laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Suure-Jaani Kool

Suure-Jaani Kool on lasteaed-põhikool Viljandi maakonnas Suure-Jaani linnas aadressil Tallinna 24. Kooli moodustavad ühe asutusena tegutsev koolieelne lasteasutus ja põhikool. Koolil on mitu tegutsemiskohta: Suure-Jaanis, Kildul (Kildu kool), Sürgaveres (Sürgavere kool) ja Tääksis Tääksi kool. Suure-Jaani Gümnaasium https://www.riigiteataja.ee/akt/411042014020 (vaadatud 19.12.2015) Kooli koduleht
Operatsioon Halmazag

Operatsioon Halmazag (dari keeles 'välk') oli 31. oktoobrist kuni 4. novembrini 2010 toimunud ofensiivoperatsioon Afganistanis, milles osalesid rahvusvahelised julgeolekuabijõud (ISAF) Saksamaa juhtimisel koostöös Afganistani julgeolekujõududega. See oli Saksamaa esimene sõjaline pealetungioperatsioon pärast Teist maailmasõda.
Heimtali Põhikool

Heimtali Põhikool on kool Viljandi maakonnas Viljandi vallas Heimtali külas. Heimtalis asutas vallakooli 1821. aastal Heimtali mõisahärra Peter Reinhold von Sivers. Koolimaja põles maha 11. novembril 1863, kui selle süütas kohalik poisike, kes ei tahtnud koolis käia. Uus Heimtali külakooli hoone püstitati mõisahärra Hermann Friedrich von Siversi toel 1864. aastal juba tulekindlast materjalist. Selles majas tegutses kool 1864–1932. 1932. aasta sügisest tegutseb kool Heimtali mõisa härrastemajas. Heimtali külakooli hoonet kasutati seejärel aga elamuna. 1987. aastal asutati hoones koduloomuuseum, mis on Eesti Rahva Muuseumi filiaal. Ajaloomälestiseks tunnistatud hoones on taastatud ka algne klassituba. Kool kandis mõisaga sama nime – Heimtali – 1939. aasta juuli lõpuni, mil kool nimetati ümber Raudna 6-klassiliseks algkooliks. Kooli nime soovis muuta pikaaegne juhataja Jaan Merilai, et seda ei saaks seostada enam saksa mõisnike ja nende looduga. Jaan Merilai pakkus välja kaks nimevarianti: AO ja AA, viidates aovalgusele või aabitsa esimesele tähele. Nimed ei sobinud, sest Eesti põhjarannikul olid juba sellenimelised kohad olemas. Seoses vallareformiga 1939. aastal liideti väikevallad ja uue suurvalla keskuseks sai Raudna ja 1. aprillist 1939. aastast kandis uus suurvald Raudna valla nime. 1. augustil 1939 nimetati kool Raudna 6-klassiliseks algkooliks. 1. septembrist 2011 kannab kool jälle Heimtali nime. Heimtali külakooli hoone kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 25.05.2019) Heimtali vallakool. Näitus "Koolimajad Eestis". Imbi-Sirje Torm, Raudna Põhikool nimetati ümber Heimtali Põhikooliks. 6. september 2011. Kooli koduleht Imbi-Sirje Torm, Raudna Põhikool nimetati ümber Heimtali Põhikooliks. 6. september 2011 Heimtali vallakool Näitus "Koolimajad Eestis"
Päijät-Häme maakond

Päijät-Häme maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Soomes. Asub Päijänne järve ümber, millelt on saanud ka nime. Päijät-Hämes asub Lõuna-Soome kõrgeim mägi Tiirismaa, mille kõrgus on 222,6 m. Maakonnas on kümme kohalikku omavalitsust, sealhulgas kolm linna. Asikkala vald Hartola vald Heinola Hollola vald Iitti vald Kärkölä vald Lahti Orimattila Padasjoki vald Sysmä vald Endiseid valdu: Hämeenkoski vald, Nastola vald. https://www.maanmittauslaitos.fi/sites/maanmittauslaitos.fi/files/attachments/2021/01/Vuoden_2021_pinta-alatilasto_kunnat_maakunnat.pdf http://pxnet2.stat.fi/PXWeb/pxweb/fi/StatFin/StatFin__vrm__vamuu/statfin_vamuu_pxt_11lj.px
Alu Kool

