laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Zhaoqin Peng

Zhaoqin Peng (sündinud 8. mail 1968 Guangzhous) on hiina päritolu Hollandi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2004). Peng on kolmekordne Hiina naiste malemeister (1987, 1990, 1993). 1996. aastal asus ta elama Hollandisse. Ta tuli 14 korral Hollandi naiste malemeistriks (1997, 2000–2011, 2018). 2004. aastal Dresdenis võitis ta hõbemedali Euroopa naiste meistrivõistlustelt. Ta on mänginud naiste maailmameistrivõistlustel. 1990. aastal MM-i tsoonidevahelisel turniiril Azovis jagas ta 5.–8. kohta ja pretendentide turniirile ei pääsenud. Järgmises kolmes MM-tsüklis pääses ta pretendentide turniirile: 1992. aastal Shanghais jagas Peng 9 osavõtja seas 7.-9. kohta, 1994. aastal Tilburgis sai Peng 9 osavõtja seas 6. koha ja 1997. aastal Groningenis jagas Peng 10 osavõtja seas 5.–7. kohta. 2000. aastal nokautsüsteemis mängitud MM-i turniiril New Delhis (64 osavõtjat) jõudis Peng veerandfinaali, kus kaotas Jekaterina Kovalevskajale. MM-i turniiril 2001. aastal Moskvas sai ta turniiritabelis 15. asetuse. Ta mängis end taas veerandfinaali, kus aga kaotas Maia Tšiburdanidzele. 2004. aastal MM-i turniiril Elistas kaotas ta teises ringis Humpy Konerule ja 2006. aastal MM-i turniiril Jekaterinburgis kaotas kaheksandikfinaalis Kovalevskajale. Peng on mänginud 13 naiste maleolümpial – Hiina (1988–1994) ja Hollandi (1998–2014) võistkonna koosseisus. Ta sai maleolümpiatel kolm võistkondlikku pronksmedalit (1990, 1992, 1994). Ta sai FIDE-lt 1989. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1992. aastal naiste suurmeistri, 1995. aastal rahvusvahelise meistri ja 2004. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.  Zhaoqin Peng – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Zhaoqin Peng FIDE andmebaasis
Pärnamäe

See artikkel räägib külast. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Pärnamäe (täpsustus). Pärnamäe on küla Harju maakonnas Viimsi vallas. Alates 24. maist 2016 on külavanemaks Siiri Visnapuu. Pärnamäe külast saab alguse Mähe oja. Soosepa raba Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 25.12.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Mähe oja Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 07.12.2023) Koduleht
Svetlana Prudnikova

Svetlana Prudnikova (vene keeles Светлана Александровна Прудникова; sündinud 18. märtsil 1967 Balakovos) on vene päritolu Serbia maletaja, naiste suurmeister (1992). Prudnikova võitis naisjuunioride maailmameistrivõistlustel 1986. aastal Vilniuses pronksmedali ja 1987. aastal Baguios hõbemedali. Ta on kahekordne Venemaa (1992, 1998) ning Serbia ja Montenegro (2000, 2002) naiste malemeister. Ta on mänginud viiel naiste maleolümpial – kahel korral Venemaa (1992, 1996) ja kolmel korral Serbia ja Montenegro (2000–2004) naiskonna koosseisus. Prudnikova sai FIDE-lt 1987. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1992. aastal naiste suurmeistri nimetuse. Svetlana Prudnikova FIDE andmebaasis
Irina Bulmaga

Irina Bulmaga (sündinud 11. novembril 1993 Moldovas) on moldaavia päritolu Rumeenia maletaja, naiste suurmeister (2012). Bulmaga mängis kuni 2009. aastani Moldova eest ja alates 2009. aastast esindab ta malevõistlustel Rumeeniat. Ta on kahekordne Moldova (2007, 2008) ja 2018. aasta Rumeenia naiste malemeister. 2017. aastal Riias toimunud Euroopa naiste meistrivõistlustel sai ta 37. koha. Ta on mänginud Rumeenia naiskonna koosseisus viiel naiste maleolümpial (2008–2016). Bulmaga sai FIDE-lt 2008. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2012. aastal naiste suurmeistri ja 2013. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse.  Irina Bulmaga – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Irina Bulmaga FIDE andmebaasis
Kari Lehtola

