laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Fiat Tipo 2000

Fiat Tipo 2000 oli Itaalias Esimese maailmasõja lõpus valminud tank, ühtlasi oli see ka esimene Itaalia tank. Fiat Tipo 2000 projekteerimine algas 1916. aasta augustis, masinaid ehitama hakati oktoobris ja prototüüp valmis firmas Fiat järgmise aasta juunis. Fiat 2000 kaalus 40 tonni, oli 7,38 meetrit pikk, 3,09 meetrit lai ja 3,8 meetrit kõrge. Fiat A12 mootor arendas 240 hj (179 kW) ja andis kiiruseks 6 või 7,5 km/h. Bensiinipaak mahutas 600 liitrit kütust ja käiguvaru oli kuni 75 km. Tank suutis ületada 1 meetri kõrgusi takistusi ja 3 meetri laiusi kraave. Igal roomikul oli 10 ratast, millest 8 oli paaridesse jagatud ja vedrustusega varustatud. Soomuse paksus oli 15–20 mm. Pearelvaks oli üks 65 mm kahur, mis paiknes 360 kraadi pööratavas tornis. Torn oli algselt silindrikujuline, kuid vahetati hiljem poolkera kujulise vastu. Kahurile lisaks paigutati sinna 14 mm kuulipilduja. Korpuse kummalgi küljel oli kolm ja tagaküljel üks 6,5 mm kuulipilduja, nii et peaaegu kogu tanki ümbrus oli relvadega kaetud, jättes vaid väikese pimeda nurga otse tanki ette. Mõningatel andmetel vahetati 1930. aastate alguses osadel masinatel esimesed kuulipildujad välja 37 mm kahurite vastu. Meeskond koosnes 10 mehest. Juht paiknes masina esiosas, tema ees olevast luugist avanes hea vaade. Lahinguolukorras see luuk suleti ja juht kasutas periskoopi. Mootor paiknes korpuse tagaosas, käigukast esiosas juhi istme all ja need olid omavahel ühendatud mööda tanki põhja kulgeva kardaaniga. Mootor, käigukast ja muud mehaanilised detailid jäid kõik meeskonnaruumi põranda alla. Meeskonnaruum ise oli võrreldes teiste kaasaegsete tankidega küllaltki ruumikas. Sarnaselt sakslaste A7V-ga oli Fiat Tipo 2000 ehitamisel lähtutud liikuva kindluse kontseptsioonist. Üleüldiselt oli Fiat 2000 oma aja kohta küllaltki hea tank. Varastest Prantsuse tankidest St Chamond ja Schneider CA 1 oli see ilmselgelt parem. Võrreldes Inglise tankidega oli maastikuläbivus kehvem, kuid siiski rahuldav arvestades tanki suurust ja kaalu. Erinevalt inglise tankidest olid mehaanilised osad (mootor, käigukast) meeskonnaruumist eraldatud ja viimane suhteliselt ruumikas. Samas tegi see tanki kõrgeks ja seega vaenlasele paremaks sihtmärgiks. Samuti ei vastanud Fiat 2000 päris hästi Itaalia sõjalistele vajadustele ega tööstuse võimekusele. Esimesed kaks tanki jõudsid Itaalia armee käsutusse 1918. aasta lõpus, kuid lahingusse need masinad ilmselt ei jõudnud. Järgmise aasta (1919) lõpuks valmis veel neli tanki ja kuue masinaga piirdutigi. Osa masinaid saadeti 1919. aastal Liibüasse, kus neid kasutati partisanide vastu võitlemiseks. Ametlikult oli Fiat Tipo 2000 kasutusel Itaalia sõjaväes kuni 1934. aastani. Peter Kempf. "About the FIAT 2000" (ingl).{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Chant, Christopher (2002). World Encyclopedia of the Tank. Second edition. Inglismaa: Sutton Publishing. Lk 47–48. ISBN 0750931477. "The Advanced Fiat 2000 Heavy Tank" (Inglise k.). Originaali arhiivikoopia seisuga 23. veebruar 2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Hans Mützelfeldt

