laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Okeechobee järv

Okeechobee [okitšobi] on järv Põhja-Ameerikas Ameerika Ühendriikides Florida poolsaarel. Asub poolsaare lõunaosas Orlando ja Miami linna vahel. Okeechobee järv asub laias lubjakivinõos. Järvel puuduvad suuremad väljavooluteed. Seetõttu on üleujutuste tagajärjel järvest edelas tekkinud Evergladesi soostik. Järve pindala on 1890 km² ja suurim sügavus 4 m. Pärast 1928. aasta üleujutust, mille tagajärjel hukkus 2400 inimest, ehitati ümber järve kuni 6 m kõrgune tamm. Järve nimi tuleb hitšiti keelest ja tähendab 'suur vesi'.
Harilik laanelill

Harilik laanelill (Trientalis europaea) on nurmenukuliste sugukonna laanelille perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Taime suhteliselt suured lehed paiknevad varre tipuosas männasena, nendest allpool võib varrel esineda väiksemaid lehti. Õieraod kasvavad välja ülemiste männaslehtede kaenlaist, enamasti 1...2 valget üksikõit. Laanelill paljuneb peamiselt maa-aluste võsundite abil. Taime varre kõrgus on 7...20 cm; õitseaeg juunist juulini. Hariliku laanelille levila on tsirkumpolaarne; Eestis tavaline. Kasvukohana eelistab happelisemat pinnast, kasvades hästi näiteks rabastuvates metsades, nõmmedel. Eesti taimede määraja (toim. M. Leht). 2007. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu, lk 152 Kukk, T. 1999. Eesti taimestik. Tartu, Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus, lk 206 Harilik laanelill andmebaasis eElurikkus
Aizpute

Aizpute (läti) on linn Lätis Kurzemes Lõuna-Kuramaa piirkonnas. Aizpute asulat (saksa keeles Hasenpoth) on kirjalikult esmamainitud 1253. aastal, mil see läks Kuramaa piiskopkonna valdusse. Linna kohta on kasutusel olnud ka nimekujud Asimputte, Acciputten, Asenputt kui variandid kurakeelsest nimekujust Āspute, mis tähendab tõlkes 'vaade mäelt'. Tegemist oli tähtsa asulaga kuralaste Bandava muinasmaakonnas, mille juurde aastal 1248 rajati Aizpute ordulinnus (ladina keeles castrum Asenputten, saksa keeles Hus zu Hasenpothe; 'Vrundenborgh; Ordensburg Hasenpoth). Linnaõigused sai Aizpute 1378. aastal. Keskajal oli seal üks Kuramaa piiskopi residentse. Kuramaa hertsogiriigis oli Aizpute eristaatusega Piltene piirkonna keskuseks. Aastal 1795 läks Aizpute Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Kuramaa kubermangu. Seal sai sellest Aizpute kreisi keskus. Aastal 1900 valmis Liepāja–Aizpute kitsarööpmeline raudtee, mis suleti aastal 1964. 2009. aastani asus Liepāja rajoonis. Aastatel 2009–2021 oli linn Aizpute piirkonna keskus. Aizputes on sündinud helilooja Pēteris Vasks ja laulja Andris Erglis. Laulja Mārtiņš Freimanis käis Aizputes koolis. Aizpute ordulinnus, Aizpute vanalinn, Misiņkalna muinaskalmed ja asulakoht, Kirikumäe linnamägi, Aizpute luteri kirik, selle orel, kirikuaias asuv H. Bazdori hauasammas, Aizpute loss, selle müürid ja nende dekoratiivmuster, Kuldīgas iela 5a uksed ja laevalgustid, Jāņa iela 7 uksed, Atmodas iela 31 maja välisuksed ja nende hinged ning Atmodas iela 22 portaal ja uksed on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Kohaliku kaitse all on Tumšase kõrts ja Atmodas iela 31 trepikoja uks ning selle kaks tugipalki. Looduskaitse all on pärn aadressil Liepājas iela 19 ja valgepöök aadressil Jāņa iela 4. Külas asub mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud sõduritele. Misiņkalna kalmistul asub mälestustahvel natsiohvrite matmispaigal, Misiņkalna pargis aga partisanide hukkamispaigas. Linn linnulennult Raekoda Kesklinn ja katoliku kirik Aizpute Jaani kirik Aizpute adventistide kirik (varasem õigeusu kirik) Aizpute kihelkond Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 31.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2020. Vaadatud 25. detsembril 2018. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2020. Vaadatud 25. detsembril 2018. "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2020. Vaadatud 27. detsembril 2018. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики Aizpute koduleht
Õrn lemmalts

