laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Leon Goretzka

Leon Christoph Goretzka (sündinud 6. veebruaril 1995 Bochumis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern ja Saksamaa jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjäär kodulinna klubis VfL Bochum, millega liitus 2001. aastal. 2012. aastal debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Saksamaa esiliigas. 2013. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Schalke 04. 2018. aasta juulis liitus ta Müncheni Bayerniga, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu. Hooaegadel 2018–19 ja 2019–20 on ta Müncheni Bayerniga tulnud Saksamaa meistriks. Saksamaa jalgpallikoondises tegi Goretzka debüüdi 13. mail 2014 sõprusmängus Poola vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri alagrupimängus Austraalia vastu. Ta kuulus Saksamaa koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. 2016. aasta suveolümpiamängudel võitis Goretzka Saksamaa meeskonnaga hõbemedali. Bayern Munich Bundesliga: 2018–19, 2019–20 DFB-Pokal: 2018–19, 2019–20 DFL-Supercup: 2018 "FC Bayern sign Germany international Leon Goretzka". fcbayern.com. Vaadatud 5.7.2020  Leon Goretzka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Atšinsk

Atšinsk on linn Venemaal Krasnojarski krais. Asub Tšulõmi jõe ääres. Linn asutati 1682. aastal, linnaõigused sai 1782. Atšinskit läbib Siberi raudtee. Q127156183 http://www.adm-achinsk.ru/
Lidzbark Warmiński

Lidzbark Warmiński (saksa Heilsberg) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Lidzbark Warmiński maakonna halduskeskus. Lidzbark Warmiński asub Łyna jõe ääres, Venemaa (Kaliningradi oblasti) piirist 27 km kaugusel, Olsztynist umbes 40 km põhjas. Asula rajati 1241. aastal preislaste linnuse kohale ja oli 1251. aastast kuni 18. sajandini Ermlandi (poola keeles Warmia) piiskoppide residents. Lidzbark Warmiński sai linnaõigused 1308. aastal. Läks 1466. aastal Poola Kuningriigi koosseisu. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Raudteeühenduse sai linn 1898. aastal. Teises maailmasõjas hävis umbes 50% linnast. Tagasi Poola koosseisus on Lidzbark Warmiński alates 1945. aastast. Lidzbark Warmiński Encyklopedia PWN
Lucas Hernández

Lucas François Bernard Hernández (sündinud 14. veebruaril 1996 Marseilles) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib vasak- või keskkaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Paris Saint-Germain ja Prantsusmaa jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis Madridi Atlético, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Hispaania kõrgliigas debüteeris ta 21. detsembril 2014 mängus Athletic Bilbao vastu. Alates järgmisest hooajast mängis ta regulaarselt Madridi Atlético põhimeeskonnas. 1. juulil 2019 liitus ta Müncheni Bayerniga, kellega sõlmis viieaastase lepingu. 80 miljoni euro suurune ost oli klubi ajaloo suurim. Hooajal 2019–20 tuli ta Müncheni Bayerniga Saksamaa meistriks ja võitis UEFA Meistrite Liiga. Suvel 2023 liitus Hernandez ligi 45 miljoni euro eest Paris Saint-Germainiga. Debüüdi Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi Hernandez 23. märtsil 2018 sõprusmängus Colombia vastu. 2018. aastal tuli ta Prantsusmaa koondisega maailmameistriks. Tema isa Jean-François Hernandez oli samuti jalgpallur. Lucase noorem vend Theo Hernandez on samuti elukutseline jalgpallur, kes sarnaselt Lucasega alustas karjääri Madridi Atlético noorteakadeemias. 2021. aasta oktoobris määras Madridi kohus Hernándezele 6 kuu pikkuse vanglakaristuse lähenemiskeelu rikkumise eest. Madridi Atlético UEFA Meistrite Liiga: Teine koht 2015–16 UEFA Euroopa Liiga: 2017–18 UEFA Superkarikas: 2018 Müncheni Bayern Bundesliga: 2019–20 DFB-Pokal: 2019–20 DFL-Supercup: 2020 UEFA Meistrite Liiga: 2019–20 UEFA Superkarikas: 2020 "FC Bayern sign Lucas Hernandez". fcbayern.com. 27.3.2019. Vaadatud 5.7.2020 "Lucas Hernandez: Bayern Munich sign Atletico Madrid's World Cup-winning defender". BBC Sport. 27.3.2019. Vaadatud 5.7.2020 Maailmameister Lucas Hernandez peab võimaliku vangistuse eel kohtusse ilmuma, Soccernet.ee  Lucas Hernández – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Usman