Alu Kool (varem Alu Lasteaed-Algkool) on lasteaed-algkool Rapla maakonnas Rapla vallas Alu alevikus. Asutuses pannakse tavalise õppekava kõrval erilist rõhku laste esteetilisele kasvatusele muusika, tantsu ja kunsti kaudu. Alu Kooli on esimest korda mainitud 19. veebruaril 1868. Kooli esimene õpetaja ja juhataja oli aastatel 1868–1874 Hans Tiismann (1823–1886), keda on peetud üheks kõige värvikamaks meheks Rapla valla koolmeistrite seas. Tiismanni sünnikohta on paigaldatud mälestustahvel, kuhu on Alu Kooli lapsed ja õpetajaid matku ette võtnud. Mälestuskivi asub koolist umbes 5 km kaugusel, Alu-Metskülas.[viide?] http://alulakool.edu.ee/uldinfo/ (vaadatud 19.12.2015) Kooli koduleht
Michel Sapin

Michel Sapin (sündinud 9. aprillil 1952 Boulogne-Billancourtis) on Prantsuse poliitik (Sotsialistlik Partei). Ta on olnud aastatel 1992–1993 ja on 2. aprillist 2014 Prantsuse rahandusminister; aastatel 2012–2014 oli ta Prantsuse tööminister. Ta sündis aastal 1952 Boulogne-Billancourtis (asub Pariisist vahetult läänes Hauts-de-Seine'i departemangus Île-de-France piirkonnas). Ta lõpetas Pariis-Sorbonne'i ülikooli bakalaureusekraadiga ajaloos ja magistrikraadiga geograafias. Seejärel lõpetas ta École normale supérieure'i ja Pariisi Poliitiliste Uuringute Instituudi. Ta oli aastatel 1989–1994 Nanterre'i (asub Hauts-de-Seine'i departemangus Île-de-France'i piirkonnas) volikogu liige. Aastatel 1995–2001 oli ta Argenton-sur-Creuse'i (asub Indre'i departemangus Keskpiirkonnas) linnapea.
Jõulurahu

