laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Staabiseersant

Staabiseersant (Staff sergeant) on mitmes riigis kasutatav allohvitseri auaste. Staabiveebel
Lenini monument Turus

Lenini monument oli Vladimir Lenini mälestusmärk Soomes Turus. Monumendi autor oli skulptor Mihhail Anikušin. Kuju kinkis Leningrad oma sõsarlinnale Turule 1977. aastal ning see avati Leningradi päeval, 13. novembril 1977. Turu linn otsustas 26. aprillil 2022, et monument ja mälestustahvel eemaldatakse ning viiakse linna muuseumiteenuste lattu. Linnapea Minna Arve sõnul ei ole "büst iseenesest kellelegi ohuks", vaid "esindab tänapäeval inimkonna ajaloo ebademokraatlikku ja traagilist faasi, mis ei ole ideoloogiliselt kooskõlas Turu linna väärtusbaasiga". Lehtola, Johanna (28.4.2022). "Turku poistaa Leninin patsaan ydinkeskustasta – taustalla Venäjän hyökkäys Ukrainaan". Yleisradio. Vaadatud 28.4.2022. Keski-Heikkilä, Anni (28.4.2022). "Turun kaupunki poistaa Leninin rintakuvan Aurakadulta keskustassa". Helsingin Sanomat. Vaadatud 29.4.2022. "Turku poistaa Leninin rintakuvan kaupungin keskustasta". Turun kaupunki. 28.4.2022. Vaadatud 29.4.2022.
Airat Ichmouratov

Airat Rafailovich Ichmouratov (vene keeles Айрат Рафаилович Ишмуратов, tatari kirillitsa : Айрат Рафаил улы Ишмурат,) sündinud 28. juunil 1973) on Volga tatari päritolu vene / kanada helilooja, dirigent ja Klezmer klarnetimängija. Ta oli Longueuili sümfooniaorkestri resident ja helilooja (2018–2021), Montrealis asuva klezmeri rühma Kleztory klarnetist ja kutsutud professor Lavali ülikooli Quebecis, Kanadas. Julie Vovan (14. aprill 2018). "La saison 2018–2019 sera la dernière de Marc David à l'OSDL et s'annonce riche et diversifiée". Montreal: Ludwig van Montréal. Vaadatud 28. augustil 2019. Heather Solomon (17. aprill 2017). "Kleztory plays to soothe a troubled world". Montreal: The Canadian Jewish News. Vaadatud 9. juunil 2023. "Répertoire du personnel administratif et enseignant". Canada: www.mus.ulaval.ca. 31. oktoober 2017. Vaadatud 6. septembril 2023.  Airat Ichmouratov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht Kleztory klezmeri rühm Kanada muusikakeskus
Punarind-rästas