Hans-Joachim Mützelfeldt (8. august 1916 Preußisch Oldendorf – 10. mai 1945 Tšehhi, Mělníki ringkond, Všetaty) oli Saksamaa sõjaväelane. Hans-Joachim Mützelfeldti SS'i liikmekaardi number oli 184 296. 20.aprill 1937 - 1. mai 1937 F.i. F’schule Braunschweig 01-05-1937/ F.i. IV / SS T.V. Ostfriesland 01-01.1939/01-06-1939 F.i. 4. SS “Ostmark“ 01-06-1939/01-09-1940 F.i. 2. SS T.V. “Brandenburg“ 01-09-1940/19-12-1940 Adj. 10. SS T.Sta 19-12-1940/01-02-1940 14. SS T. Sta. 01-02-1940/15-07-1941 Leibstandarte Adolf Hitler L SS A.H. 15-07-1941/18-09-1941 FHA AmtII Adj. 18-09-1941/21-05-1944. Flak Abt SS-Div. Reich., Kampfgruppe “Das Reich”i õhutõrje komandör. 21-05-1941/28-09-1944. Kdt. Stabslehrg. Kdr. 28-09-1944/10-10-1944 Gen Kto III(germ.) SS PzKorps 10-10-1944/ 20. WaffenGren.Div.SS 20. Relvagrenaderide SS-diviis -i staabiülem. 20. aprill 1937. SS-Untersturmführer. 20. aprill 1939. SS-Obersturmführer. 1. september 1942. SS-Hauptsturmführer. 20. aprill 1944. SS-Sturmbannführer. 20. Waffen-Grenadier Division der SS (estnische nr. 1) awards
José Ramos-Horta

José Manuel Ramos-Horta (sündinud 26. detsembril 1946 Dilis) on Ida-Timori poliitik. Ta oli aastatel 2007–2012 Ida-Timori president. Teist ametiaega on ta Ida-Timori president alates 20. maist 2022. Ta on 1996. aasta Nobeli rahuauhinna laureaat ja endine peaminister. 1974. aastal oli ta üks Iseseisva Ida-Timori Revolutsioonilise Rinde (FRETILIN) asutajatest. 9. mail 2007 valiti ta Ida-Timori presidendiks. 11. veebruaril 2008 sai ta ebaõnnestunud riigipöördekatse käigus raskelt vigastada ning viidi ravile Austraaliasse. 17. aprillil 2008 pöördus ta kodumaale tagasi ja asus uuesti oma ametikohustusi täitma. "Oslos anti kätte Nobeli rahupreemiad", Eesti Päevaleht 11. detsember 1996 (DIGAR)
Umaru Yar'Adua

Umaru Musa Yar'Adua (16. august 1951 Katsina osariik – 5. mai 2010 Abuja) oli Nigeeria poliitik, 29. maist 2007 kuni surmani Nigeeria president. Ta oli rahvuselt fulbe ja usutunnistuselt muslim. Alates 1999. aastast oli ta Katsina osariigi kuberner. Tema valitsusajal kehtestati osariigis šariaadiseadused. 22. aprillil 2007 valiti Yar'Adua Nigeeria presidendiks. Ta kogus 24,6 miljonit häält ehk 70% häältest. Euroopa Liidu vaatlejate hinnangul ei vastanud valimised rahvusvahelistele nõuetele ja selle tulemused pole usaldusväärsed. Peamised opositsioonikandidaadid kutsusid üles valimistulemusi kehtetuks tunnistama ja uusi valimisi korraldama. Siiski oli see Nigeeria ajaloos esimene kord, mil presidendiamet valimiste tulemusena ühelt tsiviilisikult teisele üle läheb. Ka eelmine president Olusegun Obasanjo teatas televisioonis, et valimistel oli küll puudusi, aga järgmised tulevad juba paremad. Umaru Yar'Adual oli ka presidendiks oleku ajal hulk terviseprobleeme. Nii näiteks viibis ta kroonilise perikardiidi ravimiseks pikki perioode Saudi Araabias, mille ajal teda asendas asepresident Goodluck Jonathan. 23. novembril 2009 läks Yar'Adua Saudi Araabiasse ravima südamepaunapõletikku. See tekitas riigis peatselt võimuvaakumi. Näiteks ei osalenud president esimest korda Nigeeria ajaloos uue riigi peakohtuniku ametissevannutamisel, mis tekitas küsimuse, kas see ametissevannutamine oli üldse seaduslik. Kui vahistati 23-aastane nigeerlane, keda süüdistati katses lennuk Detroiti kohal õhku lasta, ei teinud Nigeeria riik selle kohta mingit avaldust. Opositsioonipoliitikud ja inimõiguste organisatsioonid püstitasid jaanuaris küsimuse, kas president ikka elus on, ja kutsusid üles moodustama komisjoni, mis selle välja selgitaks. 9. veebruaril 2010 nimetas senat asepresidendi Goodluck Jonathani presidendi kohusetäitjaks. 24. veebruaril pöördus Umaru Yar'Adua kodumaale tagasi, kuid ametisse ei asunud. 5. mail ta suri. Järgmisel päeval andis Goodluck Jonathan presidendi ametivande. Huge win for Nigeria's Yar'Adua BBC, 23. aprill 2007. Vaadatud 12. oktoobril 2010. Prove you are alive: clamour for missing Nigerian leader to show his face The Times, 7. jaanuar 2010. Vaadatud 12. oktoobril 2010 "Where is Yar'Adua?" Nigerians Ask RadioFrance Internationale. 25. veebruar 2010. Vaadatud 12. oktoobril 2010 President Yar’Adua’s death may spark power struggle in oil-rich Nigeria 6. mai 2010. Vaadatud 12. oktoobril 2010
Bornholm

