laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Irina Ristmägi

Irina Ristmägi (vene Ирина Эрнстовна Ристмяги; sündinud 8. veebruaril 1940 Leningradis) on venekeelne Eesti ajakirjanik, ajalehe Molodjož Estonii peatoimetaja aastatel 1979–1989. Ta õppis aastatel 1957–1959 Tartu Riiklikus Ülikoolis arstiteadust. 1966. aastal lõpetas ta Leningradi Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal ja 1971. aastal Leningradi Kõrgema Parteikooli. Ta on töötanud ajalehes Molodjož Estonii, algul korrespondendi, hiljem propagandaosakonna juhataja, peatoimetaja (1979–1989) ja peatoimetaja asetäitjana (1989–1997). Aastatel 1974–1979 oli ta ajalehe Vetšerni Tallin (Вечерний Таллин) vanemkorrespondent ja osakonnajuhataja. 1998. aastast on ta töötanud ajalehes Estonija, hiljem olnud ajalehe Vesti Dnja peatoimetaja asetäitja. Eesti NSV Ajakirjanike Liidu preemia (1972). Eesti NSV teeneline ajakirjanik (1982). Tema isa Ernst Ristmägi (1907–1976) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane. Ristmägi, Irina – Eesti entsüklopeedia
Ružomberoki Katoliiklik Ülikool

Ružomberoki Katoliiklik Ülikool (slovaki keeles Katolícka univerzita v Ružomberku) on ülikool, mis asub Ružomberoki linnas Slovakkias. Ülikool asutati aastal 2000. Ülikoolil on neli teaduskonda: teoloogiateaduskond (asub Košices), filosoofiateaduskond, pedagoogikateaduskond ja terviseteaduskond. Selle ülikooli on lõpetanud Tartu Katoliku Hariduskeskuse presidendid Magdalena Krajnakova ehk õde Katarina ja Monika Komorova ehk õde Veronika.
Sarkandaugava asum

Sarkandaugava (saksa keeles Rote Düna, eesti keelde tõlgituna 'Punane Daugava') on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 7,596 km². Asub Daugava haru Sarkandaugava kaldal. Asum piirneb lõunas Skanste ja Pētersala-Andrejsala asumiga, läänes Kundziņsalaga, idas aga Mežaparksiga. 19 189 elanikku (2010). Sarkandaugava asub üldiselt madalal ja tasasel alal Daugava deltas, mis ulatub 1–4 meetrit üle merepinna. Asumi keskosas asub kõrgem osa; Aldarise pargis asub Sarkandaugava kõrgeim koht (21 meetrit üle merepinna). Keskajal asusid Sarkandaugavas karjamaad. Karjamaade juurde viivast teest kasvas hiljem välja üks asumi tähtsamaid tänavaid, mis karjamaadede järgi sai nimeks Ganību dambis. Karjamaade ja linna vahel asus Riia kindlustiste vöönd. Sarkandaugava läks Riia koosseisu suuremalt jaolt aastal 1828, aga aastal 1861 liideti linnaga ka Mīlgrāvise asumisse inglase Hunti aurusaeveski juurde viiv tee. Krundid ja hooned hakkasid Sarkandauga loovasse tekkima pärast Põhjasõda, mil tsaar Peeter I rajas sinna korrapärase planeeringuga aia. Parki rajati tiigid, ehitustööde jaoks toodi Hollandist lupja ja telliseid. Tsaar kavatses aia juurde rajada ka kivist lossi, aga see kavatsus ei saanud teoks. Tsaar sattus sõdurite rajatud aeda vaid korra – aastal 1723. XVIII sajandi teisel poolel tegutses pargi juures puukool. XVIII sajandi lõpus oli asumisse jäänud vaid lihtrahvas – lootsid ja kalurid. Aedniku maja juurde ehitati toona elamute kompleks, kuhu rajati invaliidide kodu. Tsaar Nikolai I lasi sinna aastal 1827 rajada ka töömaja, mis sai valmis aastaks 1836. Tänapäeval asub seal kompleksis Riia Psühhoneuroloogia Haigla. Aiast on säilinud mõned vanad puud ja tiigid; seda on laiendatud Riia kindlustusvööndi aladele. Aastal 1878 rajati pargi serva tellistest uusgooti stiilis luteri kirik. Selle juures asus ka väike kalmistu, mis suleti aastal 1964. Aastal 1935 õnnistati sisse ka Sarkandaugava katoliku kirik. Sarkandaugava suvemõisade juurde kerkisid mitmed tööstusettevõtted, nii et asumist sai üks vanemaid tööstuspiirkondi Riias. Põhjuseks oli jõe lähedus, mis võimaldas kaupade transporti. Sinna kerkisid mitmed puutööstused, jalatsivabrik, keemiatehas. Vanimaks ettevõtteks oli Raawe mõisa juurde tekkinud Raawe suhkruvabrik. Teine tähtsam tööstusettevõte oli Vogti mõis. Aastal 1865 asutati õllevabrik, millest on välja kasvanud praeguse aja suurim õllevabrik Lätis – Aldaris. Vabriku juures asub Aldarise park, mille kavandas Georg Kuphaldt. Pargi servas asub endine Kārlis Ulmanise suveresidents, kus asub praegu Läti kunstimuuseum Dauderi. Asumis on säilinud mitmeid XIX sajandil ehitatud puithooneid. Asum sarnaneb selles mõttes Āgenskalnsiga, ka asus seal nagu Āgenskalnsiski oma turg. Aastal 1872 avati asumi servas platvorm Aleksandra Augstumi, millest aastal 1915 sai Sarkandaugava raudteejaam. Jaamast sai alguse Mežaparksi asumisse viiv kitsarööpmeline nn lasteraudtee, mis suleti aastal 1997. Holsti mõis Sarkandaugava koduleht (läti keeles) Asum portaalis CitaRiga (läti keeles)
Jenakijeve

