laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kalli Ristija Johannese kirik

Kalli Ristija Johannese kirik oli õigeusu kirik Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kalli külas. Tänapäeval on kirik varemeis. Pärnumaal siirdus aastatel 1845–1848 õigeusku 25–30% eestlastest. Mihkli kihelkonnas ei olnud usuvahetusliikumine kuigi aktiivne. Kalli õigeusu kogudus avati 1848. aastal. Kogudusel oli annetajaliikmeid 1865. aastal 1161, 1935. aastal 915. Kalli Ristija Johannese kogudus suleti koguduse juhatuse palvel 1986. aastal liikmete vähese arvu tõttu. Kalli õigeusu kogudust ei ole taastatud tänaseni. Kuni 1864. aastani oli Pärnumaal vaid üks keskse tähtsusega õigeusu kirik. See oli 1768. aastal valminud Pärnu Jumalaema uinumise ehk Jekateriina õigeusu kirik. 18. sajandil ja 19. sajandi esimeses pooles paiknesid õigeusu kirikud juhuslikel, enamasti renditud pindadel. Tänapäevaks peaaegu hävinud kirik ehitati Mihkli kihelkonna Kalli kroonumõisalt saadud maale. Kirik paiknes tähendusrikkas kohas, jäädes täpselt Haapsalu-Pärnu tee äärde. See oli tollal üks piirkonna olulisemaid ühendusteid. Kaheksa-tahulise kella- ja haritorniga seest ja väljast krohvitud kivikirik ehitati Kalli külla 1866. aastal Apollon Edelsoni tüüp-projekti järgi. Sarnase ülesehitusega krohvitud kivikirikud ristkülikukujulise põhiplaaniga, eenduva kellatorniga ning väikese telkkiivriga harjatorniga pikihoonel ehitati aastatel 1866–1868 veel Muhu- Hellamaale, Uduverre, Vändrasse, Torisse, Lelle ja Karksi- Nuia. Pärast Kalli Ristija Johannese koguduse sulgemist 1986[viide?]. aastal hakkas kirikuhoone lagunema ja on tänapäeval varemeis. Kirikus oli kaks kultuurimälestisena arvele võetud 19. sajandi II poole ikooni "Kõikide Kurbade Rõõmu Jumalaema" ja "Ristija Johannes". Need ikoonid asuvad praegu Pärnu Muuseumis. Usuvahetusliikumise algjärgus 25. aprillil 1845 andis Vene keiser välja määruse (ukaas), mis nägi ette õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide loomist. Kalli Ristija Johannese koguduse kihelkonnakool avati 1850. aastal. Lisaks oli kogudusel kuus abikooli. Õigeusu koolid töötasid kuni sulgemiseni 1918. aastal. Kalli mõis Kalli Ristija Johannese kogudus "Kalli Ristija Johannese kirik". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. oktoober 2021. Eesti õigeusk X-XXI saj". Entsüklopeediline teatmik (vene keeles). Koostaja Vladimir Iljaševitš. Kirjastus Tarbeinfo OÜ. Tallinn, 2014; lk 458–459 David Papp. “Eesti Apostliku õigeusu vaimulikud“ – Biograafiline leksikon (16.-20.saj). EAA. 5410.1. 247–249. Käsikiri. Eesti Rahvusarhiiv Andrei Sõtšov. "Eesti õigeusu piiskopkond Stalini ajal aastail 1945–53". TÜ kirjastus. Tallinn, 2004, lk 58–64; 79–81; 99–100 "Ajalooline album Pärnu Issandamuutmise kiriku 25. aasta juubeli päevaks". EAÕK Pärnu praostkonna väljaanne. Pärnu, 1929; lk 10–12 Linda Lainvoo. "Usuvahetusest 19.sajandi keskel". Artikkel kogumikust "Mitut usku Eesti IV. Valik usundiloolisi uurimusi- õigeusu eri". Toimetaja Liina Eek. TÜ Kirjastus. Tartu, 2015; lk 26–37 Jaanus Plaat/Arne Maasik. "Õigeusu kiriku, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2001. lk 672–675
Davith Usuphašvili

