laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ilmjärv

Ilmjärv, enamasti eesti keeles tuntud ka Ilmeni järve nime all, (vene keeles Ильмень, Ilmen, vanavene keeles Илмерь, Ilmer; soome keeles Ilmajärvi) on järv Venemaal. Ilmjärve veepinna tase, seejuures ka sügavus ja pindala kõiguvad tugevalt (660–2200 km²). Keskmine tase on 18 meetrit üle merepinna. Suurim sügavus ulatub 10 meetrini, pindala on kuni 2100 km2. Välja voolab Volhovi jõgi, sissevoolavatest jõgedest on tähtsamad Lovat, Msta, Pola ja Šelon.
Uudo Timm

Uudo Timm (sündinud 20. märtsil 1959) on eesti zooloog (terioloog), looduskaitsja ja teaduse populariseerija. Aastatel 1982–1993 töötas Tallinna Loomaaias osakonnajuhatajana. 1993–1997 oli ta Keskkonnaministeeriumi looduskaitseosakonnas liigikaitse peaspetsialist, aastast 1997 Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskuse looduskaitsebüroo (hilisema nimega loodusbüroo) juhataja. Aastatel 1993–2000 juhtis ta CITESi konventsiooni elluviimist Eestis, samuti on ta osalenud Eesti looduse infosüsteemi (EELIS) rajamisel. Oma teadustöös on ta põhjalikult käsitlenud mitmete pisiimetajate, näiteks unilaste ja lendorava, ökoloogiat, levikut ja süstemaatikat. Ta on 1980. aastal loodud Eesti Terioloogia Seltsi asutajaliige, olnud ka seltsi esimees. Uudo Timm on olnud nii dokumentaal- kui ka mängufilmide loodusteemade konsultant, näiteks: 1984 – "Karoliine hõbelõng" 2004 – "Sundasunik" 2004 – "Õhtumaa kaduvad liigid" Ta muu hulgas järgmiste loodushariduslike aimeteoste kaaskoostaja: "Väike käsiraamat neile, kes loodusest hoolivad" (Eesti Looduseuurijate Selts, 2006), "Eesti looduskaitse infoatlas : kaitsealad, kaitsealused pargid ja puistud ning looduse üksikobjektid" (Keskkonnaministeeriumi Info-ja Tehnokeskus, 2006), "Eesti looduse taskuentsüklopeedia" (TEA Kirjastus, 2013). Tema tehtud loodusfotosid on avaldatud paljudes loodusteemalistes voldikutes ja kümmekonnas loodusraamatus. Uudo Timm on loodusteadlase ja -kaitsjana olnud sage külaline nii Eesti Televisiooni keskkonnasaates "Osoon" kui ka muudes loodussaadetes. Koos Haldi Saarna-Normetiga oli ta 2013. aastal Vikerraadio saatesarja "Looduse lemmikud" kaasautor. 2012 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2019 – Eesti looduskaitsemärk Raha võim on loodusega koos eksisteerimise oskuse ära tapnud. See, et me oleme üks osa loodusest, ei ole suurel osal inimestest enam üldse kõrvade vahel. Trambime nagu elevandid portselanipoes. Uudo Timm Eesti Filmi Andmebaasis (vaadatud 12.08.2019) Uudo Timmi fotod raamatutes – ESTER (vaadatud 12.08.2019). Uudo Timm ETV telesaadetes. ERR-i arhiiv (vaadatud 12.08.2019). Vikerraadio saatesarja "Looduse lemmikud" avasaade. ERR-i arhiiv (vaadatud 12.08.2019). Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Aet Süvari. Täismahus: 99 inimest, innustuseks ja eeskujuks kõigile Eesti Päevaleht, 02.02.2012.
Järvkaisel