Jõulurahu tähistab jõule 1914. aastal, mil mõned Suurbritannia, Prantsusmaa ning Saksamaa sõdurid katkestasid lahingutegevuse ja tähistasid ühiselt jõule. Esimese maailmasõja algupoolel ei õnnestunud vägedel kiirelt peale tungida, toimus kaevikusõda, kus mõlemad pooled olid sunnitud kaevikutes püsima. 1914. aasta novembriks oli moodustunud Läänerinne – 48 kilomeetrit pikk rindejoon Prantsusmaa ja Saksamaa vahel, mida kummalgi poolel ei õnnestunud ületada. Paavst kutsus üles jõulude ajal vaherahu pidama, kuid väejuhid polnud sellest huvitatud. Vaenupoolte vahel toimus mitmetes rindelõikudes 1914. aasta novembris-detsembris sõdurite vennastumist – vastaspoolte sõdurid leppisid kokku paaritunnised relvarahuperioodid, mil sõdimine peatati, vaherahuperioodidel visati vaenlase kaevikusse ajalehti ja alkoholi, lauldi vastakuti rahvalaule, vahel lauldi eri kaevikutes ka üheskoos. 1914 jõululaupäeval algas 48 kilomeetrise Läänerinde 2/3 pikkusel alal mitteametlik vaherahu. Esialgu olid aktiivsemad sakslased, kes asetasid kaevikute servale kõigepealt küünlaid, seejärel jõulukuuski põlevate küünaldega. Hiljem hakati jõululaule laulma. Sakslaste jõululauludele vastasid omakorda inglased ja prantslased. Seejärel lepiti vastastikku kaevikutes hõigeldes kokku, et saadakse kokku kaevikutevahelisel „eikellegimaal“, et vahetada kingitusi – toitu, tubakat, alkoholi ja muud. Suurtükid katkestasid laskmise. Mõlemale poolele anti võimalus oma surnute äratoomiseks, mitmetes piirkondades peeti ka ühiseid jõulujumalateenistusi, mängiti jalgpalli. Hiljem on jõulurahus osalenud sõdurid rõhutanud selle kummalisust – vennastumist sõduritega, keda paar päeva varem on üritatud tappa, ning veeta nendega küünlavalgel jõuluõhtu. Sõjaväejuhtkond mõistis jõulurahu hukka, kuna leiti, et see vähendab sõdurite võitlusvaimu, mistõttu keelati paljudes riikides ka jõulurahu kajastamine ajalehtedes. Jõulurahust kõneldi Briti ajalehtedes, Prantsuse ja Saksamaa ajalehed olid aga tsenseeritud ning vaikisid toimunust. Järgnevatel sõjaaastatel üritati sarnaseid vaherahusid korraldada – eelkõige jõuludel, aga ka näiteks lihavõtete aegu, ent edutult. On avaldatud arvamust, et sõdurid olid hiljem kalestunud ning seetõttu polnud spontaanse relvarahu korraldamine võimalik. Esimene maailmasõda Läänerinne jõulud Johann Christian Põder (23.12.2018). "Johann-Christian Põder | Igavese rahu poole". ERR. Vaadatud 22.12.2021. A.J. Baime, Volker Janssen (6.12.2021). "WWI's Christmas Truce: When Fighting Paused for the Holiday". History. Vaadatud 22.12.2021. "Christmas Truce". Britannica. Vaadatud 22.12.2021. Mike Dash (23.12.2011). "The Story of the WWI Christmas Truce". Smithsonian Magazine. Vaadatud 22.12.2021.
Eidapere Kool

Eidapere Kool on kool Rapla maakonnas Kehtna vallas Eidapere alevikus. 1855 asutati Hundiaugu Algkool, mis hakkas tegutsema Hundiaugu talus. Õppeaastal 1920/1921 õppis algkoolis 32 last. 1921 tegutses Eidapere 4-klassiline algkool. 1925 asutati algkoolile lisaks Eidapere Klaasitööstusõpilaste Kool, mille lõpetas 1928 vaid 1. lend. 1976. aasta ümberkorraldamise käigus moodustati Eidapere Algkool. 1991 sai kooli nimeks Eidapere Põhikool. Aastast 1998 kannab kool nime Eidapere Kool. Õppeaastast 2024/25 liidetakse kooli lasteaiaosa Järvakandi Lasteaiaga Pesamuna ning kooliosa esimene kuni kuues klass Järvakandi Kooliga. Eidapere kooli koduleht (vaadatud 19.12.2015) Peegel, M. (2024). Paarkümmend väikekooli lõpetab tegevuse iseseisva asutusena. ERR, 2. veebruar 2024. 2. veebruar 2024, [1] Kooli koduleht
Kanta-Häme maakond

Kanta-Häme maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Soomes. Piirneb Uusimaa, Päijät-Häme, Pirkanmaa ja Päris-Soome maakonnaga. Läänide kaotamiseni 2009. aastal kuulus maakond Lõuna-Soome lääni. Maakonnas on 11 kohalikku omavalitsust, sealhulgas 3 linna. Forssa linn Hattula vald Hausjärvi vald Humppila vald Hämeenlinna linn Janakkala vald Jokioineni vald Loppi vald Riihimäki linn Tammela vald Ypäjä vald Hauho vald Hämeenlinna vald Kalvola vald Koijärvi vald Lammi vald Renko vald Somerniemi vald Tuulose vald Tyrväntö vald Vanaja vald https://www.maanmittauslaitos.fi/sites/maanmittauslaitos.fi/files/attachments/2021/01/Vuoden_2021_pinta-alatilasto_kunnat_maakunnat.pdf http://pxnet2.stat.fi/PXWeb/pxweb/fi/StatFin/StatFin__vrm__vamuu/statfin_vamuu_pxt_11lj.px
Järvakandi Kool