Usman on linn Venemaal Lipetski oblastis, Usmani rajooni keskus. Asub Usmani jõe ääres, 75 km Lipetskist lõunas. Linna asutamise aastaks loetakse 1645. aastat, mil praeguse linna asukohta rajati kindulus. Linna elanike arv 2001. aastal oli 20 600 ja 2020. aastal 19 625. http://www.usmadm.ru/
Heinrich II (Brandenburg)

Heinrich II, hüüdnimega Heinrich Noorem või Heinrich Laps (Heinrich das Kind; u1308 – juuli 1320) oli viimane Askania dünastiast Brandenburgi markkrahv. Heinrichi vanemad olid Brandenburg-Stendali markkrahv Heinrich I ja Baieri Agnes, Wittelsbachi dünastiast Baieri hertsogi Ludwig II tütar. Heinrich II-l oli kolm vanemat õde. 1319. aastal sai Heinrich II 11-aastaselt oma nõo markkrahv Waldemari järglaseks, kes oli surnud lastetuna. Pommeri hertsog Wartislaw IV kasutas juhust, et end regendiks seada, ja kasutas seda positsiooni oma huvide edendamiseks pikaajalises Brandenburgi-Pommeri konfliktis. Omakorda sekkus Heinrichi Askania sugulane Saksi-Wittenbergi hertsog Rudolf I ja püüdis regentvalitsust üle võtta. Kuningas Ludwig IV, Heinrichi ema Agnese poolvend, kuulutas lõpuks ta täiskasvanuks, kuigi ta ei läänistanud talle Brandenburgi. Heinrichi varajane surm 1320. aastal takistas tal iseseisvalt tegutseda, pealegi tähendas see ka Askania dünastia Brandenburgi liini lõppu. Läänina läks markkrahvkond tagasi Wittelsbachist kuningale Ludwig IV-le, kes läänistas Brandenburgi 1323. aastal oma vanemale pojale Ludwig V-le (hüüdnimega "Brandenburglane"). Skulptor August Krausi (1868-1934) Heinrich II kuju avaldati 22. märtsil 1900 Berliini endisel Siegesalleel. Kraus kasutas kuju modellina noort Prantsuse tšellisti Paul Bazelaire'i, kes juhtus Berliini külastama. Koos Heinrichi eestkostja, Pommeri hertsogi Wartislaw IV ja rüütel Wedigo von Plotho büstidega moodustas see kujurühma 9. Teises maailmasõjas tõsiselt kahjustatud kuju on praegu vaatamiseks Spandau kindluses. Mall:Clear left Vale-Waldemar
Johann III (Brandenburg)

Johann III, hüüdnimega Johann Prahast (1244–1268) oli markkrahv Otto III ja tema naise Božena Česká vanem poeg. Pärast oma isa surma 1267. aastal valitses ta Brandenburgi marki üheskoos oma venna Otto V ning oma nõbude Otto IV ja Heinrich I. Johann suri 1268. aastal turniiril. Ta oli vallaline ja lastetu.
Jonjo Shelvey

