laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Indrek Reimand

Indrek Reimand (sündinud 5. juulil 1964 Tartus) on eesti füüsik ja riigiametnik, 2022. aasta maist Tartu Ülikooli Narva kolledži direktor. Lõpetas 1982. aastal Nõo Keskkooli ja 1989. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal; doktorikraad (PhD) optika ja spektroskoopia erialal (füüsika, 2000, Tartu Ülikool), väitekiri "Picosecond dynamics of optical excitations in GaAs and other excitonic systems". 1989–1992 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi nooremteadur 1992–1996 Tartu Ülikooli doktorant 1996–2000 Tartu Ülikooli Füüsikainstituudi insener 2000–2004 Eesti Infotehnoloogia Sihtasutuse juhatuse liige 2004–2012 Haridus- ja Teadusministeeriumi teadusosakonna juhataja 2012–2021 kõrghariduse ja teaduse ministeeriumi asekantsler 1. maist 2022 Tartu Ülikooli Narva kolledži direktor Reimand on kuulunud mitme teadus- ja arendustegevusega seotud sihtasutuse juhatusse ja nõukokku. Tema teadustöö uurimisvaldkonnad on olnud tahkiste optika ja spektroskoopia, aeglahutusega pooljuhtide ja krüokristallide laserspektroskoopia, fotoergastuste dünaamika madaladimensioonilistes struktuurides. 2021 Tartu Ülikooli Tänutäht Surface polarization dynamics revealed by timeresolved resonant reflection of light (kaasautor). // Opt. Commun. 86 (1991) 2 Kinetics of free exciton luminesence in GaAs (kaasautor). // Phys. Rev. B, 45 (1992) 3 An analysis of electron-hole recombination insener olid Xenon with time-resolved luminescence spectroscopy (kaasautor). // Phys. Stat. Sol. (b), 214 (1999) 1 Exciton interaction with hot electrons in GaAs (kaasautor). // Phys. Rev. B, 61 (2000) 24 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli Tänutähe kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 4.12.2022. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995. Käsikiri, 147–148 Eesti uue põlvkonna teadlasi ([1] (arhiiviversioon 17.01.2008)) Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jaan Reimand

Jaan Reimand (aastani 1938 Reinmann; 2. juunil 1930 Halinga vald Pärnumaa – 23. september 2020) oli eesti matemaatik. Jaan Reimand oli talupidaja poeg. Ta lõpetas 1954 Borissovi 3. Töölisnoorte Keskkooli (Valgevene), 1959 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna ja 1962 TRÜ aspirantuuri; pedagoogikakandidaat (1969, TRÜ), väitekiri "Lineaarplaneerimise ja majandusküberneetika elemendid keskkoolis ning küberneetilise mõtteviisi arendamine". 1962–1963 oli Reimand Tartu Riikliku Ülikooli teoreetilise mehaanika kateedri assistent, 1963–1965 vanemõpetaja, 1965–1971 matemaatika õpetamise kateedri vanemõpetaja, 1971–1975 dotsendi kohusetäitja, 1975–1993 dotsent, 1975–1987 kateedri juhataja, 1993–1995 Taru Ülikooli matemaatika didaktika õppetooli dotsent. Aastatel 1972–1975 oli Reimand Eestimaa Kommunistliku Partei TRÜ komitee sekretär. Uurimisvaldkond: koolimatemaatika moderniseerimine ja selle õpetamise uurimine, ajastute majanduselu ja selle mat teenindamise suhted, matemaatikaõpetajate vajaduste prognoosimine, üliõpilaste õppetöösse suhtumise uurimine, matemaatika olmeülesannete temaatika. 36 teaduspublikatsiooni. 1993 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal 1996–1997 Tartu Ülikooli medal Lineaarne planeerimine (kaasautor). // Täiendavaid teemasid koolimatemaatikale. Tallinn, 1967 Matemaatiliste mõistete omandatus koolis. // Ped-teaduselt koolile 1981–1985 (konverentsi materjalid). Reaalained. Tallinn, 1986 Küberneetilise mõtteviisi arendamine keskkoolis. // Nõukogude Kool 4 (1971) 5 Matemaatika ja füüsika õpetajate kontingendi struktuur 1971. a. ja selle muutumisvõimalustest. // Tartu Ülikool ja koolimatemaatika areng (konverentsi materjalid). Tartu, 1972 От лекции до экзамена. Анкета и общие распределения ответов проведенного анкетирования студентов в ТГУ. // Организация учебного процесса. Вып. I. Сб. методики и данных исследований. ТГУ, Трт, 1972 Valemid matemaatikast (kaasautor). Tartu, 1979, 1980 Tallinn, 1983, 3. trükk 1993, M, 1986 (pärsia k) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Kümme küsimust juubilarile Jaan Reimand.// Eesti Matemaatika Selts. Aastaraamat 2010, lk. 125-136. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 386 Uusi teaduse kandidaate. // Matemaatika ja kaasaeg XVII. Tartu, 1970, 124 V. Gross. Signaalid, avaldused, ettepanekud… // Noorus 9 (1957), 27 Dreyersdorff, I. Mis on temas huvitavat. // Tipa-tapa 8/9. Tartu 8. keskkooli almanahh. Tartu, 1966, 104–105. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tiia Reimand

