laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ed Jovanovski

Edward Jovanovski (sündinud 26. juuni 1976 Windsor, Ontario) on endine Kanada jäähokimängija. Aastal 1994 valis Florida Panthers ta NHL-draft '​is esimesena. Ed Jovanovski eliteprospects.com lehel Ed Jovanovski hockeydb.com lehel
Chris Phillips

Chris Phillips (sündinud 9. märts 1978 Fort McMurray, Alberta) on endine Kanada jäähokimängija. Aastal 1996 valis Ottawa Senators ta NHL-draft '​is esimesena. Chris Phillips eliteprospects.com lehel Chris Phillips hockeydb.com lehel
Kveeni keel

Kveeni keel (kainun kieli, kveenin kieli, kväänin kieli ja meiðän kieli) on läänemeresoome keel, mida räägivad peamiselt Põhja-Norras elavad kveenid. Varem peeti kveeni keelt soome keele murdeks. 1996. aastal said kveenid Norras ametliku vähemuse staatuse ning 2005. aastal tunnustati kveeni keelt Norra vähemuskeelena. Toona arvati Norras olevat 2000–8000 kveeni keele kõnelejat. Kveeni keel on lähedaselt seotud kolme soome-ugri keelega, mida räägitakse Põhja-Skandinaavias: meä keel, karjala keel ja soome keel. Kveeni, meä, karjala ja soome keele rääkijad saavad üksteisest üldiselt ilma raskusteta aru. Kveeni keel on laenanud mitmeid sõnu norra keelest, näiteks kasutatakse sõna tyskäläinen (sakslane) soomekeelse sõna saksalainen asemel. Kveeni keel kasutab ka mõningaid vanu soome keele sõnu, mida Soomes enam ei kasutata. Alates 1860. aastatest üritas Norra valitsus kveene assimileerida. Keelati kveeni keele kasutus koolides ja valitsusasutustes, kveenikeelsed kohanimed asendati norra omadega. Alates 1970. aastatest on kveenidel ja saamidel lubatud oma keeli kasutada. Kveeni kultuuri ja keele vastu on tõusmas huvi ja nende populaarsus kasvab. "Ethnologue, kveenid". "Omniglot, kveenid". "Fennougria, kveenid".
Owen Nolan

Owen Liam Nolan (sündinud 12. veebruar 1972 Belfast, Põhja-Iirimaa) on Kanada endine jäähokimängija. Aastal 1990 valis Quebec Nordiques ta NHL-draft '​is esimesena. Owen Nolan eliteprospects.com lehel Owen Nolan hockeydb.com lehel
65. ekspeditsioon

65. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise Kosmosejaama (ISS) 65. alaline meeskond. Ekspeditsioon algas 17. aprillil 2021, kui jaamast lahkus Sojuz MS-17. Jaama komandöriks oli esialgu Shannon Walker, kellest sai jaama kolmas naiskomandör ja lühima teenistusajaga jaama komandör, olles ametis 11 päeva. 2. mail lahkus jaamast SpaceX Crew-1 ning jaama järgmiseks komandöriks sai JAXA astronaut Akihiko Hoshide. 4. oktoobril sai jaama komandöriks Thomas Pesquet, kellest sai neljas eurooplasest jaama komandör ning esimene prantslane, kes on jaama komandör olnud. Ekspeditsiooni ajal külastasid jaama kosmonaut Anton Škaplerov, filmirežissöör Klim Šipenko ja näitleja Julia Peresild, kes filmisid jaamas stseene filmi "Challenge" jaoks. Ekspeditsioon lõppes 17. oktoobril 2021. "Cristoforetti hands over command of ISS". ANSA. Vaadatud 19. oktoober 2022. "Eesti juurtega näitleja Julia Peresild saabus tiimiga kosmosest tagasi". ERR Novaator. Vaadatud 19. oktoober 2022.
Ogre piirkond

