laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Arved Paul

Arved Paul (25. oktoober 1913 Tõstamaa – 29. juuli 1960 Haapsalu) oli eesti vaimulik. Ta lõpetas aastal 1936 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1933–1937 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, aastatel 1940–1941 õppis ta arstiteaduskonnas. Teoloogilist stuudiumi jätkas ta aastatel 1943–1944. Aastal 1944 oli ta Saksa armees (untersturmführer), aastatel 1944–1946 oli ta vangistatud. Aastatel 1946–1947 oli ta Kursi Maarja-Eliisabeti koguduse jutlustaja. Ordineeriti 11. detsembril (3. advendil) 1947 õpetajaks. Ta oli aastatel 1947–1950 Kursi Maarja-Eliisabeti koguduse õpetaja. Aastatel 1950–1953 oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Aastal 1953 arreteeriti ta uuesti Nõukogude repressiivorganite poolt, aastal 1956 oli ta Eestis tagasi. Aastatel 1956–1960 oli ta Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja, lisaks sellele hooldas ta aastatel 1957–1960 Martna Püha Martini kogudust. Arved Paul on kirjutanud vaimulikku luulet. Tema poeg Toomas Paul on eesti vaimulik, teoloog, kiriku- ja kultuuriloolane, dr. theol; vend Ilmar Paul oli Nõukogude sõjaväelane, polkovnik, teine vend Arnold Paul oli Pärnus kooliõpetaja. Ja nutan tuuldetallatavaid karjamaid: luulet 1951-1960. Arved Paul. (järelsõna: T. Paul; kujundanud E. Velling; kaas: K. Sildvee) Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk. 295 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Kâmpóng Chami provints

Kâmpóng Chami provints on 1. järgu haldusüksus Kambodžas. Läbi provintsi voolab Mekong. 2013. aasta lõpus eraldati provintsi idaosa 6 ringkonda ja loodi neist Tbong Khmŭmi provints. Provints jaguneb 10 ringkonnaks: Bathéay ringkond Châmka Leu ringkond Cheung Prey ringkond Kâmpóng Chami ringkond Kâmpóng Siĕmi ringkond Kâng Méasi ringkond Kaôh Sotĭni ringkond Prey Chhôri ringkond Srei Sânthôri ringkond Stœ̆ng Trángi ringkond Kokku on neis 173 valda. Provintsist on pärit pikaaegne peaminister Hun Sen.
Voldemar Eiso

Voldemar Johannes Eiso (19. jaanuar 1904 Ropka vald, Tartumaa – 8. oktoober 1980 New York, USA) oli eesti õigusteadlane. Ta lõpetas 1924. aastal Tartu Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi, õppis 1924–1929 Tartu Ülikooli põllumajandus- ja 1933–1937 õigusteaduskonnas, mag. jur. 1942 (Politsei pädevus ja organisatsioon). Voldemar Eiso oli aastail 1925–1937 politseiametnik Tartus, alates 1938. aastast Riiginõukogu protokollitoimkonna juhataja. 1942–1944 oli ta Tartu Ülikooli haldusõiguse instituudi assistent. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1949. aastal USA-sse. Ta on kirjutanud töid haldusõiguse alalt.
Peeter Ilves

Peeter Ilves (23. veebruar 1881 Mäksa vald – 1975) oli eesti vaimulik. Ta sooritas gümnaasiumi lõpueksamid aastal 1930 Tartus eksamikomisjoni ees. Aastatel (aastatel 1926–1930 oli ta samas vabakuulaja) 1930–1934 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 10. veebruaril 1935 õpetajaks. Ta oli aastatel 1935–1938 Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja Aleksander Kruusi isiklik adjunkt, aastal 1938 oli ta Tartu Pauluse koguduse 2. pihtkonna õpetaja Arthur Võõbuse adjunkt. Aastal 1942 oli ta Püha Jakobi koguduse vikaarõpetaja. Aastatel 1943–1944 oli ta Ambla Maarja koguduse õpetaja, aastatel 1944–1957 oli ta Võnnu Jakobi koguduse õpetaja. Ta on toimetanud kirikumuusikaraamatuid. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk. 27
Väävlibakterid

