laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Taevatrepp

"Taevatrepp" on 2022. aastal valminud ja 2023. aasta märtsis Eestis esilinastunud film, mis põhineb Mart Kivastiku 2019. aastal ilmunud samanimelisel romaanil. Mart Kivastik valis stsenaariumi aluseks oma romaani "Taevatrepp", sest talle tundus, et romaan oli õnnestunud. Autor: "Ma loodan, et film kõnetab igasuguseid inimesi, aga eriti neid kellele meeldib rock. Rock'i-armastus ei sõltu alati vanusest, see on pigem eluviis. Filmi mõte on see, et molutada pole enam aega, tuleb elada nüüd ja kohe. Kas inimene on veel võimeline nautima elu, kui seisab silmitsi keskea ja vananemisega?" "Taevatrepi" film on pühendatud maalikunstnik Lembit Saartsi ning näitlejate Aleksander Eelmaa ja Raivo Trassi mälestustele. Lembit Saarts oli Georgi prototüüp ning filmis on kasutatud tema maale. Georgi pidi kehastama Aleksander Eelmaa, kuid näitleja lahkus meie hulgast esimesel võttepäeval. Seejärel võttis osatäitmise üle Raivo Trass, kellele see jäi viimaseks filmirolliks. Film räägib ajast ja muusikast, sõprusest, armastusest, surmast ning elust tänapäeval. Filmi tegevus saab alguse 1970. aastate lapsepõlves, kui oma viimsel hingetõmbel usaldab kunstnikust sõber filmi peategelasele Ulfile (sõpradele Uu) saladuse, kuidas käia minevikus. Uu on insener ja imedesse ei usu, aga trikk toimib. Minevikus on mõnus, igavene suvi, pikad juuksed, tüdrukud ja Jenkki näts. Tema päriselus on sügis, sõbrad on kibestunud, tüdrukud abielus ja isa raskelt haige. Kõige lõpuks peab Uu siiski otsustama, millises ajas oma elu edasi elada – mineviku suves või oleviku sügises. Keset tänapäevast sügisest Tartut avaneb otsekui paralleelreaalsus. Oma ambitsioonitult mugavas väikekodanlikus elurütmis on Ulf kaotanud tolle reaalsusega igasuguse kontakti, kuigi see on kogu aeg sealsamas olnud. Filmivõtted on tehtud Lüllemäel ning Tartus: avaturul, Riia mäel, Päeva tänaval, Soinaste tänaval ja mujal. Uu – Mait Malmsten Väike Uu – Timotheus Sammul Tiuks – Harriet Toompere Georg – Raivo Trass noor Georg – Ivo Uukkivi Ruth – Rita Raave noor Ruth – Katariina Unt isa – Voldemar Kuslap noor isa – Hannes Hermaküla ema – Kaie Mihkelson noor ema – Külli Teetamm Paul – Tõnu Oja noor Paul – Kaarel Pogga Ülle – Kersti Heinloo noor Ülle – Lena Barbara Luhse Doktor – Taavi Teplenkov noor Doktor – Rasmus Ermel Riina – Maris Parksepp 01.03.2023, ametlik esilinastus, Coca-Cola Plaza, Tallinn, Eesti 03.03.2023, Apollo Kino Lõunakeskus, Tartu, Eesti Esimese kuuga oli filmil 28 819 kinokülastust Taevatrepp. Eesti filmi andmebaas, vaadatud 21. mai 2023. Avaldati esimene lühiklipp Mart Kivastiku filmist "Taevatrepp". kultuur.err.ee, 19. detsember 2022. Kivastik "Taevatrepis" kasutatud muusikast.... kultuur.err.ee, 6. märts 2023. "Taevatrepp". Youtube. Treiler. Mart Noorkõiv. Vändates minevikku. Sirp, 10. märts 2023. Kivastik "Taevatrepis" kasutatud muusikast: Led Zeppelin ütles kohe ära. kultuur.err..ee, 6. märts 2023. Indrek Sammul oma poja esimesest suurest filmirollist: mina panen "viie" menu.err.ee, 2. märts 2023.
Organized Crime and Corruption Reporting Project