Jonjo Shelvey (sündinud 27. veebruaril 1992 Romfordis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Çaykur Rizespor. Ta alustas klubikarjääri Charlton Athleticus. 26. aprillil 2008 tegi ta klubi meeskonnas debüüdi Inglismaa esiliiga mängus Barnsley vastu. Ta sai 16 aasta ja 59 päeva vanuselt klubi ajaloo noorimaks debütandiks. 2010. aasta mais liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Liverpool. 2011. aasta septembris suundus ta laenule Inglismaa esiliiga klubisse Blackpool. Ta lõi seal kümne mänguga kuus väravat, sh kübaratrikk 3. novembril 2011 mängus Leeds Unitedi vastu. 2011. aasta novembri lõpus naasis ta Liverpooli meeskonda. Esimese värava lõi ta Liverpoolis 6. jaanuaril 2012 karikamängus Aston Villa vastu ja esimese värava Inglismaa kõrgliigas sama aasta 8. mail Chelsea vastu. Aastatel 2013–2016 mängis Shelvey Inglismaa kõrgliigas kaks ja pool hooaega Swansea City ridades. 2016. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Newcastle United. Arvatav üleminekusumma oli 12 miljonit naelsterlingit. Juba 2016. aasta veebruaris määrati ta klubi kapteniks. 2023. aasta talvel sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Nottingham Forest. 2023. aasta septembris läks ta sealt üheks hooajaks laenule Türgi kõrgliigaklubisse Çaykur Rizespor.. Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Shelvey 12. oktoobril 2012 MM-i valikmängus San Marino vastu. Aastatel 2012–2015 sai ta Inglismaa koondises kirja kuus mängu. Liverpool FA Cup: Teine koht 2011–12 Newcastle United EFL Championship: 2016–17 "Jonjo Shelvey: Newcastle sign Swansea midfielder for £12m". BBC Sport. 12.1.2015. Vaadatud 5.7.2020 "FOREST COMPLETE SIGNING OF JONJO SHELVEY". ottinghamforest.co.uk. 1.2.2023. Vaadatud 29.4.2023 "Jonjo Shelvey departs on loan". Nottingham Forest F.C. 14. september 2023.  Jonjo Shelvey – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil Nottingham Foresti kodulehel
Otto (V) (Brandenburg)

Otto V (u 1246–1298), hüüdnimega Otto Pikk, oli markkrahv Otto III poeg ja Brandenburgi margi kaasvalitseja koos oma nõo markkrahv Otto IV-ga. Otto V veetis palju aastaid Prahas emapoolse onu, Böömimaa kuninga Otakar II õukonnas. Kui Otakar 1278. aastal lahingus hukkus, sai Otto V-st Otakari poja ja pärija Václav II, kes oli vaid seitse aastat vana, kui tema isa suri, regent. Regendina pidi Otto V tegelema Otakari lese Kunhuta Haličská mahhinatsioonidega ja võimsate aadlike fraktsioonidega. Böömimaa kroonikud kirjeldavad Otto püsivat rangust ja seda, et Václav II oli sunnitud loobuma oma nõuetest Ülem-Lausitzile enne, kui ta sai hakata ise valitsema. Kui Václav II oli võimule saanud, olid tema ja Otto V suhted ikka head, ning Václav II võttis tarvitusele abinõud ema ümbritseva rühma tugeva mõju vastu. Samuti kaitses Otto V järjekindlalt oma nõudeid Pommerile Poola vastu. Otto abiellus Judithiga, Hennebergi krahvi Hermann I tütrega. Nad said järgmised lapsed: Matilda (u 1270 – enne 1. juunit 1298) Hermann (u 1275 – 1. veebruar 1308) Otto (suri 1307) Kunigunde (suri 1317) Beatrix (suri u 1316) Judith (ka Jutta; suri 9. mail 1328) Albrecht (enne 1283 – u 1296)
Tšaplõgin

Tšaplõgin on linn Venemaal Lipetski oblastis, Tšaplõgini rajooni keskus. Asub Jagodnaja Rjassa jõe ääres, 83 km Lipetskist põhja pool. 17. sajandi lõpus tekkinud Slobodskoje külasse rajati 1695. aastal Peeter I jaoks loss, mis sai nimeks Oranienburg. 18. sajandi alguses kinkis Peeter I lossi ja Sloboskoje küla Aleksandr Menšikovile. Lossi nimi kandus üle külale, mis lihtsustus kujule Raninburg ja seejärel kujule Ranenburg. 1778. aastal sai Ranenburg linnaõigused. 1948. aastal sai linn praeguse nime seal sündinud lennundusinsneri Sergei Tšaplõgini järgi. Linna elanike arv 2002. aastal oli 13 656 ja 2020. aastal 11 773.
Albrecht III (Brandenburg)

