laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ford Focus

Ford Focus on Ford Motor Company toodetav automudel, mida Fordi Euroopa osakond esitles 1998. aastal ning seda on toodetud nelja põlvkonna vältel. Ford Focus on väiksem pereauto, millel on keretüübivalikus olnud nii universaal, luukpära, sedaan kui ka kabriolett. Focus valiti uue mudeli nimeks 1998. aasta alguses ning mõeldud oli ta asendama vananenud Ford Escorti. Sama aasta juulis keelas Kölni kohus auto turustamise Saksamaal selle nime all, sest see rikkuvat Hubert Burda Media omandiõigusi, kellele kuulub saksa ajakiri Focus. Lõpuks probleem siiski lahenes, ilma et Ford pidanuks seda mudelit Saksamaal teistsuguse nime all müüma kui mujal maailmas. 1999. aastal valiti Ford Focus Euroopa aasta autoks. Focuse koostetehased asuvad Chongqingis (Hiina), General Pachecos (Argentina), Hai Duongis (Vietnam), Hermosillos (Mehhiko), Pretorias (LAV), Saarlouisis (Saksamaa), Santa Rosas (Filipiinid), Setubalis (Portugal), Taoyuanis (Taiwan), Valencias (Hispaania) ja Vsevoložskis (Venemaa). Ford Focus oli üheksa aastat järjest (1999–2007) Suurbritannias müüduim auto. See pole siiski rekord, sest Ford Cortina oli Suurbritannia müüduim auto kümme aastat järjest. Neljanda põlvkonna Ford Focust esitleti 2018. aasta aprillis. 1. põlvkond 2. põlvkond 2. põlvkond Turnier 2. põlvkond CC 3. põlvkond 4. põlvkond Kolmeukselist mudelit on kasutatud ka autorallis ning Focus World Rally Car tegi oma rallidebüüdi MM-sarjas 1999. aasta Monte Carlo rallil kahe autoga, mida juhtisid Colin McRae ja Simon Jean-Joseph. Sellega sõitis rallit ka Markko Märtin. Fordi meeskond võitis 2006. ja 2007. aasta autoralli maailmameistrivõistlustel konstruktorite karika, kui meeskonnas sõitsid Marcus Grönholm ja Mikko Hirvonen. 2008 võitis Jari-Matti Latvala Ford Focusel Rootsi ralli, saades läbi aegade noorimaks piloodiks, kes kunagi ralli MM-etapi võitnud. Ford Focus WRC autosid kasutati kuni 2010. aasta hooajani, mil teatati, et alates 2011. aastast vahetab Focuse välja uus Fiesta.
Adolf Stafenau

Adolf Stafenau (5. juuni 1881 Leebiku vald – 1. märts 1970 Tallinn) oli Eesti konsulaarametnik ja konsul Valkas. 1920. ja 1930. aastatel oli ta Valga linnavolikogu volinik.
Konstantin Talven

