laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Almukantaraat

Almukantaraat ehk asimutaalring ehk almukantaar on horisondiga paralleelne, kujuteldav ringjoon taevakeha või Maa pinnal. See tähendab, et mingi punkti almukantaraat on sellest punktist igas suunas võrdsel kaugusel olev joon ehk lühidalt samakaugusjoon.
Andreas Goldberger

Andreas "Andi" Goldberger (sündinud 29. novembril 1972 Ried im Innkreisis) on Austria endine suusahüppaja. Golbergeri karjääri parimad aastad olid 1990. aastate keskel ja läbimurre maailma suusahüppajate paremikku toimus nelja hüppemäe turneel 1991–1992, kui ta osales vaid Austrias hüpatud osavõistluse etappidel ning sai teise ja kuuenda koha. Selle tulemusel valiti ta riigi koondisse 1992. aasta olümpiamängudele Albertville'is, kuid võistlema ta siiski ei pääsenud. Goldberger on võitnud kolm maailma karikat (1993, 1995 ja 1996). Nelja hüppemäe turnee võitis ta 1992–1993 ja1994–1995. 1994. aasta olümpiamängudel Lillehammeris sai ta kaks pronksmedalit. Suusalennu maailmameistrivõistlustel tuli ta 1996. aastal maailmameistriks ja 1992. aastal võitis hõbemedali. Suusatamise maailmameistrivõistlustel on ta saanud ühe kuldmedali, kaks hõbedat ja neli pronksi. 1997. aastal sai Goldberger Austria suusaliidult kuuekuulise võistluskeelu kokaiini kasutamise pärast. Vangis istunud narkoärikas olevat öelnud, et müüs Goldbergerile kahel korral kokaiini. 1990. aastate lõpul oli Goldbergeri suusahüppetase madalseisus, kuid 2000. aastal hüppas ta Planicas uueks lennumäe maailmarekordiks 225 meetrit. Karjääri viimase võistlushüppe Goldberger tegi Kulmi lennumäe treeningul 11. jaanuaril 2006, kus ta hüppas mitteametliku mäerekordi 215,5 meetrit. 1994 Lillehammeris pronksmedal suurel mäel pronksmedal meeskonnavõistluses suurel mäel 1993 Falunis hõbemedal normaalmäel pronksmedal suurel mäel pronksmedal meeskonnavõistluses suurel mäel 1995 Thunder Bays hõbemedal suurel mäel 1997 Trondheimis pronksmedal normaalmäel 2001 Lahtis maailmameister meeskonnavõistluses normaalmäel pronksmedal meeskonnavõistluses suurel mäel 1992 Harrachovis hõbemedal lennumäel 1996 Kulmis maailmameister lennumäel 1. koht: 1993, 1995, 1996 3. koht: 1994 Andreas Goldberger osales 288 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 63 korral, millest 20 korda kõige kõrgemale astmele. Andreas Goldbergeri koduleht Andreas Goldberger FIS-i kodulehel (inglise)
Matra

Matra (täisnimega Mécanique Aviation TRAction) on 1945 asutatud Prantsuse firma, mille tegevusalade hulka kuuluvad auto- ja lennukitööstus. Matral on olnud Vormel 1 meeskond.
Lipovo

Lipovo ehk Pärspää ehk Pärispää (vene keeles Липово) on küla Kurgolovo poolsaare idaosas Venemaal, ajaloolisel Ingeri- ja Vadjamaal (Kosemkina kihelkond). Praeguse haldusjaotuse järgi kuulub Leningradi oblasti Kingissepa rajooni Ust-Luga külaasundusse (vene keeles Усть-Лужское сельское поселение) "Усть-Лужское сельское поселение". Кингисеппский муниципальный район (vene). Originaali arhiivikoopia seisuga 28.09.2007. Vaadatud 14.01.2008.
Katrin Saks