Punarind-rästas (Turdus migratorius) on laululind rästaslaste sugukonnast, levinud peaaegu kogu Põhja-Ameerika mandril, esinemissageduselt võrreldav musträstaga Euroopas; pesitseb sageli asulates. Linnu nimetus viitab tumeoranžile värvusele kõhupoolel, mis sarnaneb Euroopa punarinna värvusega. Punarind-rästa kehapikkus on ligikaudu 25 cm ja kaal umbes 77 g, seega on ta Ameerika suurim rästas. Kehakujult sarnaneb ta Euroopa musträstaga. Hundsulestikus on isaslind tumehalli kuni tumepruuni ülaküljega. Pea on mustja värvusega, mille taustal eristuvad silmast ülal- ja allpool kaks valget poolkaart. Silma ees paikneb osaline valge silmatriip. Nokk on kollane. Põsk ja kurgualune on valge peenikeste mustade pikitriipudega. Alakülg on põhiliselt tumeoranž kuni punakaspruun, saba alune valkjas. Välimiste sabasulgede tipud on valged. Emaslind on värvunud mõnevõrra kahvatumalt. Noorlinnud sarnanevad täiskasvanutega, kuid on alaküljel tumedate ja ülaküljel heledate laikudega. ka nende pea on heledama värvusega, puhta valkja kurgualusega ja hajusa valkjasbeeži silma- ja habetriibuga. Punarind-rästal on seitse alamliiki. Kõige enam eristub nende hulgas Baja California Suri osariigis elav Turdus migratorius confinis, kelle alapool on kahvatut hallikaspruuni värvi. Punarind-rästas toitub aastaajati erinevalt. Suvel moodustavad toidust põhiosa selgrootud, eriti mardikate vastsed, vihmaussid ja röövikud. Sügisel ja talvel on marjad ja muud viljad oluline osa tema toidust. Osa populatsioone on paigalinnud, teised rändavad talvel suurte rühmadena lõunasse või mägedes madalamatesse piirkondadesse. Lind on aktiivne enamasti päeval ja moodustab ööseks suuri parvesid. Ta on üks varajasemaid munejaid, hakates pesitsema kohe pärast pesitsusalale jõudmist talve lõppedes. Pesa on ehitatud pikkadest rohukõrtest, okstest, paberist ja sulgedest, määritud poriga ja pehmendatud seestpoolt pehmema rohuga ja muu pehme materjaliga. Punarind-rästas on üks varasemaid lauljaid koidikul. Laul koosneb mitmest lühemast ühikust, mida kordab mitu korda. Täiskasvanud punarind-rästaid ohustavad enim kodukassid; teised tema arvukust mõjutavad kiskjad on kullilised ja maod. Punarind-rästas hoiatushüüul Emaslind haudumas Pesa vastkoorunud tibu ja kahe koorumata munaga Munad Museum Wiesbadeni kogus Pesa kolme nädala jooksul munemisest poegade pesast lahkumiseni Pesast lahkunud tibu Punarind-rästa noorlind, Quebec Asulas elumaja külge tehtud pesa Punarind-rästas on Wisconsini osariigi sümbollind. Punarind-rästa muna värvus on ingliskeelses ruumis andnud värvinimetuse "eggshell blue" või "Robin's egg blue", mis on kasutusel alates 19. sajandist. Eesti keeles on selle vasteks "munakooresinine". BirdLife International (2016). Turdus migratorius. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2016.
Melnik

Melnik võib olla: Melnik (Bulgaaria), linn Bulgaarias Melnik (viinapuu), viinapuusort Melnik (perekonnanimi) Mělník
Dulovo

Dulovo on mitme koha nimi. Dulovo (Bulgaaria), linn Bulgaarias Dulovo (Slovakkia), vald Slovakkias Dulovo (Ukraina), küla Ukrainas
Réunioni iibis

Réunioni iibis (Threskiornis solitarius) on India ookeanis Réunioni saarel elanud endeemne, juba 18. sajandi alguses välja surnud iibiseliik. Esimesed subfossiilid leiti 1974. aastal ja liik kirjeldati 1987. aastal. Réunioni iibise lähimaks sugulasliigiks peetakse Madagaskari valgesilm-iibist, pühaiibist ja kaelusiibist. 17. ja 18. sajandi rändurite teadete järgi Réunionil elanud valgest linnust, kes vaevalt lendas ja eelistas üksindust, oletati, et lind on drondi sugulane, "valge dodo" või "réunioni dront". Arvatakse, et kui Réunionile saabusid asunikud, tõrjuti réunioni iibis mäetippude metsadesse. Sisse toodud võõrliigid nagu kassid, sead ja rotid tapsid kindlasti osa linde ja nende järelkasvu; oma panuse andis üleküttimine, sest palju kaasaegseid teateid kõneleb lindude tapmisest söögiks. 1625. aastast pärineb John Tattoni kirjeldus sellest, kui taltsas on see lind ja kui lihtne on teda küttida, samuti kütitud iibiste suurest hulgast. "Seal on metslinde väikeseid ja suuri, rikkalikult tuvisid, suuri papagoisid ja nendetaolisi, ja kalkuni suurune suur lind, väga rammus, ja nii lühikeste tiibadega, et nad ei saa lennata, valget värvi ja tasase loomuga: ja nii olid kõik linnud, muretud ega kartnud laske. Meie mehed lõid neid maha keppide ja kividega. Kümme meest võisid küttida linde nii palju, et neid jätkus neljakümnele päevaks." Viimane Réunioni "drondi" nimetamine pärineb Jean Feuilley'lt aastast 1708, osutades, et ilmselt on liik millalgi sajandivahetusel välja surnud. 1820. aastatel päris Prantsuse meresõitja Louis de Freycinet ühelt vanalt orjalt drontide kohta ning sai tollelt vastuse, et see lind elas Saint-Josephi kandis siis, kui tema isa oli veel laps. See võis olla umbes sajand varem, kuid aruanne ei pruukinud olla usaldusväärne. Anthony Cheke ja Julian Hume on arvanud, et metsistunud kassid hävitasid iibise populatsiooni esmalt saare madalamatel aladel ja seejärel liikusid alles jäänud lindude järel kõrgemale sisemaale, kus võis olla Réunioni iibise viimane pelgupaik; kus nad ja nende pesad olid vähemalt sissetoodud sigadele kättesaamatud. Liik arvatakse olevat välja surnud umbes aastate 1710–1715 paiku. Reunion Ibis Threskiornis solitarius. - IUCN Red List W. Rothschild. Extinct Birds. Didus solitarius (Selys). Réunion dodo. - Extinct birds. 1907, London: Hutchinson & Co. lk 175
Hadja Lahbib

