laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kaeluskotkas

Kaeluskotkas (Gyps fulvus) on haugaslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 126 Kaeluskotkas andmebaasis eElurikkus
Stepi-loorkull

Stepi-loorkull (Circus macrourus) on haugaslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 50 Stepi-loorkull andmebaasis eElurikkus
Stepi-tuuletallaja

Stepi-tuuletallaja (Falco naumanni) on pistriklaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Stepi-tuuletallaja andmebaasis eElurikkus Stepi-tuuletallaja andmebaasis eElurikkus
Edward I

Edward I, ka Edward Longshanks (Edward Pikk-koib; 17. juuni 1239, Westminster, Middlesex – 7. juuli 1307, Burgh-on-Sands, Cumberland) oli alates 20. novembrist 1272 kuni surmani Inglismaa kuningas ja Iirimaa isand ning alates 14. veebruarist 1254 Chesteri krahv. Valitsejatiitel: Jumala armust Inglismaa kuningas, Iirimaa isand ja Akvitaania hertsog (inglise keeles By the Grace of God, King of England, Lord of Ireland and Duke of Aquitaine, ladina keeles Dei Gracia Rex Anglie Dominus Hibernie et Dux Aquitanie). Pärast 1282 alanud ülestõusu mahasurumist 1284 läks Wales Inglismaa koosseisu. Alates 1301, kui Edward I andis Walesi printsi tiitli oma pojale Edward II-le, kannab Inglise troonipärija tiitlit Walesi prints. Edward I püüdis allutada ka Šotimaad, mis tal sealse pärimistüli tõttu ajutiselt ka õnnestus. William Wallace'i juhtimisel suutsid šotlased end küll uuesti vabaks võidelda, kuid pärast aastatepikkust võitlust suutis Edward Wallace'i vangistada ja Šotimaa uuesti allutada. Robert Bruce'i juhtimisel suutsid šotlased oma iseseisvuse siiski taastada. 1. novembril 1254 abiellus Edward I Kastiilia Eleanoriga, kellega sai 15 last, 5 poega ja 10 tütart. Eleanor suri 1299. aastal. Lastest said täiskasvanuks 5 tütart ja 1 poeg. Neist lastest üks oli nunn, aga kõigi ülejäänute järeltulev sugu kestab tänapäevani. 15 lapsest noorim, Edward II, päris oma isa trooni. 10. septembril 1299 abiellus Edward I Prantsuse Marguerite'iga, kellega sai kolm last, kaks poega ja noorelt surnud tütre. Kummagi poja sugu kestab tänapäevani. Citizendiumi artikkel
Stepipistrik

Stepipistrik (Falco cherrug) on pistriklaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Stepipistrik on Mongoolia rahvuslind. Sissekanne Eesti eElurikkuse andmebaasis[alaline kõdulink] Veedla, Peep (2021). Rahvuslinnud ja sümbollinnud Euroopas ja kaugemal. Mõedaka: Pesapaik. Lk 119. Stepipistrik andmebaasis eElurikkus
Värbhuik

Värbhuik (Porzana pusilla) on ruiklaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Sissekanne Eesti eElurikkuse andmebaasis Värbhuik andmebaasis eElurikkus
Neitsikurg

Neitsikurg (Grus virgo) on kurglaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Sissekanne Eesti eElurikkuse andmebaasis Neitsikurg andmebaasis eElurikkus
Suurtrapp

Suurtrapp (Otis tarda) on traplaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Euroopa raskeim lind. Eestis on ta eksikülaline. Eesti Ornitoloogiaühing, Veebiversioon (vaadatud 20.12.2013) Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 190 Suurtrapp andmebaasis eElurikkus
Kõnnu-pääsujooksur

Kõnnu-pääsujooksur (Glareola pratincola) on jooksurlaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 198 Kõnnu-pääsujooksur andmebaasis eElurikkus
Stepi-pääsujooksur

Stepi-pääsujooksur (Glareola nordmanni) on jooksurlaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 198 Stepi-pääsujooksur andmebaasis eElurikkus
Mustjalg-tüll

Mustjalg-tüll ehk meritüll (Charadrius alexandrinus) on tülllaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 200 Mustjalg-tüll andmebaasis eElurikkus
Valgesaba-kiivitaja

Valgesaba-kiivitaja (Vanellus leucurus) on tülllaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Sissekanne Eesti eElurikkuse andmebaasis Valgesaba-kiivitaja andmebaasis eElurikkus
Juudit II

