laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Augu suurkivi

Augu suurkivi on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Jõelähtme vallas Haapse küla lähistel. Kivi geograafilised koordinaadid on 59° 30′ 9″ N, 25° 18′ 7″ E . Kivi pikkus on 10,5 m, laius 7,2 m, kõrgus 6,9 m ja ümbermõõt 28,3 m. Kivi maapealse osa maht on 230 m³. Rahn on kandiline, järskude, osalt negatiivse kallakusega külgedega. Selles esineb läbi kivi ulatuvaid lõhesid. Ülemine pind on võrdlemisi tasane (pikkus 10,5 m ja kaldenurk 20°, laius 7,2 m kaldenurgaga 15°). Kirdepoolse madalaima külje kõrgus ulatub 2,3 m-ni ja see on negatiivse kaldenurgaga. Rahnu nimi on tulnud varem selle lähedal asunud saviaugult. Kivist umbes 100 m kaugusel asub teine hiidrahn – Kandukivi. Rahn alates 1959. aastast üksikobjektina looduskaitse all. Eesti hiidrahnude loend Keskkonnaportaal Pirrus, Enn (2009). Eestimaa suured kivid. Tallinn: Teaduste Akadeemia kirjastus. "Augu Suurkivi". EELIS Infoleht. Vaadatud 27.12.2022. Suuroja, K. & M. Suuroja. 2008. Hiidrahnud. OÜ Geotrail KS. Lk 49 "Augu suurkivi". Keskkonnaportaal. Vaadatud 28.12.2022. Augu Suurkivi ürglooduse objektina Eesti looduse infosüsteemis Augu suurkivi keskkonnaportaalis
Ernst Adolf Greinert

Ernst Adolf Greinert (26. september 1898 Anseküla – 4. aprill 1982 Vaihingen an der Enz, Saksamaa) oli Eesti vaimulik. Ta lõpetas 1919. aastal Saaremaa Eesti Segagümnaasiumi. Õppis usuteadust Berliini Ülikoolis (aastatel 1920–1923) ja Tartu Ülikoolis (aastatel 1925–1926). Lõpetas ülikooli teoloogiakandidaadina. Töötas 1923–1928 Kuressaares gümnaasiumiõpetajana. Oli prooviaastal Kuressaares. Ordineeriti vaimulikuks 29. juunil 1930. Töötas aastatel 1930–1939 Anseküla Maarja koguduse õpetajana. Asus aastal 1939 elama Saksamaale. Oli aastatel 1940–1945 pastor Kutnos (praegu Łódźi vojevoodkonnas). 1945–1947 oli Vaihingeni (Ludwigsburgi kreisis Baden-Württembergi liidumaal) linnavaimulik. 1948–1964 oli vaimulik Kleinglattbachi koguduses (Vaihingeni linnaosas), alates aastast 1954 oli Württembergi maakirikupäeva liige. Jäi 1. augustist 1964 emerituuri. Tema isa Friedrich Adolf Greinert oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja aastatel 1887–1919. Vend Roderich Greinert oli (usuteadusliku haridusega) Kuressaare Saksa Gümnaasiumi direktor. Onu Leberecht Georg Traugott Greinert oli Talsi saksa koguduse ja Äksi Andrease koguduse õpetaja. Greinert "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. august 2009. Vaadatud 13. juunil 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
Hans Joachim Eichhorn

Hans Joachim Eichhorn (25. veebruar 1909 Tallinn – 28. veebruar 1987 Saksamaa) oli Eesti vaimulik. Ta lõpetas Tallinna Toomkooli. Õppis aastatel 1929–1934 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Pöide ja Tallinna Toompea Kaarli koguduses. Ordineeriti õpetajaks 10. veebruaril 1935. Oli aastatel 1935–1937 Saaremaa praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1937–1939 oli ta Karja Katariina koguduse õpetaja. 1939. aastal põgenes Saksamaale. Oli 1940. aastal Justhöfeni koguduse (toona Brombergi, praegu Bydgoski maakonnas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas) õpetaja. Aastatel 1947–1977 oli ta pastor Vilsenis (asub Hannoveri ja Bremeni vahel Alam-Saksi liidumaal). 1977. aastal läks emerituuri. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2 auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann
Leberecht Greinert

