laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Optimist (jahiklass)

Optimist on ühekereline üheinimese ühtsusklassi svertpaat, mis algselt mõeldud–loodud peamiselt kodus vineerist ise ehitamiseks ja lastele purjetamise algõpetamiseks . Optimist on ISAF-i poolt tunnustatud rahvusvaheline svertpaadiklass, mis on mõeldud algajatele õppimiseks ja võistluspurjetamiseks 8–15-aastastele lastele. Võistlemiseks sobiv kaal võiks olla vahemikus 35–50 kg. Paat on lihtsa ehitusega ja seda on hõlbus käsitseda. Algselt oli svertpaadi kere ja peelte ehitusmaterjaliks vineer ja puit. Tänapäeval kasutatakse peamiselt kunstmaterjale. Paadi terava kimmiga kere on varustatud veekindlate õhukastidega (õhukottidega), mis suurendavad ujuvust ja ohutust. Optimistil on üks priitpuri ja giljotiinsvert. 1947 – Clark Mills konstrueeris vineerist svertpaadi Optimist Clearwateris, Floridas, Ameerika Ühendriikides laste, kaaluga 50–120 naela, trennipaadiks. Ehitusmaterjali valikuga püüdis autor hoida lastepaadi hinda II maailmasõja järgseis majandusoludes madalana. 1954 – Axel Damgaard Olsen tutvustab Optimisti Taanis 1960 – svertpaadi peamõõdud ühtlustatakse 1962 – esimene MM Inglismaal, mis ei kandnud veel MM-i nimetust, osalejateks Rootsi, Suurbritannia, Taani 1965 – asutati IODA, asutajaliikmeteks Austria, Norra, Rootsi, Soome, Suurbritannia, Taani ja USA. Esimeseks presidendiks valiti Viggo Jacobsen ja tema abikaasa Edith sai klassiliidu sekretäriks 1970 – klaaskiust kere ehitamise lubamine 1973 – IYRU tunnistab IODA rahvusvaheliseks klassiliiduks. Metallist seisevtaglase lubamine. MM-il 20 riiki 2004 – sverdi- ja roolikuju range ühtlustamine Optimistide veeskamine 2009 purjetamise hooaja avamiseks Pärnu jõel Svertpaat Optimist Svertpaadid Optimist regatil Svertpaadi Optimist taglas – mast, poom, spriit (ka pirk) ja puri koos liistutaskute ja liistudega Svertpaat Optimist võõra taglasega svertpaadilt Europa Esimesed paadijoonised tõi Eestisse 1963. aastal jahtidega Vanemuine, Ahoi ja Arktika, Rostocki rahunädalal käinud Tallinna purjetajaist koosnenud delegatsioon. Esimene optimist kogu Nõukogude Liidus ehitati samal aastal Tallinna Spordilaevade Eksperimentaaltehases. 1966. aastal ilmus Heino Kuivjõe raamat "Väikemees hakkab purjetama", mille vahel olid ka vineerist svertpaadi Optimist joonised koos pika juhendiga, mille pealkiri oli "Paadi võime ehitada ise". Optimistiga purjetajad osalevad ka Eesti Jahtklubide Liidu Olümpiapurjetamise Eesti Karika võistluspurjetamise sarjas. Eestis on Optimistiga purjetajad koondunud Eesti Optimist Klassi Liitu. Eestis korraldatakse Optimistidel ka täiskasvanute miniregatte, et populariseerida purjetamist. Seejuures on purjetajate kaal olnud koguni kuni 120 kg. Maailma tasemel optimisti purjetaja Andrias Sepp Aastas valmistavad IODA tunnustusega tootjad üle 4000 Optimisti. IODA: When am I too big for the Optimist?. IODA: If you sail in a place that never gets more than 8 knots in summer, you are going to have problems winning over 55 kg. * Optimist Red Dragon Külli Haav. Optimisti ajalugu Eestis. Paat, suvi 2009 (14), lk 16. Kuivjõgi, Heino, 1915–1987, Väikemees hakkab purjetama Olümpiapurjetamise Eesti Karikas 2011, puri.ee IODA OptiParts
Krabi küla