Jenakijeve on linn Ukrainas Donetski oblastis. Asub Krinka jõe ääres umbes 55 km kaugusel Donetskist. Asula rajati 1853. aastal. 1925. aastal sai Jenakijeve linnaõigused. 1928–1936 ja 1941–1943 oli linna nimi Rõkove. 1936–1941 ja 1943–1944 kandis nime Ordžonikidze. Tänapäeval on linna olulisemad tööstusharud söetööstus, keemiatööstus, metallurgia ja masinatööstus. Linna läbib raudtee. Jenakijevest on pärit Viktor Janukovõtš. 2014. aastast on linn Donetski Rahvavabariigi kontrolli all. http://www.ukrstat.gov.ua/druk/publicat/kat_u/2017/zb/06/zb_chnn_0117pdf.zip 14. november 2014. Ukrajinska Pravda. Valitsus kinnitas riigi kontrolli all mitteolevate asulate nimekirja (ukraina keeles) Jenakijeve koduleht
Sootaguse Tornimägi

Sootaguse Tornimägi asub Lääne-Virumaal Kadrina vallas Kallukse maastikukaitsealal (abs. kõrgus 113 m). Seda on kutsutud ka Linnamäeks, Hüüukambrimäeks ja Tarvenpää mäeks. Mäe otsas valvanud vahimees, kes vaenlase tulekut märgates ümbruskonna elanikele lokku lüües (mõne teise mälestuse järgi lipu langetamisega) ohust teada andis. Sellepeale kiirustati Linnamäe järsus põhjanõlvas olnud koobastesse. Tornimägi asub Vahi talu maadel, seega on põhjust uskuda, et selline ametikoht on tõesti olnud. "Lääne-Virumaa pärandkultuurist", lk 26 (https://web.archive.org/web/20140316123310/http://pk.rmk.ee/parandkultuur/mkraamatud/LaaneViru.pdf)
Jelagini saar

Jelagini saar (vene keeles Елагин остров) on saar Neeva jõe deltas Peterburi haldusalal. Kuulub Petrogradi rajooni koosseisu. Saare pindala on 94 ha. Algselt tunti seda Melgunovi saare nime all, praeguse nime sai saare endise omaniku Ivan Jelagini järgi. Saar oli kõrgklassi puhkekohaks. Pärast 1917. aasta revolutsiooni muudeti saar avalikuks pargiks. Tänapäeval on saar Peterburi elanike seas populaarne nädalavahetuse veetmise paik. Saab laenutada paate ja jalgrattaid, lapsed saavad sõita ponide ja lasterongiga, mängida mänguväljakutel.
Vektor