Järvkaisel ehk järvekõrkjas (Schoenoplectus lacustris, sünonüüm Scirpus lacustris) on lõikheinaliste sugukonda kuuluv veetaim. Taime vars on 50–200 cm pikk. Varrel puuduvad enamasti lehed, õisik asub õie lehtedel. Taim õitseb juunist juulini. Järvkaisel sarnaneb väga kareda kaislaga (Schoenoplectus tabernaemontanii). Järvkaisel kasvab enamasti mageveekogudes. Eestis on ta tavaline, vähem leidub saartel. Järvkaisel andmebaasis eElurikkus  Järvkaisel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Adolfo Nicolás

Adolfo Nicolás (29. aprill 1936 – 20. mai 2020) oli hispaania katoliku preester, 2008–2016 jesuiitide ordukindral. Nicolás sündis Villamuriel de Cerratos Palencia provintsis Hispaanias. Ta liitus Aranjuezis asuva jesuiitide kolleegiumiga ja võeti 15. septembril 1953 noviitsiks. Ta õppis Alcalá ülikoolis filosoofiat ja sai litsentsiaadikraadi filosoofias. 1960 siirdus ta Jaapanisse, kus ta huvitus jaapani kultuurist ja õppis 1964–1968 Tōkyō ülikoolis teoloogiat. 1968–1971 õppis ta Rooma Gregoriuse ülikoolis semiootikat ja sai teoloogias magistrikraadi. Nicolás ordineeriti 17. märtsil 1967 preestriks. Ta osales jesuiitide üldkongregatsioonil 1995. Nicolás sattus 1998 vastuollu Vatikani poliitikaga, kuna nõudis Aasia kogudustele rohkem sõltumatust. Nicolás valdas lisaks emakeelele inglise, prantsuse, jaapani ja itaalia keelt. 1978–1984 Manila ülikooli Ida-Aasia pastoraalse instituudi direktor 1971–2004 süstemaatilise teoloogia rektor Tōkyō ülikoolis 1991–1993 skolastika rektor Tōkyō ülikoolis 1993–1999 jesuiitide provintsiaal Jaapanis 1999–2002 Tōkyōs pastoraalsel tööl 2004–2007 jesuiitide Ida-Aasia ja Okeaania konverentsi moderaator 19. jaanuar 2008 – 3. oktoober 2016 jesuiitide ordukindral
Menorca

Menorca [men'orka] on Hispaaniale kuuluv saar Vahemeres, idapoolseim Baleaari saartest. Saare pindala on 668 km². Saare suurim kõrgus 358 meetrit (El Toro mägi). Seal elab umbes 88 tuhat inimest. Saare idarannikul on Maó laht, mis on kitsas, aga sügav ja hästi varjatud, see on üks parimaid sadamakohti Vahemeres. Menorca on tuntud megaliitide poolest, mis arvatakse pärinevat ajast 3000–1200 eKr. Neid on sadu ja nende seas on nii hauakambreid, T-kujulisi kiviskulptuure kui kivist kaitserajatisi. Arvatakse, et neid on mõjutanud teised tollased Vahemere maade kultuurid, näiteks Minose kultuur Kreetal. Kirjalikes allikates on Menorcat esimest korda mainitud 6. sajandil eKr . Baleaarid koosnevad ühest suurest ja ühest väikesest saarest ning sellest tulenesid saarte ladinakeelsed nimed Maiorica ja Minorica. Siit pärinevad saarte tänapäevased nimed Mallorca ja Menorca. Saare vallutasid foiniiklased, hiljem kartaagolased. Aastatel 123–122 eKr läksid saared Rooma riigile. Pärast Augustuse maadejaotust kuulusid nad Hispania Tarraconensise provintsi. Pärast Diocletianuse ja Constantinose riigireforme moodustasid Baleaarid ja Pitiuusid 369 uue provintsi Insulae Baleares. 5. sajandil tungisid saarele vandaalid. Aastatel 534–768 kuulusid Baleaarid Bütsantsile, seejärel vallutasid need araablased. 903. aastal liideti Menorca Manūrqah'[viide?] nime all Córdoba kalifaadiga. 1231 vallutasid kristlased Mallorca, misjärel Menorcast sai sõltumatu islamiriik. 17. jaanuaril 1287 vallutas Aragóni kuningas Alfonso III ka Menorca ja 17. jaanuari tähistatakse Menorcal rahvuspühana. Araablased, kes keeldusid kristlusesse pöördumast, müüdi orjadeks. Menorca kuulus Majorca kuningriiki, mis oli Aragoni sõltlasriik. 1344 liidendas Aragon selle endaga, seejärel sai osaks Hispaaniast. 1708 vallutas Hispaania pärilussõjas saare Suurbritannia. 1802 sõlmitud Amiensi lepinguga sai Hispaania saare tagasi. Sealt pärineb majonees. Antiigileksikon annab esmamainimise ajaks "6. sajand m.a.j.". See on arvatavasti viga. Antiigileksikon, 1. kd., lk. 82-83 Menorca Facebook Page Menorca koduleht (hispaania, katalaani, inglise ja saksa keeles)
Johnstoni atoll