Davith Usuphašvili (gruusia keeles დავით უსუფაშვილი, sündinud 5. märtsil 1968 Magaros) on Gruusia poliitik, 21. oktoobrist 2012 Gruusia Parlamendi spiiker. Ta lõpetas aastal 1992 Thbilisi Riikliku Ülikooli õigusteaduse erialal ning kaitses aastal MA kraadi rahvusvahelise poliitika arengusuundadest aastal 1999 Duke'i Ülikoolis. Ta osales aastatel 1993–1995 Gruusia konstitutsiooni väljatöötamises ning oli 1994–1997 Gruusia Noorte Juristide Assotsiatsiooni esimees. 25. juunist 2005 kuni 3. novembrini 2013 oli ta Gruusia Vabariikliku Partei esimees. Ta valiti aastatel 2008 ja 2012 Gruusia Parlamendi liikmeks. 21. oktoobrist 2012 on ta Gruusia Parlamendi spiiker. Tema abikaasa on Thinathin Hidašeli.
Aleksandr Agnevštšikov

Aleksandr Agnevštšikov (vene Александр Владимирович Агневщиков; sündinud 16. detsembril 1972 Narvas) on endine Eesti ja Venemaa jäähokimängija (kaitsja). Suure osa oma karjäärist mängis ta Venemaa klubides, sh Tšerepovetsi Severstalis (1994–1995), Penza Dizelis (1996–2000), Novokuznetski Metallurgis (2000–2001), Novosibirski Sibiris (2001–2003) ja Tšeljabinski Traktoris (2003–2004). 2012–2014 mängis ta klubis HK Tartu Kalev-Välk. Ta on mänginud Eesti jäähokikoondises. https://www.eliteprospects.com/player/109436/alexander-agnevshchikov (vaadatud 26.5.2021)
Artur Akavov

Artur Akavov (vene Артур Арсенович Акавов; sündinud 14. detsembril 1985 Novotšerkasskis) on Venemaa ja Eesti poksija. 12. juunil 2015 tuli ta WBF sarja keskkaalu maailmameistriks, kui alistas Tartus Prantsusmaa poksija Michel Mothmora. 2006–2009 kuulus ta Eesti poksikoondisse. 2003. aastast elab ta Pihkvas. http://sport.err.ee/v/poks/09f402eb-3ec5-4199-b904-259553a3d88d
Maailma lõunapoolseim linn

Maailma lõunapoolseima linna staatusele pretendeerib mitu asulat. ÜRO inimasustuse klassifitseerimise kriteeriumide järgi loetakse linnaks asulat, kus elab üle 50 000 elaniku. Maailma lõunapoolseim mandrilinn (123 403 elanikuga linn) on Punta Arenas Tšiilis. Maailma lõunapoolseim linn on Ushuaia, Argentina linn Tulemaa lõunarannikul, kus elab 82 615 elanikku. Teisel pool Beagle'i väina Navarino saare põhjarannikul paikneb Ushuaiast pisut lõunapoolsem Tšiili asula Puerto Williams, kus elab 1868 inimest ja mida Tšiilis loetakse linnaks. Maailma põhjapoolseim linn "World Cities Report 2022" (pdf). UN-Habitat (inglise). United Nations Human Settlements Programme (UN-Habitat). 2022. Lk 31–69. ISBN 978-92-1-132894-3. Vaadatud 18. oktoober 2023.
Ikram Adõrbekov

Ikram Adõrbekov (kasahhi Икрам Адырбекұлы Адырбеков; sündinud 8. juulil 1950) on Kasahstani riigiametnik ja diplomaat. 1997–2002 oli ta Kasahstani suursaadik Eestis.
Mihhail Aksjonov

Mihhail Aksjonov (vene Михаил Васильевич Аксёнов; 13. november (vkj. 1 november) 1864 Vorošilovo, Roslavli maakond, Smolenski kubermang – 11. juuni (vkj. 29. mai) 1912 Moskva) oli vene pedagoog, kodu-uurija. Ta on uurinud Smolenski kubermangu haridusajalugu. 1891–1895 oli ta vene keele ja kirjanduse õpetaja Kuressaare Poeglaste Gümnaasiumis.
Kaspars Gorkšs

