laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Paramore

Paramore on USA rokkansambel, mis moodustati 2004. aastal Tennessees Franklinis. Ansamblisse kuuluvad laulja Hayley Williams, kitarrist Taylor York ja trummar Zac Farro. Bänd moodustati 2002. aastal, kui tollal 13-aastane Hayley Williams kolis oma kodulinnast Meridianist Mississippi osariigis Franklinisse Tennessees ning kohtus erakoolis vendade Josh ja Zac Farroga. Enne Paramore'i moodustamist olid Williams ja basskitarrist Jeremy Davis koos oma sõbra Kimee Readiga tegevad funk-ansamblis The Factory. Josh ja Zac Farro harjutasid pillimängu koos pärast kooli. Tulevased bändiliikmed sõbrunesid peagi ja otsustasid naise solistiks määrata. Nimi Paramore oli bändi esimesse koosseisu kuulunud bassimängija ema neiupõlvenimi. Kui muusikud said teada, et samamoodi häälduv paramour tähendab salaarmukest, otsustasid nad selle bändi nimeks panna. Nende esimene laul oli "Conspiracy", mis pääses ka nende debüütalbumile. Paramore hakkas andma kontserte ja käima kontserditurneedel. Ansambel salvestas ka demoplaate, millest üks sattus plaadifirma Fueled by Ramen asutaja ja tegevdirektori John Janicki kätte. Janick vaatas ka bändi esinemist Orlandos, ajas pisut juttu ja sõlmis 2005. aasta aprillis nendega lepingu. Juba samal aastal ilmus nende esimene plaat "All We Know Is Falling" ("Kõik, mida me teame, laguneb"). Albumi nimi ja kujundus väljendasid Williamsi sõnul kurvastust selle pärast, et Jeremy Davis lahkus pisut enne plaadi valmimist bändist. Davis ütles, et tegi seda isiklikel põhjustel. Viis kuud hiljem palusid teised bändiliikmed teda tagasi ja Davis tuligi. Teine album "Riot!", mis anti välja 2007. aastal, sai USA-s plaatinaalbumiks ning Austraalias, Kanadas, Suurbritannias ja Uus-Meremaal kuldalbumiks. Paramore'i kolmas album "Brand New Eyes" anti välja 29. septembril 2009. Neljanda, seekord omanimelise albumi andis Paramore välja 5. aprillil 2013. Album valmis pärast Farrode bändist lahkumist. Neljas album oli väga edukas, saades plaatinaalbumiks ja jõudes seitsme riigi edetabelites esikohale. Albumi singel "Ain't It Fun" oli nende esimene singel, mis jõudis singlite edetabelis Billboard Hot 100 esikümnesse. 2015. aasta detsembris lahkus ansamblist bassist Jeremy Davis. "All We Know Is Falling" (2005) "Riot!" (2007) "Brand New Eyes" (2009) "Paramore" (2013) "After Laughter" (2017) "This Is Why" (2023) "Live in the UK 2008" (2008) "The Final Riot!" (2008) Bändi koduleht
Danel Pandre

Danel Pandre (sündinud 16. juunil 1973, sünninimi Vassilenko) on eesti muusik, bändi The Sun basskitarrist. Lisaks sellele ka Ott Leplandi mänedžer. Ta on mänginud ansamblites BDÖ, Nice Try, Kulo, Kate, Sergei Abolõmov, Jäägermeistrid, Directors, The Sun ja Revals. Ta on Eesti Muusikaauhindade korraldaja. "Danel Pandre: Vassilenko nime kandes peeti mind tihti venelaseks". Õhtuleht. 24.07.2009. Vaadatud 21.01.2019. "Danel Pandre käis Briti muusikaauhindadel ja sai magusa istekoha: siin maksab pilet 8 korda rohkem kui Eestis". Kroonika. Vaadatud 4. märtsil 2024. Danel Pandre: me ei ole läbikukkunud maailmavallutajad! Online intervjuu The Suniga (ilma Tanel Padarita)
Püha