Leberecht Georg Traugott Greinert (23. aprill (vkj)/ 5. mai 1860 Tarvastu kihelkond, Viljandimaa – 13. aprill 1929 Äksi kihelkond, Tartumaa) oli Eesti vaimulik. Ta oli Volmarist pärit möldri Nikolaus Friedrich Greinerti (1825−1906) poeg. Õppis 1869–1881 Tartus gümnaasiumis. Seejärel astus 1882. aastal Tartu Ülikooli usuteaduskonda, mille lõpetas 1887. aastal teoloogiakandidaadi kraadiga. Prooviaasta sooritas Helme Maarja koguduses ja ordineeriti õpetajaks 25. märtsil 1887. 1887–1892 oli Kuramaal Talsis saksa koguduse adjunkt. Aastatel 1892–1920 oli Äksi Andrease koguduse õpetaja; aastatel 1908–1920 oli ühtlasi Tartu praostkonna praost. Aastatel 1921–1922 teenis Riia Eesti Peeter-Pauli kogudust. Oli aastal 1923 Tartu Peetri koguduse abiõpetaja ja Võnnu Jakobi koguduse hooldajaõpetaja. Läks aastal 1924 emerituuri, elades Tartus. Kuid emeeritusena teenis 1927–1929 Äksi Andrease kogudust. Ta maeti 19. aprillil 1929 Äksi kalmistule. Nii tema vend Friedrich Adolf Greinert kui ka vennapoeg Ernst Adolf Greinert olid Anseküla Maarja koguduse õpetajad. Greinert EELK Äksi koguduse saksa pihtkonna personaalraamat. EAA.1266.1.668, leht 7 EAA.1288.1.280, leht 29 Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920. Bearbeitet von Wilhelm Neander. 2. Auflage 1988, bearbeitet von C. Helmut Intelmann Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik. Dokumentatsioon ja leksikon. EVR. Stockholm 1988 "Leberecht Greinert †". Postimees nr 102, 17. aprill 1929. Lk 3
Hans Christian Ørsted

Hans Christian Ørsted (kirjutatakse ka Oersted; 14. august 1777 – 9. märts 1851) oli taani füüsik ja keemik. Ta on laiemalt tuntud selle poolest, et ta märkas, et elektrivool mõjutab (indutseerib) magnetvälja. See on tähtis aspekt elektromagnetismis. Ørsted kujundas Kanti-järgset filosoofiat ja arengusuundi teaduses 19. sajandi lõpus. 1824. aastal asutas Ørsted ühingu Selskabet for Naturlærens Udbredelse (SNU), mis edendas teadmisi loodusteadustes. Ta asutas samuti organisatsioonid, millest said hiljem Taani Meteoroloogia Instituut ja Euroopa Patendiamet. Ørsted kirjeldas esimesena mõttelist eksperimenti. Ørsted oli Hans Christian Anderseni lähedane sõber ja Anders Sandøe Ørstedi vend. Anders Sandøe oli Taani peaminister aastatel 1853–1854. 21. aprillil 1820 märkas Ørsted loengu ajal, et kompassi nõel kaldus põhjasuunast kõrvale, kui elektrivoolu lülitati patareist sisse ja välja. See kinnitas otsest seost elektri ja magnetismi vahel. Tema esialgne tõlgendus nähtust oli, et magnetilised mõjud kiirguvad juhtmelt nagu valgus ja soojus. Kolm kuud hiljem alustas ta põhjalikumaid uuringuid ja peagi avaldas oma tähelepanekud, näidates et elektrivool juhtmes tekitab pööriselist magnetvälja. See avastus polnud pelgalt juhus, sest Ørsted oli aastaid otsinud seost elektri ja magnetismi vahel. CGS-süsteemi magnetilise induktsiooni mõõtühik örsted on nimetatud Ørstedi auks panuse eest elektromagnetismi vallas. Mõnikord väidetakse, et Gian Domenico Romagnosi oli esimene inimene, kes leidis seose elektri ja magnetismi vahel, umbes kakskümmend aastat enne Ørstedi avastust elektromagnetismi vallas. Ometi ei käsitlenud Romagnosi katsed elektrivoolu ja näitasid ainult, et elektrostaatiline laeng võib mõjutada magnetnõela. 1825. aastal andis Ørsted tähtsa panuse keemiasse, tootes esimesena alumiiniumi. Samas kui alumiiniumi ja raua sulami oli enne tootnud briti teadlane ja leidur Humphry Davy, oli Ørsted esimene, kes eraldas alumiiniumi redutseerides alumiiniumkloriidi. Ørsted suri Kopenhaagenis 1851. aastal ja maeti Assistensi kalmistule samas linnas. Hans Christian Ørsted valiti 1822. aastal Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks. 1829. aastal valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks. James Clerk Maxwell André-Marie Ampère Brian, R.M. & Cohen, R.S. (2007). Hans Christian Ørsted and the Romantic Legacy in Science, Boston Studies in the Philosophy of Science, Vol. 241. Martins, Roberto de Andrade, "Romagnosi and Volta’s pile: early difficulties in the interpretation of Voltaic electricity", in Fabio Bevilacqua & Lucio Fregonese (eds.), Nuova Voltiana: Studies on Volta and his Times, Pavia / Milano, Università degli Studi di Pavia / Ulrico Hoepli, 2001, vol. 3, pp. 81-102.
Poliitikauuringute Keskus PRAXIS