Ogre piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis. Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Ogre, Ikšķile, Lielvārde ja Ķegumsi piirkonnad ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Ogre piirkonna pindala on 1839,4 km². Tekkinud uus omavalitsus vastab pindalalt endisele Ogre rajoonile. Piirkonna halduskeskuseks on Ogre linn. Ikšķile Ķegums Lielvārde Ogre Birzgale vald (Birzgales pagasts) Jumprava vald (Jumpravas pagasts) Ķeipene vald (Ķeipenes pagasts) Krape vald (Krapes pagasts) Laubere vald (Lauberes pagasts) Lēdmane vald (Lēdmanes pagasts) Lielvārde vald (Lielvārdes pagasts) Madliena vald (Madlienas pagasts) Mazozoli vald (Mazozolu pagasts) Meņģele vald (Meņģeles pagasts) Ogresgalsi vald (Ogresgala pagasts) Rembate vald (Rembates pagasts) Suntaži vald (Suntažu pagasts) Taurupe vald (Taurupes pagasts) Tīnūži vald (Tīnūžu pagasts) Tome vald (Tomes pagasts) Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 31.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Ogre piirkonna koduleht
Lielauce järv

Lielauce järv (ka Auce järv, läti keeles Lielauces ezers või Auces ezers) on järv Lätis Dobele piirkonnas Lielauce vallas. Järve pindala on 3,76 km². Suurim sügavus on 3,5 m. Järve ümbruses asub Vīķise soo kaitseala. Järve kaldad on soostunud, ligipääs sellele asub Lielauce mõisa juures. Selle kallastele jäävad Lielauce ja Stirnase külad. Järve lõunaosas on kaks saart, neist suurem kannab nime Mednieki saar. Järv asub merepinnast 100,8 meetri kõrgusel. Põhi on mudane, kohati katab seda sapropeel. Järvest on leitud kuutteist liiki kalu. Vietvārdu datubāze Läti järvede andmebaas
Zebruse järv

Zebruse järv (ka Zebra järv või Zebre järv, läti keeles Zebrus ezers, Zebras ezers või Zebres ezers) on järv Lätis Dobele piirkonnas Biksti vallas. Järve pindala on 4,43 km². Suurim sügavus on 3,9 m. Järve ümbruses asub Zebruse ja Svēte järvede kaitseala, mis moodustati aastal 1957. Zebruse kaldale jäävad looduskaitsealused Zebruse allikad. Järve valgala on 19 km². Järve kaldad on kohati kõrged, lõunas soostunud. Zebrusest lõunasse jääb Svēte järv. Varem moodustasid need ühise veekogu, praegu on nende vaheline ala soostunud. Järve kaldal asuva Ezerlūki linnamäe tipp jääb järvest 30 meetrit kõrgemale. Zebruses on hektarilise pindalaga saar. Põhi on mudane, kohati katab seda kaheksa meetri paksune sapropeelikiht. Zebrus on eutrofeerunud. Järvest on leitud kuut liiki kalu. Vietvārdu datubāze Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Läti järvede andmebaas
Ciecere järv

Ciecere järv (ka Cieceris, läti keeles Cieceres ezers) on järv Lätis Salduse piirkonnas Ciecere vallas. Järve pindala on 2,768 km². Ciecere asub merepinnast 100,3 meetri kõrgusel. Järv on kujunenud subglatsiaalsesse orgu. Järves asub 14 ha suurune Ozoli saar, mis võeti aastal 1977 looduskaitse alla. Ciecere kaldale jääb Brocēni linn. Järve kaldad on enamasti kõrged. Põhi on kohati liivane, kohati mudane. Varem peeti järve väga sügavaks, arvati, et see on lii 50 meetri sügavune. Aastal 2000 läbi viidud mõõtmistel selgus aga, et sügavus ei ületa 22 meerit. Järvest on leitud seitset liiki kalu. Vietvārdu datubāze Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Läti järvede andmebaas
Aijaži järv

