laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Supernoova jäänuk

Supernoova jäänuk on emissioonudu, mille tekitab supernoova ja millel on sageli kihiline ehitus. Supernoova plahvatuse puhul vabaneb umbes 99% energiast neutriinokiirgusena, millel peaaegu puudub vastastikmõju ainega; ülejäänud üks protsent annab eellastähe väliskihtidele suure kiirenduse. Tekkiv täheaine lööklaine levib peaaegu konstantse kiirusega umbes 10 000 km/s tähtedevahelisse keskkonda ja kuumutab seda temperatuurile 107...108 K. Selles vaba paisumise faasis, mis kestab umbes 200 aastat, kasvab supernoova jäänuki läbimõõt umbes 10 valgusaastani. Järgneb umbes 10 000 aastat kestev kiirgusfaas. Supernoova jäänukitel on sageli kihiline ehitus, sest aine langemine kompaktsele jäänukile võib tekitada uusi lööklaineid, mis võivad aset leida veel sajandeid hiljem. Võib-olla kuulsaim ja kõige paremini vaadeldav supernoova jäänuk on SN 1987A, mis pärineb ühest supernoovast Suurest Magellani Pilvest. Tuntud supernoova jäänukid on ka Tycho Brahe nime kandva supernoova SN 1572 jäänuk 3C10 ning Johannes Kepleri nime kandva supernoova SN 1604 jäänuk SNR. Supernoova SN 1054 jäänuk Krabi udu ei ole rangelt võttes supernoova jäänuk. Seni ei ole õnnestunud raadiosagedusel tõestada supernoova poolt välja paisatud ümbrist. Krabi udu on pulsarituuleudu, mis tekkis, kui elektromagnetjõud tõmbasid neutrontähest aine välja ning kiirendasid seda peaaegu valguse kiiruseni. D. A. Frail, N. E. Kassim, T. J. Cornwell, W. M. Goss. Does the Crab Have a Shell? – The Astrophysical Journal, 1995, kd 454, lk L129–L132. Walter Lewin, Michael van der Klies. Compact Stellar X-ray Sources (Cambridge Astrophysics), Cambridge: Cambridge University Press 2010, ISBN 978-0521158060.
Krabi udukogu

Krabi udukogu (ka Krabi udu, Messier 1, M1 ja NGC 1952), on supernoova jäänuk ja ühtlasi pulsarituuleudu Sõnni tähtkujus. Udukogu tekkis 1054. aastal plahvatanud supernoova tagajärjel ning seda vaadelnud Hiina astronoomide kirjapandu kohaselt, oli supernoova vaadeldav 23 päeva. Udukogu avastas 1731. aastal Inglise astronoom John Bevis. Bevisest sõltumatult avastas selle 28. augustil 1758 Prantsuse astronoom Charles Messier, kes lisas selle oma kataloogi. Krabi udukogu asub Maast 6500 valgusaasta kaugusel ja selle diameeter on 11 valgusaastat. Udukogu tähesuurus on 8,4. Krabi pulsar "Supernoovaplahvatuse jäänus - Krabi udukogu". Postimees. Vaadatud 18. oktoober 2017. "Pulsar Wind Nebulae". Smithsonian Astrophysical Observatory. Vaadatud 18. oktoober 2017. "Messier 1: Crab Nebula". Messier Objects. Vaadatud 3. juuli 2019.
M1

M1 võib olla: M1, Suurbritannia maantee M1, maantee Venemaal, Moskvast Valgevene piirini M1, Valgevene maantee M1 ehk Krabi udu, Messier' kataloogi esimene objekt M-1, maantee USA-s Michigani osariigis Combat Car M1/M2, USA kergetank M1 Garand, USA standard vintpüss Teises maailmasõjas ja Korea sõjas M1 carbine, USA standard karabiin Teises maailmasõjas, Korea sõjas ja Vietnami sõjas M1 Abrams, USA-s toodetud põhitank
Mänguasjamuuseum