Tiia Reimand (aastani 1996 Tiia Pruuli, sündinud 19. septembril 1967 Tartus) on eesti arstiteadlane, pediaater ja geneetik. Tiia Reimand on Eesti filoloogi Külvi Pruuli tütar. Lõpetas 1985 Tartu 2 Keskkooli, 1991 TÜ arstiteaduskonna. Meditsiinidoktor (2007, TÜ), väitekiri "Down syndrome in Estonia". Oli 1991–1993 TÜ geneetika internatuuris, 1993–1994 Tallinna Meditsiinikooli anatoomia ja geneetika õppejõud, 1995–1997 TÜ lastekliiniku resident, aastast 2000 Tartu Ülikooli Kliinikumi ühendlabori meditsiinigeneetika keskuse pediaater-geneetik, 2000–2007 ka TÜ pediaatria doktorant. Täiendas end 1995 Kopenhaagenis ja 2000 Soomes. Ta on ka ECARUCA (European Cytogenetic Assotiation Register of Unbalanced Chromosome Aberration) Eesti koordinaator, Eesti Inimgeneetika Ühingu asutajaliige, Eesti Lastearstide ja Arstide Liidu liige. Uurinud kromosoomhaigusi. Temalt on ilmunud 15 teadustrükist. 2017 Tartu Ülikooli aumärk Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. The incidence of Down Syndrome in Estonia during 1990–2000 (kaasautor). // Eur J. Human Genetics 10 (2002) Parents' satisfaction with medical and social assistance provided to children with Down Syndrome: experience in Estonia. (kaasautor). // Community Genetics, 6 (2003) 3 Descriptive epidemiology of Down syndrome in Estonia (kaasautorid K. Õunap, R. Zordiani). // Paediatric and Perinatal Epidemiology, 20 (2006) 6 Downi sündroom Eestis (kaasautor). //. Eesti Arst (2006) 6 Downi sündroomiga isikute meditsiinilise käsitluse juhend (kaasautor). // Eesti Arst( 2006) 10 Downi sündroom – immuunsüsteemi häiretega kromosoomihaigus (kaasautor). // Eesti Arst (2007) 8. Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 282 Meditsiinidoktor Tiia Reimand. // Eesti Arst 2 (2008), 161. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ants Reimann

