laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Fred Vargas

Fred Vargas (kodanikunimega Frédérique Audoin-Rouzeau; sündinud 7. juunil 1957) on prantsuse naisajaloolane, -arheoloog ja -kirjanik. Ta on võitnud mitu Briti kriminaalkirjanduse auhinna rahvusvahelist preemiat (Duncan Lawrie International Dagger), Soome kriminaalkirjanduse auhinna tõlkekirjanduse preemia soome keelde tõlgitud teoste eest (2008) ja 2018 Astuuria printsessi kirjandusauhinna. Tema kriminaalromaanide tuntumad tegelaskujud on politseinik Jean-Baptiste Adamsberg ja keskajaspetsialist Marc Vandoosler. Frédérique Audoin-Rouzeau on töötanud Prantsusmaa Riiklikus Teadusuuringute Keskuses (Centre national de la recherche scientifique) ja Pasteuri Instituudis (Institut Pasteur) eukarüootide arheoloogia alal. Tema uurimistöö keskendub mustale surmale ja muhkkatku levimisele kirpude kaudu. "Elus või surnud" – Debout les morts, 1995; eesti keeles: Varrak 2008. Aastal 2006. aastal võitis raamat Briti kriminaalkirjanduse auhinna Duncan Lawrie International Dagger. "Natuke edasi, paremat kätt" – Un peu plus loin sur la droite, 1996; eesti keeles: Varrak 2010 "Ei mingit asu" – Sans feu ni lieu, 1997; eesti keeles: Varrak 2011 L'Homme aux cercles bleus (1996). 2009. aastal võitis raamat Briti kriminaalkirjanduse auhinna Duncan Lawrie International Dagger. L'Homme à l'envers (1999) Les quatre fleuves (2000) Pars vite et reviens tard (2001). 2004. aastal võitis romaan Saksa kriminaalkirjanduse auhinna. Sous les vents de Neptune (2004). 2007. aastal võitis teos Briti kriminaalkirjanduse auhinna Duncan Lawrie International Dagger. Dans les bois éternels (2006) Un lieu incertain (2008) L'armée furieuse (2011). 2013. aastal võitis teos Briti kriminaalkirjanduse auhinna CWA International Dagger. Temps glaciaires (2015) Quand sort la recluse (2017) Les Jeux de l'amour et de la mort (1986) Ceux qui vont mourir te saluent (1994) https://www.fpa.es/en/princess-of-asturias-awards/laureates/2018-fred-vargas.html?especifica=0&idCategoria=0&anio=2018&especifica=0[alaline kõdulink] Longhito, Susan. Vocation meets avocation. The FASEB Journal, Vol. 20, 2006; lk. 1587-1588 Fred Vargas. Pol'Art Noir - Du polar en général au roman noir en particulier Jon Henley. True crime. The Guardian, 18. november 2004 Fred Vargas: French crime writing at its best. The Independent, 4. veebruar 2007
Real Zaragoza

Real Zaragoza, S.A.D. on Hispaania jalgpalliklubi. Klubi asutati Zaragozas 18. märtsil 1932.
Aleksandr Rubel

