laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Vikerhommik

"Vikerhommik" on Vikerraadio igapäevane hommikuprogramm. Argipäeviti on see eetris kella 5.30–10.00, nädalavahetusel on algus kell 7.05 (laupäeviti lõpeb kell 10.45 ja pühapäeviti kell 10.00). "Vikerhommiku" nime kannab programm alates 1998. aastast, varem oli selle asemel kavas "Raadiohommik". Kantar Emori raadioauditooriumi uuringute põhjal on tegemist Eesti kõige suurema auditooriumiga raadiosaatega. Programm koosneb intervjuudest, uudistest ja liiklusinfost. Vahendatakse ka teadusuudiseid, spordisõnumeid ja ajaleheülevaateid. Argipäeval kell 8.40 on eetris rubriik "Maailm täna", kus välismaa (Prantsusmaa, Hiina, Venemaa, Saksamaa, Hispaania, Rootsi, Suurbritannia või Aasia) meediat jälgivad ajakirjanikud käsitlevad olulisemaid teemasid. Hommikuprogrammi ühe osa moodustab rubriik "Õnnesoovid" (eetris igal nädalapäeval kell 9.45), kus õnnitletakse nimeliselt neid sünnipäevalapsi, kel aastaid üle 80. ERRi uudised on "Vikerhommiku" eetris argipäeviti igal täis- ja pooltunnil, pikemad uudistesaated kell 7.00 ja 9.00. Nädalavahetustel on uudised eetris ainult täistundidel, uudistetoimetus alustab tööd kell 7. Vikerraadio hommikuprogrammi juhivad põhiliselt Kirke Ert, Taavi Libe, Margit Kilumets, Sten Teppan, Märt Treier ja Janek Luts. Nädalalõpul teevad saadet Kaja Kärner, Anu Välba ja Piret Kooli. Varem on "Vikerhommiku" saatejuhtide hulka kuulunud Terje Soots, Meelis Süld, Kerttu Kaldoja, Erle Loonurm, Rasmus Kagge, Mall Mälberg, Meelis Kompus, Mart Ummelas, Liina Lepik, Vahur Kersna, Priit Põiklik, Andri Maimets, Neeme Brus, Ain Saarna, Lauri Hussar, Andres Ammas, Margus Saar, Rain Kooli, Kadri Põlendik, Romi Hasa, Mart Normet, Toomas Luhats, Priit Kuusk, Brent Pere jt.
Koonga järv

Koonga järv on Koonga küla keskusest 500 m põhja suunas Lääneranna vallas Pärnu maakonnas asuv järv. Järve pindala on 2,8 ha, kaldajoone pikkus on 1180 m. Järvest 150 m ida pool kulgeb põhja-lõunasuunalisena Vanamõisa–Koonga–Ahaste tee. Järv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Koonga järve keskkonnaregistri kood on VEE2082320. Koonga järv Keskkonnaregistri lehel (vaadatud 13. detsembril 2014)
Laiksaare järv

Laiksaare järv (ka Asuja paisjärv, Kaalu paisjärv) on paisjärv Pärnumaal Saarde vallas. Laiksaare järv Eesti looduse infosüsteemis
Kliimaks

Kliimaks ehk lõppkooslus (ka püsikooslus) on ökoloogias ökosüsteemi(de) koosluste arengurea enam-vähem püsiv lõppjärk, kus koosluste vahetumist (suktsessiooni) ei pruugi enam toimuda. Samas on koosluste fluktuatsioonid iseloomulikud ka kliimakskooslustele. Ökoloogilise kliimaksiõpetuse rajajaks on Frederic Clements. kliimaksiteooria ökoloogiline tasakaal suletud süsteem (füüsika)
Kvartal (ajavahemik)

Kvartal ehk veerandaasta on ajavahemik: • 1. jaanuarist 31. märtsini (esimene kvartal), • 1. aprillist 30. juunini (teine kvartal), • 1. juulist 30. septembrini (kolmas kvartal) või • 1. oktoobrist 31. detsembrini (neljas kvartal).
Nedrema järv

Nedrema järv (ka Nedremaa järv, Needramaa järv) on umbjärv Pärnumaal Lääneranna vallas. Väike-Nedrema järv Nedrema järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 8. veebruaril 2015)
Suharto

