laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Cierachoŭka

Cierachoŭka (transkribeerituna Tserahhovka, poola Cierachouka) on alev Valgevenes Homieli oblastis Dobruši rajoonis, Cierachoŭka külanõukogu halduskeskus. Alev asub merepinnast 121 meetri kõrgusel Vući jõe kaldal, rajooni keskusest Dobrušist 30 kilomeetri kaugusel. Alevis on Cierachoŭka raudteejaam. Cierachoŭka juures on savi leiukoht, seal valmistatakse ehitusmaterjale ja leiba ning töödeldakse lina. Haridust annab keskkool, alevis on postkontor, kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Alevi nimi tuleneb isikunimest Cierach. Asula kohta on esimesed teated XVIII sajandist, mil see kuulus Minski vojevoodkonda ja Rečyca maakonda. 1540. aastatel ehitati sinna ka õigeusu kirik. Küla oli Poola krooni valduses. Seoses Poola jagamisega läks asula aastal 1772 Venemaa koosseisu. Aastal 1776 oli see krahv Pjotr Rumjantsev-Zadunaiski valduses, külas olid kõrts ja vesiveski. Aastal 1824 ehitati sinna puidust kirik. Aastal 1834 läks küla Ivan Paskevitši valdusse. Aastal 1874 avati külas Liibavi-Romno raudtee Cierachoŭka raudteejaam. Aastal 1886 oli külas neli tuulikut. Aastal 1896 avati asulas haigla. Aastal 1897 oli külas neli kõrtsi, seal asus ka magasiait. Aastal 1904 põles maha 70 maja, aastal 1907 aga 40 maja. Aastal 1918 hakkas asula kuuluma Valgevene rahvavabariiki, aastal 1919 võttis Valgevene NSV juhtkond vastu otsuse, et alev kuulub Valgevene koosseisu. Reaalselt läks Cierachoŭka Valgevene NSV koosseisu aastal 1926. Järgmisel aastal sai sellest samanimelise rajooni halduskeskus. Aastal 1928 moodustati külas kolhoos. Aastal 1930 avati asulas masina-traktorijaam. Aastal 1938 sai Cierachoŭka alevi staatuse. 23. augustist 1941 kuni 27. septembrini 1943 oli alev Saksa okupatsioonivägede kontrolli all, kes põletasid taandudes maha 320 maja. XX sajandi lõpus asustati sinna 190 Tšornobõli katastroofis saastunud tsoonis elanud peret. Aastal 2011 liideti aleviga samanimeline küla. Raudteejaam Kirik Leanid Rachlenka – valgevene näitleja Rusja – valgevene muusik Регионы Республики Беларусь. — Kd. 1. — Мн.: Национальный статистический комитет Республики Беларусь, 2018. — Lk. 80. Краткий топонимический словарь Белоруссии / В.А. Жучкевич. — Менск: Изд-во БГУ, 1974. — lk. 373. Вялікі гістарычны атлас Беларусі Kd.2, lk. 113. Гарады і вёскі Беларусі. Энцыкл. Kd. 1. Кн. 1. — Менск, 2004. 150 пытанняў і адказаў з гісторыі Беларусі / Уклад. Іван Саверчанка, Зьміцер Санько. — Вільня: Наша Будучыня, 2002. — 238 lk. ISBN 9986-9229-6-1. Беларусь: Энцыкл. даведнік / Беларуская энцыклапедыя; Рэдкал. Б. І. Сачанка (гал. рэд.) і інш.. — Мн.: БелЭн, 1995. — lk. 757. ISBN 985-11-0026-9. Решение Гомельского областного Совета депутатов от 20.01.2011 № 80 «Об изменении границ городского поселка Тереховка Добрушского района Гомельской области» Poola Kuningriigi geograafiline leksikon
Aleksander Čeferin

Aleksander Čeferin (sündinud 13. oktoobril 1967 Ljubljanas) on Sloveenia jurist ja jalgpalliametnik. Ta on aastast 2016 Euroopa Jalgpalliliidu (UEFA) president. Ta sündis aastal 1967 Ljubljanas juristide perekonnas. Ta on lõpetanud Ljubljana ülikooli õigusteaduskonna. Ta tegutses aastatel 2006–2011 jalgpalliklubi NK Olimpija Ljubljana juhatuse liikmena. Aastatel 2011–2016 tegutses ta Sloveenia Jalgpalliliidu presidendina. Aastal 2016 valiti ta Euroopa Jalgpalliliidu (UEFA) presidendiks. Ta on abielus ja tal on kolm last. Ta valdab sloveeni, inglise ja itaalia keelt.
Peter Dutton