Aijaži järv (läti keeles Aijažu ezers) on järv Lätis Sigulda piirkonnas Lēdurga vallas. Järve pindala on 3,114 km². Suurim sügavus on 1,8 m. Järve valgala on 12,7 km². See jääb merepinnast 62,4 meeri kõrgusele. Järve kaldad on madalad ja soostunud. See asub Aijaži soo põhjaserval. Järve lähistele jäävad Aijaži ja Igate külad. Põhi on mudane, kohati katab seda sapropeel. Kallastel on lai veetaimestiku riba seal kasvavad vesiroosid, kõrkjad ja vesikatk. Vietvārdu datubāze Latvijas daba. 1. sējums. Rīga : Preses nams. 1994. 22. lk. Läti järvede andmebaas
Limbaži Suurjärv

Limbaži Suurjärv (läti keeles Limbažu Lielezers, ka Svētezers või Lielezers) on järv Lätis Limbaži piirkonna Limbaži linnas ja Limbaži vallas. Järv asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal. Järve põhjakaldale jääb Limbaži linn. Järve põhjaküljest voolab välja ka Dūņezersi järve suubuv Donaviņa jõgi. Järv asub merepinnast 49,6 meetri kõrgusel. Selle pindala on 2,564 km². Järve kaldad on valdavalt madalad ja kaldataimestikuga kaetud, lõuna- ja idakallas on kõrgemad. Kaldataimestiku riba on 10–30 meetri laiune, seal kasvavad kõrkjad, penikeeled, vesikatk, kardhein ja vesikupud. Järv on veelindude pesitsemispaigaks, seal elutseb laukusid, tuttpütte, luikesid ja parte. Kirdekallas on heakorrastatud, seal asuvad laste mänguväljakud, spordiplatsid, paadisillad, võrkpalliväljakud. Seal asub ka olümpiaspordikeskuse Limbaži treeningubaas. Järve kaldal on linnuvaatlustorniga 3,6 kilomeetri pikkune loodusrada. Põhi on liivane ja mudane, kaldalähedastel aladel leidub detriiti. Sügavaim koht asub Buķise talu juures. Järvest on leitud haugi, ahvenat, latikat, särge, roosärged, kokre, linaskit, angerjat, lutsu, karpkala ja koha. Vietvārdu datubāze Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Limbaži, Enciklopēdija „Latvijas pilsētas“, 284 lk. Apgāds „Preses nams“, 1999. ISBN 9984-00-357-4 Limbažu Lielezera peldvieta atzīta par iedzīvotāju iemīļotāko pludmali Läti järvede andmebaas
Burley Griffini järv