Sihtasutus Mõttekoda Praxis (Praxis Think Tank, varem SA Poliitikauuringute Keskus Praxis) on avalikes huvides tegutsev mõttekeskus, mille eesmärk on toetada analüüsil ja osalusdemokraatia väärtustel põhinevat poliitika kujundamist Eestis. Peamisteks uurimisvaldkondadeks on töö- ja sotsiaalpoliitika, majanduspoliitika, hariduspoliitika, tervisepoliitika ning valitsemise ja kodanikuühiskonna poliitika. Mõttekorda Praxis asutati 2000. aastal George Sorosi kodanikuühiskonna arengut toetava fondi Open Society Institute initsiatiivil kui Eesti esimese[viide?] sõltumatu[viide?], mittetulunduslik mõttekeskus (ajutrust). Fond kaasrahastas organisatsiooni missiooni elluviimist aastani 2007. Praxise missioon on praktiliste teadmiste koondamine ja kasutamine nii ühiskonna valupunktide leidmiseks ja erinevate lahendusteede pakkumiseks kui ka poliitikaanalüüsi oskuste arendamiseks Eesti ühiskonnas. Sellest tulenevalt on organisatsiooni tegevuse eesmärgid: edendada avalikku arutelu ja kodanike osalust poliitika kujundamises; toetada poliitika kujundamise protsessi kvaliteetse ja neutraalse poliitika analüüsiga; pakkuda alternatiivseid lahendusi ühiskonna probleemide efektiivseks lahendamiseks; toetada kaasaegsete valitsemise ja ühiskondlike koostöövõimaluste arendamist; arendada poliitika analüüsi oskusi ja teadmisi ühiskonnas ning edendada halduspoliitikaalast haridust; toetada eksperditeadmiste ja analüüsi kasutamist poliitika kujundamise protsessis. Eesmärkide saavutamiseks levitab Praxis nii Eestis kui ka rahvusvaheliselt oma uuringute tulemusi; korraldab seminare, ümarlaudu ja koolitusprogramme ning annab välja trükiseid. Praxise mõttehommik on poliitikakujundajatele ja kodanikuühendustele suunatud poliitikaseminaride sari, mille eesmärgiks on innustada avalikku arutelu enam argumentidele tuginevaks kujunemist. Mõttehommiku üritustesarja raames toimuvad seminarid käsitlevad erinevaid poliitikavaldkondi. Praxise mõttehommikutel tutvustatakse värskelt valminud ja veel avaldamata poliitikaanalüüse, olulisemaid järeldusi ning soovitusi poliitikate arendamiseks. Toimub teemaga seotud modereeritud diskussioon valdkondlike ekspertide, kodanikuühiskonna organisatsioonide ja poliitikakujundajate osalusel. Koduleht Mõtted ajaveebis Mõttehommiku materjalid
Rahu (täpsustus)