Püha ehk sakraalne (ld. sacer, sanctus) on nähtus, olend, paik, aeg, ese, tekst vm., mis on oluline, puutumatu, õige, tõene. Seda sõna kasutatakse tänapäeval peamiselt religioonide kontekstis. Pühaduse negatiivne vastandpoolus on rüve. Profaansest ehk ebapühast on püha ja rüve isoleeritud tabudega. Sakraalse vastandina võib näha ka sekulaarset, ilmalikku. Kasutatakse järgmistes tähendustes: Püha (puutumatu, oluline, väe/jõu) paik, pühapaik Püha (õige, arenenud) inimene, pühak Püha (õige, tõene) tekst, pühakiri Püha (eriline) päev, pühad, pühapäev Mingi nähtuse pühaks tunnistamisega eraldatakse kõige tähtsam vähem tähtsast (nt kristlastele kõige tähtsam päev on pühapäev, mis on eraldatud argipäevast). Igaühele on midagi püha või eriti tähtis ning seda tahetakse kaitsta. Püha võib olla nii jumal, perekond, kui ka kodumaa. Püha võib olla mõni põhimõte, mille najal tahetakse oma elu elada. selline põhimõte võib sisalduda usutunnistuses, sõdurivandes, arsti- või abieluvandes. Rudolf Otto (1869-1937 Saksa teoloog) - kogemus pühast on usundile üldomane. pühadusega seondub ühteaegu mii kartus seninägematu kogemuse ees ja soov seda vältida kui ka midagi eriliselt võluvat ja ligitõmbavat. On kaks arusaama: Pühadus on välja kasvanud tabust (pühaks peetu on seotud erilise keeluga) ja muutunud religioosseks mõisteks, pühadus on algselt religioosne mõiste, mis tähistas jumalikku valdkonda kuulumist, erilisust ja puutumatust. Pühadus on profaansest eraldi. Jumala puhul tähendab pühadus kõikväelisust ja majesteetlikust, pühakirja puhul seda, et teksti ei tohi muuta. Usutunnistuse puhul tähendab pühadus selle olulisist usu alusena. Pühakute puhul ei austata inimesi, vaid tunnustatakse neid kui nähtamatule Jumalale pühendunuid. Kulmar, T., 2006. Üldine usundilugu: religiooniteaduse põhimõisted. Tartu ülikooli kirjastus. Lk 94 Eliade, Mircea. Sakraalne ja profaanne. Vikerkaar, nr 4-12, 1992.
Graf Zeppelin (lennukikandja)

Graf Zeppelin oli Saksa Kriegsmarine lennukikandja, mis oli nimetatud krahv Ferdinand von Zeppelini järgi. Teise maailmasõja ajal oli see Saksa ainus lennukikandja. Selle ehitamine otsustati 16. novembril 1935 ja kiilu pani maha 28. detsembril 1936 laevaehitusfirma Deutsche Werke sadamalinnas Kielis. Laev lasti vette 8. detsembril 1938, kuid seda ei ehitatud kunagi täielikult valmis.
Flugzeugträger B

Flugzeugträger B (Flugzeugträger tähendab saksa keeles lennukikandjat) oli Kriegsmarine ainsa vette lastud lennukikandja Graf Zeppelini sõsarlaev. Leping laeva ehituseks sõlmiti Friedrich Krupp Germaniawerftiga Kielis 1938. a.-l. Vettelaskmine oli määratud 1. juuliks 1940. Laeva ei lastud kunagi vette, ehitamine peatati 19. septembril 1939. Lammutamist alati 28. veebruaril 1940 ja see kestis mitu kuud. Kriegsmarine ei andnud kunagi laevale enne vettelaskmist nime, seega kutsuti laeva ainult "B" ("A" oli Graf Zeppelini tähis enne vettelaskmist). Lennukikandjale oleks antud nimi Peter Strasser Esimese maailmasõja kangelase Peter Strasseri järgi. Graf Zeppelin
The Kin

"Lordi's The Kin" on Lordi esimene õudusfilm, mis valmis aastal 2004 Soomes. Film ilmus Lordi plaadi "The Monsterican Dream" eriväljaande kaasaandena. Filmi pikkus on 33 minutit (ilma montaažita). Film oli kaasas ka Lordi DVDl "Market Square Massacre", mis ilmus 2006. aastal. Film on linastunud SubTVs. Filmi lavastaja ja stsenarist on Lauri Haukkamaa ja Adam Vandor. Film on inglise keeles. Filmi produtseeris Kinoproduction. Saksamaal sai filmi K16 reitingu ja Soomes reitingu K18. Filmilindi pikkus on 966 meetrit. Film kuulub B-filmide ja õudusfilmide kategooriasse. 5. juunil 2004 näidati filmi Soome filmifestivalil "Night Visions" Helsingi BioRex kinos.
Graf Zeppelin

