laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Conchil-le-Temple

Conchil-le-Temple on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Conchil-le-Temple asub u. 17 km Montreuil-sur-Merist edelas teede D940E1 ja D143 ristumiskoha ümbruses. Maa- ja metsaala, kus on palju järvi ja loodusradasid jalutamiseks ja ratsutamiseks. Kirik Conchil-le-Temple on sajandite jooksul olnud tuntud erinevate nimedega: 845. aastal kui Concilium, 1406. aastal kui Conchy-les-Waben ja 1608. aastal kui Conchie. Conchil kanti Püha Richariuse kloostri valduste hulka 9. sajandil. Maja, mida tuntakse kui Temple-lez-Waben, oli Templiordu komandopunkt. 1307. aastal võeti kinni kaks siit pärit templirüütlit (Raoul Monteswis ja Eudes of Écuires) ja põletati tuleriidal lähedalasuvas Montreuilis. Nagu suures osas selles Prantsusmaa piirkonnas, põhjustasid 15. sajandi sõjad suuri laastamisi. Veski, tempel ja paljud hooned hävisid. Püha Blasiusele pühendatud kirik rajati Conchili iidsetel aegadel. 1686. aastal andis Amiensi piiskop kirikule pühaku säilme, mis oli suure austamise objekt. Paljud palverändurid tulid Conchili igal 3. veebruaril ja järgnevatel päevadel, kutsusid Püha Blasiust oma kurguvalu ravima. Väidetavalt on paviljon Wabeni endine vangla. See on ruudukujuline hoone, millel on väga paksud seinad. Maa-alustes osades on endiselt näha suuri metallrõngaid, mida võidi kasutada vangide köitmiseks. 15.–18. sajandi Nativité-de-Notre-Dame'i kirik. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Tata kreis

Tata kreis (ungari keeles Tatai járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Komárom-Esztergomi komitaadi põhjaosas. Kreisi halduskeskus on Tata linn. Tata kreis piirneb põhjas Slovakkiaga. Kreisis on 10 omavalitsust. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Emailmaalinguga klaas

Emailmaalinguga klaas on klaasi kaunistamise tehnika, mille puhul kantakse pintsli vm vahendiga klaaseseme pinnale email (tavaliselt sideainega segatud värviline klaasipulber) ja seejärel põletatakse maalingu klaasile sulatamiseks. Emailmaaling annab kas poolläbipaistvad või läbipaistmatud säravad ja kauakestvaid värvid. Erinevalt enamikust klaaside kaunistamise meetoditest võimaldab see maalingu luua mitme värviga ning on koos klaasi graveerimisega olnud ajalooliselt peamine tehnika, mida kasutatakse klaasile paljude eri kujutiste loomisel. Emailaalinguga klaas on üks paljudest luksuslike klaasesemete valmistamise tehnikatest. Varauusajani esineb see hinnalise dekoratiivkunsti haru igas suuremas pealinnas. Vana-Egiptuses tehakse maalinguga klaasi vähe ja juhuslikult. Kuid seejärel toodetakse seda igas mõeldavas mahus Rooma keisririigi Kreeka-Rooma käsitöökeskustes, seejärel keskaja Egiptuses ja Süürias. Lähis-Idast jõuab klaasi emailmaalingu tehnika keskaegsesse Veneetsiasse, kust levib üle Euroopa, eriti Püha Rooma keisririigi aladel. Alates 18. sajandi keskpaigast jääb tehnika tahaplaanile, kuid tõuseb uuesti huviorbiiti 19. sajandi lõpus Prantsuse klaasimeistrite eestvõttel. Thutmosis III kosmeetikapurgike, u 1425. aastast eKr Varpelevist Taanist leitud rooma tass Karikas Europe röövimise stseeniga. 1. sajand, Begrami aare, Afganistan Parfüümipudel Süüriast, u 1250 13. sajandi emailmaalinguga klaaspeeker Süüriast Victoria ja Alberti muuseumis Süüria klaaspeeker palmipuudepüha stseeniga, võib-olla ristisõdijate turule Emiir Quawsuni mošeelamp, Egiptus, u 1329–1335 Veneetsia peeker greifiga, 13. sajandi teine pool Sinisest klaasist peeker putoga, 1475-1525 Veneetsia karikas, u 1475–1510 Murano klaasist peeker, 15. sajandi lõpp Böömimaa stangenglas Maarja kuulutusega, 1592 Saksamaal tehtud Apostelhumpen, u 1650 Saksa Rooma keisririigi vapikotkaga Reichsadlerhumpen umbes 1743. aastast Böömi kruus 18. sajandist, nn talupojaklaas 19. sajandi alguse Vene joogiklaas kahekihilisest klaasist, mille vahele eri materjalidest, sh emailmaalingust, kokku pandud maastik, 1800–1810 Itaalia karikas 19. sajandist Moseri morsikann, Böömimaa, u 1880 A. Haak, A. Niilisk, A. Mäesalu, P. Ritslaid, J. Kikas. Tartust leitud 13.–14. sajandi emailmaalingutega klaaspeekrite elementanalüüside tulemustest. - Uurimusi Tartu linnaarheoloogiast / Tartu Linnamuuseum, 2018
Lehe-ebamütsik

