laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Apetlon

Apetlon ([ˈapɛtlon]) on turulinn (Marktgemeinde) Austria Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas. See asub Neusiedli järvest (saksa: Neusiedler See; ungari: Fertő tó) ida pool asuvas piirkonnas, mida nimetatakse Seewinkeliks (järvenurk). Apetlon asub Neusiedler See-Seewinkeli rahvuspargis Neusiedli järve idakaldal. Linn ise asub 120 m kõrgusel merepinnast. Lähedalasuv ala 114 m kõrgusel merepinnast on Austria madalaim paik. Piirkonnale on iseloomulikud laialdased tasandikud ja sootaimestik, mille ümber on palju väikeseid soolajärvi. Lange Lacke (Pikk järv) on umbes neljakümnest läheduses asuvast järvest suurim. Kogukonda on kirjalikult esmamainitud 1318. aastal. 1867. aastal kaotati Austria keisririik ja loodi Austria-Ungari eraldi valitsustega Viinis ja Budapestis. 1898. aastast kasutati Budapesti madjarimeelse poliitika tõttu ungarikeelset külanime Bánfalu. Pärast Esimest maailmasõda nimetati Burgenlandi Saint-Germaini rahulepingus ja Trianoni rahulepingus Westungarniks (Lääne-Ungari) ja anti 1919. aastal Austriale. 1921. aastast on linn Burgenlandi liidumaa osa. Apetlon on 1991. aastast turulinn. 2001. aasta detsembris kanti Neusiedlersee rahvuspark UNESCO maailmapärandi nimistusse. Apetlonis on põhitegevuseks veinitootmine. Linn on ümbritsetud viinamarjaistandustega. Turism on ka oluline. Iga aasta mais tulevad paljud ornitoloogid kõikjalt Euroopast haruldasi linde vaatama. Juba ammu enne rahvuspargi rajamist oli Lange Lacke (Pikk järv) oluline looduskaitseala. Lange Lacke on linna lähedal asuvast umbes neljakümnest soolajärvest suurim. Teaduslike andmete kogumine selle linnustiku kohta algas enam kui 100 aastat tagasi. Kuldnokkade (Sturnus vulgaris) populatsioon ja viinamarjakasvatajad on vastuolus. Põllumeestel ja viinamarjaistanduste omanikel on põldudel gaasi (butaan) jõul töötavad kahurid ja täielikult programmeeritavad elektroonilised linnutõrjeseadmed, mis hirmutavad linde viinamarjade söömisest. Aga kasutatakse ka võrku, privaatseid veinihoovi valvureid, jahimehi ja lennukeid, et saagist võimalikult palju säästa. Apetlonerisch on saksa keele murre, milles on laene ungari keelest. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019.
Walace

Walace Souza Silva (tuntud lihtsalt kui Walace; sündinud 4. aprillil 1995 Salvadoris) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Itaalia esiliigaklubis Udinese. Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta 2014. aastal Grêmio meeskonnas. 2016. aastal võitis ta klubiga Brasiilia karikavõistlused. 2017. aasta jaanuaris sõlmis Walace lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Hamburger SV. Hooajal 2018/19 mängis ta Saksamaa kõrgliigaklubis Hannover 96. Alates hooajast 2018/19 on Walace mänginud Udineses. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Walace Brasiilia meeskonna koosseisus kuldmedali. Brasiilia jalgpallikoondises debüteeris ta sama aasta alagrupimängus Haiti vastu. https://www.national-football-teams.com/player/64609/Walace.html (vaadatud 28.4.2023)
Tunnistus

Tunnistus on kõneakt, mis põhjustab teadmise või uskumuse edasiandmise. Tunnistuse all võidakse mõista ka teadmise või uskumuse edasiandmist. C. A. J. Coady. Testimony and Observation. – Amer. Phil. Quart., 1973, 10. J. H. McDowell. Meaning, Communication and Knowledge. – Z. Van Straaten. Philosophical Subjects, Oxford: Clarendon Press 1980. J. H. McDowell. Anti-realism and the epistemology of understanding. – H. Parret, J. Bouveresse. Meaning and Understanding, Berlin: Gruyter 1981. Gareth Evans. The Varieties of Reference, Clarendon Press: Oxford 1982, lk 122–124. Elizabeth Fricker. The Epistemology of Testimony. – Proceedings of the Aristotelian Society Supplement, 1987, 61, lk 57–83. Jonathan E. Adler. Testimony, Trust, Knowing. – Journal of Philosophy, 1994, 9, lk 264–275. Nick Leonard. Epistemological Problems of Testimony, Stanfordi filosoofiaentsüklopeedia, 2021. Jonathan Adler. Epistemological Problems of Testimony, 2012. Christopher Green. Epistemology of Testimony, Interneti filosoofiaentsüklopeedia.
Andrew Tate