Väävlibakterid on kemolitotroofsed bakterid, kes eluks vajaliku energia saavad keemiliste ühendite oksüdeerimisest ja elektroni doonorina kasutavad väävliühendeid. Väävlibakterite hulka kuulub nii litotroofe kui ka organotroofe. Väävlibakterite seas on rohelised ja purpursed bakterid fotosünteesivõimelised ja värvusetud väävlibakterid ei suuda fotosünteesida. Väävlibakterite hulka arvatakse ka desulfaatijad bakterid, kes sulfaate ja sulfiteid kasutavad sulfaatseks hingamiseks, redutseerides neid vesiniksulfiidini. väävliringe EE 10. köide, 1998.
Henn Unt

Henn Unt (aastani 1937 Hermann Hunt; 29. märts 1903 Helme vald – 22. november 1986 Tallinn) oli eesti vaimulik. Ta lõpetas aastal 1923 Tõrva gümnaasiumi. Aastatel 1923–1931 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 1. mail 1932 õpetajaks. Ta oli aastal 1932 Järva praostkonna vikaarõpetaja; aastatel 1932–1946 oli ta Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja, lisaks hooldas ta aastatel 1932–1935 ja 1939–1946 Piirsalu kogudust ning aastatel 1944–1946 Martna Püha Martini kogudust. Aastatel 1946–1949 oli ta Viljandi Jaani koguduse õpetaja, aastatel 1948–1949 oli ta Viljandi praostkonna praost ning Kõpu ja Paistu Maarja koguduse hooldajaõpetaja. Aastal 1949 ta arreteeriti, aastal 1956 oli ta Eestis tagasi. Aastatel 1956–1986 oli ta Kadrina ja Ilumäe koguduse õpetaja; lisaks oli ta aastatel 1979–1986 Järva praostkonna praost. Konrad Veem. Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon. EVR Stockholm 1988 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk. 295
EMS

EMS on lühend, mis võib tähendada: Eesti Maaparandajate Selts Eesti Majandusteaduste Selts Eesti Maksuteadlaste Selts Eesti Mari Selts Eesti Matemaatika Selts Eesti Metsaselts Eesti-Mordva Selts Eesti Muinsuskaitse Selts Eesti murrete sõnaraamat Eesti Mäeselts Eesti märksõnastik Ems on Saksamaal asuv jõgi.
Sepaküla

Sepaküla nimelisi asulaid on mitu: Sepaküla, küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Sepaküla, küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas
Konrad Kikas

Konrad Kikas (8. veebruar 1928 Nõmme – 11. veebruar 2012 Tallinn) oli eesti raamatukogundustegelane, kauaaegne Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu direktor. Astus 1936. aastal Jakob Westholmi Poeglaste Erahumanitaargümnaasiumi, mille lõpetas 1947. aastal Tallinna 7. keskkooli nime all. 1960. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli raamatukogunduse ja bibliograafia erialal. 1997. aastal kaitses ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistritöö infoteaduse alal teemal „Eesti spetsialistide infovajadused ja teadusraamatukogude koostis (1967-1996)“. Ta on maetud Rahumäe kalmistule. 1954–1960 Tallinna Polütehnilise Instituudi raamatukogu komplekteerimisosakonna juhataja 1960–1961 Tallinna Kontrollmõõduriistade Katsetehas, tehnilise informatsiooni vaneminsener 1961–1994 Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu direktor 1995–2012 Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu teadus- ja arendustalituse juhataja Organiseerinud Eesti teadlaste ja spetsialistide infovajaduse ja Eesti teadusraamatukogude koostise ja kasutamise uuringuid aastail 1960–1980. Avaldanud artikleid ka raamatukogude statistika, efektiivsuse, ajaloo jm teemadel. Ta on avaldanud ligi 140 publikatsiooni ja olnud ligi 30 väljaande toimetuskolleegiumis. Tema juhendamisel on valminud 11 diplomi- ja magistritööd. Eesti NSV teenelise kultuuritegelase aunimetus (1975) TPI teenetemedal (1988) TTÜ teenetemedal „Mente et Manu“ (1998) Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu teenetepreemia (2007) TTÜ kõrgeim autasu Suur teenetemedal „Mente et Manu“ (2008) "Eesti spetsialistide infovajadused ja teadusraamatukogude koostis (1967-1996)". Magistritöö. Tallinn, 1997. 53 lk. ISBN 9985590481 "Verba volant, scripta manent. Viis aastakümmet raamatukogunduse ja infoteaduse radadel". Tallinn, 2008. 366 lk. ISBN 9789985597576 "Ühiskond ja raamatukogu. Vaade ajaloole". Tallinn, 2011. 166 lk. ISBN 9789949230839 Konrad Kikas: In memoriam //Raamatukogu (2012) 2, lk 40-41. Konrad Kikas: In memoriam//Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastaraamat 2012 (2013) nr 24. Konrad Kikas: In memoriam//Tallinna Tehnikaülikooli aastaraamat 2012 (2013) nr 20. Konrad Kikas Eesti raamatukogunduse biograafilises andmebaasis Konrad Kikas TTÜ Raamatukogu digikogus Konrad Kikas Eesti Teadusinfosüsteemis
Jüri Männiste

