laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Suur-Aru mõis

Suur-Aru mõis (saksa keeles Suurarro) oli Tuula mõisa karjamõis Keila kihelkonnas Harjumaal. 1851. aastal müüs Reinhold Wilhelm von Samson-Himmelstjerna Tuula mõisa karjamõisa Suur-Aru Toompea vabade inimeste oklaadi sissekirjutatud Hans Johani p Thalheimile. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb kunagine mõisasüda Harju maakonna Saue valla Tuula küla territooriumile. Suur-Aru mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 21.05.2020) Tuula mõis (Keila khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis Suur-Aru mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Nossivka

Nossivka (ukraina Носівка) on linn Ukrainas Tšernihivi oblastis, Nossivka rajooni keskus. Asub Rudka jõe ääres. Asulat on esmamainitud 1147. aastal. 1960. aastal sai linnaks.
Itšnja

Itšnja (ukraina Ічня) on linn Ukrainas Tšernihivi oblastis, Itšnja rajooni keskus. Asub Itšenka jõe ääres. Asulat on esmamainitud 14. sajandil. 1957. aastal sai linnaks.
Edith Paris

Edith Paris (24. märts 1924 Tallinn ‒ 27. aprill 2020) oli eesti graafik. Kunstnikuna on Edith Parise tuntuks teinud eelkõige 1950. aastate ofordid Ants Laikmaa majast Taeblas, mis on 1960. aastast Läänemaa Muuseumi filiaal. Edith Parise noorus oli seotud Haapsaluga, kus ta lõpetas 1943. aastal gümnaasiumi. 1949. aastal lõpetas Paris graafikuna Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi. Edith Parise raamatugraafilistest töödest on tuntuim tiitel ja ornamentaalne kujundus 1951. aasta "Kalevipoja" väljaandele. Näitustel esines ta alates 1949. aastast põhiliselt joonistuste ja akvarellidega. Edith Paris oli aastatel 1950‒1970 väga nõutud kui kiire ja korrektne etiketikalligraaf. 1968. aastal tegi ta koos Väino Parisega näituse Tallinna Kunstisalongis, 1974. aastal juubelinäituse sealsamas. Ta sündis Tallinnas advokaat Tõnis Jürise perekonnas. Ta abiellus 1948. aastal instituudi samuti graafikuna lõpetanud Väino Parisega, kes pühendus maalimisele. Maalija on ka nende tütar Mall Paris. Tema ema Edith Schlaff oli Ants Laikmaa onutütre tütretütar, kes on tuntud maestro Haapsalu-perioodi portreelt „Tutty Schlaff“ (1902, Eesti Kunstimuuseum). Tutty Schlaff jõudis jagada oma mälestusi Laikmaast ning värvikad on ka Edith Parise mälestused elust-olust Haapsalus ajakirjas Põlvnemislugu (nr 8, 1999).
Sillamäe kaubajaam

Sillamäe kaubajaam on kaubajaam Ida-Virumaal Sillamäe sadama territooriumil. Kaubajaamas asub kokku 14 jaamateed pikkusega 1050–1500 meetrit; raudteede kogupikkus on 33,9 km. AS Sillamäe Sadama valdusse kuulub ka 6 manöövervedurit ja 4,6 km pikkune harutee, mis liitub AS Eesti Raudteele kuuluva avaliku raudteega Vaivara jaamas. Jaam käitleb mitmesuguseid kaubagruppe (kuni 12 miljonit tonni aastas) ja on laiendatud ka kaide alale. Sillamäe Sadam
Birziņciems

Birziņciems on küla (skrajciems ehk hajaküla) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Roja vallas. Küla asub valla keskosas Roja jõe ääres. Küla oli vahepeal arvatud Rude küla koosseisu. Aastail 2009–2021 kuulus küla Roja piirkonda. Vietvārdu datubāze, vaadatud 17.05 2020
Said Mohamed Cheikh