Konstantin Talven (kuni 1939. aastani Konstantin Schmidt; 23. november 1892 Vana-Vändra vald, Pärnumaa – 5. september 1940 Tallinn) oli Eesti diplomaat. Talvenit autasustati 1934. aastal EPR II/1, 1935. aastal KR III ja 1940. aastal RV III, Polonia Restituta III ja Ungari III teeneteristiga. Talven lõpetas 1911. aastal Moskva 6. Gümnaasiumi ning õppis 1911-1916 Moskva Ülikooli füüsika-matemaatika teaduskonnas. Schmidt/Talven töötas 1916-1920 Moskvas, Eestisse tagasi tulles oli ta aastal 1922 Vändra gümnaasiumi direktor. Kevadel 1923 suundus Schmidt/Talven tööle Välisministeeriumi Ida büroosse ja sai samal aastal selle juhatajaks. Augustist 1926 suundus tööle Riia saatkonda ja töötas seal konsul-sekretärina kuni jaanuarini 1927. Märtsist 1927 töötas Schmidt/Talven Välisministeeriumis esmalt Rahvasteliidu büroos ja septembrist informatsioonibüroos. Aprillis 1929 suundus Talven Varssavisse, kuhu jäi kuni 1936. aastani, mil ta suundus Moskva saatkonda nõunikuks, kuhu jäi veebruarini 1938. Juunist 1938 oli Talven VM Ida büroo juhataja, 1939 aga suundus tagasi Varssavisse, kus oli üks väheseid saatkonna töötajaid, kes viibis seal Varssavi pommitamise ja okupeerimise ajal. Veebruarist 1940 oli Talven lähetusel Rooma saatkonnas ja aprillist 1940 kuni surmani septembris 1940 töötas Talven Välisministeeriumi poliitilise osakonna abidirektorina. Talven oli Kaitseliidu liige ning Eesti-Läti ja Eesti-Poola sõprusühingute liige. Talven suri Tallinnas 5. septembril 1940 ja maeti Tallinna Siselinna kalmistule 8. septembril 1940. Talven oli kaks korda abielus: 1. Agathe (Agafoklia), snd 1891 Sawostin; 2. Olga Bremer, snd 1901 Volt. Riigivapi III klassi teenetemärk, 1940 Välisministeerium (2006). Eesti välisteenistus. Biograafiline leksikon 1918-1991. Tallinn: AS Vaba Maa. Lk 113. Välisministeerium. "VM välisteenistuse biograafiline leksikon 1918-1991" (PDF). Välisministeerium. Välisministeerium. "Diplomaatide elulood" (PDF). "Kalmistute register". http://www.president.ee/et/vabariik/teenetemargid/kavalerid.php?id=14444 Teenetemärkide infosüsteem
Eduard Tiro

Eduard Tiro (22. jaanuar 1900 Alūksne vald, Valgamaa – 13. juuni 1972 Valga) oli Eesti konsul. 1935. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Eduard Tiro oli 1918–1919 raudteeametnik Gulbenes. 1919 teenis Läti sõjaväes, 1919–1920 Eesti sõjaväes Vabadussõjas. 1920–1933 üleajateenija Kaitseministeeriumi Varustusvalitsuses. 1935–1936 Kaitseministeeriumi Varustusvalitsuse ja Majandusministeeriumi Maksudevalitsuse ametnik. 1936–1939 vanemmaksukontrolör Valgas, alates 1939 abimaksuinspektor Haapsalus. 15. juunil 1940 nimetati ta Eesti asekonsuliks Valka (eksekvaatur saadud Augusts Kirhenšteinsilt 5. juulil 1940). Pärast sõda töötas ta maksuametnikuna. Tiro abikaasa oli Irmgard Jakobson (1903–1986), lapsed Kalju (1931) ja Vello (1935–1993). Läti Valga Eesti Vabariigi aukonsuli Eduard Tiro akrediteerimise kirja Läti Vabariigi vastus volituste üleandmisele
Susanna Otema

Susanna Otema (kuni abiellumiseni Susanna Lõhmus; 1. september 1927 Tsooru – 13. november 2009) oli eesti keraamik. Ta sündis Võrumaal Tsooru külas kolmelapselises perekonnas. Kõrghariduse omandas Susanna Otema Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas 1953. aastal keraamika erialal. Ta spetsialiseerus portselanimaalimisele ja asus pärast instituudi lõpetamist tööle Leningradis Mihhail Lomonossovi-nimelises portselanitehases. Eestisse pöördus tagasi 1958. aastal ja asus tööle kunstikombinaat Arsi portselanimaalimise ateljees. Tema kujundatud portselanist nõusid kasutati nii kingituste kui ka koduste tarbenõudena. Tema teeneks peetakse eesti portselanimaali kunstilise taseme tõusu 1960. ja 1970. aastatel. Susanna Otema loomingut võib leida Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi, Tallinna Linnamuuseumi, Eesti Ajaloomuuseumi ja Peterburi Vene Muuseumi kogudest. Susanna Otema õde Marta Lõhmus oli Tartu Ülikooli õppejõud, teine õde Melanie Kaarma oli moekunstnik. Susanna Otema : [nekroloog]. – Sirp, nr 44/45, 27. november 2009, lk 28.
Mart Laisk