Kaspars Gorkšs (sündinud 6. novembril 1981) on endine Läti jalgpallur, kaitsja. Ta on Läti jalgpallikoondise endine kapten. Suure osa oma karjäärist, üheksa aastat, mängis ta erinevates Inglismaa jalgpalliklubides. 4. novembril 2012 lõi ta Inglismaa kõrgliigas Readingu meeskonnas värava oma endise koduklubi Queens Park Rangersi vastu. Ta sai pärast Marians Paharsit teiseks Läti jalgpalluriks, kes löönud Premier League'is värava. 2009. ja 2010. aastal valiti ta Läti aasta jalgpalluriks. http://www.bbc.com/sport/0/football/20114103
Aleksander (Hopjorski)

Aleksander (kodanikunimega Aleksander Hopjorski, vene keeles Александр Хопёрский; sündinud 23. augustil 1964 Võrus) on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku munk ja vaimulik (piiskop). Ta lõpetas 1981. aastal Võru 2. Keskkooli. Aastatel 1982–1983 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas. Aastatel 1983–1985 teenis ta Nõukogude armees. Pühitseti diakoniks 7. detsembril 1998 ja preestriks 10. detsembril 2000. Teenis seejärel preestrina Luhamaa Pühavaimu koguduses ja Meeksi Ristija Johannese koguduses. Aastatel 2002–2006 õppis ta Püha Platoni Seminaris Tallinnas. 12. juunil 2008 valiti ta Tallinnas toimunud Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku täiskogul Pärnu ja Saare piiskopkonna piiskopiks. Pühitseti piiskopiks 12. jaanuaril 2009. Hopjorski Aleksander Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku vaimulike andmebaas (vaadatud 23.06.2015) http://www.eoc.ee/vaimulik/hopjorski-aleksander/
Punapõrnikas

Punapõrnikas (Serica brunnea) on põrniklaste sugukonda kuuluv liik. Ta on üks tavalisemaid põrnikaid Eestis. Punapõrnikas on hele-punakaspruun ja kuni 10 mm pikkune. Ta on levinud kõikjal Eestis. Lendab hilisõhtul ja öösel juulis-augustis ning tungib sageli lambivalguse peale tuppa. Päeva veedavad punapõrnikad rohu või sambla sees puhates. Nad söövad puulehti ja joovad puude mahla. Nende vastsed elavad pinnases ja toituvad juurtest. Punapõrnikas andmebaasis eElurikkus
Reinhold von Wistinghausen

Reinhold Alexander Christian von Wistinghausen; 20. juuni/2. juuli 1863 Tallinn – 12. oktoober 1939 Berliin) baltisaksa päritolu Eesti arst. Tema vanemad olid Dr. med. Karl von Wistinghausen (1826–1883) ja Marie Caroline Rodde. 1892 lõpetas ta Tartu ülikooli arstiteaduskonna. Ta töötas muu hulgas Eestimaa rüütelkonna kantseleis provintsi tervishoiukomisjoni sekretärina. ID puudub veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
Aleksandr Abrosimov

Aleksandr Abrosimov (sündinud 29. märtsil 1980) on Eesti loodusfotograaf. Abrosimovi seni suurim tunnustus on loomafotode peaauhind koos esikohaga üldarvestuses 2013. aasta Eesti Looduse fotovõistlusel. Samal võistlusel on ta võitnud ka Eesti kaitseala eriauhinna (2013), Eesti Looduse eripreemia kategoorias "väike loom" (2012) ja esimese auhinna kategoorias "seened" (2012). Jägala juga. Eesti Looduse fotokonkursi Eesti kaitseala eriauhind 2013 Hommikune Põhja-Kõrvemaa looduskaitseala Päikeseloojang Suur Paljassaares Osmussaare tuletorn. 9. koht WLE 2015 võistlusel Eestis Osmussaare maastik Keila juga Kõnnu Suursoo "Eesti Loodus jagas auhindu fotovõistluse parimatele" Overall, 26. november 2013 Ulvar Käärt: "FOTOD: Vaata Eesti Looduse fotovõistluse paremaid palasid!" Delfi Forte, 21. november 2013 Eesti Looduse fotovõistluse auhinnatud tööd looduskalender.ee, 29. detsember 2012 Aleksandr Abrosimov Photography Meedias "FOTOD! EMAKE LOODUS: Stroomi rannas oleks nagu imeloom munel käinud" Pealinn, 10. märts 2015 "Foto: kummalised munad Stroomi rannas" Postimees, 12. märts 2015 ""Ringvaade" näitas Stroomi ranna erilise loodusnähtuse fotosid" ERR, 12. märts 2015
Mike Auksi