Graf Zeppelin on mitmetähenduslik nimi: Krahv Ferdinand von Zeppelin, saksa kindral LZ 127 Graf Zeppelin, esimene krahv Zeppelini järgi nimetatud õhulaev LZ 130 Graf Zeppelin II, teine krahv Zeppelini järgi nimetatud õhulaev Graf Zeppelin, lennukikandja
Priidu Aavik

Priidu Aavik (22. aprill 1905 Novgorod – 22. aprill 1991 Tallinn) oli eesti maalikunstnik. Priidu Aavik sündis kooliõpetaja Eduard Aaviku (pedagoog) üheksalapselise pere viienda lapsena. Isa töötas Novgorodi saksa kogukonna kooliõpetajana. 1914. aastal ta vallandati ning perekond kolis Tallinna. 1917. aastal koliti Hagerisse Maidla mõisa, kus Priidu Aavik läks Hageri kihelkonnakooli. 1918. aastal ema suri ja perekond lagunes, vanemad lapsed asusid tööle, nooremad jaotati sugulaste vahel. Priidu Aavik asus elama Kernu valda Haiba külla perekond Kruuside juurde. 17-aastaselt kolis ta Tallinna, kus töötas ja õppis Ants Laikmaa ateljeekoolis. 1934 astus Aavik Kõrgemasse Kunstikooli Pallas, kus õppis Nikolai Triigi ja Ado Vabbe käe all kuni kooli lõpetamiseni 1938. Seejärel kolis ta Tallinna, kus asutas oma stuudio. 1939. aastal sõitis ta õpinguid jätkama Pariisi, kuid sõja puhkemisel oli sunnitud tagasi pöörduma. 1941. aasta suvel mobiliseeriti Aavik Punaarmeesse. Ta võttis osa lahingutest Tallinna ja Leningradi lähistel, hiljem siirdus Jaroslavli, kus oli üks Jaroslavli eesti kunstnike kollektiivi ja Eesti Nõukogude Kunstnike Liidu asutajaid. Eestisse naasnult töötas ta aastatel 1944–1946 Tartu Riikliku Kunstiinstituudi direktori ajutise kohusetäitjana, 1945–1947 Eesti Nõukogude Kunstnike Liidu juhatuse esimehena ja 1947–1948 Tallinna Kunstifondi esimehena. Aastatel 1951–1953 oli ta Üleliidulise Põllumajandusnäituse Eesti paviljoni peakunstnik ja 1954–1962 Eesti NSV Rahvamajandusnäituse peakunstnik. Tema loomingusse kuuluvad peamiselt ajaloo-, maastiku- ja olustikumaalid (enamasti kalurielu teemadel). Osales loomingulisel reisil kalatraaleriga 1942–1943 Norra merel ja 1944–1945 Atlandi ookeanil ja Nigeerias. Suviti armastas maalida Prangli rannakalurite elu ja maastikke. Näitustel hakkas esinema alates Tartus 1938. aastal toimunud Kõrgema Kunstikooli Pallas lõpetajate näitusest. Priidu Aavik oli abielus kunstnik Salome Trei õe Helmi Treiga. 1965 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane 1947 – Nõukogude Eesti preemia Ester Šank. Ühe näituse ümber - Ühistöö, 19.03.1983. Omakäeline elulugu. Kunstnike kirjad, vastused ankeedile. Maal A-P. EKMA.136.13.7/4-5. Priidu Aavik 40-aastane. Sirp ja Vasar, 28.04.1945.
Hayley Williams

Hayley Nichole Williams (sündinud 27. detsembril 1988 Meridianis Mississippis) on USA rokklaulja ja laulukirjutaja. Ta on ansambli Paramore solist. 2002. aastal kolis tollal 13-aastane Williams Meridianist Mississippist Franklinisse, kus tutvus koolis vendade Josh ja Zac Farroga. Varsti pärast saabumist võttis ta laulutunde Brett Manningu juures ja liitus funk-cover-ansambliga The Factory, kus ta tutvus tulevase Paramore'i bassimängija Jeremy Davisega. 2005. aastal kirjutasid liikmed alla John Janicki asutatud plaadifirma Fueled By Ramen plaadilepingule. Williamsi lemmikartistide ja -bändide hulka kuuluvad Saves the Day, mewithoutYou, Slick Shoes, The Chariot, Now Now Every Children, No Doubt, Fireworks, Set Your Goals, Tegan and Sara, New Found Glory, H2O, Lemuria, The Swellers.
Lehm