Peter Craig Dutton (sündinud 18. novembril 1970 Brisbane'is) on Austraalia poliitik, ta on Liberaalse Partei liige. Ta lõpetas aastal 1990 Queenslandi politseiakadeemia. Ta töötas aastani 1999 Queenslandi politseis, ta on töötanud narkoüksuses, seksuaalkurjategijate rühmas ja riiklikus kuriteoametis. Lisaks töötas ta koos isaga ehitusäris. 18. septembril 2013 sai tast Austraalia tervise- ja spordiminister. 21. detsembril 2014 sai tast Tony Abbotti valitsuse alluvuses sisserände- ja piirikaitse osakonna rändeminister ning see ametikoht oli ka peaminister Malcolm Turnbulli valitsuses. 20. detsembrist 2017 kuni 30. märtsini 2021 oli ta Austraalia siseminister. 30. märtsist 2021 kuni 23. maini 2022 oli ta Austraalia kaitseminister. Peter Duttoni koduleht (inglise keeles)
Zbraslavi klooster

Zbraslavi tsistertslaste klooster (tšehhi keeles Zbraslavský klášter, saksa keeles Königssaal, ladina keeles Aula Regia) oli üks tähtsamaid tsistertslaste kloostreid Böömimaa kuningriigis. See asus Vltava ääres Zbraslavis Praha lähedal (tänapäeval on koht osa Praha linnast). Kloostri asutas Böömimaa kuningas Václav II 1292. aastal ja sellest sai kuninglik nekropol Přemysliidide dünastia viimastele kuningatele.. Kloostri tuntuim abt oli Peter Zittaust (surnud 1339), kes kirjutas Zbraslavi kroonika (Chronicon Aulae Regiae), mis on tähtsaim Böömimaa ajaloo allikas 14. sajandi esimesel poolel. Václav II tütar ja Karl IV ema Eliška Přemyslovna (ka Böömimaa Elisabeth) toetas kloostri ehitust ja tema põrm maeti Zbraslavi 1330. aastal. Kloostrisse on maetud veel mitu kuningannat. Böömimaa Margaret, Baieri hertsoginna, pidi Poolas saama kuningas Kazimierz III naiseks, kuid ta suri äkitselt ja ka tema põrm on maetud kloostrisse. Viimane Přemysliidide dünastia kuningas, kes Zbraslavi maeti, oli kuningas Wenceslaus IV 1419. aastal. Wenceslaus IV abikaasa Baieri Johanna oli võib-olla ka algselt maetud sinna, kuid tema säilmed viidi hiljem Praha Püha Vituse katedraali. 1420. aastal rüüstasid kloostrit ja kirikut hussiitide väed. Zbraslavi kloostri uus tähetund saabus 18. sajandil, kui abt Wolfgang Lochner kutsus kuulsa itaalia päritolu tšehhi arhitekti Giovanni Santini Aicheli projekteerima kloostri uut hoonetekompleksi ajakohases barokkstiilis. Tööd viis lõpule Frantisek Maxmilian Kanka 1732. aastal. 1785. aastal saadeti klooster Joseph II käsul laiali ja Zbraslavist sai vallooni aadliku Joseph de Souvaige'i valdus. Uus omanik pani hoonetes käima suhkruvabriku. Vürst Friedrich von Öttingen-Wallerstein omandas Zbraslavi 19. sajandi algul ja tegi sellest oma residentsi. Alates sellest ajast tuntakse kohta Zbraslavi lossi nime all, mitte enam kloostrina. Valduse viimased omanikud on Bartoň-Dobenínid, kes elavad lossis tänaseni. Osa lossist on Tšehhi Rahvusgalerii käsutuses ja seal on eksponeeritud Aasia kunsti püsinäitus. Zbraslavi kloostri kirikus asus 1340. aastatest pärit tahvelmaal, nn Zbraslavi madonna, Böömimaa gooti maalikunsti tähtteos, mis praegu asub Praha Rahvusgaleriis. Zbraslavi kloostrit kujutav 18. sajandi veduut Laurenz Janscha maal lossist aastast 1798 Kloostriplats Jakobi kirikuga Kirikutorn Apostel Jakobus vanemale pühitsetud barokse kloostrikiriku kooriruum Vaclav II ja Eliška Přemyslovna hauakohad The Cistercian Abbey of Zbraslav. - History of Royal Women Zbraslav Chateau. - Czech Castles Zbraslav Chateau. - Prague Guide
Gooti keel