Albrecht III (u.1250 – 19. novembri ja 4. detsembri vahel 1300) oli Brandenburgi markkrahv. Ta oli Askania dünastia Brandenburgi liini liige. Ta oli Otto III ja tema naise Božena Česká poeg. Otto pojana kasutas ta tiitlit markkrahv ja allkirjastas mõne ametliku dokumendi, olemata kunagi midagi enamat kui kaasvalitseja. Tegelikku võimu teostas tema nõbu Otto IV "Noolega". Albrecht III haldas Stargardi isandkonda, mille Brandenburg oli 1236. aastal Pommerilt omandanud. Albrecht III oli 1284. aastast Stargardi ja Lycheni ainuvalitseja. Pärast oma poegade Otto ja Johanni surma (u. 1299) müüs Albrecht III Stargardi oma väimehele Mecklenburgi Heinrich II-le. 1304. aasta Vietmannsdorfi leping kinnitas, et Heinrich II oli Stargardi isand ja Brandenburgi vasall. 1299. aastal, aasta enne oma surma, asutas ta Lychenis tsistertslaste ordu kloostri Coeli Porta ("Taevavärav"). Albrecht III suri 3. detsembril 1300 ja maeti esialgu Lehnini kloostrisse. 1309. aastal viidi tema keha Coeli Porta kloostrisse. Seejärel läks see kaduma. Albrecht III abiellus 1268. aastal Taani kuninga Christoffer I tütre Matildaga (suri 1300). Nad said järgmised lapsed: Otto (enne 1276 – 1299) Johann (suri 1299) Beatrix (suri 22. septembril 1314) Margarete (suri 1315)
Otto VI (Brandenburg)

Otto VI, hüüdnimega Otto Lühike (u.1255–1303) oli Askania dünastia liige ja Brandenburgi kaasvalitseja. Ta oli markkrahv Otto III ja selle naise Božena Česká poeg. 1267. aastal suri tema isa ja Ottost sai markkrahv, üheskoos oma vendade ja nõbudega. 1279. aastal abiellus Otto Saksa kuninga Rudolf I tütre Hedwigiga. Abielu jäi lastetuks. 1286. aastal ta loobus ja sai templirüütliks. Hiljem sai temast tsistertslaste ordu munk.
Kordieriit

Kordieriit ehk ioliit on magneesiumirikas mineraal, mis kuulub alumosilikaatide hulka, koostiselt Mg2Al4Si5O18. Kasutatakse ehtekivina. Looduses esineb kordieriit kuusnurksete lühiprismaliste sinakasroheliste või hallikaspruunide kuni violetsete kristallidena. Sagedamini kohtab seda ebakorrapäraste teradena. Mineraalile on iseloomulik tugev pleokroism, st erinevatest suundadest tulev valgus neeldub kordieriidikristallis erinevalt. Korieriit | Cordierite. – kivid.info.ee Kordieriit mineraalide andmebaasis mindat.org Kordieriit mineraalide andmebaasis webmineral.com Kordieriit mineraalide andmebaasis Mineralienatlas - Fossilienatlas Kordieriit eestikeelses mineraalide andmebaasis kivid.info.ee
Zadonsk

Zadonsk on linn Venemaal Lipetski oblastis, Zadonski rajooni keskus. Asub Doni jõe vasakul kaldal, Teševka jõe suudmes, umbes 90 km Lipetskist edela pool. 1779. aastani asus Zadonski kohal Teševka slobodaa, mida on esmamainitud 1615. aastal. See tekkis umbes 1610. aastal rajatud kloostri juurde. 1779. aastal sai asula linnaõigused ja praeguse nime. Linnas oli 2002. aastal 10 473 ja 2020. aastal 9527 elanikku.
Lidzbark

Lidzbark (saksa Lautenburg) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Działdowo maakonnas, Lidzbarki valla halduskeskus. Lidzbark asub Działdowost umbes 24 km läänes. Lidzbarki rajasid ristirüütlid 14. sajandi algus, linnaõigused sai 1325. aasta paiku. 1466. aastal läks linn Poola Kuningriigi koosseisu. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Preisimaa kuningriigi võimu alla. Raudteeühenduse sai linn 1887. aastal. Alates 1920. aastast on Lidzbark taas Poola piires. Teise maailmasõja ajal hävis umbes 70% linnast. Lidzbark Encyklopedia PWN
Ché Adams