Jüri Männiste (23. veebruar 1938 – 7. veebruar 2012) oli eesti arstiteadlane, kirurg. Ta lõpetas Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Ülikoolis õppimise ajal oli ta üliõpilaste teadusliku ühingu kirurgiaringi aktiivne liige. Edasi järgnes töö kirurgina Tallinnas, Kallaveres, Tõnismäe Keskhaiglas ja kiirabihaiglates. Aastatel 1968–1976 oli ta ka Tallinna Pedagoogilise Instituudi vanemõpetaja. Kandidaadiväitekirja "Alajäsemete kroonilise veenipuudulikkuse sündroomi diagnostiliste meetodite võrdlev hindamine" kaitses ta 1968. aastal. Männiste doktoritöö, mille ta kaitses 1972. aastal, käsitles jäsemete ja vaagna magistraalveenide tromboosi kirurgilist ravi. Aastatel 1984–1987 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli hospitaalkirurgia kateedri professor. 1987. aastal määrati ta Eesti NSV tervishoiuministeeriumi peakirurgiks, selles ametis oli Männiste kuus aastat. Seejärel töötas ta kuni 2003. aastani Tallinna Kivimäe Haigla kopsukirurgia osakonna juhatajana, hiljem kirurgina erahaiglas Fertilitas. Ta on avaldanud mitu monograafiat ("Fleboloogia", "Biliopankreatoloogia", "Kasuistika abdominaalkirurgias: kirurgi tingportree", "Eestlase skelett ehk luu ja nahk ajaloo kiirteel", "Suhtlemine meditsiinis", "Eakapital") ja 17 luulevihikut. Ta on 200 teadusartikli, 50 populaarteadusliku ja 2 õppefilmi autor. Männiste eestvedamisel anti välja kuus numbrit ajakirja "Violetta & Mimi contre La Tuberculose" (tuberkuloos ja teised kopsuhaigused). Ta oli teadlaste kollektiivi liige, kellele 1982. aastal anti ENSV teaduspreemia veresoontekirurgia meetodite arendamise ja juurutamise eest aastatel 1960–1981. Aastatel 1987–1992 oli ta rahvusvahelise organisatsiooni Eurosurgery alalise komitee ja teadusnõukogu liige. 2007 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk
Raamatupidamisuudised

Raamatupidamisuudised on Eesti majandusajakiri, mis asutati 1995. aastal. Ajakiri ilmub eesti ja vene keeles 8 korda aastas 64 leheküljel. Raamatupidamisuudised avaldab artikleid raamatupidamisest, majandusanalüüsist, õigusaktidest ja maksudest. Praegu annab ajakirja välja 2003. aastal asutatud Litau Büroo OÜ, millele kulub ka majandusportaal rup.ee. Peatoimetaja on Jelizaveta Litau. Kaubamärgi Raamatupidamisuudised omanik on Litau Büroo OÜ. http://www.businesswire.com/portal/site/home/template.MAXIMIZE/13423/?javax.portlet.tpst=4a9bee1ce0d589321e7021f2b872fa41_ws_MX&javax.portlet.prp_4a9bee1ce0d589321e7021f2b872fa41_catmvcid=17500&javax.portlet.prp_4a9bee1ce0d589321e7021f2b872fa41_viewID=media_view&beanID=720554147&viewID=media_view&javax.portlet.begCacheTok=com.vignette.cachetoken&javax.portlet.endCacheTok=com.vignette.cachetoken "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. jaanuar 2012. Vaadatud 14. veebruaril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. september 2018. Vaadatud 14. veebruaril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://tallinn.ester.ee/record=b1072822~S1*est#tab2 Majandusportaal Raamatupidamisuudised Raamatupidamisuudised Facebookis
Gotthard von Gilsen

