laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Liliuokalani

Liliʻuokalani (sündinud Lydia Liliʻu Loloku Walania Wewehi Kamakaʻeha, tuntud ka nimega Lydia Kamakaʻeha Paki, hiljem kasutatud ka nimekuju Lydia Dominis; 2. september 1838 – 11. november 1917) oli Hawaii Kuningriigi viimane monarh ja ainus valitsev kuninganna. 16. septembril 1862 abiellus ta John Owen Dominisiga, kes sai O'ahu ja Maui saarte kuberneriks. Neil oli kolm lapsendatud last, kellel ei olnud aga pärimisõigust; lihaseid lapsi neil ei olnud. Abielu lõppes 27. augustil 1891 Dominisi surmaga. Liliuokalani ei abiellunud uuesti. Liliuokalani nimetas oma pärijaks oma õetütre Victoria Kaʻiulani, kes aga suri 6. märtsil 1899 23-aastaselt vallalise ja lastetuna. Pärast tema surma ei nimetanud Liliuokalani uut pärijat ning rohkem õelapsi tal polnud ka. Niisiis suri koos Liliuokalaniga välja kogu Havai kuningasugu. 17. jaanuaril 1891 päris Liliuokalani trooni oma vennalt Kalākaualt, kellel polnud lapsi. Liliuokalani kukutati riigipöördega 14. jaanuaril 1893. Riigipöörde korraldas rühm eurooplasi ja ameeriklasi, keda pahandas kuninganna soov muuta põhiseadust, et anda havailastele tagasi hääleõigus. 1. veebruaril kuulutas endine USA saadik Hawaiil endise Hawaii kuningriigi USA protektoraadiks. Riigipöörde järel palus Liliuokalani USA presidendilt Grover Clevelandilt, et see taastaks Hawaii iseseisvuse. President möönis, et riigipööre polnud seaduslik, kuid ei taastanud Hawaii iseseisvust. Moodustati komisjon, kes uuris riigipööret. 26. veebruaril 1894 avaldati Morgani aruanne, mille kohaselt olid kõik riigipöörde osapooled, välja arvatud kuninganna Liliuokalani, käitunud seaduspäraselt ja vabad vastutusest. 4. juulil 1894 kuulutati välja Hawaii Vabariik, mille presidendiks sai Sanford Dole, üks esimesi, kes kutsus üles keelustama Hawaiil monarhiat ja kuulutama välja vabariiki. 16. juunil 1895 leiti Liliuokalani kodust käsitulirelvi. Kuninganna väitis, et ei teadnud nende olemasolust, kuid ta mõisteti riigipöördekatse eest 5 aastaks sunnitööle. Hiljem muudeti see karistus 1 aastaks koduarestiks. Elulugu
Jaanimäe (Setomaa)

Jaanimäe on küla Võru maakonnas Setomaa vallas. Küla kuulub Üle-Pelska nulka. Külas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 19 elanikku, kõik eestlased. 2000. aastal oli elanikke 17. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda. Küla lõunaosa on Simaski. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 3.01.2024.
Jaanimäe

Jaanimäe on mitme koha nimi: Jaanimäe, küla Rõuge vallas Võru maakonnas Jaanimäe, küla Setomaa vallas Võru maakonnas Jaanimäe mänd
Jaanimäe (Rõuge)

Jaanimäe on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Jaanimäe palvemaja Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 2.09.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Hämkoti

Hämkoti on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 31.08.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Ihatsi

Ihatsi on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 2.09.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Hara saar