Ché Zach Everton Fred Adams (sündinud 13. juulil 1996 Leicesteris) on Inglismaal sündinud Šotimaa jalgpallur, kes mängib ründaja või poolkaitsjana Premier League'i klubis Southampton ja Šotimaa jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Inglismaa madalamates liigades mängides. Aastatel 2012–2013 mängis ta Oadby Townis, mis kuulus Inglismaa tugevuselt kümnendasse liigasse. Seejärel mängis ta aastatel 2013–2014 Inglismaa tugevuselt seitsmenda liiga klubis Ilkeston. 2014. aasta novembris siirdus ta Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas mänginud Sheffield Unitedi. Hooajal 2015–16 lõi ta liigas 11 väravat ning suundus 2016. aasta augustis Inglismaa esiliiga klubisse Birmingham City, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. Hooajal 2018–19 lõi ta Inglismaa esiliigas 22 väravat. 2019. aastal valiti ta Birmingham City aasta parimaks mängijaks. 2019. aasta juulis liitus ta umbes 15 miljoni naelsterlingi eest Southamptoniga, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 5. juulil 2020 mängus Manchester City vastu, tuues Southamptonile 1:0 võidu. 2015. aastal mängis Adams kaks mängu Inglismaa kuni 20-aastaste koondises. Kuna tema emapoolsed vanavanemad on šoti päritolu, sai Adams võimaluse mängida Šotimaa jalgpallikoondises. Koondisedebüüdi tegi ta 25. märtsil 2021 MM-i valikmängus Austria vastu. "Che Adams: Southampton sign Birmingham forward". BBC. 1.7.2019. Vaadatud 5.7.2020 Southampton 1-0 Man City. 5.7.2020. Vaadatud 5.7.2020  Ché Adams – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Michaël Cuisance

Michaël Bruno Dominique Cuisance (sündinud 16. augustil 1999 Strasbourgis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis Hertha BSC. Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaal. Aastatel 2014–2017 kuulus ta AS Nancy noortevõistkonda. 2017. aasta mais liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Mönchengladbachi Borussia. Saksamaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 19. septembril 2017 mängus VfB Stuttgarti vastu. 2019. aasta augustis siirdus ta ligi 10 miljoni euro eest Müncheni Bayerni. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 27. juunil 2020 mängus VfL Wolfsburgi vastu. Samal hooajal tuli ta klubiga Saksamaa meistriks ja võitis UEFA Meistrite Liiga, kuid pääses hooaja jooksul Bayerni põhimeeskonnas väljakule kokku vaid kümnes mängus. Hooajal 2020–2021 oli ta laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubis Marseille Olympique. 2022. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Venezia. Hooaja 2022/23 teises pooles oli ta laenul Itaalia kõrgliigaklubis Sampdoria ja hooajal 2023/24 Saksamaa esiliigaklubis VfL Osnabrück. 2024. aasta juunis sõlmis ta kuni 2027. aastani kehtiva lepingu Herthaga. Cuisance on kuulunud Prantsusmaa noortekoondistesse. Müncheni Bayern Bundesliga: 2019–20 DFB-Pokal: 2019–20 UEFA Meistrite Liiga: 2019–20 UEFA Superkarikas: 2020 "Bayern Munich confirm Cuisance set to join from Borussia Monchengladbach". Goal.com. 17.8.2019. Vaadatud 6.7.2020 "Michaël Cuisance signs for Hertha". herthabsc.com. 21.6.2024. Vaadatud 4.8.2024
Ain

Ain on isiku- ja kohanimi. Ain on mehenimi. Ain on iiri mütoloogia tegelane. Aini jõgi on jõgi Prantsusmaal. Aini departemang on departemang Prantsusmaal. Ain on Joosua raamatus mainitud linn. Ain on 4. Moosese raamatus mainitud linn. Ain on tähe ε Tauri üks traditsioonilistest nimedest. Ain on araabia täht "ع".
Lars Bender