Hadja Lahbib (sündinud 21. juunil 1970 Boussus Hainaut' provintsis) on Belgia ajakirjanik ja poliitik. Ta on seotud prantsuskeelse liberaalse erakonnaga Mouvement Réformateur ja on 15. juulist 2022 Belgia välisminister Alexander De Croo valitsuses. Ta sündis aastal 1970 Boussus Hainaut' provintsis Alžeeriast pärit islamit praktiseerivate immigrantide viielapselises peres, tema isa töötas kaevurina. Ta lõpetas katoliku kooli, katkestas 18-aastaselt kultuurisidemed araabia kogukonnaga. Aastal 1989 asus ta õppima Université libre de Bruxelles'is ajakirjandust ja kommunikatsiooni ning pärast õpingute edukat lõpetamist töötas seal aastatel 1993–1995 teadusassistendina. Aastatel 1993–1997 töötas ta Liège’is RTL-TVI ajakirjanikuna, muu hulgas tegeles ta seksuaalkurjategija Marc Dutroux’ afääriga. Aastatel 1997–2022 töötas ta Belgia prantsuskeelses riigitelevisioonis RTBF-is. Algul töötas ta ajakirjanikuna "ühiskonna" alal, hiljem RTBF-i peamise uudistesaate Journal télévisé (JT) kauaaegse saatejuhina, mis tegi ta riiklikult tuntuks. Lisaks töötas ta "Arte Belgique'is" ja kaasmodereeris seal nt kaks igakuist kultuuriprogrammi Patrick Delamale'iga. Ta juhtis saateid ka Prantsuse riiklikus rahvusvahelises ringhäälinguorganisatsioonis TV5 Monde. Lisaks tegi ta reportaaže sõjakolletest, eriti Lähis-Idast ja ka Afganistanist. Tema dokumentaalfilm "Afghanistan. Le choix des femmes" ("Afganistan. Naiste valik") tegi ta tuntuks ka filmitegijana ning ilmus hiljem ka raamatuna. Film võitis 2008. aastal Euroopa Ringhäälingute Liidu (EBU) Kuldse Linki auhinna. Oma dokumentaalfilmi "Patience, patience, t'iras au paradis!" eest, mis räägib kuuest Belgiasse sisse rännanud mosleminaisest ja nende emantsipatsioonist vabas ühiskonnas, mis viis nad New Yorki, sai ta 2015. aastal auhinna Iris Europa. Viimati oli ta nihutanud ajakirjandusliku fookuse kultuurisektorile ja jätnud RTBF-i 2019. aasta peamiseks uudisteankruks. 2021. aastal sai ta koos Jan Goossensiga Pealinna Brüsseli piirkonna valitsuselt ülesandeks koostada Brüsseli taotlus 2030. aasta Euroopa kultuuripealinnaks. Kuni välisministriks nimetamiseni 15. juulil 2022 ei olnud Habib poliitiliselt aktiivne ega kuulunud liberaalsesse erakonda Mouvement Réformateur (MR), mille esimees Georg-Louis Bouchez ta üllatuslikult sellele ametikohale esitas. Tema eelkäija välisministri ametis oli Sophie Wilmès, kes loobus kohast, et hoolitseda oma raskelt haige abikaasa eest. Pressikonverentsil, kus Hadja Lahbibi esitleti, ütles ta oma poliitilise positsiooni kohta: "Je ne suis ni de gauche, ni de droite, je suis fondamentalement libre" (Ma ei ole vasakpoolne ega parempoolne, vaid fundamentaalselt vaba).
Siobhan Fahey