Lehm on vähemalt korra poeginud emane koduveis. Suguküpset isast veist nimetatakse pulliks. Eesti lehmade loend Yvonne (lehm) Jokelainen, P.; Tagel, M.; Mõtus, K.; Viltrop, A.; Lassen, B. (2017). "Toxoplasma gondii seroprevalence in dairy and beef cattle: large-scale epidemiological study in Estonia". Vet Parasitol. 236: 137–143. DOI:10.1016/j.vetpar.2017.02.014. ISSN 0304-4017. PMID 28288757. Lassen, B.; Orro, T.; Aleksejev, A.; Järvis, T.; Viltrop, A. (2012). "Neospora caninum in Estonian dairy herds in relation to herd size, reproduction parameters, bovine virus diarrhoea virus, and bovine herpes virus 1". Vet Parasitol. 190 (1–2): 43–50. DOI:10.1016/j.vetpar.2012.05.021. PMID 22721941.  Lehm – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Jašalta rajoon

Jašalta rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kalmõkkias. Asub Kalmõkkia lääneosas. Rajoonis on 11 kohalikku omavalitsust ja 25 asulat. Rajooni keskus Jašalta oli 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi esimeses pooles eesti väljarändajate küla Eesti-Haginsk. Q126709394 http://kalm.ru/en/regions/yasha.html
Serami meri

Serami meri on meri Vaikses ookeanis. Serami meri piirneb lõunas Serami ja Buru saarega, põhjas aga Uus-Guinea ja Halmahera saarega. Mere sügavus on kuni 4680 meetrit.
Lühike jalg

Lühike jalg (varasemad eestikeelsed nimed Lühikejalg ja Lühijalg) on tänav Rataskaevu tänava ja Pika jala vahel Tallinna vanalinnas, mis kulgeb Toompealt läbi Lühikese jala värava all-linna. Lühikesest jalast pääseb ka Taani kuninga aeda. Lühikest jalga mainitakse esimest korda 1353 (brevis mons, ladina 'lühike mägi'), aastal 1371 nimetusega parvus mons (ladina 'väike mägi'). Ladinakeelsetes ürikutes nimetatakse seda ka descensus montis ad mare ('mäe laskumine mere poole'). Aastast 1428 on teada alamsaksakeelne nimetus korter berg ('lühike mägi'), 1500. aastast Korter dombergh ('Lühike toomimägi'). Tänava eestikeelne nimi oli Anton Thor Helle (1732) teatel lühhike jalg (saksakeelse nimena toob ta ära der kurtze Dohmberg ('lühike toomimägi')). Ametlik eestikeelne nimi oli 1939. aastani Lühike jalg, 10. novembrist 1939 Lühijalg ning 8. juulist 1966 on see jälle Lühike jalg. Ametlik saksakeelne nimi oli 20. sajandil Kurzer Domberg ja ametlik venekeelne nimi 20. sajandi alguses Малый Вышгородскій подъемъ. Ainult jalakäijatele mõeldud Lühike jalg oli koos Pika jalaga kuni Falgi tee ja Komandandi tee rajamiseni 19. sajandi lõpus ainus ühendustee ülalinna (Toompea) ja all-linna vahel. Kahe eri pikkusega "jala" tõttu nimetatakse Tallinna mõnikord naljatades "lonkavaks linnaks". Adamson-Ericu muuseum, Lühike jalg 3 Lühike jalg, vaade väravatorni juurest alla (suvi 2011) Taani kuninga aed Rida Tallinna tänavaid ümberristimisele, Päewaleht, nr. 110, 23 aprill 1939 Lühike jalg, http://www.eki.ee/, EKI KNAB: Eesti - Eesti Keele Instituut, Eesti kohanimed (vaadatud 26.06.2021)  Lühike jalg – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kaija Parve