Ants Reimann (12. juuni 1959 Tallinn – 28. aprill 1990 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane. Lõpetas 1977 Tallinna 10. Keskkooli, 1982 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) tööstus- ja tsiviilehituse alal ja 1985 TPI aspirantuuri, tehnikakandidaat (1986, TTÜ). Täiendas end 1988–1989 Viini Tehnikaülikoolis. Oli 1982–1985 TTÜ ehituskonstruktsioonide kateedri insener ja nooremteadur, 1986–1987 vaneminsener, 1987–1988 teadur ja vanemteadur, 1988–1990 vanemõpetaja. Uurimisvaldkond: õhukeseseinalised ruumkonstruktsioonid ja lõplike elementide meetodi rakendamine nende arvutamiseks; autoklaavide töötamistingimused. 5 teadustrükist. O расчете автоклавов опирающихся на две опоры (kaasautor). // Теория и расчет тонкостенных пространственных конструкции. Tallinna Polütehnilise Instituudi Toimetised 596 (1985) О результатах расчета автоклавов методом конечных элементов. // Теория и расчет тонкостенных пространственных конструкции. Tallinna Polütehnilise Instituudi Toimetised 595 (1985) Tema isa oli Värdi Reiman, ning tema abikaasa Katrin Reimann. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Elmar Reimers

Elmar Reimers (11. märts 1929 Gattšina, Petrogradi kubermang – 20. märts 2021) oli eesti matemaatik. Elmar Reimers oli trükitöölise poeg. Ta lõpetas 1949. aastal Tallinna 20. Keskkooli, 1954. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikuna ja 1957. aastal TRÜ aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1959, TRÜ), väitekiri "Keskväärtusteoreemid kahekordsete ridade teoorias". Ta oli 1957–1959 Tartu Riikliku Ülikooli geomeetria kateedri ja 1959–1961 matemaatilise analüüsi kateedri vanemõpetaja, 1961–1966 dotsent, 1966–1968 vanemteadur, 1968–1996 dotsent. Uurimisvaldkond: matemaatiline analüüs, summeerimismenetluse üldistamine nn kontinuaalsete menetluste sissetoomisega, jadade ekvivalentsuse probleemi püstitamine, mis üldistab tuntud Tauberi probleemi. 42 teaduspublikatsiooni. 1996–1997 Tartu Ülikooli medal Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Континуальные методы суммирования. // TÜ Toim 206 (1967) Проблемы эквивалентности последовательностей и тауберовы теоремы I–II. // TÜ Toim 596 (1982), 661 (1984) Matemaatilise analüüsi praktikum I–II. Tallinn, 1988 Эквивалентность двойных последовательностей и тауберовы теоремы. // TÜ Toim 846 (1989). Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 387 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 148 Dotsent Elmar Reimers 60. // TÜ Toim 846 (1989), 3–10. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Evald Reimets

Evald Reimets (17. märts 1928 Undla vald Virumaa – 18. aprill 2011) oli Eesti taimekasvatusteadlane. Evald Reimets oli talupidaja poeg. Lõpetas 1947 Rakvere 1. Keskkooli, 1955 EPA agronoomina ja 1959 Leningradi Põllumajanduse Instituudi aspirantuuri; põllumajanduskandidaat (1959, samas), väitekirjas käsitles paljulehise lupiini külviviise ja külvisenorme kasvatamisel kattevilja all Leningradi oblasti tingimustes. 1953–56 EPMÜ taimekasvatuse kateedri laborant, 1959–63 assistent ja vanemõpetaja ja 1964–93 dotsent, 1973–83 kateedri juhataja, 1966–72 ja 1983–87 agronoomiateaduskonna dekaan. Täiendanud end 1967 Soomes, 1968 Tšehhoslovakkias, 1978 Saksa DV-s ja 1970 Jaapanis. Uurimisvaldkond: suviteraviljade ja kaunviljade agrotehnika nende kasvatamisel puhas- ja segakülvidena. 46 teadustrükist. http://www.geni.com/people/Evald-Reimets/6000000008215331070 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Põldkaunviljad ja nende segukülvid. // Lühikokkuvõtteid EPA agronoomiateaduskonna teadusliku uurimistöö tulemustest. Tartu, 1969 Põllukultuurid ja nende hindamine (koost ja kaasautor). Tallinn, 1976 Söödateravilja tervikkoristamise bioloogilised alused. // EPA tead tööde kogumik 144. Tartu, 1984 Taimekasvatus (koost ja kaasautor). Tallinn, 1986; Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 43 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 36. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tiiu Reimo