Suharto (8. juuni 1921 – 27. jaanuar 2008) oli Indoneesia poliitik, president aastatel 1967–1998. Suharto sündis ametliku versiooni järgi talupojaperes, kuid teda on peetud ka aadliku või kaupmehe sohilapseks. Teises maailmasõjas võitles ta nii Hollandi kui ka Jaapani armees. Alates 1949. aastast tegi ta karjääri Indoneesia armees, 1965. aastal sai temast sõjaväe ülemjuhataja. Sel ajal olid riigis suured sisesegadused, milles Suharto süüdistas kommuniste. Et kaos üha kasvas, ei jäänud ka vasakpoolsete vaadetega presidendil Sukarnol muud üle kui riigis erakorraline seisukord välja kuulutada. Enamik võimust läks Suharto kätte, riigis puhkes aga kodusõda, kus hukkus sadu tuhandeid inimesi. 1967. aastal sundis võidukas Suharto Sukarnot võimust loobuma ja kehtestas parempoolse autoritaarse režiimi, mis osutus majanduslikult edukaks. Selle ja USA toetuse tõttu püsis Suharto võimul terve külma sõja aja ning temast sai üks kõige enam riigi vara omastanud riigipäid üldse. Suharto valitsemisaeg Indoneesias oli vastuoluline. Kuigi tema valitsusajal nähti majanduskasvu ja stabiilsuse perioodi, kaasnes sellega ka palju inimõiguste rikkumisi ja korruptsiooni. Paljud inimesed süüdistasid teda poliitilises repressioonis, sealhulgas tsensuuris ja poliitiliste vastaste mahasurumises. Lisaks tekitasid tema juhitud majanduspoliitika ja erastamine ka palju kriitikat, kuna need soodustasid tema lähikondsete ja sugulaste rikastumist, samal ajal kui suur osa elanikkonnast elas vaesuses. Suharto valitsemisaeg kestis üle 30 aasta, mis tekitas muret demokraatlike vabaduste puudumise pärast. Ehkki 1990. aastatel nõuti üha häälekamalt Suharto võimult lahkumist, suutis ta võimul püsida kuni 1998. aasta majanduskriisini, mil riigis puhkesid suured siserahutused. Nii otsustas 77-aastane Suharto võimust loobuda, kuid säilitas enamiku oma varandusest. Kohtulikult teda vastutusele ei võetud, sest tema pooldajate hulk oli endiselt küllaltki suur, samuti ei võimaldanud seda tema vilets tervis. 2008. aasta alguses halvenes Suharto tervis järsult ja ta viidi haiglasse, kus teda hoidsid elus vaid aparaadid. Suharto suri haiglas 27. jaanuaril 2008. Ta maeti järgmisel päeval oma perekonna mausoleumi Solo linna lähistel Jaava saare keskosas. "Postimees: Eksdiktaatori elu lõpeb aujärjel". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2008. Vaadatud 20. jaanuaril 2008. "Samas". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. jaanuar 2008. Vaadatud 20. jaanuaril 2008.
Nasackin