Burley Griffin on paisjärv Austraalia pealinnas Canberras. Järv tekkis aastal 1963, kui kesklinna ja Parlamentaarse kolmnurga vahelt läbi voolanud Molonglo jõgi üles paisutati. Järv kannab Canberra linnaplaneeringut juhtinud Ameerika Ühendriikide arhitekti Walter Burley Griffini järgi. Griffin kujundas järve paljude geomeetriliste motiividega, nii et tema kujunduse teljed joondusid piirkonna looduslike vaatamisväärsustega. Valitsus muutis aga tema esialgseid plaane ja enne tema lahkumist Austraaliast 1920. aastal sisuliselt tööd ei alustatud. Griffini ettepanekute elluviimist lükkasid veelgi edasi ülemaailmne majanduskriis ja teine maailmasõda ning planeerimine jätkus alles 1950. aastatel. Pärast poliitilisi vaidlusi ja muude väljapakutud variantide kaalumist alustati 1960. aastal peaminister Robert Menziesi toetusel järve süvendamist. Pärast sildade ja paisude valmimist suleti paisud 1963. aasta septembris, põua tõttu saavutati järve planeeritud veetase aga alles 1964. aasta aprillis. Järv avati ametlikult 17. oktoobril 1964. Järv asub linna ligikaudses geograafilises keskmes ning on Griffini esialgse üldplaneeringu järgi pealinna keskpunkt. Järve kaldale on ehitatud arvukalt olulisi asutusi, nagu rahvusgalerii, rahvusmuuseum, rahvusraamatukogu, Austraalia Rahvusülikool ja ülemkohus; ka parlamendihoone asub seal lähedal. Peamiselt pargialadest koosnev ümbrus on linlaste seas populaarne aja veetmise koht, seda eriti soojematel kuudel. Kuigi järves ujumas eriti ei käida, kasutatakse seda paljude muude tegevuste jaoks, nagu sõudmine, kalapüük ja purjetamine. Järv on pikliku kujuga, pikkus on 11 kilomeetrit ja laius kõige laiemas kohas 1,2 kilomeetrit. Selle keskmine sügavus on 4 meetrit, sügavaim koht Scriveneri paisu lähedal umbes 18 meetrit. Voolu reguleerib 33 meetri kõrgune Scriveneri pais, mis on ette nähtud ka kord 5000 aasta jooksul esinevate üleujutustega toimetulemiseks. Põua ajal saab veetaset säilitada, lastes ülesvoolu Molonglo jõe lisajõel asuvat Googongi paisu alla. ACT Infrastructure Five-yearly report to the Council of Australian Governments (COAG). ACT Chief Minister’s Department. Jaanuar 2007. Draft for public comment: Fish stocking plan for the Australian Capital Territory 2009–2014. Department of Territory and Municipal Services. Jaanuar 2009. Lake Burley Griffin, Canberra : Policy Plan. National Capital Development Commission. 1988. ISBN 0-642-13957-1. Andrews, W. C., toim (1990). Canberra's Engineering Heritage. Institution of Engineers Australia. ISBN 0-85825-496-4. Minty, A. E. (1973). Man-Made Lakes: Their Problems and Environmental Effects. William Byrd Press. ISBN 0-87590-017-8. Sparke, Eric (1988). Canberra 1954–1980. Australian Government Publishing Service. ISBN 0-644-08060-4. Wigmore, Lionel (1971). Canberra: history of Australia's national capital. Dalton Publishing Company. ISBN 0-909906-06-8. Lake Burley Griffin Heritage Assessment with "Lake Burley Griffin and Adjacent Lands Draft Heritage Management Plan"
Meä keel

Meä keel (meänkieli 'meie keel') on läänemeresoome keel, mida räägitakse Rootsi põhjaosas. Meä keel pärineb põhjasoome (peräpohja) murdest ning seda kõneldakse Põhja-Rootsis Torniojoki piirkonnas. Meä keelt räägib umbes 40 000 – 70 000 inimest, kellest umbes 20 000 kõneleb seda kodukeelena. Meä keel on 2000. aastast tunnistatud Rootsis ametlikuks vähemuskeeleks ning seda õpetatakse ka soovijatele koolis. Meä keel tekkis nendest soome murretest, mida on juba keskajast peale räägitud praeguses Põhja-Rootsis. 1809. aastal vallutas Venemaa Rootsi käest Soome ning riigipiir kahe riigi vahele tõmmati mööda Tornio jõge. Tõmmatud riigipiir jagas tollase põhjasoome murdeala kaheks, millest osa jäi tänapäeva Rootsi territooriumile. Läänepoolne põhjasoome murrak saigi aluseks meä keelele. Meä keelel puuduvad 19.–20. sajandil soome keelt mõjutanud muutused ja uuemad soome mõjud. See-eest sisaldab see keel mitmeid laensõnu rootsi keelest ja kohati on isegi grammatikat üle võetud. Meä keel on arusaadav soome keele rääkijale, kuid seda peetakse poliitilistel ja ajaloolistel põhjustel Rootsi vähemuskeeleks.[viide?] Mitmed sõnad sarnanevad või on identsed eesti keele sõnadega, aga puuduvad või on teise tähendusega soome keeles.[viide?] Meälased Meänmaa Kristiina Praakli (06.11.2018). "SOOME-UGRI VÄHEMUSKEELTE ELUJÕUST". Horisont. Aili Künstler. "Kas meä- ja kveeni keelel on lootust?". Sirp, 18.10.2013. "Meälased". Fenno-Ugria. Vaadatud 08.02.2022.
Vaimse tervise esmaabi

