laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Martin Libene

Martin Libene VR II/3 (21. märts 1889 Vaivara – 3. märts 1919 Alsviķi mõisa lähistel, Alsviķi vald, Läti) oli Eesti ülemleitnant ja näitleja. Ta lõpetas 1915. aastal Moskvas Aleksei Sõjakooli. Võttis osa I maailmasõjast, kus oli Läänerindel esialgu kompanii- ja hiljem pataljoniülem. Sai 1917. aastal Smorgoni all käest haavata ning tuli kodumaale end ravima. Martin Libene tegeles juba Vaivaras elades teatriga ja jätkas seda Tartu perioodil, kus esines suure eduga.[viide?] Vabadussõja puhkedes astus 13. jaanuaril 1918 Eesti Tagavarapataljoni. Sai 18. novembril 1918 Tartu Vabatahtlike Pataljoni ülemaks. Libene hukkus 3. märtsil 1919 lõhkeva kuuli läbi Alsviķi mõisa juures Lätimaal. Martin Libene maeti sõjaliste auavalduste saatel Tartu Vana-Peetri kalmistule. 1935. aastal paigaldati tema hauale mälestusmärk. Tema tegevust Vabadussõjas märgib Vabadusristi II liigi 3. järk. Vabadusristi II liigi 3. järk Tsitaat 1935. aasta Postimehest: "Mälestusmärgi avamine M. Libesele. Ühel ajal "Vanemuise" juubeliga sünnib pühapäeval [6.X] Tartu Peetri kalmistul (Tallinna tee ääres) mälestusmärgi avamine ülemleitnant Martin Libesele. Martin Libene, "Vanemuise" näitetrupi liige, oli Vabadussõjas Tartu vabatahtlikkude pataljoni 2. roodu ülem. Ta langes lahingus 1919. aastal. " // Postimees, 02.10.1935, nr. 268, lk. 7. (Tartu teated.) www.virumaa.ee
Aleksy Antkiewicz

Aleksy Antkiewicz (12. november 1923 Katlewo, Grodziczno vald, Nowe Miasto Lubawskie maakond, Warmia-Masuuria vojevoodkond – 3. aprill 2005 Gdańsk) oli Poola poksija. Antkiewicz oli kokku viiekordne Poola meister – sulgkaalus (kuni 58 kg) aastatel 1947–1950 ja kergekaalus (kuni 60 kg) 1951. aastal. Ta sai Poola meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 60 kg) 1954. aastal 2. koha. Ta on võistelnud maavõistlustel Poola eest 13 korda ning on võitnud neist 6 ja kaotanud 7 kohtumist. Antkiewicz sai sulgkaalus (kuni 58 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ernesto Formentile (Itaalia) ning võites 3. koha kohtumises Francisco Núñezi (Argentina). Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Aureliano Bolognesile (Itaalia). Ta oli esimene Poola poksija, kes on võitnud olümpiamedali. Antkiewicz sai kergekaalus (kuni 60 kg) 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Vladimir Jengibarjanile (NSV Liit). Ta osales sulgkaalus (kuni 58 kg) 7. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1947), kuid tema tulemus pole teada ning 8. Euroopa meistrivõistlustel (Oslo, 1949), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Louis van Hoeckile (Belgia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales kergekaalus (kuni 60 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951), kuid kaotas 1. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Bruno Visintinile (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles 15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles "10. Euroopa meistrivõistlused poksis. Varssavi 1953. Tulemused inglise keeles" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 9. juulil 2012. 7. Euroopa meistrivõistlused poksis. Dublin 1947. Tulemused inglise keeles "8. Euroopa meistrivõistlused poksis. Oslo 1949. Tulemused inglise keeles" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 9. juulil 2012. 9. Euroopa meistrivõistlused poksis. Milano 1951. Tulemused inglise keeles Aleksy Antkiewicz veebisaidil Olympedia (inglise)
Katre Väli

