laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tarvo Valker

Tarvo Valker (sündinud 20. septembril 1984 Haapsalus) on eesti ornitoloog, looduskaitsja ja ettevõtja. Ta on ka keskkonnaharidusliku organisatsiooni Huvitava Bioloogia Kool asutaja ja juhataja. Ta on olnud aastaid Eesti Ornitoloogiaühingu nõukogu liige (2009-2018) ja Läänemaa Linnuklubi juhataja. Tarvo on mitme linnuraamatu autor, millest senini mahukaim teos "Eesti röövlinnud" ilmus 2014. aasta kevadel. Samal aastal sai see ka Varraku lugejate lemmiku hääletusel mitteilukirjanduslike teoste kategoorias 2. koha. 2016. aastal andis Valker koostöös kirjastusega Varrak välja ka teise raamatu – "Eesti lindude ränne". 2020. aasta septembris ilmus Tarvo Valkeril juba kuues linnuraamat - "Kuidas saada linnuvaatlejaks", mille autor ka ise kirjastas. Tarvo juhitud keskkonnahariduslik organisatsioon Huvitava Bioloogia Kool on pälvinud Eesti Teadusagentuuri poolt auhinna "Riiklikult tunnustatud teaduse populariseerija" ning pälvinud žürii tunnustuse Aasta Keskkonnateo konkursil. Maalehe kaasautori laureaat 2004 Noore looduskaitsja auhind 2008 Aasta Keskkonnategu 2014, žürii tunnustus virtuaalõppekeskkonna "Eesti sood" loomise eest Looduse Aasta Foto 2014, 3. koht maastikupiltide kategoorias Aasta Keskkonnategu 2018, žürii tunnustus. Huvitava Bioloogia Kooli lasteaialastele suunatud loodushariduslike algatuste eest. Roheline Eesti Birding Haapsalu - Linnuvaatlusretked Tarvo Valkeri juhendamisel Tarvo Valker: Eesti võiks olla linnuturismimaa, Postimees, 15. september 2008 Tarvo Valker: Läänemaa kaotab turiste, Lääne Elu, 28. jaanuar 2014
Jaak Ardon

Jaak Ardon (ka Jack Ardon; 13. oktoober 1939 Tartu – 18. veebruar 2000 Lakewood) oli eesti rahvusest USA korvpallur ja pesapallitreener. Ta sündis 1939. aastal Tartus. 1944. aastal põgenes ta koos vanematega Saksamaale, kust siirdus 1949. aastal Ameerika Ühendriikidesse. Ta lõpetas 1958. aastal Lakewoodis keskkooli ja õppis aastatel 1958–1962 Louisiana osariigis Tulane'i Ülikoolis. Ta mängis aastatel 1954–1958 Lakewoodis keskkooli korvpallimeeskonnas keskmängijana ja 1958–1962 Tulane'i Ülikooli korvpallimeeskonnas keskmängijana. Ta on harrastanud ka kergejõustikku (tema kõrgushüpperekord oli 1.95, hüpatud 1961. aastal). Ta värvati esimese eestlasena aastal 1962 NBA profiliigasse kuuluva Chicago Zephyrsi meeskonda, ent hooajal 1962/1963 mängis ta Kansas City Steersis, kellega tuli American Basketball League'i meistriks. Pärast sportlaskarjääri katkestanud põlvevigastust tegutses ta 35 aastat New Jerseys pesapallitreenerina. Ta on töötanud ka automüüja ja kinnisvaramaaklerina. Biograafia ESBL-is
50 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 70. aastad eKr | 60. aastad eKr | 50. aastad eKr | 40. aastad eKr | 30. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 53 eKr | 52 eKr | 51 eKr | 50 eKr | 49 eKr | 48 eKr | 47 eKr | ► | ►► 50. aasta eKr Vana-Rooma konsuliteks olid Lucius Aemilius Paullus ja Gaius Claudius Marcellus Minor. ... Quintus Hortensius Hortalus, Rooma poliitik ...
Tallinna Aleksander Nevski kalmistu kirik