Vaimse tervise esmaabi on abi, mida osutatakse inimesele, kellel on tekkimas vaimse tervise probleem, kelle olemasolev vaimse tervise probleem süveneb või kellel on vaimse tervise kriis. Vaimse tervise esmaabi ei asenda professionaalset abi, kuid võimaldab oluliselt suurendada inimeste ringi, kes suudavad aidata, teha esimesed sammud paranemise teel ja seejuures vahel ka elu päästa. Sarnaselt füüsilise tervise esmaabiga on vaimse tervise esmaabi andmine jõukohane igaühele, kes on end esmaabi põhimõtetega kurssi viinud ja läbinud vaimse tervise esmaabi koolituse. Eestis koolitavad vaimse tervise esmaabi andjaid Peaasi.ee meeskond ja Eesti Psühhosotsiaalse Rehabilitatsiooni meeskond. Vaimse tervise esmaabi koosneb viiest sammust: LOO KONTAKT: Eesmärgiks on sekkuda olukorda, kus võimalik abivajaja võib vajada vaimse tervise esmaabi/toetust. KUULA HOOLEGA: Eesmärgiks on julgustada abivajajat enda vaimse tervise olukorrast rääkima, et oleks võimalik inimese seisukorda hinnata ning et abivajaja saaks enda jaoks enda vaimse tervise seisukorda mõtestada. PAKU KINDLUSTUNNET: Eesmärgiks on olukorda normaliseerida pakkudes mitmekülgset toetust teabe, praktilise abi või üldise turvatunde näol. JULGUSTA TEGUTSEMA: Eesmärgiks on koos abivajajaga arutada erinevate toetusvõimaluste üle, nii professionaalse abi kui ka koheste enesetoetusvõtete osas. TOETA ISEENNAST: Eesmärgiks on pakkuda endale abistavas rollis olijana enesehoidu. “See võib päästa kellegi elu! Need on põhjused, miks me vajame inimesi, kes oskavad anda vaimse tervise esmaabi”. Õhtuleht. 14.08.2022. Vaadatud 08.10.2022 https://tervis.ohtuleht.ee/1067933/see-voib-paasta-kellegi-elu-need-on-pohjused-miks-me-vajame-inimesi-kes-oskavad-anda-vaimse-tervise-esmaabi “Anna-Kaisa Oidermaa: igaüks on võimeline vaimse tervise esmaabi pakkuma”. Pealinn 16.09.2020. Vaadatud 08.10.2022 https://pealinn.ee/2020/09/16/anna-kaisa-oidermaa-igauks-on-voimeline-vaimse-tervise-esmaabi-pakkuma/ Vaimse tervise esmaabi koduleht
Rembate vald