Õrn lemmalts (Impatiens noli-tangere) on lemmaltsaliste sugukonda lemmaltsa perekonda kuuluv üheaastane rohttaim. Õrna lemmaltsa levila hõlmab suure osa Euraasiast; Eestis hajusalt. Kasvukohana eelistab niiskemaid alasid nagu jõgede kaldad ning niisked lehtmetsad. Õrna lemmaltsa lehtede kuju varieerub munajatest elliptilisteni. Leheservi palistavad tömbid hambad. Õied on kollased, kannusjad, 3 cm pikad. Taime varre kõrgus on 30(40)...80 cm; õitseaeg juunist juulini (Ibidem). Kukk, T. 1999. Eesti taimestik. Tartu, Tallinn, Teaduste Akadeemia Kirjastus, lk 129 Eesti taimede määraja (toim. M. Leht). 2007. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu, lk 189 Õrn lemmalts andmebaasis eElurikkus
Aknīste

Aknīste (läti) on linn Lätis Jēkabpilsi piirkonnas, endise Aknīste piirkonna keskus. Linn asub Dienvidsusēja jõe kaldal. Aknīste kuulus seelide Kalve muinasmaakonda. Esmamainitud 1298. Aastal 1388 sõlmis Vytautas ristisõdijatega lepingu, mille kohaselt hakkas ala kuuluma Daugavpilsi komtuurkonda. Aastal 1560 andis Zygmunt II August asula Kroszyńskite valdusse. 1648.–1667. aasta uputuse ajal oli suletud laevaliiklus Daugaval, mis oli Kuramaa jaoks ülitähtis liiklustee. Nii võeti Jakob Kettleri eestvedamisel ette Eglona ja Susēja jõe vahelise kanali rajamine. Tööd kanali juures kestsid aastail 1667–1668, aga aastal 1684 see veetee hüljati. 17. sajandist kuulus asula Leedule. Läti koosseisu läks Leedu-Läti piirilepinguga pärast esimest maailmasõda (vahetati Palanga vastu). 1935. aastal elas Aknīstes 199 juuti, kes moodustasid 42% elanikest. Aastal 1950 sai asulast alev. Linn aastast 1991. 2009. aastani kuulus Jēkabpilsi rajooni. Aastal 2012 oli seal 1210 elanikku. Aknīste katoliku kirik Luteri kirik Seelide park Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 30.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. http://www.upes.lv/vidrupe/noverojumi/kanals_gravis/t[alaline kõdulink] Aknīste[alaline kõdulink] Beit Hatfut  Aknīste – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Képler Laveran Lima Ferreira

