laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kadõi rajoon

Kadõi rajoon (vene keeles Кадыйский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kostroma oblastis, asudes oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Kadõi alev. Rajoon piirneb põhjas Antropovo rajooniga, idas Makarjevi rajooniga, lõunas Ivanovo oblastiga ja läänes Ostrovskoje rajooniga. Rajooni pindala on 2190 km². Elanike arv oli 2012. aastal 8084, 2008. aastal 8279 ja 2002. aastal 10 341. Kadõi rajoonis on 96 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Kadõi) ja seitsme külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Njomda, Unža, Želvata, Šuja, Kuss ja Kustsa. Q126687602
Kõtškinite spordidünastia

Kõtškinite spordidünastia on Sahha kabetajate ja treenerite dünastia, Kõtškinite pere on ainus pere Jakuutias, kus on viis tegutsevat treenerit. Dünastia pea Nikolai Kõtškin vanem ja Marija Bõrdõnnõrova on Venemaa teenelised treenerid. Nende viljakas treeneritegevus Korkini-nimelises Tšuraptša Vabariiklikus Spordiinternaatkoolis ajendas vabariikliku spordikomitee juhtkonda kutsuma treeneripaar pealinna tööle – Jakuudi Riikliku Ülikooli juures asuvasse Jakutski 5. spordikooli. Nende kasvandike hulgast on sirgunud kaks rahvusvahelist suurmeistrit ( maailmameistrid Gavril Kolesov ja Matrena Nogovitsõna), kaks rahvusvahelist meistrit, viis FMJD meistrit, kolm Venemaa meistersportlast, 200 meistrikandidaati, kes kõik kokku on toonud 56 medalit maailma-, 45 Euroopa ja 310 Venemaa tasandi kabevõistlustelt. Dünastiasse kuuluvad peale Nikolai Kõtškin vanema ja Marija Bõrdõnnõrova veel nende pojad Nikolai Kõtškin noorem ja Vassili Kõtškin, Nikolai Kõtškin noorema abikaasa Aja Kõtškina ja tütar Ajanika Kõtškina, samuti Vassili Kõtškini abikaasa Matrena Kõtškina. Республиканский конкурс. belinka-lib.ru Юбилей 50-летие Легендарной школы ДЮСШ Чурапчи. yakutia.com Народная энциклопедия якутского спорта: Буква К. bmsi.ru
Moskva Aleksei sõjakool

"Moskva sõjakool" suunab siia. Teise sõjakooli kohta vaata artiklit Moskva Aleksandri sõjakool. Moskva Aleksei sõjakool (vene keeles Алексеевское военное училище) oli 1864-1917 Moskvas tegutsenud sõjakool, mis valmistas ette jalaväelasi. Prestiižilt oli see Venemaa keisririigi sõjakoolidest kolmandal kohal (prestiižsemad olid Pauli sõjakool ja Aleksandri sõjakool). Kool on nimetatud Aleksei Nikolajevitši järgi. Aja jooksul kandis kool ka nimesid Moskva junkrukool (vene keeles Московское пехотное юнкерское училище) ja Moskva sõjakool (vene keeles Московское военное училище). 1864 kuni Esimese maailmasõja alguseni koolitas kool välja umbes 8150 jalaväeohvitseri.
2017. aasta Ouagadougou rünnak

2017. aasta Ouagadougou rünnak oli 13. augustil 2017 Burkina Faso pealinnas Ouagadougous toimunud terrorirünnak türgi restoranile ja hotellile, milles hukkus vähemalt 18, koos ründajatega 21, ja sai vigastada veel kaheksa inimest. Rünnak hakkas umbes kell 21.00 (Maailmaaeg) 13.augustil. Tunnistajad ütlesid, et kolm relvastatud meest saabusid mootorratastel ja avasid tule Hotell Bravia esisele ja Türgi restoranile. Rünnak kestis 14. augusti varahommikuni, kui ründajad avasid tule julgeolekujõudele. Kolm ründat tapeti julgeolekujõude poolt ja mõned inimesed on lõksu jäänud Türgi restorani. Hukkunuid oli mitmest rahvustest. Üks hukkunu oli Türgi kodanik ja vähemalt üks oli Prantsusmaa kodanik "Burkina Faso terror attack kills 18, government says" (inglise). BBC News. 14. august 2017, 11:17. Vaadatud 14.08.2017.
Surikovi-nimeline Moskva Kunstiinstituut