Bornholm on saar Läänemere edelaosas. Saare pindala on 589 km². Suuremad asulad on keskus Rønne, Nexø, Åkirkeby, Hasle, Allinge-Sandvig, Svaneke ja Tejn. Alates 1660. aastast on Bornholm kõige idapoolsem suur Taani saar. 2007. aastast kuulub Taani pealinna piirkonda. Bornholmi lennujaam Fænrisstenen Louisenlund  Bornholm – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Bornholmi omavalitsuse koduleht
X noorte laulu- ja tantsupidu

X noorte laulu- ja tantsupidu oli 29. juunist 1. juulini 2007 toimunud pidustus, mis kätkes ühte laulupeo kontserti, kolme tantsupeo etendust, õpilastööde näitust "Õuepuu" ja rahvamuusikute õpikodasid. Peo teema oli "Ilmapuu lävel". Nii laulu- kui ka tantsupeo lavastas Margus Kasterpalu. Kokku osales peol üle 35 000 laulja, tantsija ja pillimängija. Peo korraldas Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutus. 1. juulil Tallinna lauluväljakul toimunud laulupeo kunstiline juht oli Aarne Saluveer. Peol osales 831 koori üle 26 000 lauljaga ning 47 orkestrit 1600 muusikuga. Külalistena osales 14 koori välisriikidest: Lõuna-Aafrika Vabariigist, Norrast, Saksamaalt, Austraaliast, Kanadast ja Rootsist. Publiku arvuks hinnati ligi 50 000, piletiga pealtvaatajaid oli 42 819. Noorte laulupeo teema oli "Ilmapuu". Tantsupeo kunstiline juht oli Maido Saar. Kõik kolm etendust toimusid Kalevi staadionil – esimene 29. juunil ning teine ja kolmas 30. juunil. Peost võttis osa 127 tantsurühma enam kui 7800 tantsijaga. Kokku käis tantsupeol 22 605 piletiga pealtvaatajat, esimesel etendusel 7138, teisel 5316 ja kolmandal 10 151 inimest. Tantsupeo teema oli "Lävel". X noorte laulupeo kava Ilmapuu Anneli Aasmäe (28. juuni 2007). "Peolised rabavad mitmel väljal". Maaleht. Vaadatud 19.04.2009.[alaline kõdulink] "Lõppes 10. noorte laulu- ja tantsupidu "Ilmapuu lävel"". Postimees. 1. juuli 2007. Vaadatud 19.04.2009.[alaline kõdulink] Tuuli Koch (31. detsember 2007). "Juuni: ime sündis laulva suguvõsa kokkutulekul". Postimees. Originaali arhiivikoopia seisuga 15.03.2008. Vaadatud 19.04.2009.
Akmene