„Juudit“ on austria kunstniku Gustav Klimti (1862–1918) teos. Juudit I
Plütt

Plütt (Limicola falcinellus) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta haruldane, ent on seal iga-aastane läbirändaja. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 218 Plütt andmebaasis eElurikkus
Lammitilder

Lammitilder (Tringa stagnatilis) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta väga haruldane suvilind ja senini on tõestamata tema pesitsemine Eestis. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 246 Lammitilder andmebaasis eElurikkus
Juudit I

„Juudit“, tuntud ka kui „Juudit ja Olovernese pea“, on austria kunstniku Gustav Klimti (1862–1918) teos. Juudit II Serge Sabarsky, Gustav Klimt, Artificio, 1995, p. 104. Robin Margaret Jensen, Kimberly J. Vrudny, Visual Theology: Forming and Transforming the Community Through the Arts, Liturgical Press, 2009, pp. 17-19. Cricco,Di Teodoro, Itinerario nell'arte,seconda edizione, volume 3 "Dall'Età dei Lumi ai giorni nostri", Zanichelli, 2009, p. 757. Gottfried Fliedl, Gustav Klimt 1862–1918 The World in Female Form, Benedikt Taschen, 1994.
Metstilder

Metstilder (Tringa ochropus) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta harilik haudelind. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 244 Metstilder andmebaasis eElurikkus
Puna-veetallaja

Puna-veetallaja (Phalaropus fulicarius) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 254 Puna-veetallaja andmebaasis eElurikkus
Siberi raat

Siberi raat (Prunella montanella) on raatlaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Sissekanne Eesti eElurikkuse andmebaasis Siberi raat andmebaasis eElurikkus
Oblivskaja rajoon

Oblivskaja rajoon (vene keeles Обливский район on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Oblivskaja staniitsa. Rajoon piirneb põhjas Sovetskaja rajooniga, idas ja lõunas Volgogradi oblastiga, edelas Morozovski rajooniga ja läänes Miljutinskaja rajooniga. Rajooni pindala on 2013,5 km². Elanike arv oli 2017. aastal 17 573. Oblivskaja rajooni asulad kuuluvad seitsme külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Tšir, Berjozovaja ja Maška. Q126684906
Miljutinskaja rajoon

Miljutinskaja rajoon (vene keeles Милютинский район on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Miljutinskaja staniitsa. Rajoon piirneb põhjas ja kirdes Kašarõ rajooniga, kirdes Sovetskaja rajooniga, kagus Oblivskaja rajooniga, lõunas Morozovski rajooniga, edelas Tatsinskaja rajooniga ja läänes Belaja Kalitva rajooniga. Rajooni pindala on 2116 km². Elanike arv oli 2012. aastal 14 682, 2009. aastal 16 152 ja 2002. aastal 17 847. Miljutinskaja rajooni asulad kuuluvad seitsme külaasunduse koosseisu. Q126684906
Kõrghoone

Kõrghoone on kõrge, rohkete korrustega hoone. Ülikõrgeid hooneid nimetatakse pilvelõhkujateks. Kõrghoonete rajamine sai võimalikuks lifti ja odavamate ehitusmaterjalide leiutamisega. Kõrghoonete konstruktsioonis kasutatakse materjalidest enim raudbetooni ja terast. Enamikul Põhja-Ameerika ülikõrgetel hoonetel on terasest kandekonstruktsioon, samas kui elamud on tavaliselt ehitatud raudbetoonist. Kõrghoonete ja pilvelõhkujate vahel puudub selge erinevus, kuigi viiekümne või enama korrusega hoonet peetakse tavaliselt pilvelõhkujaks. Kõrghoonete konstruktsioonid kujutavad endast ehitiste ja geotehniliste alade projekteerijate jaoks spetsiifilisi väljakutseid, eriti kui need paiknevad seismiliselt aktiivses piirkonnas või kui nende aluspinnases on geotehnilisi riskitegureid. Need hooned esitavad hädaolukordades tõsiseid väljakutseid ka tuletõrjujatele. Uute ja vanade hoonete ehitus, hoonete süsteemid nagu hoone kustutuspüstikute süsteem, küte, ventilatsioon ja kliimaseadmed, sprinklersüsteem ja muud asjad nagu treppidelt ja liftidest evakueerimine kujutavad endast olulisi probleeme. Tihti on vaja uuringuid, et vähendada tuule mõju jalakäijatele. Tiheda inimasustusega regioonides on kõrghoonetel tehnilisi ja majanduslikke eeliseid ning nad on muutunud elamumajanduse iseloomulikuks tunnuseks peaaegu kõigis tihedalt asustatud linnapiirkondades üle kogu maailma. Erinevalt madalatest korter- ja ühepereelamutest mahutavad kõrghooned rohkem elanikke ühe maaühiku kohta ja vähendavad kohaliku omavalitsuse infrastruktuuri hinda. Varajased pilvelõhkujad Skyscraper
Morozovski rajoon