Katre Väli (sündinud 13. veebruaril 1984) on eesti teatrikriitik ja semiootik. Ta on töötanud Tartu Ülikooli semiootika osakonnas aastail 2008–2015. 2007. aastal kaitses ta magistritöö "Luulelavastus tänapäeva eesti teatris". Ta oli Eesti Semiootika Seltsi juhatuse esimees aastail 2012–2014. Alates 2014. aastast on ta Sihtasutuse Eesti Teatri Agentuur teatriinfo koordinaator ning alates 2016. aastast Kultuuriministeeriumi kunstide osakonna teatrinõunik. Ühtlasi on ta alates 2017. aastast ka Sihtasutuse Rakvere Teater nõukogu esimees. Katre Väli Eesti Teadusinfosüsteemis
Stellaardünaamika

Stellaardünaamika on astronoomia haru, mis rakendab tähesüsteemide ruumilise ehituse, nende sees toimuva liikumise (sh süsteemide pöörlemise) ja evolutsiooni kirjeldamisel statistilise mehaanika meetodeid. Taevamehaanika H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 200 lk.
Jacques Bataille

Jacques Bataille (sündinud 20. septembril 1929 Amiensis) on Prantsusmaa endine poksija. Bataille võitis sulgkaalus (kuni 58 kg) 8. Euroopa meistrivõistlustel (Oslo, 1949) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Bataille poksis oktoobrist 1950 kuni märtsini 1956 elukutselisena. Ta pidas kokku 53 kohtumist, millest võitis 37 (neist 17 nokaudiga) ja kaotas 13 (neist 2 nokaudiga) ning viigistas 3 kohtumist. "8. Euroopa meistrivõistlused poksis. Oslo 1949. Tulemused inglise keeles" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 2. veebruar 2014. Vaadatud 9. juulil 2012. Jacques Bataille veebisaidil BoxRec (inglise)
Aleksander Thomson (keeleteadlane)

Aleksander Thomson (3/15. juuni 1860 Tartu lähedal – 27. november 1935 Odessa) oli Eestist pärit keeleteadlane. Aleksander Thomson sündis 15. juunil Tartu lähedal metsniku ametit pidanud luterlasest isa Juhani ja ema Emilia pojana. Aleksander Thomsoni vanemad olid eestlased, tema ema ei osanud ühtki sõna vene keelt. Aleksander lõpetas 1882. aastal Peterburi ülikooli idamaa keelte kateedri sanskriti-pärsia keelte erialal. 1887. aastal kaitses ta samas ülikoolis magistritöö "Lingvistilised uurimused" ning neli aastat hiljem, 1891. aastal, Moskva ülikoolis, doktoritöö "Kaasaegse armeenia keele grammatika Tbilisi linnas". Ta oli Vene Impeeriumi tegeliku salanõuniku auastmes. Pärast stažeerimist Pariisis 1897. aastal kolis Thomson elama Odessasse. Aastatel 1897–1932 oli ta Odessa ülikooli korraline professor. 4. detsembril 1910 valiti Thomson Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliikmeks. Enne 1917. aastat jõudis ta algatada Odessa ülikooli juures Ukraina esimese eksperimentaalfoneetika stuudiumi tegevuse. Aleksander Thomson suri 1935. aastal Odessas kopsupõletikku. Лингвистические исследования, т. 1, СПБ, 1887; Историческая грамматика современного армянского языка гор. Тифлиса, СПБ, 1890; Лингвистические исследования, СПБ, 1897; К синтаксису и семасиологии русского языка, Од., 1903; Фонетические этюды, Варшава, 1905; К вопросу о возникновении родительно-винительного падежа в славянских языках, «Изв. отделения русского языка и словесности», 1908, т. 13, кн. 3. Vastas kindrali või admirali auastmele. Русский биографический словарь, сетевая версия Artikkel entsüklopeedias (vene keeles) vaadatud 2012-07-09 Kirje Vene Teaduste Akadeemia kodulehel (vene keeles) vaadatud 2012-07-09 Виталий Орлов. Учитель Бахтина Artikkel saidil "Одеський університет" (vene keeles) vaadatud 2010-06. Томсон Александр Иванович Kirje Peterburi ülikooli lehel (vene keeles) vaadatud 30.6.2019
The Shard

