laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
2019. aasta Brasiilia vanglarahutused

26. mail 2019 Brasiilias alanud vanglarahutused põhjustasid 29. juuli seisuga vähemalt 112 inimese surma. Rahutused toimusid Brasiilia põhjaosas asuva Amazonase osariigi mitmetes vanglates. Rahutuste eest vastutasid Brasiilia ebaseadusliku uimastikaubanduse konkurendid. Anísio Jobimi karistuskeskus Manaus, 26. mail tapeti 15 inimest ning 27. mail 4 inimest Antonio Trindade karistusasutus, 27. mail tapeti 25 inimest Puraquequara vangla, 27. mail tapeti 6 inimest Ajutine kinnipidamiskeskus meestele, 27. mail tapeti 5 inimest 2019. aasta Altamira vanglarahutused: Pará osariigi Altamira vanglas tapeti 29. juulil kuritegelike jõukude vahel kestnud viietunnise mässu ajal vähemalt 57 kinnipeetavat, sealhulgas kuusteist, kellel raiuti noaga pea maha. 2017. aasta Brasiilia vanglarahutused Aare Kartau (31. mai 2019, 11:03). "Brasiilia vanglarahutuste käigus on hukkunud 55 kinnipeetavat". Õhtuleht. Vaadatud 05.08.2019. AP-AFP-BNS (27.05.2019, 4:31). "Brasiilia vanglarahutustes tapeti 15 inimest". Postimees. Vaadatud 05.08.2019. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Aeg= (juhend)
Anija

Anija on küla Harju maakonnas Anija vallas. Anijat on esmamainitud 1241. aastal (Hanaegus). Ajavahemikul 1355–1482 asutati endise küla asemele Anija mõis. 1849. aastal asutati külas Anija külakool. 1858. aastal nõudsid Anija mõisa talupojad mõisalt teokoormiste vähendamist ning läksid seda mõisniku keeldumise tõttu Tallinna nõudma. Eduard Vilde on kirjutanud nende sündmuste põhjal romaani "Kui Anija mehed Tallinnas käisid". Praegune Anija küla sai alguse 1919. aasta maareformi järel, mil mõisa maad jagati väikesteks asundustaludeks (varasem Anija asundus). Anija asundus eksisteeris 1977. aastani, mil see nimetati ümber Anija külaks. Vaatamisväärsed on 20. sajandi algul laiendatud paljude võõrpuuliikidega kaitsealune Anija mõisa park ning mõisast kilomeetri jagu edelas asuv Anija looduskaitseala koos soise järvega, mis on tänapäevaks kinni kasvanud. Looduskaitseala lääneosa jääb otsapidi Kihmla külla. Külas asub mitu kultuurimälestiseks tunnistatud kultuskivi. Külast voolab läbi Anija oja. Anija järv Anija soo Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 30.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Anija veebiportaalis eestigiid.ee (vaadatud 10.05.2014) Marje Joalaid: artikkel "Anija" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 43. Anija veebiportaalis eestigiid.ee
Kimmo Kinnunen

Kimmo Paavali Kinnunen (sündinud 31. märtsil 1968) on endine soome odaviskaja. Kimmo Kinnunen võitis odaviskes kuldmedali 1991. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel ja hõbemedali 1993. aasta maailmameistrivõistlustel. 1992. aasta Barcelona olümpiamängudel võitis ta odaviskes 4. koha ja 1996. aasta Atlanta olümpiamängudel 7. koha. Tema isiklik rekord on 1991. aasta Tōkyō maailmameistrivõistlustel visatud 90.82. Aastal 1991 valiti ta Soome aasta sportlaseks. Tema isa Jorma Kinnunen oli samuti odaviskaja. Kimmo Kinnunen Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Kim Hyong-jik

Kim Hyong jik oli Põhja korea esimese liidri Kim Il Sungi isa Sündis: 10. juuli 1894, Taedong, Põhja-Korea Mõrvati: 5. juuni 1926, Jilini provints, Hiina Abikaasa: Kang Pan-sok (abiell. 1908–1926) Lapsed: Kim Il-sŏng, Kim Yong-ju, Kim Chul Joo Lapsevanemad: Kim Bo-hyon, Li Bo Ik Lapselapselapsed: Kim Chŏng-un, Kim Chŏng-nam, Kim Yo-jong, Kim Jong-chul,
Warren Cole

