Stellan Skarsgård

Stellan John Skarsgård (sündinud 13. juunil 1951 Göteborgis) on Rootsi näitleja. Ta tuntud oma koostöö poolest režissöör Lars von Trieriga, astudes üles filmides "Laineid Murdes" (1996), "Tantsija pimeduses" (2000), "Dogville" (2003), "Melanhoolia" (2011) ja "Nümfomaan" (2013). Skarsgårdi ingliskeelsete filmirollide hulka kuuluvad ka "The Unbearable Lightness of Being" (1988), "Jaht Punasele Oktoobrile" (1990), "Hea Will Hunting" (1997), "Ronin" (1998) ja "Kuningas Artur" (2004). Ta on üles astunud ka hulgalistes kassahittides nagu näiteks "Kariibi mere piraadid: Surnud mehe aardekirst" (2006), "Kariibi mere piraadid: Maailma lõpus" (2007), "Mamma Mia!" (2008), "Lohetätoveeringuga tüdruk" (2011) ja "Düün"(2021). 2011. aastast on ta kehastanud Dr Erik Selvigi Marveli filmiuniversumi filmides "Thor" (2011), "Tasujad" (2012), "Thor: Pimeduse maailm" (2013), "Tasujad: Ultroni ajastu" (2015) ja "Thor: Armastus ja kõu" (2022)." Televisioonis on Skarsgård kehastanud Boris Štšerbinat HBO miniseriaalis "Tšornobõl" (2019), mille eest pälis ta Kuldgloobuse parima meeskõrvalosa auhinna ning Primetime Emmy auhinna nominatsiooni silmapaistva kõrvalosa eest piiratud- või antoloogiasarjas. Ta kehastab Luthen Raeli Disney+ Tähesõdade sarjas "Andor" (2022). Skarsgård sündis Göteborgis. Ta kolis lapsepõlves sageli ja elas muu hulgas Helsingborgis, Kalmaris, ja Uppsalas. Skarsgårdi kasvatasid üles humanistidest, ateistidest vanemad. Tal oli ateistist vanaisa ja sügavalt usklik vanaema, mis Skarsgårdi sõnul ei tekitanud kunagi probleeme, kuna perekond austas üksteise arvamusi. 1975. aasta aprillis abiellus Skarsgård Rootsi arsti My'ga (sündinud 1956). Neil on koos kuus last: Alexander (sünd 1976), Gustaf (sünd 1980), Sam (sünd 1982), Bill (sünd 1990), Eija (sünd 1992) ja Valter (sünd 1995). Paar lahutas 2007. aasta aprillis. 2009. aasta jaanuaris abiellus Skarsgård Iiri stsenaristi ja produtsendi Megan Everettiga. Neil on kaks ühist poega. Skarsgård on öelnud, et peab Jumala mõistet absurdseks ja kui tõeline Jumal oleks nii edev, et nõuaks pidevalt kummardamist, siis poleks ta seda väärt. ""Chernobyl" is on track to becoming the highest-rated TV series ever". The Economist. 3. juuni 2019. ISSN 0013-0613. Vaadatud 4. juunil 2019. Thyselius, Erik; Lindblad, Göran (1999). Vem är det?: Svensk biografisk handbok: Volume 44. Norstedt. Lk 1004. "Hollywood's Lonely Hero". Stellanonline.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 22. jaanuar 2009. Vaadatud 5. märtsil 2010. Skarsgård, Stellan (27. november 2015). "Stellan Skarsgård: my family values". The Guardian. Originaali arhiivikoopia seisuga 16. märts 2017. Vaadatud 15. mail 2017. Skarsgård, Stellan (14. detsember 2008). "Stellan Skarsgård: Bibeln och Koranen får inte styra skolan" [Stellan Skarsgård: The Bible and the Quran can not control the school]. Expressen (rootsi). Originaali arhiivikoopia seisuga 25. mai 2009. Vaadatud 26. veebruaril 2010. Behdjou, Behrang (8. november 2014). "My Skarsgård: "Till slut handlade det om att välja livet eller döden"". Dagens Nyheter. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. jaanuar 2018. Vaadatud 8. jaanuaril 2018. Enfield, Interview by Lizzie (27. november 2015). "Stellan Skarsgård: my family values". The Guardian (Briti inglise). ISSN 0261-3077. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. september 2017. Vaadatud 27. septembril 2017. "Stellan Skarsgård: Nymphomaniac's off-centred everyman". The Irish Times (Ameerika inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 4. august 2014. Vaadatud 27. septembril 2017. Gilbey, Ryan (5. aprill 2012). "Stellan Skarsgård: 'I'm a castrated bull'". The Guardian. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. oktoober 2013. Vaadatud 5. mail 2012. Abramovitch, Seth (24. august 2012). "Stellan Skarsgard, 61, Welcomes Baby Number 8". The Hollywood Reporter. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. august 2012. Vaadatud 21. septembril 2012.