Nasackin, ka Nasacken, Nassokin ja Nassakin (vene keeles Нассакин) on tatari päritolu aadlisuguvõsa. Esimene teadaolev suguvõsa liige oli bojaar Fjodor Nasackin (elas 16. sajandil). Tema poeg Afanassi Fjodorovitš Nasackin oli 1569 Vene asehaldur Irboskas, kuid langes 1580 Toropetsis Rootsi kätte vangi. Asus Rootsi kuninga teenistusse ning talle läänistati kuninga poole esimesed maad 1586. Fjodor Nasackini teine poeg bojaar Leonti Fjodorovitš Nasackin (suri 1590 Haapsalus) siirdus Liivi sõja ajal samuti Rootsi teenistusse ja Poola ja Rootsi kuningas Sigismund läänistas talle 1590. aastal Keskvere külast (Läänemaa) maid. Leonti poegadest Afanassist (suri 1613) ja Pjotrist (maeti 1636) põlvnes kaks suguvõsa liini. Afanassi haru kustus juba 1656. aastal. Pjotr Leontjevitš Nasackinil aga, kes aastal 1611 Narva kindluses Rootsi teenistusse võetud ja hiljem Martna kihelkonnas, Keskvere ja Patsu ja Soomes Vanhamoisio (Gammelgård) mõisnikuks olnud, oli arvukalt järeltulijaid. Nendest poeg, Rootsi rittmeister Peteri (surn. 1679), Nikkilä, Vanhamoisio ja Mäntsälä mõisniku, suguvõsa immatrikuleeriti 1668. aastal Rootsi Rüütelkonda aadlisuguvõsana nr 740. Mitu liini siirdus Soome. 24. jaanuaril 1818 võeti nad Soome rüütelkonna matriklisse aadlisuguvõsana nr 61. Eestimaa Rüütelkonda kuulunud suguvõsa jagunes Vana-Varbla ja Uue-Varbla liiniks, mis eksisteerisid veel 20. sajandi algulgi. See haru immatrikuleeriti 1857. aastal ka Liivimaa rüütelkonda. Eestimaa: Kehra (Kedder), Keskvere (Keskfer), Käesalu (Kaesal), Loodna (Pall), Matsalu (Matzal), Männiku (Tannenhof) (1851−1855), Orasaare (Orrasaar), Patsu (Patz), Rooküla (Rohküll), Saulepi (Saulep), Uue-Varbla (Neu-Werpel), Vaimõisa (Waddemois), Vaiste (Waist), Valkla (Wallküll), Vana-Varbla (Alt-Werpel), Ärina (Errinal) (1800−1801, pandivaldus) Liivimaa eesti distrikt: Ahaste (Friedenthal), Are (Arrohof), Libatse (Wildenau), Roodi (Sallentack) (1814−1919), Vahenurme (Wahhenorm) (1819−1919) Soome: Nikkilä (Nikkilän kartano, Nickby gård) (1606−1907) Adam Gustav von Nasackin (1770–1855), rittmeister, mõisaomanik Jakob Reinhold Gustav von Nasackin (1801–1899), kindralmajor, mõisaomanik (Яков Густавович Насакин) Gustav von Nasackin, (1803–1876), kindralmajor, Valkla mõisnik, aastast 1870 ka Schloss Wachau omanik Leipzigi juures (Густав Густавович Насакин) Reinhold Johan Nassokin (1787–hukkus lahingus 1831), kindralmajor, ülemkortermeister Friedrich von Nasakin (28.06.1797 Uue Varbla – 2.06.1876 Haapsalu), luuletaja, prosaist, tõlkija, kreisikohtu sekretär Haapsalus [1] Mikael Nassokin (1812–1882), kindralmajor, polgukomandör Inglise keelsest wikipediast: Russian bayors Afanassi Lavrentjevitš Ordin-Naštšokin (1605–1680; vene Афанасий Лаврентьевич Ордин-Нащокин), Pihkvast pärit diplomaat ja poliitik "Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ...(1754) lk. 575". Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust Väljavõte Liivimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust Svenska Riddarhuset: Aadlisuguvõsa Nassokin – nr 740 (rootsi keeles) Nikkilä mõisa peahoone andmed (soome keeles) Из ростова в Ингерманландию
Sukarno

Sukarno (sünninimi Koesno Sosrodihardjo; 6. juuni 1901 Surabaya – 21. juuni 1970 Jakarta) oli Indoneesia poliitik ja esimene president aastatel 1945–1967. Enne teist maailmasõda juhtis Sukarno Indoneesia võitlust Hollandi koloniaalrežiimi vastu. Koloniaalperioodil oli ta Indoneesia rahvusliku vabastusliikumise üks mõjukamaid juhte ning viibis ligi kümme aastat arestis. Jaapani okupatsiooni ajal tegid rahvuslased okupatsioonivägedega koostööd, lootes tagada sellega jaapanlaste toetuse Indoneesia iseseisvuspüüdlustele. Jaapani kapitulatsiooni järel kuulutasid Sukarno ja Mohammad Hatta 17. augustil 1945 välja Indoneesia iseseisvuse ja Sukarno nimetati riigi esimeseks presidendiks. Ta juhtis indoneeslaste vastupanu hollandlaste taaskoloniseerimiskatsetele, mille tulemusel Holland 1949. aastal tunnustas Indoneesia iseseisvust. Sukarno oli vasakpoolsete vaadetega, kuid otseselt mitte kommunist. Tema valitsusaeg, mida nimetati "juhitud demokraatiaks", oli küllaltki autoritaarne. 1967. aastal, pärast kaks aastat kestnud võimuvõitlust ja antikommunistlikku veresauna, kukutati Sukarno võimult ja tema asemel määrati presidendiks kindral Suharto. Oma viimased eluaastad oli Sukarno koduarestis.
Johannes Lepiksaar