Warren Joseph Cole (12. september 1940 – 17. juuli 2019) oli Uus-Meremaa sõudja. Cole võitis 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos roolijaga neljapaadil kuldmedali.
Kang Pan-sok

Kang Pan-sok (21. aprill 1892, Mangyongdae, Pyongyang - 19. juuli 1932, Jilini provints, Hiina) oli Põhja-Korea esimese liidri Kim Il-sŏngi ema. Tema abikaasa oli Kim Hyong-jik (abielus 1908–1926) Lapsed: Kim Il-sŏng, Kim Yong-ju, Kim Chul Joo Lapselapselapsed: Kim Chŏng-un, Kim Chŏng-nam, Kim Yo-jong, Kim Jong-chul, rohkem Lapselapsed: Kim Chŏng-il, Kim Kyong-hui, Kim Pyong-il, Kim Man-il, Kim Yong-il, Kim Kyong-Jin
Ramil Guliyev

Ramil Guliyev (aseri keeles Ramil Eldar oğlu Quliyev; sündinud 29. mail 1990 Bakuus Aserbaidžaani NSV-s) on aseri päritolu Türgi kergejõustiklane. Ta on spetsialiseerunud 60 m, 100 m ja 200 m jooksule. Maailma- ja Euroopa meister 200 m jooksus. Guliyev sai 2011. aastal Türgi kodakondsuse. Tema sõnul olid ka Venemaa ja Katar pakkunud talle kodakondsust. 2013. aasta Vahemere mängudel sai Guliyev 100 ja 200 m jooksus hõbemedali. Nii 2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zürichis kui ka 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis oli ta 200 m jooksus kuues. Suveuniversiaadil Gwangjus 2015. aastal sai ta pronksmedali 100 ja 200 m jooksus. Guliyev tuli 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis 200 m jooksus teiseks ajaga 20,51 ja sai 100 m kuuenda koha. 2016. aasta olümpiamängudel Rio de Janeiros saavutas ta 200 m jooksus kaheksanda koha. 6. juunil 2017 alistas Guliyev 100 m jooksus 10 sekundi piiri ajaga 9,97. Ta tuli 200 m jooksus 2017. aastal Londonis maailma meistriks ajaga 20,09. 2018. aasta Vahemere mängudel võitis Guliyev 200 m kulla ja 4x100 m teatejooksus hõbemedali. Samal aastal Euroopa meistrivõistlustel Berliinis tuli ta 200 m jooksus Türgi rekordiga 19,76 Euroopa meistriks. 4x100 m jooksus jooksis ta viimses vahetuses oma meeskonnale hõbemedali. Väljas 100 m: 9,97 (2017) 200 m: 19,76 (2018) Sees 60 m: 6,58 (2012) 200 m: 21,05 (2012) Ramil Guliyev Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Taučionysi kihistu

Taučionysi kihistu (inglise Taučionys Beds) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Juozas Paškevičius aastal 1968. Kihistu on nime saanud Trakai rajoonis asuva Taučionysi küla järgi. Kihistiku stratotüüp on Ukmerge 10 puurauk, kus kihistu esineb 500.2..520.2 meetril. Kihistu neostratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistu esineb 540.6..548 meetril. Kihistu puhul on kasutatud ka parastratotüüpi, milleks on Taučionys 49 puurauk. Seal asuvad kihistu kivimid 381.5..387 meetril. Eestist kihistu kivimeid ei ole leitud. Leedus eristatakse kihistut maa kesk- ja idaosas. Kihistu esineb ka Valgevene loodeosas. Kihistu suurim paksus on 10 meetrit. Kihistu koosneb valdavalt sõlmjast lubjakivist, mis sisaldab perekonda Holorhynchus kuuluvaid fossiile, mis esinevad veel Kabala kihistus ja üksikutes paikades Hiiumaal. Kihistut eraldab Svedasai kihistust kildarohke Ukmerge kihistu. Taučionysi kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 04.08.2019) Stratigraafia terminoloogia LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 37-38 Diversity and biostratigraphic utility of Ordovician brachiopods in the East Baltic, Linda Hints, David A. T. Harper, Juozas Paškevičius, 2018 Linda Hints, Asta Oraspõld, Jaak Nõlvak. The Pirgu Regional Stage (Upper Ordovician) in the East baltic: lithostratigraphy, biozonation and correlation, Proceedings of the Estonian Academy of Sciences, Geology, 2005 Taučionysi kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Geidžiūnai kihistik