Organized Crime and Corruption Reporting Project (lühend OCCRP; 'organiseeritud kuritegevusest ning korruptsioonist raporteerimise projekt') on 2006. aastal asutatud ajakirjanikke ning meediaorganisatsioone koondav vabaühendus. Eestist on OCCRP liige Delfi Meedia. 2012. aastast annab OCCRP välja aasta inimese aunimetust inimesele, kes on teinud enim organiseeritud kuritegevuse ning korruptsiooni edendamiseks. 2012 – İlham Əliyev, Aserbaidžaani president 2013 – Rumeenia parlament 2014 – Vladimir Putin, Venemaa president 2015 – Milo Đukanović, Montenegro peaminister 2016 – Nicolás Maduro, Venezuela president 2017 – Rodrigo Duterte, Filipiinide president 2018 – Danske Bank 2019 – Joseph Muscat, Malta peaminister 2020 – Jair Bolsonaro, Brasiilia president 2021 – Alaksandr Łukašenka, Valgevene president 2022 – Jevgeni Prigožin, Wagneri eraarmee juht occrp.org: Person of the Year OCCRP koduleht
Bohodar Kotorovõtš

Bohodar Antonovõtš Kotorovõtš (ukraina keeles Богодар Антонович Которович, 3. juuli 1941 – 4. juuli 2009) oli Ukraina viiuldaja, dirigent, õpetaja, Ukraina NSV rahvakunstnik (1979). Kiievi konservatooriumi viiuliosakonna juhataja ja professor (alates 1985). Ukraina Kunstiakadeemia korrespondentliige (1997). Üks kaasaegse Ukraina viiulikooli rajajaid. Kiievi Solistide Riikliku Kammeransambli asutaja ja alaline kunstiline juht. Kuulsa Ukraina viiuldaja Mõroslava Kotorovõtši ja Anton Kotorovõtši isa (kuulus Ukraina kitarrist, viiuldaja, folk-metal bändi "Shadow of the Sun" solist). Bohodar Kotorovõtš on ainus Ukraina viiuldaja maailmas, kellel oli au anda kaks kontserti Niccolò Paganini legendaarsel "Cannon" viiulil, mis toodi silmapaistvale viiuldajale erilennukiga Genovast Kiievisse (1999). Ukraina NSV rahvakunstnik (alates 1979). Ševtšenko riiklik auhind (1985). V. I. Vernadski preemia laureaat (2000). Autasustatud III järgu teenetemärgiga. Oma loomingulise tegevuse tulemusena sai ta aastatel 1999 ja 2000 kahekordse maineka Üle-Ukraina auhinna "Aasta inimene" laureaadiks. "Сьогодні прощалися з видатним музикантом Богодаром Которовичем|Новини. Новини дня на сайті Подробиці". Originaali arhiivikoopia seisuga 23 вересня 2009. Vaadatud 11 juuni 2011. {{cite web}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |archive-date= (juhend)
Pelješac

Pelješac on poolsaar Horvaatia lõunaosas. Poolsaarest põhjas on Neretva laht, idas Mali Stoni laht, lõunapool Mljeti kanal ja läänepoolsel küljel Pelješaci kanal. Pelješac on Istria järel Aadria mere suuruselt teine poolsaar. Ajalooliselt kutsuti poolsaart Stoni punktiks (ladina keeles Puncta Stagni), praegune nimi on pandud Orebići linna lähedal asuva Pelješaci mäe järgi. Poolsaar kuulub Dubrovniki-Neretva maakonda. Poolsaare pikkus on 65 km ja pindala 348 km². Pelješaci poolsaare suuremad asulad on Ston ja Orebić. "Peljesac. Info". Peljesac.org. Vaadatud 21. mail 2023.  Pelješac – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Patermägi

Patermägi (kutsutakse ka Paatermägi, Paatrimägi, Pattermägi) on Neeruti maastikukaitseala ja Neeruti mägede idapoolseim mägi, mis paistab Neeruti mägede ainsa mäena ära ka Kadrina-Assamalla maanteeni. Alates 1957. aastast on kuulunud Patermägi Neeruti maastikukaitseala koosseisu ja alates 1999. aastast on tegu maastikukaitseala sihtkaitsevööndisse jääva alaga ning ühtlasi on tegu ühe ürgseima piirkonnaga maastikukaitsealal ja kogu piirkonnas. Ajalooliselt tuntakse Patermäge meie kaugete esivanemate kultuspaigana, kus on teostatud ka arheoloogilisi väljakaevamisi, mis seda fakti ka kinnitavad. Seal asub Eesti vanim hiireviu pesapaik, kuhu viud asusid elama juba 1982. aasta kevadel ning seda vanimat viupesa kasutavad viud kuni tänapäevani välja. Neeruti Looduse ABC. Tallinn, 2019. ISBN 978-9949-01-167-4
Česma