Rahu tähendab mitut asja. Rahu on olukord, milles puudub sõjaseisukord. Rahu on leping, millega sõjaseisukord lõpetatakse (rahuleping). "Rahu" on Aristophanese komöödia. "Rahu" oli kino Tallinnas. Füsioloogilise rahuoleku kohta vaata artiklit Rahuolek. Rahu on laiust väiksem saar. Rahu on küla Saaremaal, Valjala vallas. Rahu tänav Rāhu, hinduistlikus mütoloogias üks asuratest, madu, kes varjutuste ajal kuu või päikese alla neelab. Rāhu, budismis üks krodhadevatatest (hirmuäratavatest jumalatest).
Dominique A

Dominique A (õieti Dominique Ané; sündinud 6. oktoobril 1968) on prantsuse laulja. Koduleht
Dirk van der Aa

Dirk van der Aa (1731 Haag – 23. veebruar 1809 Haag) oli hollandi kunstnik. Tema esimene õpetaja oli Johann Heinrich Keller. Hiljem õppis ta Gerrit Mesi (Gerrit Mets) juures; hiljem rajasid nad koos ateljee; nad tegutsesid eeskätt hästi tasustatud dekoratsioonimaalijatena. Ta dekoreeris eriti osavalt tolle aja maitse järgi tõldu. Kompositsioon oli alati rikkalik ja vaheldusrikas, lapsed olid kujutatud ilusatena. Samuti maalis ta tapeete, millest mõni oli veel 20. sajandil säilinud. Ta käis silmaringi laiendamiseks Pariisis. Ta oli surmani üks Renswoudi Sihtasutuse hoidjatest. Dirk van der Aa õpilaste seas olid Louis Moritz, Evert Morel, Cornelis Kuipers ja Andries van der Aa. Biograafiad Kolm Cupidot (umbes 1775)
Michel van der Aa

Michel van der Aa (sündinud 10. märtsil 1970 Ossis) on hollandi helilooja. Ta lõpetas Haagi kuningliku konservatooriumi heliinseneri erialal ja õppis kompositsiooni Diderik Wagenaari, Gilius van Bergeijki ja Louis Andriesseni juhendamisel. Tema loomingut on esitanud ansamblid ja orkestrid mitmel pool maailmas, sealhulgas Freiburgi barokkorkester, Melbourne'i sümfooniaorkester, De Nederlandse Opera orkester jpt. Ta on kirjutanud oopereid, orkestriteoseid, kammermuusikat, muusikat tantsuetendustele ja filmidele. Koduleht
Apteek

Apteek on koht, kus müüakse ravimeid. Eesti õigusaktide mõistes on apteek jaekaubandushoone, kus on lubatud sellekohase loaga apteegiteenuse osutamine. Apteegiteenuse all mõeldakse ravimite jaemüüki või muul viisil väljastamist koos sellega kaasneva nõustamisega ravimite sihipäraseks ja ratsionaalseks kasutamiseks ning kasutaja teavitamisega ravimi õigest ja ohutust kasutamisest ja säilitamisest ning ravimite ekstemporaalset ja seeriaviisilist valmistamist ja jaendamist. Eestis liigitatakse apteeke üldapteekideks, veterinaarapteekideks ja haiglaapteekideks. Veterinaarapteegid võivad väljastada ainult veterinaarravimeid ning haiglaapteegid on haigla struktuuriüksused, mis varustavad seda haiglat ning kokkuleppel ka teisele haiglapidajale kuuluvaid haiglaid, hoolekandeasutusi ja kiirabiteenuse osutamise tegevusloa omajaid ravimite ning teiste meditsiiniotstarbeliste toodetega. Apteekides töötavad apteekrid. Apteegihoone Tallinnas Heinaste apteek Palamuse apteek Suure-Jaani apteegi silt Ehitise kasutamise otstarvete loetelu Ravimiseadus
Metsik kass

"Metsik kass" (Gata Salvaje) on Venezuela seebiooper. Rosaura Rios – Marlene Favela Luis Mario Arismendi – Mario Cimarro Eva Granados – Carolina Tejera Camelia Valente – Marjorie de Sousa Roberta Pardo – Dulce Maria Miguel Arango – Alfonso Herrera Diego Bustamante – Christopher Uckermann Mia Colucci – Anahi http://vanakse.suddenlaunch3.com/index.cgi?board=loe&action=print&num=1130793969
Ravikindlustus