Mänguasjamuuseum on ühe või mitme erineva koguga (näiteks esemekogu, fotokogu, raamatukogu, kasutuskogu jne) muuseum, mis tegeleb mänguasja-, laste- ning lapsepõlvekultuuriga seonduva materjali kogumise, konserveerimise, säilitamise, uurimise ja avalikkusele vahendamisega. Mänguasjamuuseumid on kas kollektsioonimuuseumid või tegelusvõimalustega kombineeritud lastekeskused. Vahel nimetatakse mänguasjamuuseumi ka lapsepõlvemuuseumiks. Euroopa vanimate mänguasjamuuseumide hulka kuuluvad Venemaal Moskva lähistel asuv Sergijev Possadi mänguasjamuuseum (asutatud 1918. aastal), lapsepõlvemuuseum Londonis, Bethnal Greenis (asutatud 1922. aastal) ning Saksamaal Sonnebergis asuv Saksa mänguasjamuuseum (Deutsches Spielzeugmuseum). Viimase eelkäija Industrie- und Gewerbemuseum des Meininger Oberlandes asutati 1901. aastal, kuid tollal ei olnud tegemist ainult mänguasjaväljapanekuga, mänguasjakogu oli esialgu vaid üks osa muuseumist.   Mõned Eestile lähemad mänguasjamuuseumid on Vilniuse mänguasjamuuseum Leedus, Peterburi mänguasjamuuseum Venemaal ja Suomenlinna mänguasjamuuseum Soomes. Eestis tegutseb alates 1994. aastast Tartu Mänguasjamuuseum. Esialgu pidi mänguasjamuuseum asutatama Tartu Linnamuuseumi filiaalina ning selleks saadi ka Tartu Linnavalitsuselt luba. 1993. aastal selgus siiski, et Tartu Linnamuuseum ei ole valmis endale veel ühte filiaali looma ning mänguasjamuuseum otsustati rajada iseseisva linnale kuuluva muuseumina. Praeguseks on Tartu Mänguasjamuuseum pigem laste- ja lapsepõlvekultuurikeskus kui ainult muuseum. Mänguasjamuuseum koosneb püsiväljapanekust, kus on eksponeeritud mänguasjad, millega siinses piirkonnas elanud lapsed on läbi aegade mänginud ning mida on Eestis tööstuslikult toodetud, lisaks eksponeeritakse Eesti filminukkude kogu, väikest teatrinukkude kogu ja maailma rahvaste nukkude kogu. Muuseumi juurde kuulub mängutuba, pedagoogilise töö ruumid ning teatrimaja nimega Teatri Kodu. Lastemuuseum Tartu Mänguasjamuuseum Pärnits, Marge (2017). "Magistritöö "Mänguasja- ja lastemuuseumid kui laste kultuuripärandi väärtustajad"". Lk 11. Vaadatud 07.05.2024. "Tartu Mänguasjamuuseumi koduleht. Muuseumi ajaloost". mm.ee. Vaadatud 07.05.2024. Pärnits, Marge (2017). "Magistritöö "Mänguasja- ja lastemuuseumid kui laste kultuuripärandi väärtustajad"". Lk 39. Vaadatud 07.05.2024.
Marina saatus

"Marina saatus" on 1953. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm. Filmi tegevus toimub ühes Ukraina külas. Marina Vlassenko ootab oma Kiievis põllumajandusinstituudis õppiva mehe Terenti tagasipöördumist. Kui Terenti koju tagasi jõuab, siis nõuab ta lahutust. Nüüd on Terenti haritud inimene ja ei saavat harimatu naisega enam koos elada. Marina jääb üksi, kasvatab tütart ja süveneb õpingutesse ning saavutab töös suurt edu. Talle antakse sotsialistliku töö kangelase aunimetus. Nüüd püüab Terenti Marinaga suhteid taastada, kuid see tal ei õnnestu. Jekaterina Litvinenko – Marina Vlassenko Nikolai Gritsenko – Terenti, agronoom Tatjana Konjuhhova – Galja Aleksandr Serdjuk – Gnat, kolhoosi esimees Leonid Bõkov – Saško Mihhail Kuznetsov – Tarass, partorg Boriss Andrejev – Matvei Nonna Koperžinskaja – Motrja Rimma Manukovskaja – Ženja, ajalehe korrespondent Roza Makagonova – Nastuska Mihhail Zadneprovski – Pavlo Varvara Tšaika – Ivga Derkatš Ljudmila Ivanova – Kilina Juri Timošenko – korrespondent Klavdia Habarova – Katja Nõukogude Liidu kinodes käis filmi vaatamas 37,9 miljonit inimest. http://www.kinopoisk.ru/film/44028/
August II (Braunschweig-Wolfenbüttel)