Tallinna Aleksander Nevski kalmistu kirik oli kirik, mis asus Tallinnas Aleksander Nevski kalmistul. Seda kasutas Tallinna Aleksander Nevski kalmistu kogudus. Tallinna kaupmehed Aleksandr Jermakov ja Ivan Germanov lasksid kalmistule ehitada Aleksander Nevskile pühitsetava väikese kivikiriku. Projekti tegi arhitekt Christoph August Gabler. Kalmistu kirik oli ainulaadne Tallinnas tollele ajastule võõraste nn sibulkuplite poolest, teised sibulkupliga õigeusu kirikud ehitati Tallinna palju hiljem. Kiriku ehitamise pidulik algus oli 11. juunil (vkj) 1854 ja pühitsemine oli 20. märtsil (vkj) 1856. Pühakojas tegutses ligi paari tuhande liikmeline eesti ja vene rahvusest õigeusklike kogudus. Kirik hävis Teises maailmasõjas märtsipommitamisel Nõukogude Liidu pommirünnaku ajal 9. märtsil 1944. Sellest jäi alles vaid üks jumalateenistusraamat ja ikoon, mida säilitatakse Liivalaia tänaval asuvas Tallinna Kaasani Jumalaema kirikus. 2000. aastal püstitati kiriku altari kohale valgest dolokivist mälestusrist. Kalmar Ulm (9. märts 2018). "Märtsipommitamise varju jäänud nüansid: ajaloolane Kalmar Ulm näitab kultushooneid, mida tänapäeva Tallinnast enam ei leia". Postimees. Vaadatud 17. märts 2018. Vladimir Berens. "Кладбищенский приход". // Историко-статистическое описание церквей и приходов Северо-Западных епархий. Часть 2, Эстонская епархия. Tallinn 1974. Käsikiri TLÜAR Baltica kogus, Msc K1-593/I, II. Leht 367 "Aleksander Nevski kalmistu kirik". // Entsüklopeedia Tallinn 1 (A-M). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2004. Lk 17 Aleksander Nevski kalmistu tutvustus Eesti kalmistute registris
Mizoram

Mizoram on India osariik. Ta asub riigi idaosas, piirneb läänes Bangladeshi ja idas Birmaga. Osariigi ametlik keel on tiibeti-birma keelte hulka kuuluv mizo keel, mida räägib üle 70% elanikest. Ligi 90% elanikest on kristlased. Mizorami osariik on moodustatud 20. veebruaril 1987. Osariik jaguneb kaheksaks ringkonnaks: Aizawli ringkond Champhai ringkond Kolosibi ringkond Lawngtlai ringkond Lunglei ringkond Mamiti ringkond Saiha ringkond Serchhipi ringkond 2011 census of India Mizorami valitsuse koduleht http://mizoram.nic.in/
Aukodanik (seisus)

Aukodanik on olnud linnakodaniku seisus. Ajalooliselt on aukodanik olnud Eestis ka linnaelanike seisus, kuna Venemaal asutati see 1832. aastal, mil Eesti kuulus Vene Keisririigi koosseisu. Taoline seisus võis olla isiklik või päritav. Päritavuse tõttu kasvas aukodanike arv üsna suureks, tõenäoliselt oli neid sadu. Eestis kaotati seisused ja nende eriõigused 1920. aastal. Aukodanike privileegid olid vabastus pearaha maksmisest ja nekrutiks võtmisest, samuti ei tohtinud neile ihunuhtlust anda. Urmas Oolup "Aukodanikud" Tallinna kodulehel (vaadatud 27. veebruaril 2013) Eugen Blumenbach. Zur Geschichte der Ehrenbürger und Exemten und ihrer sozialen Lage. Baltische Monatsschrift, 1914, lk 522–528.
Turunišš