Johannes Lepiksaar (20. november 1907 Rakvere – 7. aprill 2005) oli eesti zooloog ja osteoloog, Eesti ökoloogilise etoloogia rajajaid. Lõpetas 1930 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna, töötas seejärel samas zooloogia instituudis assistendi ja 1939 Tartu Ülikooli zooloogiamuuseumi konservaatorina. Aastatel 1933–1937 uuris ja määras Lammasmäelt, Kuusalust ja mujalt Eestist leitud luid. 1941–1943 töötas ülikoolis õppejõuna. 1944. aastal põgenes Rootsi, kus töötas 1949–1972 Göteborgi loodusloomuuseumis. 1968. aastast Göteborgi Ülikooli filosoofia audoktor. Tema tegevusvaldkonda kuulusid terioloogia, ornitoloogia ja ihtüoloogia. Avaldanud töid ornitoloogia, ihtüoloogia ja fauna ajaloo alalt. 1990. aastast oli ta Eesti Looduseuurijate Seltsi auliige. 2001 Valgetähe III klassi teenetemärk Masing, Viktor 1997. Johannes Lepiksaar. Akadeemia 12: 2630–2640. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Mikelsaar

Mikelsaar on Eesti perekonnanimi. Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 32 inimest perekonnanimega Mikelsaar. Friedrich Volrad Mikkelsaar, haridustegelane (1886–1930) Emma Amalie Mikkelsaar, Eesti esimesi feministe, Friedrich Volradi abikaasa Neeme-Õnneleid Mikelsaar, zooloog ja hüdrobioloog (1910–1990), Friedrich Volradi ja Emma Amalie poeg Raik-Hiio Mikelsaar, arstiteadlane, molekulaarbioloog (1939); Neeme poeg Marika Mikelsaar, meditsiini-mikrobioloog (1938); Raik-Hiio abikaasa; Eva Piirimäe, sünd. Mikelsaar, Raik-Hiio ja Marika tütar Margit Sutrop, sünd. Mikelsaar, Raik-Hiio ja Marika tütar Aavo-Valdur Mikelsaar, arst ja geneetik (1941); Neeme poeg Ruth Mikelsaar, meditsiinigeneetik (1941); Aavo-Valduri abikaasa Henn-Risto Mikelsaar, kirjanik ja bioloog (1943); Neeme poeg Ustav-Esko Mikelsaar, kirjanik (1943); Neeme poeg https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink]
Eino Krall

Eino Krall (9. september 1931 Tartu – 27. august 2009 Tartu) oli eesti zooloog (fütonematoloog), bioloogiadoktor (1980, Moskva Riiklik Ülikool). Ta lõpetas aastal 1955 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna bioloog-zooloogina. Aastast 1955 töötas ta EPMÜ zooloogia ja botaanika instituudis ja hiljem ka erizooloogia professorina Tartu ülikooli zooloogia ja hüdrobioloogia instituudis. Ta on tegelenud fütoparasiitsete ümarusside süstemaatika, fülogeneesi ja ökoloogia uurimisega. Ta on uurinud ka nende biotõrje võimalikkust ja lahendusi. Ta on Florida Nematoloogide Foorumi (aastast 1992) ja Venemaa Nematoloogide Seltsi auliige (1996). 1984 Karl Ernst von Baeri preemia 2006 Tartu Ülikooli aumärk Tema abikaasa oli Heljo Krall. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Eino Krall Eesti Teadusinfosüsteemis
Bjørn Wirkola

Bjørn Wirkola (sündinud 4. augustil 1943 Alattio) on Norra endine suusahüppaja ja jalgpallur, kelle paremad aastad tippsportlasena olid 1960. aastate teisel poolel. Ta on kveeni päritolu. Wirkola tuli 1966. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos maailmameistriks suusahüpetes nii normaalmäel kui ka suurel mäel. Ta on võitnud ka kolmel aastal järjest 1967–1969 nelja hüppemäe turnee. Wirkola mängis ka jalgpalli. Ta esindas jalgpallurina Alta ja Rosenborgi klubi. Rosenborgi meeskonna rivistuses tuli ta 1971. aastal nii liiga meistriks kui võitis ka karika. 1966 Oslos maailmameister normaalmäel maailmameister suurel mäel 1. koht: 1966–1967, 1967–1968, 1968–1969 2. koht: 1964–1965, 1969–1970 3. koht: 1965–1966 Bjørn Wirkola FIS-i kodulehel (inglise)
Hispaania pärilussõda