Morozovski rajoon (vene keeles Морозовский район on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Morozovski linn. Rajoon piirneb põhjas Miljutinskaja rajooniga, kirdes Oblivskaja rajooniga, idas Volgogradi oblastiga, lõunas Tsimljanski rajooniga, kagus Konstantinovski rajooniga ja läänes Tatsinskaja rajooniga. Rajooni pindala on 2550 km². Elanike arv oli 2012. aastal 41 745, 2009. aastal 44 883 ja 2002. aastal 46 395. Morozovski rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Morozovski linna) ja kaheksa külaasunduse koosseisu. Q126684906
Aytes

Aytes oli Eestimaa vasalliperekond. 1328 mainitakse Tallinna kodanikku Lippoldust. Ta oli 1343 Taani kuninga vasall, kellele kuulus Lüganuse kihelkonnas Aidu küla. Tõenäoliselt tuletati külast ka perekonnanimi Aytes. 1396 mainitakse Rakvere foogti Hennekin Aytes'it. Tiit Saare. Eesti mõisnike vapid. Tallinn: Argo, 2006. Lk 22
Jaunpiebalga mõis

Jaunpiebalga mõis (saksa keeles Neu-Pebalg, läti keeles Jaunpiebalgas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Jaunpiebalga kihelkonnas.
Ranka mõis

Ranka mõis (saksa keeles Ramkau, läti keeles Rankas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Jaunpiebalga kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb mõisakompleks Gulbene piirkonna Ranka valda Ranka külla. Mõis läks aastal 1528 Rosenite suguvõsa valdusse. Häärberisse rajati agraarreformi järel aastal 1923 kodumajanduskool, mis kuulus Ranka Põllumajandusühistule ja Läti Väikeettevõtjate Liidule. Teise maailmasõja ajal muudeti koolihoone Saksa sõjaväe laatsaretiks. Kool tegutses seal aastani 1944. Nõukogude perioodil loodi selle asemele põllumajanduskool, seejärel metsanduskool. Aastail 1886 ja 1990 hoone põles, tänapäeval on sellest säilinud vaid varemed. Riikliku kaitse all Ranka mõisakompleks ja selle häärber. Kohaliku kaitse all on Ranka mõisa mõisavalitseja ja aedniku maja, kaks teenijatemaja ning majandushoov. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0. Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts
Zosēni mõis

Zosēni mõis (saksa keeles Sohsenhof, läti keeles Zosēnu muiža) oli riigimõis Liivimaal Võnnu kreisis Jaunpiebalga kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Jaunpiebalga piirkonnas Zosēni vallas.
Jaunkalsnava mõis

Jaunkalsnava mõis (saksa keeles Neu-Kalzenau, läti keeles Jaunkalsnavas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Kalsnava kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Madona piirkonnas Kalsnava vallas Jaunkalsnava külas.
Jaunkalsnava