Mart Laisk (2018. aastast kannab nime Heino Mart Laisk; sündinud 25. septembril 1961) on eesti psühholoog ja selgeltnägija. Ta on lõpetanud 1982. aastal Tartu Kaugõppekeskkooli. ja 2005. aastal Tartu Ülikooli psühholoog-nõustaja diplomiga. Ta osales 2018. aastal "Eesti selgeltnägijate tuleproovis" ja tuli seal 6. kohale. Mart Laisk on mänginud filmis "Magnus" nimiosalise Magnuse isa. Dehumaniseeritud koolisüsteem Postimees, 27. mai 2009 Pedogoogilisi mõttemõlgutusi Postimees, 30. november 2009 Kes loob eestlase lugu Postimees, 18. veebruar 2010 Eksimused ei võta inimeselt õigusi Postimees, 24. mai 2010 Tema isa on akadeemik Agu Laisk ja vend on poliitik Andres Laisk. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] http://www.ag.tartu.ee/?q=kool/ajalugu/vilistlased&k=1982/tkok "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuni 2017. Vaadatud 16. detsembril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://elu.ohtuleht.ee/904786/selgeltnagijasaatest-valja-langenud-heino-mart-vahel-hargnevad-mu-ees-lahti-sellised-ouduslood-et-aju-keeldub-neid-algul-uskumast Filmi sõnum: "Kui te oma lapsi ei armasta, siis nad surevad ..." SL Õhtuleht, 24. aprill 2007. "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk 342.
Ülar Mark

Ülar Mark (sündinud 12. veebruaril 1968) on eesti arhitekt. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Ülar Mark Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1989–1995. Aastatel 1996–2002 töötas Ülar Mark arhitektuuribüroos Mark & Tamm Arhitektid. 1999–2002 oli ta Narva linnaarhitekt. Alates aastast 2002 töötab Ülar Mark arhitektuuribüroos Urban Mark OÜ ning aastast 2009 arhitektuuribüroos Allianss Arhitektid OÜ. Ta on üks Kodasema OÜ arhitektuuri- ja inseneribüroo asutajatest ja peaarhitekt. 2006. aastal kureeris Ülar Mark Veneetsia arhitektuuribiennaalil Eesti ekspositsiooni "Joint Space" ning oli aastatel 2010–2014 Eesti ekspositsiooni komissar. 2006–2016 kuulus Ülar Mark Eesti presidendi Toomas Hendrik Ilvese nõukotta. Ta on Eesti Arhitektide Liidu liige ning kuulub liidu eestseisusse, 2006–2007 oli Eesti Arhitektide Liidu esimees. 2008–2012 Eesti Arhitektuurikeskuse juhataja. Ülar Margi tuntumad tööd on Eesti Panga galerii, Tallink Spa Hotell ning Tartu raudteejaama uus hoone. Lisaks on Ülar Mark osalenud edukalt konkurssidel ning koostanud planeeringuid ja urbanistlikke projekte. Eramu Silgu tänaval, 2002 Eurovisioon 2002, lavakujundus Eesti Panga galerii, 2004 projekt "Joint Space" Veneetsia arhitektuuribiennaalil, 2006 Fortuuna kvartali detailplaneering Tartus, 2006–2007 Haanja hotell, 2007 Ugandi spaahotell, 2007 Tartu vaksal, 2008 Tallink Spa hotell, 2008 Fortuuna kvartal Tartus, 2003; 1. preemia Seewaldi konkurss, 2005 Koidu asula, Rae vald, 2006 Maakri kvartal Tallinnas, 2006; välja valitud teise vooru Noblessneri kvartali arhitektuurivõistlus, 2007 Ministeeriumide hoone, 2007 Eesti Vabariigi saatkond Riias, 2007 Tartu vaksal, 2008; 1. preemia Rävala pst. 5 juureehitus, 2008 Lasnamäe 8 äri- ja eluhoone, Tallinn, 2008 2006 Kultuurivedur 2008 stipendium "Ela ja sära" 2016 Valgetähe IV klassi teenetemärk Ülar Margi elukaaslane on Kärt Tomingas. Neil on ühine tütar Roberta. Markil on varasemast kooselust ka poeg Ailan Daniel. Ta hobiks on soolopurjetamine, paadiks on aastal 2020 Mini 996, ELUKAS (vt Mini Transat 6.50). Kodasema, meist, kodasema.com ERR.ee video: vestlusõhtu "Eesti arhitektid. Ülar Mark". ERR, 19. mai 2017. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). 29. juuli 2020, Seul Estonien à prendre le départ de la SAS-BDM, Ülar Mark Sailing n'est pas un inconnu aux Sables d'Olonne. Ülar Mark Sailing Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Ülar Mark Arhitektuuribüroo Urban Mark OÜ, tööd Pealelend: Ülar Mark, Eesti Arhitektide Liidu esimees, Narva linnaarhitekt 1999 – 2002, Sirp 19. mai 2006 Askur Alas. Kaks Eesti meest tegid maailmas ainulaadse projekti, Eesti Päevaleht, 15. jaanuar 2005 Ülar Mark, Indrek Tiigi. Elamu Silgu tänaval Kakumäel, Maja 1–2004 Ingrid Ruudi. Puuduv raamat ruumis. Galerii Eesti Panga kvartalis, Maja 1–2005 Ülar Mark. Brüssel Euroopa pealinnaks? Maja 3-2009
Hindrek Kesler