Saïd Mohamed Ben Chech Abdallah Cheikh (1. juuli 1904 Mitsamiouli (Komoorid) – 16. märts 1970 Soavinandriana Madagaskar, Antananarivo provints) oli Komooride valitsusnõukogu president 1961–1970.
John Austin

John Austin (3. märts 1790 – detsember 1859) oli inglise õigusfilosoof, kelle kirjutistest pärineb moodne õiguspositivism. Austin tegi advokaadieksami 1818, kuid lõpetas juba 1825 õiguse praktiseerimise. Pärast seda asus ta Londoni ülikooli õigusteadust õpetama. Ta õppis ka Bonnis. Austini loengud avaldati 1832. aastal pealkirja "The Province of Jurisprudence Determined" ("Õigusteaduse valdkond määratletud") all.
Rude

Rude (nõukogude perioodil Rojupe, vanasti ka Ruda, Rudsmuiža või Rudesmuiža) on küla (lielciems) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Roja vallas. Küla asub valla keskosas merepinnast 11 meetri kõrgusel Roja jõe kaldal. Rude jääb valla keskusest Rojast 5 ja Riiast 149 kilomeetri kaugusele. Küla on tekkinud endise Rude karjamõisa (Rudden) juurde. Küla oli Lubezere valla halduskeskuseks. Seal asus ka Stende—Ventspilsi väliraudtee Rudiķi raudteejaam. 1949. aasta 11. aprillil moodustati seal Rojupe kolhoos, millel oli 2049 ha põllumajanduslikku maad. Kolhoos oli üks väiksemaid Talsi rajooni majandeid, Rude (toonane Rojupe) oli aga selle kolhoosi keskasulaks. Aastal 1987 rajati Rojupesse võõrastemaja. Aastail 2009–2021 kuulus küla Roja piirkonda. Rudes asub laste ja noorte initsiatiivikeskus «Varavīksne». Külas kasvav kadakas ümbermõõduga 0.95 m, tamm ümbermõõduga 4.95 m ja talude Jāņkalni2, Jāņkalni ning Birziņsirmi juures kasvavad põlispuud on looduskaitse all. Aastal 2017 oli külas 559 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 524. Vietvārdu datubāze, vaadatud 17.05 2020 Latvijas ceļu karte. Mērogs 1:200 000. Šoseju un zemesceļu departaments. 1940. Rīga Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Talsu rajona kolkozs "Rojupe". Rīga : Avots. 1989. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS, vaadatud 21.05 2020
Natalja Vodjanova

Natalja Mihhailovna Vodjanova (vene keeles Ната́лья Миха́йловна Водяно́ва (ta ise hääldab Водя́нова); sündinud 28. veebruaril 1982 Gorkis (nüüd Nižni Novgorod)), hüüdnimega Supernova, on Venemaa modell, filantroop, ettevõtja. Tema vanaema on ersa rahvusest. Ta oli 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel poolfinaalide õhtujuht. 2012. aastal oli ta Forbesi enimteenivate modellide nimistus kolmandal kohal. Teismelisena aitas ta emal tänaval puuvilju müüa. Ta on viie lapse ema. Aastast 2020 on ta abielus Prantsusmaa multimiljardäri Antoine Arnault‘iga, nad elavad Pariisis koos juba aastast 2011 ja kihlusid aastal 2018. https://zen.yandex.ru/media/ethniks/kto-po-nacionalnosti-cupermodel-natalia-vodianova-kak-ee-prozvali-amerikancy-5e7da5ca4e3ba518b81340f9[alaline kõdulink]
Emine Ceppar