Česma on jõgi Horvaatia keskosas, Lonja vasakpoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 105,7 km ja valgala pindala 3253 km². Jõe kaldal asub Čazma. "Sava River Basin Analysis Report" (PDF). Originaali arhiivikoopia seisuga 17. juuli 2010. Vaadatud 22. mail 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link)  Česma – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Konsool

"Konsool" (prantsuse sõnast console) on mitmetähenduslik sõna: Konsool tähendab tugevusõpetuses tala, mis on toestatud ainult ühes otsas kinnise toega. Konsool tähendab arhitektuuris tuge. Mängukonsool Kirjutuspult Konsool on arvuti kasutajaliides käsureal töötamiseks. konsool, ÕS2006 konsool EKSS konsool, vallaste.ee 1) Arvutivõrgu seireks ja juhtimiseks kasutatav terminal 2) Igasugune kuvaterminal
Rötger von Tiesenhausen

Rötger von Tiesenhausen oli Rootsi ohvitser, kes teenis Põhjasõjas Viru jalaväerügemendis. Eelnevalt oli Rötger von Tiesenhausen Stade linnas leitnandina teeninud. Põhjasõja algul asus ta Virumaa jalaväerügemendi teenistusse. Narva ümbruses toimunud võitluse ajal paiknes ta oma väeosaga Purtse jõe ääres. 1701. aasta 6. märtsil sai ta oma jalaväerügemendis kapteniks. "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Vaadatud 22.05.2023. Kelch, Christian (2009). Liivimaa kroonika järg. Lk 103–104.
Korsakov

Korsakov on linn Venemaal Sahhalini oblastis, Korsakovi rajooni keskus. Asub Sahhalini lõunarannikul, Aniwa lahe kaldal. Asula rajati 1853. aastal Muravjovski sõjaväetugipunktina (Nikolai Muravjov-Amurski järgi), kuid jäeti maha juba 1854. aastal. 1869. aastal rajati uuesti ja sai nime Siberi kindralkuberneri Mihhail Korsakovi (1826–1871) järgi. 1905–1945 kuulus Jaapanile ja kandis nime Ōdomari. 1946. aastal sai linnaõigused. Linnast 10 km idas asub Prigorodnoje sadam, mis on üks Venemaa suurimaid Vaikse ookeani kaubasadamaid. http://sakh-korsakov.ru/
Flightradar24

Flightradar24 on Rootsi interneti-põhine veebisait, mis näitab reaalajas lende kaardi peal. See näitab erinevate lennukite asukohta, marsruuti, kurssi, kiirust, kõrgust ja palju muud. Flightradar24 asutati Rootsi lennundus-entusiastide poolt, kusjuures selle peakorter asub Stockholmis. Ametlik veebisait "Flightradar24", Wikipedia (inglise), 16. mai 2023, vaadatud 22. mail 2023
Paneerimine

  Teksti allikas: https://www.kalapeedia.ee/paneerimine.html Paneerimine on toiduaine kastmine enne küpsetamist muna, riivsaia või jahu sisse, kalade või kalafileede praadimisel laialdaselt kasutatav kulinaariavõte Paneerimiseks kasutatakse erinevaid jahusid (nisu, odra, rukki), riivsaia või –leiba ja nende segusid. Vahel kastetakse kalatükk enne jahuga paneerimist lahtiklopitud muna sisse, nii jääb talle peale paksem kiht paneeringut. Vahel praetakse kalu ainult munapaneeringuga, st kastetakse kalatükid enne pannile panemist vähese vee või piimaga lahtiklopitud muna sisse. Kasutatakse ka topeltpaneerimist, nt paneeritakse kõigepealt jahuga, seejärel kastetakse kalatükk lahtiklopitud muna või piima (või nende segu) sisse ja seejärel paneeritakse riivsaiaga. Paneeritud kalade praadimisel moodustub neile paneeringust koorik; kalatükid jäävad tervemateks ja mahlasemateks. Kui praetakse või küpsetatakse eelnevalt maitsestamata kalatükke, lisatakse maitseained (sool, pipar) paneeringusse. "paneerimine - KALAPEEDIA". www.kalapeedia.ee. Vaadatud 22. mail 2023.
Badersdorf