Hindrek Kesler (sündinud 7. aprillil 1958 Kiviõlis) on eesti arhitekt, Tallinna Tehnikakõrgkooli arhitektuurinstituudi direktor. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Hindrek Kesler Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1976–1981. Aastatel 1981–1987 töötas Hindrek Kesler riiklikus projekteerimisinstituudis Eesti Kommunaalprojekt. Aastatel 1991–2002 töötas ta arhitektuuribüroos Kuup OÜ. Alates 2002. aastast töötab Hindrek Kesler arhitektuuribüroos Zero OÜ. Hindrek Kesleri tuntumad tööd on Luku-Expert kaupluse- ja büroohoone Tallinnas ning arhitektuuribüroo Zero hoone Metasavahi teel. Hindrek Kesleri projekteeritud Luku-Expert kaupluse- ja büroohoone pälvis aastal 2006 parima betoonehitise nimetuse. Eesti Merelaevandus büroohoone rekonstruktsioon, 1995 Sillamäe autobussijaam ja tankla, 1998 Sillamäe Eesti Gümnaasium, 2001 Büroohoone Mustamäe tee 6b, 2002 Saksa Auto kereremonditöökoda, 2004 Luku-Expert kaupluse- ja büroohoone Tallinnas, 2006 arhitektuuribüroo Zero hoone, 2007 2008 – Tartu rahu tähisala avalik ideevõistlus; 2. preemia Rakendusarhitektuur TKTK Eesti Arhitektide Liit, volitatud arhitektid V Arhitektuuribüroo Zero OÜ, töid Karin Paulus: Non vi sed arte, Eesti Ekspress, 29. märts 2007 Tõnis Kimmel: Tartu rahu tähisala ideevõistlus, MAJA 2-2008 Parim betoonehitis 2006, Eesti Ekspress 12. aprill 2007
Merepiir

Merepiir on riigi territoriaalmere välispiir. Merepiir on riigi veeala piirav mõtteline joon, millest siseriigi poole on territoriaalmeri ja -veed, mis on allutatud riigi seadustele, ja väljapoole jäävate vete kohta kehtib rahvusvaheline või naaberriigi õigus. Riigipiiri seadus, vaadatud 22. mai 2024 Rahvusvahelised veed Siseveed
Dispergant