Michael Mahkwa Auksi (sündinud 18. detsembril 1981 Torontos Kanadas) on eesti päritolu Kanada hokimängija (kaitsja). Nooruses ja juuniorina mängis ta Kanadas. 2013. aastast mängib ta Eesti klubis HC Panter Tallinn. Hockey player Mike Auksi will give a lecture in the series “Life As A Cosmopolitan Estonian” Estonia Life
Ričardas Malinauskas

Ričardas Malinauskas (sündinud 22. aprillil 1965 Skaisčiūnais) on Leedu poliitik ja ettevõtja. Ta on olnud Druskininkai linnapea. 2004. aastal autasustati teda Valgetähe III klassi teenetemärgiga, tunnustades tema tööd Druskininkai linnapea. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.05.2015)
Michał Butkiewicz

Michał Butkiewicz (29. september 1886 Grajewo – 4. oktoober 1974 Varssavi) oli Poola insener ja poliitik. 1932. aasta septembrist kuni 1935. aasta oktoobrini oli ta Poola sideminister. 1934. aastal autasustati teda Kotkaristi I klassi teenetemärgiga. 1929. aastal autasustati teda Poola taassünni ordeni IV klassi teenetemärgiga. Teenetemärkide kavalerid: Michal Butkiewicz president.ee
Kazimierz Fabrycy

Kazimierz Fabrycy (3. märts 1888 Odessa – 18. juuli 1958 London) oli Poola sõjaväelane. Aastatel 1926–1931 oli ta Poola sõjaministri teine asetäitja ja 1931–1934 esimene asetäitja 1933. aastal autasustati teda Kotkaristi I klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.05.2015)
Kazimierz Porębski

Kazimierz Porębski (15. november 1872 Vilnius – 20. jaanuar 1933 Varssavi) oli Poola mereväelane. 4. mail 1925. aastal otsustati talle anda I liigi 2. järgu Eesti Vabadusrist. Kuid kuna ta sattus samal ajal poliitilisse skandaali, tühistas valitsus 6. mail salajasel istungil talle Vabadusristi annetamise otsuse. Tänini on siiski levinud eksiarvamus, et Porębski oli Vabadusristi kavaler. https://issuu.com/sodur/docs/s0218issuu/71 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.05.2015)
Janusz Jagrym-Maleszewski

Janusz Jagrym-Maleszewski (1. mai 1879 – 27. september 1942) oli Poola sõjaväelane. 1934. aastal anti talle Kotkaristi II klassi teenetemärk. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.05.2015)
Moritz von Engelhardt (1778−1842)

Otto Moritz Ludwig von Engelhardt (27. november (ukj 8. detsember) 1778 Viisu – 29. jaanuar (ukj 10. veebruar) 1842 Tartu) oli baltisaksa päritolu Eesti geoloog ja mineraloog, Tartu Ülikooli esimene mineraloogiaprofessor. Ta sündis Järvamaal Peetri kihelkonnas Viisu mõisniku pojana. Ta lõpetas Tallinna Toomkooli. Aastatel 1796–1798 õppis ta Leipzigi ja Göttingeni Ülikoolis õigusteadust. Aastal 1804 kuulas ta Tartu Ülikoolis füüsika ja keemia loenguid. Aastatel 1805–1809 õppis ta Freibergi mäeakadeemias Abraham Gottlob Werneri juures mineraloogiat. Aastatel 1820–1841 töötas ta Tartu Ülikoolis, olles selle esimene mineraloogiaprofessor ja mineraloogiakabineti juhataja. 1816 – valiti Keiserliku Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliikmeks Recke, Johann Friedrich v.; Napiersky, Karl Eduard: Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. 1 köide A-F, Mitau 1827, lk. 506-509 Moritz von Engelhardt veebisaidil "BBLD - Baltisches biografisches Lexikon digital"
Türgi muusika