See artikkel räägib atollist. USA-s Rhode Islandi osariigis asuva valla kohta vaata artiklit Johnston (Rhode Island). Johnstoni atoll on Vaikses ookeanis asuv saar. Pindala 130 km², sellest maad 2,67 km². See on Ameerika Ühendriikide inkorporeerimata ala. Seal asub USA mereväebaas.
Olev Meremaa

Olev Meremaa (21. oktoober 1936 – 19. jaanuar 2021) oli eesti matemaatik, nudist ja Eesti Nudistide Seltsi esimees. Ta lõpetas 1955. aastal Kohtla-Järve 1. Keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna matemaatika osakonna. Ta on füüsika-matemaatikakandidaat. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta ühe aasta õpetajana Viivikonnas ning aastatel 1961–1962 matemaatika ja füüsika õpetajana Tallinna 46. Keskkoolis. Seejärel on ta töötanud teadusliku töötajana, sealhulgas Eesti Informatsiooni Instituudis. 1. mail 1974 Olev Meremaa arreteeriti nõukogudevastase meeleavalduse pärast ja vallandati hiljem töökohalt. Tema isa oli August Meremaa (kuni 1935 August Birken, 10. mai 1904 Jõhvi vald, Virumaa – 8. august 1941 Virumaa), kes lõpetas 1937. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ja tapeti Nõukogude Liidu sõjaväelaste poolt Varja küla lähedal. https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=XGWgDWZ86avd "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. aprill 2014. Vaadatud 27. mail 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. september 2013. Vaadatud 24. septembril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Pelgulinna kool 1912-1987. Tallinn, Valgus 1988 Jaak Pihlau. Eesti demokraatlik põrandaalune ja kontaktid Läänega 1970–1985. Tuna 2/ 2004, lk 79 Jaak Pihlau. Eesti demokraatlik põrandaalune ja kontaktid Läänega 1970–1985. Tuna 2/ 2004, lk 78 Olev Meremaa: 75 aastat Eesti nudismi, Delfi, 6. juuli 2007 "Olev Meremaa: Laske meil paljas olla", Delfi, 27. juuli 2007 Eesti esinudist tahtis end kohtus alasti kiskuda Eesti esinudist tatsab ka kodus püksata Kiri: Homod nilbitsevad Pirital ÜKSILDASE NUDISTI VÕITLUSED: Eesti nudismi ajaloo suurkuju ja legend Olev Meremaa peab oma teadliku tegevuse 40. aastal tõdema – visa ja ennastsalgav võitlus pole teda nullpunktist palju kaugemale viinud
Evald Ojaveer