Akmene on küla (mazciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Cīrava vallas. Asub valla lõunaosas merepinnast 29 meetri kõrgusel Akmene jõe kaldal, Riiast 196, valla keskusest Cīravast 3 ja endisest piirkonna keskusest Aizputest 17 kilomeetri kaugusel. Küla on tekkinud endise Akmene karjamõisa (Akmen) keskuse juurde. Aastani 2021 kuulus küla Aizpute piirkonda. Vietvārdu datubāze
Saksamaa jalgpallikoondis

Saksamaa jalgpallikoondis on Saksamaa jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Saksamaad rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. Sakslased tõusid Euroopa edukaimaks jalgpallimaaks pärast teist maailmasõda [viide?]. Ehkki jalgpalliharrastus levis Inglismaalt sakslasteni juba 19. sajandi teisel poolel, ei olnud selle mängu areng Saksamaal nii kiire kui mitmes teises Euroopa riigis. Kahe maailmasõja vahel ei kannatanud Saksamaa koondise tulemused kaua aega võrdlust Austria wunderteam'iga. 1934. aasta maailmameistrivõistlustel õnnestus Saksamaal pronksimängus edestada Austriat 3:2. Järgmisteks maailmameistrivõistlusteks (1938) oli Austria juba Suur-Saksamaa osa, kuid uuelt asumaalt saadud mängijatele vaatamata ei jõutud Prantsusmaal peetud finaalturniiril avaringist kaugemale. Esimene mäng Šveitsiga lõppes 1:1, kordusmängu võitis Šveits 4:2. 1954. aastal oli Saksamaal meeskond, mis oli võimeline võitma maailmameistrivõistlused. Turniir ei alanud sakslastele rõõmustavalt, sest alagrupis jäädi alla Ungarile 3:8. Finaalis olid samad meeskonnad uuesti vastamisi ning nüüd saatis edu juba sakslasi, kes võitsid 0:2 kaotusseisust lõpuks 3:2. 1966. aasta MM-il mängisid sakslased finaalis Inglismaa vastu ja said hõbemedalid. 1970. aastal võideti pronksimängus Uruguay meeskonda. 1972. aasta EM-il alistas Saksamaa finaalis NSV Liidu 3:0. Kaks aastat hiljem (1974) triumfeeris Saksamaa koondis kodusel MM-il, finaalis võideti Hollandit 2:1. 1976. aasta EM-il jäid sakslased finaalis alla Tšehhoslovakkiale penaltitega 3:5. Enne seda oli kumbki meeskond löönud 2 väravat. 1980. aastal tuldi teist korda Euroopa meistriks, võites Belgiat 2:1. 1982. ja 1986. aasta MM-il tuli sakslastel leppida hõbedaga, 1990 viis aga legendaarne mängija Franz Beckenbauer treenerina sakslased kolmandat korda maailmameistriks. Pärast üllatuskaotust 1992. aasta EM-i finaalis Taanile 0:2 tuldi kolmandat korda Euroopa meistriks 1996. aastal Inglismaal, võites Tšehhit 2:1. 2002. aasta MM-il jõuti välja finaali, kus jäädi alla Brasiiliale. Sakslaste uuteks tähtedeks tõusid Michael Ballack ja Oliver Kahn. 2006. aasta MM-il Saksamaal jõuti poolfinaali, kus kaotati 0:2 Itaaliale (2006. aasta maailmameistrile) ja pronksimängus võideti Portugali 3:1 nii, et lõpuks tuldi kolmandale kohale. 2010. aasta MM-il Lõuna-Aafrika Vabariigis jõuti poolfinaali, kus kaotati 0:1 Hispaaniale. 2014. aasta MM-il Brasiilias tuli Saksamaa jalgpallikoondis maailmameistriks, alistades finaalis lisaajal Argentina jalgpallikoondise 1:0. Saksamaa koondis 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Saksamaa jalgpallikoondis 1998. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Saksamaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Saksamaa jalgpallikoondis 2004. aasta Euroopa jalgpallimeistrivõistlustel Saksamaa jalgpallikoondis 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Saksamaa jalgpallikoondis 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Koduleht
Tund