Katrin Saks (sündinud 29. novembril 1956 Tallinnas) on Eesti poliitik ja ajakirjanik. Aastatel 2005–2010 oli ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna aseesimees ja 2006. aasta oktoobrist 2009. aastani Euroopa Parlamendi liige. Alates 17. maist 2021 on Katrin Saks Tallinna Ülikoolis arendusprorektor. Katrin Saks on lõpetanud Tallinna 22. Keskkooli 1975, Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal 1981 ning Eesti Diplomaatide Kooli rahvusvaheliste suhete erialal 1993. Saks töötas Eesti Televisioonis ajakirjanikuna 1977–1997 ning programmijuhi ja juhatuse liikmena 1993–1997, Avatud Eesti Fondis projekti koordinaatorina 1998–1999 ning Concordia Rahvusvahelises Ülikoolis lektorina 1998–2000. Ta on olnud ringhäälingunõukogu liige, Tartu Ülikooli kuratooriumi liige, Eesti Muusikaakadeemia kuratooriumi liige ja Eesti Lastekaitse Liidu president 2006–2012. Veebruaris 2011 valiti ta Balti Filmi- ja Meediakooli direktoriks. 2015. aastast kuni septembrini 2020 oli ta Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituudi direktor, 2021. aasta maist Tallinna Ülikooli arendusprorektor. Katrin Saks oli rahvastikuminister Mart Laari teises valitsuses 1999–2002, X Riigikogu liige 2003–2006 ning 2006–2009 oli ta Euroopa Parlamendi liige. Ta on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna (SDE) liige alates 1998 ja aseesimees 2005–2010. Pärast 2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimisi valiti Katrin Saks Tallinna linnavolikogu aseesimeheks. 2010. aasta 8. septembril kutsus SDE juhatus Katrin Saksa sellest ametist tagasi. 27. märtsil 2014 sai ta Riigikogu liikmeks sotsiaalministri kohale asunud Helmen Küti asendusliikmena, kuid astus samal päeval tagasi. 2004 – Valgetähe IV klassi teenetemärk 2019 – Tallinna Ülikooli teenetemärk https://www.tlu.ee/rektoraat Katrin Saks kaotas volikogu aseesimehe koha, Eesti Päevaleht, 8. september 2010. Ametlik koduleht Katrin Saksa blogi Lühitutvustus Euroopa Parlamendi lehel Lühitutvustus Riigikogu lehel
Karl Ernst von Baeri preemia

Karl Ernst von Baeri preemia (Karl Ernst von Baeri auhind) oli auhind, mida aastail 1976–2004 andis välja Eesti Teaduste Akadeemia. Preemia eesmärgiks oli (22. juunil 1999 kinnitatud statuudi kohaselt) "esile tõsta Eestis saadud uurimistulemusi bioloogia, geograafia ja geoloogia erialal, mille arendamisel Karl Ernst von Baeril oli silmapaistvaid saavutusi". Preemiat anti välja iga nelja aasta tagant ning auhinnasaajad tehti teatavaks Baeri sünniaastapäevaks (28. veebruar). 2004. aastal välja antud preemia jäi viimaseks, sest Eesti Teaduste Akadeemia juhatus võttis vastu otsuse ümber kujundada see uuendatud Karl Ernst von Baeri medaliks. Baeri-nimelise medali statuut kinnitati 2006. aastal. 1976 – Juhan Aul, Kalju Paaver 1980 – Anto Raukas, Arvi Järvekülg 1984 – Eino Krall 1988 – Evald Ojaveer 1992 – Elsbet Liivrand, Maie Remmel-Valt 1996 – Harri Karis, Viiu Nestor 2000 – Siim Veski 2004 – Erki Tammiksaar Karl Ernst von Baeri medal
Rahvaste Sõpruse orden