Evald Ojaveer (7. aprillil 1933 – 28. oktoober 2023) oli eesti merebioloog ja ihtüoloog. Aastatel 1957–1990 töötas ta Eesti Teaduste Akadeemia ZBI mereihtüoloogia laboratooriumis (aastast 1973 Läänemere TUI Tallinna osakond). 1984. aastal kaitses ta Moskva ülikoolis doktoritöö bioloogias. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia ökoloogia ja mereuuringute instituudi asedirektor ning 1992–2003 Eesti Mereinstituudi teadusdirektor. Ojaveere teadustöö oli tihedalt olnud seotud Läänemerega: ta uuris selle ökosüsteemidele mõjuvaid antropogeenseid tegureid, kliima muutuste rolli ning hindas mere kalavarusid. 1986–1989 oli ta Läänemere Kalade Komitee esimees ja 1995–1997 ühenduse Läänemere Bioloogid (BMB) president. Ojaveer kuulus Eesti Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu juhatusse. 1988 Karl Ernst von Baeri preemia 1999 Baltimaade teaduste akadeemiate medal 2006 Tartu Ülikooli aumärk 2008 Tartu Ülikooli medal Tema abikaasa Helle-Maire Ojaveer on tehnikateadlane. Poeg Henn Ojaveer on bioloog ning teine poeg Ott Ojaveer on Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktor. 2012: Evald Ojaveer. Eesti mereteaduse ajalugu. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus. ISBN 978-9985504185 2014: Evald Ojaveer. Läänemeri. Ökosüsteemid ja elusvarud, nende hindamine ning haldamine. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus. ISBN 978-9985504253 2017: Evald Ojaveer. Ecosystems and living resources of the Baltic Sea: their assessment and management. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus. ISBN 978-3319530093 "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Evald Ojaveer Eesti Teadusinfosüsteemis
Sändvitš (asend)

Sändvitš ehk hamburger on suguühte asend, mille korral partnerid asetsevad kolmekesi ligikaudu paralleelselt seistes või lamades. Tuntumas versioonis lamab naine kahe mehe vahel. Üks meespartneritest on selili ja naispartner läheb, seljaga meespartneri poole, kaksiratsi partneri peale. Alumine mees viib suguti naisele pärakusse ja teine meespartner viib oma suguti tuppe.
Rikkevool

Rikkevool (ingl fault current) on seadme rikkekohta läbiv elektrivool. Rikkevool võib põhjustada seadmete riket ning olla eluohtlik. Rikkevoolu tekkimise peamine põhjus on elektriisolatsiooni halvenemine, seepärast nimetatakse rikkevooluks harilikult ülemäära suurenenud lekkevoolu. Paljas faasijuht kontakteerub kilbi korpusega, mis tekitab ohu inimestele Vigastatud ~230 V toitekaabli isolatsioon võib viia elektrilöögini Valesti paigaldatud elektrivarustus vannitoas suurendab rikkevoolu riski Katteta faasijuhtmete klemmid korterikilbis võivad viia rikkevoolu ja elektrilöögini Lekkevool Rikkevoolukaitselüliti Rahvusvaheline elektrotehnika sõnastik
Antipood

Antipood on punkt, mis asub diametraalselt Maa vastasküljel. Punkti ja selle antipoodi ühendav sirge läbib maaellipsoidi geomeetrilist keskpunkti. Ümbermaailmareisiks loetakse muude tingimuste kõrval ka antipoodide läbimist.
Noored kotkad