Järvakandi Kool on kool Järvakandi alevis Kehtna vallas Rapla maakonnas. Praeguse Järvakandi alevi koolihariduse algus on seotud Järvakandi mõisa klaasikoja rajamisega 1879. aastal. Õpilased olid saksa klaasimeistrite lapsed, õppekeel oli saksa keel, õpetajaid oli üks. Koolituba asus klaasivabriku omaniku majas. 1914. aastal alanud maailmasõja tõttu kool suleti kui saksa asutus. Uuesti alustati tööd 1917. aastal 2-klassilise algkoolina ja 1928. aastal avati Harjumaa koolivalitsusse loal III ja IV klass. 1936. aastal jätkati tööd 6-klassilise algkoolina. Enne uue koolihoone ehitamist töötas kool erinevates majades. Detsembris 1939 sai valmis uue koolihoone esimene osa, kus alustas tööd 120 õpilast. Puhkenud sõja tõttu jäi koolimaja kavandatud kujul ja mahus lõpuni ehitamata. 1945. aastal avati ka VII klass, kooli nimeks sai Järvakandi Tehaste Mittetäielik Keskkool. 1956. aastal tuli juurde VIII klass ja 1957. aastal muudeti kool keskkooliks. Esimene keskkoolilend lõpetas 1960. aastal. 1997. aastal nimetati Järvakandi Keskkool Järvakandi Gümnaasiumiks. 1946. aastal alustasid koolis tööd vene õppekeelega klassid. 1951. aastal ehitati vene õppekeelega õpilastele ümber eraldi maja ja nad olid seega eraldi koolis. 1955. aastast ühendati taas eesti ja vene kool üheks kooliks. Esimene vene keskkoolilend lõpetas 1966. aastal. 1978. aastal suleti vene keskkooliklassid. Vene kooliosa lõpetas täielikult töö augustis 1998 õpilaste vähesuse tõttu. Järvakandi ministeeriumikool https://www.jarvakandikool.ee/index.php/meie-kool/ajalugu Ajalugu kooli kodulehel Martin Kaasik, 2001. Eesti koolid 2000. AS Inreko Press. Lk XXXX Kooli koduleht
Oivi Vare

Oivi Vare (kuni 1959 Oivi Loorits; 4. märts 1930 Viljandi – 19. november 1997 Tallinn) oli eesti tekstiili- ja moekunstnik. Ta lõpetas 1948. aastal Tallinna 4. keskkooli, 1950. aastal Tallinna Tekstiili-Õmblustehnikumi ning õppis aastatel 1950–1956 Tallinna Riiklik Tarbekunsti Instituudis ja ERKI-s, mille lõpetas tekstiilikunstnikuna. Ta töötas aastatel 1958–1971 Tallinna Moemaja (sealhulgas aastatel 1967–1971 peakunstniku asetäitjana) ja aastatel 1958–1971 kunstikombinaadi Ars tekstiiliateljee kunstilise juhina. Ta oli Eesti Kunstnike Liidu liige 1969. aastast. Tema abikaasa oli graafik Valentin Vare. Piret Multer. "Vare, Oivi". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 574
1930. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste Liiduklass

1930. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste Liiduklass oli Eesti jalgpalli meistrivõistluste kõrgeima taseme 10. hooaeg. Eesti meistriks tuli Tallinna ESS Kalev. Värvid: Roheline = kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.
Digitaalarhiivindus