Rahvaste Sõpruse orden (vene keeles oрден Дружбы народов) oli Nõukogude Liidu ja hiljem Venemaa Föderatsiooni autasu. Neljast osast koosnev orden on väga ülepakutud ja keeruka kujundusega ja sellest tulenevalt oli ka tema valmistusprotsess keerukas. Vastavalt statuudile sai ordenit anda eraisikutele, kollektiividele, asutustele, ühiskondlikele organisatsioonidele, ühendustele, liidu- ja autonoomsetele vabariikidele, kraidele, oblastitele ja autonoomsetele oblastitele, autonoomsetele ringkondadele, rajoonidele, linnadele ja teistele asustatud punktidele. Ordenit võis anda ka välismaalastele. Eraisikutele anti ordenit välja eriti väljapaistvate teenete eest rahvusvahelise sotsialistlike maade sõpruse, koostöö ja rahu edendamise eest, väljapaistva panuse eest nõukogude rahvamajanduse arendamisel, ennastsalgava töö eest ja teiste, eriti silmapaistvate teenete eest riigile. Esimesed autasustamised Rahvaste Sõpruse ordeniga toimusid 29. detsembril 1972. Sellel päeval autasustati ordeniga kõiki 15 liiduvabariiki, kõiki autonoomseid vabariike ja oblasteid. Kokku anti sel päeval välja 53 Rahvaste Sõpruse ordenit. Esimeste kodanikena pälvisid 9. veebruari 1973 käskkirja järgi kõrge autasu rühm tsiviillennunduse töötajaid. Ühiskondlikest organisatsioonidest pälvis autasu esimesena Nõukogude naiste komitee, aastal 1973. Rahvaste Sõpruse ordeniga autasustati ka paljusid ettevõtteid. Esimesena, 1976 – Leningradis asuv Kirovi tehas. Kollektiividest on autasu saanud ka näiteks Leningradi tsirkus, aastal 1978. Paljude linnade hulgas on ordeniga autasustatud ka Tartu linna. Nõukogude kosmoselendurid pälvisid peale edukat kosmoselendu Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse. Nendega ühistel kosmoselendudel kaasas olnud lääneriikide esindajaid autasustati aga Rahvaste sõpruse ordeniga. Kokku anti aastani 1995 välja 72 760 Rahvaste Sõpruse ordenit. Eesti NSV-s oli 1. jaanuari 1990 seisuga Rahvaste Sõpruse ordeni saanud 506 isikut ja 8 kollektiivi. Massiline autasustamine ordeniga toimus aastal 1986, kui ordeni sai 203 isikut. Viimane autasustamine Rahvaste Sõpruse ordeniga Eesti NSV-s toimus aastal 1989. 1992–1994 anti Rahvaste Sõpruse ordenit välja ka Venemaa Föderatsioonis. Nõukogude autasust erines see mõningate detailide teistsuguse kujunduse poolest. 1994 asendati autasu Sõpruse ordeniga.
Ann Marvet

Ann Marvet (sündinud 21. aprillil 1939 Tartus) on eesti botaanik ja loodusajakirjanik, bioloogiakandidaat (1967). Ta on uurinud Eesti taimekooslusi, avaldanud taimekoosluste määraja (1970), raamatu Eesti taimekooslustest (2014) ja Kõrvemaast. Aastatel 1967–2007 töötas ajakirja Eesti Loodus toimetuses toimetajana, peamiselt botaanika ja ökoloogia ning looduskaitse valdkonnas. 1985. aastast on ta Eesti Looduskaitse Komisjoni liige. 1989 Eesti NSV teeneline looduskaitsja 2001 Eerik Kumari looduskaitsepreemia 2008 Eesti Eluteaduse Hoidja 2008 Valgetähe III klassi teenetemärk Tema isa oli muusikapedagoog Valentin Marvet. Marvet, Ann (1970). Eesti taimekoosluste määraja. Abiks Loodusevaatlejale nr 61: Eesti Looduseuurijate Selts.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: koht sisaldab numbrit (link) Marvet, Ann (2014). Metsa-, soo- ja niiduaabits. Eesti taimekoosluste määraja. Tallinn: Varrak. Leito, Tiit; Marvet, Ann (2006). Kõrvemaa maastikukaitseala. Tartu: Eesti Loodusfoto.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Marvet, Ann (2008). Siin mägi, seal mägi... Anton Hansen Tammsaare oma koduloodusest. Tallinn: Huma. Kukk, Toomas (september 2010). "Soodesõda ei lõpe kunai. Botaanik Ann Marvetit küsitlenud Toomas Kukk". Eesti Loodus.
Álvaro Colom Caballeros