Lehe-ebamütsik (Hemimycena cucullata) on šampinjonilaadsete seltsi heinikuliste sugukonda kuuluv seente liik. Lehe-ebamütsik andmebaasis eElurikkus
Verilaske

Verilaske on küla Viljandimaal Viljandi vallas. Küla lõunapiiril ja külast läbi voolab Verilaske oja, millele on paisutatud Verilaske järv. Külas asub Koerakuse allikas, küla kirdepiiril voolab Ärmä jõgi. Kuni 2013. aastani kuulus küla Viiratsi valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 29.06.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Hymenoscyphus fructigenus

Hymenoscyphus fructigenus on seltsi tiksikulaadsete kuuluv seente liik. Hymenoscyphus fructigenus andmebaasis eElurikkus
82. üksik ründedessantbrigaad

82. üksik Bukoviina ründedessantbrigaad (82 окрема десантно-штурмова Буковинська бригада Десантно-штурмових військ Збройних Сил України) on Ukraina dessantvägede väeüksus. 2023. aasta seiguga paiknes brigaad Tšernivtsis. Що відомо про буковинську 82-гу окрему десантно-штурмову бригаду, яка звільняє південь України (24.08.2024)
Eno Leies

Eno Leies (sündinud 30. augustil 1960) on eesti publitsist, kirjanik, režissöör ja muusik. Ta on lõpetanud Tallinna Tehnikaülikooli insenerina ning õppinud Tallinna Ülikoolis kehakultuuri. Eno Leies sündis Tallinnas lastekirjanik Uno Leiese pojana. Keskhariduse omandas ta Tallinna 36. Keskkoolis (praegune Pirita Majandusgümnaasium) ning õppis seejärel Tallinna Ülikoolis ja Tallinna Tehnikaülikoolis (MA energeetika). Eesti Televisioonis alustas tööd assistendina ning oli aastatel 1990-1995 erinevates toimetustes režissöör ja stsenarist. Samuti tegi kaastööd erinevatele videofirmadele. Töötanud AS-is Eesti Telefon vastutava toimetajana ning Pirita Linnaosa Valitsuses ja Põhja-Tallinna Valitsuses avalike suhete nõunikuna. Aastast 2013 juhib ühemehefirmat Eno Leies Productions OÜ. Vormel-1 ajalugu. Aastad enne I maailmasõda (2004) Kukersiit ja konnatahvel (2014, kaasautor) Toompea. Teejuht (2020) Hunt Kriimsilma üheksa ametit (2022) Raekoja plats. Teejuht (2023) Tammetõru seiklused (1988-1989, stsenarist) Ma armastasn prantsuse keelt (1990, režissöör) Travel English (1990-1991, režissöör) Minu maailm (1990-1991, režissöör) Prantsuse keel - minu arm (1991, režissöör) Hej, Sverige! (1992-1994, režissöör) Eesli Televisioon (1994, stsenarist, lavastaja)
Sanu Sherpa