Venemaa Kunstide Akadeemia juures asuv Surikovi-nimeline Moskva Riiklik Akadeemiline Kunstiinstituut (vene keeles Московский государственный академический художественный институт имени В. И. Сурикова при Российской академии художеств) on Moskvas tegutsev juhtivaid kunstiõppeasutusi Venemaal. Kuulub Venemaa Kunstide Akadeemia haldusse. Moskva Kunstiinstituut asutati 1939. aastal. 1948. aastal anti sellele maalikunstnik Vassili Surikovi nimi. Instituudis õpib umbes 800 õpilast. Maalikunstiteaduskond Graafikateaduskond Skulptuuriteaduskond Arhitektuuriteaduskond Kunstiteooria ja –ajaloo teaduskond Abalakov, Jevgeni Mihhailovitš Abdullajev, Abdulhak Aksakalovitš Veršigorov, Pjotr Savvovitš Vetrova, Zoja Mihhailovna Gavrilov, Vladimir Nikolajevitš (kunstnik) Gorškova, Anastassija Aleksejevna (disainer) Jevdokimov, Valeri Andrejevitš Ulanov, Arkadi Valentinovitš Ivanov, Viktor Ivanovitš Ivanov, Juri Valentinovitš Igošev, Vladimir Aleksandrovitš Izmailov, Jevgeni Askerovitš Kondrašin, Boriss Vasiljevitš Kondrašin, Nikolai Mihhailovitš Konopatskaja, Galina Pavlovna Ilja Repini Peterburi Kunstiakadeemia Koduleht
Moskva Veterinaaria Akadeemia

Moskva Veterinaaria Akadeemia (vene keeles Московская государственная академия ветеринарной медицины и биотехнологии имени К. И. Скрябина) on Moskvas tegutsev veterinaariaharidust andev kõrgkool (akadeemia); ühtlasi Venemaa suurim veterinaariaharidust andev kõrgkool. Akadeemia asutati 1919. Akadeemias õpib umbes 3000 üliõpilast. Akadeemias on viis teaduskonda. Akadeemia koduleht
Tšuhloma rajoon

Tšuhloma rajoon (vene keeles Чухломский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kostroma oblastis, asudes oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Tšuhloma linn. Rajoon piirneb põhjas Vologda oblastiga, idas Kologrivi rajooniga, kagus Parfenjevo rajooniga, lõunas Antropovo rajooniga, edelas Galitši rajooniga ja kirdes Soligalitši rajooniga. Rajooni pindala on 3660 km². Elanike arv oli 2012. aastal 11 092, 2008. aastal 12 525 ja 2002. aastal 13 574. Tšuhloma rajoonis on 220 asulat, mis kuuluvad ühe (Tšuhloma) linna ja seitsme külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Kostroma, Viga ja Votša. Q126687602 http://chuhloma.net/
Personali Praktik

Personali Praktik on Äripäeva väljaantav personalijuhtimise teemadele keskenduv ajakiri. Ajakirja tutvustus
Krasnoselski rajoon (Kostroma oblast)

Krasnoselski rajoon (vene keeles Красносельский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kostroma oblastis, asudes oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Krasnoje na Volge alev. Rajoon piirneb põhjas Sudislavli rajooniga, idas ja lõunas Ivanovo oblastiga, läänes Nerehta rajooniga ning loodes Kostroma rajooniga. Rajooni pindala on 950 km². Elanike arv oli 2012. aastal 18 088, 2008. aastal 19 412 ja 2002. aastal 19 580. Krasnoselski rajoonis on 170 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Krasnoje na Volge) ja kaheksa külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsaim jõgi on Volga. Q126709394
Parfenjevo rajoon

Parfenjevo rajoon (vene keeles Парфеньевский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kostroma oblastis, asudes oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Parfenjevo asula. Rajoon piirneb kirdes Kologrivi rajooniga, läänes ja kagus Neja rajooniga, edelas ja läänes Antropovo rajooniga ning loodes ja põhjas Tšuhloma rajooniga. Rajooni pindala on 2500 km². Elanike arv oli 2012. aastal 6242, 2008. aastal 7566 ja 2002. aastal 7857. Parfenjevo rajoonis on 109 asulat, mis kuuluvad nelja külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Neja ja Vohtoma. Q126687602
Neja rajoon