August II ehk August Noorem (10. aprill 1579 – 17. september 1666) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst aastast 1635 ning 1636. aastast Dannenbergi valitseja kuni oma surmani. Kolmekümneaastase sõja tõttu ei saanud ta enne 1644. aastat oma Wolfenbütteli residentsi minna. August algatas arvukalt valitsemisreforme ja asutas Wolfenbüttelis suure raamatukogu, Bibliotheca Augusta. August oli abielus kaks korda: Anhalti Dorotheaga (suri 1634) ja Mecklenburgi Sophiaga (suri 1676), kellega oli kolm poega: Rudolf August (1627–1704), Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst 1666–1704, Anton Ulrich (1633–1714), Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst 1704–1714, Ferdinand Albrecht (1636–1687), Braunschweig-Lüneburgi hertsog, dünastia Braunschweig-Beverni haru esiisa tütar Clara Augusta.
Mitsubishi L200

Mitsubishi L200 on Mitsubishi poolt toodetav pikap, mis kannab osadel turgudel ka nime Mitsubishi Triton. Seda on toodetud 5 põlvkonda alates 1978. aastast. Teist põlvkonda esitleti 1986. aastal, kolmandat 1996. aastal. 1. põlvkond 2. põlvkond 2. põlvkond 3. põlvkond 3. põlvkond tuletõrje 4 põlvkonda esitleti 2005. aastal. 2014. aastaks on 4. põlvkond turul olnud juba 8 aastat ja 2015. aastal jõudis müügile 5. põlvkond. Seda põlvkonda müüakse ka Fiat Fullbacki ja Aasia turgudel ka RAM 1200 nime all. 4. põlvkond 5. põlvkond Fiat Fullback (2017) RAM 1200 (2019) 2019. aastal läbis L200 mudeliuuenduse, mille käigus saab auto esiosa oluliselt muudetud disaini ja kitsamad esituled. 5. põlvkonna mudeliuuendus
Alfa Romeo 4C

Alfa Romeo 4C on Alfa Romeo tagaveoline sportauto, mis oli saadaval nii kupee kui ka avatava katusega Spiderina. Auto kandevkere on ehitatud süsinikkiust ning muude detailide puhul on kasutatud kaalu säästmiseks palju alumiiniumit. Selle auto kontseptsioonimudelit esitleti 2011. aastal Genfi autonäitusel, aga tootmisvalmis autot näidati alles 2013. aasta Genfi autonäitusel ja auto tootmine algas 2013. aasta sügisel. Mootoriks on 1,75-liitrine 240-hobujõuline turboga bensiinimootor. 4C kaalub tühjalt vaid 920 kilogrammi. Sportliku 4C pearivaaliks on Porsche Boxster. 2014. aasta Genfi autonäitusel esitleti ka 4C lahtist versiooni Spider, mis saabus müügile 2015. aastal. Spider kasutas küll kupeemudeliga sama mootorit, aga mitmed keredetailid olid siiski erinevad. Alfa Romeo 4C Coupé Alfa Romeo 4C Spider (Genfi autonäitus 2014) "Alfa Romeo 4C Spider preview to debut at Geneva 2014". 8. märts 2014.
Rudolf August

Rudolf August (16. mai 1627 Hitzacker – 26. jaanuar 1704 Hedwigsburg, praegu Kissenbrücki osa) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst aastast 1666 kuni oma surmani. Aastal 1685 tegi ta oma noorema venna Anton Ulrichi kaasvalitsejaks. Rudolf August abiellus Barby-Mühlingeni krahvi Albrecht Friedrichi tütre Christine Elisabethiga. Neil olid järgmised lapsed, kes jõudsid täisikka: Dorothea Sophie Christine Sophie
Anton Ulrich (Braunschweig-Wolfenbüttel)

Anton Ulrich (4. oktoober 1633 Hitzacker – 27. märts 1714 Salzdahlum) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst aastast 1704 kuni oma surmani. Aastatel 1685–1702 oli ta oma vanema venna Rudolf Augusti kaasvalitsejaks. Anton Ulrich abiellus aastal 1656 Schleswig-Holstein-Norburgi hertsogi Friedrichi tütre Elisabeth Julianega. Nad said järgmised lapsed, kes jõudsid täisikka: August Friedrich Elisabeth Eleonore Anna Sophie August Wilhelm Auguste Dorothea Henriette Christine Ludwig Rudolf
August Wilhelm (Braunschweig-Wolfenbüttel)