Álvaro Colom Caballeros (15. juuni 1951, Guatemala – 23. jaanuar 2023) oli Guatemala ettevõtja, riigiametnik ja poliitik. 14. jaanuarist 2008 kuni 14. jaanuarini 2012 oli ta Guatemala president. Ta omandas kõrghariduse San Carlose Ülikoolis ja sai tööstusinseneri diplomi. Pärast seda tegutses Álvaro Colom eraettevõtjana ja töötas mitme riigiasutuse juhina. Mõnda aega oli ta Guatemala majandusministri asetäitja. Poliitikasse siirdus ta sotsiaaldemokraatliku partei Unidad Nacional de la Esperanza liikmena. Esimest korda osales ta presidendivalimistel 2003. aastal, kuid kaotas siis konservatiivist vastaskandidaadile Óscar Berger Perdomole. 4. novembril 2007 toimunud presidendivalimiste teises voorus kogus ta 52,7 protsendi valijate toetuse, edestades selgelt oma vastaskandidaati kindral Otto Pérez Molinat. Álvaro Colom Caballeros vannutati Guatemala presidendiks 14. jaanuaril 2008.
Kuldmamma!

"Kuldmamma!" on Aleksander Heintalu ehk Vigala Sassi kirjutatud eepos, mis autori väitel põhineb eesti hõimu ehk tšuudide ning nende naabrite legendidel ajastust 5000 kuni 1500 aastat tagasi. Autori sõnul oli tol ajal Põhjalas emavõimne ehk matriarhaalne ühiskond ning püsiv asustus karjanduse ja põllundusega. Eepos kirjeldab emakeskse ühiskonna iseärasusi ja kadumise põhjuseid, samuti võitlusi viljakust toovate kuldmammade omamise nimel meie hõimurahvaste maadel, mis olevat olnud märksa suuremad kui eeposes "Kalevipoeg" avaldub. "Kuldmamma!", koost. Aleksander Heintalu. 2006. Teose sisukord Vigala Sass Sirp, 19. detsember 2003 "“Kuldmamma” kuulutab naiste võimu" Maaleht, 23. veebruar 2006 "Kuldmammast ja estidest Sassiga" Saarte hääl, 4. aprill 2007
Geograafide loend