Vektor ehk geomeetriline vektor (ld sõnast vector 'vedaja, kandja') on suurus, millel on pikkus, siht ja suund ning mis on nende andmetega täielikult määratud. Kaks vektorit loetakse seega võrdseks, kui nende siht, suund ja pikkus ühtivad. Vektoreid, mille sihid ühtivad, nimetatakse kollineaarseteks. Geomeetriliselt on vektor esitatav suunatud lõiguna A B → {\displaystyle {\overrightarrow {AB}}} , kus A ja B on vastavalt vektori alguspunkt ehk rakenduspunkt ja lõpp-punkt. Juhul, kui vektori rakenduspunkt on fikseeritud, räägitakse seotud vektorist. Kui vektori alguspunkt on vabalt valitav, räägitakse vabavektorist. Vabavektor on formaalselt kõigi võrdsete vektorite (kui suunatud lõikude) hulk. Libisev vektor on vektor, mille rakenduspunkti võib vektori mõjusirgel vabalt muuta. Üldistatult nimetatakse vektoriks mis tahes vektorruumi elementi. Algebras ja füüsikas tähistatakse vektoreid ühe kaldkirjas tähega, millel on nool ( a → {\displaystyle {\vec {a}}} , F → {\displaystyle {\vec {F}}} ), või paksus püstkirjas tähega ( a {\displaystyle \mathbf {a} } , F {\displaystyle \mathbf {F} } ), viimane tähistusviis on kasutusel peamiselt inglise keeleruumis.  Pikemalt artiklis Nullvektor Vektorit, mille pikkus on null, nimetatakse nullvektoriks ja tähistatakse sümboliga 0 → {\displaystyle {\overrightarrow {0}}} . Nullvektori suund on määramata.  Pikemalt artiklis Vastandvektor Selleks, et liita mitut vektorit, tuleb esimese (I) vektori lõpust tõmmata teine vektor (II), II vektori lõpust kolmas (III) vektor jne. Liitmise tulemuseks on vektor, mis on tõmmatud I vektori algusest viimase vektori lõppu (hulknurga reegel). Selleks, et lahutada ühte vektorit teisest, tuleb teisele vektorile liita esimese vastandvektor. Antud vektori vastandvektoriks nimetatakse vektorit, millel on antud vektoriga sama siht ja võrdne pikkus, kuid vastupidine suund.  Pikemalt artiklis Skalaarkorrutis Vektori a → {\displaystyle {\vec {a}}} pikkust tähistatakse | a → | {\displaystyle \left|{\vec {a}}\right|} .  Pikemalt artiklis Vektorkorrutis Segakorrutis  Pikemalt artiklis Segakorrutis  Pikemalt artiklis Kohavektor  Pikemalt artiklis Kiirus  Pikemalt artiklis Kiirendus  Pikemalt artiklis Jõud  Pikemalt artiklis Vektorväli Vektoriaalne suurus Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Vaarika tänav (Tallinn)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Vaarika tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Lille allasumis. Vaarika tänav algab Lille tänavalt, ristub Maasika tänavaga ja lõpeb Endla tänaval. Vaarika tänav on põhiosas ida-läänesuunaline, lõpuosas aga kirde-edelasuunaline. Tänav on ligikaudu 240 meetri pikkune. Vaarika tänav moodustab koos Maasika tänavaga Eestis ainulaadse 14 funktsionalistlikus stiilis kahe- ja ühekorruselisest majast koosneva arhitektuuriansambli. Majad ehitas aastatel 1932–1933 Aedlinna Ehitusühing "Uus Tare". Vaarika tänava majad projekteerisid arhitektid August Volberg ja Erich Jacoby. Vaarika tänav sai nime 26. oktoobril 1932. Vaarika 6 / Maasika 8 Vaarika 7-9 Vaarika 11-13 Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman. Lilleküla ajalugu 1940. aastani. Tallinn, 2011, lk. 124 Mart Kalm. Eesti 20. sajandi arhitektuur. Tallinn, 2001, lk. 134 Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 130
Maasika tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Maasika tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Lille allasumis. Maasika tänav algab Paldiski maanteelt ja lõpeb Vaarika tänaval. Algul on Maasika tänav põhjaloode-lõunakagusuunaline, seejärel põhiosas põhja-lõunasuunaline. Tänav on ligikaudu 155 meetri pikkune. Maasika tänav moodustab koos Vaarika tänavaga Eestis ainulaadse 14 funktsionalistlikus stiilis kahe- ja ühekorruselisest majast koosneva arhitektuuriansambli. Majad ehitas aastatel 1932–1933 Aedlinna Ehitusühing "Uus Tare". Maasika tänava majad on projekteerinud arhitektid Edgar Kuusik, Franz de Vries ja Elmar Lohk. Maasika tänav sai nime 26. oktoobril 1932. Elamu Maasika 3 Elamu Maasika 5 Elamu Maasika 6 Elamu Maasika 7 Elamu Maasika 9 Tallinna tänavanimed. KNAB. Robert Nerman. Lilleküla ajalugu 1940. aastani. Tallinn, 2011, lk. 124 Mart Kalm. Eesti 20. sajandi arhitektuur. Tallinn, 2001, lk. 133 Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn, 1972, lk. 74
Mustjala mõis