Gooti keel (*𐌲𐌿𐍄𐌹𐍃𐌺𐍉 𐍂𐌰𐌶𐌳𐌰 *gutisko razda, ruunikirjas ᚷᚢᛏᛁᛊᚲᚨ ᚱᚨᛉᛞᚨ, *(o) ) on väljasurnud idagermaani keel, mida kõnelesid goodid, peamiselt läänegoodid. Gooti keel on vanim germaani keel, millest on säilinud käsikirju. Vanimad gootikeelsed kirjutised pärinevad 4. sajandist. Keele kasutuse vähenemine 6. sajandi keskpaigaks oli tingitud frankide võidust gootide üle Prantsusmaal ja Itaalias, üleminekust ladinakeelsele katoliiklusele ning geograafilisest eraldatusest. Keel säilis Pürenee poolsaarel (tänapäeva Hispaanias ja Portugalis) 8. sajandini ning Walafrid Strabo kirjutiste järgi Doonau alamjooksul 9. sajandi alguseni. Krimmis säilis gooti keel 18. sajandini, arenedes Krimmi gooti keeleks. Teadmised gooti keele kohta pärinevad peamiselt 4. sajandi piiblitõlkest, mille autor oli piiskop Wulfila. Säilinud on codex argenteus (188 lk) ja codex ambrosianus (193 lk). Teised allikad ei ületa pikkuselt 4 lehekülge. Säilinud on umbes kolmveerand uuest testamendist ja üksikuid salme vanast testamendist. Wulfila leiutas piiblitõlke tarbeks kreeka tähestiku põhjal gooti tähestiku. Varem kirjutati gooti keelt ruunidega. Gooti keelel puuduvad tänapäevased järglaskeeled, ent ta on väga lähedane muinaspõhja keelele, millest on arenenud skandinaavia keeled, samuti on ta lähedane vanaülemsaksa keelele, mis on saksa keele eelkäija. Kõik nad põlvnevad germaani algkeelest. Gooti keelel on tunnuseid, mis on omased germaani algkeelele, ent on kadunud kõigis tänapäevastes keeltes. Seetõttu aitab ta mõista germaani keelte arengut.
Beretta M1918

Beretta Mudel 1918 on Itaalia püstolkuulipilduja, mis võeti Itaalia relvajõududes kasutusele aastal 1918. Relv konstrueeriti algselt poolautomaatvintpüssiks. M1918 salv on relva peal, ebatavalise kujunduse loogika on, et nii saab ümberlaadimisel kasutada gravitatsiooni abi. Relva ehitusel kasutati pooleldi Villar Perosa õhuki püstolkuulipilduja osi. M1918 on Itaalia sõjaväe esimene püstolkuulipilduja ning tõenäoliselt esimene mõnes sõjaväes üldkasutusse võetud püstolkuulipilduja. Mõnede allikate järgi võeti M1918 kasutusse mõned nädalad enne Saksa püstolkuulipildujat MP 18, kuid täpsed kuupäevad pole teada. Variandil Mudel 1918/30 sisestati salv altpoolt ning sellele oli kinnitatud tääk. Mudelit 1918/30 toodeti ka Argentinas Hafdasa tehases nime C-1 all, sellest sai alguse sama ettevõtte püstolkuulipilduja Ballester-Riguard.  Albaania  Argentina Itaalia Kuningriik  Itaalia Itaalia püstolkuulipildujate loend Ian McCollum (23. oktoober 2015). "Beretta M1918 SMG Photos". Forgotten Weapons. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. oktoober 2019. Vaadatud 5. august 2016. http://s3.postimage.org/yi28hz9rr/DSCF1198.jpg Beretta Model 1918 Sub-Machine Gun Ballester-Riguard submachine gun
Browning Auto-5