The Shard (eesti keeles 'klaasikild') on 95-korruseline pilvelõhkuja Londonis Southwarkis, mille projekteeris Itaalia arhitekt Renzo Piano. Hoonet ehitati 2009. aasta märtsist 30. märtsini 2012. Vaateplatvorm avati 1. veebruaril 2013. Kõrgeim elamukorrus asub 72. korrusel. Thamesi lõunakaldal London Bridge’i piirkonnas asuva hoone 28 alumist korrust on bürooruumid, järgneb kolm korrust restorane ja seejärel 19 korrust hotellitube. 69. korrusel asub vaateplatvorm, mis on tasuline.73. korrusest kõrgematel korrustel asuvad tehnikaruumid kliimaseadmete jms jaoks. Kasulikku pinda on kokku 127 000 m². Vaateplatvormilt näeb hea ilmaga 70 kilomeetri kaugusele, mistõttu nägemisulatusse jääb ka Prantsusmaa. Renzo Piano, projekti arhitekt, kavandas Shardi kui Thamesi jõest kerkiva tornisarnase skulptuuri. Inspiratsiooniks olid objekti kõrval asuvad raudteed, 18. sajandi Veneetsia maalikunstniku Canaletto kujutatud Londoni tornid ja purjelaevade mastid. Hoone on ebakorrapärase püramiidi kujuline ja kaetud klaasiga. Välisviimistluseks on 11 000 klaaspaneeli, mille kogupindala on 56 000 ruutmeetrit, mis vastab peaaegu kaheksa Wembley staadioni suurusele. Ülalt-alla konstruktsioon: esmakordselt kasutatud tehnika lubas esimesed 23 korrust ehitada enne, kui maa-alune osa oli täielikult valmis. See võimaldas kokku hoida neli kuud ehitusaega. Materjalide uuenduslik kasutamine: torn on jagatud kolmeks eraldi struktuuriks. Teraskonstruktsioon esimesed 40 korrust, pingbetoonist raam kuni 72. korruseni ja seejärel terasraam 95. korruseni. Betooni kasutamine hoone keskel aitab minimeerida külgsuunalist kõikumist ja selline lahendus kõrvaldas ka vajaduse reguleeritava amortisaatori järele, vabastades seega ühe lisakorruse. Juuni 2009 Veebruar 2010 Juuli 2010 September 2010 Oktoober 2010 November 2010 November 2010 Mai 2012 Kopli, Kaivo (7. juuli 2012). "Londonis avati Euroopa kõrgeim hoone Shard". Eesti Päevaleht. Hiietamm, Aadu (7. juuli 2012). "Londoni keskele kerkis 310 meetri kõrgune (super)kild". Õhtuleht. "Why do tall buildings have such silly names?". BBC News. 26. november 2010. "THE SHARD, LONDON". WSP Group (vaadatud 9. mai 2019). The Shardi koduleht
Elmatar

Elmatar oli raamatukirjastus, mis tegutses Tartus. Elmatar andis 1994. aastast välja kriminaalkirjanduse sarja "Öölane". Selles on ilmunud Rex Stouti, Erle Stanley Gardneri, Ellis Petersi jpt kriminaalromaanid. 9. oktoobril 2015 kuulutas kohus trükikoja Greif taotlusel välja kirjastuse pankroti. Kirjastuse kohustused ületasid selle varasid pankroti ajaks umbes 50 000 euro võrra. Kirjastus Elmatar läks pankrotti ERR Uudised, 12.10.2015 (vaadatud 14.10.2015) Koduleht
Aleksander Thomson