"Noored kotkad" on üks väheseid enne 1940. aastat valminud eesti filme, mis on peaaegu terviklikult säilinud. Aasta on 1918. Paljud vabatahtlikud lähevad kaitsma äsja loodud Eesti Vabariiki. Teiste hulgas astuvad Eesti Rahvaväkke kolm noormeest: üliõpilane, sepp ja talupoeg. Kolmekesi käiakse luurel ja lüüakse raskeid lahinguid. Vaenlane lüüakse pärast paljusid raskeid heitlusi tagasi. Talupoiss langeb, sepp ja tudeng aga naasevad koju. Nad on leidnud sõjateelt endale kallimad ja algab noore riigi ülesehitamine. Film filmiti 1927. aasta suvel Tartus Aia tänav 19 õuestuudios, Tartu tänavatel, Tartumaal, Mustvee lähedal, Värskas ja Petserimaal. Peaosades on Arnold Vaino, Amalie Konsa, Elli Põder-Roht, Vambola Kurh ja Osvald Lipp. Film on taastatud 2008. aastal Digital Film Finlandi ja Taska Filmi koostöös. Film taaslinastati 22. veebruaril 2008. Arnold Vaino – Üliõpilane Tammekänd Johannes Nõmmik – Sepp Laansoo Rudolf Klein – Talusulane Lepik Elly Põder-Roht – Sepa õde Hilja Aksella Luts – Metsavahi tütar Amalie Konsa – Sepa ja Hilja ema Rudolf Ratassepp – I punaväe komissar Olev Reintalu – II punaväe komissar Vambola Kurg – I Eesti väeülem Unt Johannes Schütz – II Eesti väeülem August Sunne – Arst Leopold Hansen – Osvald Lipp – Lavastaja – Theodor Luts Stsenarist – Theodor Luts Stsenarist – Aksella Luts Stsenarist – Oskar Luts Operaator – Theodor Luts Kunstnik – Heino Lehepuu Helilooja – Heino Eller Helilooja – Artur Kapp Helilooja – Villem Kapp Helilooja – Raimund Kull Helilooja – Villem Reimann Dirigent – Jüri Alperten Monteerija – Theodor Luts Konsultant – Jaan Unt Tootmisjuht – Theodor Luts II režissöör – Johannes Nõmmik Valgusmeister – Theodor Luts Grimeerija – Aksella Luts Dekoraator – Voldemar Haas Dekoraator – Heino Lehepuu Levitaja – Theodor Luts Produtsent – Theodor Luts Eesti Film 100[alaline kõdulink]. http://www.taska.ee/kotkad/kotkad.html Ametlik veebileht https://www.efis.ee/et/filmiliigid/film/id/280
Maailmapilt

Maailmapilt on maailmavaateliste teadmiste süsteem, mille abil inimene tunnetab ennast ümbritsevat maailma ja näeb tegelikkust. Erinevatel ajastutel ja kultuuridel võib olla erinev iseloomulik maailmapilt. Tänapäeval on tähtis teaduslik maailmapilt, mida tihti vastandatakse mütoloogilise maailmapildiga. Mütoloogilises maailmapildis väljendatakse teadmisi/uskumusi maailma toimimise kohta müütidena. Teaduslik maailmapilt toetub teaduses üldomaksvõetud seisukohtadele. Teaduslik maailmapilt jaguneb omakorda üldteaduslikuks, loodusteaduslikuks ja eriteaduslikuks (mingi kitsa eriala seisukohtadel põhinevaks) maailmapildiks. Maailmavaade Füüsikaline maailmapilt Religioon 1992, "Eesti Entsüklopeedia nr 6". Kirjastus Valgus, Tallinn lk 64 ISBN 5899000090
Dwight Frye