Turunišš ehk nišiturg on väike turuosa, millele konkreetne toode või teenus on fokuseeritud. Turunišše võib eristada toodete spetsiifiliste omaduste, hinnavahemike ja sihtrühma demograafia põhjal. Üldjuhul ei kõnelda turuniššidest laiatarbetoodete puhul, kui neil ei ole eristavat spetsiifikat. Nišiturg on üldjuhul väike ja suurel määral spetsialiseerunud, klientide kompetentsus toote või teenuse suhtes on kõrge ja hinnatundlikkus antud segmendi piires madal. Tavaliselt on väikestes turuniššides konkurents madal, kuna nišiga kohanemine nõuab tootjalt oskusteavet, pingutusi ning toote mitme olulise parameetri ühitamist. Nišiturgude maht on spetsialiseerumata toodete turuga võrreldes enamasti suhteliselt väike, kuid kasumlikkus on suurem, mistõttu need sobivad väikese tootmisvõimsusega paindlikele väikeettevõtetele.
Tütarsaared

Tütarsaared on saarestik Soome lahe idaosas. Saarestikku kuulub kaks saart: Suur Tütarsaar ja Väike Tütarsaar. Eesti rannikule on lähem Väike Tütarsaar, mis asub Letipea neemest 32 km põhja pool. Suur Tütarsaar asub väiksemast saarest 14 km idakirdes. 1940. aastani kuulusid Tütarsaared Soomele ning moodustasid Viiburi lääni kuuluva valla. 1940. aastal oli vallas 470 elanikku. Samal aastal läksid saared Talvesõja lõpetanud Moskva rahulepingu alusel Nõukogude Liidule. Tütarsaartel elutseb lagritsat, kes on Eestis üliharuldane. Tütarsaart on mainitud eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg" üheksandas loos, kus Viru ranna kallaspapid on andnud teada Viru vanemale, et Tütarsaarel ja Lavassaarel asuvad vaenuvägede laevad, mis plaanivad röövsõitu rannale.
Uku

Uku on Eesti rahvausundis Kirde-Eesti alal tuntud majahaldjas, kellele uuest saagist toodi ohvreid kivile (ukukivi) või ohvrinõusse (ukuvakk). F. R. Kreutzwald andis Ukule tuult, vihma ja müristamist valitsenud jumala staatuse. Ukut on korduvalt mainitud eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg", kui jumalust, kellelt palutakse raskes olukorras abi. Nimi "Uku" on eesti keelekasutusse võetud tõenäoliselt soome äikese- ja ilmajumala Ukko järgi. Jumaluse käsitamises ei jõudnud igaviku mõiste muistsete eestlaste seas õieti välja kujuneda, seda enam aga vanaduse mõiste. Vanadus kippus taevavalitseja ülemaks tundemärgiks saama. Sellepärast anti taevavalitsejale sellekohane nimigi: Vanaisa, Vanataat, Vana-ätt, Vanamees, Taevataat, Uku. Viiest esimesest nimest tunneme kohe, et nad kõik üht ja sedasama tähendavad. Aga Uku nimigi ei erine kuigi palju eelmistest. Meil tarvitatakse seda nime koguni harva, seda enam aga Soomes, kus see tähendab ometi just sedasama mis Vanataat ja Vanaisa. Vanataat asus taevas, kust ta mõnikord tõrelemise ja taplemisega oma ligiolekut kuulutas. Müristamise ajal öeldi ta kohta: "Vanataat tapleb, tõreleb, on kuri, on tige!" Uku vakk ise oli enamasti niintest, laastudest või tohust tehtud neljanurgeline kast, millele käis peale silgukarbikaane sarnane kaas. Kevade alguses peeti iseäralikku Uku püha, millest kogu kihelkond ehk vald osa võttis. Peo ajal viidi Uku vakk hiide ja ohverdati seal. Vist põletati hiies Uku vakka aasta jooksul kogunenud aineid. 1884. aastal rääkinud üks Moisekatsi vallas elanud talu peremees Uku kohta järgmist: "Müristamisjumala Uku elukoht oli Võu jõe ääres. Paluti, et Uku laseks vihma sadada, kui põud valitses, ja et Uku vihma keelaks, kui liig palju sadas." Urvaste pastor Gutsaff on Võu jõele ohverdamisest pikemalt kirjutanud; tema jutu järgi tulnud sealt välja mees, kelle ühes jalas sinine, teises kollane sukk. Mitmed oletavad, et see oli Uku. Mõnel pool on arvatud, nagu oleks Ukul nainegi, nimega Raunj (arvatavasti rootsikeelsest sõnast rönn, "pihlakas"). Sellele oletusele andis ka F. R. Kreutzwald põhjust. Ukust kõneledes tähendas Kreutzwald, et paastumaarjapäeva tuleb arvata Uku ja tema naise Raunji auks peetud kevadise pööripäeva aegse püha kajaks (Inland 1837, nr 27). Kreutzwald ei ütle selgelt, kas ta siin Eesti või Soome Ukust kõneleb või kas eestlased või soomlased Rannjit Uku naiseks pidasid. Leidub andmeid, mille põhjal võib järeldada, et eestlased on Uku või Vanaisa kõrval tundnud ka Maaema. Kreutzwald igatahes on Uku naise tundmise Hiärni ajaraamatust laenanud. Hiärn ometi nimetab Uku naist Raunj; trükivea tõttu on Raunjist Kreutzwaldil Rannj tekkinud. Eesti nõukogude entsüklopeedia. 2. köide: CERA–FILL. Tallinn: Valgus, 1987, lk 42. Eisen, M. J., "Eesti mütoloogia". Tallinn: Mats, 1995, nr 2, lk 105–107
Hugo Sepp