Geidžiūnai kihistik (inglise Geidžiūnai Member) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Petras Lapinskas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Biržai rajoonis asuva Geidžiūnai küla järgi. Kihistiku stratotüüp on Paroveja 9 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 794,6...795,9 meetril. Kihistiku neostratotüüp on Likenai 396 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 814,7...817 meetril. Leedus eristatakse kihistikku maa loodeosas, kus selle suurim paksus on 9,5 meetrit. Kihistik lamab Paroveja kihistu all, selle kivimiks on kaltsilutiit; vahel arvatakse see ka Paroveja kihistusse kuuluvaks. Geidžiūnai kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 05.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Linda Hints, Asta Oraspõld, Jaak Nõlvak. The Pirgu Regional Stage (Upper Ordovician) in the East baltic: lithostratigraphy, biozonation and correlation, Proceedings of the Estonian Academy of Sciences, Geology, 2005 Geidžiūnai kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Vassivere

Vassivere on küla Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Laekvere vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Salose kihistik

Salose kihistik (inglise keeles Salos Member) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Salose alevi järgi. Kihistut eristatakse Leedu kesk- ja idaosas. Eestis selle kivimeid ei esine. Kihistiku stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 558.9..570.4 meetril. Kihistiku suurim paksus on 18 meetrit. Kihistik on Svedasai kihistu ülemine kihistik, mis lasub Rageliai kihistikul. Kihistik koosneb rohekashallist lubjakivist, milles on õhukesed halli mergli vahekihid. Salose kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 05.08.2019) Stratigraafia terminoloogia LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 39 Salose kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Alpes Maritimae

Alpes Maritimae oli Rooma keisririigi provints. See oli Alpes Poeninae ja Alpes Cottiae kõrval üks kolmest Alpidega piirnevast provintsist tänapäeva Prantsusmaa ja Itaalia vahel. Provintsi kuulus osi tänapäeva Prantsuse departemangudest Alpes-Maritimes, Alpes-de-Haute-Provence ja Hautes-Alpes. Asutatuna aastal 14 eKr Augustuse poolt, oli alguses Alpes Maritimae pealinnaks Cemenelum (nüüd Cimiez), mis on praegu Prantsusmaal Nice'i linna naabruses. Aastal 297 laiendati provintsi põhja ja loodesse kuni Durance (Druentia) jõeni ja Col de Montgenèvre kuruni. Selle pealinn viidi Civitas Ebrodunensiumisse, tänane Embrun. 3. sajandil sai provints Septem Provinciae osaks, mis omakorda oli pretoriaanide Gallia prefektuuri osa. Suured asulad provintsis olid: Cemenelum (Cimiez) Nicaea (Nice) Antipolis (Antibes) Portus Herculis Monoeci (Monaco) Salinae (Castellane) Sanitium (Senez) Vintium (Vence) Pärast aastat 297 provintsi laienedes lisandusid: Ebrodunum (Embrun) Brigantio (Briançon) Brigomagus (Briançonnet) Civitas Rigomagensium / Rigomagus (Chorges)
Vincent Matthews