Kari Sulevi Lehtola (18. november 1938 Helsingi – 1. september 2019) oli soome jurist. Ta sai laiemale avalikkusele tuntuks Estonia katastroofi uurimiskomisjoni juhina. 1999. aastal anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk. 2001. aastal jäi ta pensionile ja oma elu viimastel aastatel elas ta hooldekodus. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Suri Estonia hukku uurinud komisjoni juht, Delfi, 2. september 2019
Veli Olavi Klami

Veli Olavi Klami (25. detsember 1921 Sippola – 1. september 2018) oli Soome estofiil. Ta oli ehitusettevõtte Rakennuspartio omanik ja pereettevõtja. 2000. aastal anti talle Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk. 1984. aastal abiellus ta eesti laulja Kiira Klamiga. Ta armastas ooperit, kontserti ja teatrit. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). [1] Ehitusmeister ja ooperisõber, kes majutas eesti muusika metseenina oma kodus terveid koorikoosseise
Macbeth (täpsustus)

Macbeth võib olla: Macbeth, Shakespeare'i näidend Macbeth (tegelane), Shakespeare'i näidendi tegelane Macbeth (Šotimaa kuningas), Šotimaa kuningas aastatel 1040–1057 Macbeth (ooper), Verdi ooper Macbeth (film 1908) Macbeth (Prantsusmaa film 1909) Macbeth (Itaalia film 1909) Macbeth (film 1948) Macbeth (film 2015)
Kalmar Kurs

Kalmar Kurs (sündinud 26. novembril 1973) on eesti riigiametnik. 1992. aastal lõpetas ta Puurmani Gümnaasiumi ja 1998. aastal Tartu Teoloogia Akadeemia. Lisaks on Kurs õppinud Tartu Ülikoolis sotsiaalteadusi (Euroopa õpingute magistriprogramm). Aastatel 1999–2018 töötas ta mitmel ametikohal Haridus- ja Teadusministeeriumis. 2004–2007 tegutses ta erialadiplomaadina Brüsselis Eesti esinduses Euroopa Liidu juures. 2007–2011 oli Kurs haridusministeeriumi avalike ja välissuhete ning 2011–2018 EL-i ja rahvusvahelise koostöö osakonna juhataja. Viimastel aastatel on ta tegutsenud vabatahtlikuna ja teinud projektitööd Eesti triatlonivõistluste ja muude spordiürituste turunduse ja kommunikatsiooni valdkonnas. Jaanuarist 2019 oli Kurs Eesti Rahva Muuseumi avalike ja välissuhete teenistuse juhataja. 15. augustist 2020 on ta Kultuuriministeeriumi välissuhete osakonna juhataja. Abielus, tal on kolm last. "Aukartuse ja innuga uues ametis" Õpetajate Leht, 7. juuni 2019 https://www.kul.ee/uudised/5-kusimust-uus-valissuhete-osakonna-juhataja-kalmar-kurs
Amhrán na bhFiann

"Amhrán na bhFiann" [auraan na viin] (inglise keeles "The Soldier's Song" – 'sõdurilaul') on Iirimaa riigihümn. Viisi autorid on Patrick Heeney ja Peadar Kearney, sõnade autorid on Peadar Kearney (inglise) ja Liam Ó Rinn (tõlge iiri keelde). Laulul on kolm salmi, kuid hümnina on kasutusel ainult refrään. [1]
Dorian (orkaan)

Dorian oli võimas troopiline tsüklon, mis mõjutas Bahamat ja ohustas Ameerika Ühendriikide kaguosa 2019. aasta augusti lõpus ja septembri alguses. See oli neljas nimega torm, teine orkaan ja 2019. aasta Atlandi orkaanihooaja esimene suurem orkaan, mis arenes troopilisest lainest ning sai alguse 24. augustil Kesk-Atlandil. Orkaan hoogustus järk-järgult, liikudes Väikeste Antillide poole, kuni sellest sai 28. augustil orkaan. Järgnes kiire intensiivistumine ja 31. augustil tugevnes Dorian 4. kategooria orkaaniks. Järgmisel päeval tugevnes orkaan Dorian 5. kategooria orkaaniks; püsiv tuule kiirus oli vähemalt 295 km/h. Orkaan jõudis maismaale kell 16.40 UTC Elbow Cays Bahamal. 1. septembril jõudis orkaan Dorian Bahama kirdeossa, laastates saari ja tekitades hävitavaid tuuleiile kiirusega 360 km/h. Dorian on teadaolevalt tugevaim orkaan, mis on Bahamat tabanud. "Hurricane Dorian was the strongest hurricane on record to make landfall anywhere in the Bahamas when it made landfall with 185 mph winds on the Abacos earlier today. Hurricane Andrew (1992) was prior record holder with 160 mph winds".
Maksim Šalunov