Hara saar on Hara lahes asuv 10,1 hektari suurune väikesaar, mis on Juminda poolsaarest eraldatud kitsa salmega. Saar on tänapäeval inimasustuseta. Halduslikult kuulub saar Harju maakonna Hara küla koosseisu. Saarel kasvab nii okasmetsa kui ka segametsa. 1860. aastal rentis Voldemar Sörensen saare, kuhu rajas kalatööstuse. Sörenseni tööstuses hakati 1870. aastatel kilu soolama plekktoosidesse. 1912 ostis tööstuse eestivene tööstur Feodor Malahhov, kelle ettevõte tegutses saarel 1932. aastani. Kala osteti kokku ümberkaudsetelt kaluritelt Virve ja Hara külast. Malahhovi ettevõttes suitsutati lesta ja tehti sprotte. Saarel kuulus tööstusele 20 hoonet. Enne Teist maailmasõda oli saarel püsiasustus mitme perega. Saarel asus kõrts. Saarele rajati 1909. aastal tuletorn, mille eest hoolitses saare- ehk majakavaht. Eesti Kultuurfilmi ringvaate nr 76, 5/5 alusel oli 1939 saare ainsaks asukaks jäänud majakavaht Voldemar Lindström. Hara saar oli ka populaarne (peamiselt Tallinna) baltisakslaste suvituskohana – selleks olid ehitatud puidust suvemajakesed ning tegutses ka kahekorruseline pansionaat. Saart ühendas mandriga kastsild. Hara lahe rannikul saarest lääne tegutses väike külasadam. Pärast Teist maailmasõda muudeti see sobivate loodusolude (Hara laht on väga sügav) tõttu Nõukogude Liidu mereväe poolt Suurpea baasi osaks (rahvapäraselt eksliku nimega "Hara allveelaevasadamaks"). Saare püsiasustus likvideeriti Nõukogude mereväe ja piirivalve poolt. Saar moodustas koos rannikul ja lahel asuva mereväebaasi polügooni osade ning mereväe- ja piirivalvelinnakuga kinnise tsooni. [www.kasmu.ee/sites/default/files/Lahemaarannakylad150617.pdf "Lahemaa rahvuspargi rannakülade mälumaastike projekti lõpparuanne"]. OÜ Roheline Rada. 2017. Hara saar Eesti looduse infosüsteemis
Foxtrot-klassi allveelaevad

Foxtrot-klassi allveelaevad (nimetus NATO klassifikatsiooni järgi) (vene keeles Подводные лодки проекта 641] ) olid endises Nõukogude Liidus alates 1957. aastast valmistatud diiselallveelaevad. Allveelaeva hakati välja töötama veidi pärast Teise maailmasõja lõppu. Projekti koondnimetuseks sai "Projekt 641". Väljatöötamisel püüti eelkõige vältida eelmiste allveelaevade vigu. Vähendati laevade tekitatavat müra, mis oli Nõukogude Liidu senistel allveelaevadel tunduvalt suurem kui lääneriikide omadel. Lisaks täiustati sonareid, uuendati torpeedoaparaate, suurendati kütusevaru ning koos sellega ka tegevusraadiust jpm. 30 aasta jooksul ehitati kokku 79 sellist allveelaeva. Foxtrot-klassi allveelaev on ehitatud kahekerelisena. Sisemine kere on jagatud seitsmeks veekindlaks sektsiooniks. Keredevaheline ruum täidab sukeltankide otstarvet. Snorkli kasutamisel võis allveelaev kiirusel 8 sõlme läbida 20 000 kilomeetrit. Seda tüüpi allveelaevadel oli snorkel umbes 7 meetrit pikk. Allpool snorkli sügavust liikus laev elektrimootorite jõul, et säästa hapnikku. Vee all sai allveelaev olla kuni neli päeva, seejärel pidi ta hapnikuvaru täiendamiseks ja akude laadimiseks tõusma vähemalt snorkli sügavuseni. Allveelaeva meeskond koosnes 78 liikmest, neist 22 olid ohvitserid ja 56 madrused. Kui ohvitseridele olid ette nähtud kajutid, siis madruste jaoks oli torpeedoruumi taga 27-kohaline magamisruum, kus sai vahetuste kaupa kolmekohalistel naridel puhata. Jõuallikatena kasutati kolme Kolomna 2D42M-tüüpi 2000-hobujõulist diiselmootorit, mis tagasid vee peal kiiruse kuni 16,6 sõlme. Vee all liikumiseks kasutati kolme elektrimootorit – üks 2700 ja kaks 1350 hobujõudu. Sõukruvisid oli kolm, need olid kuuelabalised. Igat sõukruvi käitas omaette mootor. Allveelaevad olid relvastatud kümne 533 mm torpeedotoruga, millest kuus paiknesid vööris ja neli ahtris. Torpeedosid oli kaasas 22 tükki. Torpeedoaparaadid olid võimelised raskekaalulisi torpeedosid tulistama kuni 15 km kaugusele kiirusega 40 sõlme tunnis. Rakettrelvastust allveelaevadel polnud. Allveelaeva pikkus oli 91,5 meetrit, laius 7,5 ja kõrgus tornita 6 meetrit. Laeva veeväljasurve sukeldunult oli 2470 tonni. Ajakiri Tehnikamaailm 8/2004, lk 58–60.
Kaaratautsa

Kaaratautsa on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.09.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kaldemäe

Kaldemäe on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.09.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Snorkel