Digitaalarhiivindus on arhiivinduse haru, mis tegeleb digitaalsete andmete alalise säilitamisega. Digitaalsete dokumentide kasutatavus sõltub tehnoloogiast ja selle muutustest. Seega on üks olulisemaid probleeme, millele digitaalsete dokumentide säilitamisel tähelepanu pöörata tuleb, on see, kuidas tagada failide kasutatavus ka riist- ja tarkvara aegumise korral, aga ka andmete säilimine andmekandja hävimisel. Digitaalse materjali säilitamise küsimusega puutuvad kokku kõik institutsioonid, mille tegevuse käigus digitaalseid dokumente tekib. Euroopa Komisjon on loonud konsortsiumi Digital Preservation Europe (DPE), mis ühendab Euroopa akadeemilisi ja kultuuriinstitutsioone, et jagada digitaalse materjali säilitamist puudutavaid kogemusi. DPE üks eesmärke on laiendada teadmist digitaalarhiivinduse olemusest. Eestis on digitaalarhiivinduse standardid ja juhised välja töötanud Rahvusarhiiv. Loomisel on Rahvusarhiivi digiarhiiv, mis arendatakse välja modulaarsena. Digitaalarhiivindusega alustas Rahvusarhiiv 1990. aastate lõpus. 2008. aastal jõuti universaalse arhiveerimismooduli valmimiseni. 2010 ja 2011 valmisid vastavalt digitaalarhiivi vastuvõtumoodul ja tehnilise teatmestu moodul ning digitaalarhiivi hoiumoodul. Digitaalarhiivindus Rahvusarhiivi veebilehel. Dale Flecker. Digital Archiving: What is Involved? DigitalPreservationEurope Rahvusarhiivi digiaken
Dinkad

Dinkad on arvukuselt suurim rahvas Lõuna-Sudaanis. Dinkad kõnelevad Niiluse-Sahara keelte Lääne-Niiluse rühma kuuluvat dinka keelt. Suurem osa dinkadest elab riigi maapiirkondades, nende koguarv on 2,5–3 miljonit. Manute Bol, korvpallur Luol Deng, korvpallur Guor Marial, pikamaajooksja Salva Kiir Mayardit, sõjaväelane ja poliitik Alek Wek, modell Võimsad pildid, mis kajastavad dinkade igapäevaelu Lõuna-Sudaanis
Taagepera raamatukogu

