route 491 Utah State Route 46 Utah State Route 95 Utah State Route 162 Utah State Route 261 Utah State Route 276 Fry Canyon Home of Truth Mexican Hat Utah' monoliit Navajo Twin Rocks Holeman Slot Canyon Mexican Hat Rock San Juani maakonna koduleht (inglise keeles)
Dura-Europos

Dura-Europos (kreeka keeles Δοῦρα Εὐρωπός) (Dura-Europus) oli hellenistlik Vana-Rooma piirilinn Eufrati jõe lähedal. See asub tänapäeva Süürias Salhiyé küla lähedal. Roomlased vallutasid linna u 200. aasta paiku ja rajasid sinna piiritugipunkti. Linna põhjapoolne osa ümbritseti müüriga ning muudeti roomlaste "roheliseks tsooniks", kus paiknesid barakid, garnisoniülema peakorter, saun, amfiteater ja 60 toaga palee. Säilinud teenistusgraafikud näitavad, et Durale allus veel seitse tugipunkti, millest üks oli mehitatud kolme sõduriga. Langes 256–257 Pärsia vägede kätte ja jäeti pärast seda maha. Arheoloogid on leidnud tõendeid selle kohta, et pärslased kasutasid linna vallutamisel roomlaste vastu keemiarelva. Curry, Andrew. Rooma piirid. - National Geographic Eesti, september 2012, nr. 9 (12). Lk. 41. Pappas, Stephanie. Buried Soldiers May Be Victims of Ancient Chemical Weapon.- Livescience, 03.08.2011 http://www.livescience.com/13113-ancient-chemical-warfare-romans-persians.html
Kalijärv

Kalijärv on kahe järve nimi: Jäneda Kalijärv Lasva Kalijärv
Vitamiinilaadsed biomolekulid

Vitamiinilaadsed biomolekulid ehk vitamiinilaadsed toitumisfaktorid, ka vitaminoidid ka essentsiaalsed metaboliidid on eeldatavasti vitamiinilaadset toimet omavad, väga erineva struktuuriga orgaanilised bioaktiivsed ühendid biomolekulid, ka mikrotoitained, mida elusorganismid enamasti eksogeensete allikateta ei sünteesi või sünteesivad ebapiisavas koguses ning peetakse vajalikuks toidulisaainete manustamist. Vitamiinilaadsed biomolekulid ehk vitaminoidid on järgmised: B13-vitamiin B15-vitamiin ehk pangaamhape B16-vitamiin dimethylglycine B17-vitamiin laetrile B22-vitamiin karnitiin F-vitamiinide rühm (polüküllastamata rasvhapped, PUFA-d, oomega-3-rasvhapped (linoolhape (LA), α-linoleenhape (ALA), eikosapenaeenhape (EPA), dokosaheksaeenhape (DHA) H3-vitamiin inositool N-vitamiin, ka lipoehape P-vitamiin flavonoidid vitamiin PABA, ka Bx-vitamiin PQQ-vitamiin (pyrroloquinoline quinone) U-vitamiin – cabagin Q-vitamiin jpt. Vitaminoididega ei seostata ka otseselt laiaulatuslikku avitaminooside teket. Küll aga võib vitaminoidide puudumisega seostada haiguslikke seisundeid inimestel, kelle füsioloogilised eripärad (neerupuudulikkus, immuunpuudulikkus, metaboolsed haigused, kestev medikamentoosne ravi jne) ja või normaalsed ealised muutused (aeglustub vitamiinide süntees, varud, muutused toitumises ja eluviisis, mitmed haigused ja/või ensüümidega seonduv), geneetiline eripära mõjutavad organismi füsioloogilist seisundit otsustavalt.. Volker Schmiedel, QuickStart Nährstofftherapie, Hippokrates, lk 95, 2010, ISBN 978-3-8304-5432-8.Google´i raamatu osaline veebiversioon (vaadatud 28.05.2013) Oxford Dictionary of Biochemistry online
Tooele maakond

Tooele maakond (Tooele County) on maakond USA-s Utah' osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40° 28′ N, 113° 7′ W Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Tooele. Maakonna pindala on 18 874 km², millest 924 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 58 218. Aastal 2000 oli elanike arv 40 735. Box Elderi maakond (põhjas) Weberi maakond (kirdes) Davise maakond (idas) Salt Lake'i maakond (idas) Utah' maakond (idas) Juabi maakond (lõunas) White Pine'i maakond (edelas) Elko maakond (läänes) Tooele maakond moodustati 1852. aastal. Wasatchi metsakaitseala (osa) Tooele maakonna koduleht (inglise keeles)