Bajuvaarid

Bajuvaarid (saksa: Bajuwaren) olid germaanlased. Bajuvaarid olid asustanud tänapäevase Baieri (mis nende järgi nime sai), Austria ja Lõuna-Tirooli 5. sajandi alguseks pKr ning neid peetakse tänapäeva baierlaste ja austerlaste esivanemateks. Bajuvaarid kõnelesid varajast baieri keelt. Bajuvaaride nimi tähendab tõenäoliselt "inimesi Böömimaalt". Kohanimi Böömimaa usutakse olevat seotud keldi rahva boiidega, kes lahkusid piirkonnast enne Rooma aega ja neid asendasid germaanlased. Bajuvaarid andsid oma nime Baieri piirkonnale. Nime kinnitati ladina allikates esmakordselt 6. sajandil pKr. Jordanes kirjutab Geticas (551), et Doonau äärsete sueebide rühma naabrid idas olid Baibarid. Luuletuses palverännakust Augsburgi kirjutab Venantius Fortunatus 565. aastal, et Baiovarius elas Lechi jõe piirkonnas, mida kutsuti Baiuariaks. Bajuvaarid on klassifitseeritud kui germaanlased. Pole kindel, kas nad rääkisid algselt idagermaani või läänegermaani keelt. Varasemad tõendid bajuvaaride keele kohta piirduvad isikunimede ja mõnede ruunikirjadega. 8. sajandiks pKr olid bajuvaarid läänegermaani baieriaustria keele varase vormi kõnelejad. Etümoloogiast pärinevad tõendid viitavad bajuvaaride ajaloole tagasi Böömimaale 1. sajandil pKr. See toimus pärast seda, kui keldi boiid lahkusid piirkonnast ja asemele tuli markomannide kuningas Marbod, kes tõi piirkonda sueebid. Kas bajuvaarid asustasid Baierimaa konkreetsel hilisemal rändel, pärast Marbodi, kas põhjast (Böömimaalt) või Pannooniast, on nüüd kahtlane. Karl Bosli sõnul on bajuvaaride ränne tänapäeva Baierimaale legend. Varaseid bajuvaare seostatakse sageli Friedenhain-Přešťovice arheoloogilise rühmaga, kuid see on vastuoluline. Attila ajal 5. sajandil nägi kogu Kesk-Doonau piirkond arvukate uute rahvaste saabumist Põhja- ja Ida-Karpaatidest ning tekkis ja hävis palju uusi poliitilisi üksusi. Seega on tõenäolisem, et bajuvaarid tekkisid Noricum ripense ja Raetia secunda provintsides pärast rahvastiku Odoakeri poolt Itaaliasse viimist 488. aastal ja sellele järgnenud Itaalia idagootide ja Merovingide frangi mõju piirkonda laienemist. Arvatakse, et neis on elemente mitmetelt germaani rahvastelt, sealhulgas skirid, herulid, sueebid, alemannid, nariskid, tüüringid ja langobardid. Nende hulka võis kuuluda ka mittegermaani romaani rahvaid. Üks varasemaid viiteid bajuvaaridele on umbes 520. aastast pärit frangi rahvaste tahvel. 5. sajandi lõpuks oli piirkond Theoderich Suure Idagootide kuningriigi mõju all. 6. sajandil, kui esimest korda mainiti baierlasi, nõudis Theudebert I (suri 548) kontrolli Põhjamerest Pannooniani. Pärast tema surma määras tema onu Chlothar I Garibald I Baieri duxiks. Ta rajas Agilolfingide dünastia võimubaasiga Augsburgis või Regensburgis. 8. sajandiks olid paljud bajuvaarid ristiusku läinud. Valitseva Agilolfingide dünastia kaudu olid nad tihedalt frankidega seotud. Baieri hõimuseaduste kogu koostati 8. sajandil. See dokument on tuntud kui Lex Baiuvariorum. Selle elemendid pärinevad tõenäoliselt 6. sajandist. See on väga sarnane Lex Thuringorumile, mis oli tüüringite juriidiline koodeks, kellega bajuvaaridel olid tihedad suhted. Bajuvaaride matusekombed on sarnased alemannide omadele, kuid on üsna erinevad tüüringite omadest. Bajuvaarid eristuvad kunstlikult deformeerunud koljudega isendite poolest nende kalmistutel. Elbe-germaanlased Herminonid