Emory Andrew Tate III (sündinud 1. detsembril 1986) on Ameerika-Briti meediategelane, ettevõtja ja endine elukutseline kikkpoksija. Ta alustas kikkpoksiga tegelemist 2005. aastal ja saavutas oma esimese meistritiitli 2009. aastal. Laiemat tähelepanu äratas ta 2016. aastal, kui ta esines Briti tõsielusaates "Big Brother" (tõlkes "Suur vend"). Ta eemaldati saatest pärast seda, kui ilmus video, kus Tate lõi korduvalt naist vööga; hiljem teatasid nad, et tegu oli konsensusliku tegevusega. Ta alustas 'camgirl'-äriga ja veebikursuste müümisega ning saavutas kuulsuse Interneti-kuulsusena, propageerides "ülimehelikku, üliluksuslikku elustiili". Tate'i naistepõlglikud kommentaarid on kaasa toonud tema peatamise erinevatel sotsiaalmeedia platvormidel. 2022. aasta detsembris vahistati Rumeenias Tate ja tema vend Tristan koos kahe naisega; kõiki nelja kahtlustatakse inimkaubanduses ja organiseeritud kuritegeliku rühmituse moodustamises. Rumeenia politsei väitis, et rühmitus sundis ohvreid looma tasulist pornot. 2023. aasta märtsis viidi kõik neli koduaresti, kuni uurimine jätkus, pärast seda, kui nad olid pärast vahistamist vahi all. Juunis esitati neile süüdistus vägistamises, inimkaubanduses ja naiste seksuaalseks ärakasutamiseks organiseeritud kuritegeliku rühmituse moodustamises. Tate ja tema vend eitavad kõiki süüdistusi. Boboltz, Sara (20. august 2022). "Misogynist Influencer Andrew Tate Removed From TikTok, Facebook And Instagram". The Huffington Post. Vaadatud 24. augustil 2022. Andrew Tate, an influencer known for spreading extreme misogyny [...]. Miranda, Shauneen (20. august 2022). "Andrew Tate gets banned from Facebook, Instagram, TikTok for violating their policies". NPR. Vaadatud 24. augustil 2022. Andrew Tate, an influencer and former professional kickboxer known for his misogynistic remarks [...]. Sharp, Jess (26. august 2022). "Andrew Tate: The social media influencer teachers are being warned about". Sky News. Comcast. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. august 2022. Vaadatud 26. augustil 2022. Andrew Tate had his Instagram and Facebook accounts removed after sharing his misogynistic and offensive views online [...]. Wright, George; Murphy, Matt (30. detsember 2022). "Andrew Tate detained in Romania over rape and human trafficking case". BBC News (Briti inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 30. detsember 2022. Vaadatud 30. detsembril 2022. Plumer, Robert (31. märts 2023). "Andrew Tate and Tristan Tate moved to house arrest". BBC News (Briti inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2023. Vaadatud 2. aprillil 2023. "Internet personality Andrew Tate moved to house arrest after court ruling". Reuters. 1. aprill 2023. Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2023. Vaadatud 2. aprillil 2023. Wright, George; Murphy, Matt (20. juuni 2023). "Andrew Tate charged with rape and human trafficking". BBC News (Briti inglise). Vaadatud 20. juunil 2023.
Bilohorivka kooli pommitamine