Vincent Edward ("Vince") Matthews (sündinud 16. detsembril 1945 Queensis New Yorgis on endine USA kergejõustiklane. Ta oli spetsialiseerunud 200 m ja 400 m jooksule. Kahekordne olümpiavõitja. Vince Matthews oli üks USA paremaid sprintereid 1960. aastate lõpus. Ta arenes koos oma rivaali Lee Evansiga, kellega nad kohtusid võistlustel juba teismeeast peale. Täiskasvanute võistlustel 1967. aasta Ameerika Ühendriikide meistrivõistlustel (tollal AAU) ja Pan Americanil oli Matthews teine Evansi järel. Mõni nädal enne 1968. aasta olümpiamänge jooksis Matthews Ameerika Ühendriikide katsevõistlustel uue maailmarekordi 400 meetri jooksus, kuid tema jooks tühistati, kuna tema jooksukingad ei vastanud nõuetele. Tegelikus kvalifikatsioonivoorus oli Matthews alles neljas, kuid valiti teatevõistkonda. México olümpiamängudel jooksis Matthews kuldmedali võitnud USA 4x400 m teatevõistkonna esimest etappi. Võistkonna võiduaeg oli maailmarekord 2.56,16, mis püsis ületamatuna 24 aastat. Teised meeskonna liikmed olid Ron Freeman, Larry James ja Lee Evans. Pärast olümpiamänge treenis Matthews senisest vähem, sest keskendus tööle ja abielule. Vaatamata sellele sai ta end taas olümpia-aastaks 1972 heasse vormi. Enne Münchenit USA katsevõistlustel tuli ta John Smithi ja Wayne Colleti järel kolmandaks ja jättis Evansi neljandaks. Müncheni olümpiamängude 400 m jooksu finaalis vigastas Smith 80 meetri järel jalga, mille järel võidu nimel võitlesid Matthews ja Collett. Matthews võitis võistluse lõpuks ajaga 44,66 ja Collett oli teine ​​ajaga 44.80. Autasustamistseremoonial, kui mängiti riigihümni, rääkisid Matthews ja Collett omavahel ja liikusid närviliselt. Paljud uskusid, et seda tegid mehed protestina, nagu Tommie Smith ja John Carlos olid seda teinud neli aastat varem Méxicos. Nad eitasid tahtlikku käitumist, kuid Rahvusvaheline Olümpiakomitee keelas neil edaspidi olümpiavõistlustel osaleda. Sel põhjusel ja peale selle, kui John Smith sai vigastada, ei saanud USA osaleda 4 × 400 meetri teatejooksus. Vincent Matthews Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) Vincent Matthews ART of the Olympians kodulehel Vincent Matthews veebisaidil Olympedia (inglise)
Geidžiūnai

Geidžiūnai on küla Leedus Biržai rajoonis Širvėna vallas Agluona jõe kaldal. Küla asub Biržaist 12 kilomeetrit lõunas. Aastal 2001 oli külas 192 elanikku. Geidžiūnais asuvad postkontor ja Biržai Kaštonų põhikooli filiaal. Sealne kirik valmis aastal 1917. Küla järgi on nimetatud Pirgu lademe Geidžiūnai kihistik. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 15.12.2018. Stratigraafia terminoloogia Küla portaalis vietoves.Lt
Ajaosak

Ajaosak (inglise keeles timeshare) on kasutusvaldus, mille puhul isikul on õigus vara kasutada aja jagamise skeemi järgi. Eestis reguleerib kinnisasja, ehitise või selle osa või majutamise eesmärgil kasutatava vallasasja ajutisse kasutusse andmist võlaõigusseaduse 20. peatükk[1]: ehitise ajutise kasutamise lepinguga kohustub kutse- või majandustegevuses tegutsev isik (ettevõtja) andma tarbijale õiguse kasutada ehitist majutamise eesmärgil rohkem kui ühe aasta jooksul kindlaksmääratud või kindlaksmäärataval ajavahemikul mitme kasutusperioodi vältel ning tarbija kohustub maksma selle eest tasu; pikaajalise puhkusetoote lepinguga kohustub ettevõtja rohkem kui ühe aasta jooksul andma tarbijale õiguse saada soodustusi ehitise kasutamisel ja tarbija kohustub maksma selle eest tasu.
Sétifi provints

Sétifi provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Alžeeria põhjaosas.
Sahar

Sahar võib viidata: Inimeste nimedele: Sahar (nimi), araabia ja pärsia naisenimi, mis tähendab ''vahetult enne koitu'' Ben Sahar, Iisraeli jalgpallur Kohad Mumbais Indias Sahari küla Chhatrapati Shivaji rahvusvaheline lennujaam, mille varasem nimi oli Sahari rahvusvaheline lennujaam Sahar (Aserbaidžaan), linnalaadne piirkond Aserbaidžaani haldusjaotuse järgi Sahar TV, Iraani telekanal Sahar (robot), Iisraeli lahingutehnika inseneride välja töötatud sõjaline robot
Ostwaldi värvisüsteem