See loend loetleb geograafe. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Anto Aasa Hardo Aasmäe Kiira Aaviksoo Robert Abolin Rein Ahas Al-Bīrūnī Abū al-Ḩasan ‘Alī al-Mas‘ūdī Anaximandros Helve Anton Aristoteles Ivar Arold Madis Aruja Karl Ernst von Baer Lev Berg Aleksei Bjalõnitski-Birulja Paul Vidal de la Blache William Bunge James Cook Denis Cosgrove Jan Czerski Alexander Dalrymple William Dampier Jaan Eilart Eratosthenes Eudoxos Knidosest John Forrest Adam Christian Gaspari Johannes Gabriel Granö Olavi Granö Hermann Haack Endel Hang Vootele Hansen Richard Hartshorne David Harvey Karl Haushofer Hekataios Herodotos Thor Heyerdahl Hipparchos Nikaiast Ernst Reinhold Hoffmann Alexander von Humboldt James Hutton Torsten Hägerstrand Muḩammad al-Idrīsī Eduard Imhof Eerik Inari Walter Isard Peter Jackson Jüri Jagomägi Jussi S. Jauhiainen Arvo Järvet Vello Kaavere Edgar Kant Andrei Kapitsa Jakob Kents Muḩammad ibn Mūsā al-Khwārizmī Wladimir Köppen Jaromír Korčák (1895–1989) Ain Kull Ott Kurs Mart Külvik Ants Laasi Jaks Lankots Kadri Leetmaa Väino Lepasepp Aldo Luud Friedrich Benjamin von Lütke Eva Maaring Halford John Mackinder Thomas Malthus Ann Marksoo Eduard Markus Fra Mauro Andrus Meiner Ludwig August Mellin Gerardus Mercator Laine Merikalju Andrija Mohorovičić Johnathan R. Moravek Ivan Mušketov Sulev Mäeltsemees Osvald Nilson Salme Nõmmik Elve Ojavere Evald Oldekop Adam Olearius Kenneth Olwig Abraham Ortelius Taavi Pae Hannes Palang Peter Simon Pallas Vello Park Anton Parts Pomponius Mela Poseidonius Uudo Pragi Klaudios Ptolemaios Karl Pärna Peeter Päts Garri Raagmaa Ants Raik Urve Ratas Friedrich Ratzel Taimo Rea Kalle Remm Carl Ritter Arthur H. Robinson Boriss Rodoman Jüri Roosaare Antti Roose Jaan Rumma Tiit Rummo Aarend-Mihkel Rõuk Robert Rägastik Heldur Sander Heno Sarv Carl Sauer Otto Schlüter Otto Schmidt Leopold von Schrenck Georgi Sedov Pjotr Semjonov-Tjan-Šanski Boriss Sreznevski Strabon Juli Šokalski Tiit Tammaru August Tammekann Erki Tammiksaar Gavriil Tanfiljev Leo Tiik John Trusscott Yi-Fu Tuan Andres Tõnisson Mart Vabar Endel Varep Lev Vassiljev Ain Vellak Andrei Vilkitski Aleksandr Vojeikov Alfred Wegener Richard Wendt Alexander Wilbrecht
SENT

MTÜ Sild Ettevõtlike Noorte Tulevikku (SENT) on Junior Achievement Eesti (JA Eesti) majandusõppe programmi läbinud õpilaste vilistlasorganisatsioon, mille eesmärk on rääkida kaasa Eesti ettevõtlusmaastiku kujundamisel ja arenemisel. SENT asutati 7. oktoobril 2005 kolmeteistkümne JA Eesti õpilasfirma programmi edukalt läbinud noore poolt, tollase nimega MTÜ Young Business Talents (YBT) Estonia. 2007. aasta oktoobris võeti uueks nimeks Sild Ettevõtlike Noorte Tulevikku. SENT on 2004. aastal loodud Euroopa Junior Achievementi vilistlasorganisatsioone koondava JA-YE (Junior Achievement Young Enterprise) Alumni Europe liige. SENT-i liikmeskonna tegevus on suunatud noorte ja ettevõtlusmaailma vahelise silla loomisele neljal viisil: koolitamine (nt 24h majanduslaagrid) üliõpilasettevõtluse arendamine (nt üliõpilasfirmad) noorte ja ettevõtjate/ühiskonnategelaste vaheliste sidemete tugevdamine (nt töövarjupäev) ühisürituste korraldamine koostöös Junior Achievement Eestiga (nt majandusõpilaste ja -õpetajate suvekool) Alates 2005. aastast on MTÜ SENT koostöös Junior Achievement Eestiga (JA Eesti) korraldanud töövarjupäeva. JA Eesti alustas töövarjupäeva korraldamist 1996. aastal ligi 2000 õpilasele ning üheksa aastat hiljem hakkas MTÜ SENT (endise nimega YBT Estonia) korraldama töövarjupäeva konkurssi era- ja avaliku sektori tipptegijatele. SENT koduleht JA-YE Alumni Europe koduleht Junior Achievement Eesti koduleht Töövarjupäeva 2007 meediakajastusi Töövarjupäev aitab rutiini murda Taavi Kukk lendas töövarjupäeval lennukiga pilve peale päikest võtma Vaid neiud said ministrite varjuks
Sent (täpsustus)