Siobhan Maire Fahey (sündinud 10. septembril 1958 Meathi krahvkonnas Iirimaal) on iiri lauljanna. Teda teatakse eelkõige ansamblitest Bananarama (1981–1988) ja Shakespears Sister (1988–1996), Marcella Levyga kokkulaulud muusikapalast “Stay” sai Ühendkuningriigi edetabelites 1992. aasta esimese koha hitt. Ta vanemad pärinesid Tipperary krahvkonnast. Fahley isa Joseph liitus Briti armeega, kui ta kolm tütart olid veel lapseealised. Ema Heleniga koliti kaasnevalt Suurbritanniasse ja edasi Saksamaale ning tagasi Inglismaale. 16-aastasena jättis ta kodu Hertfordshire'i krahvkonnas ning suundus lähedal asuvasse pealinna Londonisse, kus suhestus 1970. aastatel linnale omase punk-skeenega, New Romanticutega ja Blitz Kidsidega. Tuntust kogudes alustas ta moeajakirjanduse õppimist London College of Fashionis, mille järgnes karjäär muusikuna. Tema samanimeline õde Maire kehastas pearolli Dexys Midnight Runnersi muusikavideos “Come On Eileen” (1982). Tal oli varemalt suhtes nii põhjaiiri trummari Jim Reillyga kui šoti lauljaga Bobby Bluebelliga. The Bluebellsile kahasse kirjutas Fahey hitina edetabelites esikoha saavutanud muusikapala “Young At Heart” (1983). 1987. aastal abiellus ta Eurythmicsist tuntud Dave Stewartiga, nad lahutasid 9 aastat hiljem. Abielust sündisid vennad Samuel (1987) ja Django James (1991), kes 2010. aastal asutasid kahekesi indie rock ansambli Nightmare and the Cat. Marcella Detroit  Siobhan Fahey – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Marcella Detroit

Marcella Detroit (kodanikunimega Marcella Levy, sündinud 21. juunil 1952 Detroitis Michigani osariigis) on Ameerika Ühendriikide kitarrist, laulja ja laulukirjutaja. Ta on üks 1977. aastal kirjutatud laulu "Lay Down Sally" kaasautoreid; laul sai Eric Claptoni esituses hitiks. 1982. aastal debüteeris ta endanimelise stuudioalbumiga "Marcella". 1988. aastal lõid Briti saartel nad Siobhan Faheyga koos ansambli Shakespears Sister. Briti edetabelite esikümnesse jõudsid nende esimesed stuudioalbumid "Sacred Heart" (1989) ja "Hormonally Yours" (1992). 1992. aasta jaanuaris avaldatud hitt "Stay" püsis Ühendkuningriigi edetabelites esikohal 8 nädalat järjest. Mais järgnes muusikapala "I Don't Care", mis pälvis 7. koha ja püsis edetabelites 11 nädalat. Oktoobris järgnenud "Hello (Turn Your Radio On)" pälvis 14. koha ja püsis edetabelites 6 nädalat. 1993. aastal lahkus ta lahkhelide tõttu ansamblist ning alustas soolokarjääri, järgmisel aastal jõudis ta edetabelitesse hitiga "I Believe". 2002. aastal asutas ta ansambli Marcy Levy Band. 2010. aasta ITV meelelahutussaatesarjas "Popstar to Operastar" jõudis ta kolmandale kohale. Marcella Levy on juut, kelle juured ulatuvad Lätti ja Poolasse. Ta on abielus briti muusiku Lance Astoniga. Neil on poeg Maxwell (sündinud 1991). Siobhan Fahey Shakespears Sister - Stay (2022 HD Remaster) Shakespears Sister - I Don't Care (2022 HD Remaster) Shakespears Sister - Hello Turn Your Radio On (2022 HD Remaster)  Marcella Detroit – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Arvutuspinge