Sanu Sherpa (sündinud 1975 Sańkhuvāsabhā ringkonnas Koshī provintsis) on Nepali šerpa alpinist. Ta ronis 2006. aastal oma esimese kaheksatuhandelise mäe tippu (Cho Oyu). Oktoobris 2019, pärast edukat Dhaulagiri tipputõusu, teatati meedias, et Sanu on kolmanda nepaallasena (Mingma Sherpa ja Chhang Dawa Sherpa järel) tõusnud kõigi 14 üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu. Kokku kulus tal selleks 13 aastat (2006–2019). Juulis 2022 ilmus meedias teade, et esimese mägironijana on Sanu Sherpa tõusnud kõigi (14) kaheksatuhandeliste mägede tippu kaks korda. Juulis 2022 Eberhard Jurgalski juhitud uurimisrühma koostatud aruanne muutis Sanu senised Manaslu tipputõusud ( 2011, 2016) kehtetuks. Sanu Sherpa teatas meediale, et ta pole kunagi teadnud, et tema kaks eelmist Manaslu tippujõudmist polnudki päristipus. "Seega, ma tahan uuesti tippu ronida, seekord päristippu." 22. septembril 2022 roniski Sanu taas Manaslu tippu. Seekord korrektselt peatippu. Neli päeva hiljem oli ta taas samas tipus. 22. septembril 2022 kandis veebisait 8000ers.com Sanu Sherpa saidi poolt koostatava kõigi kaheksatuhandeliste tippu jõudnute nn "uude nimistusse", kus Sanu paigutati neljandale kohale. Sanu Sherpa, cima en el Dhaulagiri, tercer nepalí con los 14×8000. desnivel.com, 8. oktoober 2019 Nepalese climber Sanu Sherpa sets record atop Pakistan mountain. aljazeera.com, 21. juuli 2022 Climbers head to Manaslu to regain lost recognition. thehimalayantimes.com, 12. september 2022 Dewan Rai. "The Debate Over Manaslu’s Summit Is Over. Now, Hundreds of Climbers Want to Reach It". outsideonline.com, 19. september 2022 Ascents - Autumn 2022 - Manaslu. himalayandatabase.com 4 8K Collectors Era Table. 8000ers.com  Sanu Sherpa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Flammulaster limulatus

Flammulaster limulatus on šampinjonilaadsete seltsi vöödikuliste sugukonda kuuluv seente liik. Flammulaster limulatus andmebaasis eElurikkus
Vardja

Vardja võib tähendada järgmist: Vardja on küla Harju maakonnas Kose vallas Vardja on küla Põlva maakonnas Põlva vallas Vardja on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas Vardja (perekonnanimi)
Reet Sokmann

Reet Sokmann (sündinud 29. augustil 1953 Tallinnas) on eesti filmitegelane. Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 2. Keskkooli. Sokmann asus 1971. aastal tööle Eesti Televisiooni, kus töötas mitmetel ametikohtadel (režissööri assistendi, tootmisjuhi ja produtsendina) noorte- ja lastesaadete toimetuses ning Eesti Telefilmis, oli aastatel 1993–1997 Eesti Telefilmi tootmisjuht ja 1997–1998 ETV koostööfilmide toimetuse peatoimetaja. Ta on 1998. aastal asutatud filmitootmisfirma F-Seitse üks omanikest, produtsent ja juhatuse esimees ning 2007. aastast filmitootmisfirma Minor Film juhatuse liige ja produtsent, juhib 2007. aastast Eesti rahvusfilmograafia loomist elektroonilise andmebaasina, olles MTÜ Eesti Filmi Andmebaas juhatuse liige ja projektijuht. Ta on läbinud mitmeid erialaseid koolitusi (sh 1985–1992 Bornholmi koolituskeskuses Taanis), osalenud rohkem kui 100 filmi toomisel, teinud koostööd Andres Söödi, Lennart Meri, Peep Puksi, Sulev Keeduse, Rein Marani, Valentin Kuigi ja Dorian Supiniga. Ta oli aastatel 1999–2001 Eesti Filmi Sihtasutuse ja Tallinnfilmi nõukogu liige. "Libarebased ja kooljad" (1998, produtsent) Ta oli abielus filmirežissöör Dorian Supiniga. "Reet Sokmann - Eesti filmi andmebaas". www.efis.ee. Vaadatud 24. augustil 2024. https://www.imdb.com/name/nm1785693/ https://dokweb.net/database/persons/biography/96c65bce-3cb2-4d06-b94c-f98b2ded1fe7/reet-sokmann
Raivo Russmann