Badersdorf on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Nico Sturm

Nico Sturm (sündinud 3. mail 1995 Augsburgs) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis San Jose Sharks. Sturm alustas jäähoki mängimist Saksamaa klubis ESV Kaufbeuren. 2014. aastal siirdus ta Põhja-Ameerikasse ja asus mängima USA noorteliigas North American Hockey League. Aastatel 2016–2019 mängis Sturm Clarksoni Ülikooli jäähokimeeskonnas. 2019. aasta aprillis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Minnesota Wild. NHL-is debüteeris ta sama aasta 4. aprillil mängus Boston Bruinsi vastu. Hooajal 2019/20 mängis Sturm põhiliselt American Hockey League'is (AHL) Minnesota Wildi tütarklubis Iowa Wild. NHL-is lõi Sturm esimese värava hooaja 2019/20 väljalangemismängude eelringi neljandas mängus Vancouver Canucksi vastu. Minnesota Wildi põhikoosseisus asus Sturm mängima hooajal 2021/22. Samal hooajal sai ta NHL-is kirja 11 väravat ja kuus väravasöötu. 2022. aasta märtsis kaubeldi Sturm Minnesota Wildist Tyson Josti vastu Colorado Avalanche'i.. Samal aastal võitis Sturm Avalanche'iga Stanley karika, kuid Sturmi panus jäi selles tagasihoidikuks, sest 34 mänguga sai ta sel hooajal Avalanche'is kirja vaid viis väravasöötu. 2022. aasta juulis sõlmis Sturm kolmeaastase lepingu San Jose Sharksiga. Hooajal 2022/23 tegi ta NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja, kui lõi 14 väravat ja andis 12 väravasöötu. Saksamaa jäähokikoondise koosseisus osaleb Sturm 2023. aasta maailmameistrivõistlustel. "Wild signs Nico Sturm to one-year, entry-level contract". Minnesota Wild. 1. aprill 2019. Vaadatud 1. aprillil 2019. "Avalanche acquires Nico Sturm from Wild". Colorado Avalanche. 16. märts 2022. Vaadatud 16. märtsil 2022. "Sharks sign forward Nico Sturm". San Jose Sharks. 13. juuli 2022. Vaadatud 13. juulil 2022. Nico Sturm NHL.com lehel Nico Sturm hockeydb.com lehel
Mikrostruktuur

Mikrostruktuur on materjali väga väikesemahuline struktuur, mis muutub nähtavaks optilise mikroskoobi abil enam kui 25-kordse suurendusega. Materjali (nagu metallid, polümeerid, keraamika või komposiidid) mikrostruktuur võib tugevalt mõjutada selle füüsikalisi omadusi, nagu tugevus, sitkus, plastilisus, kõvadus, korrosioonikindlus, käitumine kõrgel/madalal temperatuuril või kulumiskindlus. Need omadused mõjutavad omakorda nende materjalide kasutamist tööstuses. Mikrostruktuuri, mille skaala on väiksem kui optiliste mikroskoopidega näha saab, nimetatakse sageli nanostruktuuriks, samas kui struktuuri, milles üksikud aatomid on ühtlaselt paigutatud, nimetatakse kristallstruktuuriks. Bioloogiliste proovide nanostruktuuri nimetatakse ultrastruktuuriks. Mikrostruktuuri mõju materjali mehaanilistele ja füüsilistele omadustele on peamiselt tingitud erinevatest struktuuris esinevatest või puuduvatest defektidest. Need defektid võivad esineda mitmel kujul, kuid põhilised on poorid. Isegi kui need poorid mängivad materjali omaduste määratlemisel väga olulist rolli, on sama oluline ka selle koostis. Tegelikult võivad paljude materjalide puhul korraga eksisteerida erinevad faasid. Nendel faasidel on erinevad omadused ja õige kasutamise korral võivad need vältida materjali purunemist. ERR (8. juuli 2014). "Bambuse mikrostruktuur annab terasele tugevust". ERR. Vaadatud 4. jaanuaril 2024. Adapted from ASM Metals Handbook, Ninth Edition, v. 9, "Metallography and Microstructures", American Society for Metals, Metals Park, OH, 1985, p. 12. "[VSL] Võõrsõnade leksikon". www.eki.ee. Vaadatud 22. mail 2023. "Teadlased valmistasid keerukaid mikrostruktuure". www.fyysika.ee. Vaadatud 4. jaanuaril 2024.
Bernstein