Gotthard von Gilsen (ka Goddert Gilsen) oli Saaremaa ehk Kuressaare stiftifoogt aastatel 1530–1534. Gilsen pärines ilmselt Läänemaalt. 1528. aastal võis ta olla Preisimaa hertsogi Albrecht von Hohenzollerni teenistuses, 1530. aastal on teda aga mainitud Kuressaare stiftifoogtina, kellena ta keeldus esialgu linnust vastvalitud Saare-Lääne piiskopile Reinhold von Buxhoevedenile üle andmast, kuna talle ja teistele ametnikele ei olnud palka makstud. Hiljem tema suhted piiskopiga aga paranesid ning 1532. aasta lõpus, kui Läänemaa aadlikud eesotsas Georg von Ungerniga valisid endale uueks piiskopiks Riia peapiiskopi koadjuutori Wilhelm von Hohenzollerni, jäi Gilsen Buxhoevedenile truuks. 1533. aastal juhtis ta Saare-Lääne vaenuses rüüsteretkede korraldamist Läänemaale ning 12. augusti paiku tapsid tema sõjamehed Saare-Lääne toomhärra Michael Gralowi. Gilsenit selles mõrvas siiski otseselt ei süüdistatud ning ta jäi Saaremaa stiftifoogtiks kuni 1534. aasta oktoobrini, mil teda selles ametis on viimast korda mainitud, detsembris oli stiftifoogtiks ka enne Gilsenit selles ametis olnud Johann von Buxhoeveden. Leonid Arbusow vanem. Livlands Geistlichkeit von 12. bis ins 16. Jahrhundert. 3. Nachtrag. 1913, lk 66.
Kâmpóng Thumi provints

Kâmpóng Thumi provints on 1. järgu haldusüksus Kambodžas. Provints jaguneb kaheksaks ringkonnaks: Baray ringkond Kâmpóng Svay ringkond Prasat Bâllăngki ringkond Prasat Sâmbori ringkond Sândăni ringkond Sântŭki ringkond Stœ̆ng Sêni ringkond Stoŭngi ringkond
Hapnikusisaldus

Hapnikusisaldus on vees või õhus sisalduv hapnikuhulk. Vee kontekstis on seda defineeritud kui "vee või reovee mahuühikus lahustunud hapniku mass või sisaldus protsentides küllastussisaldusest". Loodusvetes on hapnikusisaldus oluline parameeter, mis kirjeldab veeorganismide elutingimusi veekogus. Näiteks pärast rohke orgaaniliste reoainete jõudmist veekokku, pärast veeõitsengut või paksu jääkatte korral (ummuksisolek) võib veekogu hapnikusisaldus (eriti öösiti) langeda veeloomade jaoks ellujäämise mõttes kriitilise piirini. Näiteks kalad taluvad täielikku hapnikunälga (anoksiat) mõne minuti, harva tunde. Üldiselt sõltub hapnikupuuduse taluvus veeorganismi liigist ja isendi füsioloogilisest seisundist. Anoksia Hüpoksia Ummuksisolek Hapnikuandur Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 14.02.2012) Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Stefan Wallin