Taagepera raamatukogu on Tõrva valla rahvaraamatukogu. Raamatukogu asub Ala külas. 8. aprillil 1923 Taagepera koolimajas toimunud rahvakoosolekul asutati Taagepera Rahvaraamatukogu Selts. Raamatukogu asus Karjatnurme koolimajas. Haridusministeeriumilt saadi toetust raamatute ostmiseks 4500 marka. Raamatuid laenutas koolijuht. 1926. aasta novembris ilmunud ajalehe „Lõuna-Eesti” artiklis kirjutati, et Taagepera rahvaraamatukogu seltsi raamatud on korrast ära. Tegutseti küll, kuid raamatukogu töö jäi tagaplaanile. 1930. aasta märtsis nimetati Taagepera Rahvaraamatukogu Selts ümber Taagepera valla raamatukoguks. 1932. ja 1933. aastal asus raamatukogu Ala koolimajas. Kogus oli kuni 500 nimetust raamatuid. 1935. aastal valis valla volikogu raamatukogu juhatajale abiks kolmeliikmelise nõukogu. Ametid jaotusid järgmiselt: nõukogu esimees köster Aleksander Eberling (hilisem Eenmaa), abi A. Eifeld, kirjatoimetaja vallakirjutaja H. Järv ja liige oli ka raamatukogu juhataja A. Haas. 6. jaanuaril 1935 võttis nõukogu vastu kodukorra. Aadu Haasa järel hakkas raamatuid laenutama uus koolijuhataja Karl Meos. Aastate 1936–1945 kohta andmed puuduvad. 1946. aastal oli raamatukogu nimeks Vaoküla valla raamatukogu ja asus Taagepera Kopsutuberkuloosi Sanatooriumi ruumides (pinda 85,5 m2). 1948. aastal muutus nimetus Vaoküla valla Taagepera rahvaraamatukoguks ning asuti Taagepera mõisahoone pisikesse ruumi. 1949. aastal koliti raamatukogu Alale endisesse Vaoküla valla vanadekodu ruumidesse. 1. aprillist 1951 kuni 3. septembrini 1954 oli raamatukogu juhatajaks Asta Meier (hiljem Aija), kelle ajal kolis raamatukogu jällegi Taageperra tagasi. Kolimised ei mõjunud hästi ei raamatutele ega mööblile.  1954. aastal kolis raamatukogu 1830. aastal ehitatud kivimajja Taageperas, Tümpa kõrtsihoonesse. Remondi ja sisustuse initsiaatoriks sai noor ja teotahteline uus raamatukogu juhataja Sergei Hunt. 1964. aastal määrati raamatukogu juhatajale ühiskondlikud asetäitjad: Elmu Muru (noorte lugejate nõukogu esimees) ja Emilie Pausk (meditsiiniõde). 18. aprillil 1995 kolis raamatukogu uutesse ruumidesse, mis asusid tollases Taagepera sanatooriumi uue ravikorpuse teise korruse ruumides. 1999. aastast hakati teenindama Helme valla Karjatnurme Päevakeskust. Aastatel 2003–2006 teenindati Holdre Teabetuba. 2003. aastal sai raamatukogu interneti püsiühenduse ja raamatukoguprogrammi RIKS, 2007. aastal mindi üle elektroonilisele laenutusele. 2012. aastal kolis raamatukogu Alale. Raamatukogu asub Ala Põhikooliga ühes majas.  Aadu Haas Karl Meos L. Tadolder 1946–1947 Veera Härm 1948–1949 Leili Priks 1949–1950 Liia Särev Elli Napar Asta Meier (Aija) 1951–1954 Sergei Hunt 1954–1962 Viktor Virki 1962–1963 Elmu Muru 1964 Emilie Pausk 1964 Maimu Hütt 1965 Anne Tinn 1973 Ilse Õunapuu 1973 Tea Daškova 1974 Tiia Vainlo 1975 Maimu Hütt 1976 Hiie Vaher 1977 Erja Viitak (Saaliste, Liivson) alates 1978 Statistika 2014. aasta seisuga: Kogusid 15 139 Kasutajaid 288 Külastusi 5141 Laenutusi 12 847 Töökohti 1 Helme raamatukogu Valgamaa rahvaraamatukogud 1920–2010. Valga, 2010 Valga Keskraamatukogu arhiiv. Valga rajooni/maakonna raamatukogude aastaaruanded 1956–2014 Koduleht
Omonville

Omonville [omon'vill] on asula ja vald Prantsusmaal Seine-Maritime'i departemangus. Omonville kuulub Luneray kantonisse Dieppe'i ringkonnas. Valla territoorium asub 104–131 meetri kõrgusel üle merepinna. Vallas asub Notre-Dame'i kirik. Vallavanem on René Havard. Populations légales 2021 Valla koduleht (prantsuse keeles)
Oms

Oms (hääldus prantsuse keeles om, katalaani keeles ums) on asula ja vald Prantsusmaal Pyrénées-Orientalesi departemangus. Ta kuulub Les Aspresi kantonisse Céret' ringkonnas. Valla territoorium asub 180–611 meetri kõrgusel üle merepinna. Vallakeskuses asuv kirik on pühitsetud Saint Jean l’Evangéliste'ile. Vallavanem on Christian Vila. Populations légales 2021 Valla koduleht (prantsuse keeles)
Dardilly

Dardilly [dar'dilli] on linn Prantsusmaal Lyoni metropolis. Linna territoorium asub 240–375 meetri kõrgusel üle merepinna. Tema linnapea on Michèle Vullien. Merzhausen, Saksamaa Chorleywood, Suurbritannia Niabina, Mauritaania Champagne-au-Mont-d'Or, Prantsusmaa Limonest, Prantsusmaa Populations légales 2021 Linna koduleht (prantsuse keeles)
Ritsu raamatukogu