Aleksandr Rubel (sündinud 25. detsembril 1980) on ukraina rahvusest Eesti sarimõrvar. Rubel tappis 19. septembril 1997 oma korterist paar korrust kõrgemal elanud 45-aastase invaliidi Tõnu Põllu. Mõrvari sõnul tahtis ta verd näha ja teada saada, mis tunne on tappa. Lisaks on ta kirjeldanud seda kuritööd küüniliselt: "Nuusutasin kodus bensiini, võtsin öökapi alt liharaiumiskirve ja läksin. Tahtsin ükskõik keda tappa. Teadsin, et Tõnut on lihtne tappa." 7. novembril 1997 peatus paar korrust Aleksandri korterist kõrgemal Aleksei Pavlov (33), kes heitis silma Aleksandri emale. Ühisel joomingul tekkinud tülis lõi Aleksandri isa Pavlovi noaga ja Rubel läks isale appi. Koos tapsid nad Pavlovi ja Aleksandr viskas laiba aknast välja. 22.–24. jaanuaril 1998 ründas Rubel Stroomi rannas 50-aastast Jevgeni Šelesti. Rubel pussitas Jevgenit ja lõi teda kiviga. Jevgeni suri kohapeal. Rubel tungis kallale 43-aastasele Vladimir Ivanovile, kellelt ta soovis raha röövida. Ivanov hakkas vastu ja Rubel tappis ta jõhkralt kirvega. 9. veebruaril 1998 tungis Rubel kallale 56-aastasele Olga Voronkovale. Ta paiskas naise pikali, tekitades talle kõrri haava. Seejärel kägistas ta Olga surnuks. 31. mail 1998 tappis ta Paljassaare poolsaarel sõprade ees 15-aastase Alice Siivase. Alguses plaanis Rubel koos sõbraga neiu vägistada, aga lõpuks otsustas Rubel tüdruku tappa. Alice'it pussitati ja ta kõri lõigati läbi. Pärast seda maeti ta maha. Kohtus ütles Rubel seletuseks: "Nüüd on tast küll kahju, aga siis mitte. Siis kartsin, et ta jääb ellu ja räägib. Sellepärast lõikasingi tal kõri läbi. Sain sellest mõrvast kuuks ajaks moraalse rahulduse." 7. juunil 1998 pidas politsei Rubeli Alice'i mõrvas kahtlustatavana kinni. Üks Rubeli sõpradest, kes oli mõrva pealt näinud, pöördus politseisse. Rubel võeti vahi alla ja ta tunnistas politseinike üllatuseks lisaks Alice'i mõrvale üles viis ülejäänud mõrva. Politsei ei olnud mõrvu omavahel seostanud ja sarimõrvari tegutsemine Koplis tuli neile täieliku üllatusena. Prokurör Hinge Brand sai Rubelile nõuda vaid kaheksa-aastast vangistust, sest tapmiste ajal oli Aleksandr alaealine. Prokurör Brand ütles kohtus, et kui mõrvar oleks olnud täisealine, oleks ta tapjale eluaegset nõudnud. Rubel ähvardas kohtus prokuröri tappa ja ütles, et soovis luua oma isikliku surnuaia. Lisaks põhjendas oma tegusid järgnevalt: "Oli elutüdimus. Nuusutasin bensiini ja äkki tekkis tahtmine keegi ära tappa. Tahtsin ükskõik keda tappa. Tahtsin proovida, mis see tapmine on. Tahtsin verd näha. Kui mul oli enne halb olla, siis pärast tapmist hakkas parem. Ma sain tapmisest hingelise rahulduse. Kui tapad ühe, teise, siis kisub tapma. Mulle meeldis tappa." 1999. aastal mõistis kohus Rubeli kaheksaks aastaks vangi. Aleksandr Rubel kandis oma karistuse ära ja ta vabastati 8. juunil 2006 Tartu vanglast. Sarimõrvar lubas tapatööd vanglast pääsedes jätkata SLÕL: Politseipsühholoogiaga sarimõrtsuka vastu Kadri Paas, Kopli sarimõrvar pääseb vabadusse, Õhtuleht, 5. aprill 2006 Kas tapakirg on taltunud? SL Õhtuleht, 9. juuni 2006
Neeme Suur