Képler Laveran Lima Ferreira ehk Pepe (sündinud 26. veebruaril 1983 Maceiós, Alagoase osariigis, Brasiilias) on Portugali jalgpallur (kaitsja), kes mängib Portugali jalgpallikoondises. Pepe tugevamateks külgedeks on hea tehnika ja asetumine väljakul ning oskuslik peaga mängimine. Pepe on sündinud küll Brasiilias, kuid elab 2001. aastast Portugalis ja sai 2007. aastast selle riigi kodakondsuse. Samast aastast on ta Portugali jalgpallikoondise mängija (ta ei ole kuulunud Brasiilia noorte- ega ka täiskasvanute koondisse). Pepe mängis juuniorina sünnilinna klubis Corinthians Alagoanosas. 2001. aastal siirdus ta Portugali Madeira klubisse Marítimo, kus ta mängis kolm aastat. Selles klubis oli tema areng edukas ja hooajal 2004–2005 läks ta Portugali suurklubisse FC Porto. Algselt pidi ta siirduma Sportingisse, kuid klubid ei jõudnud kokkuleppele üleminekutingimustes. Portos tõusis ta üheks põhitegijaks kaitses ning oli osaline Portugali Superliiga meistriks tulekul 2006. ja 2007. aastal ning Portugali karika võidus 2006. aastal. Madridi Real teatas 16. juulil 2007, et on ostnud oma klubisse Pepe viieaastase lepingu alusel 30 miljoni euro eest. Ajakirjanduse andmetel oli ka Barcelona huvitatud tema hankimisest. Hispaania põhisarjas mängis ta oma esimese mängu 25. augustil Madridi Atlético vastu. Leping Madridi Realiga lõppes 2017. aastal. Pepe sai 22. novembril 2007 Portugali kodakondsuse, mis lubas tal nüüd esindada riiki rahvusvahelistel võistlustel. Peatreener Luiz Felipe Scolari valis ta rahvusmeeskonna rivistusse 2007. aasta oktoobris, kuid jalavigastus segas tal koondises osalemast. Debüüt koondise toimus 21. novembril 2007 Euroopa meistrivõistluste valikmängu otsustavas kohtumises Soome koondisega. Tulemusega 0:0 lõppenud kohtumine tähendas seda, et Portugal oli pääsenud edasi EM-i finaalturniirile. 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel alagrupi esimeses mängus 7. juunil Türgiga lõi Pepe 61. minutil värava. Mängu lõpptulemuseks jäi 2:0. 2012. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus 13. juunil lõi ta värava Taani vastu. 2016. aastal tuli ta Portugali koondisega Euroopa meistriks. Ta on valitud Euroopa meistrivõistluste sümboolsesse koosseisu 2008., 2012. ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistluste kolmanda koha mängus 2. juulil lõi ta värava Mehhiko vastu. 2018. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis lõi ta värava Uruguay vastu, kuid Portugal kaotas lõpuks mängu 1:2 ja langes konkurentsist. Aastatel 2019–2024 mängis ta taas FC Porto eest ning lõi 132 mänguga 7 väravat. Portugali superliiga meister: 2006, 2007, 2019–20 Portugali karika võit: 2006, 2020 Portugali superkarika võit: 2004, 2006 Intercontinental Cupi võit: 2004 UEFA Meistrite Liiga võit: 2013–14, 2015–16, 2016–17 Euroopa superkarika võit: 2014 Maailma klubide karika võit: 2014, 2016 Hispaania meister: 2008, 2012, 2017 Hispaania karika võit: 2011, 2014 Hispaania superkarika võit: 2008, 2012 Pepe on 188 cm pikk ja kaalub 81 kg. "Cavani duubel kukutas Ronaldo ja Portugali konkurentsist". sport.err.ee. 30.6.2018. Vaadatud 1.7.2018 Pepe koduleht Profiil Madridi Reali kodulehel
Gilgameš

Gilgameš (sumeri Bilgames) oli Sumeri poolmüütiline valitseja, kes on Gilgameši eepose nimikangelane. Gilgameši eepos pandi kirja Babüloonia riigis ja akadi keeles, mistõttu kangelase akkadikeelne nimekuju on sumerikeelsest tunduvalt enam levinud. Gilgameši elust on teada vähe, kuid Sumeri kuningate loendi järgi oli ta Uruki linna valitseja, Lugalbanda poeg, kes sattus vastuollu Kiši valitseja Akkaga. Kuna Akka isa En-Mebaragesi oli kahtlemata ajalooline tegelane, kes valitses 27. sajandil eKr, on suhteliselt tõenäoline, et ka Gilgameš ja Akka olid reaalsed ajaloolised isikud. Nendevaheline konflikt on esitatud küllaltki realistlikus lühieeposes "Gilgameš ja Akka", kus Gilgameš oma linna Kiši võimu alt vabastab. Hiljem kujunes Gilgamešist sumerite ja babüloonlaste müütiline kangelane, kelle seiklustest räägitakse mitmes eeposes ja müüdis.
Verine pühapäev