Dwight Iliff Frye (22. veebruar 1899 Salina, Kansase osariik – 7. november 1943 Hollywood, California osariik) oli USA lava- ja filminäitleja, eriti tuntud vaimselt tasakaalutute inimeste osatäitjana, näiteks Renfieldi rollis filmis "Dracula" ja Fritzi rollis filmis "Frankenstein". "The Night Bird" (pulmakülaline; 1928) "The Doorway to Hell" (munk, gängster; 1930) "Man to Man" (Vint Glade; 1930) "Dracula" (Renfield; (1931) "Malta pistrik" ("The Maltese Falcon", Wilmer Cook; 1931) "The Black Camel" (Jessop; 1931) "Frankenstein" (Fritz; 1931) "Attorney for the Defense" (James Wallace; 1932) "By Whose Hand?" (Chick Lewis; 1932) "The Western Code" (Dick Lewis; 1932) "A Strange Adventure" (Robert Wayne; 1932) "The Vampire Bat" (Herman Gleib; 1933) "The Circus Queen Murder" (Flandrin; 1933) "Nähtamatu mees" ("The Invisible Man"; reporter; 1933) "Frankensteini pruut" ("Bride of Frankenstein"; Karl; 1935) "Atlantic Adventure" (Spike Jones; 1935) "The Crime of Dr. Crespi" (dr Thomas; 1935) "The Great Impersonation" (Roger Unthank; 1935) "Tough Guy" (Mack, gängster; 1936) "Florida Special" (Jenkins; 1936) "Alibi for Murder" (McBride; 1936) "Great Guy" (mees; 1936) "Beware of Ladies" (Swanson; 1937) "Sea Devils" (SS Paradise raadio operaator; 1937) "The Man Who Found Himself" (hüsteeriline patsient; 1937) "The Road Back" (väike mees rallil; 1937) "Renfrew of the Royal Mounted" (Desk clerk; 1937) "Something to Sing About" (hr Easton; 1937) "The Shadow" (Vindecco; 1937) "Who Killed Gail Preston?" (hr Owen; 1938) "Invisible Enemy" (Alex; 1938) "Sinners in Paradise" (Marshall; 1938) "Fast Company" (Sidney Z. Wheeler; 1938) "Think It Over" (Arsonist; 1938) "The Night Hawk" (John Colley; 1938) "Adventure in Sahara" (Gravet, "Šaakal"; 1938) "Frankensteini poeg" ("Son of Frankenstein"; külaelanik; 1939) "The Man in the Iron Mask" (Fouqueti toapoiss; 1939) "Mickey the Kid" (Bruno; 1939) "Conspiracy" (leitnant Keller; 1939) "Drums of Fu Manchu" (professor Anderson; 1940) "Gangs of Chicago" (Pinky; 1940) "Phantom Raiders" (Eddie Anders; 1940) "Sky Bandits" (Speavy; 1940) "The Son of Monte Cristo" (Pavlovi sekretär; 1940) "The People vs. Dr. Kildare" (Jury Foreman; 1941) "Mystery Ship" (Rader; 1941) "Flying Blind" (Leo Qualen; 1941) "The Blonde from Singapore" (juuksur; 1941) "The Devil Pays Off" (raadiooperaator; 1941) "Don't Talk" (Ziggy, sabotöör; 1942) "Sleepytime Gal" (teine röövel; 1942) "The Ghost of Frankenstein" (külaelanik; 1942) "Danger in the Pacific" (Desk Clerk; 1942) "Dead Men Walk" (Zolarr; 1943) "Frankenstein kohtub Huntmehega" ("Frankenstein Meets the Wolf Man"; Rudi; 1943) "Hangmen Also Die" (pantvang; 1943) "Submarine Alert" (Haldine, viies kolumnist; 1943) "Dangerous Blondes" (esimene pätt; 1943)
Sugutu paljunemine

Sugutu sigimine (ka sootu, aseksuaalne ja mittesuguline paljunemine/sigimine) on paljunemise vorm, kus ei toimu meioosi, ploidsuse vähenemist ega viljastumist. Sugutus paljunemises osaleb üldjuhul ainult üks vanemorganism. Eristatakse kahte sugutut sigimisviisi: vegetatiivne ja eoseline sigimine. Vegetatiivselt sigimisel saab uus organism enamasti alguse ühe vanema (keha)osa(de)st. Sugutult paljuneb enamik üherakulisi organisme, nagu arhed, bakterid ja protistid, samuti paljud taimed ja seened, kes on hulkraksed. Sugutut paljunemist esineb ka üksikutel algelisematel hulkraksetel loomadel, näiteks käsnad punguvad. eoseline sigimine suguline sigimine vegetatiivne sigimine
Claude Rains