Dispergant ehk dispergeeriv aine ehk dispergent[viide?] (ladina k. dispergere hajutama; inglise dispersant, dispersing agent) on kemikaal, mille abil emulgeeritakse, hajutatakse või stabiliseeritakse mingisse keskkonda sattunud ainet. Dispergante kasutatakse näiteks vette sattunud toornaftakelmete lõhkumisel ja pesuainetes. Dispergeerunud aine Pindaktiivne aine Keskkonnasõnaraamat EnDic2004. Tartu : Mats; Tallinn : Tallinna Raamatutrükikoda
Bao

Bao on Ida-Aafrikas levinud lauamäng. Bao kuulub mancala-mängude hulka, seda mängitakse neljarealisel laual, igas reas on kaheksa pesa. Baol on omakorda kaks peamist variatsiooni, neist keerulisem, Sansibari bao, on tõenäoliselt kõige keerukamate reeglitega mancala-variatsioon. Sansibari bao on samuti võistluslik mõttemäng, milles peetakse turniire ning mida mängivad Ida-Aafrikas professionaalsed mängijad.
Tõnu Laanemäe

Tõnu Laanemäe (sündinud 12. aprillil 1977 Pärnus) on eesti arhitekt. Tõnu Laanemäe õppis aastatel 1991–1995 Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumis. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas aastatel 1996–2003. 2003–2006 töötas Tõnu Laanemäe arhitektuuribüroos QP Arhitektid OÜ. Alates 2006. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Paik Arhitektid OÜ. Alates 2013. aastast juhib ta oma ettevõtet Symptom Arhitekt OÜ. Tõnu Laanemäe tuntumad tööd on AS-i COAL terminal Muugal, Pärnu kergejõustikumaneež ja galeriielamud Tallinnas Sõpruse puiesteel. 2017 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (kaasautorid: Kino Maastikuarhitektid OÜ, Mirko Traks, Toomas Paaver, Edgar Kaare ja Terje Ong; Roosi tänav Tartus) AS-i COAL terminal Muugal, 2005 (kaasautor Tõnu Laigu) galeriimajad Tallinnas Sõpruse puiesteel, 2003 (kaasautor Tõnu Laigu) kahepereelamu Tallinnas Nõmmel, 2004 (kaasautor Tõnu Laigu) korterelamud Tallinnas Mäepealse tänaval, 2007 (kaasautor Tõnu Laigu) Pärnu kergejõustikumaneež, 2006 (kaasautor Tõnu Laigu) äripindadega korterelamu Tallinna Pärnu maanteel, 2008 (kaasautorid Tõnu Laigu, Koit Ojaliiv) korterelamu Tallinnas Kalamajas, 2008 Viljandi sõudeelling, 2009 Tartu mnt 50-52a hoonestamise võistlus, 2005 (kaasautor Tõnu Laigu) Telliskivi tänava ja Balti jaama vahelise ala hoonestamise võistlus, 2003 (kaasautor Tõnu Laigu) Tallinna Loomaaia läänevärava arhitektuurikonkurss, 2005 (kaasautor Tõnu Laigu) Merirahu elurajooni arhitektuurivõistlus, 2003 (kaasautor Tõnu Laigu) Kihnu sadamaala ideevõistlus, 2005 (kaasautor Tõnu Laigu); 2. preemia Seewaldi ala ruumilise planeerimise võistlus, 2005 (kaasautorid Tõnu Laigu, Kadri Kerge) Eesti Rahvusringhäälingu uue hoone konkurss, 2007; 3. preemia Tallinna Linnavalitsuse uus hoone, 2009; valitud II etapi 10 töö hulka Eesti Kunstiakadeemia tudengid, Tõnu Laanemäe Arhitektuuribüroo QP Arhitektid OÜ Arhitektuuribüroo Paik Arhitektid OÜ Ene Läkk. Tööliskvartalisse kolib trendirahvas, Eesti Ekspress, 26. august 2003 Karin Paulus. Argipäeva poeesia. AS Coal terminal Muuga sadamas, Maja 2/2006 Karin Paulus. Pärnu uus sporditempel, Eesti Ekspress, 25. jaanuar 2007
Omaheke ringkond