Stefan Erik Wallin (sündinud 1. juunil 1967 Vaasas) on Soome poliitik. Wallin õppis Åbo Akademi nimelises rootsikeelses ülikoolis, mille lõpetas magistrikraadiga sotsiaalteadustes. 1989–93 töötas ta Soome suuruselt teises rootsikeelses ajalehes Vasabladet ajakirjanikuna. Seejärel asus ta tööle Rootsi Rahvapartei nõunikuna. 1994–2000 töötas ta järgemööda transpordiministri, Euroopa asjade ja väliskaubandusministri, siseministri ning kaitseministri nõunikuna. Seejärel töötas ta 2000–05 ajalehe Åbo Underrättelser peatoimetaja asetäitja ja juhtkirjade kirjutaja. Ta oli aastatel 2006–12 Soome Rootsi Rahvapartei esimees. Sel kohal vahetas ta välja Jan-Erik Enestami. 2005–07 töötas Wallin Soome keskkonnaministeeriumis riigisekretärina. 29. detsembril 2006 määras Soome president Tarja Halonen ta keskkonnaministriks ja välisministeeriumi juures tegutsevaks Põhjamaade koostöö ministriks Matti Vanhase teises valitsuses, vahetades sellelgi kohal välja Jan-Erik Enestami. Ta astus ametisse 1. jaanuaril 2007 ja töötas keskkonnaministrina kuni 19. aprillini 2007, mil sai kultuuri- ja spordiministriks. 22. juunil 2010 astus ametisse Mari Kiviniemi valitsus, milles Wallin säilitas kultuuri- ja spordiministri koha. Selles ametis töötas ta kuni 22. juunini 2011, mil ametisse astus Jyrki Kataise valitsus, ja seal sai Wallin Soome kaitseministriks. Kaitseministrina taheti Wallini ükskord umbusaldada. See puudutas Soome sõjaväe reformi. Nimelt võeti vastu otsus likvideerida 6 sõjaväeosa. Wallin tõmbas likvideeritavate sõjaväeosade nimekirjast maha rootsikeelse Dragsviki garnisoni. Mõned poliitikud, kes kritiseerisid sõjaväereformi, arvasid, et Dragsvik säästeti teiste sõjaväeosade sulgemise arvel, ja kutsusid ministrit üles tagasi astuma. Kuid peaminister Jyrki Katainen teatas oma toetusest kaitseministrile ja Wallin ise keeldus tagasi astumast. Umbusaldushääletus Wallinile kukkus läbi: teda toetas 95 ja umbusaldas 59 parlamendiliiget. Samal ajal selgus veel, et Wallin oli Turu kesklinnas ostnud koos naisega korteri 225 000 euro eest Åbo Akademi Fondilt, mille juhatuse liige ta ise oli, ja müünud selle 2009 maha peaaegu 400 000 euro eest. Soome õiguskantsler Jaakko Jonkka ja Soome politsei uurisid asja, aga ei leidnud korruptsiooni ega alusetu rikastumise märke. Nähtavasti oli kinnisvara väärtus vahepealse aja jooksul suurenenud. Wallin astus tagasi 5. juulil 2012, loobudes ka erakonna esimehe kohast. Nii kaitseministri kui ka erakonnajuhi koha võttis temalt üle Carl Haglund.
Olmereovesi

Olmereovesi ehk majapidamisreovesi on köökides, pesumajades, pesuruumides, WCdes, vannitubades vms paikades tekkiv reovesi. Olmereovee täielik biokeemiline hapnikutarve (BHTt) on keskmiselt 75, BHT5 54, lämmastiku- ja fosforisisaldus vastavalt 12 ja 0,7 g inimese kohta ööpäevas. Tööstusreovesi Heitvesi Hallvesi Mustvesi Keskkonnasõnaraamat 2004 [1] (vaadatud 14.02.2012) Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Koorik

Koorik on üldkeeles kõvaks tõmbunud ainekiht millegi peal või ümber. Sõna on kasutusel ka terminina: koorik (tugevusõpetus) kitiinkoorik välisskeletina koorik on pagaritoodetel, küpsetistel; leival, saial peale taina kuumutamist/küpsetamist laavakoorik on laaval
Christoph Mertzig

Christoph Mertzig (14. september 1704 Nachterstedt – 12. oktoober/23. oktoober 1763 Järva-Madise) oli Eesti vaimulik. Mertzig sündis Nachterstedtis (praeguse haldusjaotuse järgi Salzlandkreisis Saksi-Anhalti liidumaal). Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 5. mail 1727) Halle ülikoolis, oli aastatel 1727–1729 Halle vaeslastekooli õpetaja. Aastast 1729 oli ta Tallinnas koduõpetaja. Ordineeriti 30. juunil / 10. juulil õpetajaks. Ta oli aastatel 1736–1763 (kutsuti 18. mail / 29. mail 1736) Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja. Ta oli pietistlik pastor. Tema abikaasa Margarethe Dorothea (1720–1756) isa Eberhard Reimers oli Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja. Tema tütre Margarethe Dorothea (1739–1784) abikaasa Gotthard Johann Jäger oli Paide Püha Risti koguduse õpetaja, Tallinna toomkoguduse abiõpetaja ning Tallinna Oleviste koguduse ülemõpetaja ja Tallinna superintendent. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Michael Patrick Kaltenhauser