August Wilhelm (8. märts 1662 – 23. märts 1731) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst aastast 1714 kuni oma surmani. August Wilhelm oli 3 korda abielus, kuid suri lastetuna.
Ludwig Rudolf

Ludwig Rudolf (22. juuli 1671 – 1. märts 1735) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst aastast 1731 kuni oma surmani. Ludwig Rudolf abiellus aastal 1690 Aurichis Öttingen-Öttingeni vürsti Albrecht Ernst I tütre Christine Luisega. Nad said järgmised lapsed, kes jõudsid täisikka: Elisabeth Christine Charlotte Christine Antoinette Amalie Ludwig Rudolfi järglaste hulka kuuluvad Esimese maailmasõja liitlasriikide monarhid, Ühendkuningriigi George V, Venemaa Nikolai II, Itaalia Vittorio Emanuele III, Belgia Albert I, Rumeenia Ferdinand ning teljeriikide monarhid, Saksamaa Wilhelm II, Austria-Ungari Franz Joseph I ja Bulgaaria Ferdinand I; samuti praegused Hispaania, Taani, Rootsi, Norra ja Liechtensteini monarhid; ning viimane Saksa-Rooma keiser Franz II, ertshertsog Franz Ferdinand ja Marie Antoinette. Püha Andreas Esmakutsutu orden (14. oktoober 1711)
Merike Paberits

Merike Paberits (sündinud 15. mail 1988) on eesti pärimusmuusik. Ta mängib flööti, torupilli ja parmupilli. 2012. aastal lõpetas ta Viljandi Kultuuriakadeemia pärimusmuusika eriala ja 2014. aastal samas pärimusmuusika magistriõppe. Ta on tegev järgmistes muusikakollektiivides: Estonian Folk Orchestra, Nikns Suns, Näkk Loviise, Paberits&Tirmaste, Rütmiallikal, VEM ja Black Bread Gone Mad. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Viljandi Kultuuriakadeemia muusika õppekava vilistlased
Tartu vaade

"Tartu vaade" on Eesti kunstniku, pallaslase Villem Ormissoni õlimaal 1937. aastast. Maal kujutab talvist Emajõge, vaadatuna ülesvoolu ligikaudu Tartu vana turuhoone eest. Pildi keskmes on Tartu Kivisild ja maal on üks tuntumaid Kivisilla kujutusi kunstis. Impressionistliku värvikäsitlusega maali on nimetatud üheks Ormissoni viimase eluperioodi kuulsamaist maastikest. "...päikesekuma peegeldavad punakad katused lisavad soojust üldiselt külmale ja pastelsele maalile," kirjutas "Tartu vaate" kohta Lola Annabel Kass. 2000. aastal andis Eesti Ühispank välja pangakaardi "Tartu vaate" kujutisega, igalt kaardilt lubas pank annetada Tartu Jaani kiriku taastamiseks 10 Eesti krooni; kokku oli plaanis väljastada 11 000 kaarti. Tänapäeval asub "Tartu vaade" Eesti Kunstimuuseumi kogus. Juta Kivimäe "Kunstisild Lätti" Eesti Ekspress 5. mai 2000. Lola Annabel Kass "Pastelne periood eesti kunsti ajaloos" Äripäev 11.02.2011. "Pangakaart toetab Jaani kirikut" Postimees 22. november 2000. "Üks pilt: Villem Ormisson "Tartu vaade"" raadiosaade, ERR, 1994 "Pangakaart toetab Jaani kirikut" Postimees 22. november 2000
Peeter Põllu monument