Browning Automatic 5 (tavaliselt Auto-5 või lihtsalt A-5) on Ameerika Ühendriikide tagasilöögiga ümberlaadiv poolautomaatne haavlipüss, mille konstrueeris John Browning. See oli esimene õnnestunud poolautomaatne haavlipüss ning jäi tootmisesse 1998. aastani. See on automaatse ümberlaadimisega relv, millest saab järjest lasta kuni viis lasku (neli padrunit on salves ja üks rauas). Remington Arms ja Savage Arms müüsid peaaegu identseid relvi Remington Model 11 ja Savage Model 720, kuid nendel ei olnud Browningu salve väljalõiget.  Ameerika Ühendriigid Briti impeerium  Filipiinid Itaalia Kuningriik  Jaapan  Malaisia Rodeesia Chris Cocks (3. aprill 2002). Fireforce: One Man's War in the Rhodesian Light Infantry (1. juuli 2001 ed.). Covos Day. Lk 31–141. ISBN 1-919874-32-1. McNab, Chris (2009). Firearms. Queen Street House, 4th Queen Street, Bath BA1 1HE, UK: Parragon. Lk 277. ISBN 978-1-4075-1607-3.{{cite book}}: CS1 hooldus: koht sisaldab numbrit (link) Leroy Thompson. US Combat Shotguns. Osprey Publishing. Lk 72. ISBN 178096014X. Philippines Army Weapon Systems Handbook. International Business Publications. Lk 116. ISBN 1433061988. Neil Grant (2015). Rhodesian Light Infantryman: 1961–1980. Osprey Publishing. Lk 17, 22, 39. ISBN 978-1472809629. Kasutusjuhend Model 11 osade diagramm
Resonantsisagedus

Resonantsisagedus (ka resonantssagedus) on võnkuva süsteemi omavõnkesagedus, omasagedus ehk vabavõnkumise sagedus. Sundvõnkumise korral on sel sagedusel võnkesüsteemi amplituud kõige suurem. Resonantsisageduse f 0 {\displaystyle f_{0}} näiteid: Matemaatiline pendel, näiteks punktmass, m {\displaystyle m} , rippumas pikkusega l {\displaystyle l} niidi otsas, hakkab tema tasakaaluasendist väikesel määral "välja lükkamisel" raskusjõu F = m g {\displaystyle F=mg} , kus g {\displaystyle g} on raskuskiirendus, mõjul võnkuma omasadusega f 0 = 1 2 π g l {\displaystyle f_{0}={\frac {1}{2\pi }}{\sqrt {\frac {g}{l}}}} Kaaluta vedru jäikusega k {\displaystyle k} , mille otsas on mass m {\displaystyle m} moodustab mehaanilise võnkesüsteemi omavõnkesagedusega f 0 = 1 2 π k m {\displaystyle f_{0}={\frac {1}{2\pi }}{\sqrt {\frac {k}{m}}}} LC-võnkeringis määrab resonantsisageduse induktiivpooli induktiivsus L {\displaystyle L} ja kondensaatori mahtuvus C {\displaystyle C} (Thomsoni valem): f 0 = 1 2 π L C {\displaystyle f_{0}={\frac {1}{2\pi {\sqrt {LC}}}}} Resonants Võnkumine Vabavõnkumine
Air Liquide

Air liquide, endine L'Air liquide on rahvusvahelise ulatusega Prantsuse tööstuskontsern, mis on spetsialiseerunud tööstusgaasidele, see tähendab tööstusele, tervisele, keskkonnale ja teadusuuringutele. See on esindatud kaheksakümnes riigis üle maailma ja teenindab rohkem kui 3,6 miljonit klienti ja patsienti. Air Liquide'i kontsern on noteeritud Pariisi börsil ja kuulub CAC 40 indeksi, Euro Stoxx 50 ja FTSE4Good koosseisu. Ettevõtte koduleht
Avenue A

Avenue A on New Yorgi edela-kirdesuunaline avenüü, mis asub Manhattanil, First Avenuest kagus ja Avenue B-st loodes. See kulgeb tänavast East Houston Street kuni East 14th Street tänavani, kus see jätkub Stuyvesant Townis ringteena, ühendudes Avenue B-ga. Houston Street tänavast allpool jätkub avenüü kui Essex Street. Seda peetakse East Village'i naabruskonnas asuva Alphabet City kagupiiriks. See on samuti loodepiiriks Tompkins Square Parkile. Komisjonäride 1811. aasta planeering  Avenue A – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Avenue B