Kaija Parve (alates 1990. aastast Kaija Helinurm; sündinud 14. juunil 1964 Tallinnas) on endine eesti laskesuusataja, seitsmekordne maailmameister. Kaija Parve on lõpetanud 1982. aastal Tallinna 10. Keskkooli. Ta alustas murdmaasuusatajana, tuli ka murdmaasuusatamises 1983. aastal Eesti meistriks. Kui selgus, et 1984. aastal peetakse esimesed naiste maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, otsustas Kaija Parve ala vahetada ja Nõukogude Liidu koondisse pürgida. Ta pääseski Chamonix's peetud maailmameistrivõistlustele ning tuli esimest korda maailmameistriks Nõukogude Liidu teatevõistkonna koosseisus. Kaija Parve treenerid olid Helgi Kivi, Aita Pääsuke ja Tõnu Pääsuke; Nõukogude Liidu koondises Jevgeni Hohlov. Kaija Parve saavutas kõik võidud Visu suuskadel. Seitsme kullaga oli Kaija Parve 20. sajandi parim naislaskesuusataja. Ühtlasi oli ta 20. sajandi Eesti edukaim talisportlane. 1984 Chamonix maailmameister 3x5 km teatesuusatamises 1985 Egg am Etzel maailmameister 10 km maailmameister 3x5 km teatesuusatamises hõbemedal 5 km 1986 Falun maailmameister 5 km maailmameister 3x5 km teatesuusatamises 1987 Lahti maailmameister 3x5 km teatesuusatamises hõbemedal 10 km 1988 Chamonix maailmameister 3x5 km teatesuusatamises 1985 ja 1986 – Eesti NSV parim naissportlane Tema vennad on Martti ja Heikki. Ta abiellus 1990. aastal Marek Helinurmega. Neil on kaks tütart, kellest üks, Ulla-Maarit, on samuti tegelenud laskesuusatamisega. Tarmo Tiisler, Eelmise sajandi Eesti edukaim talisportlane oli Kaija Parve. sport.err.ee 06.03.2015 Toivo Tukk, Marek Helinurm jahib taas autovargaid. Eesti Päevaleht, 16. august 2002 Meistersportlane Kaija Parve elab vaikselt, SLÕleht 14. september 2007 Kaija Parve ei taha kuidagi ajaloo hämarusest esile trügida, EPL 3. märts 2008 Kaija Parve-Helinurm: tütar on minust andekam ja ambitsioonikam Õhtuleht, 14. jaanuar 2012 Biograafia ESBL-is Tarmo Tiisler, Eelmise sajandi Eesti edukaim talisportlane oli Kaija Parve. sport.err.ee, 6. märts 2015
Mamoré jõgi

Mamoré jõgi on jõgi Lõuna-Ameerikas. Jõgi saab alguse Andidest, mägedest laskunud, voolab rahulikult tasandikul. Alamjooksul moodustab Brasiilia mägismaad läbides kärestikke ja ühineb Beni jõega, moodustades Madeira jõe. Jõe pikkus on 1931 km. Jõe järgi on nime saanud Mamoré provints Boliivia El Beni departemangus.
Pikk jalg

See artikkel räägib tänavast. Ämblikulaadse kohta vaata artiklit Harilik pikkjalg. Pikk jalg (varasem nimekuju Pikkjalg) on tänav Tallinna Tallinna vanalinnas, Kesklinna linnaosas. Tänav algab Pika jala väravatornist, tänava Toompea poolne külg on hoonestamata, ristub vasakult poolt Lühikese jala väravahoonega, lõppeb Piiskopi tänava ja Lossi platsi ristmikul. Pikka jalga mainitakse 1342 nimetuse longus mons (ladina 'pikk mägi'), 1372. aastal nimetuse langer bergh (alamsaksa 'pikk mägi') ja 1489 nime Langer Domberg (saksa 'Pikk Toomimägi') all, mis oli ka hilisem tänava ametlik saksakeelne nimi. "Pikk jalg" oli tänava eestikeelne nimi. 8. juulist 1966 on tänava ametlik eestikeelne nimi Pikk jalg (varem Pikkjalg). Anton thor Helle on 1732 kasutanud nimetust pitkjalg (saksakeelne nimi on tal der lange Dohmberg). Ametlik venekeelne nimi oli 20. sajandi alguses Большой Вышгородскій подъемъ. Algselt oli see muinaseestlaste linnuse juurde (Toompeale) viiv tee. Tänav oli koos ainult jalakäijatele mõeldud Lühikese jalaga kuni Falgi tee ja Komandandi tee rajamiseni 19. sajandi lõpus üks kahest ühendusteest all-linna ja ülalinna vahel. Pikk jalg oli mõeldud kaubakaarikute, kaubakärude, hobuste ja ratsanike liiklemiseks. Pika jala kõrval olev Tallinna linnamüüri osa on ehitatud 1454–1455 ja selle vastas olev praegune tugimüür 1781 (1781. aastal laiendati tänavat ja tugimüür lükati 1,4 meetri võrra Toompea poole). Pikal jalal asus maja, mille esimesel korrusel kehtis Eestimaa linnaõigus ja teisel korrusel Eestimaa maaõigus. Pikal jala Toompea nõlva poolsed hooned said kannatada 1944. aasta märtsipommitamises ja lammutati lõplikult 1950. aastate alguses. Tallinna nimetatakse kahe erineva pikkusega "jala" tõttu mõnikord naljatamisi lonkavaks linnaks. Pikk tänav Ma tahan, et... Rahvaleht, 16. aprill 1929, nr. 44, lk. 5.  Pikk jalg – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Assimilatsioon