Hugo Sepp (22. detsember 1923 Kohila vald – 10. mai 2014) oli eesti aia- ja pargikujundaja ning arhitekt. Ta on õppinud Saku ja Jälgimäe algkoolis. Erihariduse sai ta aastatel 1939–1943 Türi aianduskeskkoolis ja aastatel 1944–1950 Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis (lõpetas aia- ja pargikujunduse erialal). Ta töötas aastatel 1950–1986 Eesti Projektis arhitektina, lisaks töötas ta aastatel 1950–1952 õppejõuna Kuressaare Ehitustehnikumis. Ta oli aastast 1954 Eesti Arhitektide Liidu liige. Ta on juhtinud Tapa (aastal 1958), Kilingi-Nõmme (aastal 1960), Otepää (aastal 1965), Jõgeva (aastal 1966), Kuressaare (aastal 1970, koos Irina Rauaga), Pärnu (aastal 1974) ja Saue (aastal 1975) generaalplaani koostamist. Ta on osalenud Tallinna (koos Mart Pordi ja Dmitri Brunsiga, aastatel 1963–1971) generaalplaani koostamises. Ta on planeerinud Tallinna lauluväljaku (aastal 1958), Pärnu kuurordipiirkonna (aastal 1965), Kuressaare eramupiirkonna (aastal 1969), Tallinna puhkepiirkonna (aastal 1970), Võrtsjärve ümbruse (aastal 1970) ning Otepää-Pühajärve (aastal 1957), Ihasalu–Kaberneeme (aastal 1971), Kaberneeme-Tsitre (aastal 1973) ja Suurupi (aastal 1979) puhkealad. Ta on kujundanud umbes 50 eraaeda. Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996 Lahkunud on arhitekt Hugo Sepp
Aino Iila