Peeter Põllu monument on Eesti Vabariigi esimese haridusministri Peeter Põllu pronkskuju, mis paikneb Tartus Munga tänaval, haridus- ja teadusministeeriumi hoone ees Peeter Põllu platsil. Kuju eripäraks on raamatukujuline süvend Põllu rinnas, samas kannab Põld vasemas käes raamatut. Tartu linnakunstniku Tiit Kaunissaare selgituse kohaselt andis autor selle kujundiga muuhulgas edasi käe ja südame liitu. Skulptor Endel Taniloo on hinnanud skulptuuri õnnestunuks. Juunis-juulis 2008 korraldas Tartu linnavalitsus monumendi ideekonkursi, kuhu kutsuti osalema skulptorid Elo Liiv, Ekke Väli ja Bruno Kadak. Peeter Põllu monument avati 1. detsembril 2008, selle autorid on skulptor Ekke Väli ja arhitekt Ain Rööpson. Kuju kõrgus on 225 cm, kaal 1,5 t. Ministeeriumi andmetel maksis mälestusmärgi rajamine kokku 1,458 miljonit Eesti krooni. Sellest andis ministeerium 1,1 miljonit, ülejäänu tuli võrdselt Tartu Ülikoolilt ja Tartu linnalt. Raimu Hanson "Peeter Põld avaneb täies ilus esmaspäeval" Postimees 28. november 2008 "Tartu kavandab Peeter Põllu monumenti" ERR, 26.06.2008 Peeter Põllu monument portaalis Puhkaeestis.ee Rein Joamets "Monument Peeter Põllule" Õpetajate Leht, 5. detsember 2008 Raimu Hanson "Peeter Põld avaneb täies ilus esmaspäeval" Postimees 28. november 2008 "Tartu kavandab Peeter Põllu monumenti" ERR, 26.06.2008
Kevad Ülejõe tänaval

"Kevad Ülejõe tänaval" on 1956. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm. Vene keele ja kirjanduse õpetaja Tatjana Levtšenko suunatakse ühe tööstuslinna õhtukooli. Tema klassi õpilaste hulgas on ka terasesulataja Saša Savtšenko. Saša on uuest õpetajast huvitatud, kuid see on esialgu tema suhtes ükskõikne. Nina Ivanova – Tatjana Levtšenko, õpetajanna Nikolai Rõbnikov – Saša Savtšenko Vladimir Guljajev – Jura Žurtšenko Valentina Pugatšova – Zina Gennadi Juhtin – Nikolai Krušenkov, insener Rimma Šorohhova – Alja Aljošina Nikolai Kljutšnev – Fedja Dontšenko Marina Gavrilko – Marja Gavrilovna, Zina ema Juri Belov – Jevgeni Ištšenko Valentin Brõlejev – Ivan Migulko
Tartu kaubahall