Michael Patrick Kaltenhauser (sündinud 27. mail 1990 Rosenheimis) on Saksa ja Eesti jalgpallur (väravavaht), kes mängib Tartu Meistriliiga klubis JK Tammeka. Tema eelmine klubi oli JK Sillamäe Kalev. Jalgpalli hakkas Michael Patrick Kaltenhauser mängima Babenshami klubis, kust läks hiljem klubisse 1860 Rosenheim, kust siirdus 2008. aastal omakorda Salzburgi Red Bulli. Red Bulli noortemeeskonnas mängis ta Austria esiliigas. 2009. aastal liitus Kaltenhauser Grödigi linna samanimelise klubiga. Hooajal 2009/10 sai Sportverein Grödig esikoha Austria piirkondliku liiga läänetsoonis ning tõusis esiliigasse. 2010. aasta juunis käis Kaltenhauser ülevaatusel Riia klubis Skonto, kus näitas end heast küljest sõpruskohtumisel Kaasani klubi Rubin varumängijatega. Varsti pärast seda kirjutas ta alla kahe ja poole aastasele lepingule Skontoga, mis kestab 2012. aasta lõpuni. Läti kõrgliigas tuli Skonto 2010. aastal Läti meistriks, kuid Kaltenhauser ei mänginud klubi meeskonnas üheski mängus, jäädes kolmandaks väravavahiks. 3. märtsist 2011 laenati Michael Patrick Kaltenhauser hooaja lõpuni Sillamäe klubile Kalev. Kalevis sai temast kohe põhiväravavaht, kuni 13. augustil 2011 sai ta Tallinna Floraga toimunud matši käigus vigastuse. Sellega seoses lahkus Kaltenhauser 17. septembril 2011 klubi ridadest ja siirdus ravile koju Münchenisse. 2012. aasta 8. veebruaril liitus Michael Patrick Kaltenhauser Tartu klubiga Tammeka. Läänetsooni meister Austria piirkondlikus liigas 2010 Läti meister 2010 Sakslasest väravavaht Michael Patrick Kaltenhauser liitus Tammekaga! jktammeka.ee Elvijs Ērglis (27. juuli 2010). "Jaunais Skonto vārtsargs- gribu ar Skonto spēlēt Čempionu līgā!" (läti). H-Side.lv. Vaadatud 16.08.2011. Miķelis Osis (26. juuni 2010). ""Skonto" bez problēmām pieveic Kazaņas "Rubin" dublierus" (läti). SportaCentrs.com. Vaadatud 16.08.2011. Miķelis Osis (23. juuli 2010). ""Metalurgs" izīrē Kamešu Gulbenei, "Skonto" jauns vārtsargs" (läti). SportaCentrs.com. Vaadatud 16.08.2011. "Первый немец в Силламяэ". fcsillamae.ee. 3. märts 2011. Vaadatud 16.12.2011. "Поражение от "Флоры"". fcsillamae.ee. 13.08.2011. Vaadatud 16.12.2011. "Калтенхаузер покидает Силламяэ". fcsillamae.ee. 15.09.2011. Vaadatud 16.12.2011. "Sakslasest väravavaht Michael Patrick Kaltenhauser liitus Tammekaga!". jktammeka.ee. 8. veebruar 2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 5.03.2016. Vaadatud 14.02.2012. Michael Patrick Kaltenhauseri statistika, soccerway.com Michael Patrick Kaltenhauser, transfermarkt.co.uk
Maarja kirik

Maarja kirik (ka Püha Neitsi Maarja kirik), inglise keeles St. Mary's Church, prantsuse keeles Église Sainte-Marie, saksa keeles Marienkirchen (ka Sankt-Marien-Kirchen), soome keeles Pyhän Marian kirkko (ka Marian kirkko, Mariankirkko või Maarian kirkko), vene keeles Церковь Святой Марии on mitme Jeesuse emale Maarjale pühitsetud kiriku nimi: Ambla Püha Neitsi Maarja kirik Anseküla Maarja kirik Helme Maarja kirik Jõelähtme Püha Neitsi Maarja kirik Karula Maarja kirik Kursi Maarja kirik Loksa Püha Neitsi Maarja kirik Märjamaa Maarja kirik Nissi Maarja kirik Otepää Maarja kirik Paistu Maarja kirik Põlva Püha Neitsi Maarja kirik Pöide Maarja kirik Rõuge Maarja kirik Tartu Maarja kirik Tartu vana Maarja kirik (hävis Põhjasõjas) Torma Maarja kirik Tõstamaa Maarja kirik Vigala Maarja kirik Maria kirik Haminas Pyhä Maria kirik Peterburis St. Mary kirik Inglismaal Wighti saarel Bradingus St. Mary kirik Inglismaal Wighti saarel Brighstone'is St. Mary kirik Inglismaal Wighti saarel Brookis St. Mary kirik Inglismaal Wighti saarel Carisbrooke'is Maarja-Magdaleena kirik (täpsustus) Maria kirik
Interpolatsioon