Tund on aja mõõtühik ja SI-süsteemi põhiühiku sekundiga seotud mittedetsimaalne kordühik (kuuekümnendsüsteemis). Tunni rahvusvaheline tähis on h (ladinakeelsest sõnast hora, tund). Üks tund on 60 minutit ehk 3600 sekundit (1 h = 60 min = 3600 s).
Trollitalv

"Trollitalv" (rootsi Trollvinter) on kuues Tove Janssoni muumilugude raamat, mis on kirjutatud 1957. aastal. Selles raamatus on tunda Janssoni kirjutamisstiili tumedamat poolt, kui võrrelda seda eelnenud teostega. Enamiku ajast on raamatu peategelane Muumitroll üksildane, kurb, vihane või hirmul ning see on ähvardava ja ohtliku maailma pärast, millesse ta tunneb end mitte kuuluvat. Samal ajal kui ülejäänud muumipere rahulikult talveund magab, ärkab Muumitroll keset talve üles ega saa enam kuidagi und. Ta avastab enese ümbert täiesti uue maailma, kus päike ei paista ning kõik on kaetud külma, valge ja märja pulbriga. Algul on Muumitroll üksi, kuid peagi kohtab ta Tuu-Tikit ning oma vana sõpra väikest Myd, kes igati naudib talve, olles mähkunud vanasse kohvikannusoojendajasse ning uisutab plekk-kandikul ringi. Koos ehitavad sõbrad Jäänaisele suure lumehobuse ning kohtuvad hajameelse oravaga, kes jääb Jäänaisele liiga kauaks otsa vaatama ning seetõttu surnuks külmub. Suure talve edenedes saabub Muumiorgu sooja otsima ja Muumimamma moosikeldri varudest toitu maitsma teisigi kummalisi olevusi, kellest tähtsamad on kuri külmaloom Urr, koerake Niru ja entusiastlik koduvana ehk Hemulen, kes püüab panna kõiki talvest rõõmu tundma.
Alternative metal

Alternative metal on muusikastiil, mis kombineerib alternatiivroki ja heavy metali 'i elemente. Enamasti on tegemist võrdlemisi tehnilise stiiliga, mis läheneb muusikale hoopis teise nurga alt, kui harilikud heavy metali artistid ning võtab mõjutusi paljudest stiilidest väljaspool metalit. Üks põhilisi alternative metal’i ja selle alamžanrite tunnusjooni on märgatavalt madalamasse helistikku häälestatud kitarrid ja traditsioonilise heavy metal’iga võrreldes mõõdukas tempo. Lisaks on alternative metal’i bändid tuntud oma meloodilise laulmisstiili, piiride kompimise ja eksperimentaalsuse poolest. Alternative metal’i bändide eesmärk ei ole püsida heavy metal’i etteloodud raamides, vaid sellele on iseloomulik kastist väljapoole mõtlemine ja eksperimenteerimine. Alternative metal arenes välja 90ndate esimesel poolel kõrvuti nu metali ja grungega. Seega enamik alternative metali artiste on seotud ka post-grunge ja nu metali 'i stiilidega. Silmapaistvad bändid selles žanris on Soundgarden, Queens of the Stone Age, Ministry, Faith No More ja Helmet. Järgnevate stiilide kuulumine või mitte kuulumine alternative metali alastiilide hulka on vaidlustatud. Peamine põhjus, miks neid stiile on hakatud lugema antud muusikastiili alastiilide hulka seisneb selles, et kuna alternatiivroki alastiilide hulgas on muusikastiilid nagu gothic rock, industrial rock, siis sellest tulenevalt käsitletakse vahel muusikastiile nagu gothic metal ja industrial metal, kui alternative metali alastiile. Nagu juba viidatud, reaalselt on tänapäevased alternative metal artistid võtnud pigem mõjutusi nendest loetletud alastiilidest ja mitte vastupidi nagu arvata võiks.  Pikemalt artiklis Funk metal  Pikemalt artiklis Gothic metal  Pikemalt artiklis Industrial metal  Pikemalt artiklis Nu metal Alternative metal'i ansamblite loend "Alternative Metal Music Genre Overview". AllMusic.
Urr