Tartu kaubahall on 1989. aastal Tartu kesklinna Küüni tänava ja Ülikooli tänava vahele rajatud kaubanduskeskus, mis tänapäeval tegutseb kaubamärgi all Kesklinna Keskus. Munitsipaalettevõte Tartu Kaubahall oli üks Kaupmeeste Liidu 17 asutajast 1996. aastal. 1998. aastal erastasid kaubahalli Neinar Seli ja Jaan Mugra, kes 2002. aastaks jõudsid kaubahalli asjus kohtuhagideni. Tänapäevani kuulub kaubahall Seli kontrolli all olevale Estiko kontsernile, kuid sel on olnud erinevaid rentnikke. Veel 1996. aastal oli Tartu kaubahall linna suurim munitsipaalomanduses kauplus. Algselt oli kaubahalli 6200 ruutmeetrist üldpinnast kaubanduslikku pinda vaid kolmandik, hiljem on hoonet korduvalt ümber ehitatud. Samuti on palju kordi vahetunud kaubahalli kauplused. Kaubahalli välisilmet on mõjutanud teiste majade ehitamine selle vahetusse naabrusse: ühelt poolt ehitati kaubahalli külge uus peapostkontor (praegune Playtechi hoone), teiselt poolt GMP Plaza. Kuna kaubahalli fassaadi vastu teispool Küüni tänavat jääb lopsakas Keskpark, avaneb modernistlik fassaad mõningal määral vaid talvel ja hoone arhitektuurist saab hea ülevaate vaid õhust. 1995. aastal tegid Tartu koolipoisid kaubahallile pommiähvarduse. Teise maailmasõja eel asus praeguse kaubahalli kohal Promenaadi tänav. Tartu kaubahall muutub Kesklinna keskuseks Postimees 7. veebruar 2013 (vaadatud 7. juulil 2014) Asutajaliikmed Kaupmeeste Liidu kodulehel (vaadatud 7. juulil 2014) Väinu Rozental Äripartnerid tülis kaubahalli pärast ÄP 28. jaanuar 2002 (vaadatud 7. juulil 2014) Aita Ottas Tartu kaubahall saab enne erastamist aktsiaseltsiks, Kesklinna Kaubahall erastatakse rahvusvahelisel konkursil Postimees 21. september 1996 (vaadatud 7. juulil 2014) Riina Kallas Tartu kaubahall muutub poole suuremaks Postimees 10. juuli 1997 (vaadatud 7. juulil 2014) Jüri Saar Uuenev Tartu kaubahall annab vanale tänavale võimaluse Postimees 12.05.2010 (vaadatud 7. juulil 2014) Jaan Olmaru Tartu kaubahall saab kevadeks uue sisu Postimees 22. november 2012 (vaadatud 7. juulil 2014) Jaan Väljaots "Ennetatud terrorismiakt: Tartu kaubahall võinuks minna tuleroaks" Postimees, 1995.11.09 Jaan Väljaots "Kaubahalli hävitada ähvardanud väljapressijad on käes: Tartu Kaubahalli terroriseerisid koolipoisid" Postimees, 1995.11.15 Jüri Saar Tartu Promenaadi tänav kipub käest kaduma Postimees 14. oktoober 2010 (vaadatud 7. juulil 2014) Tartu kaubahall muutub Kesklinna keskuseks Postimees 7. veebruar 2013 Jaan Olmaru Tartu kaubahall saab kevadeks uue sisu Postimees 22. november 2012 Kristiina Kruuse Kaubahall kutsus postimaja kohtusse Postimees 15. aprill 2011 Jüri Saar Uuenev Tartu kaubahall annab vanale tänavale võimaluse Postimees 12.05.2010 Nils Niitra Tartu Kesklinna Kaubahallis käis vilgas rahapesu Postimees 25. mai 2003 Riina Kallas Tartu kaubahall muutub poole suuremaks Postimees 10. juuli 1997 Annika Alasoo Kesklinna kaubahall müüdud Postimees 27. juuni 1997 Tants kaubahalli ümber Postimees 13. mai 1997 Väinu Rozental Tartu kaubahall homsest müügil ÄP 13.02.1997 Nils Niitra Tartu müüb kahe kaubamaja aktsiad EPL 11. september 1996
August Wilhelm

August Wilhelmi nime on kandnud mitu valitsejat: August Wilhelm, Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst aastast 1714 ...
Anton Ulrich

Anton Ulrichi nime on kandnud mitu valitsejat: Anton Ulrich, Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst ...
Surnud 4. detsembril

Siin loetletakse 4. detsembril surnud tuntud inimesi. 1642 – kardinal Richelieu, prantsuse usu- ja riigitegelane 1679 – Thomas Hobbes, inglise filosoof 1798 – Luigi Galvani, Itaalia füüsik 1902 – Charles Dow, USA ajakirjanik 1932 – Gustav Meyrink, austria kirjanik 1933 – Stefan George, saksa luuletaja ja tõlkija 1933 – Émile Meyerson, Poola juudi päritolu Prantsuse keemik ja teadusfilosoof 1941 – Johannes Kurvits, Eesti poliitik 1942 – Juhan Kukk, eesti majandusteadlane ja poliitik 1942 – Albert Kuusk, Eesti sõjaväelane 1952 – Karen Horney, saksa päritolu Ameerika psühhoanalüütik 1973 – Lauri Aleksanteri Lehtinen, Soome kergejõustiklane 1976 – Tommy Bolin, ameerika rokk-kitarrist (Deep Purple) 1976 – Benjamin Britten, inglise helilooja ja pianist 1978 – Johan Rudolf Svensson, Rootsi maadleja 1978 – Tadeusz Kasprzycki, Poola sõjaväelane ja poliitik 1979 – Friedrich Ebert, Saksa sotsiaaldemokraatlik poliitik ja Saksa DV riigitegelane 1980 – Richard Kiipsaar, Eesti kergejõustiklane 1980 – Stella Walsh (Stanisława Walasiewicz), Poola kergejõustiklane 1984 – Manfred Tõnisson, Eesti kergejõustikutreener 1991 – Maano Kivilo, eesti arst ja arstiteadlane 1992 – Gerda Laugaste, eesti keeleteadlane 1993 – Frank Zappa, ameerika muusik, helilooja ja satiirik 1993 – Eldor Valter, eesti näitleja 1997 – Heldur Saarsoo, eesti õigusteadlane 1999 – Martin Levald, eesti tšellist ja helilooja 1999 – Lembit Lüüs, eesti majandus-, riigi- ja sporditegelane 1999 – Karin Mark, eesti antropoloog 1999 – Hans Günther Aach, saksa botaanik ja viroloog 2002 – Laine Karindi, eesti koorijuht ja muusikapedagoog 2003 – Vello Prangel, Eesti ujuja ja allveesportlane 2007 – Aleksandr Fedoruk, Venemaa kabetaja 2009 – Vjatšeslav Tihhonov, vene filminäitleja 2009 – Stephen Toulmin, Briti filosoof 2009 – Mall Vaasma, eesti mükoloog 2011 – Sócrates, Brasiilia jalgpallur 2011 – Matti Yrjänä Joensuu, soome kirjanik 2012 – Besse Cooper, USA ülipikaealine 2015 – Dag Skogheim, norra kirjanik 2015 – Robert Loggia, USA näitleja 2015 – Erik De Vlaeminck, Belgia jalgrattur 2016 – Ferreira Gullar, Brasiilia näitekirjanik ja luuletaja 2017 – ‘Alī ‘Abdullāh Sāliḩ, Jeemeni sõjaväelane ja poliitik 2018 – Edgar Egipte, eesti ennustaja 2019 – Ivar Kosenkranius, eesti stsenarist 2022 – Bob McGrath, Ameerika Ühendriikide näitleja
Surnud 6. detsembril