Neeme Suur (sündinud 2. septembril 1968 Haapsalus) on Eesti poliitik ja kaitseliitlane, reservohvitser. Ta on olnud XII Riigikogu liige ja Lääne maavanem aastatel 2008–2011 ning 2015–2017. Neeme Suur on lõpetanud Eesti Maaülikooli 2005 loodusvarade kaitse ja kasutamise erialal. Ta on alates 1998. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Kuulub Sotsiaaldemokraatliku Erakonna volikogusse. Ta nimetati 7. veebruaril 2008 Lääne maavanemaks 18. veebruarist 2008 kuni 17. veebruarini 2013. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel. Ta sai Hiiu, Lääne ja Saare maakonnas 1970 häält ning osutus valituks, mistõttu ta vabastati Lääne maavanema ametist alates 4. aprillist 2011 seoses Riigikogu liikmeks asumisega. Ta nimetati uuesti Lääne maavanemaks 11. septembrist 2015 kuni 10. septembrini 2020. Seoses maavalitsuste töö lõpetamisega vabastanuks Vabariigi Valitsus ta 31. detsembril 2017 maavanema ametist, kuid seoses 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel volikogu liikmeks valimise tõttu vabastas valitsus ta ametist juba volikogu liikmeks asumise päevast. On olnud Risti vallavanem. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 488 häält ning ei osutunud valituks. Neeme Suur on Kaitseliidu Lääne maleva Risti malevkonna liige 1992. aastast. Ta on teeninud rühma- ja kompaniipealikuna ning malevapealiku abina, teda on valitud malevkonna ja maleva juhatuse liikmeks. Ta on lõpetanud Kaitseliidu Kooli kompaniiülemate kursuse. 20. juuli 2013 seisuga oli Suur Kaitseliidu Vanematekogu liige. Tema sõjaväeline auaste on kapten. Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Valitsuse 07.02.2008 korraldus nr 72 "Lääne maavanema ametisse nimetamine". Avaldamismärge: RTL 2008, 14, 207. Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Valitsuse 31.03.2011 korraldus nr 158 "Lääne maavanema teenistusest vabastamine". Avaldamismärge: RT III, 02.04.2011, 3. Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Valitsuse 10.09.2015 korraldus nr 377 "Lääne maavanema ametikohale nimetamine". Avaldamismärge: RT III, 11.09.2015, 5. Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Valitsuse 21.09.2017 korraldus nr 260 "Maavanemate teenistusest vabastamine". Avaldamismärge: RT III, 26.09.2017, 2. Elektrooniline Riigi Teataja. Vabariigi Valitsuse 26.10.2017 korraldus nr 298 "Maavanemate teenistusest vabastamine kohaliku omavalitsuse volikogu liikmeks valimise tõttu ja Vabariigi Valitsuse 21. septembri 2017. a korralduse nr 260 „Maavanemate teenistusest vabastamine“ muutmine". Avaldamismärge: RT III, 28.10.2017, 1. Neeme Suure blogi Neeme Suur Lääne maavalitsuse lehel VVK, Riigikogu valimised 2011: Neeme Suur Lehte Ilves. Risti volikogu juhib leitnant Neeme Suur. Lääne Elu, 1. märts 2005.
Bloomfield Road

Bloomfield Road on jalgpallistaadion Inglismaal Blackpoolis. Bloomfield Road kuulub klubile Blackpool. Staadion mahutab 16 220 inimest.
Reebok Stadium

Reebok Stadium on jalgpallistaadion Inglismaal Boltonis. Reebok Stadium kuulub klubile Bolton Wanderers. Staadion mahutab 28 723 inimest.
Craven Cottage

Craven Cottage on jalgpallistaadion Londonis. Craven Cottage kuulub klubile Fulham. Staadion mahutab 25 700 inimest.
Lepanina (Häädemeeste)

Lepanina on neem Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Kabli külas. Neeme geograafilised koordinaadid on 57° 59′ 46″ N, 24° 25′ 17″ E. Neeme kõrval asub Lepanina hotell.
Lepanina

Lepanina on kahe neeme nimi Eestis. Lepanina, neem Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Kabli külas Lepanina ehk Lepana, neem Saare maakonnas Muhu vallas Pallasmaa külas
Thor (film)

"Thor" on 2011. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide mängufilm superkangelasest Thorist. Linateos põhineb Marvel Comicsi samanimelisel koomiksil. "Thori" lavastas Kenneth Branagh ja peaosas on Chris Hemsworth. Chris Hemsworth – Thor Natalie Portman – Jane Foster Tom Hiddleston – Loki Anthony Hopkins – Odin Stellan Skarsgård – Erik Selvig Kat Dennings – Darcy Lewis Idris Elba – Heimdall Colm Feore – Laufey Ray Stevenson – Volstagg Tadanobu Asano – Hogun Joshua Dallas – Fandral Jaimie Alexander – Sif Rene Russo – Frigga "Thor (film)" andmebaasis Box Office Mojo (inglise) Thor Movie Hub. Marvel Comics Viljar Voog. "Thor": Jumal väärib võimsamat filmi. Õhtulehe filmiblogi, 5. mai 2011
Klorometüülalküüleetrid