Lars Bender (sündinud 27. aprillil 1989 Rosenheimis) on endine Saksamaa jalgpallur (paremkaitsja või keskpoolkaitsja). Ta alustas klubikarjääri TSV 1860 Münchenis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. 2006. aastal debüteeris ta klubi meeskonnas Saksamaa esiliigas. Aastatel 2009–2021 mängis Bender Leverkuseni Bayeris. Alates hooajast oli 2015–16 Leverkuseni Bayeri kapten. Saksamaa jalgpallikoondises debüteeris Bender 2011. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2012. aasta Euroopa meistrivõistluste viimases alagrupimängus Taani vastu. Kokku sai ta Saksamaa koondises aastatel 2011–2014 kirja 19 mängu ja neli väravat. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Saksamaa olümpiameeskonnaga hõbemedali. Tema kaksikvend Sven Bender mängis samuti mitmeid aastaid Saksamaa kõrgliigas.  Lars Bender – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
August Weizenbergi tänav (Narva)

August Weizenbergi tänav (vene keeles улица им. Августа Вейценберга) on tänav Narvas Siivertsi linnaosas. Tänava pikkus on umbes 620 m. See kulgeb edelast kirdesse, ristub Vaikse põigu, Mihhail Gorbatši tänava, Kase ja Lepa tänavaga ning lõpeb Jõesuu tänavaga ristudes.
Inertsiaalsüsteem

Inertsiaalsüsteem on taustsüsteem, milles kehtib inertsiseadus. Niisugune süsteem liigub mistahes teise inertsiaalsüsteemi suhtes ühtlaselt ning sirgjooneliselt. Inertsiaalsüsteemis ei mõju kehale väliseid inertsijõude. Inertsiaalsüsteemiks võib suure täpsusega pidada heliotsentrilist maailmasüsteemi. Vastavalt relatiivsusprintsiibile on kõik füüsikaseadused inertsiaalsüsteemides kujult ühesugused. ENE 3. köide, 1988
Gołdap

Gołdap (saksa Goldap) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Gołdapi maakonna ja Gołdapi valla halduskeskus. Gołdapi kesklinn asub Venemaa (Kaliningradi oblasti) piirist natuke rohkem kui kolme ja poole kilomeetri kaugusel. Gołdap asutati 1566. aastal, linnaõigused sai 1570. aastal. Esimeses maailmasõjas hävis umbes 86% linnast, Teises maailmasõjas ligikaudu 90%. Kuni 1945. aastani oli Gołdap Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/042815518034-0977700?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 7.10.2022. Gołdap Encyklopedia PWN
Aini jõgi

Ain [ään] (frankoprovanssaali keeles En) on jõgi Prantsusmaal, Rhône'i parempoolne lisajõgi. Ta saab alguse Juura mägedest ja ühineb Lyoni lähedal Rhône'i jõega. Jõe pikkus on umbes 200 km. Jõge kasutatakse hüdroenergia saamiseks. Ta on andnud nime Aini departemangule.
Novomitšurinsk

Novomitšurinsk on linn Venemaal Rjazani oblastis Pronski rajoonis. Asub Pronja jõe paremal kaldal, 85 km Rjazanist lõunas. Asula on rajatud 1968. aastal Rjazani soojuselektrijaama ehitajatele ja sai linnaks 1981. aastal. Asula sai nime sordiaretaja Ivan Mitšurini järgi, kes on linna lähedal sündinud. 2019. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 16 503.
Natalia Popenko

Natalia Popenko (sündinud 23. veebruaril 1981 Viljandis) on Eesti näitleja. Ta lõpetas aastal 2006 Moskva Kunstiteatri stuudiokooli. Ta oli aastatel 2006–2007 Vene Teatri näitleja. https://www.kino-teatr.ru/teatr/acter/w/ros/18021/bio/
Sekundaarvärvus