Aleksander Eduard Thomson (19. jaanuar (vkj) / 31. jaanuar 1845 Sangaste kihelkond, Tartumaa – 7. oktoober (vkj) / 20. oktoober 1917 Petrograd) oli eesti helilooja. 1861. aastal lõpetas ta Valgas Cimze seminari. Aastatel 1870–1872 õppis Tartu Ülikoolis matemaatikat. 1876. aastal siirdus elama Peterburi, kus töötas kooliõpetajana. Koos Mihkel Veske ja Johann Köleriga käis maal rahvalaule kogumas. Suurema osa tema koorilauludest moodustavadki rahvalaulude seaded, sealhulgas "Arg kosilane", "Ketra Liisu", "Pulmalaul", "Sokukene" ja "Tantsulaul". Ta on kirjutatud ka algupäraseid koorilaule, sealhulgas rahvaluule tekstidele kirjutatud "Kannel" ja "Laula, laula, suukene". http://www.emic.ee/aleksander-eduard-thomson-est (vaadatud 11.02.2015) Nõukogude Eesti muusika. Artiklite kogumik. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1960 Biograafia ja teoste loetelu Eesti Muusika Infokeskuses
Hans Jänes

Hans-Arnold Jänes (12. november 1920 Tallinn – 14. september 1976 Tallinn) oli eesti elektrotehnikateadlane. Ta lõpetas aastal 1949 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinsenerina. Aastal 1958 kaitses ta tehnikakandidaadi väitekirja. Ta töötas aastast 1949 Tallinna Polütehnilise Instituudi õppejõuna: aastani 1956 vanemõpetajana, hiljem dotsendina; aastatel 1962–1972 oli ta elektrimasinate kateedri juhataja. Ta juhtis koos Aleksander Voldekuga magnetohüdrodünaamiliste masinate loomist (neid on rakendatud värvilises metallurgias). Ta oli üks "Vene-eesti tehnikasõnaraamatu" (1975) koostajaid. 1967 Nõukogude Eesti preemia Uutele õppeprogrammidele ja TPI laboratoorsele baasile vastavate uute laboratoorsete ülesannete koostamine õppedistsipliinidele "Elektrotehnika teoreetilised põhialused", "Elektrilised ja magnetilised mõõtmised" ning "Elektrimasinad": metoodilis-teaduslik töö. Hans Jänes; Tallinna Polütehniline Instituut, elektrotehnika teoreetiliste põhialuste kateeder. Tallinn 1950. Elektromagnetilised ja geomeetrilised vahekorrad induktsioonpumpades: riigieelarveline teaduslik uurimistöö. Hans Jänes juhendaja: Aleksander Voldek; Tallinna Polütehniline Instituut, teoreetilise ja üldise elektrotehnika kateeder. Tallinn 1959 Hans Jänes, Paul Kaasik, Eugen Puusepp, Aleksander Voldek. Elektrimasinad: õpik keskeriõppeasutuste elektrotehniliste erialade õpilastele. Tallinn. Eesti Riiklik Kirjastus, 1961. Üldine elektrotehnika (autorite kollektiiv) Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1954.
August Pärl

August Pärl (25. detsember 1923 Kurla, Kabala vald – 6. juuni 1994 Kabala vald) oli eesti kultuuritöötaja. Aastatel 1932–1935 õppis Kabala algkoolis. 1937. aastal lõpetas Tartu Pedagoogiumi algkooli. Aastatel 1937–1938 õppis Tallinna 7. progümnaasiumis. 1943. aastal lõpetas Türi majandusgümnaasiumi. 1. augustil 1948 sai temast Kabala rahvamaja juhataja. Ta asutas 1964. aastal Kabala puhkpilliorkestri. Ta juhtis üle 40 aasta Kabala kultuurielu rahvamaja juhatajana ja kultuurimaja direktorina. Ta oli dirigent, koorilaulja ja orkestrijuht ning mängis mitut pilli. Iga aasta juulikuu lõpus korraldas ta Kabalas laulupeo ja osales Järvamaa laulupidude korraldamises. Temata poleks Kabala mõisa parki laulukaart ehitatud. Ta oli Eesti Kongressi liige. August Pärl suri 6. juunil 1994 ja maeti Arussaare kalmistule. 1974 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane Tema vend Andres Pärl oli loogik ja psühholoog. Heiki Raudla. Pilistvere kihelkond - Eestimaa Taani. Viljandi muuseum 2012
Newby-McMahon Building