Jaunkalsnava on küla (lielciems) Lätis Madona piirkonnas, Kalsnava valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 90 meetri kõrgusel Veseta jõe kaldal ja jääb piirkonna keskusest Madonast 28 kilomeetri kaugusele. Jaunkalsnavat läbib Pļaviņase–Gulbene raudteeliin, külas asub Jaunkalsnava raudteejaam. Bussipeatustest jäävad sinna Jaunkalsnava 1 ja Jaunkalsnava. Seal asub ka Kalsnava valla raamatukogu. Ettevõtetest tegutseb seal piiritusevabrik, külas on ka asutuse Latvijas Valsts meži Kalsnava filiaal, mis on välja kasvanud nõukogudeaegsest metsanduskatsejaamast. Külast läänes asub selle Kalsnava arboreetum. Asulasse jääb ka endise Jaunkalsnava mõisa keskus. Lisaks arboreetumile on looduskaitse all veel Teteri tamm, Teteri mänd, punased tammed ümbermõõtudega 2,33 ja 1,99 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,89 meerit, pärn ümbermõõduga 4,02 meetrit, ja kuivanud tamm ümbermõõduga 5,12 meetrit. Aastal 1832 sündis Jaunkalsnavas läti luuletaja Juris Alunāns. Sealsel Teises maailmasõjas hukkunud sõdurite vennaskalmistul on iseloomulik mälestussein. Aastal 2008 oli külas 770 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 730, aastal 2019 aga 720. Aastal 2022 oli elanikke 642. Läti Ruumiandmete Agentuur Autotransporta direcija Autotransporta direcija https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Административно-территориальное деление Латвийской ССР 1978 год. — Рига: Лиесма, 1978. — 137 lk. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики Vietvārdu datubāze
Veckalsnava mõis

Veckalsnava mõis (saksa keeles Schloß Alt-Kalzenau, läti keeles Veckalsnavas muiža, ka Kalsnavas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Kalsnava kihelkonnas, nüüdisaegse haldusjaotuse järgi Madona piirkonnas Kalsnava vallas Veckalsnava asulas. Mõisat on omanud Tiesenhausenid.
Riihimäki

Riihimäki on linn Soomes Kanta-Häme maakonnas. Asub 70 km Helsingist põhjas. Linn tekkis kohta, kus 1870. aastal valminud Peterburi raudtee liitus Helsingi-Hämeenlinna raudteega. Soome klaasimuuseum Oy Sako Ab, SAKO Ltd, Suojeluskuntain Ase- ja Konepaja Oy Valio Oy, Valio Ltd Würth Oy, Area of Finland's municipalities 2023-01-01 Population growth biggest in nearly 70 years "Suomen Lasimuseo". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 8. augustil 2015. SAKO Ltd Valio Oy Riihimäen meijeri on Suomen suurin meijeri jossa työskentelee 310 valiolaista "Würth Oy". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. aprill 2015. Vaadatud 8. augustil 2015.  Riihimäki – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Riihimäki koduleht
Otto Johann von Poll

Otto Johann von Poll (21. (ukj 31. jaanuar) 1635 – 1710 Kuressaare) oli Rootsi sõjaväelane (ooberstleitnant). Tema vanemad olid Frommhold Poll ja Gerdruta von Vietinghoff. Astus Rootsi sõjaväeteenistusse, kus tõusis ooberstleitnandiks. 1672. aastal sai ta naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikuks, kuid rüütelkonda teda siiski ei introdutseeritud. 1710. aastal oli ta Kuressaare komandant. Suri katku. Ta oli abielus kaks korda: 1671. aastal Anna Elisabeth Natt och Dagiga (surnud 1678) ja 1680. aastal Katharina Luise von Stackelbergiga (1661–1734). Tema poegadest Jürgen Frommhold (1672–1702) hukkus Erastvere lahingus, Johann Gustav (1673–1709) ja Matthias Poltava lahingus. Lorenz Gustav oli (1688–1752) Paatsa ja Otto Johann (1700–1782) Randvere rendivaldaja. Poll Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Leo Gens