Rembate vald (läti keeles Rembates pagasts) on vald Lätis Ogre piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Lielvārde ja Ķegumsi linnaga ning Birzgale, Ogresgalsi, Lielvārde, Tome, Suntaži, Laubere ja Lēdmane vallaga. Valla pindala on 80,9 km². Aastal 2021 oli elanikke 1026. 2011. aasta seisuga elas vallas 1184 inimest. Valla keskuseks on Rembate küla. Vallamaja asub aadressil Lielvārdes iela 3. Valla suurim jõgi on selle lõunapiiril voolav Daugava, teine tähtsam jõgi on selle lisajõgi Ogre jõgi. Looduskaitse all on Kalnrēžase ja Tarbiņase dolomiitliivakivi paljandid, Sietiņi hiidrahn, Jaunstakari jalakas, Jaunstakari mänd, Seitsmetüveline pärn, Silmači tamm, Zemzari tamm ja Rubeņi tamm, lisaks veel 22 nimetut põlispuud. Valda läbib Ogre oru looduspark. Maareformi ajal jäid valda Rembate mõis, millele kuulus 5253 hektarit maad, ja Ķegumsi mõis, millele kuulus 640 hektarit maad. Aastal 1924 liideti osa Rembate vallast Lielvārde vallaga. Aastal 1935 oli Riia kreisi kuuluva Rembate valla pindala 82,9 km² ja seal oli 1682 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Ķegumsi ja Rembate külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Rembate külanõukoguga likvideeritav Ķegumsi külanõukogu. Aastal 1963 liideti Ogre sovhoosi maad Lēdmane külanõukoguga. Aastal 1977 liideti Rembate külanõukoguga osa Suntaži ja Ogresgalsi külanõukogu alasid. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2002 liideti vald Ķegumsi piirkonnaga. Aastal 2021 ühendati piirkond Ogre piirkonnaga. Kultuurimälestistest on regionaalse kaitse all Vecdzilnase muinaskalmed ja kohaliku kaitse all Kuradikivi nime kandev hiiepaik. 2011. aasta seisuga elas vallas 979 lätlast, 107 venelast, 16 valgevenelast, 41 ukrainlast, 14 poolakat ja 4 leedulast. Valla külad on: Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Ogres novads, vaadatud 13.10 2022 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Latviešu konversācijas vārdnīca. XVIII. sējums. Rīga : Anša Gulbja izdevniecība. 35 367. sleja. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Okupētās Latvijas administratīvi teritoriālais iedalījums. Latvijas Valsts arhīvu ģenerāldirekcija. Rīga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 9.08 2023 Ethnic composition of Latvia 2011 Vietvārdu datubāze. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra.  Rembate vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rembate

Rembate on küla (lielciems) Lätis Ogre piirkonnas, Rembate valla halduskeskus. Asula asub valla lõunaosas, merepinnast 50 meetri kõrgusel. Küla jääb piirkonna keskusest Ogrest 17 ning Riiast 52 kilomeetri kaugusele. Külas on rahvamaja, postkontor ja raamatukogu. Sinna jäävad Putnu ferma, Sporta iela ja Rembate bussipeatused. Rembate kujunes nõukogude perioodil endise Rembate mõisa (Ringmundshof) keskuse juurde kui kolhoosi Uzvara keskasula. vallakooli ja vallamaja juurde. Aastatel 2002–2021 jäi asula Ķegumsi piirkonda. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija
Tome

Tome on küla (vidējciems) Lätis Ogre piirkonnas, Tome valla halduskeskus. Asula asub valla kirdeosas, merepinnast 28 meetri kõrgusel paigas, kus Līčupe jõgi Daugavasse suubub. Külas on rahvamaja. Nüüdseks suletud kooli hoones asuvad muuseum ja raamatukogu. Piirkond on vana liivi asuala. Vanemad talunimed on külas liivi päritolu. Asula nime kohta räägib kohalik legend, et tõbi tapnud kõik sealsed elanikud, ellu jäi vaid üks Tomsi-nimeline mees. XVII sajandil rajasid rootslased Daugava kaldale kantsi, millel olid vallikraavid ja bastionid. Tol perioodil läks kaubatee Leedust Riiga läbi Vecumnieki ja Tome. Tomes asus toona suur sadam, sinna ehitati ka kirik. Tomesse rajati ka vabrik, kus toodeti salpeetrit. Külas asusid paberivabrik ja lubjaahi, seal toodeti tõrva. Pulverķi talu kohal asus püssirohuvabrik. Aastal 1907 valmis Hermann Hilbigi projekti järgi Tomesse uus kirikuhoone, mis aga hävis aastal 1916. Uus kirik ehitati Tomesse aastail 1999–2003. Aastatel 2002–2021 jäi asula Ķegumsi piirkonda. 2022. aastal oli külas 149 elanikku. Vietvārdu datubāze
Hengsberg