Sent võib tähendada mitut asja. Sent on rahaühik. SENT on noorteorganisatsioon Eestis. Sent on asula Šveitsis Senti vallas. Senti vald on vald Šveitsis. Tsent Senti-
Erik Tohvri

Erik Tohvri (kodanikunimega Hans-Erik Laansalu; 22. märts 1933 Rakvere – 12. juuni 2020) oli eesti kirjanik, hariduselt elektritehnik. Hans-Erik Laansalu sündis Rakveres sõjaväelase pojana. Kolm aastat pärast poja sündi vanemad lahutasid ja Erik jäi vanavanemate kasvatada ning sai vanavanemate nime. Tema vanaisa oli eluaegne kooliõpetaja Alfred Liigmann (alates 1935. aastast Alfred Laansalu). Ta õppis Rakvere 3. Algkoolis, Jägala-Joa algkoolis ja Kodasoo koolis Harjumaal, lõpetas Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi elektrotehnika erialal. Töötas ETKVL-is energeetikuna, Tallinna Elektrivõrgus valvedispetšerina, firmas Harju Elekter juhtiva konstruktorina, firmas ABB HE tegevdirektorina. Kirjanduslikke katsetusi alustas ta koolipõlves. Ta on kirjutanud 12 raadiokuuldemängu, novelle, humoreske, filmistsenaariumi ("Pihlakaväravad"). Pärast pensionile jäämist kirjutas ta põhiliselt romaane. Majad jõe ääres (2001) Kollaste lehtede aegu (2002) Lummetallatud rada (2003) Tants läbi rukki (2003) Kaksikelu (2003) Kasevälja (2003) Kodumaja (2004) Elutöö (2004) Lepavere mõis (2004) Kaldaliiva (2005) Äravalitu (2005) Äravalitu 2 (2005) Pilvehaldjad: Lugu lasteaia "Vikerkaar" sünnist (2005) Triloogia 1. osa: Sügisvalgus (2005) Triloogia 2. osa: Tuisune talv (2006) Triloogia 3. osa: Arglik kevad (2006) Peeglikillud: meenutusi elust ja kirjutatust 1933–2006 (2006) Arglik kevad (Varrak 2006) ISBN 9985312465 Mürgiliblikas (2007) Rannal õitseb kibuvits (2008) Kodutute küla. 1. raamat. Ümberasujad (2008) ISBN 9789985316856 Kodutute küla. 2. raamat. Sulasest sai peremees (2008) ISBN 9789985317969 Kodutute küla. 3. raamat. Pilvine taevas (2009) ISBN 9789985318980 Kodutute küla. 4. raamat. Läänetuul, taeva luud (2009) ISBN 9789985319734 Laenatud rõõmud (2010) Naabrid (2011) E-armastus (2011) Mere taga (2012) Kaamos (2013) Veel on aega (2014) Ühe katuse all (2014) Hingevõlg (2015) Äri ja armastus (2016) Irdabielu (2016) Sõbrad ja hallikirju koerake (2017) Laanekuru saaga (2018) Elupõletajad (2019) 2006 – A. H. Tammsaare nimeline kirjanduspreemia ("Kaldaliiva") Pino, Jüri. Erik Tohvri: minu raamatutel peaks olema hoiatus: ainult üle 60aastastele! Õhtuleht, 3. september 2004. Alfred Liigmann. Pedagoogika Arhiivmuuseum. Tallinna Ülikool. Tohvri, Erik. Vana Jägala-Joa – in memoriam...? Jõelähtme Vallaleht, nr 234, detsember 2016. Peeter Ernits. "Menukite autor Erik Tohvri: Mina olen parandamatu realist"[alaline kõdulink]. Maaleht, 12. detsember 2009. Lk 30–31 "Erik Tohvri: jant Vabadussõjast". Postimees, 27. oktoober 2008 Peeter Ernits. "Menukite autor Erik Tohvri: Mina olen parandamatu realist". Maaleht, 12. detsember 2009. Lk 30–31 Mari Peegel. "Laenutusedetabeli tipus troonib Erik Tohvri". Eesti Päevaleht, 2. juuli 2010 "Erik Tohvri: demokraatia varjuküljed ehk millal diktatuur Tallinnas ületab rahva taluvuspiiri?". 20. aprill 2012
Joseph Banks