William Claude Rains (10. november 1889 London, Inglismaa – 30. mai 1967 Laconia, New Hampshire) oli inglise päritolu USA lava- ja filminäitleja, tuntud eeskätt peaosalisena filmidest "Nähtamatu mees" ("The Invisible Man"; 1933) ja "Phantom of the Opera" (1943). "Build Thy House" (1920) "Nähtamatu mees" ("The Invisible Man"; 1933) "The Clairvoyant" (1934) "Crime Without Passion" (Lee Gentry; 1934) "The Man Who Reclaimed His Head" (Paul Verin; 1934) "The Last Outpost" (1935) "The Mystery of Edwin Drood" (John Jasper; 1935) "Hearts Divided" (1936) "Anthony Adverse" (Marquis Don Luis; 1936) "Stolen Holiday" (1937) "The Prince and the Pauper" (Earl of Hertford; 1937) "They Won't Forget" (Dist. Atty. Andrew J. "Andy" Griffin; 1937) "White Banners" (1938) "Gold Is Where You Find It" (kolonel Christopher "Chris" Ferris; 1938) "The Adventures of Robin Hood" (prints John; 1938) "Four Daughters" (Adam Lemp; 1938) "They Made Me a Criminal" (1939) "Juarez" (imperaator Louis Napoleon III; 1939) "Sons of Liberty" (Haym Salomon; 1939) "Daughters Courageous" (Jim Masters; 1939) "Mr. Smith Goes to Washington" (Sen. Joseph Harrison Paine; 1939) "Four Wives" (Adam Lemp; 1939) "Saturday's Children" (1940) "The Sea Hawk" (Don José Alvarez de Cordoba; 1940) "Lady with Red Hair" (David Belasco; 1940) "Four Mothers" (1941) "Here Comes Mr. Jordan" (hr Jordan; 1941) "Huntmees" ("The Wolf Man"; Sir John Talbot; 1941) "King's Row" (1942) "Moontide" (Nutsy; 1942) "Now, Voyager" (dr Jaquith; 1942) "Casablanca" (kapten Louis Renault; 1942) "Forever and a Day" (1943) "Phantom of the Opera" (Erique Claudin, ooperifantoom; 1943) "Passage to Marseille" (1944) "Mr. Skeffington" (Job Skeffington; 1944) "Strange Holiday" (1945) "This Love of Ours" (Joseph Targel; 1945) "Caesar and Cleopatra" (Julius Caesar; 1945) "Notorious" (1946) "Angel on My Shoulder" (Nick; 1946) "Deception" (Alexander Hollenius; 1946) "The Unsuspected" (1947) "The Passionate Friends" (1949) "Rope of Sand" (Arthur "Fred" Martingale; 1949) "Song of Surrender" (Elisha Hunt; 1949) "The White Tower" (1950) "Where Danger Lives" (Frederick Lannington; 1950) "Sealed Cargo" (1951) "The Man Who Watched the Trains Go By" (1953) "Lisbon" (1956) "The Pied Piper of Hamelin" (Hamelini major; telefilm; 1957) "This Earth Is Mine" (1959) "Shangri-La" (The High Lama; telefilm; 1960) "The Lost World" (1960) "Battle of the Worlds" ("Il Pianeta degli uomini spent"; 1961) "The Horseplayer" (preester "Alfred Hitchcock Presentsis"; 1961) "Lawrence of Arabia" (1962) "Twilight of Honor" (1963) "The Greatest Story Ever Told" (1965)  Claude Rains – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Claude Rains andmekogus IMDb (inglise)
Michigani järv

Michigani järv on järv Põhja-Ameerikas. Ühendatud Mackinaci väina kaudu Huroni järvega. Lõunarannal on Chicago linn. Indiana Dunes National Lakeshore
Elektripaigaldis