Emine Ceppar (ukraina keeles Еміне Айяровна Джапарова, krimmitatari keeles Emine Ayar qızı Ceppar, sündinud 5. mail 1983) on Ukraina ajakirjanik ja riigiametnik. Ta oli 2016-2019 Ukraina infopoliitika ministri esimene asetäitja. Alates 10. juunist 2020 on ta Ukraina välisministri esimene asetäitja. Кабмин назначил Джапарову первым замглавы МИД - Zn.ua, 10.06.2020 (vaadatud: 10.06.2020) Джапарова Еміне Айяровна (vaadatud: 14.01.2023) Emine Dzhaparova. She speaks Ukrainian, Crimean Tatar, English, Turkish and Spanish. Джапарова станет первой представительницей крымскотатарского народа в руководстве украинской дипломатии - ZN.ua, 18.05.2020 Перша заступниця Мінистра Закордонних Справ Украини, Еміне ͡Джапарова має розпочати viдкритий діалог із громадянським суспільством! -- kmu.gov.ua, 02.08.2021
Vladimir Rjabov

Vladimir Pavlovitš Rjabov (1. aprill 1900, Lobaski küla, Itšalki rajoon, Mordva – 22. mai 1938, Saransk, Mordva) oli esimene agronoomia haridusega inimene Mordvast. Ta on tuntuks saanud professionaalse vene kirjanduse ja 1936. aasta Nõukogude Liidu põhiseaduse tõlkijana ersa keelde. Ta arreteeriti 1937. aastal. 23. mail 1938 mõisteti Rjabov surma mahalaskmise läbi. Otsus viidi samas kuus Saranski vanglas täide. Ta rehabiliteeriti 1957. aastal.
Dagulfi psalter

Dagulfi psalter on Karolingide-aegne illumineeritud käsikiri, mis on loodud aastail umbes 793–795, pärit Karl Suure Aacheni pfaltsi õukonnakooli skriptooriumist ja on üks varasemaid sealt pärit käsikirjalisi raamatuid. Nime on käsikiri saanud kirjutaja Dagulfi järgi. Raamat on arvatud olevat Karl Suure kingitus paavst Hadrianus I-le. Et Hadrianus suri 795. aastal, ei viidud käsikirja arvatavasti iialgi Rooma ja see kuulus järgnevatel sajanditel Karolingide suguvõsa varanduse hulka. Tänapäeval asub käsikiri Austria Rahvusraamatukogus Viinis. Raamat koosneb 161 pärgamentleheküljest mõõdus 19,2 × 12 cm, tekst on kirjutatud tervenisti karolingide minusklis kuldtindiga. Psalter sisaldab Vana Testamendi psalme Vulgata-eelses ladina tõlkes (Vetus Latina) ja valikut frangi antifone tunnipalvusteks. Psalmide avaleheküljed on rikkalikult ornamenteeritud raamitud kompositsioonid suurte initsiaalidega ja algusridadega, kuid puuduvad figuraalsed illustratsioonid, mis on omased muile karolingide käsikirjadele. http://www.geschichtsquellen.de/autor/1904 https://elmss.nuigalway.ie/catalogue/226 https://search.onb.ac.at/primo-explore/fulldisplay?docid=ONB_alma21295852410003338&context=L&vid=ONB&lang=de_DE Dagulfi psalter portaalis Earlier Latin Manuscripts Dagulfi psaltri faksiimileväljaanne Dagulfi psalter Wikimedia Commonsis
Tihvin

Tihvin (vene Тихвин; soome Tihvinä) on linn Venemaal Leningradi oblastis, Tihvini rajooni keskus. Asub 216 km Peterburist idas. Tihvinis on sündinud Nikolai Rimski-Korsakov. Linnas on IKEA mööblivabrik. Linna läbib Peterburi–Vologda raudtee. Tihvinit on esmamainitud 1383. aastal. Linnaõigused sai 1773. aastal. Tihvin on tähtis usukeskus sinna 1560. aastal rajatud Jumalaema Uinumise (Uspenski) kloostri tõttu, kus hoitakse Tihvini Jumalaema ikooni. Teise maailmasõja ajal okupeerisid sakslased linna 8. novembrist 9. detsembrini 1941. 71 352 (1989. aasta rahvaloendus) 63 338 (2002. aasta rahvaloendus) 62 300 (2005) 61 200 (2007) 60 300 (2009) 58 843 (2010. aasta rahvaloendus) 53 932 (2024) Tihvini rajooni ja linna koduleht http://tikhvin.spb.ru/
Korjukivka