Neja rajoon (vene keeles Нейский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kostroma oblastis, asudes oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Neja linn. Rajoon piirneb põhjas Kologrivi rajooniga, idas Manturovo rajooniga, lõunas Makarjevi rajooniga, edelas Antropovo rajooniga ja läänes Parfenjevo rajooniga. Rajooni pindala on 2657 km². Elanike arv oli 2012. aastal 13 806, 2008. aastal 4745 ja 2002. aastal 6018. Neja rajoonis on 261 asulat, mis kuuluvad ühe linna (Neja) ja kaheksa külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Neja, Nelša ja Šuja. Q126687602
Irinarh (Parfenov)

Irinarh (kodanikunimega Ivan Vassiljevitš Parfenov; 5/17. november 1881 Nižni Novgorodi maakond, Nižni Novgorodi kubermang – 7. märts 1952 Rogoža kalmistu, Moskva) oli Venemaa vanausuliste (Belaja Krinitsa hierarhia) kirikupea (Moskva ja kogu Venemaa peapiiskop) 1941. aastast kuni surmani. Vaimulikuks pühitsetud 1913. aastal, alates 1928. aastast oli ta Samara-Ufa piiskop. Samara katedraal suleti 1932. aastal, 1932–1940 oli ta vangis. Pärast vabanemist valis Kaluga-Smolenski piiskop Savva ta peapiiskopiks. Teise maailmasõja ajal kutsus ta vanausulisi üles võitlema sakslaste vastu partisanidena ja Punaarmees. 1946. aastal sai ta NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuvalt Usuasjade Nõukogult ametliku õnnitluse 65. sünnipäeva puhul. See oli riigivõimu esimene ametlik tunnustus vanausulistele pärast kolmesaja-aastast tagakiusamist.
Montgomery Schuyler

Montgomery Schuyler (19. august 1843, Ithaca New Yorgi osariik – 16. juuli 1914, New Rochelle New Yorgi osariik) oli New Yorgis väga mõjukas kriitik, ajakirjanik ja toimetaja. Tema kirjutised mõjutasid nii kunsti, kirjandust, muusikat kui ka arhitektuuri linna nii-öeldud "kullatud ajastul". Ta tegutses ajakirjanikuna enam kui neljakümne aasta vältel, kuid teda on peamiselt tunnustatud kui väga mõjukat arhitektuurikriitikut, kes pooldas uudsemaid disainilahendusi ja sealhulgas pilvelõhkujaid. Tema tööandjateks olid väljaanded The New York Times, Harper's Weekly ja The New York Sun. Ta oli Ameerika Arhitektide Instituudi liige.
Makarjevi rajoon

Makarjevi rajoon (vene keeles Макарьевский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kostroma oblastis, asudes oblasti lõunaosas. Rajooni keskus on Makarjevi linn. Rajoon piirneb põhjas Neja rajooniga, kirdes Manturovo rajooniga, idas ja lõunas Ivanovo oblastiga ning läänes Kadõi rajooniga. Rajooni pindala on 4850 km². Elanike arv oli 2012. aastal 15 482, 2008. aastal 16 909 ja 2002. aastal 19 523. Makarjevi rajoonis on 141 asulat, mis kuuluvad ühe (Makarjevi) linna ja seitsme külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Unža, Neja, Belõi Luhh ja Tšornõi Luhh. Q126687602
Flavian (Slessarev)

Flavian (kodanikunimega Feofilakt Feofilaktovitš Slessarev; 1. märts 1879 – 25. detsember 1960) oli Venemaa vanausuliste (Belaja Krinitsa hierarhia) kirikupea (Moskva ja kogu Venemaa peapiiskop) 1952. aastast kuni surmani. Ta oli diakon alates 1905., preester alates 1910. ja ülempreester alates 1937. aastast, Donetski-Doni ja Kaukaasia piiskop alates 1948. aastast. Alates 1951. aastast peapiiskopi asetäitja. Pärast peapiiskop Irinarhi surma valitud 12. märtsil ja introniseeritud 16. märtsil 1952 uueks peapiiskopiks. Autasustatud medalitega Stalingradi kaitsmise eest ja võidu eest Saksamaa üle.
Vikenti (Nikitin)