Newby-McMahon Building, mida tavaliselt tuntakse nimetuse maailma kõige väiksem pilvelõhkuja all, asub Ameerika Ühendriikides Texase osariigis Wichita Fallsis. 1912. aastal avastati Burkburnetti linnast lääne pool suur naftamaardla, mis suurendas läheduses asuva Wichita Fallsi elanikkonda paarikümne tuhande inimese võrra. J. D. McMahon lubas püstitada uuselanikele 480 jala (146,3 meetri) kõrguse hoone ja valmistas ka selle projekti. Ükski investeerijatest ei märganud aga, et projektis oli hoone kõrguseks märgitud 480 tolli (12,192 m), mitte 480 jalga. Algselt puudusid hoonel korruseid ühendavad trepid, sest ehitusprojektis need puudusid, ja ülemistele korrustele pääsemiseks kasutati redeleid. Hiljem lisatud kitsad trepid võtsid enda alla umbes veerandi hoone sisemahust. Hüüdnime "maailma kõige väiksem pilvelõhkuja" sai ehitis 1920. aastatel. J. D. McMahon lahkus linnast, võttes kaasa suurema osa investeerijate rahast. Mill Ends Park – maailma väikseim park Maailma suurim kirves Bill Whitaker (20. august 1998). "Cowboys Mosey On, But Littlest Skyscraper Remains". Abilene Reporter-News. Abilene, Texas: E. W. Scripps Company. ISSN 0199-3267. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.06.2011. Vaadatud 9.10.2010. Dick Bundy (2010). "Littlest Skyscraper: Wichita Falls, Texas" (PDF). Wichita Falls, Texas: Bundy, Young, Sims & Potter, Inc. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 1.08.2016. Vaadatud 9.10.2010. Carlton Stowers (2008). "Legend Of The World's Littlest Skyscraper" (PDF). Texas Co-Op Power. Austin, Texas: Texas Electric Cooperatives. 65 (1): 25. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24.10.2020. Vaadatud 9.10.2010. Jerome Pohlen (2006). Oddball Texas: A Guide To Some Really Strange Places. Chicago, Illinois: Chicago Review Press. Lk 67. ISBN 978-1-55652-583-4. Emporis.com – The World's Building Website Большой обман и самый маленький небоскреб в мире (vene keeles) vaadatud 2012-07-11
Johannes Mürk

Johannes Mürk (17. august 1874 Vana-Põltsamaa vald Põltsamaa kihelkond – 21. juuli 1946 Malmö Rootsi) oli eesti majandustegelane ja poliitik, II ja III Riigikogu liige. Hariduse sai ta Põltsamaal elementaarkoolis ja Eesti Aleksandrikoolis. Töötas 1909. aastani käsitöölisena tehastes Tallinnas ja Peterburis. Seejärel tegutses Tallinnas iseseisva ettevõtjana. Vabadussõjast võttis osa Tallinna garnisonis. Ta oli paljude organisatsioonide ja asutuste liige. Aastast 1924 oli ta Tallinna majaomanike panga juhatuse esimees, oli kindlustusseltsi "Maja" asutajaid ja juhatuse esimees, Esimese Eesti Kindlustuse Seltsi Maja (EEKS-MAJA) juhatuse esimees, osaühingu Majaomanik juhatuse esimees, Majaomanikkude Koja abiesimees ja Hotelli "Palace" omanik. Ta oli 14. veebruarist 1924 (Johann Keskülli (1872–1924) asemel, Üleriikliku Majaomanike Seltside Liidu nimekirjas) II Riigikogu liige ja III Riigikogu liige. Johannes Mürk suri 21. juulil 1946 Rootsis Malmös. Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk, 1938 Heiki Raudla. Pilistvere kihelkond - Eestimaa Taani. Viljandi muuseum 2012
Lauatennis 2012. aasta suveolümpiamängudel

Lauatennis 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 28. juulist 8. augustini ja võistlused peeti ExCel Exhibition Centre'is. Lauatennises võistles 172 sportlast 56 riigist ja välja jagati 4 komplekti medaleid. Üksikmäng Võistkonnavõistlus Üksikmäng Võistkonnavõistlus Lauatennise ametlik veebileht Londoni OM-il ITTF-i koduleht
Eesti Muinastaideselts

Eesti Muinastaideselts (lühend EMTS) on teadusselts, mis tegeleb soome-ugri rahvaste muinastaide dokumenteerimise, uurimise ja tutvustamisega. Muinastaide Selts (1998. aastast Eesti Muinastaideselts) asutati Üleliidulise Astronoomia ja Geodeesia Ühingu Eesti osakonna kaljujooniste uurimise töörühma liikmete ja teiste huviliste poolt Kablis Pärnumaal 16. oktoobril 1988. Selts registreeriti Tartu linnavalitsuses, kuid muudeti hiljem üleriiklikuks ühenduseks asukohaga Tartus. Põhikirja järgi on selts soome-ugri rahvaste muinastaiet uurivate ning muinaskultuurilembeste isikute vabatahtlik mittetulunduslik ühendus. Seltsi liikmeskonda kuulub õpetajaid, kunstnikke, arheolooge, astronoome, keeleteadlasi, loomaarste ja paljude muude erialade esindajaid. Seltsil on osakond Peterburis ja Soomes. Eesti Muinastaideseltsist on kasvanud välja Soome muinastaideselts (Suomen muinaistaideseura), mis asutati 1998. aastal.Kummagi sõsarseltsi üritused on osavõtuks vabad mõlemale liikmeskonnale ja neid korraldatakse sageli ühiselt. Seltsi tegevuses on peale teadustöö kesksel kohal uurimisreiside, ekskursioonide, konverentside, loengute, näituste jms korraldamine. Eesti Muinastaideseltsi aadress on: Tähetorn, Toomemägi, Tartu. Väino Poikalainen, Enn Ernits. Rock carvings of Lake Onega. The Vodla region. Tartu: Estonian Society of Prehistoric Art, 1998. 432 p. ISBN 998560475X, ISBN 9789985604755. Enn Ernits, Väino Poikalainen. Muinastaide harrastamisest tähetorni kupli all: mõttevälgatustest muinastaideseltsini. Tartu: Eesti Muinastaideselts, 2003. 250 lk. ISBN 9949101220, ISBN 9789949101221. Eesti Muinastaideselts tähistas 20. tegevusaastat www.folklore.ee/tagused Kasutatud 9.07.2012. Väino Poikalainen. Eesti Muinastaideseltsi tekkest ja tegevusest www.folklore.ee/tagused Kasutatud 9.07.2012. Väino Poikalainen. "Eesti Muinastaideseltsi tekkest ja tegevusest" - Mäetagused, muinastaide erinumber 17/18, 2002. ISSN 1406-9938 Soome sõsarseltsi Suomen muinaistaideseura veebisait
Tõstmine 2012. aasta suveolümpiamängudel

Tõstmine 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 28. juulist kuini 8. augustini. Tõstmise võistlustel jagati välja 15 komplekti medaleid. Meestel oli kavas 8 kaalukategooriat ja naistel 7 kaalukategooriat. Võistlused peeti ExCel Exhibition Centres. Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: Maailmarekord: 305 kg Halil Mutlu,  Türgi (16. september 2000, Sydney) Olümpiarekord: 305 kg Halil Mutlu,  Türgi (16. september 2000, Sydney) Olümpiavõitja 2008: 292 kg Long Qingquan,  Hiina (10. august 2008, Peking) Ametlikud tulemused Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: Maailmarekord: 217 kg Yang Lian,  Hiina (1. oktoober 2006, Santo Domingo) Olümpiarekord: 212 kg Chen Xiexia,  Hiina (9. august 2008, Peking) Olümpiavõitja 2008: 212 kg Chen Xiexia,  Hiina (9. august 2008, Peking) Ametlikud tulemused Tõstmise ametlik koduleht Londoni OM-il IWF-i koduleht
Sõudmine 2012. aasta suveolümpiamängudel