Hispaania pärilussõda (1701–1714) oli 18. sajandi alguspoole suurimaid sõjalisi kokkupõrkeid Euroopas. Selles osalesid peaaegu kõik toonased Euroopa suurriigid. Hispaania pärilussõja põhjustas Saksa-Rooma keisri Leopold I ja Prantsusmaa kuninga Louis XIV vaheline vastuolu küsimuses, kes peaks pääsema Hispaania troonile pärast viimase Habsburgide soost Hispaania kuninga järglasteta Carlos II surma. Hispaania kuningas Carlos II oli pärandanud oma valdused Bourbonide dünastia Louis XIV pojapojale Philippe'ile, kes Hispaania kuningana võttis hispaaniapärase nimekuju Felipe V. Saksa-Rooma keiser Leopold I aga soovis Hispaania troonil näha endiselt Habsburgide soost kuningat ning alustas sõda Louis XIV Prantsusmaa vastu. Saksa-Rooma vägede poolel astusid sõtta ka teised Prantsusmaa ülemvõimupüüdlusi piirata soovivad Euroopa suurriigid: Suurbritannia kuningriik, Hollandi vabariik, Portugali kuningriik, Preisi kuningriik ja Savoia hertsogkond. Prantsusmaa ja Hispaania poolel sõdisid katoliikliku Baieri hertsogkonna väed. Vaenutsevad pooled, nii Prantsusmaa kui ka temavastased mereriigid Inglismaa (hiljem Suurbritannia), Holland ja Austria püüdsid enda poole võita ka võimsa sõjalise jõuga Rootsit, kes oli aga kistud Taani, Saksimaa ja Venemaa sõlmitud Põhjaliidu poolt 1700. aastal Riia piiramisega alanud Põhjasõtta. Lahingud toimusid mitmel pool Euroopas, peamiselt Madalmaades, Itaalias ja Hispaanias ning ka Põhja-Ameerikas, kus peeti Kuninganna Anne'i sõda (1702–1713), Prantsusmaa ja Hispaania, kes oli Prantsusmaa liitlane ning Inglismaa vahel, kuhu olid kaasatud sõtta ka arvukalt põlisameeriklaste hõime, kes olid liitlased mõlemale riigile. Sõja tulemusena jäi Hispaania troon küll Bourbonide soost Felipe V-le, keda toetas Louis XIV, kuid Prantsusmaa hegemooniale Euroopas oli pandud selgelt piir. Gibraltar läks Suurbritanniale, Lombardia (kaasa arvatud Milano) ning Hispaania Madalmaad (Belgia) Püha Rooma riigi koosseisu (Austria keisri võimu alla). Põhjasõda, Põhja- ja Kesk-Euroopas (1700–1721)
Laukapuu

Laukapuu (Prunus spinosa) on roosõieliste sugukonda toompuu perekonda kuuluv põõsas. Laukapuu on tetraploidne. Tal on 32 kromosoomi. Laukapuu on Eestis looduskaitse all. Laukapuu kasvab Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Ees-Aasias. Eestis leidub teda läänerannikul ja saartel (Saaremaal ja Väike-Pakril). Ta on naturaliseerunud Uus-Meremaal ja Põhja-Ameerika idaosas. Laukapuu on keskmise kõrgusega põõsas või 3–4 m, rekordina kuni 8 m kõrgune rohkesti harunev puu. Ta võib moodustada läbimatuid[küsitav] tihnikuid. Tema võrsed on karvased, oksad enamasti astlalised. Koor on noorena punakas- kuni tumepruun, hiljem tumehall kuni mustjas ja kestendav. Laukapuu lehed on äraspidimunajad, saagja servaga, 2–4 cm pikad, 1–2 cm laiad, noorelt alt karvased. Laukapuu õitseb enne lehtimist. Õied paiknevad ühekaupa või ka ebakorrapäraselt paariti. Õied on valged, 1,5 cm läbimõõduga, 5 kreemikasvalge kroonlehega. Õied on mõlemasoolised ja neid tolmeldavad putukad. Laukapuul on lühikese viljavarrega väikesed sinkjasmustad luuviljad. Need on väikesed, läbimõõduga kuni 12 mm, kerged ega ripu allapoole nagu teistel ploomipuuliikidel. Viljaliha on rohekas ja luuseemne küljes kinni. Laukapuu on külmakindel ja mulla suhtes vähenõudlik. Ta talub kuiva, kuid annab palju juurevõsusid ja metsistub kiiresti. Laukapuu on valgusenõudlik. Laukapuu sobib ploomipuusortide aluseks. Punaseleheline sort 'Purpurea' on kasutusel iluaianduses. Laukapuu marjad on mõrkjad. Öökülmad mahendavad veidi nende maitset. Viljadest valmistatakse hoidiseid ning likööre. Kuna laukapuu oksad on okkalised ja ta moodustab kergesti tihnikuid, siis istutatakse laukapuid üksteise kõrvale ritta selleks, et saada hekki. Minevikus valmistati laukapuust jalutuskeppe ja sõjanuiasid. Laukapuu lehti söövad paljude liblikaliikide röövikud. Laukapuu andmebaasis eElurikkus Vastandliku laukapuu varjatum ja helgem pool
1966. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