Korjukivka (ukraina Корюківка) on linn Ukrainas Tšernigivi oblastis, Korjukivka rajooni keskus. Asub 86 km Tšernigivist kirdes, Bretši jõe ääres. Asula rajasid 1657. aastal asunikud paremkalda Ukrainast. 1958. aastal sai linnaks. Linna koduleht
Pjotr Kirillov

Pjotr Kirillov (Petr Erke, 1910 Samara oblast – 24. november 1955) oli ersa kirjanik. 1931–1933 õppis ta Moskvas. Ta osales Suures Isamaasõjas. Tema teoseid hakati kirjastama 1929. aastal.
Vassili Gorbunov

Vassili Vladimirovitš Gorbunov, tuntud ka nimega Purgine (31. juuli / 13. august 1914 – 11. detsember 1983 Moskva) oli ersa kirjanik, kirjandusteadlane, kriitik ja pedagoog. 1970. aastal sai ta filoloogiadoktoriks, 1982. aastal professoriks.
Ivan Karpov

Ivan Karpovi nime kannab mitu isikut: Ivan Jegorovitš Karpov (1917–1998) oli sotsialistliku töö kangelane; piiskop Nikolai (kodanikunimega Ivan Iljitš Karpov (1890–1932) oli vene õigeusu piiskop; Ivan Mihhailovitš Karpov (1898–1970) oli vene-itaalia kunstnik; Ivan Mihhailovitš Karpov oli Georgi ordeni kavaler (nr 4759, 25.12.1833), kindralmajor; Ivan Nikolajevitš Karpov (1892–?) oli Nõukogude Liidu riigitegelane; Ivan Petrovitš Karpov (1913–1944) oli Nõukogude Liidu kangelane; Ivan Prokofjevitš Karpov (1904–1977) oli julgeolekutöötaja, Eesti NSV riikliku julgeolekukomitee juhataja 1954–1961; Ivan Semjonovitš Karpov (s. 1937) on vene füüsik; Ivan Stepanovitš Karpov (1888–1986) oli diakon; Ivan Jakovlevitš Karpov (1927–1956) oli Nõukogude Liidu kangelane.
Jonas Sjöstedt