Mustjala mõis (saksa keeles Mustelhof) oli Saaremaal Mustjala kihelkonnas asunud riigimõis. Mõis rajati 1605. aasta paiku. Küla on mõisast vanem. Nüüdisajal on peahoones Mustjala raamatukogu ja avalik internetipunkt, varem on seda kasutatud kooli internaadina. Mõisakompleksist on säilinud jääkelder, mida kasutatakse köögiviljakeldrina. Mõisa sepikoda, laut ja teenijatemaja on hävinud. 1990. aastate lõpus avastati veetrassi paigaldamise käigus peahoonet ja jääkeldrit ühendav maa-alune tunnelkäik. Eesti kohanimeraamat, lk. 387
Tsushima

Tsushima (jaapani keeles 対馬 Tsushima) on saar Korea väinas, mis kuulub Jaapanile. Halduslikult kuulub Nagasaki prefektuuri. Saare kõrgeim tipp on Yatachi mägi (649 m). Tsushima saar koosneb kahest osast, mida ühendab maakitsus ja eraldab Aso laht. Jaapani valitsus peab Tsushimat üheks saareks, kuid seda on peetud ka kaheks saareks. Saarel elab umbes 41 000 inimest. Pindala on 696 km². 27. mail 1905. aastal toimus Tsushima lähedal Tsushima merelahing, milles Jaapani laevastik purustas Venemaa Balti laevastiku. 1. märtsil 2004. aastal ühendati saarel asuvad linnad ja külad üheks Tsushima linnaks.
Pii päev

Pii päev ehk π-päev on 14. märtsil tähistatav päev pii auks. 14. märts seostub piiga selle poolest, et osades riikides märgitakse seda kuupäeva kujul 3/14. Esimest korda tähistati pii päeva 1988. aastal San Francisco Exploratoriumi muuseumis. Idee autor oli füüsik Larry Shaw. "14. märtsil 1988 tähistati esimest korda π-päeva" ERR Teadus, 14. märts 2014
No Reason to Cry