Krabi on küla Võru maakonnas Rõuge vallas Eesti-Läti piiri lähedal. Külas on olnud Krabi mõisa keskus. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda. Külas tegutseb Krabi raamatukogu ja kuni 2020. aastani ka Krabi Kool. Endises mõisa magasiaida hoones tegutseb pood. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 97 inimest. Neist 95 olid eestlased. Krabi Vabadussõja tundmatu sangari mälestuskivi Vabadussõjas hukkunud tundmatu sõduri haud mälestussambaga Krabi küla keskosa. Vaade külakõrtsi juurest Krabi külakõrts Krabi pood ja poeomanik Krabi koolimaja valmis 1997. aastal Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Kõrgepalu

Kõrgepalu (võru keeles Korgõpalu) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 87 inimest. Neist 85 olid eestlased. Külas asub ohvrikivi. Külas on olnud Kõrgepalu mõis, mille hooned on osaliselt säilinud. Seal kasvas üks Eesti jämedamaid mände. Suvel 2006 oli see kaheharuline puuhiid juba kuivanud. 20. sajandi keskpaiku raiuti Kõrgepalu metsades mitu võimast mändi. Erinevatel andmetel oli kõrgeim neist 48- või 52-meetrine. Rahva seas on varasemal ajal olnud liikvel jutt, et eriti hea ilmaga olla selle männi otsast Soome laht näha olnud. Kõrgepalu mänd Kõrgepalu puiestee Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Liguri

Liguri on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 8 inimest. 2010. aastal eraldati Liguri külast Harjuküla. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 7.07.2022. Statistikaameti andmebaas http://www.eki.ee/knn/asmuu.htm
Lüütsepa

Lüütsepa (kohalik hääldus Lüütsepä) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Vana-Roosa

Vana-Roosa (kohalikus kõnepruugis Roosa) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda. Külas on olnud Vana-Roosa mõis. Mõisa ait-kuivati on arvatud kultuurimälestiseks. Külas asub Roosa kirik, mille juures tegutseb Roosa Jakobi kogudus. Samuti paikneb külas Vana-Roosa kalmistu. Asula idapiiril voolab Mustjõgi. Küla keskel asub Vana-Roosa tiik. Küla lääneosas asub Roosa raba (Suursoo), kust kaevandatakse turvast. Soost saavad alguse Kuuraoru oja ja Punsa oja. Roosa Jakobi kirik Vana-Roosa mõisa ait-kuivati Vana-Roosa paisjärv Külaplats Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Tagakolga

Tagakolga on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Soolätte

Soolätte (kohalikus kõnepruugis Suulätte) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda. 1977. aastal liideti Soolätte külaga Hinnimäe, Härmiku ja Kahrusuu. Soolätte külas asub Hinnimäe rändrahn. Küla läbib Rõuge–Vastse-Roosa tee. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Evar Saar: artikkel "Soolätte" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Raudsepa (Rõuge)

Raudsepa (kohalik hääldus Raudsepä) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Pähni

Pähni on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Küla lähistel asetseb Pähni paisjärv ja voolab Pähni jõgi. Külas on olnud Pähni karjamõis. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 14 inimest. Kõik olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Punsa

Punsa (kohalik hääldus Pundsa) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Küla lähistel voolab Punsa oja. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 15 inimest. Kõik olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Paganamaa küla

Paganamaa on küla Võru maakonnas Rõuge vallas Eesti-Läti piiri ääres. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 43 inimest. Kõik olid eestlased. Küla põhjapiir kulgeb Kolga jõe ääres. Jõel asub ka Krabi Veskijärv. Järve ääres on endise Krabi veski varemed. Krabi veski ja piiritusevabriku varemed Krabi veski ja piiritusevabriku varemed Krabi Veskijärv Paganamaa maastikukaitseala Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Mutemetsa

Mutemetsa (kohalik hääldus Mutõmõtsa) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 17 inimest. Kõik olid eestlased. 1977. aastal liideti Mutemetsa külaga Jänesmõtsa. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas Evar Saar : artikkel "Mutemetsa" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Metstaga

Metstaga (kohalik hääldus Mõtstaga) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Tottori

Tottori on linn Jaapanis, Tottori prefektuuri keskus. Tottori linn loodi 1889. aastal. 2004. aastal liideti linnaga ümberkaudseid alasid. Linn on tuntud Jaapani mere ääres asuvate liivaluidete poolest. 鳥取県の推計人口/とりネット/鳥取県公式サイト, vaadatud 22.03.2021.
Kurayoshi