Arvutuspingeks nimetatakse tugevusõpetuses ohtlikus punktis tekkivat pinget. Teisisõnu on arvutuspinge suurim konstruktsioonielemendile mõjuv pinge. Ehitustarindi vastupidavuse või masinaehituse detaili töökindluse tagamiseks peab olema tagatud teatav tugevusvaru. See tähendab, et arvutuspinged peavad olema piirpingetest palju väiksemad ning seetõttu tuleb alati piirpingeid σlim võrrelda arvutuspingetega σmax. Arvutusskeem ei vasta kunagi konkreetsele olukorrale, kuna paljudel kahjulikel teguritel (materjali ebaühtlus, sisepraod jne) on juhuslik iseloom, mida eelnevalt pole võimalik arvesse võtta. Ka koormised võivad kasvada varem ette nägemata põhjustel ning osutuda arutuslikest suuremaks. Seetõttu on võetud kasutusele varuteguri mõiste. Varutegur on konstruktsioonielemendi piirpinge ja arvutuspinge suhe, mida tähistatakse tähega k, harvemini S. k = σ l i m σ m a x {\displaystyle k={\frac {\sigma _{lim}}{\sigma _{max}}}} . Konstruktsioonielemendi ohutuse tagamiseks peab varutegur olema tunduvalt suurem kui üks. Enamasti jääb varutegur vahemikku 1,5–3, kuid näiteks liftide puhul on varutegurid vahemikus 10–15.
Kukuryki

Kukuryki (ukraina keeles Кукуріки) on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Biała Podlaska maakonnas Terespoli vallas. Kukuryki asub Valgevene piiri ääres, Lõuna-Bugist lõuna pool, Terespolist 5 km põhjaloodes ja Biała Podlaskast ligikaudu 31 km idas. Kukurykit läbib maantee DK68. Külas asub piiriületuspunkt. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/060610901162-0020758?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022.
Viktorija Amelina

Viktorija Jurijivna Amelina (ukraina keeles Вікторія Юріївна Амеліна, neiupõlvenimega Viktorija Šalamai; 1. jaanuar 1986 Lviv – 1. juuli 2023 Dnipro) oli ukraina kirjanik. Temalt ilmus kaks romaani ja lasteraamat. Ta oli Euroopa Liidu kirjandusauhinna finalist. Ta sai vigastada 2023. aasta 27. juuni raketirünnakus Kramatorskile ja suri vigastuste tõttu 1. juulil haiglas.
Antti Lindtman

Antti Ilmari Lindtman (sündinud 11. augustil 1982 Vantaas) on Soome poliitik (Soome Sotsiaaldemokraatlik Partei). Antti Lindtman lõpetas gümnaasiumi 2002. aastal. 2002–2003 töötas ta betooniauto juhina. 2003–2007 töötas ta Soome Ametiühingute Keskliidus projektisekretärina ja 2007–2011 noorsoosekretärina. Alates 2009. aastast on ta Vantaa linnavolikogu esimees. 2011. aastal valiti ta Eduskunna liikmeks. 2012–2017 oli ta Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei aseesimees. Alates 23. aprillist 2015 on ta sotsiaaldemokraatide parlamendifraktsiooni esimees. 2016. aastal omandas ta töö kõrvalt Helsingi Ülikoolis riigiteaduste kandidaadi kraadi. 1. septembril 2023 valis Soome Sotsiaaldemokraatlik Partei Antti Lindtmani erakonna uueks esimeheks. Antti Lindtman : Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä Eduskunta. Vaadatud 2. septembril 2023 Erno Laisi:"Ikuinen lupaus” nousi huipulle – tällainen on Antti Lindtman Iltasanomat, 1. september 2023. Vaadatud 2. septembril 2023 Antti Lindtman sai Soome sotsiaaldemokraatide juhiks Eesti Rahvusringhääling, 1. september 2023. Vaadatud 2. septembril 2023
Anatoli Sass

Anatoli Sass (vene keeles Анатолий Фомич Сасс; 22. detsember 1935 Moskva – 31. august 2023 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõudja. Sass võitis 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos paarisaerulisel kahepaadil koos Aleksandr Timošininiga kuldmedali. Anatoli Sass veebisaidil Olympedia (inglise)
Melnik (Bulgaaria)