Raivo Russmann (sündinud 10. aprillil 1953 Sõmerpalus) on eesti viievõistleja ja sporditegelane. Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1976. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna. Russmann hakkas sportima 5. klassis Aleksander Priki õpilasena, tema moodsa viievõistluse treeninguid juhendas Johannes Peets. Ta sai juunioride MM-il 1974. aastal Nõukogude Liidu meeskonnas kuld- ja individuaalselt hõbemedali, üksikaladel ratsutamises ja vehklemises hõbe- ning laskmises pronksmedali, NL-i juunioride meistrivõistlustel 1974. aastal pronksmedali, tuli aastatel 1978–1979 individuaalselt ning 1972, 1975 ja 1977–1980 meeskondlikult Eesti meistriks, sai 1972– 1973, 1975–1976 meistrivõistlustel hõbemedali. Russmann oli aastatel 1980–1985 ENSV Spordikomitee vanemtreener, 1985. aastast Tallinna Kõrgemas Tehnikakoolis kehalise kasvatuse ala juhataja, spordidirektor ja lektor ning 1999. aastast OÜ Kolmark juhataja. 1971 NSV Liidu meistersportlane "ESBL". www.esbl.ee. Vaadatud 24. augustil 2024.
Toomas Tõnise

Toomas Tõnise (sündinud 24. oktoobril 1952 Tallinnas) on eesti viievõistleja, sporditegelane, treener, koolijuht ja poliitik. Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1976. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna. Tõnise hakkas harrastama 1966. aastal Johannes Peetsi juhendamisel moodsat viievõistlust, mida soovitas talle kehalise kasvatuse õpetaja Aleksander Prikk. Ta sai aastal 1973 Nõukogude Liidu noorsoomängudel 5. ja 1971 NL-i ametiühingute meistrivõistlustel juunioride arvestuses 2. koha, võitis Eesti meistrivõistlustel aastal 1979 hõbe- ning 1973 ja 1978 pronksmedali, kuulus 1971–1979 Eesti koondisse. Tõnise oli aastatel 1979–1980 Kõrgema Spordimeisterlikkuse Koolis viievõistluse treener, 1980–1984 ENSV Spordikomitees spordikoolide osakonna juhataja, 1984–1986 NSV Liidu Spordikomitee olümpiareservi treener Eestis, 1986–1990 ENSV Laste- ja Noorte Spordikooli ja 1990 Eesti Spordigümnaasiumi (ESG) direktor, 1990–2000 Eesti Spordi Keskliidu peasekretär, 2000–2012 Eesti Olümpiakomitee (EOK) peasekretär, 2012–2016 ja 2020. aastast asepresident, 2013. aastast Spordikoolituse ja -Teabe Sihtasutuse juhatuse liige. Ta oli aastatel 1981–1984 Nooruse vabariikliku nõukogu, 1987–1990 Kalevi kesknõukogu presiidiumi, 1987–1991 Moodsa Viievõistluse Liidu juhatuse ja 1988–1991 Eesti Jalgpalli Liidu juhatuse, 1993–2003 Euroopa Spordikonverentsi täitevkomitee, 1994–1996 Rahvusvahelise Koolispordiliidu täitevkomitee, 1996–2001 Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali nõukogu, 1997–2001 Euroopa Nõukogu Spordi Arenduskomitee büroo, 2005–2009 Euroopa Olümpiakomitee (EOC) tehnilise koostöö komisjoni, 2013–2017 Eesti Ratsaspordi Liidu, 2017–2018 Eesti Taekwondo WT Föderatsiooni juhatuse liige, 1990–1998 Eesti Koolispordi Liidu asepresident, 1995–2001 ja 2007–2009 Euroopa Mitteriiklike Spordiorganisatsioonide Ühenduse (ENGSO) asepresident, 2009–2017 Aegviidu ja 2019 Anija valla volikogu esimees. Ta on vabamüürlane, Eesti spordi biograafilise leksikoni kolleegiumi esimees, Sihtasutuse Anija Valla Spordimaailm nõukogu liige, aastast 1991 EOK, 2014 MTÜ Spordijuhtide Seltsi juhatuse ja 2017 Anija valla volikogu liige, aastast 2003 Kultuuri Kutsenõukogu esimees. Ta on olnud AS-i TOP nõukogu liige, ESG nõukogu esimees, Eesti vabamüürlaste suurmeister ja spordiklubi Veskimetsa Ratsutajad president, avaldanud kirjutisi Spordilehes ja Kehakultuuris. 1971 NSV Liidu meistersportlane 2004 Valgetähe V klassi teenetemärk 2008 Eesti Vabariigi spordipreemia 2012 Harjumaa teenetemärk 2017 Harjumaa aukodaniku teenetemärk 2017 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk 2019 Eesti Vabariigi spordipreemia (elutööpreemia) 2019 Tallinna Ülikooli sajandi vilistlane 2023 Eesti Olümpiakomitee auliige "ESBL". www.esbl.ee. Vaadatud 25. augustil 2024. "Sõnumitooja 24 jaanuar 2018 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 25. augustil 2024. "Sõnumitooja 16 oktoober 2019 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 25. augustil 2024. "Linnaleht : [Tartu] 30 oktoober 2020 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 25. augustil 2024.
Sirje Lubi