Türgi muusika on Türgist pärit või türklaste loodud või esitatud muusika. Türgi muusikakultuur ühendab mitmekesiseid elemente nii Kesk-Aasia, araabia, Bütsantsi, kreeka, Osmanite riigi, pärsia, armeenia ja Balkani muusikast kui ka nüüdisaegsest Euroopa ja Ameerika popmuusikast. Türgi asub geograafiliselt Euroopa, Põhja-Aafrika, Lähis-Ida, Kaukaasia ning Lõuna- ja Kesk-Aasia kultuuride kokkupuutekohas. Türgi rahvamuusika juured ulatuvad 11. sajandisse, mil Seldžukid vallutasid Anatoolia ja Pärsia, kuid selles on ka enne seda tänapäevase Türgi territooriumil elanud rahvaste muusika jooni. Muusikastiilide ja pillide mitmekesisus on suurenenud teiste sisserändajate kultuuride mõjul. Türgis on dokumenteeritud ka kreeka, armeenia, albaania, poola, aseri ja juudi kogukondade rahvamuusikat. Osmanite riigi õukonnamuusika kasutas ulatuslikku helilaadide süsteemi. Muusika üleskirjutamiseks kasutati mitut eri notatsiooniviisi. Türgi rahvamuusika sisuks on traditsiooniliselt pigem igapäevaelu teemad vastandina armastusest ja emotsioonidest jutustavale Osmanite õukonnamuusikale. Enamik rahvalikke laule räägib tõestisündinud lugusid või ammutab ainest folkloorist. Paljud laulud on sündinud laulikutevaheliste võistluste käigus. Paljud laulud on seotud pulmade, matuste ja mitmesuguste pidustustega, kus neid ka esitatakse. Põhiosa tänapäeva popmuusikast on arenenud 1930. aastatel alanud läänestumise mõjul. Vaid 1970. ja 1980. aastatel mängis mõjutajana suuremat rolli araabia muusika, 1990. aastate alguses tõusis taas lääneliku muusika populaarsus. Türgi Eurovisiooni lauluvõistlusel
Ichthyas

Ichthyas (kreeka: Ἰχθύας; 4. sajand eKr), Metallose poeg, oli vanakreeka filosoof, Megara Eukleidese õpilane ja järglane Megara koolkonna juhi positsioonil. Diogenes Laertios on teda nimetanud oma alal suurepäraseks (vanakreeka keeles γενναῖος) ja väidetavasti on Diogenes Sinopest pühendanud talle dialoogi. Ichthyas oli Korintose Thrasymachose hea tuttav (vanakreeka keeles γνώριμος) ja kaasaegne. Hilarius Emonsi tõlgenduse kohaselt on Tertullianuse "Apologeticumis" osutatud tõigale, et Ichthyas oli 375. aastal eKr Megara oligarhide revolutsiooni eestvedajaid. Samas on see väide vaieldav ning arvukates ümberkirjutustes on antud Tertullianuse "Apologeticumi" lõigus Ichthyase nime asemel hoopis Hippiase oma. Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 112 Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 113. Tertullianus, "Apologeticum" 46. peatükk, 16. lõik Hilarius Emons, "Die Oligarchenrevolte zu Megara im Jahre 375 und der Philosoph Ichthyas bei Tertullian Apol. 46, 16. Ein neues Aristotelesfragment aus der Μεγαρέων πολιτεία", Rheinisches Museum für Philologie (N.F.) 86, 1937, lk. 180–191 Hilarius Emons, "Die Oligarchenrevolte zu Megara im Jahre 375 und der Philosoph Ichthyas bei Tertullian Apol. 46, 16. Ein neues Aristotelesfragment aus der Μεγαρέων πολιτεία", Rheinisches Museum für Philologie (N.F.) 86, 1937, lk. 180–191. (Artiklis viidatud Hilarius Emonsi kirjutis)
Tokati provints

Tokati provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Põhja-Türgis. Provintsi keskus on Tokat. Almuse ringkond Artova ringkond Başçiftliki ringkond Erbaa ringkond Niksari ringkond Pazari ringkond Reşadiye ringkond Sulusaray ringkond Tokati ringkond Turhali Yeşilyurti ringkond Zile ringkond Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Tokati provintsi koduleht (türgi keeles)
Jerzy Niezbrzycki

Jerzy Antoni Niezbrzycki (28. juuli 1902 Vinnõtsja – 30. jaanuar 1968 Leesburg, Virginia) oli Poola sõjaväelane. 1933. aastal autasustati teda Kotkaristi V klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.05.2015)
Jonas Vileišis