Verine pühapäev oli intsident 22. jaanuaril (vana kalendri järgi 9. jaanuaril) 1905, mille käigus sõdurid tulistasid Peterburi tööliste demonstratsiooni. Preester Georgi Gaponi juhitud töölised tahtsid esitada Nikolai II-le palvekirja seoses Vene-Jaapani sõja tõttu halvenenud elu- ja töötingimustega. Demonstratsioonil osales kümneid tuhandeid inimesi, kuid see oli rahumeelne, inimesed kandsid pühakute ja tsaariperekonna pilte. Nikolai II aga tol päeval Talvepalees ei olnud ning valitsus ei olnud paleed valvavatele sõduritele andnud meeleavalduse suhtes mingisuguseid erijuhiseid. Tulistamine leidis aset ilmselt seetõttu, et palee ees tekkis rüselus ja osa inimesi püüdis väravatest sisse murda. Tulistamises hukkunute arvu pole siiani täpselt teada, tõenäoliselt jäi see 143–234 vahele. Verise pühapäevaga algas 1905. aasta revolutsioon.
Kalnciems

Kalnciems on küla (lielciems) Lätis Jelgava piirkonnas, Kalnciemsi valla halduskeskus. Asub Lielupe vasakul kaldal. 1991–2010 oli Kalnciems linn ja kuulus 2009. aastani Jelgava rajooni.
2009. aasta ujumise maailmameistrivõistlused

2009. aasta ujumise maailmameistrivõistlused olid 13. maailmameistrivõistlused ujumises, mis toimusid 17. juulist 2. augustini Roomas Itaalias. Rahvusvaheline Ujumisföderatsioon FINA teatas 16. juulil 2005 oma otsusest, et 2009. aasta MM-võistlused toimuvad Roomas. Teised kandidaadid olid Ateena Kreekast, Moskva Venemaalt ja Yokohama Jaapanist.
Keke Rosberg

Keijo Erik Rosberg (sündinud 6. detsembril 1948 Solnas Stockholmis) on endine Soome Vormel 1-sõitja, 1982. aasta maailmameister. Ta oli esimene soomlane, kes osales Vormel 1-sarjas põhisõitjana. Aastal 1982 valiti ta Soome aasta sportlaseks. Keke Rosbergi poeg on Nico Rosberg.
Kapell

Kapelli (keskladina keeles cappella, capella; samast sõnast pärineb sõna "kabel") all mõisteti algselt jumalateenistustel musitseerivat professionaalset lauljate rühma. Hiljem laulukoor (sellest ka a cappella laulmine), orkester või mõlemad koos. 17. sajandil hakati nimetust kasutama peamiselt õukonna-, linna-, teatri-, ja rügemendiorkestri kohta. Nüüdisajal harilikult erikoosseisuga orkester või instrumentaalansambel (sõjaväekapell, tantsukapell). A cappella kapellmeister Sixtuse kapell
Sixtuse kapell

Sixtuse kapell ehk paavstikapell (ametlikult Cappella Musicale Pontificia) on Vatikanis tegutsev ja paavsti läbiviidavatel jumalateenistustel musitseeriv koor. Koori asutas paavst Gregorius Suur. See on üks maailma vanimaid vaimulikke koore. Tänapäeval koosneb koor umbes kahekümnest täiskasvanud meeslauljast ja umbes kolmekümnest poisist.
Kārsava

Kārsava (läti) (latgali Kuorsova, saksa keeles Karsau, poola keeles Korsówka) on linn Lätis Latgales Ludza piirkonnas. Kārsava alad kuulusid Malnava mõisale ja nii rajati sinna aastal 1763 Malnava katoliku kirik. Asula hakkas arenema kohaliku kaubanduskeskusena pärast Peterburi ja Varssavi vahelise maantee avamist. 19. sajandi alguses ehitati sinna ka õigeusu kirik. Aastal 1860 avati Peterburi-Varssavi raudteel Kārsava raudteejaam. Linn aastast 1928. 2009. aastani kuulus Ludza rajooni. Aastatel 2009–2021 oli linn Kārsava piirkonna keskus. Linn asub Rītupe jõe ääres. Muinsusmälestistest on linnas riikliku kaitse all Malnava katoliku kirik, selle kolm kabelit ja piirdemüür, kaks kiriku külgaltarit, kantsel ning altar. Looduskaitse all on hõberemmelgas ümbermõõduga 4.97 m ja kaks Kārsava hiidremmelgat (ümbermõõdud 5.29 ning 5.16 meetrit. Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 31.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. http://dir.icm.edu.pl/pl/Slownik_geograficzny/Tom_IV/423 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija, vaadatud 27.12 2018 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS  Kārsava – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Indrek Martis