Melnik (bulgaaria keeles Мелник) on linn Bulgaarias Blagoevgradi piirkonnas Sandanski vallas. Melnik asub Pirini mäestiku edelanõlval, Kreeka piirist 14 km kaugusel, Blagoevgradist ligikaudu 59 km lõunas. Melnik on Bulgaaria kõige väiksema elanike arvuga linn. 1964. aastal kuulutati Melnik linn-muuseumiks ja arhitaktuurikaitsealaks. https://www.grao.bg/tna/t41nm-15-06-2024_2.txt Melnik Town Discover Bulgaria. Vaadatud 2. septembril 2023 The town of Melnik – architectural reserve e-tourguide.eu. Vaadatud 2. septembril 2023
Bor (Lõuna-Sudaan)

Bor on linn Lõuna-Sudaanis, Jonglei osariigi halduskeskus. Asub Valge Niiluse idakaldal. Linn on saanud nime linnas ja selle ümbruses elava dinkade hulka kuuluva bori hõimu järgi. Mais 1983 sai Boris toimunud mässust alguse teine Sudaani kodusõda. 1991. aastal toimus linnas veresaun, milles Riek Machari juhitud mässuliste rühmituse SPLA-Nasir ja rühmituse Nuer White Army liikmed tapsid umbes 2000 rahulikku elanikku.
Jonglei osariik

Jonglei osariik (inglise Jonglei State, araabia جونقلي Junqali) on 1. järgu haldusüksus (osariik) Lõuna-Sudaanis. Piirneb idas Etioopiaga. Osariigis on 9 maakonda: Bor, Akobo, Ayod, Uror, Duk, Nyirol, Pigi, Twic East ja Fangak. Peamised rahvused on dinkad ja nuerid. 2015. aastal eraldati osariigist Boma osariik, mis 2020. aastal kaotati ja moodustati Pibori erihalduspiirkond.
Aleksandr Timošinin

Aleksandr Timošinin (vene keeles Александр Иванович Тимошинин; 20. mai 1948 Moskva – 26. november 2021) oli Nõukogude Liidu sõudja. Timošinin võitis koos Anatoli Sassiga paarisaerulisel kahepaadil 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos kuldmedali ja Gennadi Koršikoviga 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis samuti kuldmedali. "Venemaa leinab kahekordset olümpiavõitjat". Delfi Sport. 26. november 2021. Vaadatud 2. septembril 2023. Aleksandr Timošinin veebisaidil Olympedia (inglise) Venemaa leinab kahekordset olümpiavõitjat, Delfi sport, 26.11.2021
Tarasarik

Tarasarik (Polyscias) on õistaimede perekond araalialiste (Araliaceae) sugukonnast. Perekonda kuulub 150–173 liiki, kes asustavad Vana Maailma troopilist regiooni Aafrikast Vaikse ookeani piirkonnani. Tarasarikud on igihaljad puittaimed, kujult nii väikesed kui ka suured põõsad või puud. Neil puuduvad kaitsvad kohastumused (karvad, ogad, soomused) ja taime maapealsed osad on sageli paljad. Mõne liigi vegetatiivsed osad on tugeva terava aroomiga. Vastakud, tihti võrse tippu koondunud lehed koosnevad lehelabast ja -varrest. Lehelaba on lihtne või jagunenud paaritusulgjalt kuni viieks paariks lehekesteks. Lehed on terveservalised või lõhised või saagjad. Kaks abilehte on mõnikord lehevarrel sellega kokku kasvanuna või on redutseerunud soomusteks. Õied on harva kahesugulised, enamasti ühesugulised. Liitõisik koosneb sarikjatest, nutjatest või tähkjatest osaõisikutest. Mõnel liigil on omaette kahesuguliste õitega sarikõisik ja lisaks üks või mitu ühesugulist isasõit. Õis on liigendatud õieks ja õieraoks, harva on õied istuvad. Õied on radiaalsümmeetrilised ja nelja-viie, harva kuni kaheksa- või enamaosalise kaheli õiekattega. Neli, viis, harva kuni 8 või enam tupplehte moodustavad lainelise pärja või on näha vaid väikeste hammastena. Kroonlehti on neli või viis, harva kaheksa või enam. Ringina paiknevaid tolmukaid on samuti neli või viis, harva 8 või enam. Tolmukapea avaneb pikisuunalise piluga. Neli, viis, või kaheksa, harva rohkem viljalehte on koondunud vastavalt mitmekambriliseks sigimikuks. Ühe seemnega luuviljad on silindrilised või ümarad või külgedelt lapiku kujuga. Polyscias filicifolia (C.Moore ex E.Fourn.) - nõtke tarasarik Polyscias fruticosa (L.) Harms - põõsas-tarasarik Polyscias guilfoylei (Bull) L.H.Bailey - polüneesia tarasarik Polyscias murrayi (F.Muell.) Harms - viba-tarasarik Polyscias paniculata (DC.) Baker - kanaka tarasarik Polyscias scutellaria (Burm.f.) Fosberg - sokotra tarasarik Polyscias rodriguesiana - Rodriguese endeemne tarasarikuliik Puukujuline Polyscias murrayi Väikese puu kujuline Polyscias cissodendron Sõnajala taoline Polyscias cumingiana Polyscias racemosa õied ja valmivad viljad Polyscias guilfoylei leht herbaariumis Polyscias hawaiensis Polyscias aemiliguineae Polyscias australiana Polyscias australiana õisikud Polyscias australiana viljad Polyscias filicifolia
Tugevustingimus