Sirje Lubi (1979. aastani Sirje Kahu; sündinud 15. mail 1953 Ust-Tarka rajoonis Novosibirski oblastis) on eesti sporditegelane. Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) kehakultuuriteaduskonna. Lubi hakkas sportima algkooliajal Haapsalus vanemate õhutusel, esimesed treenerid olid Ilme ja Endel Nelis, Ta tuli 1972. aastal korvpallis TRÜ naiskonnas Eesti meistriks, oli aastatel 1976–1978 Kalevi Tallinna nõukogu ja 1978–1987 Kalevi kesknõukogu instruktor, 1987 samas sportmängude osakonna juhataja, 1991–1994 Lauatenniseliidu tegevdirektor, 1994. aastast peasekretär ja 2005. aastast asepresident. Lubi oli aastatel 1996–1997 Eesti Olümpiakomitee (EOK) naiskomisjoni ja 2008. aastast EOK esindajate kogu, 1996–2000 Euroopa Lauatenniseliidu juhtivkomitee, 2002. aastast Isamaa Erakonna, 2005. aastast Rahvusvahelise Lauatenniseliidu mitme komisjoni liige. Ta tegi kaastööd spordilehtedele. 1986 Kalevi auliige Tema abikaasa oli sporditegelane Toomas Lubi. "Lubi, Sirje - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 25. augustil 2024. https://dea.digar.ee/?a=d&d=joelahtme20021001.2.15&srpos=59&e=-------et-25--51-byDA%2cbyAU%2cbyTI-txt-txIN%7ctxTI%7ctxAU%7ctxTA-%22sirje+lubi%22------------
Coccomyces

Coccomyces on pigilaigulaadsete seltsi kuuluv seente perekond. Coccomyces coronatus Coccomyces andmebaasis eElurikkus.
Hydnocristella himantia

Hydnocristella himantia on kandseente liik. Hydnocristella himantia andmebaasis eElurikkus
Balassagyarmati kreis

Balassagyarmati kreis (ungari keeles Balassagyarmati járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Nógrádi komitaat põhja- ja keskosas. Kreisi halduskeskus on Balassagyarmati linn. Balassagyarmati kreis piirneb põhjas Slovakkiaga. Kreisis on 29 omavalitsus. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Bátonyterenye kreis

Bátonyterenye kreis (ungari keeles Bátonyterenyei járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Nógrádi komitaat idaosas. Kreisi halduskeskus on Bátonyterenye linn. Kreisis on 8 omavalitsust. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Pásztó kreis

Pásztó kreis (ungari keeles Pásztói járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Nógrádi komitaat lõunaosas. Kreisi halduskeskus on Pásztó linn. Kreisis on 26 omavalitsust. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Rétsági kreis

Rétsági kreis (ungari keeles Rétsági járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Nógrádi komitaat lääneosas. Kreisi halduskeskus on Rétsági linn. Kreisis on 25 omavalitsust. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Speleoteem