Sir Joseph Banks (13. veebruar (2. veebruar vkj) 1743 London – 19. juuni 1820 London) oli inglise loodusteadlane, botaanik ja teaduspatroon. Sündis Londonis William Banksi ja Sarah Bate'i perre. Ta osales James Cooki esimesel suurel ümbermaailmareisil (1768–1771). Teda peetakse esimeseks, kes läänemaailmale tutvustas eukalüpti, akaatsiat, mimoosi jpt. Tema kirjeldatud taksonite juurde märgitakse autorilühend Banks.. Joseph Banks oli 1778. aastast kuni surmani 1820. aastal Londoni Kuningliku Seltsi president. Tema nime kannab umbes 80 taimeliiki (näiteks Banksi tõlvpuu (Cordyline banksii)). Tema auks on nimetatud prootealiste (Proteaceae) sugukonda kuuluv perekond banksia. Tema nime kannab ka saar (Banksi saar) Põhja-Jäämeres Kanada Arktika saarestikus. "Biography – Banks, Sir Joseph". Dictionary of Canadian Biography. Vaadatud 25. detsember 2023. "Sir Joseph Banks. British naturalist". Britannica.com. Vaadatud 25. detsember 2023.
Ühinenud Rahvaste deklaratsioon

Ühinenud Rahvaste deklaratsioon oli ühisdeklaratsioon, mille allkirjastasid 1. jaanuaril 1942 Washingtonis 26 teljeriikide vastu sõdiva riigi esindajad. Deklaratsiooni allkirjastanud riigid tõotasid kinni pidada Atlandi harta põhimõtetest, suunata kõik oma jõud teljeriikide purustamisse ning mitte sõlmida separaatrahu vaenlasriikidega. Ameerika Ühendriigid Austraalia Belgia Costa Rica Dominikaani Vabariik El Salvador Guatemala Haiti Hiina Holland Honduras India Jugoslaavia Kanada Kreeka Kuuba Luksemburg Lõuna-Aafrika Vabariik Nicaragua Norra Nõukogude Liit Panama Poola Suurbritannia Tšehhoslovakkia Uus-Meremaa 1942 – Mehhiko, Filipiinid, Etioopia 1943 – Iraak, Brasiilia, Boliivia, Iraan, Colombia 1944 – Libeeria, Prantsusmaa 1945 – Peruu, Tšiili, Paraguay, Venezuela, Uruguay, Türgi, Egiptus, Saudi Araabia, Liibanon, Süüria, Ecuador Declaration by United Nations
Kiskahel

Kiskahel (ehk kiskja-saaklooma ahel) on saak- ja röövloomadest moodustunud toiduahel biotsönoosis. Kiskahela viimase lüli moodustavad tippkiskjad. Kiskahelale on omane, et iga järgnev kiskja on oma saakloomast suurem. Lotka-Volterra mudel
Ökoloogiline püramiid