Snorkel on torukujuline seade (õhutoru) allveelaevadel, mille kaudu tõmmatakse veepinnalt õhku. Snorkli pikkus on tavaliselt alla kümne meetri. Snorkel on sukelduja hingamistoru.
Juuru vald

Juuru vald oli vald Raplamaa maakonnas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas vallas 1511 inimest. Neist 1464 olid eestlased, 33 venelased ja 15 teistest rahvustest. Juuru vallavanem oli Margus Jaanson. Juuru valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991. 11. märtsil 1993 otsustas Riigikogu poolitada Juuru – Kaiu, Kadrina – Saksi, Saku – Kiili, Nissi – Kernu ja Salme – Torgu vallad. Juuru vallas oli üks alevik (Juuru, elanikke 597) ja 14 küla: Atla (91), Helda, Hõreda (80), Härgla (84), Jaluse (40), Järlepa (235), Kalda, Lõiuse (103), Mahtra (99), Maidla (124), Orguse (43), Pirgu (102), Sadala ja Vankse (30). Atla mõisa peahoone Juuru kirik Järlepa mõisa peahoone Kultusekivi Pirgu külas Pirgu mõisa peahoone Seli mõisa valitsejamaja Maakatastri statistika, vaadatud 26.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Statistikaameti andmebaas Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a jaanuari seisuga, vaadatud 17. oktoober 2014 Harju maakonna Saue valla, Rapla maakonna Järvakandi ja Märjamaa alevi ning Juuru ja Käru valla, Saare maakonna Kaarma valla, Tallinna Maardu linna ja Valga maakonna Hummuli valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 21.11.1991)
Vodi

Vodi on küla Võrumaal Rõuge vallas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Haanja valda ja kandis nime Kallaste. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. http://metaweb.stat.ee/get_classificator_file.htm?id=4412334&siteLanguage=et, vaadatud 4.11.2017.
Kaloga

Kaloga on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Seal asub ka muistne linnusekoht Kaloga Jaanimägi. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 3.09.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kergatsi

Kergatsi on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kilomani

Kilomani on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Kilomani lääneosa kutsutakse Kikriks, mis oli 1930. aastatel omaette küla. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Evar Saar: artikkel "Kilomani" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Fokstrott

Fokstrott (inglise keeles foxtrot sõna-sõnalt 'rebasesörk') on seltskonnatants. Fokstrotti iseloomustavad pikad sujuvad liikumised mööda tantsupõrandat. Seda tantsitakse bigbändimuusika (tavaliselt koos lauluga) saatel. Tantsu taktimõõt on 4/4. Fokstrott arenes välja 1910. aastatel ning jõudis oma populaarsuse tippu 1930. aastatel. 20. sajandi teisel veerandil oli fokstrott populaarseim kiireloomuline seltskonnatants ning enamik ilmunud helisalvestisi olid fokstrotid. Fokstrotti tantsitakse ka tänapäeval. Tantsu nimetuse täpne päritolu on ebaselge, kuid ühe teooria kohaselt nimetas selle tantsu populariseerija, näitleja Harry Fox. Fokstroti juured on mustanahaliste tantsus, mille saateks oli ragtime. Aja jooksul jagunes fokstrott aeglaseks ja kiireks versiooniks, viimast hakati kutsuma quickstep'iks.
Foxtrot

Foxtrot on mitme asja nimi: "Foxtrot", ansambli Genesis album (1974) "Foxtrot", kogumikalbum (1998) Foxtrot-klassi allveelaevad, Nõukogude Liidus alates 1957. aastast toodetud diiselallveelaevade klass F-tähe tähistus NATO foneetilises tähestikus Fokstrott (seltskonnatants) FoxTrot, Bill Amendi koomiksisari
Seeba kuninganna