Tor Jonas Sjöstedt (sündinud 25. detsembril 1964 Göteborgis) on Rootsi poliitik, publitsist ja endine metallitööline. Aastatel 2012–2020 oli ta Vasakpartei esimees ja 1995–2006 Euroopa Parlamendi liige. Pärast 2010. aasta valimisi on ta olnud Riksdagi liige. Sjöstedt kasvas üles Göteborgis, kuid hüdroenergia valdkonnas insenerina tegutsenud isa töö tõttu pidi pere korduvalt kolima. Sjöstedt elas lapsepõlves muuhulgas ka Sundsvallis, Västeråsis ja Vänersborgis. Tema poliitikahuvi tärkas varakult ja 1978. aastal astus ta kommunistlike noorte organisatsiooni. 1990. aastal asus ta elama Umeåsse, kus töötas Volvo veoautode montöörina ning oli aktiivne ametiühingutegelane. 1994. aastal pälvis ta üleriigilist tähelepanu, kui lõi kaasa Euroopa Liitu astumise vastases kampaanias. Kui Rootsi siiski Euroopa Liiduga ühines, kandideeris 1995. aastal Euroopa Parlamenti ja osutus koos kahe teise vasakparteilasega valituks. Ta valiti tagasi ka 1999. ja 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel. Euroopa Parlamendis kuulus ta Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete ja Põhjala Vasak-Roheliste (GUE/NGL) fraktsiooni. Euroopa Parlamendi saadikuna vedas ta 2003. aastal Rootsis euro kasutuselevõtu vastast kampaaniat, mis osutus edukaks. 2006. aastal loobus ta europarlamendiliikme kohast, kuna kolis elama Ameerika Ühendriikidesse. Aastatel 2006–2010 elas Sjöstedt New Yorgis, kus tema diplomaadist abikaasa Ann Måwe töötas Rootsi Alalises Esinduses ÜRO juures. New Yorgis elades lõi Sjöstedt kaasa erakonna Socialist Party USA rohujuuretasandi tegevuses. Samal ajal debüteeris ta ka kirjanikuna, üllitades muuhulgas Euroopa Parlamendi olustikus toimuva kriminaalromaanide triloogia. Samuti on ta kirjutanud ajaloo teemadel. Tagasi Rootsis, valiti ta 2010. aastal Riksdagi liikmeks. 2012. aasta 6. jaanuaril valiti ta Vasakpartei esimeheks. Parteijuhina on ta korduvalt tõstatanud teema, et tuleks keelustada hoolekandeteenuste osutamise eest saadav kasum. 2020. aasta jaanuaris teatas Sjöstedt kavatsusest mais Vasakpartei juhi kohalt tagasi astuda. Tema abikaasa on alates 2019. aastast Rootsi suursaadik Vietnamis ning Sjöstedt plaanis Vietnamisse pere juurde kolida. Koroonapandeemia lõi tema plaanid segamini, partei kongress lükati edasi 2020. aasta oktoobrisse ning Sjöstedt juhtis erakonda oktoobrini. 31. oktoobril toimunud parteikongressil valiti erakonna uueks juhiks Nooshi Dadgostar. Sjöstedt on abielus diplomaat Ann Måwega, neil on 2007. aastal sündinud kaksikud Tor ja Greta. Varasemast abielust on tal tütar Karin. V-kandidater kommenterade kommunism. SVT Nyheter. 01.09.2011 Tio år sedan Sverige röstade nej till euron. Expressen. 14.09.2013 Swedish Left party inspired by Sanders. Sveriges Radio. 19.04.2016 En svensk socialist i New York. Arena. 14.01.2011 Sjöstedt wins Left Party leadership. Sveriges Radio. 06.01.2012 För Jonas Sjöstedt kommer familjen alltid först. Ica Kuriren. 09.03.2012 Jonas Sjöstedt avgår – ställer inte upp för omval. SVT. 15.01.2020 Jonas Sjöstedt sitter kvar som V-ledare till oktober. 21.03.2020
Mina, supervaras 2

"Mina, supervaras 2" (inglise keeles "Despicable Me 2") on 2013. aastal valminud Ameerika Ühendriikide animafilm. Filmi režissöörid on Pirre Coffin ja Chris Renaud, stsenarist Sergio Pablos. Filmi tootsid Universal Pictures ja Illumination Entertainment. Mina, supervaras 2 andmekogus IMDb (inglise)
Mina, supervaras 3

"Mina, supervaras 3" (inglise keeles "Despicable Me 3") on 2017. aastal valminud Ameerika Ühendriikide animafilm. Filmi režissöörid on Pirre Coffin ja Chris Renaud, stsenarist Sergio Pablos. Filmi tootsid Universal Pictures ja Illumination Entertainment. Mina, supervaras 3 andmekogus IMDb (inglise)
Käsilased 2

"Käsilased 2" (inglise keeles "Minions: The Rise of Gru") on 2022. aastal valmiv Ameerika Ühendriikide animafilm. Filmi režissöörid on Pirre Coffin ja Chris Renaud, stsenarist Sergio Pablos. Filmi toodavad Universal Pictures ja Illumination Entertainment. "Käsilaste 2" ametlik koduleht Käsilased 2 andmekogus IMDb (inglise) "Käsilaste 2" lühitrailer! YouTube'is
Illumination Entertainment

Illumination Entertainment on alates 2007. aastast tegutsev Ameerika Ühendriikide animatsioonistuudio, Universal Picturesi tütarettevõte. "Mina, supervaras" (Despicable Me) – 2010 "Mina, supervaras 2" (Despicable Me 2) – 2013 "Käsilased" (Minions) – 2015 "Mina, supervaras 3" (Despicable Me 3) – 2017 "Käsilased 2" (Minions: The Rise of Gru) – 2022 "Super Mario Bros. Film" (The Super Mario Bros. Movie) – 2023 "Pardid!" (Migration) – 2023 "Mina, supervaras 4" (Despicable Me 4) – 2024
Ivan Mihhailovitš Karpov (kunstnik)