Kurayoshi on linn Jaapanis Tottori prefektuuris. Kurayoshi linn loodi 1953. aastal. 鳥取県の推計人口/とりネット/鳥取県公式サイト, vaadatud 22.03.2021.
Sakaiminato

Sakaiminato on linn Jaapanis Tottori prefektuuris. Sakaiminato linn loodi 1956. aastal. Linnas on tähtis kalasadam. Eshima Ohashi sild 鳥取県の推計人口/とりネット/鳥取県公式サイト, vaadatud 22.03.2021. Sakaiminato koduleht
Kuru (Tapa)

Kuru on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Ajalooliselt asus Ambla kihelkonnas. Kuru paemurrus on kaevandatud Röa kihistiku kollakashalli Kuru dolomiiti. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Õrsava

Õrsava on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. Küla kuulub Poloda nulka. Asub Õrsava järve ääres Mustoja suudmes. Õrsava järve voolab Rostõoja. Küla lääneosas asuvad Juudova soo ja Rattasaarõ soo. Küla lõunaosa piirneb Pikämäe sooga. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 4.01.2024.
François Bayrou

François Bayrou (sündinud 25. mail 1951) on Prantsusmaa tsentristlik poliitik. Ta oli Ühenduse Prantsuse Demokraatia Eest kandidaat 2007. aasta presidendivalimistel, kuid ei pääsenud teise vooru jäädes esimeses voorus kolmandaks 18,57% valijate toetusega. Alates 2. detsembrist 2007 on ta uue tsentristliku erakonna Demokraatlik Liikumine esimees. Ta on olnud Euroopa Parlamendi liige ja Prantsusmaa haridusminister 1993–1997. 17. maist 2017 kuni 19. juunini 2017 oli ta Prantsusmaa justiitsminister. Bayrou on kutsunud üles Prantsusmaad boikoteerima 2008. aasta suveolümpiamänge Hiina tegevuse pärast rahvusvahelisel areenil. François Bayrou kampaanialeht
Bhopali avarii

Bhopali avarii toimus 3. detsembri hommikul 1984 Indias Madhya Pradeshi osariigis asuva Bhopali kesklinnas. Õnnetus leidis aset USA kontserni Union Carbide pestitsiide tootvas tütarettevõttes, kus lekkis metüül-isotsüanaat. Bhopali avariid on sageli nimetatud maailma suurimaks tööstuskatastroofiks[viide?]. BBC andmetel hukkus umbes 3000 inimest kohe ja vähemalt 15 000 suri hiljem õnnetuse tagajärjel saadud haigustesse. Greenpeace arvab hukkunute üldarvuks umbes 20 000 inimest. Mahajäetud tehas reostab põhjavett ka veel veerand sajandit pärast õnnetust. 1989. aastal tasus Union Carbide India Ülemkohtu otsusel hukkunute ja kannatanute omastele kahjutasuna 470 miljonit USA dollarit. 2010. aasta juunis mõistis Bhopali kohus Union Carbide'i India haru endise juhi Keshub Mahindra ja kuus Union Carbide'i endist juhtivtöötajat süüdi surma põhjustamises hooletuse tõttu, määrates neile kaheaastase vanglakaristuse. Veel üks süüalune suri enne kohtuotsust. 1993. aastal loodi Bhopalis katastroofis kannatanute meditsiinilise abi korraldamiseks Rahvusvaheline Meditsiinikomisjon (International Medical Commission). Alfred de Grazia (1985). A Cloud over Bhopal - Causes, Consequences and Constructive Solutions (HTML). ISBN 0-940268-09-9. The first book on the Bhopal disaster, written on-site a few weeks after the accident. {{cite book}}: eiran teksti "Metron Publications" (juhend); kontrolli parameetri |isbn= väärtust: checksum (juhend)
Voynichi käsikiri