Hengsberg on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas. Hengsberg asub Grazist lõuna pool Buchkogeli jalamil. Esimene ajalooline sissekanne pärineb 892. aastast (Hengistburg/Hengistfeldon), mis tähendab "Hengisti linnus". Hengsbergi peetakse vana "Hengistburgi" kõige tõenäolisemaks asukohaks. Hengistburg oli varakeskaegse niinimetatud Kärnteni margi keskus. See oli samal ajal tänapäevase Steiermargi liidumaa süda. Hengistburgi täpne asukoht on endiselt Steiermargi varase ajaloo üks peamisi küsimusi. Linnus hävitati 1053. aastal ungarlaste poolt. Teiste võimalike asukohtade hulka kuuluvad Graz, St. Margarethen bei Lebring, Wildoni linnusemägi, samuti St. Lorenzen am Hengsberg. Kuid on mitmeid olulisi argumente, et "castrum Heingist" asus Hengsbergis. 1045. aastal annetas kuningas Heinrich III Gottfriedsi markkrahvkonnas ja Sausali metsas asuva kuningliku domeeni Leitersdorf an der Laßnitz peapiiskop Balduinile (predium quale visi sumus Liutoldasdorf habere, in comitatu Gotefridi marchionis et foresto Susel iuxta litus Losnicae fluminis situm). Mõisakorra kaotamine toimus 1848. aastal. Sel ajal tekkis vald autonoomse organina. See oli 1850. aastal. Pärast Austria annekteerimist 1938. aastal kuulus vald "Reichsgau Steiermarki" koosseisu. Aastatel 1945–1955 kuulus see Suurbritannia okupatsioonitsooni Austrias. Hengsbergi piirkonna ajaloolised kaardid Hengsberg oli algne kihelkond umbes 9. sajandi esimesest poolest, seejärel emakihelkond alates umbes 13. sajandist koos Wundschuh', Wildoni, Predingi, Langi ja Sankt Margaretheni kihelkonnaga. Hengsbergi kihelkond hõlmab nüüd kõiki Hengsbergi valla külasid ning ka Lichendorfi küla Weitendorfi vallas ja Lambergi küla Zwaring-Pölsi vallas. Pärast protestantliku kalmistu rajamist ja kellatorniga surnud maja ehitamist rajati protestantlik kabel Christus-Kirchleins ja pühitseti sisse 5. juunil 1933. USV Hengsberg: Hengsbergis on üks ametlik jalgpalliklubi. Selle asutasid 1968. aastal endine president Hans Oswald ja sektsiooni juht Anton Thomann. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Kitzeck im Sausal

Kitzeck on keskne asula Austrias Lõuna-Steiermargis Sausali mäestikus. See on Austria kõrgeimalasuv viinamarjakasvatuskogukond. Kitzeck im Sausal asub Koralpe (läänes), Väikese Ungari tasandiku (idas), Ülem-Steiermargi mägede (põhjas) ja Sloveenia mägede (lõunas) vahel. Kitzeckis asub esimene Steiermargi veinimuuseum (1979). Lisaks veinikultuurile on turismist saanud kohaliku majanduse tugisammas ja ilmselt aetakse mõlemat tihedalt koos. Kohalik kirik, mis on pühitsetud Jumalaemale, ehitati aastatel 1640–1644. Vahendid annetas lähedal asuva Leibnitzi linna kodanik. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Birzgale

Birzgale on küla (lielciems) Lätis Ogre piirkonnas, Birzgale valla halduskeskus. Asula asub valla keskosas, merepinnast 45 meetri kõrgusel Zvirgzde jõe kaldal. Küla jääb piirkonna keskusest Ogrest 31 ja Riiast 66 kilomeetri kaugusele. Külas on põhikool, muusikakool, rahvamaja, postkontor ja raamatukogu. Seal asub Rūķi muuseum. Aastail 1567–1965 asus Birzgales ka luteri kirik. Külast kaks kilomeetrit loodes asub Birzgale lennuväli. Birzgale kujunes Birzgale mõisa (Birsgallen) ja kirikumõisa maadele. Kirikumõisa peahoone on hävinud, ent selle aita on rajatud rahvamaja. Küla staatuse sai Birzgale aastal 1932. Aastatel 2009–2021 jäi asula Ķegumsi piirkonda. Aastal 2022 oli külas 670 elanikku. Vietvārdu datubāze