Aino Iila (aastani 1948 Aino Malmberg; 17. jaanuar 1924 Tallinn – 2. mai 2014) oli eesti aiandusarhitekt. Ta sündis aastal 1924 Tallinnas masinameistri perekonnas. Õppis aastatel 1931–1942 Elfriede Lenderi Eragümnaasiumis, 1942–1944 Kehtna aiandusinstituudis ja 1945–1951 Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis (lõpetas aia- ja pargikujunduse erialal). Pärast instituudi lõpetamist töötas ta 28 aastat (1951–1979) projekteerijana Eesti Maaehitusprojektis (aastani 1964 Eesti Põllumajandusprojekt). Ta oli aastast 1962 Eesti Arhitektide Liidu liige. Aino Iila suri 2. mail 2014 ja ta maeti 10. mail 2014 Metsakalmistule. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. märts 2016. Vaadatud 14. mail 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996 Lahkunud on arhitekt Aino Iila
Kulani

Kulani oli küla Läänemaal Noarootsi poolsaarel. 1977. aastast kuulub Sutlepa mere kaldal asunud küla territoorium Pürksi küla koosseisu. Arvatakse, et küla nimi tuleb sõnadest kulle ('mägi') ja näs ('nina'). Paul Johansen peab küsitavaks nime rootsi etümoloogiat. Kui nimi ei ole seotud oletatava varasema Kuldere küla nimega, siis on võimalik, et nime lähtekohaks on eesti sõna küla + nina. Küla nime kannab ka 95,4 hektari suurune Silma looduskaitseala Kulani piiranguvöönd. On oletatud, et küla tekkis kohale, kus asus 1351. aastal mainitud Kuldere küla. Allikates on Kulanit esmamainitud 1540. aasta paiku nelja adramaa suuruse Kulnisz külana. Kulanis asus Noarootsi vanim mõis Nuckhoff ning 17. sajandil rajati Kulani mõis. Veel nimekujusid: Killenisz (1548), Kollanes (1565), Kullanus, Kulleesby (1615) ning 1627. aastal Kullanäs koos mõisaga. Kulani küla on seotud ka Noarootsi kiriku kellameestega: nimelt on teada, et vähemalt vahemikus 1642–1659 oli kiriku kellamees Bläs Thomasson Kulani külast. 1642. aastal elas ta Paslepa külas ning 1648. aastal ehitati talle varasema kellamehe koha peale elukoht. Kulani lähedal asus ka üks Noarootsi kihelkonna üheksast teadaolevast külakalmistust. Aastatel 1866–1893 oli Noarootsi kihelkonnas Kulani vald, kuhu kuulus vaid Saare mõis. 1893. aastal sai piirkonnast Paslepa valla osa. Kulani peakraav Kulani mõis Külad. Vaadatud 16.01.2020. I. Allikmaa. "Noarootsi". Tallinn, 1982. Lk 50-1. Läänemaa (töörühma arvamused). Vaadatud 14.05.2014. Eesti kohanimede leksikon Kulani mõis. Eesti ala mõisate register, vaadatud 14.05.2014. Baltisches historisches Ortslexikon. Teil I. Estland (Einschliesslich Nordlivland). Begonnen von Hans Feldmann, herausgegeben von Heinz von zur Mühlen, bearbeitet von Gertrud Westermann. Böhlau Verlag Köln - Wien, 1985, lk 246. Rickul/Nuckö Hembygdsförenings Medlemsblad. Nr 1, Mars 2009. Årgång 17. Vaadatud 14.05.2014. Allar Haav. "Lääne- ja Hiiumaa 13.–18. sajandi külakalmistud". Bakalaureusetöö (juhendaja Heiki Valk). Tartu, 2011. Kulani vald. Eesti ala valdade register, vaadatud 14.05.2014.
Lülisambakanal

Lülisambakanal (ladina canalis vertebralis) on paljudel kesknärvisüsteemiga selgroogsetel loomadel enamikust lülisambalülide lülimulkudest moodustunud lülisambapikkune kanal. Lülisambakanalis paikneb seljaaju kestadega ümbritsetud seljaaju. Lülisambakanali areng, anatoomia, asend, morfoloogia ja funktsioonid ning patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Loomaanatoomias on kasutusel ka termin selgrookanal (canalis vertebralis). Inimestel võib harva esineda lülisambakanali lipoomi. Prantsuse arst Jean François Fernel (1497–1558), kes võttis kasutusele termini "füsioloogia", oli esimene, kes kirjeldas lülisambakanalit. selgroog spinaalstenoos "Meditsiinisõnastik" 443:2004. Sissekanne Terminologia Anatomicas Sissekanne Nomina Anatomica Veterinarias
Bevan Docherty