Bernstein on vald (Marktgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas. Vallaosad on Dreihütten, Redlschlag, Rettenbach ja Stuben. Bernsteini linnus Vaade linnusele õhust Vaade lõunaedelast László Almásy (1895-1951), Ungari aristokraat, autojuht, kõrbeuurija, lendur, skaudijuht ja sõdur, kes oli Michael Ondaatje 1992. aasta romaani "Inglise patsient" ja sellel põhineva filmi peategelase aluseks. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Ševtšenkove Püha Pantaleoni kirik

Püha Pantaleoni kirik ehk Püha Panteleimoni kirik on 12. sajandi lõpust pärit romaani kivikirik, kunagise Galiitsia-Volõõnia vürstiriigi kirikutest ainuke, mis on tänapäevani säilinud. Pühakoda asub Ševtšenkoves Ivano-Frankivski oblastis Halõtši linna lähedal ja kuulub Ukraina Kreekakatoliku Kirikule. Kirik on põhiplaanilt ristkuppelkiriku tüüpi, valgest kivist raiddekoori elementidega ja arvukate sissekraabitud joonistuste ja tekstigrafitiga seintel. Arvatavasti ehitas kiriku Volõõnia vürst Roman Mstislavitš 1194. aastal õigeusu kirikuks ja pühitses selle oma vanaisa Kiievi vürsti Izjaslavi auks (ristinimega Panteleimon) pühale Pantaleonile. 14. sajandil sai kirikust pühale Stanislavile pühitsetud katoliku kirik, mis 1595. aastal kuulus frantsisklastele. Kirikut ennistati 1926. ja 1998. aastal ja 20. sajandil anti see Ukraina Kreekakatoliku kirikule. Läänefassaad Tambuur ja kuppel Portaal Romaani raiddekoor Kolm apsiidi Maaling aknaorvas Vaade kuplisse Vaade ikonostaasile Church of St.Panteleimon in Shevchenkove. - Green Ukraine Church of St.Panteleimon in Shevchenkove. - Green Ukraine
JJ Peterka

John-Jason Peterka (tuntud ka kui JJ Peterka; sündinud 14. jaanuaril 2002) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Buffalo Sabres. Saksamaa kõrgliigas debüteeris Peterka hooajal 2019/20 EHC Müncheni meeskonnas. Debüüthooajal sai ta liigas 42 mänguga kirja seitse väravat ja neli väravasöötu. 2020. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i draft '​is 34. valikuna. 2021. aasta juunis sõlmis Peterka Sabresiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2021/22 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Sabresi tütarklubis Rochester Americans, kus ta tegi sel hooajal 28 väravat ja 40 väravasöötu. Ta oli sel hooajal AHL-is resultatiivseim uustulnukaks ning ta valiti uustulnukate sümboolsesse koosseisu. NHL-is debüteeris Peterka Sabresi meeskonnas 29. detsembril 2021 mängus New Jersey Devilsi vastu, kuid sai sel hooajal NHL-is kirja veel vaid ühe mängu. Sabersi põhikoosseisus asus Peterka mängima hooajal 2022/23. Esimese värava lõi ta NHL-is Sabresi hooaja avamängus 13. oktoobril 2022 Ottawa Senatorsi vastu. Sel hooajal jäi tema arvele kokkuvõttes 12 väravat ja 20 väravasöötu. Saksamaa jäähokikoondise koosseisus on Peterka osalenud 2021. ja 2023. aasta maailmameistrivõistlustel. "Sabres sign Peterka to entry-level contract". Buffalo Sabres. 12. juuni 2021. Vaadatud 12. juunil 2021. https://www.eliteprospects.com/player/381855/jj-peterka (vaadatud 22.5.2023) "'Pure joy' | Peterka nets 1st NHL goal in opening night victory". NHL.com (Ameerika inglise). Vaadatud 25. oktoobril 2022. JJ Peterka NHL.com lehel JJ Peterka hockeydb.com lehel
The Smiths