Klorometüülalküüleetrid ehk alkoksüklorometaanid ehk alküülklorometüüleetrid ehk α-kloroeetrid on orgaanilised ühendid üldstruktuuriga ROCH2Cl. Klorometüülalküüleetrite märkimisväärne omadus on, et kloori aatom astub kergesti asendusreaktsioonidesse ja nii on need ühendid tuntud efektiivsete alküleerivate (täpsemini alkoksümetüleerivate) agentidena. Orgaanilises sünteesis kasutatakse klorometüülalküüleetreid: alkoholide hüdroksüülrühma asemele alkoksümetüüli kaitsva rühma sisseviimiseks, et välistada selle rühma reaktsiooni astumine sünteesi käigus: Siin aluse (base = näiteks N,N-diisopropüületüülamiin) kasutamine on vajalik; sünteesi lõppetapis metoksümetüülrühm (MOM) eemaldatakse, s.t OH-rühm taastatakse lahjendatud happe toimel fenoolide hüdroksüülrühma kaitsva rühma sisseviimiseks küllastamata ühendite (alkeenide, dieenide jm) alkoksümetüleerimiseks Lewise happe toimel. Näiteks alkoksüklorometaanide reaktsioon isopreeniga (katalüsaator ZnCl2) annab 80-85% 1,2- ja 1,4-liitumisprodukte: ROCH2Cl + CH2=CMe-CH=CH2 → ROCH2CH2CMe=CHCH2Cl + ROCH2CH2C(Me)ClCH=CH2 Klorometüülalküüleetrite tuntuim esindaja on klorometüülmetüüleeter CH3OCH2Cl (lühend CMME või MOMCl). Alljärgnevas tabelis on toodud klorometüülalküüleetrite olulisemad esindajad, nende struktuur ja keemistemperatuur. Mitmed seda tüüpi ühendid on kergesti saadavad ühinemisprotsessis ROH + HCHO + HCl → ROCH2Cl. Klorometüülmetüüleeter Kaitserühm Telomerisatsioon
Stavropoli krai

Stavropoli krai on administratiivne piirkond Venemaa Põhja-Kaukaasia föderaalringkonnas. Krai piirneb Rostovi oblasti, Krasnodari krai, Kalmõkkia, Karatšai-Tšerkessia, Kabardi-Balkaaria, Põhja-Osseetia, Tšetšeenia ja Dagestaniga. Suuremad linnad on Stavropol, Pjatigorsk, Nevinnomõssk, Kislovodsk, Jessentuki, Mineralnõje Vodõ, Georgijevsk ja Budjonnovsk. Krai koosseisus on järgmised rajoonid: Aleksandrovskoje rajoon (Александровский район) Andropovi rajoon (Андроповский район) Apanassenkovskoje rajoon (Апанасенковский район) Arzgiri rajoon (Арзгирский район) Blagodarnõi rajoon (Благодарненский район) Budjonnovski rajoon (Буденновский район) Georgijevski rajoon (Георгиевский район) Gratševka rajoon (Грачевский район) Ipatovo rajoon (Ипатовский район) Izobilnõi rajoon (Изобильненский район) Kirovi rajoon (Кировский район) Kotšubejevskoje rajoon (Кочубеевский район) Krasnogvardeiskoje rajoon (Красногвардейский район) Kurskaja rajoon (Курский район) Levokumskoje rajoon (Левокумский район) Mineralnõje Vodõ rajoon (Минераловодский район) Neftekumski rajoon (Нефтекумский район) Novoaleksandrovski rajoon (Новоалександровский район) Novoselitskoje rajoon (Новоселицкий район) Petrovski rajoon (Петровский район) Predgornõi rajoon (Предгорный район) Sovetski rajoon (Советский район) Stepnoje rajoon (Степновский район) Špakovskoje rajoon (Шпаковский район) Trunovskoje rajoon (Труновский район) Türkmeeni rajoon (Туркменский район) 1. septembril 2007 oli krai arvestuslik rahvaarv 2 702 700. 2011. aasta 1. jaanuaril 2 785 327. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Stavropoli krai elanikest venelased 80,11%, armeenlased 5,79%, dargid 1,77%, kreeklased 1,20%, mustlased 1,11%, ukrainlased 1,09%, nogaid 0,79%, aserid 0,64%, karatšaid 0,56%, turkmeenid 0,54%, tšetšeenid 0,43%, tatarlased 0,42% ja türklased 0,37%. Stavropoli krai kuberner on 2014. aastast Vladimir Vladimirovitš Vladimirov. Põhja-Kaukaasia krai Ordžonikidze krai "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. jaanuar 2019. Vaadatud 21. juulil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)  Stavropoli krai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Enno Tamm