Voynichi käsikiri on ebaselge päritoluga, tundmatus keeles ja kirjas käsikirjaline illustreeritud raamat, mida arvatakse pärinevat 15. või 16. sajandist. Paljud krüptoloogid on püüdnud selle sisu seni tulemusteta dešifreerida. Käsikiri on nime saanud Poola päritolu Ameerika raamatukaupmehe Wilfrid M. Voynichi järgi, kes selle 1912. aastal ostis. Praegu asub manuskript Yale’i ülikooli raamatukogus. Illustratsioonide põhjal arvati, et käsikiri pärineb Euroopast ajavahemikust 1450–1520. 2011. aastal käsikirja pärgamendile tehtud radiosüsiniku analüüs näitas, et see pärineb vahemikust 1404–1438. Esimesed teated sellest pärinevad 17. sajandist, mil manuskript kuulus Praha alkeemikule Georg Bareschile. 1870. aastal leiti käsikiri Itaalias jesuiitliku Collegio Romano ülikooli raamatukogus, kust see 1912. aastal rahapuuduse tõttu müüki pandi ja Voynichi kätte sattus. Käsikirja autoriteks on peetud Roger Baconit, John Deed, Edward Kelleyd, Jacobus Sinapiust, Anthony Achami, Antonio Averlinot ja isegi Voynichit ennast. Käsikiri koosneb 240 õhukesest pärgamendilehest, mõned lehed on ilmselt aja jooksul kaotsi läinud. Tekst koosneb rohkem kui 170 000 kirjamärgist, mis moodustavad umbes 35 000 sõna meenutavat rühma. Kirjamärgid ei vasta ühelegi maailmas teada olevale kirjasüsteemile, kuid näivad pärinevat 20–30-märgilisest "tähestikust". Ilmseid kirjavahemärke ei ole, kuid mõnes kohas on lõigu algus märgistatud punkti või tärniga. Märgid ja neist moodustatud "sõnad" näivad järgivat teatud loomulikule keelele iseloomulikke seaduspärasusi. Käekirjaekspertide väitel näitab analüüs, et tekst on kirjutatud püsiva sujuva hooga, ilma et autor oleks pidanud enne iga tähte või sõna mõtlemiseks peatuma. Käsikiri koosneb kuuest osast, mis ilmselt käsitlevad eraldi teemasid – botaanikat, astronoomiat, bioloogiat, kosmoloogiat, farmaatsiat ja retsepte. Seda on peetud keskaegseks alkeemia- või meditsiinikäsiraamatuks, kuid ebaõnnestunud käsikirja dešifreerimisel on viinud ka oletusteni, et tegu on mõttetu märgijadaga. Enamik krüptolooge lähtub oletusest, et tegu on mõnes Euroopa keeles kirjutatud mõtestatud tekstiga, mis on keeruka šifri abil teisendatud väljamõeldud tähestikku. On aga ka pakutud, et tekst on kirjutatud mõnes Aasia keeles (hiina, tiibeti, vietnami, tai vms). Experts determine age of book 'nobody can read Voynichi käsikiri jääbki dešifreerimata? , Elu24.ee, 26. mai 2011 Skaneeritud leheküljed käsikirjast Voynichi käsikirja dešifreerimine Salapärane Voynichi käsikiri on heebreakeelne, arvavad seda tehisintellekti abil analüüsinud teadlased, forte.delfi.ee, 30. jaanuar 2018.
Summaator

Elektroonikas kasutatakse summaatoreid kahendarvude aritmeetiliseks liitmiseks. Summaatorid liidavad kahendarve biti kaupa. Sellejärgi kas summaator arvestab võimalikku ülekannet madalamast bitis, jagatakse summaatorid kaheks Poolsummaator ei arvesta võimalikku madalamast bitist tulnud ülekannet. Poolsummaatoril on kaks sisendit A ja B, ning kaks väljundit, summa S ja ülekanne C. S on A ja B vahel tehtava XOR tehte tulemus, C on A ja B vahel tehtava NING tehte tulemus. Võib öelda, et poolsummaator liidab kaks ühebitilist arvu kahebitiliseks, kusjuures C on MSB. S = A ⊕ B {\displaystyle S=A\oplus B} C = A ⋅ B {\displaystyle C=A\cdot B} Poolsummaatori väärtusi näitav tabel: Teine tüüp summaatoreid on täissummaatorid ehk lihtsalt summaatorid. Täissummaator liidab korraga kokku kolm bitti, nii saab arvesse võtta ka nooremast bitist tulnud võimaliku ülekannet. Ühendades mitu täissummaatorit, saab liita mitmekohalisi kahendarve. Sisendisse tulevat ülekannet tähistatakse Ci või Cin väljuvat ülekannet aga Co või Cout. S = ( A ⊕ B ) ⊕ C i {\displaystyle S=(A\oplus B)\oplus C_{i}} C o = ( A ⋅ B ) + ( C i ⋅ ( A ⊕ B ) ) = ( A ⋅ B ) + ( B ⋅ C i ) + ( C i ⋅ A ) {\displaystyle C_{o}=(A\cdot B)+(C_{i}\cdot (A\oplus B))=(A\cdot B)+(B\cdot C_{i})+(C_{i}\cdot A)} Täissummaatorid võib vaadelda kui kahte ühendatud poolsummaatorit. Ehituse järgi jagunevad summaatorid järgmiselt: Jadasummaator – mitmekohalised arvud liidetakse bitikaupa. Jadaülekandega – ülekandeväljundid ühendatakse kõrgemate naaberkohtade ülekande sisenditega, tulemus on aeglustub jada kasvades. Rööpsummaator – liidetakse kõik bitid korraga paralleelselt. Rööpülekandega – ülekandesignaal jõuab kõigisse ülekandega haaratud pesikuisse praktiliselt üheaegselt, lahendus nõuab palju riistvara. Aritmeetika moodulite riistvaralised algoritmid.
Lagrange'i keskväärtusteoreem