Speleoteemid on koobastes tekkinud sekundaarsetest mineraalidest koosnevad moodustised. Tuntuimad speleoteemid on stalagmiidid ja stalaktiidid. Et enamik koopaid on tekkinud lubjakividesse, siis koosnevad ka speleoteemid põhiliselt lubjakivist. Kivimeis liikuv põhjavesi lahustab aeglaselt lubjakivi ning kannab ta koostisosad kivimeist välja. Seda nähtust nimetatakse karstumiseks. Lahustumise tagajärjel võivad tekkida tühikud. Kui nad on maapinnaga ühenduses ning piisavalt suured, et neisse võiks siseneda inimene, siis nimetatakse neid koobasteks. Põhjavesi, mis kivimeid lahustas, võib neid ka tekitada, sest vees sisalduvad ioonid võivad koopani jõudes rõhu langemise tõttu kaltsiumkarbonaadina veest välja sadeneda. Sarnase protsessi läbi moodustub peale speleoteemide ka näiteks allikalubi.
Salgótarjáni kreis

Salgótarjáni kreis (ungari keeles Salgótarjáni járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Nógrádi komitaat kirdeosas. Kreisi halduskeskus on Salgótarjáni linn. Salgótarjáni kreis piirneb põhjas Slovakkiaga. Kreisis on 29 omavalitsust, sealhulgas komitaadi õigustega linn Salgótarján. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Szécsényi kreis

Szécsényi kreis (ungari keeles Szécsényi járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Nógrádi komitaat põhjaosas. Kreisi halduskeskus on Szécsényi linn. Szécsényi kreis piirneb läänes ja loodes Slovakkiaga. Kreisis on 14 omavalitsust. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Aszódi kreis

Aszódi kreis (ungari keeles Aszódi járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Pesti komitaadi kirdeosas. Kreisi halduskeskus on Aszódi linn. Kreisis on 11 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Aszód ja Tura. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
George Wallace

George Corley Wallace Jr. (25. august 1919 – 13. september 1998) oli Ameerika Ühendriikide poliitik ja jurist. Ta oli Alabama kuberner neli ametiaega 1963–1967, 1971–1979 ja 1983–1987.
Budakeszi kreis

Budakeszi kreis (ungari keeles Budakeszi járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Pesti komitaadi lääneosas. Kreisi halduskeskus on Budakeszi linn. Budakeszi kreis piirneb idas Budapestiga. Kreisis on 12 omavalitsust, sealhulgas neli linna: Budakeszi, Biatorbágy, Budaörs ja Zsámbék. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Écuires

Écuires on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Écuires asub Montreuil-sur-Meri külje all tee N1 ääres. 15. sajandi St. Vaasti kirik 16. sajandi Quiévremonti loss Kirik Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Estrée

Estrée on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Estrée asub u. 5 km Montreuil-sur-Merist kirdes tee D127 ääres. See on üks paljudest küladest Põhja-Prantsusmaal, mis kannab nime Estrées. Nime etümoloogia pärineb strata'st (suguluses inglisekeelse sõnaga "street"), mis tähistab piirkonna kivikihilisi Rooma teid (mõned neist muutusid kaasaegseteks maanteedeks). Siit tuleneb Estreti, küla tee ääres, mis arenes Estrée'ks. 19. sajandi Saint Omeri kirik Vallamaja Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Eberhard Jurgalski