Indrek Martis (11. juuli 1981 – 30. aprill 2008) oli eesti muusik. Ta osales ansamblites Mooses ja Honey Power, mängides peamiselt klahvpille. Noor muusika, IT jpm huviline lõpetas Türi Gümnaasiumi. Noorena tegeles veel peotantsu ja judoga. Muusikatki õppis juba sel ajal Türi Muusikakoolis (klarnet, saksofon). Gümnaasiumis osales koolibändis ning tegi esimesed katsetused arvutimuusika loomes. On laulnud mitmes kooris (näiteks Türi Poistekoor, EMLS poistekoor "Kalev", Tartu Noortekoor), ansamblis, mänginud Eesti Noorte Puhkpilliorkestris ja puhkpilliorkestris Türi. Indrek on õppinud Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonnas, kuid kõrgkool jäi lõpetamata. Töötades Tartu Anne Noortekeskuses, osales ta mitmete ürituste ja projektide läbiviimisel (peamiselt Tartus, aga ka mujal Eestis ja väljaspool Eestit). Oma tegemisi on kirjeldanud järgmiselt: music, math & simple life. Tema hüüdnimi oli Heinu. Hukkus tuntud muusik Indrek Heinu Martis
Stasi

Stasi (lühend saksakeelsest ametlikust nimest Ministerium für Staatssicherheit 'riikliku julgeoleku ministeerium') oli aastatel 1950–1990 Saksa DV riiklik julgeolekuteenistus ning riigi kommunistlikule juhtkonnale ja riigikorrale lojaalsuse järelevalvet teostanud poliitiline politsei. Stasi eellaseks oli 1946. aastal Nõukogude Sõjaväeadministratsiooni loodud Rahvamajanduse kaitse komisjon (Ausschuß zum Schutze der Volkswirtschaft), alates 1948. aastast nimega 'Rahvamajanduse Kaitse Peavalitsus' (Hauptverwaltung zum Schutze der Volkswirtschaft), mida juhatas Erich Mielke. Pärast Saksa DV väljakuulutamist 7. oktoobril 1949 moodustati 1950. aasta 8. veebruaril Saksa DV Riikliku Julgeoleku Ministeerium, mille juhiks sai Wilhelm Zaisser ning tema asetäitjaks Erich Mielke. Stasi tegeles analoogselt NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komiteega välisluure, vastuluure ning riigi elanike lojaalsuse kontrolli ning ebalojaalsete isikute repressioonidega ning seda loeti kõige efektiivsemaks idabloki luureteenistuseks. 1961. aastal oli Stasis 20 000 töötajat, 1971. aastal 45 500, 1982. aastal 81 500 ja 1989. aasta oktoobri lõpus 91 015. Lisaks aitasid jälgimisele kaasa 180 000 milleametlikku töötajat. 1950–1953 Wilhelm Zaisser 1953–1957 Ernst Wollweber Martin Weikert, julgeolekuministri asetäitja 1953–1957 Otto Walter, julgeolekuministri asetäitja 1953–1964 Bruno Beater, julgeolekuministri asetäitja 1955–1982 1957–1989 Erich Mielke kindralpolkovnik (kindralooberst) Bruno Beater, julgeolekuministri asetäitja 1955–1982 Fritz Schröder, julgeolekuministri asetäitja 1964–1974 Rudi Mittig, julgeolekuministri asetäitja 1975–1989 Gerhard Neiber, julgeolekuministri asetäitja 1980–1989 Werner Großmann, julgeolekuministri asetäitja 1986–1989 Esimene peavalitsus (saksa keeles Hauptverwaltung Aufklärung (HVA)), välisluure Teine peavalitsus, vastuluure Kolmas peavalitsus, tehniline luure Üheks edukamaks SDV Stasi luurajaks võib lugeda Günther Guillaume'i, kes pärast infiltreerumist Saksamaa LV-sse tõusis Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikus Parteis liidukantsler Willy Brandti isiklikuks abiks ning omas ligipääsu ülisalajastele Saksamaa LV poliitikas määravat tähtsust omavatele dokumentidele. Pärast Guillaume'i tegevuse avastamist oli Willy Brandt sunnitud 1974. aastal erru minema. Jens Gieseke. Mielke kontsern : Stasi ajalugu 1945-1990. Tallinn, 2006, lk. 64 "Saksa Demokraatliku Vabariigi poliitvangid". Communist Crimes. Vaadatud 24.11.2020. Gieseke, Jens: "Mielke kontsern. Stasi ajalugu 1945–1990", Tallinn 2006. Koehler, John O. "STASI: The Untold Story of the East German Secret Police". Boulder, CO: Westview Press, 1999. "Mineviku kummitused:Stasi arhiivist leiti Karl-Heinz Kurrase aktid"
Markus Wolf