7. mail 2022 pommitasid Venemaa relvajõud Luhanski oblastis Bilohorivkas asuvat kooli Sjevjerodonetski lahingus 2022. aasta Venemaa sissetungil Ukrainasse. Ametlikult kinnitati vähemalt kahe inimese surm, kuid kohalike võimude sõnul oli tegelik hukkunute arv ligi 60. Umbes üheksakümmend inimest varjus sel ajal hoone keldris, mis president Volodõmõr Zelenskõi sõnul moodustas küla elanikest enamuse. Hoonet tabas Venemaa õhurünnak, mis süütas hoone ja suur arv inimesi jäi hoonesse lõksu. Vähemalt 30 inimest päästeti. Kahe inimese tapmine kinnitati, kuid Luhanski oblasti kuberner Serhi Haidai ütles, et ülejäänud 60 inimest arvatakse olevat tapetud. Rünnaku mõistis hukka Ukraina välisministeerium ja ÜRO peasekretär Antonio Guterres, kes ütles, et on rünnakust "šokeeritud". Briti välisminister Liz Truss ütles, et see on "õõvastav" ja kirjeldas rünnakut kui sõjakuritegu. "Ukraine war: 60 people killed after bomb hits school, Zelensky says". BBC News (Briti inglise). 8. mai 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. mai 2022. Vaadatud 9. mail 2022. "Bombing of school in Ukraine kills two, dozens more feared dead, governor says". Reuters (inglise). 8. mai 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 8. mai 2022. Vaadatud 8. mail 2022. "Up to 60 feared dead after Russia bombs school in eastern Ukraine". Washington Post (Ameerika inglise). ISSN 0190-8286. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. mai 2022. Vaadatud 8. mail 2022. "Sixty feared dead in Ukraine school bombed by Russia, governor says". Reuters (Ameerika inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 10. mai 2022. Vaadatud 8. mail 2022. "Azovstal Defenders Vow To Fight Until The End, Saying, 'We Don't Have Much Time'". RadioFreeEurope/RadioLiberty (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 10. mai 2022. Vaadatud 10. mail 2022. Becatoros, Elena; Gambrell, Jon. "60 feared dead in Russian strike on school in eastern Ukraine". www.timesofisrael.com (Ameerika inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 10. mai 2022. Vaadatud 8. mail 2022. "Ukraine war: 60 people killed after bomb hits school, Zelensky says". bbc.com (inglise). BBC News. 9. mai 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 9. mai 2022. Vaadatud 9. mail 2022. Statement attributable to the Spokesperson for the Secretary-General - on Ukraine, un.org, 8. mai 2022, originaali arhiivikoopia seisuga 10. mai 2022, vaadatud 9. mail 2022 "Ukraine: UN chief condemns school attack; welcomes new evacuees from Mariupol". UN News (inglise). 8. mai 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. mai 2022. Vaadatud 9. mail 2022. Liz Truss condemns Russian 'war crime' after Ukrainian school destroyed, Evening Standard (avaldatud 8. mai 2022), 8. mai 2022, originaali arhiivikoopia seisuga 10. mai 2022, vaadatud 9. mail 2022
Ülle Braun

Ülle Braun (sündinud 4. jaanuaril 1942 Tartus) on eesti klaasikunstnik. Ta õppis aastatel 1962–1965 Tallinna Pedagoogilises Instituudis ja aastal 1969 lõpetas Eesti Riikliku Kunstiinstituudi klaasehistöö erialal. Aastatel 1969–1971 töötas J. Sverdlovi nimelises Klaasivabrikus Vladimiri oblastis Zolotkovos, kus sel ajal oli peakunstnik Meta Lukk. Aastatel 1971–1973 töötas tehases Tarbeklaas. Näitustel osaleb Ülle Braun alates 1969. aastast. Braun on Eesti Kunstnike Liidu liige alates 1980. aastast ja kuulub ka Eesti Klaasikunstnike Ühendusse. "Ülle Braun". ETDM. Vaadatud 28. aprillil 2023. "Õnnitleme Ülle Brauni 80. juubeli puhul! | Eesti Kunstnike Liit". eaa.ee. Vaadatud 28. aprillil 2023. Klaasikunst ja -disain Прокофьев, Е. (27. juuni 1970). "Медальоны". ajaleht "Призыв" (vene). Владимир.
Hunnide impeerium