Omaheke ringkond on Namiibia 1. järgu haldusüksus (ringkond). Piirneb idas Botswanaga. Suurema osa ringkonnast moodustab Kalahari kõrb ja selle äärealad. Ala põliselanikeks on hererod ja namad. Ringkond jaguneb 6 valimisringkonnaks: Aminuis Kalahari Gobabis Otjinene Otjombinde Steinhausen Halduskeskus ja suurim linn on Gobabis. Ringkonnas kasvatatakse veiseid.  Omaheke ringkond – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ekspositsioon

Ekspositsioon on kunstiteoste, trükiste, näituse- või muuseumieksponaatide või muu taolise väljapanek.
Ekspositsioon (täpsustus)

Ekspositsioon tähendab mitut asja. Ekspositsioon on millegi, näiteks esemete, väljapanek. Ekspositsioon on muusikateose osa. Ekspositsioon ehk eksponeeritus on bioloogias organismi kokkupuude mingi kahjuliku teguriga (nt kiirgus, müra). Ekspositsioon ehk eksponeeritus on geograafias ... Ekspositsioon on fotograafias ...
Tõnis Bittman

Tõnis Bittman (sündinud 15. märtsil 1977) on Eesti poliitik. 2005–2009 oli ta Tallinna linnavolikogu liige. 2006. aasta kevadel avalikustas ja esitas Bittman kaitsepolitseile lindi, millel oli tema vestlus Res Publicasse kuulunud Oleg Rebasega. Bittmani väitel oli salvestisel katse teda ära osta, et umbusaldada linnapea Edgar Savisaart. Keskerakonnal oli toona volikogus enamus vaid ühe häälega. Rebane eitas äraostmist, kuid heideti Res Publicast välja ning liitus linnavolikogus keskfraktsiooniga. Kaitsepolitsei lindilt häälte ostmise katset ei tuvastanud. Bittman on esindanud poliitikas ja asjaajamises suurärimees Endel Sifi huve. Ehkki Bittman kinnitas Keskerakonnast lahkumist juba 2009. aastal, kuulus ta äriregistri andmeil erakonda 1999–2011. "Äriregistri teabesüsteem: Bittman, Tõnis". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 30. novembril 2009. http://www.tallinnapostimees.ee/194958/tonis-bittman-lahkus-keskerakonnast/ http://www.epl.ee/news/eesti/tonis-bittman-keelas-reaalkooli-staadionitunnid.d?id=51168276 Tõnis Bittman lahkus Keskerakonnast – Postimees, 30. november 2009 Rikka mehe teenistuses – Eesti Ekspress, 20. juuni 2006 Tõnis Bittman keelas reaalkooli staadionitunnid – Eesti Päevaleht, 12. mai 2009 Tõnis Bittman lahkus Keskerakonnast – Postimees, 30. november 2009
Pizzicato

Pizzicato on poogenpilli sõrmega mängimine ja noodikirja märk.
Khomasi ringkond

Khomasi ringkond on Namiibia 1. järgu haldusüksus (ringkond). Ta asub riigi keskosas. Ringkond jaguneb 10 valimisringkonnaks. Halduskeskus ja suurim linn on Windhoek.  Khomasi ringkond – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Aare Nõmme

Aare Nõmme (sündinud 1949) on eesti endine poksija. Nõmme alustas poksiga 1965. aastal. Ta poksis Tallinna Tööjõureservides, kus tema treener oli Martin Linnamägi, ning Tartu Dünamos, kus tema treener oli Vello Kade. Hiljem poksis ta Pärnu ja Kuressaare Kalevis. Nõmme oli I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) Eesti NSV meister (1973). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) III koha (1968, 1971, 1972 ja 1974) ja II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) III koha (1979). Nõmme osales Eesti NSV - Leedu NSV 1973. aasta sõpruskohtumisel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) ja kaotas oma kohtumise. Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009.
Otjozondjupa ringkond