Enno Tamm (sündinud 26. mail 1960) on Eesti ajakirjanik ja poliitik, Eesti Keskerakonna liige. 2012–2018 oli ta Tallinna Linnatranspordi AS juhatuse esimees. Tamm on lõpetanud Tallinna 1. keskkooli (hilisema Gustav Adolfi Gümnaasiumi). 1981–1985 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis õigusteadust, 1998–2000 Majandusõiguse ja Poliitika Instituudis. 2001. aastal alustas ta õpinguid Õigusinstituudis. Varem on Tamm olnud Eesti Päevalehe osakonnajuhataja, majandusministri abi, Eesti Televisiooni saatejuht, ajakirja Elu Pilt tegevtoimetaja, riigikogu konsultant ning AS-i Järve Bussipark peadirektor. 1997–2000 oli Tamm Pirita linnaosa vanema asetäitja ning halduskogu liige. 2001. aastal nimetati ta Põhja-Tallinna linnaosa vanemaks Tõnu Heidovi asemel, selles ametis püsis ta 2004. aastani. Uuesti sai Tammest Põhja-Tallinna linnaosa vanem 7. mail 2007, mil vahepeal linnaosa vanemaks olnud Vilja Savisaar siirdus Riigikokku. Linnaosavanemana kuulus Tammele osalus linnavolikogu liikme Oksana Laasi juhitavas GO Reklaamigrupi OÜs, mil asutamisaastal 2005 majandustegevust siiski polnud.. 29. jaanuaril 2010 valis Tallinna Autobussikoondise nõukogu Tamme ettevõtte juhatuse liikmeks Mati Mägi asemel, hiljem sai temast juhatuse esimees.. Tallinna bussi-, trammi- ja trolliliiklust korraldava ettevõtte Tallinna Linnatranspordi AS moodustamisel 19. juulil 2012 nimetati ta uue ettevõtte juhatuse esimeheks. Enno Tamm on kandideerinud Riigikogu valimistel kolm korda: 1995., 1999. ja 2007. aastal, kus sai vastavalt 41, 74 ja 210 häält. Samuti on ta kandideerinud viis korda kohalike omavalitsuste valimistel Tallinna linnas: 1996 (43 häält), 1999 (90 häält), 2002 (69 häält), 2005 (250 häält) ja 2009 (451 häält, osutus esmakordselt valituks).. Enno Tammel on kolm poega ja üks tütar[viide?]. "Põhja-Tallinna linnaosavanemaks kinnitati Enno Tamm" EPL, 28. detsember 2001 Uwe Gnadenteich "Enno Tamm sai TAKi juhatuse liikmeks" Postimees, 29. jaanuar 2010 "Põhja-Tallinna linnaosa vanemana asub homsest tööle Enno Tamm" EPL, 2. jaanuar 2002 "Linnaosavanemateks saavad Tamm ja Siigur"[alaline kõdulink] Delfi/ETA, 28. detsember 200 "Kes on korruptsioonis kahtlustatav linnaametnik Allar Oviir?" Jaak Juske blogi, 30. november 2008 Kadi Heinsalu "Tallinna linnaametnikud osalevad ka ettevõtluses" Äripäev, 25.06.2007 "Tallinna Autobussikoondis ja ametiühing allkirjastasid kollektiivlepingu " 2. veebruar 2011 Vabariigi valimiskomisjon Urmas Seaver, Enno Tammest saab Põhja-Tallinna vanem, Postimees, 26. aprill 2007 Enno Tamme blog
Tallinna linnavolinike loend (1934)