Eberhard Jurgalski (sündinud 8. novembril 1952 Salzgitteris) on saksa alpinismikroonik ja blogija. Ta elab Baden-Württembergis Lörrachis. Asutas 2008. aastal veebisaidi 8000ers.com. Jurgalski on tuntud kaheksatuhandeliste mägede tipputõusude kohta teabe kogujana. Teda peetakse üheks maailma juhtivaks Himaalaja kroonikuks. Erinevalt oma kolleegist Elizabeth Hawleyst (suri 2018), kelle juhitud The Himalayan Database fikseerib ainult Himaalaja ekspeditsioone, avaldab Jurgalski teavet ka Karakoramis tehtud tõusude kohta. Muu hulgas vahendab tema veebisait ka näiteks seitsme tipu klubi raames tehtud tipputõuse. Jurgalski on seisukohal, et mäetippu roninute hulka võib lugeda ainult absoluutse kõrgeima punkti saavutanuid. Sellel oleks aga tõsised tagajärjed kõrgmäestiku mägironimise ajaloole. 2022. aasta juulis pälvis meedias suurt tähelepanu Jurgalski juhitud töörühma uurimistöö tulemused. Jurgalski ise pole alpinismiga kunagi tegelenud. Christine Böhringer: Gipfelforschung im Tal. In: Die Zeit. Nr. 46, 2007 (zeit.de – Interview) Angela Benavides. "Jurgalski Drops Bomb On Mountaineering History, But…". explorersweb.com, 13. juuli 2022 Summary of Research. 8000ers.com, 8. juuli 2022 Derek Franz. "Researchers challenge historical records for 8000-meter peaks". alpinist.com, 20. juuli 2022 8000ers.com
Vesioinas

Vesioinas on veetõsteseade, mis rakendab vee pumpamiseks hüdraulilise löögi energiat. Niisugune pumbaseade ei vaja töötamiseks energiat väljastpoolt. Sobib kasutamiseks küllalt suure kaldega jõgede ääres. Vesioinaid kasutati juba 18. sajandil. Töötavad vesioinad on näiteks Rõuge ürgoru veerel Liinjärve ääres. Vesioina põhiosad on surveklapiga õhukuppel ja hüdrolöögi toimel veevoolu reguleeriv löögiklapp. Isevoolutoru (1) kaudu saabuv vesi väljub läbi löögiklapi (2), mis on raskuse (4) mõjul avanenud Veevoolu survel löögiklapp (2) sulgub, veevool järsult seiskub ja sellest põhjustatud hüdrauliline löök avab surveklapi (5) ja vesi tungib õhukuplisse (6), surudes seal oleva õhu kokku Õhukuplis (6) suurenenud vasturõhk suleb surveklapi (5) ja surub vee kuplist ülespoole suunduvasse torusse (3); löögi mõju lakkamisel löögiklapp (2) avaneb ja tsükkel kordub Vesioina elektriline analoog on kõrgendav pingemuundur, mis tekitab madalast alalispingest kõrgemat väljundpinget. Seejuures kehtivad järgmised vastavused: induktiivsus L = isevoolutorus voolava vee inertne mass induktiivpooli L läbiv elektrivool = veevool isevoolutorus lüliti S = löögiklapp diood D = surveklapp kondensaator C = õhukuppel väljundpinge (UA) ja sisendpinge (UE) vahe = veetasemete kõrguste vahe Üks isevärki oinas
Estréelles

Estréelles on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Estréelles asub u. 5 km Montreuil-sur-Merist kirdes tee D127 ääres. Vallamaja 17. sajandi Saint Omeri kirik Endine protestantlik kirik 15. sajandi lõpust, mis lammutati 1970. aastal. Alles on jäänud vaid ruudulisest liivakivist ja nikerdatud tulekivist vundament. Protestantlik kirik, tuntud kui "kindlus" Eestvaade Külgvaade Orust Lammutamise ajal, 1970. aastal Kunstniku mulje Ajaleheartikkel Külakirik Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Ceglédi kreis

Ceglédi kreis (ungari keeles Ceglédi járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Pesti komitaadi kaguosas. Kreisi halduskeskus on Ceglédi linn. Kreisis on 12 omavalitsust, sealhulgas kolm linna: Cegléd, Abony ja Albertirsa. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Dabasi kreis

Dabasi kreis (ungari keeles Dabasi járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Pesti komitaadi lõunaosas. Kreisi halduskeskus on Dabasi linn. Kreisis on 11 omavalitsust, sealhulgas kolm linna: Dabas, Újhartyán ja Örkény. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.
Dunakeszi kreis

Dunakeszi kreis (ungari keeles Dunakeszi járás) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Pesti komitaadi keskosas. Kreisi halduskeskus on Dunakeszi linn. Dunakeszi kreis piirneb lõunas ja edelas Budapestiga. Läänes on kreisi piiriks Doonau jõgi. Kreisis on 4 omavalitsust, sealhulgas kolm linna: Dunakeszi, Fót ja Göd. Population data by settlement, vaadatud 12.11.2023.