Ritsu raamatukogu (varem Helme raamatukogu) on rahvaraamatukogu Valgamaal Tõrva vallas. Raamatukogu tegutseb Linna külas. Helme Avalik Raamatukoogu asutati Helme Vallavolikogu otsusega 13. oktoobril 1928. Raha raamatukogu asutamiseks eraldasid haridusministeerium ja Helme Vallavolikogu. Raamatukogu paigutati algul Helme vallamajja, hiljem Helme Põllutöökooli ruumidesse. Raamatuid laenutati kord nädalas, laenutajaks oli õpetaja pr Freimann. 1939. aastal kolis raamatukogu Helme kihelkonnakooli juurde. 1944. aasta sõjategevuses hävinesid kool ja raamatukogu. 1949. aastal taastati raamatukogu Karjatnurme raamatukogu baasil Kalevipoja kolhoosi keskuses. 1955. aastal viidi raamatukogu Helme MTJ ühiselamusse Ritsule (praegusesse Linna külla). 1975. aastal kolis raamatukogu ajutiseks kasutamiseks ehitatud hoonesse. Sinna jäädi 2013. aastani, kui saadi uued ruumid Ritsu Lasteaed-Algkooli hoones. Piirkonna kultuurimaja puudumisel korraldas raamatukogu ka meelelahutuslikke üritusi. Kõige viljakam ürituste korraldamise periood oli 1970.–1980. aastatel, mil jõukas Valga EPT neid rahastas. Helme raamatukogu on olnud praktikabaas paljudele Viljandi Kultuurikooli õppuritele. 2007. aastast on kasutusel raamatukoguprogramm RIKS, 2010. aastal mindi üle elektroonilisele laenutusele. Helme raamatukogu korraldab laenutust ka Kalme päevakeskuses. 2022. aastast on raamatukogu Tõrva raamatukogu haruraamatukogu ja kannab nime Ritsu raamatukogu. Helgi Sillaots (Uprus) Helgi Traat Niini Loorits Kaie Tähe (alates 1967) Statistika 2014. aasta seisuga: Kogud: 8443 Kasutajad: 254 Külastused: 3872 Laenutused: 10 484 Töökohad: 1 Taagepera raamatukogu RT IV, 19.08.2022, 13 Valgamaa rahvaraamatukogud 1920–2010. Valga, 2010. Valga Keskraamatukogu arhiiv. Valga rajooni/maakonna raamatukogude aastaaruanded 1956–2014.
Pimbo

Pimbo [pim'bo] on vald Prantsusmaal Landesi departemangus. See kuulub Chalosse-Tursani kantonisse Mont-de-Marsan ringkonnas. Valla territoorium asub 100–213 meetri kõrgusel üle merepinna. Vallavanem on Jules Julien. Neuweg või La Chaussée, Prantsusmaa (endine prantsuse vald, mis kaotati aastal 1830) Populations légales 2021 Info valla kohta (prantsuse keeles)
Oz (Isère)

Oz [os] on asula ja vald Prantsusmaal. See kuulub Oisans-Romanche'i kantonisse Grenoble'i ringkonnas Isère'i departemangus Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas. Valla territoorium asub 716–3320 meetri kõrgusel üle merepinna. Vallas asub kolm suusakeskust. Vallavanem on Charles-André Zürcher. Populations légales 2021 Valla info ja turism (prantsuse keeles)
Volx

Volx [vol's] on asula ja vald Prantsusmaal Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Alpes-de-Haute-Provence'i departemangus. See kuulub Manosque'i 2. kantonisse Forcalquier' ringkonnas. Linna territoorium asub 307–791 meetri kõrgusel üle merepinna. Vallavanem on Jérôme Dubois. Châtel-Saint-Denis, Fribourgi kanton (1967) Populations légales 2021 Infot valla kohta (prantsuse keeles)
Lõuna-Karjala maakond