Tallinna linnavolikogu 14. ja 15. jaanuaril 1934 toimunud Tallinna linnavolikogu valimistel said sotsialistide kaks nimekirja kokku 10 kohta, kristlased 2 kohta, linnarentnikud 1 koha, majaomanikud 8 kohta, keskrühm 7 kohta, juudid 1 koha, sakslased 5 kohta, töötud ja töölised 2 kohta, üürnikud 4 kohta, venelased 1 koha ja vabadussõjalased 45 kohta. Artur Sirk valiti valgete ruudukestega, saades kokku 897½ häält. Ametlikel andmetel kuulusid Tallinna linnavolikogusse pärast vapside väljaarvamist: August Rei Leopold Johanson Alma Ostra-Oinas Karl Ast Karl Virma Jaan Piiskar August Gustavson Aleksander Jõeäär Nigol Andresen Roderich Bidder Leopold Raudkepp Ernst Hansar Jaan Masing Johannes Mürk Edgar Pau Johann Õunapuu Rudolf Kuuskmaa Hans Kõrgesaar Mikk Aamisepp Julius Anton Anton Uesson Jakob Vestholm Tõnis Kalbus Rudolf Moormann Theodor Tallmeister Tiido Kraus Rudolph Paabo Boris Mirvitz Leo Vilcken Siegfried Bremen Franz de Vries Leontine Hippius Karl Steinberg Rudolf Tamm Priidik Kroos Aleksander Maikalo Aleksander Kaera August Sprenk Jaan Johanson Aleksei Egorov Aleksei Gorbačev Arest valimisliidu kautsjonile. Vaba Maa, 7. veebruar 1934, nr. 31, lk. 3.
Turu Linnateater

Turu Linnateater (soome keeles Turun kaupunginteatteri) on teater Soomes Turus. Teatri ajalugu sai alguse 1946. aastal. Teater asub aadressil Itäinen Rantakatu 14. Turu Linnateatri koduleht
Harilaiu tuletorn

Harilaiu tuletorn on tuletorn, mis asub Lääne maakonnas Vormsi vallas Harilaiul. Tuletorni tuli vilgub aasta läbi pimedal ajal. Tuli põleb 2 sekundi vältel, mille järel on 2 sekundit kustutatud. Sõltuvalt torni poole vaatamise suunast võib see paista punane, roheline või valge. Tuletorn moodustab sihi Harilaiu alumise tulepaagiga. Tuletorni projekteeris Armas Luige. See ehitati tema juhatamisel 1940. aastal. Kiipsaare tuletorn (Saaremaal Harilaiu poolsaarel) Harilaiu tuletorn navigatsioonimärkide andmekogus
Turu Rootsi Teater

Turu Rootsi Teater (rootsi keeles Åbo Svenska Teater, soome keeles Turun Ruotsalainen Teatteri) on rootsikeelne teater Soomes Turu linnas. Teater loodi 1839. aastal. See on Soome vanim teater. Teater asub aadressil Eerikinkatu 13. Turu Rootsi Teatri koduleht rootsi, soome ja inglise keeles
Rivertoni auhind

Rivertoni auhind (norra keeles Rivertonprisen) on kirjandusauhind, mida annab välja Norra kriminaalromaanikirjanikke ühendav organisatsioon Rivertonklubben koos Norra raamatukaupmeeste ja Norra raamatuklubide liikmetega. 1972. aastal asutatud auhind on nimetatud kirjanik Sven Elvestadi (1884–1934) kirjanikunime Stein Riverton järgi. Auhinna saajad määrab kirjanikest, ajakirjanikest, kirjastajatest ja kirjandusteadlastest koosnev žürii. Rivertoni auhinnana esemeline osa on kullatud revolver nagaan, sellest ka auhinna rahvapärane nimi Golden Gun. Rivertoni auhind – parim norrakeelne kriminaalromaan (Prisvinnere Rivertonprisen, 1972) Rivertoni klubi auliikme eriauhind (Rivertonklubbens ærespris, 1973) Rivertoni klubi rahvusvaheline eriauhind (Rivertonklubbens internasjonale ærespris, 1991) Rivertonklubben – forening for kriminallitteratur. Scandinavian crime fiction awards. Scandinavian crime fiction, Scandinavianbooks.
Palle Rosenkrantzi auhind