Otjozondjupa ringkond on Namiibia 1. järgu haldusüksus (ringkond). Piirneb idas Botswanaga. Ringkond jaguneb 7 valimisringkonnaks. Halduskeskus ja suurim linn on Otjiwarongo. Suuremad asulad on veel Grootfontein, Okahandja, Okakarara, Otavi, Kalkfeld ja Kombat. Tähtsaim majandusharu on kaevandamine. Ringkonnas asub Waterbergi rahvuspark.  Otjozondjupa ringkond – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Gytis Lukšas

Gytis Lukšas (sündinud 16. mail 1946 Kaunases) on leedu filmirežissöör. Ta lõpetas 1971. aastal Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi. Ta on Leedu Filmitegijate Ühingu esimees. Tema film "Järv" oli 2009. aastal Pimedate Ööde Filmifestivali Balti programmis.
Erhard Britzke

Erhard Britzke (ka Ergard Britske, vene Эргард Викторович Брицке; läti Erhards Bricke ; 20. jaanuar 1877 Riia (teistel andmetel Tartu ) – 28. september 1953 Moskva) oli baltisaksa päritolu Nõukogude Liidu keemik ja metallurg, NSVL Teaduste Akadeemia akadeemik (1932). Ta oli 29. detsembrist 1936 kuni 28. veebruarini 1939 NSVL Teaduste Akadeemia asepresident. Erik-Amburger-Datenbank: Britzke Erhard (Viktorovič)[alaline kõdulink] Большая Советская Энциклопедия: Брицке Эргард Викторович Foto Album Academicum des Polytechnikums zu Riga. 1862-1912., Riga: Janck & Poliewsky, 1912 Andmed ESTERis[alaline kõdulink] Вице-президенты Российской академии наук Исследования по прикладной химии. Сборник научно-исследовательских работ, посвященный памяти акад. Э. В. Брицке / [ред. коллегия: акад. И. П. Бардин (отв. ред.) и др.]., Москва: Издательство Академии наук СССР, 1955 Andmed ESTERis Эргард Викторович Брицке (1877-1953), 1955, Andmed ESTERis
Dielektrikuskadu

Dielektrikuskadu on elektrivälja toimel dielektrikus tekkiv soojusenergia. Välja energia kulub ära dipoolide orienteerimiseks. Polümeeride dielektrikuskadu võib oluliselt sõltuda temperatuurist (kui dipoolid on peaahelas), sest ahelaga seotud dipoolide pöördumine on seotud suurema ahelalõigu pöördumisega ja sõltub seega ahela painduvusest-liikuvusest. Ahel on liikuvam alles klaasistumistemperatuuri lähedal (või plastifikaatorite olemasolul).
Tondipoisid

"Tondipoisid" on 2009. aastal valminud Eesti dokumentaalfilm Tondipoiste samba taasloomisest. Film esilinastus 23. augustil 2009 Tallinnas Vabaduse väljakul. Film „Tondipoisid". kuhuminna.tallinn.ee Kaspar Käänik. Vabaduse väljakul esilinastub film "Tondipoisid" Õhtuleht, 23. august 2009
Markus Larsson (mäesuusataja)