The Smiths oli inglise rock-ansambel, mis alustas tegevust 1982. aastal Manchesteris. Ansambli põhikoosseisu moodustasid laulja Morrissey, kitarrist Johnny Marr, bassimängija Andy Rourke ja trummar Mike Joyce. Kriitikud on nimetanud ansamblit üheks kõigeks olulisemaks alternatiiv-rock'i ansambliks, mis tuli esile 1980. aastate Briti indie-muusika skeenest. Ansambel loodi Morrissey ja Marri, kes oli koos tegelenud laulude kirjutamisega, initsiatiivil ning ansambel sõlmis lepingu sõltumatu plaadifirmaga Rough Trade Records. Ansambel avaldas kokku neli stuudioalbumit: "The Smiths" (1984), "Meat Is Murder" (1985), "The Queen Is Dead" (1986) ja "Strangeways, Here We Come" (1987). Lisaks avaldati mitu kogumikalbumit ja kokku 20 singlit. Mitu The Smithsi singlit jõudis Briti singlite edetabelis esikahekümnesse ja kõik nende stuudioalbumid jõudsid Briti plaadimüügi edetabelis vähemalt teisele kohale, "Meat Is Murder" ainsana esikohale. Väljaspool Suurbritanniat saavutas ansambel edu vähemal määral. Sisemiste vastuolude tõttu läks ansambel 1987. aastal laiali. Ansambli kõik liikmed ütlesid, et ansambel ei tule kunagi uuesti kokku ja keeldusid kõigist pakkumistest seda teha. Rourke suri 2023. aastal. "The Smiths" (1984) "Meat Is Murder" (1985) "The Queen Is Dead" (1986) "Strangeways, Here We Come" (1987)  The Smiths – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis (k)ajamasin. The Smiths. (21.05.2011) ERR Digihoidla.
The Pretenders

The Pretenders on briti-ameerika rock-ansambel, mis alustas tegevust 1978. aastal Herefordis. Ansambli algkoosseisu kuulusid solist, põhiline laulukirjutaja ja rütmikitarrist Chrissie Hynde, kitarrist, taustalaulja ja klahvpillimängija James Honeyman-Scott, basskitarrist ja taustalaulja Pete Farndon ning trummar, taustalaulja ja löökpillimängija Martin Chambers. Ansambli omanimeline debüütalbum, milles olid segatud rock, punk ja popmuusika, ilmus 1979. ja 1980. aasta vahetusel. Seda albumit on nimetatud üheks kõigi aegade parimaks debüütalbumiks ja ajakiri Rolling Stone on valinud selle kõigi aegade 500 parima albumi sekka. See on jäänud ühtlasi ansambli ainsaks esikohaalbumiks Suurbritannias. Albumilt pärineb hittsingel "Brass in Pocket", mis on olnud ansambli ainus esikohasingel Suurbritannias. Pärast Honeyman-Scotti ja Farndoni surma vastavalt 1982. ja 1983. aastal on ansambli koosseis pidevalt muutunud. Hynde on olnud ansambli ainus püsiv liige läbi kogu selle tegevusaja. Chambers vallandati ansamblist 1986. aastal, kuid ta naasis 1994. aastal. Vaatamata mitmetele neile tõrgetele püsis ansambli algne populaarsus kuni 1990. aastate teise pooleni. Ansambel on andnud välja kokku üksteist stuudioalbumit, millest seni viimane "Hate for Sale" ilmus 2020. aastal. Ansamblil on olnud Suurbritannias kokku kolmteist esineljakümne singlit, millest kuus on jõudnud esikümnesse – lisaks "Brass in Pocket'ile" on nendeks olnud "Talk of the Town" (1980), "I Go to Sleep" (1981), "Don't Get Me Wrong" (1986), "Hymn to Her" (1986) ja "I'll Stand by You" (1994). 2005. aastal võeti ansambel Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. "Pretenders" (1980) "Pretenders II" (1981) "Learning to Crawl" (1984) "Get Close" (1986) "Packed!" (1990) "Last of the Independents" (1994) "Viva el Amor" (1999) "Loose Screw" (2002) "Break Up the Concrete" (2008) "Alone" (2016) "Hate for Sale" (2020) "Relentless" (ilmub 2023. aasta septembris) Ametlik koduleht
Sinan Oğan