Markus Johannes Wolf (19. jaanuar 1923 Hechingen – 9. november 2006 Berliin) oli juudi päritolu Saksa Demokraatliku Vabariigi riigitegelane ja Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi (Stasi) välisluure juhataja. Markus Wolfi isa oli arst ja näitekirjanik, rahvuselt juut ja veendumustelt kommunist, mistõttu pidi pere 1933. aastal pärast seda, kui natsionaalsotsialistid võimu haarasid, Saksamaalt põgenema. Algul põgenesid nad Šveitsi, kust siirdusid 1934. aastal Moskvasse Nõukogude Liidu Kirjanike Liidu kaitse alla. Järgnesid noore Markuse kooliaastad Moskvas, kust pere evakueeriti teise maailmasõja alguses 1941. aastal Kasahstani. Evakuatsiooniperioodi alguses alustas Markus Wolf lennuinseneri õpinguid, kuid ta saadeti alanud sõja ajal Kominterni kooli salajasi operatsioone õppima. 1943. aastal suunati Markus Wolf diktoriks Moskva Saksa rahvaraadiosse, kus ta osales Natsi-Saksamaa vastases Vaba Saksamaa Rahvuskomitee tegevuses. Pärast seda, kui Nõukogude väed olid Saksamaa okupeerinud, suunati Wolf samale tööle äsja vabastatud Berliini, kus ta kajastas raadios Nürnbergi protsessi. Sügisel 1951 asutati Ida-Berliini poliitilise luure üksus. Markus Wolf oli üks selle kaheksast "asutajaliikmest". 1953. aastal sai Wolf pärast lühikest diplomaadikarjääri Stasi välisluurepeavalitsuse juhiks. Seda ametit pidas ta 34 aastat kuni pensionini 1986. aastal. 1990. aasta septembri lõpus sõitis Markus Wolf koos abikaasaga Austriasse ja sealt edasi Moskvasse. 1991. aasta septembris pöördusid nad tagasi. 1993. aastal mõisteti Wolf kuueks aastaks vangi riigireetmise eest. Enne karistuse kandmist see otsus aga tühistati, sest Saksamaa kõrgemad kohtuinstantsid leidsid, et Saksa Demokraatlikku Vabariiki teeninud luurajad ei saanud reeta Saksamaa Liitvabariiki. "По собственному заданию", М., 1999, (vene keeles) "Игра на чужом поле: 30 лет во главе разведки", М., 1998, (vene keeles) "Друзья не умирают", М., 2004, (vene keeles) "The Man Without a Face", 1997 "Spymaster", Leslie Colitt, 1995 Второе лицо руководителя "Штази"
Teoloog

Teoloog on vastava hariduse (mag. theol; dr. theol) saanud usuteadlane. Filosoofia, religiooni, kiriku ajaloo ja piibli valdkondade eriteadlane. Kalle Kasemaa Uku Masing Toomas Paul Kaide Rätsep Evald Saag Eduard Tennmann Teoloogide loend
Langemisnurk