Ivan Mihhailovitš Karpov (itaaliapäraselt Giovanni Karpoff; 30. jaanuar 1898 Novotšerkassk – 6. juuli 1970 Milano) oli vene-itaalia kunstnik. Naviglio d'inverno, ca 1940 Chioggia, ca 1940 Fiori, ca 1950 Fiori, ca 1950
Ivan Prokofjevitš Karpov

Ivan Prokofjevitš Karpov (1904 Podlesje küla, Oudova maakond, Peterburi kubermang – oktoober 1977 Moskva) oli NSV Liidu julgeolekutöötaja (auaste polkovnik), Eesti NSV MN juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee esimees 1954–1961. Ivan Karpov sündis 1904. a Peterburi kubermangu Podlesje külas, asus NKVD kooli õppima 1935. aastal ja järgnevalt tegutses NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariadi operatiivtöötajana ja SARKi rajooniosakonna ülemana. Aastatel 1943-1954 oli Ivan Karpov Arhangelski oblasti riikliku julgeoleku valitsuse ülema asetäitja. Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Riikliku Julgeoleku Komitee esimees 1954–1961, seejärel lahkus Eestist. КАРПОВ Иван Прокофьевич, shieldandsword.mozohin.ru Jaak Pihlau, EESTI LÄHIAJALOOST: KUIDAS LOODI ENSV MN JUURES ASUV RIIKLIKU JULGEOLEKU KOMITEE, AKADEEMIA, 13. AASTAKÄIK 2001 NUMBER 3, lk 460 Jaak Pihlau, EESTI LÄHIAJALOOST: KUIDAS LOODI ENSV MN JUURES ASUV RIIKLIKU JULGEOLEKU KOMITEE, AKADEEMIA, 13. AASTAKÄIK 2001 NUMBER 3, lk 460
Ivan Jegorovitš Karpov

Ivan Jegorovitš Karpov (1. märts 1917 – 12. märts 1998) oli sotsialistliku töö kangelane (1952) ja Vene NFSV Ülemnõukogu 5. koosseisu liige.
Vene Õigeusu Kirik Välismaal

Vene Õigeusu Kirik Välismaal (lühend VÕKV; vene keeles Русская православная церковь заграницей, РПЦЗ Russkaja pravoslavnaja tserkov zagranitsei, RPTsZ; inglise keeles Russian Orthodox Church Outside Russia, ROCOR) on Vene Õigeusu Kiriku koosseisus olev poolautonoomne õigeusu kirik. Kiriku keskus asub Ameerika Ühendriikides New Yorgis. Vene Õigeusu Kirik Välismaal asutati 1920. aastal vene emigrantide vaimulikuks juhtimiseks. Moskva ja kogu Venemaa patriarhi Tihhoni määruse järgi (nende VÕKV piiskopkondade ajutisest autokefaaliast, millel on võimatu pidada ühendust kiriku keskusega) juhib VÕKV piiskoppide Sinod ja sellel valitud esihierarh kuni selle ajani, mil olukord Venemaal muutub ning saab jälle võimalikuks ühtne juhtimine. Taasühinemine toimus 17. mail 2007. VÕKV-l on 17 piiskoppi (neist 5 emeriitpiiskoppi), umbes 600 kogudust (peamiselt Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Lõuna-Ameerikas, Austraalias ja Saksamaal), 39 kloostrit.
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse üheksas parandus

Ameerika Ühendriikide põhiseaduse üheksas parandus on Ameerika Ühendriikide põhiseaduse täiendus, mis annab isikule Ameerika Ühendriikides voli täiendavatele põhiõigustele ka siis, kui neid ei ole konstitutsioonis loetletud, kuid millised on tuletatavad sotsiaalse ja demokraatliku õigusriigi põhimõtetest. Parandus võeti vastu Kongressis 25. septembril 1789 ja ratifitseeriti osariikide tasemel 15. detsembril 1791. Bill of Rights (1791)
Seoul Broadcasting System