Maksim Valerjevitš Šalunov (vene keeles Максим Валерьевич Шалунов; sündinud 31. jaanuaril 1993 Tšeljabinskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Jaroslavli Lokomotiv. Ta alustas klubikarjääri Tšeljabinski Traktoris. Hooajal 2010-11 debüteeris ta KHL-is. 2011. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i draft '​is 111. valikuna. Hooajal 2013–14 mängis ta AHL-i klubis Rockford IceHogs ja ECHL-i klubis Toledo Walleye. 2014. aastal naasis Šalunov KHL-i, liitudes Novosibirski Sibiriga, kus mängis kokku kolm hooaega. 2017. aasta mais liitus ta Moskva CSKA-ga. 2017. aastal osales ta KHL-i tähtede mängul. 2019. aastal võitis ta Moskva CSKA-ga Gagarini karika. Hooaja 2020–21 väljalangemismängudes oli Šalunov 12 väravaga suurim väravakütt, kuid karikafinaalis tuli alla vanduda Omski Avangardile. 2021. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Jaroslavli Lokomotiviga. 2013. aastal võitis Šalunov Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Venemaa jäähokikoondisse on ta kuulunud 2018. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel. "Состав «Локомотива» пополнил Максим Шалунов". hclokomotiv.ru. 9.8.2021. Vaadatud 11.8.2021 Maksim Šalunov KHL.ru lehel Maksim Šalunov veebilehel hockeydb.com
Taylor Beck

Taylor Beck (sündinud 13. mail 1991 St. Catharinesis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Minski Dinamo ründajana paremäärel. Ta alustas klubikarjääri OHL-i klubis Guelph Storm. Hooajal 2009–10 pälvis ta OHL-i hooaja resultatiivseimale paremale ääreründajale antava Jim Mahon Memorial Trophy. 2009. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i draft '​is 70. valikuna. Predatorsi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2012–13. NHL-is on ta mänginud veel New York Islandersis, Edmonton Oilersis ja New York Rangersis, kuid suurema osa ajast on ta mänginud AHL-i klubides. 2017. aastal valiti ta AHL-i tähtede mängule ja samal hooajal liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2017. aastal siirdus Beck KHL-i, liitudes esmalt Jekaterinburgi Avtomobilistiga. Hooaja 2017–18 keskel suundus ta Kunluni Red Stari. 2018. aasta lõpus liitus ta Omski Avangardiga. Hooajal 2018–2019 jõudis ta Avangardiga Gagarini karika finaalmängudele, kus kaotati Moskva CSKA-le. KHL-i hooaja 2018–2019 väljalangemismängudes andis ta kõikidest mängijatest enim väravasööte – kokku 16. 2020. aasta juunis liitus Beck Magnitogorski Metallurgiga. 2021. aasta juunis siirdus ta Minski Dinamosse. Taylor Beck. eliteprospects.com. Vaadatud 2.9.2019 Тэйлор Бек – в «Металлурге»!. metallurg.ru. 4.6.2020. Vaadatud 10.8.2020 Taylor Beck KHL.com lehel Taylor Beck NHL.com lehel Taylor Beck hockeydb.com lehel
Peretuba

Peretuba on suurem tuba kogu pere ühiskasutuseks, eriti söögiruumina. Peretuba oli mõisahoonetes ning mitmetoalises talumajades teenijate eluruum, samuti söögiruum. Suuremate eesti talude elamutes tekkis pereruum 19. sajandi II poolel. Rehielamus jäi köetavate kambrite ilmumisel peretoaks rehetuba, kus kogu talupere sõi ja tegi mitmesuguseid majapidamistöid ning kus magas teenijapere. Rehest eraldi ehitatud talumajades asus peretuba köögi kõrval, olles ainult teenijate elu- ja magamisruum, mõnel pool ka söögiruum. Eesti rahvakultuuri leksikon. 2000. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 203
Pesuküna