Leo Gens (õieti Lev Gens; 28. juuni 1922 Tartu – 31. oktoober 2001 Tallinn) oli juudi rahvusest Eesti kunstiteadlane. 1949. aastal lõpetas ta Leningradi Ilja Repini nimelise Riikliku Kunstiinstituudi. 1967. aastal sai Tartu Riiklikus Ülikoolis kunstiteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Jaan Koort". Aastatel 1949–1952 oli ta Tartu Riikliku Kunstiinstituudi õppejõud. 1952. aastast Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi õppejõud, 1969. aastast dotsent. 1993. aastast Tallinna Kunstiülikooli, hiljem Eesti Kunstiakadeemia professor. Tema uurimistöö keskmes oli arhitektuuriajalugu, eriti 20. sajandi arhitektuur. 1974 – Eesti Kunstnike Liidu kunstiteadlaste sektsiooni aastapreemia (artiklid “Mõtted Tallinna kunstnike kevadnäituselt”, “Mõõtes ilu elu mõõdupuuga…” ja “Po zakonam prekrasnogo”) 1977 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane 1978 – Kristjan Raua preemia (teos "Eesti kunsti ajalugu I" (I ja II), autorite kollektiiv: Mart-Ivo Eller, Voldemar Erm, Leo Gens, Virve Hinnov, Rudolf Kangert, Juta Keevallik, Kaalu Kirme, Tuui Koort, Ene Lamp, Rein Loodus, Mai Lumiste, Tiina Nurk, Evi Pihlak, Villem Raam, Jüri Selirand, Irina Solomõkova (kollektiivi juht), Karl Tihase, Vaike Tiik, Voldemar Vaga, Hannes Valter, Viivi Viilmann, Lehti Viiroja ja Helmi Üprus) 1998 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (monograafia "Karl Burman" ja panus eesti 20. sajandi arhitektuuri uurimisel) 1998 – Ervin Pütsepa preemia (monograafia "Karl Burman") 2001 – Valgetähe IV klassi teenetemärk Tema isa Julius Genss oli Eesti kunstiajaloolane, kunstikoguja, ekslibrist ja metseen, tema õde Inna Gens-Katanjan (1928–2014) oli orientalist ja filmiteadlane Venemaal. "Tartu Riiklikus Ülikoolis aastatel 1964-1975 kaitstud kunstiteaduste kandidaadi väitekirjad". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. september 2018. Vaadatud 21. novembril 2017. Eesti Juudi Muuseum. Teadus ja Kunst. Leo Gens 28/6/1922-30/11/2001 Karin Hallas. Leo Gens – arhitektuuriuurija ja -kriitik Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Haud Tallinna uuel juudi kalmistul
Eha tänav (Rakvere)

See artikkel räägib Rakvere tänavast. Samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Eha tänav. ‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Eha tänav on tänav Rakvere linna loodeosas Moonaküla linnaosas. Põhja-lõunasuunaline tänav saab alguse Kesk tänavalt. Suundudes lõuna poole ja ristudes Koidu tänavaga, lõpeb tänav tupikalaga enne Tallinna–Narva raudteed maa-ala Moonaküla linnaosast eraldavat kõrghaljastust. Tänava pikkus on 263 meetrit. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist on linnulennult 1,5 km. Tänava ääres paiknevad ühepereelamud, mis on ehitatud 20. sajandi jooksul. Rakvere linna tänavate teenumbrid ja teepikkused Elektrooniline Riigi Teataja (vaadatud 05. novembril 2017) "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2007. Vaadatud 17. novembril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Karl Tender

Karl Tender (11. veebruar (vkj)/ 24. veebruar 1908 Tallinn – 30. september 1989 St Kilda, Melbourne, Austraalia) oli eesti poksija ja metsandustegelane. Ta lõpetas 1927. aastal Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1928–1938 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas ja lõpetas 1938. aastal selle metsaosakonna. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Revelia. Tender oli Eesti kolmekordne meister raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1926, 1927 ja 1929. Ta osales kolm korda Eesti–Soome maavõistlustel poksis raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) aastatel 1926, 1927 ja 1928 ning võitis kõik oma kohtumised. Ta on esinenud poksi populariseerijana, pidades loenguid ja juhendades kursusi. Oma noorpõlves saadud vasaku käe vigastuse tõttu tegi ta sageli võistluspause, nt ei osalenud ta 1930. aasta Eesti meistrivõistlustel. Ta poksis 12. märtsil 1933 Tallinna ja Tartu "Kalevi" sõpruskohtumisel tartlase Evald Lukkini vastu. Tender oli 2. raundis punktidega kohtumist juhtimas, kui vigastas hoopis oma paremat kätt ja katkestas kohtumise. Võit läks hetkel punktidega taga olnud Lukkinile. Pärast seda vigastust loobus Tender üldse poksist. Ta töötas aastatel 1940–1944 Paasvere metsaülemana. Ta põgenes 1944. aastal Rootsi, kus ta töötas peamiselt kellas- ja kullassepana. Ta liikus sealt 1950. aastal edasi Austraaliasse ja töötas seal peamiselt samuti kellas- ja kullassepana. Tema vennad olid arhivaar ja ajaloolane Erik Tender ning arhivaar ja notar Ervin Tender. "S.-s. "Ilmarine". Täna, 11. dets. kell 8 õhtul linna algkooli saalis peab populaar-loengu Eesti raskekaalu meister h. Tender poksis poksi-spordi üle.". Võru Teataja nr 143, 11. detsember 1928. Lk 4 Poks Wõrus.". Võru Teataja nr 4, 10. jaanuar 1929. Lk 5 "Ew. Lukkin wõitis Tenderi ja Tartu Kalew Tallinna Kalewi 5:3.". Päevaleht nr 72, 14. märts 1933. Lk 4 "Suri omaaegne poksimeister metsateadlane K. Tender". Vaba Eesti Sõna nr 44, 2. november 1989. Lk 9 Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 407 Karl Tenderi sporditulemused Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Tatsinskaja rajoon