Hunnide impeerium oli hunnide hõimuliidu juhi Attila poolt aastatel 434–453 loodud riik. Riigi keskus asus Pannoonias (praegune Ungari) ja ulatus Volgast ja Kaukaasiast Reinini ja Taanist Doonauni. 451. aastal tungisid hunnid Galliasse, Attila sai Katalaunia lahingus Aëtiuse juhitud roomlaste ja germaanlaste liiduväelt lüüa (seda vaid lääneroomlaste jutu järgi). Reaalselt võis lahing lõppeda ka viigiga. 452. aastal laastasid hunnid Itaaliat, kust lahkuti pärast paavst Leo I käest suure lunaraha saamist. Riik lagunes peale Attila surma tema pulmaööl 453. aastal. Attila, hunnide kuningas hunnid, rändhõim
Ctirad Mašin

Ctirad Mašin (sünninimega Radek Mašin, Ameerika Ühendriikides Ray Masin; 11. august 1930 Olomouc – 13. august 2011 Cleveland) oli Tšehhoslovakkia antikommunistlik võitleja, üks Vendade Mašinite rühmituse liige. Ta lõpetas Poděbradys kuningas Jiří kolledži ja õppis aastatel 1950–1951 Tšehhi Tehnikaülikoolis Prahas. Seejärel pidas mitmeid ametikohti. 1950. aastate alguses asutas ta koos oma venna Josefiga kommunismivastaste rühma. 1952. aasta augustis mõisteti ta ebaseadusliku piiriületuse ettevalmistamise eest kaheks ja pooleks aastaks vangi. Ta oli vangis Jáchymovi uraanikaevandustes kuni vabanemiseni 1953. aasta juunis. Septembris 1953 süütas ta koos Václav Švédaga Pivini ümbruses mitu põhuvirna ja tulistas ühele kohalikule vabatahtlikule tuletõrjujale silma. 1953. aasta sügisel otsustas grupp jõuda Lääne-Berliini. Ctirad sattus sinna 2. novembril 1953 Berliini metroo rongikomplekti šassiil. Peagi saabusid ka Josef Mašin ja raskelt vigastatud Milan Paumer. Läänetsoonis avaldasid nad huvi langevarjuritena Tšehhoslovakkiasse naasta. Seejärel said neist USA armee regulaarsed töötajad. Nad saabusid USA-sse laevaga märtsis 1954. Pärast sõjalist väljaõpet otsustasid vennad ja Paumer liituda erivägedega. Nende töökohaks sai Põhja-Carolina osariigis asuv Fort Braggi baas, misjärel ühinesid mõlemad vennad instruktoritena 82. õhudessantdiviisiga. Pärast viieaastast USA armees teenimist, mis oli vajalik USA kodakondsuse saamiseks, taandusid vennad tsiviilellu ja hakkasid tegelema ettevõtlusega. 1961. aastal tekkisid Ctirad Mažinil lümfisüsteemi kasvajaga seotud terviseprobleemid. Ta enda ja doonori vereloomerakkude siirdamine õnnestus. Pärast riigiteenistusest lahkumist asusid vennad koos Paumeriga ärisse, kuid aasta pärast läksid nende teed lahku. Ctirad juhtis algul autoremonditöökoda ja aastaid hiljem tema leiutisi pakkuvat ettevõtet. Tema vend Josef Mašin on samuti Tšehhoslovakkia antikommunistlik võitleja; nende isa Josef Mašin oli Tšehhoslovakkia leegioni võitleja, Tšehhoslovakkia sõjaväelane ja antifašistlik võitleja, kes hukati sakslaste poolt aastal 1942.
Svit