Pesuküna (Saaremaal ja läänemurdes virutisküna ) oli ühest puust õõnestatud, lamedate otstega küna, mis toetus künasse tapitud jalgadele või raejalgadele. Pesukünas leotati või hõõruti pesu, tema ühes või mõlemas otsas oli kõrgem osa, millel taoti (virutati) jämedamat pesu pesukurikaga. Mõnel pool kasutati kolkimiseks eraldi pesulauda ehk pesupakku. 19. sajandi lõpul võeti pesuküna asemel kasutusele pesupali. Pesupali Pesukurikas Pesunui Eesti rahvakultuuri leksikon (2. trükk). 2000. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 204 Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 141 Pesuküna, Eesti Põllumajandusmuuseum
Randvere (Viimsi)

Randvere on küla Harju maakonnas Viimsi vallas Muuga lahe läänekaldal. Esmamainitud 1397. aastal Maardu mõisaomaniku Johan von Scerembeke valdusi loetlevas ürikus (Randyver). Aastatel 1496–1507 kuulus Randvere vakus Jaani seegile. 1693. aastal oli Randvere külas 11 talu, 1704. aastal 19 talundit ühtekokku 105 inimesega. Randvere kiriku ehitamist alustati Jõelähtme koguduse õpetaja Gustav Heinrich Schüdlöffeli ametisoleku ajal 1848. Enne seda paiknes samal kohal mere ääres kalmistu, mille keskel on kivisse raiutud aasta 1803. Kirik valmis 1852. aastal ja selle ehitust toetas rahaliselt Maardu mõisnik Christoph von Brevern. Kiriku juures tegutseb Randvere kogudus. Jõelähtme koguduse pastor Paul Loppenowe eestvedamisel alustas sügisel 1864 Randvere kirikumajas tegevust kool. Randvere vana kool suleti 1971. Uus Randvere Kool avati 2013. aastal. Kooli juures tegutseb Randvere raamatukogu. 1970. aastatel hakati Randveres eraldama maalappe suvila- ja aianduskooperatiivide rajamiseks ning sellega hakkas tõusma asula elanike arv. Küla läbib Viimsi–Randvere tee. Küla territooriumi põhjaosa juures ja maantee lähistel asus kaitsealune Tädu kuusk. Randvere kirik Muuga laht Randvere külas Jaanituli Randveres Tammneeme rannakaitsepatarei Randveres Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 25.12.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Ajalugu randvere.net Randvere kirik randvere.net Randvere vana kool randvere.net "FOTOD: Viimsi avas 450 õpilasele mõeldud Randvere kooli" Delfi, 30. august 2013 Randvere blogi
Maksim Tšudinov

Maksim Valerjevitš Tšudinov (vene keeles Максим Валерьевич Чудинов; sündinud 25. märtsil 1990 Tšerepovetsis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Omski Avangard. Ta alustas klubikarjääri 2007. aastal Tšerepovetsi Severstalis. 2010. aastal valis Boston Bruins ta NHL-i draft '​is 195. valikuna, kuid Põhja-Ameerikas pole ta kunagi mänginud. Aastatel 2012–2017 mängis ta Peterburi SKA-s. Aastatel 2015 ja 2017 võitis ta Peterburi SKA-ga Gagarini karika. Hooajal 2014–15 valiti ta KHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2015–16 oli Tšudinov KHL-is enim lööke (113) blokeerinud mängija. 2017. aasta oktoobris liitus ta Omski Avangardiga. Hooajal 2018–19 oli Tšudinov Riia Dinamo mängija Kristaps Sotnieksi kõrval KHL-is taas enim lööke (99) blokeerinud mängija. 2021. aastal võitis ta Avangardiga Gagarini karika. Aastatel 2012 ja 2014 on ta osalenud KHL-i tähtede mängul. Venemaa jäähokikoondisega tuli ta 2014. aastal maailmameistriks. Lisaks on ta maailmameistrivõistlustelt võitnud veel kaks medalit. https://www.eliteprospects.com/player/11858/maxim-chudinov (vaadatud 28.5.2021) Maksim Tšudinov lehel KHL.ru Maksim Tšudinov lehel hockeydb.com
Cody Franson