Lagrange'i keskväärtusteoreem on üks matemaatilise analüüsi põhilisi tulemusi. Kõlab ta järgnevalt: kui funktsioon f {\displaystyle f} on pidev lõigus [ a , b ] {\displaystyle [a,b]} ning tal leidub lõplik tuletis vahemikus ( a , b ) {\displaystyle (a,b)} , siis leidub c ∈ ( a , b ) {\displaystyle c\in (a,b)} nii, et f ′ ( c ) = f ( b ) − f ( a ) b − a {\displaystyle f'(c)={\frac {f(b)-f(a)}{b-a}}} . Geomeetriliselt ütleb Lagrange'i keskväärtusteoreem, et kui funktsioon f {\displaystyle f} on pidev mingis lõigus [ a , b ] {\displaystyle [a,b]} ning diferentseeruv vahemikus ( a , b ) {\displaystyle (a,b)} , siis leidub a {\displaystyle a} ja b {\displaystyle b} vahel niisugune arv c {\displaystyle c} , et funktsiooni f {\displaystyle f} graafiku puutuja kohal c {\displaystyle c} on paralleelne punkte ( a , f ( a ) ) {\displaystyle (a,f(a))} ning ( b , f ( b ) ) {\displaystyle (b,f(b))} läbiva lõikajaga. Lagrange'i keskväärtusteoreemi eeldustel leidub niisugune c ∈ ( a , b ) {\displaystyle c\in (a,b)} , et funktsiooni f {\displaystyle f} väärtuse muutumise kiiruseks punktis c {\displaystyle c} on teatavas mõttes funktsiooni f {\displaystyle f} väärtuse keskmine muutumise kiirus lõigus [ a , b ] {\displaystyle [a,b]} . Olgu näiteks funktsiooniks f {\displaystyle f} auto läbitud teepikkuse sõltuvus ajast. Eeldame, et autol on igal ajahetkel olemas lõplik hetkkiirus (s. t. funktsioon f {\displaystyle f} on kõikjal diferentseeruv; diferentseeruvusest järeldub ka pidevus). Lagrange'i keskväärtusteoreem ütleb nüüd, et kui auto keskmine kiirus teekonna jooksul oli 60 km/h, siis mingil ajahetkel selle teekonna jooksul oli auto hetkkiiruseks 60 km/h. Olgu täidetud Lagrange'i keskväärtusteoreemi eeldused. Määratleme lõigus [ a , b ] {\displaystyle [a,b]} uue funktsiooni g ( x ) := f ( x ) − f ( b ) − f ( a ) b − a ( x − a ) {\displaystyle g(x):=f(x)-{\frac {f(b)-f(a)}{b-a}}(x-a)} . Paneme tähele, et siis g ( a ) = g ( b ) {\displaystyle g(a)=g(b)} ning funktsioon g {\displaystyle g} on lõigus [ a , b ] {\displaystyle [a,b]} pidev ja omab vahemikus ( a , b ) {\displaystyle (a,b)} lõplikku tuletist, kusjuures iga x ∈ ( a , b ) {\displaystyle x\in (a,b)} korral g ′ ( x ) = f ′ ( x ) − f ( b ) − f ( a ) b − a {\displaystyle g'(x)=f'(x)-{\frac {f(b)-f(a)}{b-a}}} . Rolle'i teoreemi põhjal leidub seega c ∈ ( a , b ) {\displaystyle c\in (a,b)} nii, et g ′ ( c ) = 0 {\displaystyle g'(c)=0} ehk f ′ ( c ) − f ( b ) − f ( a ) b − a = 0 {\displaystyle f'(c)-{\frac {f(b)-f(a)}{b-a}}=0} , m. o. t. t.
Rites of Spring