Makeda (etioopia traditsioonis; araabia keeles Malekat sabaa ملكة سبأ , gezi keeles Nigista Saba, islami kontekstis Bilqis või Belqees, ka Nikaule või Nicaula) oli müütiline Seeba kuninganna u. 10. sajandil eKr Ta esineb Piibli Esimeses Kuningate Raamatus ja Teises Ajaraamatus, Matteuse (12:42) ja Luuka (11:31) evangeeliumis, koraanis, Flavius Josephuse teoses Antiquitates Judaicae ning Etioopia ajalooraamatus Kebra Negast. Seeba kuningriik arvatakse olevat asunud tänapäeva Etioopia, Jeemeni ja/või Eritrea aladel. Legendide kohaselt oli Seeba kuninganna külastanud Iisraeli kuningat Saalomoni Jeruusalemmas ja imetlenud tolle tarkust. Nad olid teinud teineteisele suure hulga kallihinnalisi kingitusi. Lahkudes oli Seeba kuninganna olnud kuningas Saalomonist lapseootel. Tal sündis poeg, kellest sai esimene Etioopia kuningas Menelik I ja Etioopia kuningate dünastia alusepanija. Seeba kuninganna on inspireerinud paljusid legende, kirjandusteoseid jm. On arvatud, et Piibli Saalomoni ülemlaul on temale pühendatud. Rudyard Kiplingu muinasjutus "Liblikas, kes trampis jalaga" esineb Seeba kuninganna (Balkis) Saalomoni (Suleiman-ibn-Daoud) lemmiknaisena. Etioopia ajalooraamat Kebra Negast nimetab hinnalist sõrmust, mille Saalomon olevat kuningannale kinkinud. See sõrmus on kesksel kohal Henry Rider Haggardi seiklusromaanis "Seeba kuninganna sõrmus". Rastafarianismis usutakse, et viimane Etioopia keiser Haile Selassie I oli, vastavalt ettekuulutustele, Taaveti (ja Saalomoni) soost taaskehastunud Messias. Rastafari legendi kohaselt olevat Haile Selassie kinkinud Seeba kuninganna sõrmuse Bob Marleyle.
Kirbu (Rõuge)

Kirbu on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Küla idapiiril asub Kirbu järv. Küla lõunaosast voolab läbi Piusa jõgi. Külas asuvad Suurmägi, Pedäjämägi ja Kirbu Esändamägi. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kirbu

Kirbu on mitme koha nimi: Kirbu, küla Rõuge vallas Võru maakonnas Kirbu, küla Valga vallas Valga maakonnas Kirbu on Looküla varasem nimevariant. Kirbu on Kerkaküla varasem nimevariant. Kirbu järv Kirbu mõis Kirbu soo
Kotka (Rõuge)

Kotka on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kriguli

Kriguli on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Küla põhjapoolses osas asub Kriguli mägi. Edelanurgas paikneb Sarise järv, mis jääb osaliselt Sarise küla territooriumile. Asula läänepiiri märgib Luutsniku–Ruusmäe tee. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kuiandi

Kuiandi on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Philipp I (Pommer-Wolgast)

Philipp I (14. juuli 1515 Szczecin – 14. veebruar 1560 Wolgast) oli Pommer-Wolgasti hertsog alates 1531 kuni surmani. Philipp oli Pommeri hertsogi Georg I ja tema esimese abikaasa Amalia poeg. Tal oli vanem vend, kes suri vastsündinuna, noorem õde ja isa teisest abielust noorem poolõde. Koos oma onu Barnim IX-ga viis ta Pommeris 1534. aastal läbi reformatsiooni. Keisrivastastes sõdades Pommer siiski ei osalenud, ehkki oli ametlikult Schmalkaldeni liiga liige ja pidi seetõttu Karl V-le valuraha maksma. 1559. aastal määrati Philipp koos Barnim IX, Münsteri piiskopi ja Braunschweigi hertsogiga riigikomissariks, kes pidid Vana-Liivimaal toimuvast ülevaate saama ning sealsetest oludest keisrile ja riigiseisustele ette kandma, et nood saaks otsustada, millist abi Liivimaale anda tuleks. Philippi tegevus riigikomissarina jäi küll lühikeseks, sest ta suri juba järgmise aasta alguses, jõudmata ära oodata isegi Pommeri seisuste positsiooni Liivimaa abistamise suhtes. Philipp abiellus 27. veebruaril 1536 Saksimaa hertsogi Johanni tütre Mariaga. Abikaasad olid ühevanused. Sellest abielust sündis 7 poega ja 3 tütart, kellest viis poega ja kõik tütred said täiskasvanuks. Kõik pojad said Pommeri hertsogiks: algul Pommer-Wolgasti ja seejärel Pommer-Stettini hertsog Johann Friedrich, Pommer-Wolgasti, pärast Pommer-Barthi ning lõpuks Pommer-Stettini ja Pommer-Rügenwalde hertsog Bogislaw XIII, Pommer-Wolgasti hertsog Ernst Ludwig, algul Pommer-Wolgasti, siis Pommer-Rügenwalde ja lõpuks Pommer-Stettini hertsog Barnim X ning Pommer-Rügenwalde hertsog Kasimir VI. Vanuselt neljanda poja Ernst Ludwigi noorem tütar Elisabeth Magdalena abiellus Kuramaa hertsogi Friedrich Kettleriga. Johann Friedrich oli sündinud 1542 ja polnud isa surma ajal veel täisealine, teised pojad olid veel nooremad. Sellepärast järgnes Philippile Pommer-Wolgasti hertsogina Barnim IX. Siiski pidi ta hertsogitiitli Philippi poegadele tagasi andma, sest tal endal poega polnud, kellele seda jätta, vaid üksnes 4 tütart.
Kuklase