Svit (ungari keeles Szvit, poola keeles Świt) on linn Slovakkias Prešovi maakonnas Popradi ringkonnas. Svit asub Kõrg-Tatra mäestiku jalamil, Popradist umbes 8 km läänes, Poola piirist 16 km kaugusel. Svit paikneb merepinnast 720 meetri kõrgusel. Svit on üks nooremaid linnu Slovakkias. Svit on saanud alguse ettevõtte Bata 1934. aastal rajatud kunstkiutehase tööliste elamurajoonina. Eraldi asulaks sai Svit 1946. aastal. Linnaõigused sai Svit 30. mail 1962. Linn on saanud nime lühendina kunstkiutehase Slovenské Vizkózové Továrne nimest. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sviti elanikest slovakke 93,54%, mustlasi 0,35%, poolakaid 0,18%, ungarlasi 0,18%, russiine 0,17% ja ukrainlasi 0,14%. Rahvus oli teadmata 4,46 protsendil elanikest. Česká Třebová, Tšehhi Knurów, Poola Partizánske, Slovakkia San Lorenzo in Campo, Itaalia Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku Svit Slovensko v Kocke. Vaadatud 29. aprillil 2023 Svit je jedno z najmladších miest, za jeho vznikom stoja Baťovci Teraz, 4. aprill 2015. Vaadatud 29. aprillil 2023 Industrial and residential buildings for the Baťa Corporation Register of modern architecture in Slovakia Department of Architecture Institute of History Slovak Academy of Sciences. Vaadatud 29. aprillil 2023 60-te roky Mesto Svit. Vaadatud 29. aprillil 2023 Liptov and Orava 1/2 Szlak wokół Tatr. Vaadatud 29. aprillil 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Svit at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 29. aprillil 2023
Marite Kallasma

Marite Kallasma (sündinud 28. aprillil 1948) on eesti ajakirjanik. Ta on olnud Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni programmiteadustaja ning saatejuhtide koolitaja-eetrinõustaja. Töötades raamatupoe Võitlev Sõna müüjana, läbis ta 17-aastaselt raadiotoimetajate konkursi, kuid valiti selle kaudu hoopis Eesti Raadio diktor-praktikandiks. Aastatel 1976–2004 töötas ta Eesti Televisioonis programmiteadustaja ja "Aktuaalse kaamera" uudistesaatejuhina. Tema töö hõlmas ka uudiste suupäraseks toimetamist. Pärast seda jätkas Kallasma ETV-s tööd juhendaja-eetrinõustajana. Tema juhendatavate seas on olnud näiteks Monika Tamla, Meelis Kompus, Anna Pihl, Liisu Lass jt. Ta on olnud teadustaja paljudel kontsertidel ja mitmel üldlaulupeol. Avalikku esinemist ja saatejuhitöö spetsiifikat on ta õpetanud ka Tallinna Ülikooli mikrokraadiprogrammi raames. Marite Kallasma hääl kõlab mitmes filmis: 1978 "Kunstinädal 1978" (dokumentaalfilm) – tekstilugeja 1982 "Teisikud" (muusikaline telemängufilm) – teadustaja 1999 "Sellised kolm lugu: Aida" (mängufilm) – hääl teleris 2006 "Georg" (mängufilm) – diktor 2018 "Pank" (telesari) – diktorihääl 2015. aastal asus Kallasma ETV 60. aastapäeva puhul üheks õhtuks taas "Aktuaalse kaamera" diktoritoolile, mille järel tehti talle ettepanek oma ametipostile naasta. Temast on 2023. aastal Eesti Televisioonis tehtud portreesaade "Marite Kallasma. Diktor, mitte diiva". Enn Eesmaa: "Arvan, et Marite Kallasma on tänini üks väga väheseid klassikalisi telediktoreid. Hindasin ennekõike Marite professionaalsust, mille hulka kuulus nii laitmatu diktsioon kui ka meeldiv, usaldust äratav välimus." 1999 – kauni eesti keele auhind Eesti Ajakirjanike Liidult 2008 – Valgetähe V klassi teenetemärk 2020 – Eesti filmi- ja teleauhind (EFTA) (panuse eest Eesti televaldkonda) Ta oli abielus spordiajakirjanik Rein Kallasmaga. Marite Kallasma. Diktor, mitte diiva ERR Arhiiv, 19.05.2023. Legendaarne uudistediktor Marite Kallasma kuulsusest... Kroonika, 11.03.2021. Marite Kallasmaa Eesti filmi andmebaas. 6 kunagist telenägu, keda rahvas taga igatseb! elu24.postimees.ee, 10.03.2020. Teletäht Marite Kallasma sai eetrikeelu SL Õhtuleht, 24. oktoober 2002. Marite Kallasma: minu tegelikku lahkumise põhjust teab vaid kolm inimest Õhtuleht, 17. juuli 2004. Marite Kallasma on teles tagasi! Õhtuleht, 4. veebruar 2016. Legendaarne uudistediktor Marite Kallasma kuulsusest: vahel tõid mehed lilli, vahel nähvati trammipeatuses Kroonika, 11. märts 2021. "Galerii: legendaarne diktor Marite Kallasma tähistab 75. sünnipäeva" ERR Menu, 28. aprill 2023.
Hanshin Tigers