Interpolatsioon (ld interpolatio 'uuendus, muudatus') on kirjanduses algupärasesse teosesse hiljem kiilosa (sõnade, lausete, pikema teksti) lisamine. Interpolatsiooniks nimetatakse ka seda kiilosa ennast. Vahelelükke tegijaks ei ole originaalautor ning selle põhjuseks võib olla soov teost täiendada või võltsida.
Riiklik Filmiregister

Riiklik Filmiregister (inglise keeles National Film Registry) on Ameerika Ühendriikide filmide arhiiv, mida säilitatakse USA Kongressi raamatukogus alates 1988. aastast. Arhiiv hõlmab Ameerika Ühendriikide linateoseid, mille organisatsioon National Film Board Preservation on tunnistanud kultuuriliselt, ajalooliselt või esteetiliselt olulisteks. Igal aastal valitakse välja ja lisatakse registrisse kuni 25 uut filmi. Reagan Signs Law on Film. The New York Times, 28. september 1988 Legislative Authorization. National Film Preservation Board National Film Registry Adds 25 Films. Millimeter, 17. detsember 2002 National Film Registry koduleht
Tasuta turundus

Tasuta turundus on teenuste või kaupade turundus tasuta turunduskanalite kaudu. Selleks võidakse kasutada nii otsingumootorit kui ka kanaleid väljaspool internetti. Levinuimad tasuta turundusemeetodid on positsioneerimine otsingumootorites, blogimine kui ka postitused sotsiaalmeedia kanalites.
Ookeani keskahelik

Ookeani keskahelik on vulkaaniline mäeahelik, mis läbib Atlandi ja India ookeani ning Vaikse ookeani lõunaosa. Ookeani keskaheliku kogupikkus on 84 000 km, olles seega kaugelt kõige pikem mäeahelik planeedil Maa. Ookeani keskahelik pole mitte alati asunud ookeani keskosas. Nimetus tuleb sellest, et kõigepealt avastati ta Atlandi ookeanist, mida ta tõepoolest enam-vähem poolitab. Siis nimetati see Atlandi ookeani keskahelikuks, mida Atlandi ookeanis paiknev osa ookeani keskahelikust kannab siiani. Ookeani keskahelikud on hiiglaslikud riftivööndid, seal toodetakse pidevalt uut ookeanilist maakoort, mis hävib uuesti subduktsioonivööndites. Seetõttu on ookeani keskahelik piltlikult öeldes hiiglasliku konveieri üks osa. Ookeani keskahelik on seismiliselt aktiivne piirkond. Aktiivsed on nad ka vulkaaniliselt, kuid paiknemise tõttu merepõhjas ei ole seda tüüpi vulkanism laiemale avalikkusele kuigi tuntud. Erandiks on näiteks Islandi saar, mis asub täpselt ookeani keskaheliku ja samas ka kuuma täpi kohal, mistõttu on seal võimalus jälgida "ookeanipõhja" laienemist kuival maal. Ookeani keskaheliku kõrgus merepõhjast on 1...3 km ning laius umbes 1500 km. Seega on nõlva kalle suhteliselt lauge ning jääks inimsilmale praktiliselt märkamatuks. Esile tuleb ta vaid kui suuremõõtmeline, globaalne geoloogiline struktuur. Kivimiliselt koosnevad ookeani keskahelikud peaaegu eranditult basaldist. Petroloogias nimetatakse ookeani keskahelikule tüüpilist basalti MORB-iks (mid-ocean ridge basalt). Ookeani keskaheliku avastamine 1950. aastatel sillutas teed laamtektoonika teooriale, mis pani aluse tänapäevasele geoloogiale. Merepõhja pinnavormide loend