Bevan John Docherty (sündinud 29. märtsil 1977 Taupos) on Uus-Meremaa triatleet. Ta võitis 2004. aasta Ateena olümpiamängudel kaasmaalase Hamish Carteri järel hõbemedali ja 2008. aasta Pekingi olümpiamängudel pronksmedali.
Hamish Carter

Hamish Clive Carter (sündinud 28. aprillil 1971 Aucklandis) on Uus-Meremaa triatleet. Ta pälvis 2004. aasta olümpiamängudel triatlonis kuldmedali.
Baaba

Baaba on kõrges ümaras küpsetusvormis valmistatud magus pärmitainast küpsetis. Rummibaaba
Nakbah

Nakbah (araabia keeles النكبة an-Nakbah, 'õnnetus, hukatus, katastroof') oli sündmus, mille käigus umbkaudu 711 000 kuni 725 000 Palestiina araablast jättis kodu maha, põgenes või aeti välja oma kodudest tollal Suurbritannia mandaadi all olnud Palestiinas puhkenud kodusõjas 1947.–1948. aastal ja sellele järgnenud Araabia-Iisraeli sõjas 1948.–1949. aastal. Termini nakbah võttis selles tähenduses esimest korda kasutusele Süüria ajaloolane Constantin Zureiq (قسطنطين زريق‎) oma raamatus Ma'na an-Nakba ("معنى النّكب", "Katastroofi tähendus") 1948. aastal. Iga aasta 15. mail tähistavad palestiinlased selle sündmuse mälestuseks Nakbah' päeva. Kodusõda palestiinlaste (araablaste) ja kiiresti kasvanud juudi elanikkonna vahel puhkes, kui ÜRO Peaassamblee tühistas 29. novembril 1947 senise Suurbritannia mandaadi Palestiinas, otsustades asutada seal kaks iseseisvat riiki. Iisraelile määrati 14 100 ruutkilomeetri suurune ala (umbes 56 % Palestiinast), kus elas 498 000 juuti ja 497 000 palestiinlast (araablast); Palestiina riigile määrati 11 100 ruutkilomeetri, kus elas 725 000 palestiinlast ja 10 000 juuti. Jeruusalemmast pidi saama iseseisev rahvusvaheline haldusüksus. Pärast seda, kui juudid kuulutasid 1948. aasta 14. mail välja Iisraeli riigi, ründasid Transjordaania, Egiptus, Süüria, Liibanon ja Iraak Iisraeli ning kodusõda muutus Araabia-Iisraeli sõjaks. Sõda lõppes Iisraeli võiduga 1949. aasta kevadel ja vaherahulepingute sõlmimisega kõigi nimetatud riikidega. Sõja käigus okupeerisid Iisraeli väed 6700 ruutkilomeetrit Palestiina riigile määratud aladest ning Lääne-Jeruusalemma. Iisraeli territooriumilt või Iisraeli hõivatud palestiinlaste aladelt põgenes sõjategevuse ja sionistliku terrori eest või aeti kodudest välja üle 700 000 palestiinlase. Deir Yassini massimõrv EE, 3. kd, Tallinn: Kirjastus Valgus, 1988, lk 561. Nakba: Palestine, 1948, and the Claims of Memory. Edited by Ahmad H. Sa'di, Lila Abu-Lugho. Columbia University Press. ISBN 0231135793.
Nakbah' päev