Markus Larsson (sündinud 9. jaanuaril 1979 Karlstadis) on Rootsi mäesuusataja, kes on spetsialiseerunud slaalomile ja suurslaalomile. Larsson elab Monacos. Schladmingis toimunud 1997. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis Larsson kaks pronksmedalit: suurslaalomis ja ülisuurslaalomis. Larsson on osalenud 2002., 2006., 2010. ja 2014. aasta taliolümpiamängudel. Larssoni parim koht olümpiamängudel on 2002. aastal slaalomi ja 2014. aastal suurslaalomi 7. koht. Võisteldes kasutas Larsson suusafirma Head varustust. Ta lõpetas profikarjääri 2016. aastal. 2002 Salt Lake Citys 7. koht slaalomis 2006 Tornios 11. koht Alpi kahevõistluses 2010 Vancouveris 16. koht Alpi kahevõistluses 27. koht suurslaalomis 43. koht kiirlaskumises 2014 Sotšis 7. koht suurslaalomis 2003 Sankt Moritzis 6. koht Alpi kahevõistluses 10. koht slaalomis 2005 Bormios 4. koht slaalomis 2007 Åres hõbemedal võistkonnavõistluses 2015 Beaver Creekis pronksmedal võistkonnavõistluses 1997 Schladmingis pronksmedal suurslaalomis pronksmedal ülisuurslaalomis Markus Larsson on osalenud (seisuga 11. veebruar 2015) 200 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse neli korda, millest kaks korda esikohale. Kõigil kordadel on ta poodiumile jõudnud slaalomis. Meeskonnavõistlusel Ǻres saavutas ta 2007. aastal teise koha. Maailma karikasarja kokkuvõttes on Larssoni parim saavutus olnud 22. koht 2006.–2007. aasta hooajal. Markus Larsson on 183 cm pikk ja kaalus tippsportlasena 83 kg. 2009. aasta jaanuaris kukkus Larsson rängalt kiirlaskumise treeningul Šveitsis Wengenis. Ta kaotas teadvuse, sai tugeva peapõrutuse, murdis ninaluu ja vigastas näopiirkonda. Kukkumine lõpetas tema hooaja. Jan Semneby. "Markus Larsson tillbaka efter skadan". Svenska Dagbladet. Markus Larssoni profiil Alpine Ski Database'is Markus Larsson (mäesuusataja) FIS-i kodulehel (inglise)
Meeste ühesüst 1000 m

Meeste ühesüsta 1000 m on aerutamise distants.
Asko Kase

Asko Kase (sündinud 26. veebruaril 1979 Tallinnas) on eesti filmilavastaja ja montaažirežissöör. Asko Kase õppis Tallinna 20. Keskkoolis ja Tallinna Bakalaureuse Erakoolis. 1998. aastal astus Tallinna Pedagoogikaülikoolis telerežii erialale. Ülikooli lõputööks valmis eksperimentaalne lühifilm "Kooma" (2004). Aastatel 2006-2008 osales ta Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakooli (BFM) esimese rahvusvahelise filmiõppe programmi magistriõppes. Ta on töötanud mitmes produktsioonifirmas režissöörina. Teinud arvukalt reklaamfilme ja telesaateid. Tal on kaks vahvat poega, Lars Aurelius ja Franz Aurelius. "Detsembrikuumus" IMDb:  Pikemalt artiklis Detsembrikuumus Žanr: ajalooline draama. Stuudio: Eetriyksus (2008). Osades: Sergo Vares, Tõnu Kark, Liisi Koikson, Mait Malmsten. Asko Kase debüütmängufilm räägib 1924. aastal aset leidnud 1. detsembri riigipöördekatsest. 30. septembril 2009 otsustas Eesti Filmi Sihtasutus esitada filmi "Detsembrikuumus" parima võõrkeelse filmi Oscari kandidaadiks. "Buddha Of The North" (2000) "Linnapiloot" (2001) "Kooma" (2004) "Hundi agoonia" (2006) "Zen läbi prügi" (2007) "Detsembrikuumus" (2008) "Tondipoisid" (2009) 2008 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (aasta film "Detsembrikuumus") Asko Kase andmekogus IMDb (inglise) Andris Feldmanis. Vabariigi juubelifilmi režissööriks saab Asko Kase. / Eesti Päevaleht, 4. september 2007 Tiit Tuumalu. Asko Kase tegi lihtsalt filmi, mitte juubelifilmi. / Postimees, 17. oktoober 2008 Sulev Teinemaa. Asko Kase. Persona Grata / Teater. Muusika. Kino, 2008, nr 12, lk 135–137