Ravikindlustus on kindlustus ravikulude katmiseks. Ravikindlustus võib olla nii riikliku sotsiaalkindlustuse kui ka kohustusliku või vabatahtliku erakindlustuse vormis. Eestis on ravikindlustus korraldatud riikliku sotsiaalkindlustusena. Ravikindlustust korraldab Tervisekassa. Ravikindlustuse seaduse järgi katab haigekassa kindlustatud isikute haiguste ennetamise ja ravi, ravimite ja meditsiiniseadmete ostmise kulud seaduses sätestatud piirides, samuti maksab ajutise töövõimetuse hüvitisi ja muid rahalisi hüvitisi . Eesti ravikindlustuse põhimõteteks on kindlustatud isikute solidaarsus, piiratud omaosalus ravikulude katmisel, teenuste osutamine vastavalt kindlustatute vajadustele ja ravikindlustuse vahendite otstarbekas kasutamine. Ravikindlustuskaitse võib tekkida kolmel erineval alusel: töötajad ja füüsilisest isikust ettevõtjad, kes on kindlustatud töötamise, täpsemalt sotsiaalmaksu maksmise alusel riigi poolt kindlustatud isikud, kelle eest maksab riik sotsiaalmaksu (nt alla 3-aastast last kasvatavad vanemad, töötutoetuse saajad, kaitsejõudude ajateenijad) seaduse alusel kindlustatuga võrdsustatud isikud, kelle eest sotsiaalmaksu ei maksta – lapsed kuni 19-aastaseks saamiseni, riikliku pensioni saajad, rasedad. Eesti Haigekassa andmetel oli 2014. aastal ravikindlustus umbes 93,5 protsendil Eesti elanikest, seega kindlustamata isikuid oli umbes 6,5% rahvastikust. Haigekassa poolt kaetavad hüvitised jagunevad mitterahalisteks (tervishoiuteenused, ravimid ja meditsiinilised abivahendid) ja rahalisteks hüvitisteks (ajutise töövõimetuse hüvitis, täiskasvanute hambaravihüvitis, täiendav ravimihüvitis, väljaspool ravijärjekorda osutatud tervishoiuteenuse hüvitis, piiriülese tervishoiuteenuse hüvitis). Mitterahalise hüvitise korral katab haigekassa ravikulud otse teenuseosutajale (perearst, haigla jm) ja kompenseerib retseptiravimi või meditsiinilise abivahendi väljastanud apteegile osa vastava ravimi või abivahendi hinnast. Rahalised hüvitised maksab haigekassa kindlustatud isikule otse välja. Haigekassa hüvitab vaid need raviteenused, mis on kantud Eesti Haigekassa tervishoiuteenuste loetellu. Eesti riiklikku ravikindlustust rahastatakse sotsiaalmaksu ravikindlustuse osast laekuvatest vahenditest. Eraravikindlustus ei ole Eestis levinud. Eraravikindlustuse õiguslik regulatsioon on antud võlaõigusseaduses, kuid sellist kindlustust pakuvad vaid üksikud kindlustusseltsid. Ravikindlustuse seadus, eRT Eesti Haigekassa - Statistika Eesti Haigekassa Postimehe teemaleht – eraravikindlustus
Metüüloranž

Metüüloranž on happesusindikaator, mis värvub happelises keskkonnas punakaks, neutraalses ja aluselises keskkonnas on see aga kollane. Värvainete indeksis on metüüloranži tähised C.I. AO52 (Acid Orange 52) ja C.I. 13025.
Universaalindikaator

Universaalindikaator on happesusindikaator, mille värvus muutub vastavalt pH-le sujuvalt.
Tümoolsinine

Tümoolsinine on happesusindikaator, mis ei lahustu vees, kuid lahustub alkoholides ja lahjendatud leeliselistes lahustes. See värvub punasest kollaseks pH 1,2–2,8 juures ning kollasest siniseks pH 8,0–9,6 juures.
Friedeli-Craftsi reaktsioon