Assimilatsioon on kaasahääldus- ehk koartikulatsiooninähtus, mille puhul lähestikku hääldatavad häälikud täielikult või osaliselt sarnastuvad.  Pikemalt artiklis Häälduskoha-assimilatsioon Häälduskoha-assimilatsiooni puhul muutuvad sarnaseks või lähenevad häälikute häälduskohad, et oleks kergem vastavaid häälikuid hääldada. Näiteks hääliku [n] hääldamisel puutub keel tavaliselt kokku hammaste ja hambasompudega. Teiste häälikute naabruses võib tema häälduskoht aga muutuda: /n/ > [m] / _ /p/ näiteks ladina sõnas imprimere 'muljet avaldama' (eesliitest in- ja sõnast primere) hääldatakse nii [m] ja [p] kahe huulega. Häälduskoha-assimilatsiooniga on tegemist ka järgmiste nähtuste puhul: vokaalharmoonia: kui sõna pearõhulises silbis on eesvokaal, on eesvokaalid ka järgsilpides (sama tagavokaalidega). palatalisatsioon ehk peenendus - hääliku tavalisele häälduskohale lisandub järgneva i või j-i mõjul häälduskoht kõval suulael.  Pikemalt artiklis Hääldusviisi-assimilatsioon Hääldusviisi-assimilatsiooni puhul sarnastuvad häälikute hääldusviisid, et oleks lihtsam neid hääldada. Näiteks /t/ > [n] / n _ n andnud [an:nud]: siin hääldub sulghäälik nasaalide vahel nasaalina  Pikemalt artiklis Helisisusassimilatsioon Helilisusassimilatsiooni puhul muutub helitu häälik naaberhäälikute mõjul heliliseks või vastupidi. Näiteks [ h ] > [h] / V_V eesti keeles võib muidu helitu [h] häälduda vokaalide vahel helilisena ([h]): lähen [læhen], aga ka täiesti kaduda: [læen]
Sulawesi meri

Sulawesi meri on Vaikse ookeani saartevaheline meri, mis piirneb lõunas Sulawesi saarega, läänes Kalimantani saarega ja põhjas Mindanao saarega. Sulawesi merest kagusse jääb Maluku meri. Edelas on ta ühendatud Makassari väinaga, mille kaudu pääseb Jaava merre. Kirdesse jääb Sulu meri. Mere suurim sügavus on 6220 meetrit. See koht asub mere idaosas umbes Indoneesia ja Filipiinide piiril. Sulawesi meres suuri saari ei ole. Mere keskosa on mitu kilomeetrit sügav ja seal ei ole üldse saari. Küll aga on palju pisisaari mere äärealadel. Mere loodepiiriks on Sulu saared ning idapiiriks saarteahelik, mille moodustavad põhjast lõuna poole lugedes Sarangani ja Balut, Karakaralongi saared ja Sangihe saared. Mere lõuna- ja läänerannikul on korallrahusid. Sulawesi meri on jagatud kolme naaberriigi vahel. Enamus temast kuulub Indoneesiale. Meri piirneb kolme Sulawesi saarel asuva provintsiga, mis on ida poolt lääne poole Põhja-Sulawesi, Gorontalo ja Kesk-Sulawesi. Kalimantani saarel piirneb meri Ida-Kalimantani provintsiga ja mere loodenurgas on Malaisiale kuuluv Sabahi provints. Mere põhjakallas kuulub Filipiinidele ja Filipiinide piirkondadest asuvad mere kaldal Muslimi Mindanao autonoomne piirkond, Zamboanga poolsaar ja SOCCSKSARGEN. Indoneesia ja Filipiinide piir kulgeb piki 5. põhjalaiuskraadi, mis jätab Filipiinidele üksnes mere põhjariba. Filipiinidele kuuluvat Sulawesi mere osa nimetab Suur maailma atlas Mindanao mereks , kuid see on viga: Mindanao meri on Boholi mere sünonüüm ja see meri asub Mindanaost põhjas. Vähemalt 100 tuhande elanikuga linnadest asuvad Sulawesi mere kaldal Manado (Põhja-Sulawesil), Tarakan (Ida-Kalimantanil), Tawau (Malaisias), Jolo ja Cotabato (Muslimi Mindanaol), Zamboanga (Zamboanga poolsaarel) ja Dadiangas (SOCCSKSARGENis). Meres ei ole suuri lahtesid ega poolsaari. Suurimad lahed on Kesk-Sulawesil asuv Dondo laht, Ida-Kalimantanil Tarakani juures asuv Sekataki laht, Malaisias asuv Lahad Datu laht, Zamboanga poolsaarest lõunas asuv Moro laht ja SOCCSKSARGENis asuv Sarangani laht. Suur maailma atlas, lk. 92-93 Suur maailma atlas, lk. 79
Georg von Stackelberg (surnud 1687)