Tiiu Reimo (sündinud 2. juunil 1953 Tallinnas) on eesti raamatuteadlane. Lõpetas 1971 Rapla Keskkooli ja 1976 TPedI; M.A. (raamatuteadus, 1995, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Tallinna linna ja gümnaasiumi trükikoja trükitoodang ja kirjastustegevus 18. sajandi teisel poolel ja 19. sajandi I veerandil (1769–1828). Tallinna linna ja gümnaasiumi trükikoja trükised 1769–1828. Kronoloogiline nimestik", Ph.D. (2001, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Raamatukultuur Tallinnas 18. sajandi teisel poolel". Töötas 1976–2003 Eesti Teaduste Akadeemia raamatukogus, 2003– Tallinna Ülikooli infoteaduse osakonna professor. Uurimisvaldkond: Eesti raamatu ja trükinduse ajalugu, dokumentaalse kultuuripärandi säilitamine. Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu liige 1988; Eesti retrospektiivse rahvusbibliograafia 1918–44 toimetuskolleegiumi liige 2005. Friedrich Puksoo auhind (2001), Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastapreemia (2000), Arthur Puksovi auhind (2004). 27 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Trükitud Lindworsse kirjadega. // Vana Tallinn IX (XIII) 1999 Eesti raamatu kronoloogia. Tallinn, 2000 Raamatukultuur Tallinnas 18. sajandi teisel poolel (kaasautor). Tallinn, 2001 Das Druck- und Verlagswesen in Reval in der zweiten Hälfte des 18. Jahrhunderts. // Kulturgeschichte der baltischen Länder in den frühen Neuzeit. Mit einem Augenblick auf die Moderne. Tübingen, 2003 Raamat Tallinnas 15. ja 16. sajandil. // Vana Tallinn XVI (XX) 2005 Inkunabeln und Postinkunabeln in Revaler/Tallinner Bibliotheken und Archiven (2005) Eesti trükise Punane Raamat. I. 1535–1850 (2006, CD ROM, kaasautor). Infoteadused teoorias ja praktikas (kaasautor ja toimetaja). Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2017, 726 lk; ISBN 978-9985-58-836-9 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Tiiu Reimo Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Udo Reinberg

Udo Reinberg (5. mai 1922 Tõlliste vald, Valgamaa – 28. jaanuar 1993 Keila) oli eesti metsateadlane. Udo Reinberg oli talurentniku poeg. Lõpetas 1942 Valga Gümnaasiumi ja 1947 TÜ metsandusteaduskonna; põllumajanduskandidaat (1970, EPA), väitekiri "Kuivendamise mõju soostunud metsade tootlikkusele sõltuvalt edaafilistest tingimustest". 1947–49 Taheva metsaülem, 1950–54 ü/k "Metsaprojekt" Eesti Aerofoto-Metsakorralduse Kontori taksaator, 1954–65 "Agrometsaprojekti" (metsamelioratsiooni ekspeditsiooni) insener, vaneminsener ja grupijuht, 1965–83 "Eesti Maaparandusprojekti" metsakuivenduse osakonna projekti peainsener. Uurimisvaldkond: liigniisketel mineraalmuldadel asuvate soostunud metsamaade kuivendamise alused, kokkuvõtte tegemine metsamaaparandusest metsakasvukohatüüpide järgi koos kuivendusobjektide seisundi ja tasuvuse hinnanguga. 13 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Puistute kuivendusjärgse majandamise kavast. // Metsamajandus 1968 I. Tallinn, 1968 Puude diameetri juurdekasvust soostunud mineraalmuldade kuivendamisele vahetult järgnenud aastatel. // ELUSi aastaraamat 59 (1969) Erineva intensiivsusega kuivendatud soostunud metsamuldade põhjaveerežiimist. // Metsamajandus 1969 II. Tallinn, 1969 Metsamaaparanduse projekteerimise arengust Eesti NSV-s. // Metsamaaparanduse kogemusi. Tallinn, 1980 Alatine metsamaaparanduse katseala Väätsa metskonda. // Metsamaaparanduse kogemusi Eesti NSV-s. Tallinn, 1986. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 432 Polli, L. Udo Reinberg – 60. // Metsamajandus. Tallinn, 1984, 143–144 Margus, M., Meikar, T. TÜ Metsandusteaduskond 1946–1951, 27–28. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aivo Reiner