"No Reason to Cry" on Eric Claptoni neljas stuudioalbum, mis ilmus 1976. aasta augustis. Plaadi lindistus toimus märtsis ansambli "the Band" Shangri-la Studios. Clapton rääkis "the Band" Rock And Roll Hall of Fame võtmise kõnes, et oli tahtnud väga saada selle ansambli liikmeks, alates sellest ajast, kui kuulis nende debüütalbumit "Music from Big Pink". Oma neljanda plaadi lindistaski ta koos selle ansambli liikmetega. Rick Danko laulis koos Claptoniga loos ”All Our Past Times”, mille nad olid ka kahekesi kirjutanud. Plaadil on duett Bob Dylaniga, kellega koos nad esitavad Dylani varem salvestamata laulu “Sign Language”. Enda sattumist salvestusele kirjeldab Dylan oma plaadi "The Bootleg Series Volumes 1-3 (Rare & Unreleased) 1961-1991" voldikus. Ta räägib, et elas sel ajal telgis aia tagumises nurgas. Ta tuli stuudiosse, et vaadata mis toimub. Dylan pakkus Claptonile mõnda enda kirjutatud laulu. "Sign Language" meeldis Claptonile, teise ”Seven Days” lükkas ta aga tagasi. Viimase aga salvestas oma albumil "Gimme Some Neck" Ron Wood. Laulu “Innocent Times” laulis sisse Marcy Levy ning ta laulis koos Claptoniga lugu “Hungry”. Naislaulja partiid esitab ka Yvonne Elliman. "Beautiful Thing" (Rick Danko, Richard Manuel) – 4:26 "Carnival" (Clapton) – 3:44 "Sign Language" (Bob Dylan) – 2:58 "County Jail Blues" (Alfred Fields) – 4:00 "All Our Past Times" (Clapton, Danko) – 4:40 "Hello Old Friend" (Clapton) – 3:36 "Double Trouble" (Otis Rush) – 4:23 "Innocent Times" (Clapton, Marcy Levy) – 4:11 "Hungry" (Levy, Dicky Simms) – 4:39 "Black Summer Rain" (Clapton) – 4:55 1990. aasta CD lisalugu "Last Night" (Walter Jacobs) – 4:52 1976 – "Hello Old Friend" 1976 – "Sign Language" 1977 – "Carnival" 1977 – "Beautiful Thing" Eric Clapton – soolokitarr, vokaal Bob Dylan – laul Robbie Robertson (the Band) - kitarr Rick Danko (the Band) – basskitarr Richard Manuel (the Band) – trummid Ron Wood (Faces, Rolling Stones) - kitarr Terry Danko – löökpillid Jesse Ed Davis – kitarr Yvonne Elliman – vokaal Bobby Ellis – trompet Georgie Fame – klahvpillid Albhy Galuten – klaver Levon Helm – trummid Sandy Castle – vokaal Garth Hudson – klahvpillid, saksofon Chris Jagger – vokaal Marcy Levy – vokaal Jamie Oldaker – trummid Billy Preston – klahvpillid Carl Radle – basskitarr Dick Sims – klahvpillid Georg Terry – kitarr Wah-Wah Watson - kitarr Eesti eelne "Autobiograafia" lk 172 kirjastus Olion 2009 album Music From Big Pink allmusic album The Bootleg... album "Gimme Some Neck" "Billboardi edetabel". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. detsember 2013. Vaadatud 16. märtsil 2014. UK albumid Eric Clapton, "Autobiograafia". Inglise keelest tõlkinud Siiri Sau. Olion, Tallinn 2009, 352 lk ISBN 9985-66-586-2 EC ametlik koduleht EC Fänniklubi ajakiri diskograafia – MusicBrainz
Eesaju

Eesaju ehk prosentsefalon (ladina prosencephalon ) on embrüonaalses arengujärgus kesknärvisüsteemiga loomadel ajuosa. Eesaju on loote aju esiosa, esimene kolmest esmasest ajupõiekesest, millest moodustuvad otsaju ja vaheaju. Lootel toimub eesaju jagunemine kaheks suuraju poolkeraks emakasiseselt 8. nädalal. Kui ajupoolkeradeks jagunemist ei toimu võivad inimlootel kaasneda näodeformatsioonid – seda nimetatakse holoprosentsefaaliaks. Eesajukoor "Meditsiinisõnastik" 615:2004. APHNT: Neuroanatomy – J. Hranitz, ll 6, Veebiversioon (vaadatud 16.03.2014) (inglise keeles) Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 352, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Sissekanne Encyclopaedia Britannica-s Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Prosencephalon seisuga 16.03.2014.
Raawe mõis