Ostwaldi värvisüsteem (saksa keeles Ostwaldsche Doppelkegel) on kolmel värvikarakteristikul – värvitoonil, valgesisaldusel ja mustasisaldusel – põhinev kolmemõõtmeline värvisüsteem, mille lõi keemiaprofessor Wilhelm Friedrich Ostwald. Värvide uurimisele ja süstematiseerimisele pühendus Ostwald 1914. aastal, värviringi ja kaksikkoonusja värvikeha teooria avaldas ta 1916. aastal ning esimene värviatlas ilmus 1917. aastal. Ostwald hülgas Hermann Helmholtzi poolt kasutusele võetud värvikarakteristikud ja võttis värvisüsteemi kolmeks dimensiooniks Ewald Heringi seisukohtadele tuginedes värvitooni (Farbton), valgesisalduse (Weissgehalt) ja mustasisalduse ehk mustasuse (Schwarzgehalt). Ideaalvalgeks oli tal puhas matt barüütvalge (baariumsulfaat), ideaalmustaks absoluutselt must keha. Hallskaala koosnes kaheksast astmest ja tugines Weberi-Fechneri seadusele. Värvitooni ideaalväärtusteks Ostwaldil olid täisvärvid, mis definitsiooni kohaselt ei tohtinud sisaldada valget ega musta. Värvitoonid olid paigutatud 24-toonilisele värviringile. Toonid oli seatud vastavalt Heringi algvärvidele kahele ristuvale teljele: kollase-sinise ja punase-rohelise teljele. Teiste vastandvärvide paarid määratles ta segamise teel, lähtudes komplementaarvärvuste definitsioonist, mis määratleb need omavahel neutraalhalli andvate värvidena. Värviringil on kindlaks määratud kaheksa põhivärvi (tähistus 2R), millest iga kummalegi poole jääb üks vahetoon (1R ja 3R, kokku 24 tooni). Põhivärvid on Gelb 'kollane' Kress 'mungalille värvi oranž' Rot 'punane' Veil 'violetne', kannikeselilla Ublau 'ultramariinsinine' Eisblau 'jääsinine' Seegrün 'mereroheline' Laubgrün 'leheroheline' Komplementaarvärvuste paarid on Ostwaldil Gelb - Ublau Kress - Eisblau Rot - Seegrün Veil - Laubgrün http://www.farbimpulse.de/Vision-einer-aesthetischen-Ordnung-Der-Ostwaldsche-Doppelkegel.119.0.html M. Tammert. Värviõpetus. Tallinn, 2006. lk 74-75 Die Farbenfibel von Wilhelm Ostwald. Leipzig, 1922 Ostwaldi värviring. Die Farbenfibel, lk 19 Wilhelm Ostwald. – colorsystem.com Hering and Ostwald. – huevaluechroma.com Friedrich Wilhelm Ostwald, Wissenschaftler – Lehrer – Wissenschaftsorganisator – wissenschaftlicher Schriftsteller (ettekanne Leipzigi ülikoolis 2011, slaidid)
Hanunoo keel

Hanunoo keel on Malai-Polüneesia keelte Filipiini rühma Lõuna-Mindanao keelte hulka kuuluv keel, mida kõneldakse Filipiinidel Mindoro saarel. Kõnelejate arv on umbes 13 000. http://www.ethnologue.com/language/hnn
Venevere

Venevere on kahe Eesti küla nimi: Venevere, küla Lääne-Virumaal Laekvere vallas, Venevere, küla Viljandimaal Kõo vallas. Venevere mõis, mõis Simuna kihelkonnas Virumaal Venevere vald, mõisavald Simuna kihelkonnas Virumaal
Ülemklass

Ülemklass on bioloogias taksonoomiline üksus või takson, mis eelneb vahetult klassile.
Saḩar