Kuklase on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kuura (Rõuge)

Kuura on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kõomäe

Kõomäe on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Käänu

Käänu on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kääraku

Kääraku on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. 1977. aastal liideti Kääraku külaga Juhka. Tsälbämägi Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Evar Saar: artikkel "Juhka" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Külma

Külma on mitme koha nimi: Külma, küla Rõuge vallas Võru maakonnas Külma, küla Saaremaa vallas Saare maakonnas Külma on Kõrkküla nimevariant Külma järv on Häälijärve nimevariant Külma järv on Kuulma järve nimevariant Külma järv on Murojärve nimevariant Külma tänav Külmaallika
Külma (Rõuge)

Külma on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Õru vald

Õru vald oli vald Valga maakonnas. Õru viimane vallavanem oli Agu Kabrits. Õru valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1992. Vallas oli üks alevik (Õru) ja 8 küla: Killinge, Kiviküla, Lota, Mustumetsa, Priipalu, Uniküla, Õlatu ja Õruste. Õru raamatukogu Maakatastri statistika, vaadatud 23.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Siseministeerium: Kohalike omavalitsuste juhid 2014. a. jaanuari seisuga, vaadatud 17.10.2014 Järva maakonna Koeru valla, Lääne maakonna Hanila, Martna ja Risti valla ning Valga maakonna Õru valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (Riigi Teataja, vastu võetud 20.02.1992)
Leoski

Leoski on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Lillimõisa

Lillimõisa on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kruustangid

Kruustangid on laialdaselt kasutatavad kinnitusrakised. Kruustangid koosnevad korpusest koos seisva põsega, liikuvast põsest, põskedele kinnitatud pakkidest, mis mõnikord on vahetatavad ning kruvi põhimõttel töötavast kinnitusmehhanismist. Eristatakse lauakruustange ja masinkruustange ehk pingikruustange. Viimased on mõeldud tööpinkides kinnitusrakisteks. Kruustangide korpus valmistatakse kas kõrgekvaliteedilisest malmist või terasest. Liikuva põse juhtpinnad on üldjuhul karastatud ja lihvitud. Pakid valmistatakse karastatavast terasest kõvadusega HRC 55...60. Standardsete pakkide tööpind on kas sile või sooneline. Erikujuga pakkidel võib olla ka prismaatiline või astmeline tööpind. Pingikruustangid ümarmaterjalile Pingikruustangid Nurkpingikruustangid Pöörlevpingikruustangid Ristpingikruustangid. Pitskruvi
Loogamäe

Loogamäe on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Luutsniku

Luutsniku on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Mäe-Lüütsepä

Mäe-Lüütsepä on küla Võrumaal Rõuge vallas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Haanja valda ja kandis nime Lüütsepä. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. http://metaweb.stat.ee/get_classificator_file.htm?id=4412334&siteLanguage=et, vaadatud 4.11.2017.
Mahtja

Mahtja on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Karastamine

Karastamine on terase kuumutamine üle kriitilise punkti 30–50 °C võrra, hoidmine nimetatud temperatuuril ning sellele järgnev kiire jahutamine. Jahutatakse tavaliselt vees, õlis või spetsiaalsetes soolalahustes. Karastamine suurendab terase kõvadust ja kulumiskindlust, seejuures jääb sitkus peaaegu samaks. Mitme roostevaba terase puhul toimub karastamine vastupidi: metalli kõvendatakse aeglasel jahtumisel, kiire jahutamise korral jääb metall aga pehmeks.
Mallika

Mallika on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Meelaku

Meelaku on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Miilimäe

Miilimäe on küla Võru maakonnas Rõuge vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda. Küla läbib Rõuge–Vastseliina tee. Küla idapiiri tähistab Vakari–Pari–Tsiistre tee. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Lintlihvpink

Lintlihvpink on ette nähtud mööblikilpide puhtakslihvimiseks. Liivapaberist lihvlint seatakse kahele lindirattale, ning ühe lindiratta liigutamisega antakse lindile vajalik pingsus. Seejärel tõstetakse töölaud vajalikule kõrgusele. Töötlemine toimub lindi pöörlemise ja/või töölaua edasi tagasi liikumise tulemusena.