Elektripaigaldis on talitluslik kogum mitut liiki elektriseadmetest ja muudest asjakohastest seadistest, mis on statsionaarselt paigaldatud ning mõeldud alaliseks kasutamiseks eelnevalt kindlaks määratud asukohas. Elektripaigaldisi kasutatakse elektrienergia tootmiseks, edastamiseks, muundamiseks, mõõtmiseks, müügiks või tarbimiseks. Pinge järgi: madalpingepaigaldised – vahelduvvoolu korral nimipingega kuni 1000 V ja alalisvoolu korral nimipingega kuni 1500 V; kõrgepingepaigaldised – vahelduvvoolu korral nimipingega üle 1000 V ja alalisvoolu korral nimipingega üle 1500 V. Voolu järgi: tugevvoolupaigaldised – sisaldavad seadmeid elektrienergia tootmiseks, muundamiseks, salvestamiseks, edastamiseks, jaotamiseks ja/või energeetiliseks kasutamiseks; nõrkvoolupaigaldised – andmetöötlus-, side-, raadioelektroonika-, telemehaanika- vms seadmeist koosnev paigaldis, mida iseloomustab vooluahelate suhteliselt nõrk (enamasti milliamprites ja amprites väljendatav) vool ja madal pinge (üldiselt alla 100 V). Asukoha järgi: sisepaigaldised – ehitises, elamus, korteris; välispaigaldised – väljas. Elektrist tuleneva ohu järgi – esimese, teise ja kolmanda liigi paigaldised. Tugevvoolupaigaldist ja selle osi võib omakorda liigitada jõupaigaldiseks, valgustuspaigaldiseks, elektriküttepaigaldiseks jne. Jõupaigaldise põhiülesandeks on elektrienergia edastamine tarbijateni (elektripaigaldise ühendusklemmideni, pistikupesadeni). Valgustuspaigaldise sisse arvatakse lisaks elektrienergia juurdejuhtimise seadmetele ka valgustid ja nende lülitamiseks vajalikud seadmed. Kütte-jahutuspaigaldise koosseisu arvatakse elektrikütteseadmete ja nende lülitamiseks vajalikud seadmed. Küttepaigaldiseks võib arvata ka teiste energiakandjatega küttelahenduste juhtimine (termostaadid) ning ka kütmiseks vajaliku energia tootmise, ülekandmise ja -konverteerimise seadmed (nt soojuspump). Elektripaigaldiste liigitusvõimalusi on muidki, näiteks paigaldise kuuluvuse järgi. Sageli mõeldakse elektripaigaldise all tarbijapaigaldist, s.o elektritarbija valduses olevate paigaldatud elektriseadmete ja -juhistike kogumit alates tarbija liitumispunktist (liitumiskilbist). Ehitise elektripaigaldis Juhistik Elektriseadmele esitatavad ohutuse nõuded ning elektriseadmele ja elektripaigaldisele esitatavad elektromagnetilisele ühilduvuse nõuded ja vastavushindamise kord Auditi kohustusega elektripaigaldised ning nõuded elektripaigaldise auditile ja auditi tulemuste esitamisele "Raivo Teemets. Elektripaigaldised. Tallinna Tehnikaülikool, 2011" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 19. september 2016. Vaadatud 15. septembril 2016. Raivo Teemets. Elektripaigaldised Elektripaigaldustööd Seadme ohutuse seadus
Ehitise elektripaigaldis

Ehitise elektripaigaldis on tugevvoolupaigaldis koos sinna juurde kuuluvate ehituskonstruktsiooni osadega (nt valgustite jm elektriseadmete paigaldus-, kande- ja piirdetarindid, kaabeldus, kaablikarbikud nendesse paigaldatud pistikupesadega jms). Elektripaigaldist piiritletakse sageli kokkuleppeliselt ehitise, rajatise või omandi piiridega. Korterelamu korral on korteri elektripaigaldis korteri omaniku vastutusel, elamu üldelektripaigaldis ühistu või hoone haldaja vastutusel, rendipinna korral rendile andja vastutusel. Tugevvoolupaigaldis Maanduspaigaldis Nõrkvoolupaigaldis