Sekundaarvärvused on teise astme värvused, mis saadakse kahe põhivärvuse segamisel teatud värviruumis. Sekundaarvärvusteks loetakse subtraktiivses värvisünteesis oranži, rohelist ja violetti, aditiivses värvisünteesis kollast, magentapunast/fuksiaroosat ja tsüaansinist. Värviring, mida kasutatakse kaasaegses värviõpetuses, seob nii aditiivse kui ka subtraktiivse värvisünteesi põhivärvid samasse mudelisse, kuid terminid lähtuvad sagedamini subtraktiivsest meetodist, mis on lähedasem inimese värvide segamise kogemusele. Kujundusprogrammides toimub värvuste segunemine subtraktiivsel meetodil ka digitaalses, see tähendab aditiivse värvisünteesi režiimis töötades. Võrreldes pigmendibaasiliste primaarvärvustega on sekundaarvärvused alati kromaatilisuselt nõrgemad. Ükskõik millise toonide segamisega ei õnnestu saavutada puhta ultramariinsinise või kaadmiumpunase värviküllasust. sinise ja kollase segamisel saadakse roheline sinise ja punase segamisel saadakse violett kollase ja punase segamisel saadakse oranž tsüaansinise ja kollase segamisel saadakse roheline tsüaansinise ja magentapunase segamisel saadakse violettsinine kollase ja magentapunase segamisel saadakse punane punase ja rohelise valguse segamisel saadakse kollane rohelise ja sinise valguse segamisel saadakse helesinine/tsüaansinine/veesinine (Cyan, Aqua) sinise ja punase valguse segamisel saadakse fuksiaroosa/magentapunane (Fuchsia) Aditiivse värvisünteesi magentapunane ja tsüaansinine erinevad toonilt tugevasti samanimelistest neljavärvitrüki protsessvärvidest ja nende nimetamine ühe ja sama värvinimetusega on tinglik. Värviteooria Värviring Värvisüsteem Värvide segamine Värvuste loendid Primaarvärvus Tertsiaalvärvus Akromaatiline värvus M. Tammert. Värviteooria. Tallinn, 2017
Lea Mändmets

Lea Mändmets (kodanikunimi Leatar-Lea Kelder, sündinud 10. veebruaril 1963 Viljandis) on eesti kirjanik. Õppis 1970–1981 Karksi-Nuia Keskkoolis, 1981–1986 Tartu Riikliku Ülikoolis eesti filoloogiat, 2010–2012 Tartu Ülikoolis usundiõpetust. Aastail 1986–2017 töötas Varstu Keskkoolis (1997–1998 lisaks ka Mõniste Põhikoolis) eesti keele ja kirjanduse, teatriõpetuse, kunstiajaloo ning usundiõpetuse õpetajana. Oli 1994–2013 Varstu–Mõniste Noorteteatri Kõgõkogo juhendaja. 2006–2010 Varstu Lõunafestivali koordinaator (Varstu Lõunafestival oli ülevabariigiline eri põlvkondi ühendav kooliteatrite festival). 2016 sonetikogumik „Ma pintsli otsa võtan maasikvärvi…“ (TORE kirjastus) 2017 värsikogumik „Mullumuiste“ (TORE kirjastus) 2019 värsikogumik „Ürgema ja Päiksetaat“ (kahasse Priit Kelderiga, TORE kirjastus) 2020 sonetikogumik „Härmeldused“ (TORE kirjastus) 2005 õpivara “Kunstiajaloo portfoolio” 2007 õpivara “Kristlik kultuurilugu” 2017–2018 ajalehes Võrumaa Teataja ilmusid arvamuslood rubriigis „Sarulased arutlevad“ (kahasse Priit Kelderiga) 1998 Võru Maavalitsuse tänukiri 2000 Kuldse õpetaja tiitel Betti Alveri luulepäevadel “Tähetund“ Jõgeval 2001 Võru maakonna aasta õpetaja 2017 Bernard Kangro kirjanduspreemia (värsikogumik „Mullumuiste“)
Violettsinine

Violettsinine on violetse poole kalduv tumesinine värvitoon, mis tekib neljavärvitrüki protsessvärvide tsüaansinise ja magenta võrdsel segamisel. Violettsinine moodustub trükis magentast ja tsüaansinisest M. Tammert. Värviteooria. Tallinn, 2017
Venjov

Venjov on linn Venemaal Tula oblastis, Venjovi rajooni halduskeskus. Asub Tulast 52 km idas Venjovka jõe kaldal. Linna on kroonikas esmamainitud 1390. aastatel. Algselt asus linn Osjotri jõe ääres, 7 km kaugusel tänapäeva linnast. Venjov kuulus 15. sajandi lõpust Moskva vürstiriiki ja asus selle lõunapiiril. 1777. aastal sai Venjov maakonnalinnaks. 1897. aastal loendati linnas 5167 elanikku. 2020. aasta alguses oli linnas 13 883 elanikku. Q126684906 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. aprill 2020. Vaadatud 6. juulil 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)