Hanshin Tigers on Jaapani pesapalliklubi, mis mängib Jaapani profiliigas Nippon Professional Baseball (NPB). Oma kodumänge peab klubi Nishinomiyais Koshien Stadiumis. Klubi on asutatud 10. detsembril 1935. Tigers on võitnud Japan Seriesi ühel korral, 1985. aastal. Klubi omanik on raudtee-ettevõte Hanshin Electric Railway. Japan Seriesi võit (1): 1985 Central League'i võidud (6): 1962, 1964, 1985, 2003, 2005, 2014 Hanshin Tiges.com
Oleksandr Bondarenko

Oleksandr Bondarenko (ukraina keeles Олекса́ндр Михайлович Бондаре́нко; 10. oktoober 1977 – 22. aprill 2023) oli Ukraina ajakirjanik ja maakaitseväe vabatahtlik, hukkus rindel Kreminna lähistel 2023. aasta aprillis. Bondarenko töötas aastatel 2007–2011 BBC ukrainakeelse teenistuse juures ajakirjanikuna. "На фронті загинув журналіст, комунікаційник Олександр Бондаренко – НСЖУ". radiosvoboda.org (ukraina). RFE/RL. 27. aprill 2023. Vaadatud 29. aprillil 2023. Ellen Francis; Andrew Jeong; Adam Taylor (28. aprill 2023). "Ukraine live briefing: At least 23 civilians killed in Russian missile attacks". washingtonpost.com (inglise). The Washington Post. Vaadatud 29. aprillil 2023. "Ukraine war: Ex-BBC journalist Bondarenko killed on front line". bbc.com. BBC News. 28. aprill 2023. Vaadatud 29. aprillil 2023.
Sliač

Sliač (ungari keeles Szliács) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas Zvoleni ringkonnas. Sliač on kuurortlinn, seal asuvad tervistavad kuumaveeallikad. Linna lähedal asub Sliači lennujaam. 31.detsembril 2020 lõpetati Sliači lennujaamast reisilennud. Sliači lennujaam on sestpeale kasutusel ainult sõjaväelennujaamana. Sliač asub Zvoleni nõos, Zvolenist vahetult põhjas ja Banská Bystricast ligikaudu 14 km lõunas. Sliači asula moodustati 1959. aastal Hájniky, Rybáre ja Sliač-kúpele külade ühendamise tulemusel. Linnaõigused sai Sliač 1. märtsil 1969. Hájniky ja Rybáre külasid on ürikutes esmamainitud 13. sajandi keskel. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sliači elanikest slovakke 95,48%, tšehhe 1,19% ja ungarlasi 0,43%. Rahvus oli teadmata 2,04%-l elanikest. Přibyslav, Tšehhi Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku Spa Sliac and surroundings Relaxos. Vaadatud 29. aprillil 2023 Letisko Sliač po 84 rokoch končí s civilnou prevádzkou, prepúšťa zamestnancov Bystricoviny.sk, 18. detsember 2020 O meste Mesto Sliač. Vaadatud 29. aprillil 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Sliač at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 29. aprillil 2023
Kobiór

Kobiór (saksa keeles Kobier) on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Pszczyna maakonnas, Kobióri valla halduskeskus. Kobiór asub Pszczynast ligi 9 km põhjas, Tychy kesklinnast 7 km lõunaedelas ja Katowicest umbes 22 km lõunas. Küla on esmamainitud 1467. aastal. 1526. aastal läks küla Habsburgide monarhia võimu alla ja 18. sajandil Preisi kuningriigi koosseisu. 1921. aastal toimunud rahvahääletuse tulemusel läks küla Poolale. 1942. aasta sügisest kuni 1943. aasta septembrini asus Kobióris Auschwitzi koonduslaagri väike välilaager (umbes 150 vangi). Aastatel 1977–1991 oli Kobiór Tychy linna osa. Kobior Stay Poland. Vaadatud 29. aprillil 2023 Kobiór – Lengyelország : Testvérvárosok Sajószentpéter. Vaadatud 29. aprillil 2023 Aussenkommmando Kobior Sub Camps of Auschwitz. Vaadatud 29. aprillil 2023 Gmina Kobiór. Historia gov.pl. Vaadatud 29. aprillil 2023
Päri (Viljandi)