Cody Franson (sündinud 8. augustil 1987 Sicamousis Briti Columbia provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana AHL-i klubis Rockford IceHogs. Ta alustas klubikarjääri Western Hockey League'i (WHL) klubis Vancouver Giants. 2006. aastal tuli ta Giantsiga WHL-i meistriks. 2007. aastal võitis ta klubiga Canadian Hockey League'i Memorial Cup'i. 2005. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Nashville Predatorsi poolt 79. valikuna. Predatorsi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2009–10. NHL-is on ta mänginud veel Toronto Maple Leafsi, Buffalo Sabresi ja Chicago Blackhawksi ridades. 2018. aasta septembris liitus Franson KHL-i klubiga Omski Avangard. Hooajal 2018–2019 jõudis ta Avangardiga Gagarini karika finaalmängudele, kus kaotati Moskva CSKA-le. KHL-i hooaja 2018–2019 väljalangemismängudes andis ta kõikidest kaitsjatest enim väravasööte – kokku 14 – ja oli 18 punktiga resultatiivseim kaitsemängija. 2020. aasta septembris naasis Franson Põhja-Ameerikasse, liitudes Rockford IceHogsiga, kus ta oli mänginud ka hooajal 2017–18. 2007. aastal tuli ta Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Cody Franson. eliteprospects.com. Vaadatud 2.9.2019 Cody Franson lehel KHL.ru Cody Franson lehel NHL.com Cody Franson lehel hockeydb.com
Pesupali

Pesupali (ka kolmjalg) on ovaalne või ümmargune kolmel kõrgel jalal seisev laudnõu. Eestis kasutati pesupali linnades juba varem, aga maal hakkas ta pesuküna alles 19. sajandi lõpul kõrvale tõrjuma. Pesuküna Pesukurikas Pesunui Eesti rahvakultuuri leksikon (2. trükk). 2000. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 204 Pesupali, Eesti Rahva Muuseum
Valeri Horoškovskõi

Valeri Horoškovskõi (ukraina keeles Валерій Іванович Хорошковський; sündinud 1. jaanuaril 1964 Kiievis) on Ukraina poliitik ja riigitegelane. 2011 - Ukraina armeekindral УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ N 815/2011 Про присвоєння військових та спеціальних звань. 1. Присвоїти в порядку переатестування військове звання генерал армії України дійсному державному раднику митної служби України ХОРОШКОВСЬКОМУ Валерію Івановичу - Голові Служби безпеки України, 12.08.2011 Хорошковский: Россия не проявляет агрессию по отношению к Украине - Ukrajinska Pravda, 16.10.2014
Rohuneeme

Rohuneeme on küla Harju maakonnas Viimsi vallas Viimsi poolsaare tipus. Küla territooriumile jäävad Kumbli ja Kräsuli saar. Külas asub Rohuneeme kalmistu. Küla territooriumil asub suuruselt viies hiidrahn Eestis Rohuneeme rändrahn ehk Maisiniidi kivi. Rohuneemest on pärit astronoom Tõnu Viik. Rohuneeme raketibaas Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 25.12.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Tõmmu kurereha

Tõmmu kurereha (Geranium phaeum) on kurerehaliste sugukonda kurereha perekonda kuuluv taimeliik. Tõmmu kurereha lehed meenutavad kõige enam mets-kurereha omi, lehed on 6–10 cm laiad, 7–9 hõlmaga ja hambulise servaga. Õied on varre tipul kahekaupa, õieraag on väheste näärmekarvadega, õied umbes 2 cm läbimõõdus. Eestis kasvab Unipiha pargis ilmselt metsistunult (algselt ilutaimena kasvatatud). 2004. aastal leidus taime ligi poolehektarilisel alal. Varasemast on see metsistunud ilutaimena teada ka 19. sajandi kirjandusallikate põhjal. Võib muutuda kohati invasiivseks. Tamm, Heiki (2006). Tõmmu kurereha tulnukana Eestis. - Eesti Loodus nr 6. Lk 45.
Ümaralehine kurereha