Rites of Spring oli Ameerika Ühendriikide punkansambel. Kuigi bändi liikmed ise end emožanrisse ei lahterda, peetakse seda üheks esimeseks emobändiks. Tihtipeale minnakse isegi nii kaugele, et nimetatakse neid emožanri alusepanijateks. Ansambel sai nime Igor Stravinski sümfoonilise balleti "Püha kevad" (ka "Kevadpühitsus"; inglise keeles "The Rite of Spring") järgi. Kuna nad lavalaudadel eriti tihti ei käinud ja olid omal ajal tuntud energiliste ja emotsionaalsete esinemiste poolest, said nende esinemised omaette legendaarseteks sündmusteks. Kuigi bändi juured asuvad kiires ja lärmakas hardcore punk'i stiilis, arendasid nad žanrit edasi ning lõhkusid hardcore-muusika tüüpilised mallid. Näiteks nende laulude temaatika ei olnud harilik hardcore punk'ile omane ühiskonna ja valitsuse kriitika, vaid laulusõnad olid väga individualistliku suunaga ning rääkisid indiviidi isiklikest probleemidest. "Rites of Spring" (1985) "All Through a Life" (1987) "End on End" (1991) MySpace
Räsna (Tapa)

Räsna on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Ajalooliselt asus küla Ambla kihelkonnas ja külas oli Räsna mõis. Kuru mõisa piirdemüüri nurgatorn Kuru mõisa piirdemüüri nurgatorn Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Haavapää

Haavapää (ka: Havapää) on küla Põlva maakonnas Räpina vallas. Küla lähistel voolab Haavapää oja. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Veriora valda. Pusa-Jaani talu kalmistu Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Korkeakoski

Korkeakoski on Soome kõrgeim juga. Asub Põhja-Savo maakonnas Maaninka vallas. Kõrgus 46 meetrit. Kosk sai Soomes tuntud vaatamisväärsuseks pärast Zacharias Topeliuse tehtud joonistuste ilmumist (1845–1852). Soomekeelne tutvustus, joonistus ja foto joast
Mikojan-Gurevitš MiG-17

Mikojan-Gurevitš MiG-17 (vene keeles МиГ-17; NATO koodnimi Fresco) on Nõukogude Liidus ehitatud ühekohaline reaktiivhävituslennuk. Lennuki arendus algas 1949. aastal Mikojan-Gurevitši konstrueerimisbüroos. Võrreldes MiG-15-ga pidi uus lennuk olema suuremate kiiruste ja paremate lennuomadustega. Prototüüp valmis 1950. aastal, sarjana ehitamist alustati 1951. aastal ja 1955. aastal võeti see lennuväes relvastusse. Aegade jooksul ehitati NSV Liidus kokku ligikaudu 6000 MiG-17, viimane seda tüüpi lennuk valmis 1958. aastal. MiG-17 Nõukogude Liidu väeosadesse saabumise ajaks oli Korea sõda sõda just lõppenud, Vietnami sõjas oli MiG-17 Põhja-Vietnami lennuväe enim kasutatud hävituslennuk. Praegu on veel mõni üksik lennuk relvastuses Põhja-Koreas, kokku oli MiG-17 ligikaudu 30 riigi lennuväe koosseisus. Meeskond: 1 Pikkus: 11,36 m Tiivaulatus: 9,63 m Kõrgus: 3,80 m Tühimass: 3930 kg Täismass: 5354 kg Suurim lennukaal: 6286 kg Mootor: 1 × Klimov VK-1F, 33,1 kN, forssaažkambriga Kiirus: 1144 km/h (suurel kõrgusel) Tegevusraadius: 1080 km, 1670 km tiivaaluste ripp-paakidega Lennulagi: 16 600 m