Avenue B on New Yorgi edela-kirdesuunaline avenüü, mis asub Manhattanil, Avenua A-st kagus ja Avenue C-st loodes. See kulgeb tänavast East Houston Street kuni East 14th Street tänavani, kus see jätkub Stuyvesant Townis ringteena, ühendudes Avenue A-ga. Houston Street tänavast allpool jätkub avenüü kuni South Streetini kui Clinton Street. See kulgeb East Village'i naabruskonnas asuvas Alphabet City's. See on samuti kagupiiriks Tompkins Square Parkile. Komisjonäride 1811. aasta planeering  Avenue B – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Franklin D. Roosevelt East River Drive

Franklin D. Roosevelt East River Drive (lühendatult FDR Drive) on New Yorgis läbi Manhattani saare kagukülje Upper, Midtown ja Lower Manhattani kulgev 15,58 km pikkune kirde-edelasuunaline rohelusega ääristatud kiirtee. See kulgeb enamasti mööda East Riveri paremkallast. Harlem River Drive  Franklin D. Roosevelt East River Drive – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Henry Hudson Parkway

Henry Hudson Parkway (lühendatult FDR Drive) on New Yorgis läbi Manhattani saare loodekülje Upper Manhattani ja Upper West Side'i kulgev 17,62 km pikkune kirde-edelasuunaline rohelusega ääristatud kiirtee. See kulgeb enamasti mööda Hudson Riveri vasakkallast, algusega Yonkersis. Henry Hudson Bridge West Side Highway Riverside Drive  Henry Hudson Parkway – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Avenue C

Avenue C ehk Loisaida Avenue (austusavaldusena kohalikele puertoricolastele) on New Yorgi edela-kirdesuunaline avenüü, mis asub Manhattanil, Avenua B-st kagus ja Avenue D-st loodes. See kulgeb tänavast East Houston Street kuni East 20th Street tänavani. Houston Street tänavast allpool jätkub avenüü kuni South Streetini kui Pitt Street. See kulgeb East Village'i naabruskonnas asuvas Alphabet City's. Komisjonäride 1811. aasta planeering  Avenue C – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
James Meredith (jalgpallur)

James Gregory Meredith (sündinud 5. aprillil 1988 Alburys) on Austraalia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Macarthur FC. Ta alustas klubikarjääri Inglismaa klubis Derby County, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. 2006. aastal debüteeris ta Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubis Cambridge United, kus ta mängis Derby Countyst laenul. 2007. aasta veebruaris oli ta lühikest aega laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Chesterfield. 2007. aasta juulis sõlmis Meredith lepingu Iirimaa kõrgliiga klubiga Sligo Rovers. 2008. aasta jaanuaris naasis ta Inglismaale, sõlmides lepingu League Two klubiga Shrewsbury Town. Hooajal 2008–09 mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt kuuenda liiga klubis AFC Telford United. Aastatel 2009–2012 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubis York City. 2012. aastal võitis ta York Cityga FA Trophy. 2012. aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubiga Bradford City. Aastatel 2013–2017 mängis ta klubiga Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas. Hooajal 2016–17 valiti Meredith League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2017–2019 mängis Meredith Inglismaa esiliiga klubis Millwall. 2019. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Austraalia kõrgliiga klubiga Perth Glory. 2020. aastal liitus ta Macarthuriga. Austraalia jalgpallikoondises debüteeris Meredith 12. novembril 2015 MM-i valikmängus Kõrgõzstani vastu. Ta kuulus Austraalia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.  James Meredith (jalgpallur) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Avenue D

Avenue D on Ameerika Ühendriikides New Yorgi edela-kirdesuunaline tänav, avenüü, mis asub Manhattanil Avenue C-st kagus ja FDR Drive'ist loodes. See kulgeb East Houston Streetist kuni East 13th Streetini. Houston Streetist edela poole jätkub avenüü kuni Grand Streetini kui Columbia Street. See kulgeb East Village'i naabruskonnas asuvas Alphabet Citys. Komisjonäride 1811. aasta planeering  Avenue D – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Lauda Air