Palle Rosenkrantzi auhind on (taani keeles Palle Rosenkrantz Prisen) Palle Rosenkrantzi nimeline kirjandusauhind, mida annab välja Taani kriminaalromaanikirjanikke ühendav organisatsioon Det danske Kriminalakademi. Palle Rosenkrantz Prisen. Det danske Kriminalakademi Scandinavian crime fiction awards. Scandinavian crime fiction, Scandinavianbooks.
Kiipsaare tuletorn

Kiipsaare tuletorn on endine navigatsioonimärk Saaremaa läänerannikul Harilaiu poolsaarel Kiipsaare nukal, mille kõrgus jalamilt on 25 meetrit. Tuletorn asub Vilsandi rahvuspargi territooriumil. 1933. aastal ehitati Kiipsaare nukale firma Maximilian Arronet & Otto de Fries raudbetoontorn, mis värviti musta-valge vöödiliseks ja laternaruum mustaks. Ringsektoriga atsetüleenlaterna tule kõrgus merepinnast oli algselt 27 m ja nähtavuskaugus 12 miili. 1938. aastal ehitati Kiipsaare tuletorni juurde kivist elamu, aasta hiljem kaev ja veel enne II maailmasõda ka saun. Algselt poolsaare keskele püstitatud Kiipsaare tuletorn jäi tormide meelevalda juba 1990. aastal. Pidev ja aina kiirenev erosioon oli selleks ajaks Kiipsaare nukka kulutanud enam kui 100 meetrit. 1992. aastal tuli kustutati ja tuletorni karjäär jätkus päevamärgina. Torn oli umbes 7-kraadise nurga all aastal 1995 ja 2005. aasta tormi (Gudrun) järel kasvas kaldenurk umbes 9 kraadini. 2009. aastal lõpetati majaka päevamärgina kasutamine ja tänaseks on Kiipsaare navigatsioonimärkide andmekogust kustutatud. Hoolimata oma navigatsioonialase tähenduse vähenemisest on Kiipsaare näol tegemist 20. sajandi tuletornide hulgas ühe kuulsaimaga. Pikka aega uudistajaid ligi tõmmanud viltune torn otsustas aga 2008. aastal ennast taas sirgeks ajada – lainetus oli asunud nüüd lihtsalt maapoolsest küljest pinnast õgvendama. Juulis 2009 oli tuletorni kalle varasema 8–9° asemel vaid 1–2°. Kiipsaare on kuulsust kogunud ka ebaõnnestunud erastamisobjektina, kui valla poolt erakätesse müüdud torni tagasiostmiseks isegi roheliste poolt korjandust plaaniti. Kiipsaare tuletorni juures filmiti osa Sulev Keeduse mängufilmist „Somnambuul“. Kiipsaare tuletorn Kiipsaare tuletorn (2005) Kiipsaare majakas (juuli 2006) Kiipsaare tuletorn (2007) Kiipsaare tuletorn (2010) Kiipsaare tuletorn (juuli 2014) Kiipsaare tuletorn, 2023 Kiipsaare Tuletorn lõunast vaadatuna, 2023 Kiipsaare Tuletorn kuuvalguse järgi, 2023 Kiipsaare Tuletorni alus, 2023 Kiipsaare Tuletorni tipp, 2023 Kiipsaare Tuletorn hommikupäikese käes, 2023 Kiipsaare Tuletorn põhjast, alates Kiipsaare Nukk, 2023 "Kiipsaare". Eesti Tuletorni Selts: Eesti tuletornide nimekiri. Originaali arhiivikoopia seisuga 23.06.2019. Vaadatud 13.05.2021. "Kiipsaare majakas". saaremaa.ee. Vaadatud 1.10.2014. Kiipsaare päevamärk navigatsioonimärkide andmekogus Põhjalikum info inglise keeles Haruldane majakakompleks Saaremaal laguneb Päevamärgi tühistus, nr 11, 2009, lk. 8 Eesti Loodus, Kiipsaare rannad ja tuletorn
Femme Fatale

"Femme Fatale" on Ameerika poplaulja Britney Spearsi seitsmes stuudioalbum, mille andis välja plaadifirma Jive Records 25. märtsil 2011. Album lindistati aastatel 2009–2011 ning selle pealkiri avalikustati 2. veebruar 2011. Plaadi esimene singel ilmus 11. jaanuaril 2011. Boonuslood