Lõuna-Karjala maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Soomes. Kuni läänide kaotamiseni (31. detsembrini 2009) kuulus ta Lõuna-Soome lääni. Maakonnas on üheksa kohaliku omavalitsuse üksust, sealhulgas kaks linna. Imatra linn Lappeenranta linn Lemi vald Luumäki vald Parikkala vald Rautjärvi vald Ruokolahti vald Savitaipale vald Taipalsaari vald Joutseno linn Lappee vald Lauritsala vald Nuijamaa vald Saari vald Simpele vald Suomenniemi vald Uukuniemi vald Ylämaa vald https://www.maanmittauslaitos.fi/sites/maanmittauslaitos.fi/files/attachments/2021/01/Vuoden_2021_pinta-alatilasto_kunnat_maakunnat.pdf https://archive.is/Tt6JT, 26.11.2022, https://www.citypopulation.de/en/finland/admin/09__etelä_karjala/, 26.11.2022, Etelä-Karjala (Region, Finland) - Population Statistics, Charts, Map and Location.  Lõuna-Karjala maakond – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Maakonna koduleht
Vladimir Ignaste

Vladimir Ignaste (sünninimega Vladimir Adrianovitš Ignatjev; 27. juuli 1926 Tallinn – 9. september 2010 Olten) oli õigeusu vaimulik Eestis ja Šveitsis. Ta sündis aastal 1926 Tallinnas õigeusklikus perekonnas. Lõpetas Tallinnas gümnaasiumi ja töötas laeva raadiooperaatorina, hiljem laevanduse raadiokeskuse kontrolörina. 19. oktoobril 1947 pühitses Tallinna ja Eesti piiskop Issidor ta Tallinna Issanda Muutmise peakirikus diakoniks ja 25. juulil 1948 sealsamas preestriks. Ta oli aastatel 1947–1948 Tallinna Issanda Muutmise koguduse diakon. Aastal 1948 teenis ta preestrina Kullamaa Püha Nikolai kogudust. Vladimir Ignaste Eesti Õigeusu Vaimulike andmebaasis
Istria

Istria on poolsaar Aadria meres Trieste ja Kvarneri lahe vahel, suurim poolsaar Aadria mere ääres. Istria on jagatud Horvaatia, Sloveenia ja Itaalia vahel. Sloveenia Istria
Julius Faerber

Julius Isaac (ka Theodor Julius) Faerber (3. oktoober 1848 –) oli Tartu Ülikooli õppejõud. On õppinud New Yorgi Ülikoolis (1863) ja Riia Polütehnilises Instituudis (1874). Aastal 1876 astus Tartu Ülikooli, et tegelda vene keele ja kirjandusega. Aastail (1879)1882–1885 õppis ta inglise keelt ja kirjandust ning matemaatikat Johns Hopkinsi Ülikoolis. Ta kuulas seal 1883–1884 Charles Peirce'i loenguid – sügissemestril tema kursust “The Psychology of Great Men” ja kevadsemestril kursust “Probabilities”. Aastail 1886–1892 oli ta Tartu Ülikooli inglise keele lektor. Samuti õpetas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Aastast 1893 töötas ta Harkovi Ülikoolis. Ühtlasi õpetas ta aastail 1900–1916 inglise keelt Harkovi Tehnoloogiainstituudis. Фербер, Ю. 1888. Руководство к изучению английзскаго языка. Дерпт. Фербер, Юлий Акимович 1898. Учебник английского языка сравнительно с немецким и французским: в 2 ч. Курс элементарный. Ч.1. Харків: Типография Адольфа Дарре. Harkovi Ülikooli ajalugu[alaline kõdulink]. Johns Hopkins University Circulars. Baltimore 1885–1886. Lk. 75 [1]. [https://web.archive.org/web/20151222084917/http://www.mocavo.com/Johns-Hopkins-Half-Century-Directory-1876-1926-Volume-1926/870555/132 Johns Hopkins Half-Century Directory: 1876-1926. N. Houser, Introduction to Writings of Charles S. Peirce: A Chronological Edition, vol. 4, edited by the Peirce Edition Project. http://dspace.ut.ee/bitstream/handle/10062/5567/oppejkor.pdf Schnakenburg's Dorpater Kalendar für das Schaltjahr 1892. Dorpat: Schnakenburg's Druck und Verlag, lk. 132.