Georg von Stackelberg (ka Jürgen või Göran; surnud 20. novembril (vkj 10. novembril) 1687) oli baltisaksa päritolu Rootsi sõjaväelane (kapten) ja mõisnik. Georg von Stackelberg sündis ooberstleitnant Wolmar von Stackelbergi (1592–1652) ja Margareta Rosenstråle (1599–1663) pojana. Tema noorem vend oli Eestimaa rüütelkonna peamees Nils von Stackelberg (umbes 1630 – 1714) 20. juulil (vkj 10. juulil) 1641 immatrikuleeriti ta Tartu Ülikooli. 1663. aastal on mainitud teda kaptenleitnandi auastmes olevana Talle kuulusid Kaagri ja Peri mõis Liivimaal, Sutlema mõis Eestimaal ning Hjelmarsnäsi mõis Rootsis, Närke maakonnas. Georg von Stackelberg abiellus enne 1663. aastat Anna Margaretha von Metztackeniga, kes oli Palmse mõisniku ja Käkisalmi maapealiku Reinhold von Metztackeni (surnud 1672) tütar. Abielust sündisid: Claus Reinhold von Stackelberg, Rootsi sõjaväelane (kapten), Sutlema mõisnik Wolmar Georg von Stackelberg (surnud 1741), Rootsi ooberstleitnant, Mäeküla mõisnik Anna Helena von Stackelberg, abiellus Berend Wilhelm von Rehbinderiga Margaretha Elisabeth von Stackelberg, abiellus Hans Heinrich von Mohrenschildtiga 1674. aastal abiellus ta vabapreili Barbara von Uexküll-Gyldenbandiga. Abielust sündisid: Emerentia von Stackelberg (surnud 1710), abiellus Berend von Rehbinderiga Barbara Sophia von Stackelberg (1678–1724), abiellus Nils von Nasackiniga Sabina Elisabeth von Stackelberg (sündis 1682), abiellus Georg Jacob von Glasenappiga Otto Georg von Stackelberg (1683–1767), Kaagri ja Jõksi mõisnik Stackelberg "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften Teil 2, 1.2: Estland" Görlitz. 1930. Lk. 283 "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften Teil 1, 2: Livland" Görlitz. 1929.Lk. 926 "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften Teil 1, 2: Livland" Görlitz. 1929.Lk. 927 Sutlema mõis (Hageri khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
8 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 20. aastad eKr | 10. aastad eKr | 0. aastad eKr | 0. aastad | 10. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 11 eKr | 10 eKr | 9 eKr | 8 eKr | 7 eKr | 6 eKr | 5 eKr | ► | ►► 8. aasta eKr Vana-Rooma konsuliteks olid Gaius Marcius Censorinus ja Gaius Asinius Gallus. Rooma Senat otsustas kalendrikuu, mis oli seni kandnud nime sextilis, nimetada keiser Augustuse auks augustiks. Ristija Johannes 27. november - Horatius, Vana-Rooma tähtsamaid lüürilisi luuletajaid Maecenas