Tarn

See artikkel räägib taimeperekonnast. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Tarn (täpsustus). Tarn (Carex) on kõrreliselaadsete seltsi kuuluva lõikheinaliste sugukonna liigirikkaim perekond. Esimesena kirjeldas tarnu teaduslikult Carl von Linné (Linnaeus) oma 1753. aastal ilmunud teoses "Species plantarum". Sellega pani ta aluse tarnade uurimise teadusele ehk karikoloogiale. Esimesed üksnes karikoloogiateemalised teosed olid saksa botaaniku Carl Ludwig Willdenowi 1805 avaldatud 107-leheküljeline raamat "Caricologia, sive descriptiones omnium specierum caricis, in usum excursionum botanicarum pro amicis seorsim impressa..." ja saksa botaaniku Carl Heinrich Hoppe 1826 avaldatud 104-leheküljeline raamat "Caricologia germanica oder Aufzahlung der in Deutschland wildwachsenden Riedgraser". Tarnaliikide arvuks on pakutud 1100–2000. Eestis on loendatud 77 tarnaliiki. Tarnad on kosmopoliitsed, kuid kõige rohkem on neid parasvöötmes. Neid leidub kõikjal igijääga katmata aladel, välja arvatud Amazonase suudmest kagusse jääv ala, Araabia poolsaar, Thari kõrb ja põhiosa Aafrikast. Aafrikas leidub tarnu vaid Põhja-Aafrikas, Lõuna-Aafrikas, Madagaskaril, Niiluse orus ja Etioopias. Enamik tarnu, kuid mitte nad kõik, kasvab märgaladel, eriti paduratel, soodes ja rabades, tiikide ja vooluveekogude kallastel ning isegi kraavides, kus nad sageli moodustavad taimestiku põhiosa. Tarna leht moodustub lehelabast ja -tupest. Lehetupe üleminekukohas lehelabaks asub väike kilejas keeleke. Tarna õied moodustavad pähiku. Erinevail liikidel saab eristada androgüünset ja günekandrilist pähikut. Esimesel juhul on isasõied pähiku tipus, emasõied aga alusel. Emasõitest areneb hiljem põisik, mille morfoloogia on tähtis liigimääramistunnus. Tarnad on kasutusel taimekasvatuses, sealhulgas maastikuarhitektuuris ja eraaedades. Looduslikult kasvavad liigid on levinud looduskeskkonna taastamise projektides ja jätkusuutlikus maastikukujunduses. Ehkki nad armastavad vett, taluvad nad hästi kuivust, mistõttu neid kasutatakse aasadel ja muru asemel seal, kus ei taheta kulutada vett kastmise peale. Mõnda tarnaliiki kasutatakse aianduses ilutaimena. Paljud tarnade ilutaimena kasvatatavad sordid on aretatud Jaapanis. Eestis kasvab 77 liiki tarnu. alsstarn – Carex chordorrhiza eristarn – Carex appropinquata gallia tarn – Carex ligerica hallikas tarn – Carex canescens harilik tarn – Carex nigra hirsstarn – Carex panicea jalgtarn – Carex rhizina jõhvtarn – Carex capillaris jänestarn – Carex leporina kahekojane tarn – Carex dioica kahkjas tarn – Carex pallescens kallastarn – Carex riparia karvane tarn – Carex hirta keratarn – Carex globularis kevadtarn – Carex caryophyllea kirptarn – Carex pulicaris klibutarn – Carex glareosa kollane tarn – Carex flava kraavtarn – Carex pseudocyperus lakktarn – Carex spicata liivtarn – Carex arenaria lodutarn – Carex loliacea luhttarn – Carex elata läänetarn – Carex distans lünktarn – Carex disticha metstarn – Carex sylvatica mudatarn – Carex limosa mägitarn – Carex montana mätastarn – Carex cespitosa niidutarn – Carex lepidocarpa niitjas tarn – Carex lasiocarpa nokktarn – Carex rhynchophysa nõmmtarn – Carex ericetorum ohtene tarn – Carex aristata ojatarn – Carex viridula padutarn – Carex buxbaumii pikk tarn – Carex elongata pudeltarn – Carex rostrata põhjatarn – Carex mackenziei põistarn – Carex vesicaria põngastarn – Carex pilulifera pööristarn – Carex paniculata randtarn – Carex extensa raudtarn – Carex davalliana rebastarn – Carex vulpina rulltarn – Carex hartmanii sagristarn – Carex irrigua sale tarn – Carex acuta salutarn – Carex brizoides siiltarn – Carex muricata sirptarn – Carex demissa sootarn – Carex acutiformis sõrmtarn – Carex digitata tihe tarn – Carex otrubae tupptarn – Carex vaginata turvastarn – Carex heleonastes tõmmukas tarn – Carex brunnescens tähttarn – Carex echinata varane tarn – Carex praecox varjutarn – Carex remota varvastarn – Carex ornithopoda vesihaljas tarn – Carex flacca vesitarn – Carex aquatilis villtarn – Carex tomentosa õievähene tarn – Carex pauciflora õrn tarn – Carex disperma ääristarn – Carex hostiana ümartarn – Carex diandra Poku "Botaanika" II osa (Süstemaatika). Koostaja A. Kalda. Tallinn, "Valgus" 1970, lk. 638  Tarn – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis