Teatro Lirico Giuseppe Verdi

Teatro Lirico Giuseppe Verdi on ooperiteater Itaalia linnas Triestes, mis asub aadressil Riva Tre Novembre 1. Avalik sissepääs on Piazza Giuseppe Verdi poolt. Algselt kandis teater Teatro Nuovo nime. 1820. aastal muudeti nimi Teatro Grandeks ja 1861. aastal Teatro Comunaleks. 1901. aastal, mõni päev pärast Giuseppe Verdi surma, sai ooperiteater tema nime. Trieste linna Verdi nimeline teater on enam, kui kahe sajandi pikkuse ajaloo jooksul olnud linna tsiviil- ja kultuurielu keskus. Ta on edukalt üle elanud kõik ajaloolised keerdkäigud alates Napoleoni okupatsioonist ja Trieste kuulumisest Prantsuse impeeriumi koosseisu, sellele järgnenud Habsburgide valitsemise, tervitanud Trieste maakonna liitmist Itaaliaga Esimese maailmasõja lõpus, talunud Saksamaa ja Jugoslaavia okupatsiooni pärast Teise maailmasõja sündmusi ning taas rõõmustanud 1954. aastal Itaaliaga taasühinemise üle. 18. sajandi lõpuks oli selge, et linn vajab uut teatrimaja. Senine Teatro di San Pietro kitsas ja halvas seisus ning suleti 1800. aastal. Ehitaja ja ärimees Giovanni Matteo Tommasini oli juba 1795. aastal teinud Austria kantslerile ettepaneku erateatri ehitamiseks. Juunis 1798 sõlmiti leping, millega peamiseks finantseerijaks ja teatrimaja valitsejaks oleks linnavalitsus, kuid Tommasinile jääksid õigused omada mitut rõduboksi ning neid välja üürida või müüa. Ehitust alustati 1798. aastal. Hoone projekteeris Veneetsia La Fenice arhitekt Gian Antonio Selva. Teatrisaal tehti hobuserauakujuline ning neli rõdukorrust boksidega. Teatri väliskujundust peeti aga liiga lihtsaks. Triestes valitsenud austerlased kutsusid fassaadi kujundama Milano arhitekti Matteo Pertschi, mistõttu sarnaneb fassaad vägagi Milano La Scala fassaadiga. Teatrimaja avati 21. aprillil 1801 Simon Mayri selleks puhuks komponeeritud ooperiga "Ginevra di Scozia". Kaunistus- ja restaureerimistöid tehti korduvalt aastatel 1819, 1834, 1848 ja 1881–1884, mil 1400 istekohaga saali mahutati 2000 istekohta. Neid restaureerimistöid tehti Eugenio Geiringeri projekti järgi. Lisandusid saali kaunistused, hoone tagumist osa laiendati ja tagafassaad sai sellise kuju, nagu on tänapäeval. Aastatel 1992–1997 tehti radikaalset rekonstrueerimist ja teatrimaja vastavusse viimist kehtivate tehniliste ja ohutuseeskirjadega. Neljale rõdukorrusele lisati veel üks korrus, kusjuures kaks viimast on nüüd seisukohtadega ja tunduvalt odavamate piletihindadega. Värske ilme sai Piazza Verdi poolne peafassaad ning istekohtade arv teatrisaalis vähenes 1300-ni. Teater avati kontserdiga "Viva Verdi", mis sisaldas katkendeid paljudest maestro ooperitest. Verdi teatris on orkestrit juhatanud rahvusvahelise mainega dirigendid Herbert von Karajan, Claudio Abbado, Paul van Kempen, Thomas Schippers, Mario Rossi, Carlo Maria Giulini, Laslo Somogyi, Leonard Bernstein, Gianandrea Gavazzeni, Nello Santi, Riccardo Muti, Bruno Campanella, Donato Renzetti ja Oleg Caetani. Nimekatest lauljatest on teatri ooperilavastustes kaasa teinud Beniamino Gigli, Lina Cavalieri, Rosina Storchio, Cesare Siepi, Magda Oliviero, Renata Tebaldi, Maria Callas, Franco Corelli, Piero Cappuccilli, José Carreras, Katia Ricciarelli, Jose Cura, Ferruccio Furlanetto, Renato Bruson, Juan Pons ja Leo Nucci. Teatri trupp on teinud olulisi riiklikke ja rahvusvahelisi ringreise Wiesbadenis, Pariisis, Ljubljanas, Zagrebis, Budapestis, Sarajevos, Tokyos ja Osakas. 2019. aastal oli pikk ringreis esinema 14 linna, sealhulgas Küprosel, Dubais ja Omaanis. Esitati Giuseppe Verdi "La traviata". Trupp on osalenud ka Spoleto festivalil "Festival dei Due Mondi". Seisuga 1. august 2023 oli teatri orkestris 64 muusikut, kellest 16 töötasid tähtajalise lepinguga. Teatri kunstiline juht oli Paolo Rodda. Kooris oli 43 lauljat, koormeistrina töötas Pietro Longo. Trieste linnavalitsusele kuuluv teater on allutatud 1996. aastal seadusega Fondazione Teatro Verdi juhtimisele. Alates 1997. aastas toimub Triestes igasuvine rahvusvaheline operetifestival (Festival Internazionale dell'Operetta). Teatris on maailmaesiettekandel olnud järgmised ooperid: Ginevra di Scozia Simon Mayr, 1801 Annibale in Capua Antonio Salieri, 1801 La sacerdotessa d'Irminsul Giovanni Pacini, 1820 Il divorzio persiano Pietro Generali, 1828 I crociati a Tolemaide ossia Malek-Adel Giovanni Pacini, 1828 Ricciarda di Edimburgo Cesare Pugni, 1832 La prigione di Edimburgo Federico Ricci, 1838 Enrico II Otto Nicolai, 1839 Isabella de' Medici Federico Ricci, 1845 Il corsaro Giuseppe Verdi, 1848 Stiffelio Giuseppe Verdi, 1850 Pittore e duca Michael William Balfe, 1854 Nozze istriane Antonio Smareglia, 1895 Medea Vinzenso Tommasini, 1906 Fanfulla Attilio Parelli Fanfulla, 1921 La monacella della fontana Giuseppe Mulè, 1923 Scampolo Ezio Camussi, 1925 La giacca dannata Giulio Viozzi, 1967 La speranza Franco Mannino, 1970 Teatro Lirico Giuseppe Verdi koduleht (teatroverdi-trieste.com) Carol Plantamura. The Opera Lover's Guide to Europe, New York, 1996 Stanley Sadie (toimetaja). The New Grove Dictionary of Opera Vol. IV, London, 2004