Aivo Reiner (sündinud 10. veebruaril 1940 Rakveres) on eesti majandusteadlane. Lõpetas 1959 Tallinna Polütehnikumi tehnik-elektrikuna ja 1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna; majanduskandidaat (1976, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituut), väitekiri "Проблемы концентрации производства и совершенствование формирования хозяйственных организаций на примере легкой промышленности Эстонской ССР)". Oli 1959–62 Tallinna Ekskavaatoritehase elektrik, 1962–71 Tallinna Soojuselektrijaama insener, 1971–74 Kergetööstuse Ministeeriumi TTO ja Juhtimise Keskuse juhtimissüsteemide osakonna juhataja, 1974–76 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) plaani ja arvestuse osakonna vanemteadur ja juhataja, 1976–81 Aianduse Ministeeriumi spetsiaalse konstrueerimisbüroo teadusdirektor, 1981–84 Tallinna Puu- ja Köögivilja Kaubastu direktor, 1984–2000 AS Mainor osakonnajuhataja, projektijuhataja, 1991–1997 Eesti Börsiühingu peasekretär, 2000–02 Mainori Majanduse Instituudi rahvusvahelise äri erakorraline professor, 2004– Audentese Ülikooli erakorraline dotsent. Uurimisvaldkonnad: isemajandamine, ettevõtete välismajandustegevus. Sinust võib saada investeerija (kaasautor V. Lokk). Tallinn, 1993 Ettevõtluskeskkond Eestis ja mõnedes teistes Baltimere riikides eemalt ja seestpoolt vaadatuna. Olukord täna ja mõtteid tuleviku tarvis. // Audentese Ülikooli Toim 4 (2003) Sotsiaal-majanduslikud uuendused: Teooria ja praktika. Metodoloogilised küsimused. // Haridus ja majandus 2004. Rahvusv teaduskonv materjalid. TTÜ, 2004 Rahvusvaheline juhtimine: loengukonspekt-töövihik. Tallinn, 2004. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Aivo Reiner Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jaan Reinet

Jaan Reinet (aastani 1937 Reinert, 8. mai 1905 Tarvastu vald, Viljandimaa – 29. november 1991 Tartu) oli eesti füüsik ja geofüüsik. Jaan Reinet oli metsavahi poeg. Lõpetas 1925 Tartu Õpetajate Seminari ja 1935 Tartu Ülikooli matemaatikaosakonna. 1959. aastal kaitses Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Об изменениях ионизации атмосферы в г. Тарту". Oli 1925–1928 Viljandi 3. algkooli õpetaja, 1928–1932 Tartus eratunniandja ja õpetaja, 1932–1936 Tartu Linna 11. algkooli õpetaja, 1936–1937 Tartu Ülikooli füüsikainstituudi assistent ja abijõud ning Tartu Pedagoogiumi õpetaja, 1937–1941 Võrumaa koolide inspektor, 1941 Võrus Fr. R. Kreutzwaldi Memoriaalmuuseumi asutaja ja direktor, 1942–1943 Viljandi 1. Gümnaasiumi õpetaja ja 1944–1946 Viljandi I Keskkooli õpetaja, 1946–1947 TRÜ üldfüüsika kateedri assistent, 1947–1961 vanemõpetaja, 1960–1961 üldfüüsika kateedri juhataja, 1961–1971 dotsent, 1971–1975 aeroionisatsiooni ja elektroaerosoolide labori juhataja ja teaduslik juhendaja (asutas selle 1964), 1975 vanemteadur ja 1976–1980 samas geofüüsikaliste vaatluste sektori juhataja. Uurimisvaldkond: aeroionisatsioon; elektroaerosoolid ja nende rakendamisvõimalused meditsiinis, konstrueerinud selleks vajalikke aparaate. TÜ aeroionisatsiooni ja elektroaerosooli koolkonna rajaja. Uurimusi ka eesti keele grammatika ja kirjanduse ning koolihügieeni alalt. Rahvusvahelise Biometeroloogia Ühingu liige, Ameerika Meditsiinilise Klimatoloogia Instituudi auliige. Üle 200 teadustrükise ja 30 autoritunnistuse. 1967 Nõukogude Eesti preemia (kollektiivi juht) atmosfääriionisatsiooni ja elektroaerosoolide alase uurimistööde eest 1974 Eesti NSV teeneline leiutaja Atmosfääri ionisatsiooni muutustest Tartus aastase perioodi vältel. // TÜ Toim 59 (1958) Aerosol ionizer and its application in medicine (kaasautor). // Proc. 3rd International Biometeorol. Congr. Oxford, 1966 О применении аэрозолей и электроаэрозолей в острой стадии полиомиелита, особенно у подвергшихся трахеостомии больныtor). // Ж. невропатол. и псих. 60 (1960) 11 О нормах аэроионов в помещениях. // Уч. зап. ТГУ 648 (1963) On counters of atmospheric ions and electroaerosols. // Symp. on aeroionotherapy. Budapest, 1972 Characteristic of the consentrations of small air ions. // VI Int conf. atmospheric elektricity. Manchester, 1980 Õhu puhtuse hindamise elektrilised ja indikaatormeetodid. // Keskkonnakaitse 5 (1985). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide EE 14, 422 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 280 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 418 Vajakas, E. The story of an inventor (J. Reinet). // Estonian Panorama. 1985, 46–57 Tartu Ülikooli Kliinikum 200, 239. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Andres Reinhold