Urr (originaalis rootsi keeles Mårran, soome keeles Mörkö) on Tove Janssoni väljamõeldud raamatutegelane, kes esineb aeg-ajalt autori muumilugudes. Ta ilmub välja kummitusliku mäetaolise keha, kahe külma jõllitava silma ning sillerdava valge hambareaga olendina. Raamatus 'Kes trööstib Tillut?' on öeldud, et Urril on ka saba, kuid seda pole keegi kunagi näinud. Ükskõik kuhu Urr ka seisma ei jääks, külmub maa tema all ja ümber ära ning kogu taimestik sellel sureb. Maapinnal kõndides jätab ta enese järel maha jää- ja lumeraja. Kõik, mida ta puudutab, külmub samuti; kord istub ta sooja saamiseks lõkketulele ning seegi kustub kohe. Urr otsib tegelikult sõprust ja soojust, kuid ta on kõigi ja kõige poolt eemale tõrjutud oma surmatoova külmuse tõttu ning peab seetõttu elama kaugel Üksildaste Mägede tipus. Urr võib sümboliseerida ka talvist masendust.
Hovery Covery

Hovery Covery on Eesti tantsumuusikaduett, koosseisuga Estin ja Hoveri Erik, kes alustas tegevust 1994. aastal Viljandis. Duett on püsinud diskolaval väikeste pausidega, näiteks aastast 2006, kui Esta Loho emigreerus Eestist ajutiselt, mistõttu katkes ka bändi tegevus. Samas on Esta Loho teinud Estini nime all ka soolokarjääri, mis koos bändi sisetülidega põhjustasid 1996. aastal bändi tegevuse katkemise. Duett liitus taas 1998. aastal ja andis välja albumi "Originaal Vol.2", hiljem on ilmunud nii "Greatest Hitsi" kogumikke kui ka uut materjali. Lisaks teistelt laenatud paladele on bändi jaoks muusikat loonud Hoveri Erik ("Hoia mul käest", "Kaks säravat silma" jm) kui ka mänedžer ja naissolisti Esta Loho endine abikaasa Gunnar Loho ("Veel üks hetk", "Vaid üks viiv" jm). Hovery Covery suuremad edetabelihitid olid "Ära jahtu" (püsis mitu kuud Eesti Televisiooni edetabelisaates "7 vaprat"), "Kaks, me kaks" (pälvis Raadio 2 edetabelisaate "Kuraditosin" preemia), "Kaks säravat silma", "Võõra linna tuled" ja "Hoia mul käest". Hovery Covery esimene album "Hoia mul käest" ilmus 1995. Albumit ja sellele järgnenud suvetuuri "Kolm säravat silma" (koos ansamblitega Code One ja Jam) saatis menu. Hovery Covery oli ülipopulaarne, kuid kriitikud leidsid, et tegemist on banaalse meelelahutusega. Heideti ette musta vokaali, kehva muusikalist teostust, klišeelikke tekste, liiga ekstravagantseid lavakostüüme. Ometi oli Hovery Covery 1990. aastatel esimene tantsubänd, kelle esinemisi saatis alati särtsakas lava-show just lauljate endi, mitte taustatantsijate esituses. Aastatel 1995–1997 tegutses Tallinnas Hovery Covery fänniklubi, kes külastas ansambli kontserte, andis välja ajalehte Peegel ja toetas nii duetti kui ka Estinit hilisemates edetabelisaadetes. Hovery Covery andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles)
Alternative metal'i ansamblite loend

Siin on loetletud alternative metal'it viljelevaid ansambleid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Breaking Benjamin Chevelle Deftones Drowning Pool Earshot Element Eighty Faith No More Flaw Flyleaf Godsmack Helmet Kittie Korn Mudvayne Mushroomhead Nonpoint Nothingface Papa Roach Powerman 5000 Rage Against the Machine Scars of Life Seether Sevendust Slipknot Staind Static-X Stone Sour System of a Down Three Days Grace Trust Company
Väikesed trollid ja suur veeuputus