Tatsinskaja rajoon (vene keeles Тацинский район on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Tatsinskaja staniitsa. Rajoon piirneb põhjas Miljutinskaja rajooniga, idas Morozovski rajooniga, lõunas Konstantinovski rajooniga ja läänes Belaja Kalitva rajooniga. Rajooni pindala on 2411,21 km². Elanike arv oli 2012. aastal 37 540, 2009. aastal 40 701 ja 2002. aastal 43 251. Tatsinskaja rajoonis on 62 asulat ja need kuuluvad 11 külaasunduse koosseisu. Q126684906
Lääne tänav (Rakvere)

Lääne tänav on tänav Rakvere linna loodeosas Moonaküla linnaosas. Põhja-lõunasuunaline tänav saab alguse Rakvere valla piirilt. Suundudes lõuna poole ning ristudes Põhja ja Kesk tänavaga, lõpeb ta Koidu tänava ristmikul. Tänava pikkus on 263 meetrit. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist on linnulennul mõõdetuna 1,6 km. Tänava ääres paiknevad ühepereelamud, mis on ehitatud 20. sajandi jooksul, põhiliselt selle teisel poolel. Rakvere linna tänavate teenumbrid ja teepikkused Elektrooniline Riigi Teataja (vaadatud 05. novembril 2017) "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2007. Vaadatud 17. novembril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Lääne põik

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Lääne põik on tänav Rakvere linna loodeosas Moonaküla linnaosas. Ida-läänesuunaline tänav saab alguse Lääne tänavalt ning lõpeb Rakvere valla piiril, Rakvere–Haljala maantee ristmikul. Tänava pikkus on 96 meetrit. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist on linnulennult 1,8 km. Tänava ääres paikneb 6 ühepereelamut, mis on ehitatud 20. sajandi teisel poolel. Rakvere linna tänavate teenumbrid ja teepikkused Elektrooniline Riigi Teataja (vaadatud 05. novembril 2017) "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2007. Vaadatud 17. novembril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Suurrüdi

Suurrüdi ehk suurrisla (Calidris canutus) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta harilik läbirändaja. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 216 Suurrüdi andmebaasis eElurikkus
Leeterüdi

Leeterüdi ehk leeterisla (Calidris alba) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta väikesearvuline läbirändaja. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 214 Leeterüdi andmebaasis eElurikkus
Väikerüdi

Väikerüdi ehk väikerisla (Calidris minuta) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta harilik läbirändaja. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 222 Väikerüdi andmebaasis eElurikkus
Värbrüdi

Värbrüdi ehk värbrisla (Calidris temminckii) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta väikesearvuline läbirändaja. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 222 Värbrüdi andmebaasis eElurikkus
Kiripugu-rüdi

Kiripugu-rüdi ehk kiripugu-risla (Calidris melanotos) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Sissekanne Eesti eElurikkuse andmebaasis Kiripugu-rüdi andmebaasis eElurikkus
Älverüdi

Älverüdi ehk älverisla (Calidris acuminata) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta eksikülaline. Sissekanne Eesti eElurikkuse andmebaasis Alverüdi andmebaasis eElurikkus
Kõvernokk-rüdi

Kõvernokk-rüdi ehk kõvernokk-risla (Calidris ferruginea) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Eestis on ta väikesearvuline läbirändaja. Lars Jonsson, 2000. Euroopa linnud. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk XXXX Kõvernokk-rüdi andmebaasis eElurikkus
Kuma (perekonnanimi)

Kuma on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Kuma uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Gutmann ja Knumann. Roobert Kuma palvel kanti Kuma perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 94 all (20. maist 1935). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5. Helene Kuma, eesti keraamik ja kunstiteadlane (1921–2009) Roobet Kuma, eesti metroloog ja esperantist (1882–1945)