Tugevustingimuseks loetakse tugevusõpetuses tingimust, mille kohaselt konstruktsioonielemendi tugevus on piisav, kui arvutuslik varutegur on suurem normatiivides antud nõutavast varutegurist. k = σ l i m σ m a x ≥ [ S ] {\displaystyle k={\frac {\sigma _{lim}}{\sigma _{max}}}\geq [S]} . Kõige sagedamini kasutatakse varutegurit piirides 1,5...3. Ülesannetes esitatakse tugevustingimus kujul σ = N A ≥ [ σ ] {\displaystyle \sigma ={\frac {N}{A}}\geq [\sigma ]} , milles [ σ ] = σ l i m k {\displaystyle [\sigma ]={\frac {\sigma _{lim}}{k}}} . Tugevustingimuse ülesanded jagunevad kolmeks: Tugevuskontroll Projektarvutus Lubatud koormise arvutus
Vinapuu

Vinapuu (Dysoxylum) on puu- ja põõsakujuliste õistaimede perekond meelialiste (Meliaceae) sugukonnast. Perekonnas arvatakse olevat umbes 80 liiki. Vinapuuliikide looduslik leviala on Uus-Guinea, Ida- ja Põhja-Austraalia, Uus-Kaledoonia, Fidži, Kagu-Aasia ja Lõuna-Hiina, Hindustani poolsaar, Filipiinid, Taiwan, Vaikse ookeani lääneosa saared kuni Karoliinide, Uus-Meremaa ja Niueni. Perekonna nimi Dysoxylum on tuletatud vanakreekakeelsetest sõnadest dys 'halb' (ebameeldivale lõhnale viitav) ja xylon 'puu'.
Jan Wienese

Henri Jan Wienese (sündinud 4. juunil 1942 Amsterdamis) on endine Hollandi sõudja. Jan Wienese võitis 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos meeste ühepaadil kuldmedali. 1966. aastal Bledis toimunud sõudmise maailmameistrivõistlustel võitis ta ühepaadil hõbemedali. Ta on prantsuse endise elukutselise korvpalluri Tony Parkeri vanaonu (vanaema vend). Jan Wienese veebisaidil Olympedia (inglise)
Brainstorm

Brainstorm (ka Prāta Vētra) on Läti poprock-ansambel. Ansambel loodi 1989. aastal Jelgavas. Liikmed on Renārs Kaupers (solist), Jānis Jubalts (kitarr), Māris Mihelsons (klahvpillid) ja Kaspars Roga (löökriistad). Brainstorm esindas Lätit 2000. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "My Star". Finaalkontserdil sai laul 136 punktiga kolmanda koha. Vairāk nekā skaļi (1993) Vietu nav (1994) Veronika (1996) Viss ir tieši tā kā Tu vēlies (1997) Starp divām saulēm (1999) Among The Suns (2000) Izlase '89-'99 (2000) Kaķēns, kurš atteicās no jūrasskolas (2001) Online (2001) Dienās, kad lidlauks pārāk tāls (2003) Day Before Tomorrow (2003) Veronika (2004) Četri krasti (2005) Four Shores (2006) Tur kaut kam ir jābūt (2008) Шаг (2009) Years and Seconds (2010) Vēl viena klusā daba (2012) Another Still Life (2013) Brainstormi koduleht