Nakba-päev (araabia keeles يوم النكبة Jawm an-Nakba) on 15. mail tähistatav päev, mil mälestatakse seda, kuidas umbkaudu 711 000–725 000 Palestiina araablast sunniti põgenema või aeti kodudest välja Suurbritannia mandaadi all olnud Palestiinas aastatel 1947–1948 toimunud kodusõja ja sellele järgnenud Araabia-Iisraeli sõja käigus aastatel 1948–1949. Sõna nakba (araabia keeles النكبة an-Nakbah) tähendab 'õnnetust, hukatust, katastroofi'. Nakba-päeva tähistavad Palestiina araablased vaikuse hetkega, mälestades kodude mahajätmist, põgenemist ja üleelatud kannatusi. Iisraelis, Läänekaldal ja Gazas, Palestiina põgenikelaagrites, Araabia maadel ja mujal maailmas korraldatakse sel päeval protestimarsse ja meeleavaldusi. Nakba sümboliks on võtmed, mis Palestiina põgenike jaoks sümboliseerivad õigust tagasi pöörduda oma kodudesse ja küladesse, mis asuvad Iisraeli territooriumil. Paljud palestiinlaste külad – palestiinlaste andmetel 418 küla – on paraku pärast 1948. aastat hävitatud. Anger over Palestinian Nakba ban proposal BBC News, 25. mai 2009. Fact Sheet: 62 years of Nakba (13 May 2010). www.nad-plo.org Arab-Israeli War by Benny Morris. www.crimesofwar.org
Baas (arhitektuur)

Baas on samba, piilari või pilastri alaosa, millele toetub tüves. Baas on samba kohustuslik osa kõigis klassikalistes orderites, välja arvatud dooria orderis. Samba baas toetub portikuses vahetult stülobaadile, arkaadis kõrgele pjedestaalile.
Baas (geodeesia)

Baas ehk baasijoon on geodeesias väga täpselt (baasimõõtmisega) mõõdetud joon, mille järgi arvutatakse näiteks triangulatsiooni puhul teiste joonte pikkus.
Baatoks

Baatoks (inglise keeles buttocks, buttock-lines) on joon, mis tekib laevakere lõikumisel pikitasandiga paralleelse pinnaga. Baatoks Mereviki
Issaak Babel

Issaak Emmanuilovitš Babel (Исаак Эммануилович Бабель; sünninimi Issaak Manjevitš Bobel (Исаак Маньевич Бобель); 12. juuli (30. juuni) 1894 Odessa – 27. jaanuar 1940 Moskva) oli juudi päritolu vene kirjanik. Tema tuntumad teosed on lühijutukogud "Ratsaarmee" (Конармия; 1926), kus ta kujutab tõetruult Sergei Budjonnõi 1. Ratsaarmees reporterina teenides nähtut, ja "Odessa lood" (Odessa jutustused; Одесские рассказы; 1931). 15. mail 1939 ta arreteeriti. 26. jaanuaril 1940 mõisteti Babel surma, süüdistatuna nõukogudevastases vandenõulises terroritegevuses ja spionaažis. Kirjanduses esinevad valed sünnikuupäevad 1. juuli ja 13. juuli. NKVD versiooni järgi suri ta 17. märtsil 1941. Odessa lood (novellivalimik), Tallinn: Perioodika 1966, tõlkinud Olev Jõgi. Maria: näidend 8 pildis, Tallinn: Perioodika 1972, tõlkinud Olev Jõgi. Ratsaarmee; Odessa lood; Novellid; Maria, Tallinn: Eesti Raamat 1977, tõlkinud Olev Jõgi. Odessa lood ja teisi novelle, Tallinn: Varrak 2012, tõlkinud Olev Jõgi. Babeli proosa ja materjalid tema kohta (vene keeles)
Michael Jeter

Robert Michael Jeter (26. august 1952 Lawrenceburg, Tennessee – 30. märts 2003 Los Angeles, California) oli Ameerika Ühendriikide näitleja. Michael Jeter andmekogus IMDb (inglise)
Bill Irwin