Saḩar (araabia keeles: سحر, heebrea keeles: סהר) on Araabia ja Pärsia päritolu Naisenimi. Nimi on levinud araabia, aseri, türgi, heebrea, urdu ja pärsia keele kõnelejate seas. Nimi aluseks on iidne semiidi sõna poolkuu kohta. Araabia keeles tähendab nimi "vahetult enne koitu", mis on poeetiline sõna poolkuu kohta. Saḩar Samimi (sündinud 1990), Iraani ettevõtja Sahar Ansari, Pakistani urdu keeleteadlane Sahar Baassiri, Liibanoni ajakirjanik Saḩar Biniaz (sündinud 1986), Kanada modell Saḩar Delījānī (sündinud 1983), Iraani kirjanik Saḩar Dolatshahi (sündinud 1979), Iraani näitleja Sahar El Hawari, Egiptuse jalgpallikohtunik Saḩar Gul (sündinud ca. 1998), Afganistani lapspruut Saḩar Hashemi, Suurbritannia ettevõtja Sahar Hussein al-Haideri (1962–2007), Iraagi ajakirjanik Sahar Khalifeh (sündinud 1942), Palestiina kirjanik Sahar Lahsini (sündinud 1992), Tuneesia ettevõtja Saḩar Nowrouzzadeh, Ameerika Ühendriikide välispoliitika analüütik ja nõunik Saḩar Ghadhban (sündinud 1985), Kanada diplomaat Sahar Shaqra (sündinud 1997), Palestiina keemiainsener Sahar Taha (sündinud 1963), Iraagi muusik Sahar Tawfiq (sündinud 1951), Egiptuse kirjanik Saḩar Valadbeigi (sündinud 1978), Iraani näitleja Sahar Youssef (sündinud 1968), Egiptuse ujuja Saḩar Zakaria (sündinud 1973), Iraani näitleja Sahar Zangelevich, Iisraeli diskor Sahar Elsaigh, Egiptuse näitleja Ben Sahar (sündinud 1989), Iisraeli jalgpallur Saba Sahar (sündinud 1975), Afganistani filmitegija ja näitleja
Kultuur (bioloogia)

Kultuur on kunstlik rakkude, kudede või organismide kogum või populatsioon. Näiteid: bakterikultuur, rakukultuur, koekultuur.
Venevere (Vinni)

Venevere on küla Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas. Venevere küla läbib Rakvere–Luige maantee ja Avijõgi. Veneveres on elanud Osvald Tooming ja sündinud Erich Raiet. 17. sajandi alguse Rootsi kaardil on Venevere tähistatud nimega Wennefer. 18. sajandi lõpu Ludwig August Mellini koostatud atlases on nime Venevere (Wennefer) juures tähistatud nii mõis kui ka küla. Aastail 1866–1892 ja 1919–1939 eksisteeris ka Venevere vald. Enne II maailmasõda töötas Veneveres vesiveski. 18. sajandi lõpus koostatud atlases on Venevere juures märgitud koguni kaks vesiveskit – üks Venevere küla ja teine Raggisaare kõrtsi juures. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Laekvere vallas. Venevere bussipeatus Mälestuskivi kooliharidusele Veneveres Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Karta Estland Livland 1600 tal Oxenstiernska saml nr 16_3-2.; Rootsi Riigiarhiiv
Lydia Wideman-Lehtonen

Lydia Wideman-Lehtonen (1952–1990 Lydia Lehtonen, neiupõlvenimi Lydia Wideman; 17. mai 1920 Vilppula vald – 13. aprill 2019 Tampere) oli soome murdmaasuusataja, naiste murdmaasuusatamise esimene olümpiavõitja.
Toonehani

Toonehani (Plectropterus gambensis) on partlaste sugukonda kuuluv Aafrikas levinud lind. Toonehani on üks vähestest mürgilindudest. Tema liha on inimesele ja röövloomadele mürgine, sest ta toitub villimardiklaste (Meloidae) sugukonda kuuluvatest putukatest, mis sisaldavad kantaridiini. See mürkaine koguneb linnu kudedesse. Toonehani on levinud kogu Saharast lõunasse jäävas Aafrikas. Karem Ghoneim: Cantharidin toxicosis to animal and human in the world: A review. Standard Research Journal of Toxicology and Environmental Health Sciences 1, 2013, lk 1–22. Toonehani andmebaasis eElurikkus
Külli Taro