Jonas Vileišis (3. jaanuar 1872 – 1. juuni 1942) oli Leedu jurist, poliitik ja diplomaat. 30. septembrist 1921 kuni 2. juulini 1931 oli ta Kaunase linnapea. 1932. aastal autasustati teda Kotkaristi III klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.05.2015)
Julian Szymański

Julian Juliusz Szymański (10. mai 1870 Kielce – 8. juuni 1958 Białystok) oli Poola poliitik ja oftalmoloog. Ta oli aastatel 1928–1930 Poola Seimi marssal. 1931. aastal autasustati teda Kotkaristi I klassi teenetemärgiga. http://www.chronologia.pl/biogram-szju18700510k0.html Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.05.2015)
Józef Ołpiński

Józef Antoni Michał Ołpiński (9. august 1892 – 1. august 1988) oli Poola riigiametnik. 1934. aastal autasustati teda Kotkaristi III klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.05.2015)
Lucjan Miładowski

Lucjan Miładowski (29. august 1897 – 18. aprill 1975) oli Poola sõjaväelane. 1934. aastal pälvis ta Kotkaristi IV klassi teenetemärgi. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.05.2015)
Arndti-Schulzi reegel

Arndti-Schulzi reegel ehk Schulzi seadus on seaduspära, mis puudutab aktiivsete ainete ja mürkide toimeid eri kontsentratsioonides. See väidab, et: "Iga aine väikesed doosid stimuleerivad, mõõdukad doosid pärsivad ja suured kogused tapavad."[viide?] Ehk teisiti öeldes, tugevalt lahjendatud aktiivsed ained ja mürgid soodustavad bioloogilisi protsesse, samal ajal kui suuremad kontsentratsioonid pärsivad või isegi hävitavad neid.[viide?] See reegel nimetati saksa farmakoloogi Hugo Paul Friedrich Schulzi ja saksa psühhiaatri Rudolf Arndti järgi. Viimane neist formuleeris reegli aastal 1888. Kuna sellele reeglile on nii arvukalt erandeid, siis ei saa seda pidada universaalseks reegliks. Näiteks paljudel halvavatel ainetel puudub eeldatav efekt nõrkade doosidega. Lisaks on kogus, mis on vajalik nõrgaks, keskmiseks või tugevaks stiimuliks, väga individuaalne. Seda reeglit ei õpetata enam tänapäevastes farmakoloogia õpikutes.[viide?] Varased uuringud elusorganismide reaktsioonidest stiimulile näitasid, et füsioloogilised reageeringud võivad olla saavutatavad regulaarsete defineeritud doosidega. Nende vaatluste mehhanismide koostamine osutus keeruliseks ja märkimisväärsel hulgal teaduslikke ressursse kulutati kõnealusel teemal. Homöopaatia Paul Callinan. "Homeopathy: How does it work?". Arhiveeritud originaalist 21. mai 2009. Taasvõetud 27. mai 2015. Edward J. Calabrese. The Maturing of Hormesis as a Credible Dose-Response Model. 27. mai 2015 Stanley Scheindlin (mai 2001). "A brief history of pharmacology". Modern Drug Discovery (ACS) 4 (5): 87–88. Arndt–Schulz Rule Stimulus and reaction – the Arndt-Schulz’ Rule Defining hormesis
Rita Sild