Lauda Air oli 1979. aastal asutatud ja aastatel 1985–2012 tegutsev lennundusettevõte. Ettevõtte äriline nimetus oli Lauda Air Luftfahrt GmbH ja peamine tegevuspaik oli Austrias. Ettevõtte asutaja oli Niki Lauda, endine tuntud vormelisõitja. Lauda Air lõpetas tegevuse aastal 2012 ja ühines Austrian Airlinesiga. Aasta hiljem kadus bränd Lauda Air täielikult ja sellest sai Austrian myHoliday’s. Lauda Air asutati 1979. aastal ja ettevõte alustas tegevust 1985. aastal. Ettevõtte asutaja oli endine vormelisõitja Niki Lauda. Lauda Air oli oma algusaastatel väga edukas, olles üks suurimaid vedajaid Austrias. Lauda Airi üks esimesi lennukeid oli BAC (British Air Corporation) One-Eleven Series 500. Selle lennuki liisis neile lennundusettevõte TAROM (rumeenia keeles Transporturile Aeriene Române, Rumeenia õhutransport). Asutamisaastal avati ka ettevõtte peakontor, mis asus Austria linnas Schwechat. Aastal 2000 ostis Austrian Airlines ära Lauda Airi, kuid lendas siiski brändinime Lauda Air all. Ettevõtte kasutuses oli läbi aegade 45 lennukit. Kaks neist olid Airbus A320, üks BAC One-Eleven Series 500, mis oli ühtlasi ka nende esimene lennuk. Peamised lennukid olid Boeingu toodetud 737 (17 tk), 767 (11 tk) ja 777 (3 tk). Lisaks neile oli Lauda Airil 11 lennukit Bombardier CRJ-100 Series. Tabelis on Lauda Airi lennukite kogum läbi aegade. 26. mail 1991 kukkus Tais alla Lauda Airi lend 004. Lennuk Boeing 767, mis kandis Austria kuulsa helilooja Wolfgang Amadeus Mozarti järgi nime Mozart, oli teel Bangkokist Viini. Lennuki pardal olnud 223 inimest, kellest 10 olid meeskonnaliikmed, hukkusid. Lennuki alla kukkumise põhjus oli vasaku mootori tõukejõu tagurdaja (ingl thrust reverser) põhjuseta aktiveerumine, mille tagajärjel kaotas lennuk õhus olles kontrolli. "Lauda Air". Planespotters. Vaadatud 17.03.2021 https://www.planespotters.net/airline/Lauda-Air. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |vaadatud= (juhend); välislink kohas |vaadatud= (juhend) "Lauda Air". Center for Aviation. Vaadatud 18.03.2021. Hardiman, Jake (27. veebruar 2021). "From The Racetrack To The Runway: Niki Lauda And His Airlines". Simple Flying. Vaadatud 18.03.2021. "Lauda Air fleet details". Airfleets. Vaadatud 18.03.2021.
Williamsburgi sild

Williamsburgi sild (inglise keeles Williamsburg Bridge) on New Yorgis East Riverit ületav rippsild, mis ühendab Lower East Side'i naabruskonda Manhattanil Williamsburgi naabruskonnaga Brooklynis. Sild valmis aastal 1903 ja see on 2227 meetrit pikk. Brooklyn-Queens Expressway Delancey Street  Williamsburgi sild – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Tsement (geoloogia)

Tsement on settekivimite koostisosi ühtseks kivimiks liitev peeneteraline mineraalne mass. Tsement esineb näiteks liivakivis liivateradevahelistes tühemikes. Tsemendi moodustavad peamiselt ränidioksiid (kvarts, kaltsedon, opaal), karbonaadid (kaltsiit, dolomiit, sideriit), raua oksiidid jne. Vahel on tsementi moodustavaiks mineraalideks ka savimineraalid, vilgud, kips, barüüt ja püriit. Tsement tekib kivimite pooriruumi enamasti vesilahustest sadenemise teel.
Gunnar Klaus Prause

Gunnar Klaus Prause (sündinud 23. märtsil 1960) on saksa majandusteadlane ja Tallinna Tehnikaülikooli külalisprofessor. Wismar Business School’i professor 1994–…; Institute of Cooperative Studies at Humboldt University Berlin juhatuse liige 2005–…; TTÜs 2009–…: majandusteaduskonna ärikorralduse instituudi kinnisvara, logistika ja ettevõtluse õppetooli dotsent (0,25 koormusega) 2009–2012; majandusteaduskonna ärikorralduse instituudi kinnisvara, logistika ja ettevõtluse õppetooli külalisprofessor 2012–2013; majandusteaduskonna ärikorralduse instituudi ettevõtluse õppetooli külalisprofessor 2013–2016; majandusteaduskonna ärikorralduse instituudi jätkusuutliku väärtusahela juhtimise valdkonna professor (koormusega 0,25) 2017–…: Ühiskonnateadused ja kultuur. Majandusteadus. Avaldanud üle 230 teaduspublikatsiooni. Juhendanud 4 magistri- ja 5 doktoritööd. Rahvusvaheliste suhete ja teadusprodekaan Wismar Business School’is 2005–2007; teadusprorektor Wismari Ülikoolis 2007–2010. Gunnar Klaus Prause Inforegister. Vaadatud 21. juulil 2024 Gunnar Klaus Prause Eesti Teadusinfosüsteemis Gunnar Prause Eesti Teadusinfosüsteemis Gunnar Prause Wismari Kõrgkoolis
Nasovičy