Ümaralehine kurereha (Geranium rotundifolium) on kurerehaliste sugukonda kurereha perekonda kuuluv taimeliik. Ümaralehine kurereha sarnaneb veel mitut liiki üheaastaste kurerehadega. Tema alumised varrelehed on piirjoonelt neerjad või vähemasti ümardunud, lehed lõhestunud pikkusest laiemateks või niisama laiadeks kui pikkadeks osadeks. Kroonlehed tipul ümardunud. Levinud Euraasias. Eestis väga haruldane tulnukas – leitud 1856. aastal Tartu juurest Raadilt. Talts, Silvia (1959). Eesti NSV floora, 3. kd. Tallinn: Eesti riiklik kirjastus. Lk 336-337.
Ujumine 1920. aasta suveolümpiamängudel

Ujumine 1920. aasta suveolümpiamängudel Antwerpenis toimus 22.–29. augustini 2020. Ujumises võisteldi 10 alal. Meestel oli kavas 7 ja naistel 3 ala. Uue alana oli naistel kavas 300 m vabaujumine. Võistlustel osales 19 riiki 116 sportlasega. Esimest korda oli USA parim ujumismaa, saades koguni kaheksa olümpiavõitu ja kokku 16 medalit. Esimeses finaalis lõpetas Norman Ross neljanda ja William Herald viiendana, kuid teine ​​finaal ujuti uuesti pärast Heraldi protesti, kes väitis, et Ross oli teda seganud. Teiseks ujumiseks diskvalifitseeriti Ross. Ka teises ujumises olid kolm esimest samas järjestuses. Finaal: 26. august Osavõtjaid: 31 Riike: 15 Maailmarekord: 1.01,4 (1918) Duke Kahanamoku,  USA Olümpiarekord: 1.02,4 (1912) Duke Kahanamoku,  USA Olümpiavõitja 1912: 1.02,4 Duke Kahanamoku,  USA Finaal: 28. august Osavõtjaid: 22 Riike: 11 Maailmarekord: 5.14,6 (1919) Norman Ross,  USA Olümpiarekord: 5.24,4 (1912) George Hodgson, Kanada Olümpiavõitja 1912: 5.24,4 George Hodgson, Kanada Finaal: 25. august Osavõtjaid: 23 Riike: 12 Maailmarekord: 22.00,0 (1912) George Hodgson, Kanada Olümpiarekord: 22.00,0 (1912) George Hodgson, Kanada Olümpiavõitja 1912: 22.00,0 George Hodgson, Kanada Warren Kealoha ujus poolfinaalis uue maailmarekordi ajaga 1.14,8. Finaal: 23. august Osavõtjaid: 12 Riike: 6 Maailmarekord: 1.15,6 (1912) Otto Fahr, Saksamaa Olümpiarekord: 1.20,8 (1912) Harry Hebner,  USA Olümpiavõitja 1912: 1.20,8 Harry Hebner,  USA Finaal: 29. august Osavõtjaid: 24 Riike: 11 Maailmarekord: 2.56,6 (1914) Percy Courtman,  Suurbritannia Olümpiarekord: 3.01,8 (1912) Walter Bathe, Saksamaa Olümpiavõitja 1912: 3.01,8 Walter Bathe, Saksamaa Finaal: 25. august Osavõtjaid: 20 Riike: 10 Maailmarekord: 6.14,4 (1912) Percy Courtman,  Suurbritannia Olümpiarekord: 6.29,6 (1912) Walter Bathe, Saksamaa Olümpiavõitja 1912: 6.29,6 Walter Bathe, Saksamaa Finaal: 29. august Osavõtjaid: 7 võistkonda Maailmarekord: 10.11,2 (1912) Australaasia Cecil Healy, Malcolm Champion, Leslie Boardman, Harold Hardwick Olümpiarekord: 10.11,2 (1912) Australaasia Cecil Healy, Malcolm Champion, Leslie Boardman, Harold Hardwick Olümpiavõitja 1912: 10.11,2 Australaasia Cecil Healy, Malcolm Champion, Leslie Boardman, Harold Hardwick Finaal: 25. august Osavõtjaid: 19 Riike: 9 Maailmarekord: 1.16,2 (1915) Fanny Durack,  Austraalia Olümpiarekord: 1.19,8 (1912) Fanny Durack, Australaasia Olümpiavõitja 1912: 1.22,2 Fanny Durack, Australaasia Finaal: 28. august Osavõtjaid: 16 Riike: 7 Maailmarekord: 4.56,2 (1912) Fanny Durack,  Austraalia Finaal: 29. august Osavõtjaid: 3 võistkonda Maailmarekord: 5.52,8 (1912)  Suurbritannia Belle Moore, Jennie Fletcher, Annie Speirs, Irene Steer Olümpiarekord: 5.52,8 (1912) Suurbritannia Belle Moore, Jennie Fletcher, Annie Speirs, Irene Steer Olümpiavõitja 1912: 5.52,8  Suurbritannia Belle Moore, Jennie Fletcher, Annie Speirs, Irene Steer   *   Korraldajariik
Viktor Muženko