Sinan Oğan (sündinud 1. septembril 1967 Iğdıris) on aseri päritolu Türgi poliitik ja majandusteadlane. Ta oli aastatel 2011–2017 Milliyetçi Hareket Partisi (MHP) liige. Praegu on ta parteitu. Ta oli aastatel 2011–2015 Türgi Suure Rahvuskogu liige. Aastal 2023 kandideeris ta Türgi presidendiks, kuid sai vaid 5,17% häältest, ning valimistel ta teise vooru ei pääsenud. Ta sündis aastal 1967 Iğdıris. Ta lõpetas aastal 1989 İstanbulis Marmara ülikooli. Aastatel 1993–2000 töötas ta prodekaanina Aserbaidžaani Riiklikus Majandusülikoolis. Aastatel 1994–1998 tegutses ta Türgi koostöö ja koordineerimise agentuuris. Aastal 2000 pöördus tagasi Türki, kus töötas Euraasia strateegiliste uuringute keskuses ja spetsialiseerus Kaukaasiale. Aastal 2004 lõi ja juhtis rahvusvaheliste suhete ja strateegilise analüüsi keskust TÜRKSAM. TÜRKSAMi juhina võttis ta osa Valdai klubi tööst. Aastal 2015 visati ta Milliyetçi Hareket Partisi ridadest välja. Ta kaebas selle otsuse kohtusse edasi, sama aasta novembris ennistati ta tööle, kuid märtsis 2017 visati ta taas parteist välja. Ta püüdis sarnaselt eelmisele korrale seda otsust kohtus vaidlustada, kuid seekord lükati tema nõue tagasi. Tema erakonnast väljaarvamise põhjuseks olid tema väljaütlemised, milles ta kritiseeris erakonna poliitikat. Tegelik põhjus võib aga olla ta pretensioon juhtpositsioonile, mida on pikka aega juhtinud Devlet Bahçeli. 2023. aasta Türgi presidendivalimistel esitati ta parembloki kandidaadiks, kogus 5,22 protsenti häältest ega pääsenud teise vooru, kuid sai hüüdnime "kuningategija", sest just tema valijaskond otsustab valimistulemuse.
Ellen Kolk

Ellen Kolk (aastatel 1971–1978 Ellen Sarapuu, sündinud 16. novembril 1942 Rõngu vallas) on eesti skulptor. Ta sündis Tartumaal Lossimäe külas. Õppis aastatel 1957–1962 Tartu Kunstikoolis ning aastatel 1962–1967 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis skulptor-pedagoogi erialal. Pärast lõpetamist asus Kolk tööle skulptuuriosakonna meistrina, töötades õppejõuna pikki aastaid. Ellen Kolki loomingut iseloomustab väljapeetud vorm ja meisterlik pinnatöötlus. Valdav osa tema täisfiguur- ja portreeskulptuuridest on teostatud pronksis. Ellen Kolk tõi pronksi skulptuurimaterjalina taas näitusesaalidesse. Professionaalsest huvist on Ellen Kolk korduvalt osalenud oma teoste pronksivalus. Kujuri loomingus on valdav portreežanr ja figuurikompositsioon. Ta on portreteerinud Mirjam Peili, Külli Tammikut, Heiki Krimmi, abikaasa Lembit Sarapuud ja paljusid teisi. Kolki on loomingus huvitanud antiikmütoloogia ning allegoorilised motiivid, looduselemendid, fauna ja floora. Tema skulptuuridest on avalikus ruumis leitavad: Aadam ja Eeva Tallinnas Tallinna Perekonnaseisuameti ees Tammeistutaja Tallinnas Põhja-Eesti Regionaalhaigla ees Teave Eesti Kujurite Ühenduse lehel (vaatatud 23.05.2023) Ellen Kolgi teosed Eesti Kunstimuuseumi Digitaalkogus