Sõudmine 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 28. juulist 4. augustini. Sõudmisvõistlustel osales 550 sportlast. Välja jagati 14 komplekti medaleid (8 alal meestele ja 6 alal naistele). Võistlused peeti Dorney järvel. Ühepaat Paarisaeruline kahepaat Roolijata kahepaat Kergekaalu paarisaeruline kahepaat Kergekaalu roolijata neljapaat Paarisaeruline neljapaat Roolijata neljapaat Kaheksapaat Ühepaat Paariaeruline kahepaat Roolijata kahepaat Kergekaalu paarisaeruline kahepaat Paarisaeruline neljapaat Kaheksapaat Kõikide paadiklasside võistlusraja pikkus on 2000 m. Kergekaalus on meeste piirkaal 70 kilo ja naistel ei tohi see ületada 57 kilo. Sõudmise koduleht Londoni OM-il FISA koduleht
Kirimäe mõis (Kose)

Kirimäe (saksa keeles Kirrimäggi) karjamõis asus Kose kihelkonnas, Harjumaal, praeguse Kose valla Karla küla lõunaosas paiknenud Kirimäe küla aladel. 1583. aastal mõisastas Uuemõisa mõisa omanik Wolmar Tuwe a Neuenhof (Tuve) Kirimäe küla ja muutis selle karjamõisaks. 1586 müüs Robert von Taube (Robrecht von Tuwe, von Tuve, von Thuwe), hilisem Eestimaa rüütelkonna pealik ja maanõunik, Kirimäe karjamõisa 14 000 herrenthaleri eest oma väimehele ooberst Johann (Hans) Rechenbergile. 1657 eraldati Kirimäe karjamõis koos külaga Herman Lodele. 1868–1869 Kose-Uuemõisa mõisa, Kirimäe karjamõis likvideeriti. Külale kuuluvad maad ja mõisamaad mõõdeti kruntideks.
Henryk Chmielewski

Henryk Chmielewski (USA-s ka Henry Chemel; 8. jaanuar 1914 Łódź, Łódźi vojevoodkond – 15. november 1998 Hollywood, Browardi maakond, Florida osariik) oli Poola poksija. Chmielewski oli kokku kolmekordne Poola meister – kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1931. aastal ning keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) aastatel 1933 ja 1936. Ta sai Poola meistrivõistlustel keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1935. aastal 2. koha. Ta osales rahvusvahelistel kohtumistel Poola eest 16 korral, võitis neist 12 ja kaotas 3 kohtumist ning viigistas 1 kohtumise. Chmielewski osales keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Henry Tillerile (Norra) ning andis 3. koha kohtumise loobumisvõidu Raúl Villarrealile (Argentina). Ta oli esimene Poola poksija, kes olümpiamängude poksivõistlusel jõudis poolfinaali. Chmielewski võitis kärbeskaalus keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 5. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1937) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Chmielewski poksis detsembrist 1938 kuni märtsini 1949 elukutselisena. Ta pidas kokku 79 kohtumist, millest võitis 55 (neist 24 nokaudiga) ja kaotas 23 (neist 14 nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki. 11. suveolümpiamängude poksivõistlus. Berliin 1936. Tulemused inglise keeles 5. Euroopa meistrivõistlused poksis. Milano 1937. Tulemused inglise keeles Henryk Chmielewski veebisaidil Olympedia (inglise) Henryk Chmielewski veebisaidil BoxRec (inglise)