Külli Taro (aastani 2013 Külli Nõmm; sündinud 18. jaanuaril 1980 Pärnumaal) on avaliku halduse ekspert. Külli Taro lõpetas 1999 kuldmedaliga Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi ning 2003. aastal cum laude Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna avaliku halduse erialal. Ta kaitses Tartu Ülikoolis 2007. aastal teadusmagistri (MA) väitekirja avaliku halduse ja sotsiaalpoliitika alal ning 2016. aastal Tallinna Tehnikaülikooli Ragnar Nurkse innovatsiooni ja valitsemise instituudis doktoriväitekirja avalikus halduses. Doktoriväitekirja teema oli "The Attribution Problem in Performance Measurement in the Public Sector: Lessons from Performance Audits in Estonia" (juhendaja professor Tiina Randma-Liiv). Osa õpingutest on ta sooritanud Helsingi ülikoolis ja Konstanzi ülikoolis. 2000–2001 Justiitsministeeriumi haldusmenetluse seaduse väljatöötamise töögrupi liige 2001 Poliitikauuringute Keskus PRAXIS avaliku halduse ekspert 2002–2004 Riigikogu põhiseaduskomisjoni konsultant 2005–2012 Riigikontrolli tulemusauditi audiitor ja auditijuht 2013–2015 Vabariigi Presidendi asutatud SA Eesti Koostöö Kogu riigipidamise kava programmijuht 2017– Õiguskantsleri Kantselei õiguskorra kaitse osakonna juhataja Külli Taro peamisteks uurimisvaldkondadeks on poliitikakujundamine, poliitikaanalüüs ja mõju hindamine avalikus sektoris. Ülevaade teadustegevusest Eesti Teaduse Infosüsteemi lehel Vabariigi Presidendi asutatud SA Eesti Koostöö Kogu nõukogu liige Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna doktoriõppe programminõukogu esimees Riigi haldusvõimekuse valdkondliku komisjoni liige, haldusreformi ekspertrühma liige Külalislektor Tartu Ülikoolis ja Tallinna Tehnikaülikoolis, Tallinna Tehnikaülikooli Ragnar Nurkse innovatsiooni ja valitsemise instituudi magistritööde kaitsmiskomisjoni liige Eesti Ratsaliidu kestvusratsutamise komitee liige Kirjutanud ajakirjandusväljaannetele ühiskondlik-poliitilisi artikleid Külli Taro Eesti Teadusinfosüsteemis Külli Taro Õiguskantsleri Kantselei kodulehel Vikerraadio päevakommentaarid
Ukraina Rahvuspank

Ukraina Rahvuspank (ukraina keeles Націона́льний банк Украї́ни) on Ukraina keskpank.
Trophée des Champions

Trophée des Champions on Prantsusmaa superkarikavõistlused jalgpallis. Need toimuvad Prantsusmaa valitseva meistri ja valitseva karikavõitja vahel. Esimesed Prantsusmaa superkarikavõistlused toimusid 1949. aastal. Aastatel 1955–1973 ja 1985–1986 oli võistluste nimetus Challenge des champions . Praeguse nimetusega toimusid superkarikavõistlused esimest korda 1996. aastal. Kokku on superkarika võitnud 14 klubi. Kõige edukam on olnud 11 võiduga Paris Saint-Germain, järgnevad kaheksa võiduga Lyon ja viie võiduga Saint-Étienne. 1949 – Reims 1955 – Reims 1956 – Sedan 1957 – Saint-Étienne 1958 – Reims 1959 – Le Havre 1960 – Reims 1961 – Monaco 1962 – Saint-Étienne 1965 – Nantes 1966 – Reims 1967 – Saint-Étienne 1968 – Saint-Étienne 1969 – Saint-Étienne 1970 – Nice 1971 – Rennes ja Marseille 1972 – Bastia 1973 – Lyon 1985 – Monaco 1986 – Bordeaux 1995 – Paris Saint-Germain 1997 – Monaco 1998 – Paris Saint-Germain 1999 – Nantes 2000 – Monaco 2001 – Nantes 2002 – Lyon 2003 – Lyon 2004 – Lyon 2005 – Lyon 2006 – Lyon 2007 – Lyon 2008 – Bordeaux 2009 – Bordeaux 2010 – Marseille 2011 – Marseille 2012 – Lyon 2013 – Paris Saint-Germain 2014 – Paris Saint-Germain 2015 – Paris Saint-Germain 2016 – Paris Saint-Germain 2017 – Paris Saint-Germain 2018 – Paris Saint-Germain 2019 – Paris Saint-Germain 2020 – Paris Saint-Germain 2021 – Lille 2022 – Paris Saint-Germain Koduleht
Kaasiksaare

Kaasiksaare on küla Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas. Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Laekvere vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.