Vikenti (kodanikunimega Vassili Semjonovitš Nikitin; 1892 Kostroma kubermang – 12. või 13. aprill 1938 Moskva) oli Venemaa vanausu (Belaja Krinitsa hierarhia) vaimulik, Kaukaasia piiskop alates 1928. aastast. Tema isa oli kaupmees Semjon Nikitin (hilisem Jaroslavi, Vologda ja Arhangelski piiskop Savati). Ta õppis aastatel 1912–1916 (lõpetas) vanausuliste usuteaduse instituudis Moskvas, seejärel teenis kuni 1917. aastani sõjaväes kirjutajana ja 1919–1921 Punaarmees kirjaoskamatute punaväelaste õpetajana. Pärast abiellumist Maria Ivanovna Mohhovaga teenis ta preestrina Kunikovo küla koguduses Kostroma kubermangus ja alates 1923. aastast Rogoža kalmistul Moskvas. Lesestus 1926. aastal ja pühitseti piiskopiks 1928. aastal. Aastatel 1932–1933 oli ta vangis. Elas alates 1934. aastast Moskvas, oli peapiiskop Meleti surma järel vanausuliste kirikupea kohustetäitja alates veebruarist 1935. 5. märtsil 1938 arreteeriti ta uuesti, suri ülekuulamise järel Lefortovo vanglas.
Sahha (Jakuutia) Vabariigi Kulakovski-nimeline riiklik preemia

Sahha (Jakuutia) Vabariigi Kulakovski-nimeline riiklik preemia on Sahha riiklik auhind silmapaistva ühiskondliku tegevuse eest, ka panuse eest Sahha rahvaste vaimse kultuuri taassünnil, rahvussuhete tugevdamisel ning panuse eest Sahha vabariigi sotsiaalsesse ja majandusarengusse. Kulakovski-nimelist riiklikku preemiat antakse välja 1992. aastast. Auhind on nimetatud Aleksei Kulakovski auks. Auhind määratakse Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea seadlusega ning laureaadi nimi kuulutatakse välja 4. märtsiks – Aleksei Kulakovski sünniaastapäevaks. Auhinnaga kaasneb rahaline preemia. 1992 – Georgi Bašarin, ajaloodoktor 1992 – Mihhail Aleksejev, pedagoog 1993 – Aleksius II, patriarh 1995 – Aleksandr Jakovlev, ühiskonnategelane 1995 – Jegor Aleksejev, ühiskonnategelane 1995 – Dmitri Sivtsev (Suorun Omolloon), ühiskonnategelane 2001 – Vassili Ivanov, akadeemik 2001 – German Kontojev, maadleja, tuli olümpiamängudel 4. kohale 2001 – Aleksandr Kontojev, maadleja, maailmameistrivõistluste medalist 2002 – Mihhail Nikolajev, Sahha ekspresident 2004 – Andrei Borissov, kultuuriminister ja teatrilavastaja 2010 – Kirill Pavlov, ühiskonnategelane 2013 – Dmitri Savvinov, akadeemik Государственная премия имени А.Е. Кулаковского[alaline kõdulink]. sakha.gov.ru Laureaadid. sakha.gov.ru
Pehmekarvaline nisuterjer

Pehmekarvaline nisuterjer, tuntud ka kui iiri pehmekarvaline nisuterjer, on Iirimaalt pärinev koeratõug. Nisuterjer "on julge, aktiivne, kompaktne ja tugev koer. Ta on kartmatu ja samas ka sõbralik. Väga hell oma pereliikmetega, väga tark ja ustav sõber." Pildid "Iiri pehmekarvaline nisuterjer" (PDF). Eesti Kennelliit. 25. aprill 2001. "Summary results of the Purebred Dog Health Survey for Soft Coated Wheaten Terriers" (PDF). Kennel Club/British Small Animal Veterinary Association Scientific Committee. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2012. Vaadatud 15. augustil 2017. "Email General Health Survey (2000)". Soft Coated Wheaten Terrier Club of America. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. august 2017. Vaadatud 15. augustil 2017. "General Health Survey (1999–2000)". Soft Coated Wheaten Terrier Club of America. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. august 2017. Vaadatud 15. augustil 2017. "Iiri pehmekarvaline nisuterjer". www.koer.ee. Vaadatud 15.08.2017.  Pehmekarvaline nisuterjer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Iiri pehmekarvaline nisuterjer koer.ee saidil
Lakelandi terjer