Andres Reinhold (sündinud 2. augustil 1955 Kiviõlis) on eesti tehnikateadlane. Lõpetas 1973 Kiviõli 1. Keskkooli ja 1979 Tallinna Polütehnilise Instituudi peenmehaanika erialal. Täiendas end 1991 Helsingi ja 1997 Florida Ülikoolis. Oli 1978–80 Küberneetika Instituudi insener, aastast 1980 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi vaneminsener, 1984–86 grupijuht, 1986– teadur. Uurimisvaldkond: peenmehaanika, TMR mõõtepea tehnoloogia. Eesti Vabariigi teaduspreemia 2006 (kollektiivis). Üle 10 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide A high resolution O-17 and Si.29 NMR study of siliceous ferrierite and ab initio calculations of NMR parameters (kaasautor). // J. Am.Chem Soc. 122 (2000) 20 New Horizons for Magic-Angel Spinning NMR (kaasautor). // Topics in Current Chemistry 246 (2004) New Horizons for Magic-Angel Spinning NMR (kaasautor). // Topics in Current Chemistry 246 (2004) New opportunities for double rotation NMR of half-integer quadrupolar nuclie (kaasautor). // J. Magnetic Resonance 178 (2006) Ülikiire proovirotatsiooni tehnika arendamine (kaasautor). // EV-i teaduspreemiad 2006. Tallinn, 2006. EV teaduspreemiad 2006, 27. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Vilma Reinholm

Vilma Reinholm (aastani 1953 Vilma Roost; 27. veebruar 1929 Tallinn – 15. juuli 2021) oli eesti kunstiajaloolane. Lõpetas 1948. aastal Tallinna 3. Keskkooli ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloo erialal. Töötas aastail 1957–1992 Eesti NSV Kunstnike Liidus: aastani 1962 asjadevalitsejana, seejärel loomingulise sektsiooni juhatajana, aastast 1991 referendina. Oli pikka aega kunstnike liidu tegevuse korraldajaid, organiseerides kunstinäitusi, koostades näituste katalooge. Vilma Reinholm uuris kaasaegset tarbekunsti. Eesti NSV teeneline kunstitegelane, 1987 Ellinor Piipuu. Tallinn, 1974 Eino Mäelt. Tallinn, 1980 Эстонское изобразительное искусство. Moskva, 1964 Anu Raud. Tallinn, 2002; 2013 Kataloogid Salme Raunam. Tallinn, 1976 Mari Adamson. Tallinn, 1978 Lilian Linnaks. Tallinn, 1979 ja 1980; Rühmanäituste kataloogid 1961–1981 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996. Lk 437 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.