Viktor Muženko (ukraina keeles Віктор Миколайович Муженко; sündinud 10. oktoobril 1961) on Ukraina sõjaväelane. Ta oli aastatel 2014–2019 Ukraina relvajõudude kindralstaabi ülem ja relvajõudude ülemjuhataja. 2016 - Bohdan Hmelnõtskõi orden, III järk 2004 - Danõlo Halõtskõi orden 2015 - Ukraina armeekindral «У нас є всі можливості й всі шанси розгромити росію на полі бою», — генерал Віктор Муженко (vaadatud: 17.08.2023) УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №293/2016 Про відзначення державними нагородами України, 04.06.2016. Нагородити орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня [] МУЖЕНКА Віктора Миколайовича – генерала армії України Муженко Виктор - Liga.net (vaadatud: 08.02.2021) УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №581/2015 Про присвоєння військових звань, 14.10.2015. 1. Присвоїти військове звання генерала армії України: генерал-полковнику МУЖЕНКУ Віктору Миколайовичу - начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України.
Jabuti keel

Jabuti keel on keel, mida kõnelesid Brasiilias Rondônia osariigis jabutid. 1990. aastal oskas jabuti keelt 5 inimest, 2008. aasta andmetel vaid 1. Teistel andmetel oli kõnelejaid umbes 30. Koos arikapu keelega moodustab jabuti keelkonna, mis on arvatud makrožee-bororo hõimkonda. https://www.ethnologue.com/19/language/jbt http://www.unesco.org/languages-atlas/en/atlasmap/language-id-1616.html https://glottolog.org/resource/languoid/id/jabu1249
David Ullström

David Jakob Ullström (sündinud 22. aprillil 1989 Jönköpingis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliigaklubis Schwenninger Wild Wings. Ta alustas klubikarjääri hooajal 2007–08 Rootsi kõrgliigaklubis HV71. 2010. aastal tuli ta klubiga Rootsi meistriks. 2008. aastal valis New York Islanders ta NHL-i draft '​is 102. valikuna. Ta suundus Põhja-Ameerikasse mängima hooajal 2010–11, liitudes esmalt AHL-i klubiga Bridgeport Sound Tigers. Islandersi meeskonnas mängis ta NHL-is hooaegadel 2011–12 ja 2012–13. 2013. aasta juunis liitus ta KHL-i klubiga Jaroslavli Lokomotiviga. Seejärel mängis ta KHL-is Praha Levi, Tšerepovetsi Severstali, Novosibirski Sibiri ja Minski Dinamo ridades. Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 mängis Ullström taas HV71-s. 2017 aastal tuli ta klubiga teist korda oma karjääri jooksul Rootsi meistriks. Hooajal 2018–19 naasis ta Põhja-Ameerikasse, sõlmides lepingu Arizona Coyotesiga. Ta mängis sel hooajal vaid Coyotesi farmklubis Tucson Roadrunners. Kuna tal ei õnnestunud Coyotesi põhimeeskonda jõuda, suundus ta tagasi Euroopasse ja liitus 2019. aasta mais Riia Dinamoga. Hooaja 2019–20 keskel siirdus ta Šveitsi kõrgliigaklubisse EHC Bieli. Järgmise hooaja keskel liitus ta samasse liigasse kuuluva Davos HC-ga. 2021. aasta juunis naasis ta HV71-sse. 2022. aasta oktoobris sõlmis ta lepingu Schwenninger Wild Wingsiga. 2009. aastal võitis Ulltröm Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. https://www.eliteprospects.com/player/6913/david-ullstrom (vaadatud 19.2.2023) David Ullström KHL.ru lehel David Ullström hockeydb.com lehel
Where the Truth Lies

"Where the Truth Lies" on Briti päritolu Ameerika Ühendriikide kirjaniku Rupert Holmesi romaan.