Raawe mõis (Rāves muižiņa) oli suvemõis Lätis Riia linnas Sarkandaugava asumis. Mõisa peahoone asus praegusel Tvaika tänaval. Saksa keeles Raawe Gelegenheit. Mõis rajati XVIII sajandi teisel poolel. Mõisa esimene omanik oli Ventspilsist pärit majaomanik Christian Konrad Raawe. Mõisa kõrval asus Raawe suhkruvabrik, üks esimesi suuri tööstusettevõtteid Riia linnas. Johann Christoph Brotze andmeil asus mõisa juures enne suhkruvabrikut laevatehas, aga omanik oli mitmel põhjusel sunnitud sellest tegevusalast loobuma. Mõis ja suhkruvabrik eksisteerisid kuni aastani 1829, mil vabrik suleti. Kogu selle aja olid need Raawede perekonna valduses. Suhkruvabrik oli viie kuni seitsme korrusega suur ehitis, selle kõrval asus palkidest ühekorruseline mõisa peahoone. Tänapäevaks on Raawe mõisa hooned hävinud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles)
Bruyni mõis

Bruyni mõis (Broina muižiņa) oli suvemõis Lätis Riia linnas Sarkandaugava asumis. Mõisa peahoone asus praegusel Tvaika tänaval, Raawe mõisast natuke maad põhja pool. Saksa keeles Bruyn's Gelegenheit. Mõis rajati XVIII sajandi teisel poolel. Mõisa esimene omanik oli Hollandist pärit ja XVII sajandi lõpus Lätimaale kolima sunnitud ettevõtja Jacob de Bruyn. Mõisa kõrval asus Bruyni suhkruvabrik, mida ta pidas koos oma väimehe Heinrich Strauchiga. Kui Strauch 1794. aastal suri, siis suhkruvabrik suleti ja de Bruynid hakkasid mõisa juures õlut pruulima. XIX sajandi alguses oli Bruyni mõis vendade Hlebnikovide valduses. Nemad jätkasid vahepeal soiku jäänud suhkrutootmist, kuigi nende tootmishoone asus mõisa peahoonest veidi eemal. Tänapäevaks on Bruyni mõisa hooned hävinud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles)
Vogti mõis

Vogti mõis (Fogta muižiņa, vanasti ka Bernera muižiņa) oli suvemõis Lätis Riia linnas Sarkandaugava asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Aptiekas ielā 7/9. Saksa keeles Vogts Höfchen, ka Bernersche Hof. Vogti mõisa rajas pärast 1740. aastat Riia Suurgildi vanem Gabriel Leonhardt Berner. Mõisa hooned asusid viljatul liivasel tasandikul Peeter I rajatud aia kõrval. Berneritelt sai mõisa õuenõunik Johan Gottlieb Kristian Voigt. Tema järgi sai mõis ka oma praeguse nime. Aastast 1828 elas mõisas inglasest ettevõtja Rohard Hunt. Ta rajas Mīlgrāvise asumisse auru jõul töötava saeveski, aastal 1832 püstitas ta aga Vogti mõisa juurde rauasulatustöökoja. Aasta hiljem ta suri ja mõis läks Vehrmannide perekonna valdusse. Selleks ajaks oli suvemõis muutunud suvilast tööstuspiirkonnaks. Vahvärkstiilis mõisa hooned on tänapäevaks hävinud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles)
Holsti mõis

Holsti mõis (Holsta muiža) oli suvemõis Lätis Riia linnas Sarkandaugava asumis. Mõisa peahoone asus Dunte ja Dambja tänava ristumiskohas aadressil Dambja iela 3. Saksa keeles Holsts Höfchen, ka Holstenhof. Holsti mõisa rajas XVIII sajandil Riia Mustpeade vennaskonna vanem Johann Holst. Poissmehest kaupmees veetis suved mõisas, lisaks temale elasid seal veel aednik ja viis teenrit. Kaupmees pärandas oma varandusest 22 000 taalrit oma kaugetele sugulastele, 99 000 taalrit aga heategevuseks, eriti orbudest aadlilastele hariduse andmiseks. Holsti mõisa omandas ettevõtja J. T. Pyhlau. 1824. aastal pani ta mõisas tööle puuvilla töötlemise ettevõtte. XIX sajandi teisel poolel kuulus mõis lätlasest kalurile Indrikis Udersile. Holsti mõisa hooned on tänapäevaks hävinud. 1970. aastal rajati mõisa peahoone asemele Dambja tänava pikendus; pole täpselt teada, kas hooned hävisid ehitustööde käigus või olid need juba varem lagunenud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles) Sissekanne Läti mõisate veebisaidil (läti keeles)
Eesti sotsiaalminister