Nasovičy (transkribeerituna Nassovitšõ) on agrolinnake (endine küla ja alev) Valgevenes Homieli oblasti Dobruši rajoonis, Nasovičy külanõukogu halduskeskus. Asula asub Vući jõe kaldal, oblasti keskusest Homielist 35 ja rajooni keskusest Dobrušist 26 kilomeetri kaugusel. Asulas on Nosavičy raudteepeatus. Seal asuvad keskkool, kultuurimaja, apteek, postkontor ja raamatukogu. 1921. aastal sündis külas Nõukogude sõjaväelane Vassili Kolennikov. Asula lähistel asub nooremal rauaajal kasutusel olnud asulakoht. Nasovičy kohta on esimesi teateid aastast 1560. Toona oli tegemist huutoriga. Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas asula kuuluma Minski vojevoodkonda ja selle Rečyca maakonda. Seoses Poola jagamisega läks Nasovičy aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Belitsa maakonda. Aastaks 1784 oli asula alevi staatuses. Aastal 1841 püstitati sinna õigeusu kirik. Aastal 1854 oli seal kaks tuulikut, kolm kõrtsi, kaks viinakööki ja üks pruulikoda. Aastaks 1860 oli alevis neli veskit. Aastal 1874 avati asulas kool. Aastast 1880 sai asulast samanimelise valla keskus. Seal asus ka haigla. 1886. aastal jäi Nasovičy alevi staatusest ilma. Aastal 1892 avati külas veinivabrik. Aastal 1897 asusid seal magasiait ja kakskümmend neli poodi. Aastal 1905 leidis külas aset juudivastane pogromm. Aastal 1911 avati külas tarbijate ühistu, seal asus sidejaoskond; kooli juures tegutses ka raamatukogu. Aastal 1918 vallutasid küla Saksa väed. Nasovičy hakkas 25. märtsil 1918 kuuluma Valgevene Rahvavabariiki. 1. jaanuaril 1919 võttis Valgevene NSV juhtkond vastu otsuse, et asula kuulub Valgevene koosseisu. Reaalselt läks alev Valgevene NSV koosseisu aastal 1926, kus sellest sai külanõukogu keskus. Aastal 1929 moodustati külas kolhoos ja sovhoos. Toona olid külas tuulik ja traktori jõul töötav veski, viinavabrik, sepikoda, rätsepaartellid, lukksepa- ja puusepatöökojad. Septembris 1943 lasid karistussalklased maha 52 külaelanikku ja põletasid maha 355 maja, 155 elanikku küüditati Saksamaale. Nõukogude väed vabastasid küla 26. septembril 1943. Lahingutes küla pärast hukkus 24 Nõukogude sõdurit. Sõjas hukkus 378 küla elanikku. 1964. aastal valmis praegune kirik. Aastail 1987–1992 rajati külla elamud, kus hakkas elama 137 Tšornobõli katastroofis saastunud tsoonist ümber asustatud peret. 23. veebruaril 2010 sai Nasovičy agrolinnakese staatuse. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. oktoober 2020. Vaadatud 26. aprillil 2021.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "ГОСКАРТГЕОЦЕНТР". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. september 2018. Vaadatud 26. aprillil 2021. Railwayz.info Вялікі гістарычны атлас Беларусі. У 4 т. ТKd. 4. — Мінск, 2018. lk. 19. Беларуская энцыклапедыя: У 18 т. / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў і інш.. — Мн.: БелЭн, 2000. — Т. 11: Мугір — Паліклініка. Решение Добрушского районного Совета депутатов от 23 февраля 2010 года № 191 «О преобразовании некоторых сельских населённых пунктов Добрушского района в агрогородки»