Siin loetletakse 6. detsembril surnud tuntud inimesi. 1352 – Clemens VI, paavst 1342–1352 1672 – Jan II, Poola kuningas 1779 – Jean-Baptiste-Siméon Chardin, prantsuse maalikunstnik 1864 – Simonas Daukantas, leedu ajaloolane, rahvaluulekoguja ja kirjanik 1868 – August Schleicher, saksa keeleteadlane 1882 – Anthony Trollope, inglise kirjanik 1882 – Louis Blanc, Prantsuse sotsialistlik poliitik ja ajaloolane 1893 – Rudolf Wolf, Šveitsi astronoom ja matemaatik 1913 – Martin Aagaard, norra maalikunstnik 1916 – Eugen Gustav Dücker, baltisaksa kunstnik 1925 – Ernst Tamberg, eesti poksija ja kaitsepolitseinik 1937 – Sergei Maljutin, vene maalikunstnik ja arhitekt 1957 – Eduard Vigel, eesti raamatukogundustegelane 1959 – Erhard Schmidt, saksa matemaatik 1971 – Helgi Muller, eesti luuletaja 1972 – Janet Munro, inglise näitleja 1973 – Antonino Pagliaro, Itaalia keeleteadlane, keele ajaloo uurija ja filosoof 1978 – Richard Jõgis, eesti vaimulik 1978 – Lepo Mikko, eesti maalikunstnik 1980 – Koit Ester, eesti arstiteadlane 1981 – Harry Harlow, Ameerika Ühendriikide psühholoog 1984 – Peeter Juhalain, Eesti sõjaväelane 1987 – Helle Põld, eesti klaasikunstnik 1988 – Roy Orbison, USA muusik 1989 – Hendrik Palmre, eesti geoloog 1992 – Fritz Matt, eesti teatrikunstnik ja kunstiteadlane 1995 – Kalju Luts, eesti arhitekt 1996 – Vladimir Sapožnin, Eesti viiuldaja ja estraadikunstnik 2002 – Jerzy Adamski, Poola poksija 2004 – Hilja Kangro, eesti pianist ja muusikapedagoog 2009 – Uno Mereste, eesti majandusteadlane 2013 – Peeter Mudist, eesti maalikunstnik ja skulptor 2014 – Ménis Koumantaréas, kreeka kirjanik ja tõlkija 2015 – Ilmar Mändmets, eesti põllumajandusjuht ja riigitegelane 2017 – Virve Peegel, eesti spordipedagoog 2019 – Enn Sarap, Eesti poliitik ja majandusjuht 2020 – Heljo Mänd, eesti lastekirjanik 2020 – Tabaré Vázquez, Uruguay poliitik, riigi president aastatel 2015–2020 2021 – Kåre Willoch, Norra poliitik