Seoul Broadcasting System (SBS) on Taeyoungi tšeboli omanduses olev Lõuna-Korea riiklik televisiooni- ja raadiovõrk. 2000. aasta märtsis sai ettevõte juriidiliselt tuntuks kui SBS, muutes oma ärinime Seoul Broadcasting System (서울방송). See on pakkunud maapealse digitaaltelevisiooni teenust ATSC-vormingus alates 2001. aastast ja T-DMB (digitaalse multimeediumülekande) teenust alates 2005. aastast. Tema lipulaeva maapealne televisioonijaam on kanal 6 nii digitaalse kui kaabeltelevisiooni jaoks.
GMM Grammy

GMM Grammy Public Company Limited (Tai: จีเอ็มเอ็ม แกรมมี่ või G"MM' Grammy) on Tai suurim meediakonglomeraatide meelelahutusettevõte. Ta väidab, et Tai meelelahutustööstuses on 70 protsenti. Grammy kunstnike hulka kuuluvad Thongchai McIntyre, Silly Fools ja Loso. Lisaks muusikaärile tegeleb ettevõte kontserditootmise, artistide juhtimise, filmi- ja telesaadete tootmise ning kirjastamisega. Ametlik koduleht
Colgate-Palmolive

Colgate-Palmolive Company on Ameerika rahvusvaheline tarbekaupade ettevõte, mille peakontor asub New Yorgi Midtown Manhattani linnaosas Park Avenuel. See on spetsialiseerunud majapidamis-, tervishoiu-, enesehooldus- ja veterinaartoodete tootmisele, levitamisele ja müümisele.
Defeatem

Defeatem on Eesti metalbänd, mis loodi 11. novembril 2010. aastal Valgas. 2010 – Death From a Nightmare (Album) 2015 – Absolute Destruction (EP) 2021 – Cut The Wire (Album) 2019 – Bring It On 2020 – Juba Linnukesed 2021 - Sometimes...
Miškan

Miškan ehk Miškino (mari keeles Мишкан, vene keeles Мишкино) on küla Venemaal Baškortostanis, Miškino rajooni keskus. 2020. aastal on Miškan soome-ugri kultuuripealinn. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 6021 inimest, neist 71,5% marid, 16% tatarlased, 7,1% venelased, 4,9% baškiirid ja 0,5% tesitest rahvustest. Elanikest 47,6% olid mehed ja 52,4% naised. https://fennougria.ee/soome-ugri-kultuuripealinn-on-tanavu-miskan/
Miškino

Miškino on mitme asula venekeelne nimi Venemaal: Miškino ehk Miškan, küla Baškortostanis, Miškino rajooni keskus Miškino ehk Miškan, küla Baškortostanis Baltatševo rajoonis Miškino, alev Kurgani oblastis Miškino rajooni keskus Miškino, küla Leningradi oblastis Tosno rajoonis Miškino, küla Pihkva oblastis Porhovi rajoonis Miškino, küla Udmurtias Grahhovo rajoonis Miškino, küla Udmurtias Šarkani rajoonis
EXPO 2020 Dubai Eesti paviljon