Rita Sild (aastani 1957 Rita Freiberg; 27. veebruar 1931 Tartu – 15. aprill 2015 Tallinn) oli eesti korvpallur ja treener, üks Tartu Riikliku Ülikooli naiskonna liikmeid. Ta lõpetas 1950 Tartu 3. Keskkooli ja 1954 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) kehakultuuriteaduskonna. Alustas korvpallitreeninguid 1947 Viktor Laatsi ja Edgar Naaritsa juhendamisel. Mängis 1949–1955 Tartu Ülikooli Spordiklubi ja TRÜ esindusnaiskonnas ning Eesti koondises. Tal õnnestus saavutada NSV Liidu meistrivõistlustel 1951 ja 1953–1955 kuues, NSV Liidu sisemeistrivõistlustel 1954 kolmas, 1955 neljas ning 1952 ja 1953 viies koht. Ta oli ka NSV Liidu ametiühingute (1955) ja üliõpilaste meister (1951, 1953, 1954), Balti spartakiaadi võitja (1954). Eesti meistrivõistlustel on ta võitnud 1949–1951 ja 1954 kuld- ning 1952, 1953 ja 1955 hõbemedali. Meistersportlane (1954). 1954–1956 oli ta Jõgeva Keskkooli kehalise kasvatuse õpetaja ja spordikooli treener, 1956–1963 Jõgeva Laste- ja Noorte Spordikooli direktor, 1963–1974 Tartu Laste- ja Noorte Spordikooli treener ja aastast 1965 ka õppealajuhataja. 1975–1986 töötas Tallinna Spordiinternaatkoolis, 1971–1975 oli ühtlasi TRÜ esindusnaiskonna ja Eesti koondise teine treener ning 1973–1986 Eesti noortekoondise vanemtreener. Juhendas 1974 NSV Liidu koolinoorte spartakiaadil ning 1974 ja 1977 noorte meistrivõistlustel pronksmedali võitnud naiskonda. 1977 – Eesti NSV teeneline treener Elulugu ESBL-is
Ludomił Rayski

Ludomił Rayski (29. detsember 1892 – 11. aprill 1977) oli Poola insener, lendur, sõjaväelane. 1932. aastal autasustati teda Kotkaristi II klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.05.2015)
Ludvigs Ēķis

Ludvigs Ēķis (11. september 1892 – 7. juuli 1943) oli Läti poliitik ja diplomaat. 18. maist 1934 kuni 16. juunini 1938 oli ta Läti rahandusminister. Lisaks oli ta 1936. aasta 18. aprillist kuni 13. juulini Läti välisministri kohusetäitja. 1935. aastal autasustati teda Kotkaristi I klassi teenetemärgiga. "Ludvigs Ēķis". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. september 2015. Vaadatud 20. augustil 2015. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.05.2015)
Maciej Bardel

Maciej Euzebiusz Walerian Bardel (14. august 1895 – 11. september 1975) oli Poola sõjaväelane. 1933. aastal autasustati teda Kotkaristi III klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.05.2015)
Zla Kolata

Zla Kolata (montenegro keeles Зла Колата, Zla Kolata; albaania keeles Kollata e Keqe) on mägi Põhja-Albaania Alpides Montenegro ja Albaania piiril, Montenegro kõrgeim mägi. Mäe geograafilised koordinaadid on 42° 29′ 6″ N, 19° 53′ 50″ E. Zla Kolata kõrgus on 2534 meetrit. Maja Kolata, Albania/Montenegro
Maciej Rataj

Maciej Rataj (19. veebruar 1884 – 21. juuni 1940) oli Poola poliitik ja kirjanik. 1925. aastal pälvis ta Vabadusristi III liigi 1. järgu . Natsi-Saksamaa okupatsioonivõimud arreteerisid ta detsembris 1939 ja hukkasid 21. juunil 1940 Palmirys. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.05.2015)
Mullaväsimus

Mullaväsimus on mulla ja muu keskkonna seisund, mis tekib mõne põllu- või aiakultuuri või -kultuuride rühma kasvatamisel mitu aastat järjest või sageli samas kohas (ainukultuur) ja avaldub saagikuse tunduvas vähenemises... Mullaväsimust saab ennetada viljavaheldusega. http://entsyklopeedia.ee/artikkel/mullaväsimus2 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. mai 2015. Vaadatud 28. mail 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Väike entsüklopeedia 2002,796 ПОЧВОУТОМЛЕНИЕ, Сельско-хозяйственный энциклопедический словарь.
Anne Meara

Anne Meara Stiller (20. september 1929 Brooklyn – 23. mai 2015 New York) oli USA näitleja ja koomik. Aastal 1980 mängis ta Alan Parkeri filmis "Fame", mis võitis parima laulu ja filmimuusika Oscari. Veel mängis ta 1980. aastatel telesarjades "Mõrv sai teoks" ja "Alf". Tema poeg on filminäitleja ja -lavastaja Ben Stiller. Koos oma pojaga mängis ta filmides "Reality Bites" (1994), "Zoolander" (2001) ja "Öö muuseumis" (2006). Anne Meara andmekogus IMDb (inglise)