William Mills Irwin (tuntud kui Bill Irwin; sündinud 11. aprillil 1950 Santa Monicas) on Ameerika Ühendriikide näitleja, koomik ja kloun. IMDb link puudub Bill Irwin andmekogus IMDb (inglise)
X-põlvkond

X-põlvkond on vahel kasutatav nimetus põlvkonnale, kes on sündinud 1960. ja 1970. aastail pärast teise maailmasõja järgset beebibuumi. Terminit kasutas esimesena fotograaf Robert Capa 1950. aastate alguses, viidates noortele meestele ja naistele, kes kasvasid üles vahetult pärast teist maailmasõda. Termin sai laiemalt tuntuks tänu Douglas Couplandi 1991. aasta romaanile "Generation X: Tales for an Accelerated Culture". Y-põlvkond Beebibuumerid
Rock Against Communism

Rock Against Communism (tõlkes 'kommunismivastane rokk'; lühend: RAC või R.A.C.) on rokkmuusikastiil. RAC sai alguse 1970. aastate lõpus Suurbritannias nn valgete jõu (inglise white power) muusika kontsertidest. RACi laulude sõnades leidub sageli kommunismivastaseid, natsionalistlikke ja neonatsidega seotud elemente. Eesti tuntumaid RAC-bände on P.W.A..
Laurence Fishburne

Laurence Fishburne (täisnimega Laurence John Fishburne III; sündinud 30. juulil 1961 Augustas Georgia osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja, näitekirjanik, režissöör ja produtsent. Tema tuntumate rollide seas on Morpheus ulmefilmide triloogias "Matrix", Clean filmis "Apocalypse Now", Cowboy Curtis telesarjas "Pee-wee's Playhouse", Ike Turner Tina Turneri eluloofilmis "What's Love Got to Do With It" ning Furious Styles filmis "Boyz n the Hood".
Gracchus Babeuf

Gracchus Babeuf (õieti François Noël Babeuf; 23. november 1760 Saint-Quentin – 27. mai 1797 (8. preriaal V) Vendôme) oli prantsuse revolutsionäär. Ta korraldas Direktooriumi-vastase võrdsete vandenõu, mille eest ta giljotineeriti. Tema õpetus, mida hakati kutsuma babuvismiks, on kommunismi ja anarhismi eelkäija.
Lülisammas

Lülisammas (ladina columna vertebralis) on inimeste kere skeleti osa, mis koosneb lülisambalülidest ja kuulub skeletisüsteemi. Lülisammast toetavad paljud lihased ja arvukad sidemed. Lülisamba ja kolju vahel moodustub kuklaliiges. Teiste selgroogsete loomade lülisamba kohta kasutatakse terminit "selgroog". Lülisamba areng, anatoomia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii indiviiditi kui ka indiviidi eluperiooditi. Imiku lülisammas on dorsaalsuunas kõverdunud. Kõverdused vormuvad välja lihaste töö ja keha raskuse vastastikmõjus. Kui vastsündinu hakkab juba pead tõstma, kujuneb välja kaelalordoos. Rinnaküfoos hakkab kujunema koos lapse istuma hakkamisega. Nimmelordoos kujuneb välja koos lapse püstiseismise ja kõndimisega. Lülisammas koosneb 33–34 lülist: 7 kaela-, 12 rinna- ja 5 nimmelülist (kõik vabalülid) ning 5 ristluuks liitunud ristluu- ja 4–5 õndra- ehk sabaluuks liitunud õndralülist ja lüli(de)vaheketastest. Lülisamba murru korral on tihti ohustatud lülisambakanalis paiknev seljaaju. Noortel täiskasvanutel võib põletikulise haigusena välja kujuneda jäigastav lülisambapõletik (Behterevi tõbi). "Meditsiinisõnastik" 443:2004. Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6 trükk, k 107, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, ISBN 9985-829-36-0. Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 36, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. [1], Veebiversioon (vaadatud 05.12.2013). Sissekanne Terminologia Anatomicas A02.2.00.001: Columna vertebralis. Lülisammas