EXPO 2020 Dubai Eesti paviljon tähendab Eesti paviljoni Dubais toimuval maailmanäitusel EXPO 2020 (mis on koroonapandeemia tõttu edasi lükatud 2021.–2022. aastale). Eesti osalemise maailmanäitusel Dubais otsustas Vabariigi Valitsus 22. novembrisl 2018. Eesti läheb Dubai maailmanäitusele esimest korda ajaloos riigi ja ettevõtete koostöös. Maailmanäitusel osalemist korraldab Sihtasutus EXPO 2020 Dubai Eesti Esindus, mis on asutatud 25. veebruaril 2019. Sihtasutuse asutasid: Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liit Eesti Kaitsetööstuse Liit Smart City Lab Digitaalehituse klaster Personalised Medicine Association Eesti Tööandjate Keskliit Eesti rendib korraldajatelt kahekorruselise hoone, mille kummalgi korrusel on 400 m2 põrandapinda. Esimene korrus on avatud kõikidele külastajatele ning sealse ekspositsiooni selgroog on e-Eesti edulugu. Riiki ja ettevõtteid tutvustav ekspositsioon on jagatud kolme ossa: digitaalsed lahendused, nutikad lahendused ja loodusega kooskõlas elamine. Esimesel korrusel on avatud ka tänavatoitu pakkuv kohvik. Paviljoni teisel korrusel asub ärikeskus, kus tutvustatakse kõiki osalevaid ettevõtteid. Lisaks on teisel korrusel seminariruum sajale inimesele ning kaks väiksemat ruumi kohtumisteks ja koosolekuteks. Eesti paviljoni hoone fassaadi ja paviljoni ekspositsiooni loob arhitektuuribüroo KOKO Arhitektid OÜ koos visuaalse kommunikatsiooni bürooga Motor. Mais 2020 otsustas Maailmanäituste Büroo (BIE) koroonapandeemia tõttu maailmanäituse ühe aasta võrra edasi lükata: uus toimumisaeg on 1. oktoobrist 2021 kuni 31. märtsini 2022. Ürituse nimi EXPO 2020 Dubai jääb kehtima ka uue ajakava puhul. EXPO 2020 Dubai koduleht EXPO 2020 Dubai Eesti paviljoni koduleht Bureau International des Expositions (BIE) Maailmanäituste büroo veebileht
Nika

Nika (vene keeles Ника) on Venemaa rahvuslik filmiauhind, mida annab välja Venemaa Kinematograafia Akadeemia, Oscari analoog Venemaal. Filmiauhinna Nika asutas 1987. aastal NSV Liidu Kinematografistide Liit. 1991. aastal sai NSV Liidu Kinematografistide Liidu õigusjärglaseks Kinoliitude Konföderatsioon (sellesse kuulub ka Eesti Kinoliit). Filmiauhinna Nika väljaandmiseks asutati Venemaa Kinematograafia Akadeemia. Filmiauhinda Nika jagatakse 20 kategoorias, sealhulgas 2002. aastast ka kategoorias "Parim SRÜ ja Baltimaade film". Kategooria võitjale antakse tiivulist võidujumalannat Niket kujutav vasest tehtud ja kullaga kaetud auhinnakuju Nika, mille autor on skulptor Sergei Mikulski. Nikad valmistatakse käsitsi ja nende maksumus on umbes 700 USA dollarit. Enim kordi (6) on Nika saanud filmirežissöör Aleksandr Sokurov. Parima animafilmi kategoorias võitis Nika 1988. aastal Priit Pärna film "Eine murul". 1987 – Rao Heidmetsa film "Kaelkirjak" 1988 – Priit Pärna film "Eine murul" 1989 – Rao Heidmetsa film "Noblesse oblige" 1990 – Enn Säde (film "Ainult hulludele ehk Halastajaõde") 1991 – Rein Marani film "Suitsupääsuke" 2003 – Sulev Keeduse film "Somnambuul" 2006 – Peeter Simmi film "Kõrini!" 2008 – Veiko Õunpuu film "Sügisball" 2011 – Sulev Keeduse film "Kirjad Inglile" 2012 – Peeter Simmi film "Üksik saar" 2015 – Elmo Nüganeni film "1944" 2019 – Andres Puustusmaa film "Kohtunik" Rao Heidmets (1987, 1989) Sulev Keedus (2003, 2011) Peeter Simm (2006, 2012) Zolotoi Orjol Национальная премия Российской Академии кино "Ника". Справка. ria.ru, 25. juuli 2008 Лауреаты Национальной кинематографической премии «НИКА» за 1988 год. kino-nika.com Лауреаты и номинанты. kino-nika.com