Sotsiaalminister oli Eesti Vabariigi valitsuse liige, kes juhtis Sotsiaalministeeriumi. Sotsiaalminister vastutas Eesti sotsiaalpoliitika juhtimise eest. Sotsiaalministri eelkäijaks oli töö- ja hoolekandeministri ametikoht, mis eksisteeris aastatel 1918–1929. Aastal 1929 ühendati haridusminister ning töö- ja hoolekandeminister haridus- ja sotsiaalministriks. 1. aprillil 1936. aastal lahutati haridus- ja sotsiaalministri ametikoht haridusministri ja sotsiaalministri ametikohaks. 24. oktoober 1991 nimetati sotsiaalminister ümber Eesti Vabariigi Tööministeeriumi tööministriks. Sotsiaalministi ametikoht taastati 21. oktoober 1992. 2. juulil 2014. aastal jagati senise sotsiaalministri ülesanded sotsiaalkaitseministri ning tervise- ja tööministri vahel. 2019. aastal ühendati kaks ministritooli jälle sotsiaalministri ametikohaks, kuid 2021. aastast on sotsiaalministri asemel valitsuses taas sotsiaalkaitseminister ning tervise- ja tööminister. Parteid ██ Põllumeeste Kogud ██ Rahvuslik Keskerakond ██ Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei ^[a] 16. märts 1936 – 31. märts 1936 oli sotsiaalministri ülesandeks ettevalmistuste tegemine eraldiseisva Sotsiaalministeeriumi loomiseks. Haridus- ja sotsiaalministri ülesanded jagati haridusministri ja sotsiaalministri vahel 1. aprillil 1936. Parteid ██ Eesti Liberaaldemokraatlik Partei / Eesti Reformierakond ██ Eesti Keskerakond ██ Mõõdukad / Eesti Sotsiaaldemokraatlik Erakond ██ Eesti Koonderakond ██ Erakond Res Publica Merili Nael (2. juuli 2014). "President muutis ministrite ametinimetusi". err.ee. Vaadatud 05.07.2022.
Vējzaķsala mõis

Vējzaķsala mõis (läti keeles Vējzaķsalas muiža, ka Stāles muiža) oli rüütlimõis Lätis Riia linnas Sarkandaugava asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Uriekstes iela 3. Saksa keeles Vegesacks Hof, ka Vegesacksholm. Vējzaķsala mõisa asukohaks on samanimeline saar, mis kandis liivi keeles nime Osmasar. Rootsi võimu ajal said saare omanikuks Vegesackid, nende järgi saigi saar nime. Kanal, mis saart eraldas, täitus aja jooksul ja nii oli XIX sajandiks saarest jäänud vaid mälestus, mida kandis lätikeelne liide "-sala" mõisa nimes. XVIII sajandil kuulus see Berensitele. XIX sajandi lõpus ja XX sajandi alguses kuulus mõis Stahlide suguvõsale. Vaatamata väikesele pindalale (mõisale allus vaid 14 kaluriperet) säilitas see rüütlimõisa staatuse. Riia linn keeldus rüütlimõisa maadel heakorrastustöid tegemast, mõis ise oli aga vaene ning nii soostusid ja metsistusid Vējzaķsala maad kuni mõisa võõrandamiseni. Mõisa peahoone oli barokkstiilis. Hoone ehitamisel kasutati vahvärktehnikat. Tänapäevaks on Vējzaķsala mõisa hooned hävinud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles)
Metatalamus

Metatalamuseks ehk tundekühmu-tagaalaks (ladina metathalamus) nimetatakse kesknärvisüsteemiga loomadel aju osa. Metatalamus liigitatakse vaheaju koosseisu. Metatalamus koosneb tema padjandi (pulvinar) all paiknevatest põlvikkehadest. Põlvikkehad, mediaalne põlvikkeha (corpus geniculatum mediale) (kuulmiskeskus) ja lateraalne põlvikkeha (corpus geniculatum laterale) (nägemiskeskus), paiknevad kummalgi pool talamust. "Meditsiinisõnastik" 471:2004. Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 199, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Sissekanne Terminologia Anatomicas A14.1.08.301: Metathalamus. Metatalamus