Põhja suusaalade 1966. aasta maailmameistrivõistlused olid 26. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 17.–27. veebruarini Norras Oslos. Päev: teisipäev, 20. veebruar Päev: pühapäev, 17. veebruar Päev: neljapäev, 26. veebruar Päev: laupäev, 23. veebruar Päev: esmaspäev, 21. veebruar Päev: reede, 19. veebruar Päev: laupäev, 26. veebruar Päev: neljapäev, 21. veebruar Päev: reede, 19. veebruar Päev: esmaspäev, 27. veebruar
Vilma Tugi

Vilma Tugi (20. veebruar 1924 Kõrenduse – 24. detsember 2007) oli eesti maalikunstnik. Kunstiühingu Pallas nekroloog
Gustaf Otto Stenbock

Krahv Gustaf Otto Stenbock (7. september 1614 Torpa, Småland – 24. september 1685 Stockholm) oli Rootsi admiral, väejuht ja riigimees. 1637 Kronobergi rügemendi juht 31. juuli 1643 jalaväe kindralmajor 15. jaanuar 1647 kindralleitnant 30. märts 1648 jalaväekindral 27. märts 1651 krahv 10. aprill 1652 riiginõunik 31. mai 1652 Liivimaa ja Riia kuberner 18. jaanuar 1653 sõjanõunik 4. juuni 1653 Ingeri laaman 14. aprill 1655 riigikahurmeister 28. juuni 1656 feldmarssal 1658 Roskilde rahu tulemusena Skåne, Hallandi ja Blekinge ehk Skånelandi kindralkuberner 8. juuni 1664 - 1675 riigiadmiral (mereminister) 1666 - 1684 Lundi ülikooli kantsler Ta oli ka alaealise kuninga Karl XI eestkostevalitsuse liige (vöörmünder). 22. juulil 1645 abiellus krahv Stenbock Stockholmis Brita Horn af Åminnega (suri 1653), kes oli riiginõuniku ja Åminne vabahärra Klas Kristersson Horn (1587–1651) ja vabaproua Sigrid Oxenstierna (1590–1644) tütar, Krister Horni (1622–1692) ja Bengt Horni (1623–1678) õde, Bengt Oxenstierna (1591–1643) õetütar ja Gabriel Oxenstierna (1586–1656) poolõe tütar. Abielust sündisid: Gustaf Stenbock (1646–1672), abiellus 1670 vabapreili Ingeborg Bielkega Beata Stenbock (suri 1648) Sigrid Stenbock (suri 1648) Christina Catharina Stenbock (1649–1719), abiellus 1665 Eestimaa kuberner Anders Torstensoniga. Magdalena Catharina Stenbock (1652–1676), abiellus 1673 Gustaf Mauritz Lewenhauptiga (1651–1700) Carl Otto Stenbock (1653–1697), abiellus 1681 vabapreili Margaretha de Soopiga Limingost, Soomest. Margareta Stenbock 11. juunil 1658 abiellus Gustaf Otto Göteborgis feldmarssal Jakob De la Gardie (1583–1652) tütre Christina Catharina De la Gardiega (1632–1704), kes oli Kolga (Kolck), Kiiu (Kida), Kõnnu (Könda) ja Loo (Neuenhof) mõisa pärija ja 1656. aastal lesestunud abielust Gustaf Adolf Lewenhauptiga. Abielu tulemusena omandasid Stenbockid Kolga mõisa. Abielust sündisid: Brigitta Stenbock (1660–1682) Beata Margareta Stenbock (1661–1735), abiellus 1680 krahv Gustaf Douglasega (1648–1705), Eestimaa kuberneri Gustav Otto Douglase ema. Erik Gustaf Stenbock (1662–1722), abiellus Johanna Eleonora De la Gardiega (1661–1708) Jakob Stenbock Magnus Stenbock (1663–1717), Rootsi väejuht, Stenbocki maja rajaja Jakob Pontus Stenbocki (1744–1824) vanaisa. Hedvig Eleonora Stenbock (1664–1729), abiellus 1684 vabahärra Lorentz Creutziga (1646–1698). Charlotta Maria Stenbock (1667–1740), 1686 abiellus krahv Axel Johan Lewenhauptiga (1660–1717). August Wilhelm Hupel: Historisch-chronologisch-biographische Nachrichten von den liefländischen Generalgouverneuren, Gouverneuren und Statthaltern des Schlosses zu Riga zur königl. schwedischen Regierungszeit. / "Nordische Miscellaneen" St. 18-19, Riga: Hartknoch 1789, lk. 505-506 Stenbockide sugupuu Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, 1929 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, 1930 Gustaf Otto Stenbocki perekond Braunschweig-Lüneburg perekond
Kvartal