Päri on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Küla asub Viljandist 5 km lääne pool, Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee ääres Raudna oru serval. Kuni 2013. aastani kuulus küla Pärsti valda. Külas asub murukattega Viljandi lennuväli ja raamatukogu. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 23.06.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Éva Ruttkai

Éva Ruttkai (sünninimi Éva Russ; 31. detsember 1927 Budapest – 27. september 1986 Budapest) oli ungari näitleja. Éva Russ sündis 31. detsembril 1927 Budapestis pere kuuenda lapsena. Juba kaheaastaselt mängis ta koos vend Ivániga Budapesti Komöödiateatris (ungari keeles Vígszínház), seejärel Artúr Lakneri lasteteatris, kus ta tutvus selliste näitlejatega nagu Lili Darvas ja Artúr Somlay. Éva Ruttkai näitlejaanne jäi silma Budapesti Komöödiateatri direktorile Dániel Jóbile, kes ta komöödiateatrisse tööle kutsus. 16-aastaselt sai Évast Komöödiateatri näitleja. Selles teatris töötas ta surmani, kui välja arvata ajavahemik 1948–1951, mil ta töötas Budapesti Rahvusteatris. Lisaks teatrirollidele mängis ta umbes 50 filmis. 1950. aastal abiellus ta Miklós Gáboriga, sündis tütar Júlia Gábor. 1960. aastal tutvus ta Zoltán Latinovitsiga, kellesse armus. Nad elasid koos kuni mehe surmani 1976. aastal. 1984. aastal diagnoositi tal rinnavähk. Ta suri Budapestis 1986. aasta 27. septembril 58-aastaselt. Ta on maetud Farkasréti kalmistule. 1955 – Mari Jászai preemia 1959 – Mari Jászai preemia 1960 – Kossuthi preemia 1966 – Ungari teeneline kunstnik "Biograafia". Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Vaadatud 29. aprillil 2023. "Ruttkai Éva biograafia". Magyar színházművészeti lexikon. Vaadatud 29. aprillil 2023. Éva Ruttkai andmekogus IMDb (inglise)
Vince Dunn

Vince Dunn (sündinud 29. oktoobril 1996 Mississaugas Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Seattle Kraken. Aastatel 2013–2016 mängis Dunn Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Niagara IceDogs. 2015. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i draft '​is 56. valikuna. Hooajal 2016/17 mängis Dunn American Hockey League'is (AHL) Bluesi tütarklubis Chicago Wolves ja valiti 2017. aastal AHL-i tähtede mängule. NHL-is debüteeris Dunn järgmise hooaja avamängus 4. oktoobril 2017 valitseva Stanley karika võitja Pittsburgh Penguinsi vastu. Kaheksa päeva hiljem lõi ta mängus Florida Panthersi vastu oma esimese värava NHL-is. Ta mängis esimesel hooajal peamiselt kolmandas kaitsepaaris koos Robert Bortuzzoga. Debüüthooajal sai Dunn NHL-is kirja viis väravat ja 19 väravasöötu. 2019. aastal võitis Dunn Bluesiga Stanley karika. Bluesis mängis Dunn pärast seda veel kaks hooaega. 2021. aasta juulis valis NHL-is esimest hooaega alustav klubi Seattle Kraken Dunni Expansion Draft '​is. Mõni aeg hiljem sõlmis ta klubiga kaheaastase lepingu. Hooajal 2022/23 tegi Dunn NHL-i seni oma resultatiivseima hooaja (14+50) ning oli sel hooajal resultatiivsuselt Krakeni teine mängija Jared McCanni järel. https://www.eliteprospects.com/player/161816/vince-dunn (vaadatud 29.4.2023) "Vince Dunn savours Stanley Cup victory". The Peterborough Examiner. 14. juuni 2019. Vaadatud 26. mail 2020. "Kraken, Vince Dunn agree to settle on two-year deal worth $8M". Sportsnet. 6. august 2021. Vaadatud 25. jaanuaril 2022. Vince Dunn NHL.com lehel Vince Dunn hockeydb.com lehel