Lakelandi terjer on Suurbritanniast Loode-Inglismaalt pärinev koeratõug. Tõug on saanud nime Lakelandi (Järvemaa) piirkonna järgi. "Lakelandi terjer on iseloomult julge ja vapper, kergesti koolitatav ja intelligentne, aktiivne ja vilgas. Nad on oma perekonnale äärmiselt lojaalsed ja saavad hästi lastega läbi." Pildid "Lakelandi terjer" (PDF). Eesti Kennelliit. 19. mai 2009. Vaadatud 15.08.2017. "Lakelandi terjer". www.koer.ee. Vaadatud 15.08.2017.  Lakelandi terjer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Lakelandi terjer koer.ee saidil
Maurice Merleau-Ponty

Maurice Merleau-Ponty [mor'iss merl'oo-po(n)t'ii] (14. märts 1908 – 4. mai 1961) oli prantsuse filosoof, fenomenoloog. Teda mõjutas tugevalt Edmund Husserl. Sageli peetakse teda mõnevõrra ekslikult eksistentsialistiks, sest ta oli lähedalt seotud Jean-Paul Sartre'i ning Simone de Beauvoiriga, samuti tema heideggerliku olemise kontseptsiooni tõttu. Merleau-Ponty tuntuim teos on "Taju fenomenoloogia" ("Phénoménologie de la perception", 1945). Merleau-Ponty vastandub selles teoses kartesiaanlikule ja ka empiristlikule traditsioonile, mille järgi on mõtlev mina (empirismi puhul: meelemõjutusi vastu võttev mina) filosoofia aluseks, mis matemaatilis-geomeetrilise selguse ja piiritletuse (evidentsuse ja distinktsuse) kriteeriumi kaudu omistab tunnetusele objektiivse või teadusliku sisu. Merleau-Ponty käsitluses ei vasta selline arusaam inimese tavalisele maailmakogemusele ja jätab osa selle võimalusi kõrvale kui ebatõelised. Sestap postuleerib ta taju fenomenoloogilise kirjelduse raames kogemuse, mis on seotud eelobjektiivse või eelpredikatiivse valdkonnaga, kus asju kogetakse nende immanentsetes inimlikes seostes ega projitseerita neile tagantjärele geomeetrilisi omadusi või seoseid. Eelkõige tulevad kartesiaanliku käsitluse puudused välja inimese oma ihu (corps propre) tajumise puhul, kus ei tajuta oma elundeid ja liikmeid kunagi neutraalsete objektidena, vaid muudes mõistetes. Merleau-Ponty käsitluses määrab inimese ihu konfiguratsioon tema maailma-taju, nt inimese käte tähtsus maailmaga suhestumisel ja nende asetsemine külgedel, silmade horisontaalne paigutus jms iseärasused määravad taju iseloomu. Vastavalt sellele osutab Merleau-Ponty, et taju pole mitte pelk afektsioonide vastuvõtmine ja nende mõistuslik korrastamine tagantjärele, vaid on püsiv ihuline aktiivsus. Metafüüsilises plaanis põhjendab ta oma hilisemates teostes selle aktiivsuse iseloomu inimese tajuelundite lihalise liikuvuse ja maailmaliha vastastikuse läbikäimise kaudu. Merleau-Ponty on oma arusaamale tajust üles ehitanud ka originaalse kunstikäsitluse, mis keskendub maalikunsti seletamisele ihu perspektiivist. Eduard Parhomenko on lugenud Tartu Ülikoolis 2007. aastal erikursust Merleau-Ponty filosoofiast.[viide?] Parhomenko juhendamisel on 2008. aastal kaitsnud magistritöö Vivian Bohl teemal "Ihulisusest kui keha ja vaimu dualismi ületamisest Maurice Merleau-Ponty teoses "Taju fenomenoloogia". "Filosoof ja sotsioloogia". Tõlkinud Esta Rand – Akadeemia 2004, nr 11, lk 2415–2432 "Nähtav ja nähtamatu". Tõlkinud Mirjam Lepikult. Tallinn: Varrak, 2010 "Silm ja vaim". Tõlkinud Mirjam Lepikult. Tartu: Ilmamaa, 2013 "Taju fenomenoloogia". Tõlkinud Mirjam Lepikult. Tartu: Ilmamaa, 2019. "20. sajandi mõttevoolud". Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2009, lk 263–286, peatüki autor Vivian Bohl Eduard Parhomenko, "Maurice Merleau-Ponty ihulisuse-filosoofia subjekti ja objekti vahel ning allpool" – Maurice Merleau-Ponty, "Nähtav ja nähtamatu". Tallinn: Varrak, 2010, lk 249-271 Vivian Bohli magistritöö Vivian Bohl, "Merleau-Ponty ja kunst" – Sirp 14. august 2009, nr 29
Karakter (muusika)