Ökoloogiline püramiid (ka ökopüramiid, troofiline püramiid, energiapüramiid või Eltoni püramiid (ökoloog Charles Eltoni järgi)) on ökosüsteemi troofilise struktuuri kujutis astmikpüramiidina. Iga ökoloogilise püramiidi aste kujutab üht troofilist taset – alt üles vastavalt primaarprodutsente (fotosünteesivaid organisme), I astme ehk primaarseid konsumente (fütofaage), II astme ehk sekundaarseid konsumente (karnivoore), III astme ehk tertsiaarseid konsumente (ülikiskjad). Ökoloogiline püramiid on rangelt ahenev, kui troofiliste tasemete mahtu kirjeldada neid läbiva energiavoo alusel. Kui aga troofilisi tasemeid kirjeldatakse biomassi kaudu, võib püramiidi kuju olla väga erinev: enamikus maismaaökosüsteemides on see ahenev, veeökosüsteemides on aga tihti I astme konsumente (vetikatoidulisi loomi) massilt rohkem kui produtsente. Viimane tuleneb primaarprodutsentide (vetikate) oluliselt lühemast keskmisest elueast konsumentide suhtes veeökosüsteemides; maismaaökosüsteemides on produtsentide (taimede) keskmine eluiga enamasti sama suurusjärku või pikem kui konsumentidel (loomadel). Paljudes maismaaökosüsteemides kehtib reegel, et iga järgmise taseme biomass on ligikaudu 10% eelmise taseme biomassist. Väga ligikaudu on see seotud assimilatsiooni kasuteguriga toiduahelates (kui näiteks ahvenad on söönud ära 500 kg noorkalu, siis nende biomass suureneb ligikaudu 50 kg võrra; kui haugid söövad 50 kg ahvenaid, suureneb nende biomass umbes 5 kg). Aineringe
Bernard de Jussieu

Bernard de Jussieu (17. august 1699 – 6. november 1777) oli prantsuse loodusteadlane, Antoine de Jussieu' noorem vend. Bernard de Jussieu sündis Lyonis. Montpellier's sai ta meditsiinikraadi ja alustas 1720. aastal praktiseerimist. Mõni aeg hiljem ta aga leidis, et see elukutse talle ei sobi, mistõttu võttis ta 1722. aastal meelsasti vastu venna kutse tulla Pariisi. Seal võttis ta üle Sebastien Vaillant' töö taimede demonstreerijana Jardin des Plantes'is (botaanikaaed). Ta elas üksildast ja tagasihoidlikku elu, avaldades vähe botaanikaalast kirjandust. Aastal 1759 korraldas ta Versailles's Trianon' kuninglikus aias ümber taimede süstemaatika, asendades selle enda välja mõeldud süsteemiga. Vastava uue taimede süstemaatika avaldas tema vennapoeg Antoine Laurent de Jussieu teoses "Genera plantarum", mis suures osas põhinebki Bernardi tööl.
Apologeedid

Apologeet on mingi õpetuse või süsteemi innukas kaitsja, õigustaja ja pooldaja. Ajalooliselt 2.–3. sajandil kristlikud kirjanikud (Justinus Märter, Athenagoras, Tertullianus jt), kes kujundasid teoreetiliselt algkiriku õpetust. Apologeedid põhjendasid ja selgitasid kristluse sisu Rooma keisritele ning kaitsesid end judaistide ja paganluse kristlusevastaste arvamuste eest.
9 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 20. aastad eKr | 10. aastad eKr | 0. aastad eKr | 0. aastad | 10. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 12 eKr | 11 eKr | 10 eKr | 9 eKr | 8 eKr | 7 eKr | 6 eKr | ► | ►► 9. aasta eKr Vana-Rooma konsuliteks olid Tiberius Claudius Nero Drusus Senior ja Titus Quinctius Crispinus Sulpicianus. Roomlased vallutasid Pannoonia. ... Nero Claudius Drusus, Vana-Rooma kindral (õnnetus)