Kvartal on linna või muu asula osa, mis on piiratud tänavatega ja mille sees ei ole tänavaid. Laiemas mõttes võidakse kvartali all mõista ka väikest linnajagu.
Western Brook Pond

Western Brook Pond on järv (nimetatud ka fjordiks) Kanadas Newfoundlandi saarel Long Range'i mägedes 600 m sügavuses kanjonis. Newfoundlandi Long Range'i mägedesse lõikub rohkem kui 600 meetri sügavune kanjon. Jääajal olnud liustik kujundas varasema jõeoru märksa sügavamaks ja laiemaks. Umbes 11 000 aasta eest hakkas liustik sulama ja kanjoni põhi täitus veega. Samal ajal ja sama moodi tekkinud järved on Parson's Pond ja Main Brook. Veekogu on 16 km pikk ja 166 m sügav, pindala on 1805 km². Kevadel ja suvel tõstavad 166 m veetaset veelgi arvukad kosed ja joad. Talvel, kui temperatuur võib langeda alla –10 °C, järve pind jäätub.
Leiutajateküla Lotte

"Leiutajateküla Lotte" on Eesti animafilm aastast 2006. Film räägib lõbusa koeratüdruku Lotte seiklustest koos oma kassist sõbra Brunoga. Ühel ööl, päev enne leiutamisvõistlusi, ilmub raamatuga reisinud salapärane jaapani mesilane Susumu. Koos Susumuga tuleb ka "judo". Terve Leiutajateküla õpib judot ning lõpuks otsustavad Bruno ja Lotte minna judovõistlustele, koos nendega ühineb jänesepoiss Albert. Nad võidavad judovõistluse ning sellepeale ütleb Alberti isa Adalbert: "Varsti saab Albert sama kuulsaks kui mina". Evelin Pang – Lotte Andero Ermel – Bruno Peeter Oja – Adalbert Lembit Ulfsak – Oskar Marko Matvere – Mati Argo Aadli – Albert / Theodor Garmen Tabor – Anna Piret Kalda – Paula Harriet Toompere – Sophie Elina Reinold – Susumu Mait Malmsten – Jaak Margus Tabor – Klaus Aarne Üksküla – James Peeter Tammearu – John Anne Reemann – Helmi Ain Lutsepp - Eduard
1962. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

1962. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused, olid 24. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 18.–25. veebruarini Poolas Zakopanes. Zakopane korraldas juba kolmandat korda maailmameistrivõistlusi. Esimest korda oli MM-i kavas naiste 5 km sõit ja suusahüppajate suure mäe võistlus. Kuupäev: 20. veebruar Kuupäev: 18. veebruar Kuupäev: 24. veebruar Kuupäev: 22. veebruar Kuupäev: 19. veebruar Kuupäev: 21. veebruar Kuupäev: 23. veebruar Kuupäev: 19. ja 20. veebruar Kuupäev: 21. veebruar Kuupäev: 25. veebruar
Mega

Indoneesia poliitiku kohta vaata Megawati Soekarnoputri Mõõtühikute eesliite kohta vaata mega- Uudisteportaali kohta vaata Mega (portaal) MEGA