Karakter (inglise keeles expression) on muusikas esituse väljenduslaad (manner of performance). Heliteose esituse karakter kujuneb paljude muusikaliste parameetrite, näiteks harmoonia, helitugevuse, fraseerimise, tämbri või artikulatsiooni koosmõjus. Partituuris tähistatakse karakterit enamasti sõnalise noodikirja märgiga.
Eksperimentaalarendus

Eksperimentaalarendus (ka katse- ja arendustööd) (ingl experimental development) on süstemaatiline töö, mis põhineb uurimistegevuse tulemusena saadud teadmistel ja praktilistel kogemustel ning loob uut teadmist eesmärgiga valmistada uusi tooteid, võtta kasutusele uusi protsesse või täiustada olemasolevaid tooteid või protsesse. Uute toodete või protsesside väljatöötamine kuulub eksperimentaalarenduse alla juhul, kui see vastab teadus- ja arendustegevust kirjeldavatele tingimustele (uudsus, ebaselgus, loomingulisus, süstemaatilisus ning ülekantavus ja/või korratavus). Eksperimentaalarendust ei tohi segi ajada tootearendusega, mis on uue toote (kauba või teenuse) turuleviimise üldine protsess alates ideede ja kontseptsioonide sõnastamisest kuni turustamiseni. Eksperimentaalarendus on ainult tootearendusprotsessi üks võimalik etapp: sellel etapil kontrollitakse üldiste teadmiste rakendatavust konkreetsetel kasutusjuhtudel, mis on vajalikud protsessi edukaks lõpuleviimiseks. Eksperimentaalarenduse etapis luuakse uusi teadmisi ning see etapp lõpeb siis, kui teadus- ja arendustegevuse tingimused ei ole enam täidetud. Samas on tootearendus võimalik ka ilma teadus- ja arendustegevuse elemendita (eksperimentaalarenduse etapita), näiteks väikeettevõtetes. OECD Frascati käsiraamat 2015, 2. peatükk (eesti keeles). OECD Frascati Manual 2015 Teadus- ja arendustegevus Alusuuringud Rakendusuuringud
Khalifa Haftar