Friedeli-Craftsi reaktsioon on keemiline meetod aromaatsete ühendite alküülimiseks ja atsüülimiseks veevaba alumiiniumkloriidi kui katalüsaatori manulusel: ArH + RCl (AlCl3) → ArR +HCl (alküülimine), ArH + RCOCl (AlCl3) → ArCOR + HCl (atsüülimine), kus Ar on arüülrühm ja R on alküülrühm. Friedeli-Craftsi reaktsioonis viiakse substraadi aromaatsesse tuuma ühe (või enama) vesiniku aatomi asemele alküülrühm või atsüülrühm. Seda meetodit rakendasid esimestena Charles Friedel ja James Crafts 1877. Tänapäeval on Friedeli-Craftsi reaktsiooni mõiste laienenud paljudele keemilistele protsessidele, milles happelise katalüsaatori osalusel viiakse substraadi aromaatsesse tuuma ühe (või enama) vesiniku aatomi asemele kas alküülrühm (nimetatakse Friedeli-Craftsi alküülimiseks) või atsüülrühm (nimetatakse Friedeli-Craftsi atsüülimiseks). Märkus: Kirjanduses on kasutatud ka mõistet "alifaatne Friedeli-Craftsi reaktsioon", mille puhul toimub happelise katalüsaatori toimel reagendi liitumine alifaatse (mittearomaatse) kaksiksidemega ühendile – realiseerub see katioonse telomerisatsiooni mehhanismi kaudu. Friedeli-Craftsi reaktsioonid on olemuselt aromaatse elektrofiilse asenduse (SE) reaktsioonid. Esmalt genereerib katalüsaator aktiivse osakese – karbokatiooni, mis edasi atakeerib aromaatset tuuma. Tüüpilised näited on benseeni alküülimine etüülkloriidiga ja benseeni atsüülimine atsetüülkloriidiga: C2H5CI + AlCl3 → C2H5+ + [AICl4]− C2H5+ + C6H6 → C6H5C2H5 + H+ CH3COCl + AlCl3 → CH3CO+ + [AlCl4]− CH3CO+ + C6H6 → CH3COC6H5 + Н+ [AlCl4]− + Н+ → HCl + AlCl3 Friedeli-Craftsi reaktsioonide kasutamine on oluliselt piiratud, kui substraadi aromaatses tuumas on elektronoaktseptoorne rühm (näiteks –NO2) või Lewisi happega seonduvad rühmad (-OH, -NH2) Friedeli-Craftsi reaktsioone kasutatakse alküülasendatud aromaatsete ühendite või aromaatsete ketoonide sünteesiks. Friedeli-Craftsi alküülimist rakendatakse keemiatööstuses kõrge oktaaniarvuga mootorikütuste tootmisel, pindaktiivsete ainete, lõhnaainete, antioksüdantide, etüülbenseeni (lähteaine stüreeni saamiseks) jt oluliste produktide tootmisel. Friedeli-Craftsi atsüülimist kasutatakse mitmete värvainete ja farmatseutiliste preparaatide tootmisel. Friedeli-Craftsi alküülimine Friedeli-Craftsi atsüülimine Elektrofiilne aromaatne asendusreaktsioon Happeline katalüüs
Retsept

Retsept ehk arstitäht on arsti kirjalik ettekirjutis ravimi valmistamiseks ja/või väljastamiseks apteegist. Retsept võib olla: paberretsept digiretsept ÕS 2006. Retsept Retsept[alaline kõdulink] Ravimite väljakirjutamise ja apteekidest väljastamise tingimused ja kord ning retsepti vorm
Johann Teras