"Väikesed trollid ja suur veeuputus" on soomerootsi lastekirjaniku Tove Janssoni esimene muumilugude raamat. See on kirjutatud aastal 1945. Seda on peetud ka omamoodi sissejuhatuseks hilisematele muumilugudele, sest tegelasi on seal vähem kui teistes raamatutes. Muumimamma ja Muumitroll ekslevad hirmsas pimedas metsas, otsides Muumipapat, kes on Hatifnattidega seiklema läinud. Nad kohtavad üht pisikest olendit, kes nendega liitub ja saab hilisemates raamatutes nimeks Sniff. Oma tee valgustamiseks on neil tulp. Metsas ründab neid hiigelmadu ning nad päästab naine, kes tuleb välja sellesama tulbi seest ja keda seetõttu hüütakse Tullipaks. Hiljem jõuavad nad ühe vana mehe maja juurde, kes kutsub neid elama oma aeda, mis on tervenisti kompvekkidest tehtud. Kui nad avastavad, et aias paistev päike on tegelikult tehtud läikpaberist, otsustavad nad siiski edasi liikuda. Muumimammat ründab sipelgakaru, kuid teised päästavad ta ära. Viimaks leiavadki nad hatifnatid ja istuvad ühte nende paati. Kuna tundub, et sel pole kindlat sihti, kutsuvad nad paati ühe meretrolli, kes neid aitab. Kui nad kuivale maale jõavad, lahkuvad nii hatifnatid kui meretroll. Nad suunduvad taas Muumipapat otsima ning jõuavad maja juurde, kus elab punaste juustega poiss ning too ütleb, et on Muumipapat näinud. Muumimamma, Muumitroll ja Sniff kiirustavad teda otsima, kuid Tullipa jääb poisi juurde elama. Peagi avastavad nad, et vesi on kiiresti tõusma hakanud ning päästavad ära kassi koos poegadega. Seejärel jätkavad nad oma otsinguid, kasutades tooli paadi asemikuna. Neile triivib vastu pudel appikutsega Muumipapalt ning toonekure abiga leiavad nad puude vahele kinni jäänud Muumipapa. Tema vabaks päästnud, suunduvad nad tagasi kuivale maale ning Muumipapa on väga mures selle pärast, et ta oli alles äsja valmis saanud Muumimaja ning siis viis vool selle endaga kaasa. Väikesel jalutuskäigul jõuavad nad kaunisse orgu, kuhu on pidama jäänud ka Muumimaja.
Hatifnatid

Hatifnatid (originaalis rootsi keeles hattifnattar) on Tove Janssoni muumilugude ühed paljudest tegelastest, kes esmakordselt ilmuvad välja raamatus "Võlukübar". Hatifnatid on pikad, kõhnad, kummituslikud olendid, kes meenutavad pisut pikki valgeid sokke. Neil on ümmargused ilma kaelata pead kahe suure silmaga. Kummalgi keha küljel asuvad neil viis sõrmetaolist moodustist. Olemuselt on nad vaiksed ja tõsised, nad ei kuule ega saa rääkida, ent see-eest on neil erakordselt terav tundemeel, millega suudavad tajuda ka kõige nõrgemaid maapinna võnkeid. Samuti tunduvad nad olevat üsnagi melanhoolsed. Hoolimata sellest, et hatifnatid meenutavad on loomuselt pigem loomi, saavad nad alguse seemnetest. Parim võimalus kellestki lahti saada ongi külvata selle kellegi koduaeda hatifnattide seemneid. Hatifnatid reisivad meresid mööda ringi väikestes paatides, saades kord aastas kokku ühel tillukesel saarel. Suurimat huvi tunnevad nad ilma vastu ning neil on olemas oma ühine baromeeter. Erilist huvi näivad nad ilmutavat just äikesetormide suhtes. Selline kogus elektrit muudab nad pimedas helendavateks ning puudutustele ohtlikeks, kuna on elektriliselt laetud. Hatifnatid hoolitsevad väga innukalt oma baromeetri eest. "Võlukübaras" varastab Koduvana selle nende käest ära ning nad jälitavad teda väsimatult kuni lõpuks selle tagasi saavad. Mõnede arvates on hatifnatid ära nõiutud, kuid see on vaid üks seletus nende kummalisusele. "Nähtamatu laps" ja teisi jutte peatükis "Hatifnattide saladus" jõuab Muumipapa äratundmisele, mis on see hatifnattide müsteerium ning miks äikesetormid neid nii väga võluvad, nimelt püüavad nad välja selgitada vastuse küsimusele, mis on elu sügavam mõte.