Langemisnurk on optikas nurk pinnanormaali ja langeva kiire vahel. Langemisnurk on nurk pinnanormaali ja vabalt, raskusjõu mõjul, langeva keha vahel. Lähenemisnurk Ründenurk
Normaal

Joone või pinna normaal mingis joone või pinna punktis on sirge, mis ristub vaadeldavas punktis vastavalt puutuja või puutujatasandiga. Normaali sihilist vektorit nimetatakse normaalvektoriks ja vastavat ühikvektorit ühiknormaalvektoriks. Peanormaal Binormaal Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Olaine

Olaine (läti) on linn Lätis, Olaine piirkonna halduskeskus. Asub poolel teel Riia ja Jelgava vahel. Olaine küla on esimest korda mainitud aastal 1177. Aastast 1266 hakkasid need maad kuuluma Riia linnale. XVII sajandil ehitati Olaine kirik ja loodi Olaine kihelkond. Aastail 1830–1857 ehitati läbi asula Riiast Jelgavasse viiv suurtee, asulas hakkas tegutsema postijaam. Aastal 1868 avati Riia–Jelgava raudteel Olaine raudteejaam, mida sakslased kasutasid Esimese maailmasõja ajal vägede rindele toimetamiseks. Aastal 1939 rajati Olainesse briketivabrik, mille juurde tekkis töölisasula. Olaine sai aleviks 1963. aastal ja linnaks 1967. aastal. 2009. aastani kuulus Riia rajooni. Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 31.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. Olaines pilsētas attīstības programma Olaines pilsētas dome. 2004. Russia: St. Petersburg, Moscow, Kharkoff, Riga, Odessa, the German Provinces on the Baltic, the Steppes, the Crimea, and the Interior of the Empire. Johann Georg Kohl. Chapman and Hall, 1842. - 268 lk Piirkonna koduleht
Wennemar von Dellwig

Wennemar von Dellwig (ka Wolmar von Dellwich; surnud 1510) oli Liivi ordu liige, Viljandi komtuur aastatel 1480–1510. Wennemari vanemaid pole teada. Tema sugulane oli Maasilinna foogt Herbert von Dellwig, kuid kui lähedalt, pole võimalik kindlaks teha. Tõenäoliselt sündis ta Dellwigis Dortmund lähedal. Tema suguvõsa kuulus Vestfaali väikeaadli hulka. Dellwig saabus Liivimaale 15. sajandi keskpaiku. 1472. aastal on teda mainitud Võnnu (Cēsise) kumpanina, seejärel sai temast Pärnu komtuur, kuid pole selge, kas ta sai selleks juba 1472 või alles 1477. 1480. aastal sai temast ühe kõige olulisema orduvalduse, Viljandi komtuurkonna juht. Ta kuulus meistrite Johann Freitag von Loringhoveni ja Wolter von Plettenbergi ajal kõige olulisemate ordukäsknike hulka ja 1501–1502, kui Plettenberg oli sõjaretkedel Venemaal, oli ta ordumeistri kohusetäitja. Dellwig oli kõige pikaajalisem Viljandi komtuur. Delwig Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 154 (lk 165–166). Väljavõte Eestimaa Rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust, 1930
Jaakko Juteini

Jaakko Juteini (õieti Jaakko Heikinpoika, ametliku nimega Jacob Judén; 14. juuli 1781 Hattula – 20. juuni 1855 Viiburi) oli Soome kirjanik ja rahvavalgustaja. Juteini õppis Turu Akadeemias teoloogiat, kuid ei lõpetanud ülikooli. Seejärel töötas ta koduõpetajana. Aastatel 1813–1840 oli Juteini Viiburi magistraadisekretär. Ta avaldas valgustuslikku ja patriootlikku luulet ja proosat. Oma ühiskonnakriitilistes teostes nõudis ta soome keelele suuremaid õigusi ning kritiseeris kirikut. Üks ta filosoofiline teos (1827) tunnistati ketserlikuks ja põletati 1829. aastal Viiburi turul. Aastatel 1856–1858 ilmusid Juteini kogutud teosed (9 osas).