Johann Teras (7. juuli 1909 Tartu – 15. märts 1992 Chicago) oli eesti vaimulik. Lõpetas Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Õppis seejärel Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, mille lõpetas 1. märtsil 1935. Oli prooviaastal Jüri ja Tallinna Jaani koguduse II-s pihtkonnas. Ordineeriti Tallinna Toomkirikus piiskop Hugo Bernhard Rahamäe poolt 29. märtsil 1936 õpetajaametisse. Oli aastatel 1936–1939 Tõstamaa Maarja koguduse ja aastatel 1939–1944 Varbla Püha Urbanuse koguduse õpetaja. Lahkus Paatsalu Salumetsast 22. septembril 1944 Rootsi (Visby) koos 202 põgenikuga Priidik Jungermanni laeval Minnalaid. Rootsis asutas E.E.L.K. Norrköpingi Matteuse koguduse, kus oli õpetajaks 1944–1950, mil siirdus Kanadasse. Kanadas oli ta 1951–1952 Ottawa koguduse õpetaja, teenides ka usuliselt Põhja-Ontario kaevanduslinnades (Kirkland Lake'os, North Bays, Timminsis ja mujal) elavaid eestlasi. Asudes aastal 1952 Torontosse, organiseeris ta Toronto Kolmainu koguduse ja oli aastatel 1952–1962 selle koguduse õpetaja. 1962–1967 teenis ta Chicago Esimest kogudust. Tema ametiajal tasuti kiriku ostuvõlg. Eesti koguduse kõrval pidas ta 1963–1967 saksakeelseid jumalateenistusi ameerika Jehoova Ev. Lut. kirikus Chicagos. Novembris 1966 läks ta Ameerika Evangeelse Luterliku Kiriku teenistusse. Ta valiti Illinoisi osariigi Altamonti Bethlehemi koguduse õpetajaks, kus ta teenis 1966–1969 saksa ja inglise, 1969–1974 vaid inglise keeles, tehes ka kaastööd ümbruskonna ajalehtedele, kirjutades eesti rahva saatusest ja inglise keeles jutlusi. 1974. aastal kolis ta Chicagosse ning asus Ameerika Evangeelse Luterliku Kiriku Põhja-Illinoisi distrikti teenistusse ja oli vanade hoolduskodude õpetaja. 9. detsembrist 1966 teenis ta Chicago Reformatsiooni kogudust. 7. detsembril 1975 lisandusid Buffalo Pauluse ja Rochesteri kogudus, hooldajana teenis ta Thunder Bay kogudust ja vajaduse korral teisi Chicago kogudusi. 1957 kuldrist Toronto Kolmainu koguduse poolt 1961 auaadress ja kallihinnaline kingitus Toronto Kolmainu koguduse poolt Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Eesti Kirik nr. 5. 1979 Eesti Kirik nr. 4. 1992
Jānis Čakste

Jānis Kristaps Čakste (14. september 1859 Lielsesava – 14. märts 1927 Riia) oli Läti poliitik ja jurist, Läti esimene president (1922–1927). Čakste sündis talupoja perekonnas ning õppis Moskva Ülikoolis õigusteadust. Seal olles puutus ta tihedalt kokku Läti rahvusliku liikumise suurkuju Krišjānis Valdemarsiga, kellelt ta sai tugevaid poliitilisi mõjutusi. Pärast ülikooli lõpetamist 1886. aastal naasis ta Lätisse. Čakste osales poliitikas alates 1905. aasta revolutsioonist. 1906. aastal sai temast Venemaa I Riigiduuma liige ning peagi sai temast üks autoriteetsemaid lätlasest poliitikuid. Vaadetelt kuulus ta pigem parempoolsete ridadesse. Esimese maailmasõja ajal osales Čakste Läti sõjapõgenikke abistava ja lätlaste rahvuslikke püüdlusi edendava Läti Hooldusabi Keskkomitee töös, olles selle juhi Vilis Olavsi järel tähtsuselt teine mees. Veebruarirevolutsiooni järel sai Čakstest 1917. aasta märtsis aga Kuramaa Ajutise Maanõukogu esimees, tema peamiseks taotluseks oli Läti rahvuskubermangu loomine. Et Kuramaa oli Saksamaa poolt okupeeritud, siis tegutses Čakste Tartus. Ka pärast oktoobripöörde toimumist jätkas Čakste rahvusliku poliitika ajamist, kuuludes Läti autonoomia ja hiljem ka iseseisvuse eest võidelnud Läti Ajutise Rahvanõukogu koosseisu. Kuni 1918. aasta lõpuni viibis ta Venemaal. Seejärel naasis ta aga iseseisvasse Läti Vabariiki, kus sai selle esimese parlamendi, Läti Rahvanõukogu, esimeheks. Ta valiti 1920. aastal ka järgmise, Läti Asutava Kogu esimeheks. 1922. aastal valiti ta aga Läti esimeseks presidendiks. 1925. aastal valiti Čakste ametisse tagasi, kuid ta suri kaks aastat hiljem, mistõttu Lätis toimusid erakorralised presidendivalimised, mille järel sai riigipeaks Gustavs Zemgals. Jānis Čakste on maetud Riia metsakalmistule. 9:00, 14. septembris 2019, Viesturs Sprūde, 1859. gada 14. septembrī. Dzimis latviešu politiķa ideāls, la.lv