Khalifa Belqasim Haftar (araabia keeles خليفة بلقاسم حفتر; sündinud 7. novembril 1943 Ajdabiyas) on Liibüa sõjaväelane, välimarssal ja feldmarssal. Ta sündis aastal 1943 Ajdabiyas Al Wahati omavalitsuses. Ta on lõpetanud Benghazi Sõjaväeakadeemia. Ta on täiendanud end Nõukogude Liidus ja Egiptuses. Ta toetab Liibüa idaosa valitsust. 1996–2011 elas ta Ameerika Ühendriikides ja sai USA kodakondsuse. Ta on Liibüa Rahvusarmee (LNA) juht. 2019. aasta alguse seisuga on LNA vallutanud suuremad linnad Liibüa lõunaosas. 2019. aasta 3. aprillil teatasid Haftarile lojaalsed väed, et nad on valmis puhastama Liibüa lääneosa terroristidest ja palgasõduritest. Järgmisel päeval käskis Haftar LNA-l alustada Tripoli vallutamist. Õhtul vallutas LNA Tripolist 27 kilomeetri kaugusel asuva turvatõkke lahinguta. 5. aprillil üritas LNA hõivata Zawiya linnas asuvat baasi, ent kohalike võitlejate vastuseisu tõttu see nurjus. 6. aprillil hõivas LNA Tripoli rahvusvahelise lennuvälja, mida üritasid takistada ühtsusvalitsust toetavad relvarühmitused õhurünnakuga Al-‘Azīzīyah piirkonnas Liibüa lääneosast Mişrātah lääneosast õhku tõusnud lennukitega. 14. aprilli seisuga oli Maailma Terviseorganisatsiooni andmetel lahingutes surma saanud 121 ja haavata 561 inimest. 2021. aasta novembris teatas Khalifa Haftar, et kandideerib 2021. aasta detsembris toimuma pidanud presidendivalimistel, kuid need lükati edasi. Aleksander Krjukov (4. aprill 2019 20:40). "Liibüa sõjapealik Haftar andis vägedele käsu Tripoli peale minna". ERR. Eesti Rahvusringhääling. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. aprill 2019. Laur Viirand (5. aprill 2019 15:25). "Laur Viirand". ERR. Eesti Rahvusringhääling. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. aprill 2019. "Liibüas teatasid Haftari väed Tripoli lennuvälja hõivamisest". Postimees. Postimees Grupp. 7. aprill 2019, 00:13. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. aprill 2019. World Health Organization in Libya (13. aprill 2019). "World Health Organization in Libya". Twitter (inglise keel). Originaali arhiivikoopia seisuga 14. aprill 2019. #LibyaCrisis casualties are 682: 121 dead and 561 wounded.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Ivona Dadic

Ivona Dadic (horvaadi keeles Ivona Dadić; sündinud 29. detsembril 1993 Welsis) on Horvaatia päritolu Austria kergejõustiklane, seitsmevõistleja. 2011. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel oli ta 5455 punktiga kümnes. 28. augustil Götzises toimunud võistlusel püstitas ta uue rahvusrekordi 5959 punktiga, ületades 1985. aastast Sigrid Kirchmannile kuulnud Austria rekordi 15 punktiga. Alates sellest ajast on Dadic parandanud Austria rekordit mitmel korral. 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis saavutas ta 5935 punktiga 23. koha. Isikliku rekordi püstitas ta 100 meetri tõkkejooksus ja odaviskes. 2013. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Tamperes oli ta 5874 punktiga viies. 2015. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Tallinnas võitis ta pronksmedali isikliku rekordiga 6033 punkti. 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis võitis ta isikliku rekordiga 6408 punkti pronksmedali. Üksikalal püstitas ta isikliku rekordi kuulitõukes. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros saavutas ta 6155 punktiga 21. koha. 2017. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Belgradis võitis ta hõbemedali rahvusrekordiga 4767 punkti, ületades isikliku rekordi üle 200 punktiga. Ta püstitas isikliku rekordi neljal üksikalal. 2017. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Londonis saavutas ta kuuenda koha isikliku rekordiga 6417 punkti. 2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis võitis ta punktisummaga 4700 hõbemedali. 2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis püstitas ta 6552 punktiga isikliku rekordi, kuid pidi siiski leppima neljanda kohaga. Väljas Sees Allikas: IAAF "That moment when – Dadic broke through". IAAF.org. 8.4.2017. Vaadatud 16.8.2017 "Ivona Dadic überzeugt im WM-Siebenkampf". kurier.at. 6.8.2017. Vaadatud 16.8.2017  Ivona Dadic – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ivona Dadic Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Manchesteri terjer

Manchesteri terjer on Suurbritanniast Inglismaalt pärinev koeratõug. Tõug on saanud nime Manchesteri järgi. "Manchesteri terjer on sportlik, energiline, aktiivne ja liikuv. Iseloomult elav, kergesti koolitatav, sotsiaalne. Oma perekonnale on ta ustav ja lojaalne, vőőraste suhtes umbusklik. Vajadusel on ta vőimeline oma perekonda kaitsma." Pildid "Manchesteri terjer" (PDF). Eesti Kennelliit. 14. veebruar 2013. Vaadatud 15.08.2017. "Manchesteri terjer". www.koer.ee. Vaadatud 15.08.2017.  Manchesteri terjer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Manchesteri terjer koer.ee saidil