laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Richard Dean Anderson

Richard Dean Anderson (sündinud 23. jaanuaril 1950 Minneapolises Minnesotas) on Ameerika telesarjade näitleja. Tema kuulsaimad rollid on olnud seriaalis "MacGyver", kus ta kehastas nutikat kangelast, ning pikaajalisimas Ameerika ulmeseriaalis "Tähevärav SG-1" ("Stargate SG-1"), kus ta mängis Jack O'Neilli. Tema vanemad olid Stuart Jay Anderson ja Jocelyn Rhae Carter, kelle esivanemate hulgas oli iirlasi, rootslasi, norralasi, mohoogi indiaanlasi ja soomerootslasi. Anderson kasvas üles Roseville'is ja õppis Ohio Ülikoolis ning St. Cloudi osariigiülikoolis. Anderson alustas karjääri seebiseriaalis "General Hospital", mängides seal aastatel 1976–1981 dr Jeff Webberit. Aastatel 1982–1983 osales seriaalis "Seitse pruuti seitsmele vennale" ("Seven Brides for Seven Brothers"). Anderson sai kuulsaks teleseriaaliga "MacGyver", mida toodeti aastatel 1985–1992. 1995. aastal näitles ta seriaalis "Legend", mis oli 12-osaline naljaseriaal kirjanikust, kes pidi vastu oma tahtmist mängima omaenda väljamõeldud tegelaskujusid. Aastatel 1997–2005 mängis kolonel/brigaadikindral Jack O'Neilli rolli seriaalis "Tähevärav SG1", mis põhineb "Stargate'i"-nimelisel filmil (1994), kus peaosi mängisid Kurt Russell ja James Spader. Sarja kuuendal hooajal mängis kaasa väiksema koormusega, sest soovis veeta rohkem aega oma tütrega. Tema rolli osatähtsust vähendati järk-järgult, kuni ta lahkus põhinäitlejate hulgast üheksandal hooajal ning jätkas aeg-ajalt külalisnäitlejana. "Stargate SG-1" kümnendal hooajal osales kahes osas ja kolmes osas seriaali "Tähevärav: Atlantis" 3. hooajal. Anderson pole kunagi abielus olnud. Kooselust Apryl Prose'iga sündis 2. augustil 1998 tütar Wylie Quinn Annarose. Andersoni kaaslasteks on olnud Katarina Witt, Teri Hatcher, Sela Ward ja Lara Flynn Boyle. Huvitub jäähokist ja suusatamisest ning on neid harrastanud ka mitmes telesarjas, sealhulgas "MacGyveris". "Ett rykte som visade sig vara sanning – MacGyver härstammar från Svenskfinland". Svenska Yle. Richard Dean Anderson filmiveeb.ee
Musttäpptõvik

Musttäpptõvik (Phyllachora) on kottseente perekond. Phyllachora angelicae – heinputke-musttäpptõvik
Hulksuu

Hulksuu (Polystigma) on kottseente perekond. Polystigma fulvum – toominga-hulksuu Polystigma rubrum – puna-hulksuu
Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsioon

Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsioon (lühend ESTA, inglise keeles Estonian Social Work Association) on eraisikute ja organisatsioonide vabatahtlik ühendus, mille eesmärgiks on sotsiaaltööd tegevate ja seda väärtustavate inimeste ühendamine sotsiaalse heaolu, sotsiaaltöö ja sotsiaaltöö kultuuri edendamiseks ning sotsiaalpoliitika kujundamiseks; ühenduse liikmete kutsealaste huvide esindamine ja kaitse. Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsiooni liikmeks võivad olla Eestis sotsiaaltööga tööalaselt seotud ja seda väärtustavad eraisikud; sotsiaaltöö valdkonnas tegutsevad Eesti Vabariigis registreeritud mittetulundusühingud. Juhatuse esimees on Kairit Lindmäe. "Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsiooni põhikiri" (PDF). 21.03.2017. Vaadatud 29.11.2022. Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsioon.
160. erioperatsioonide lennurügement

160. erioperatsioonide lennurügement (inglise keeles 160th Special Operations Aviation Regiment (Airborne)) on Ameerika Ühendriikide erioperatsioonide üksus. Nende staap asub Fort Campellis Kentuckyis. Üksuse hüüdnimi on Night Stalkers. Hüüdnimi tuleneb nende peamisest ülesandest, mis eeldab öösel väga madalalt lendamist, et toimetada teiste erioperatsioonide üksuste võitlejad vaenlase alale, toetada neid õhutulega või teha luuret. Üksus koosneb rügemendi staabist, neljast pataljonist ja eraldiseisvast treeningkompaniist. Rügemendi, esimese ja teise pataljoni ning treeningkompanii staabid asuvad Fort Campbellis, kolmanda pataljoni staap asub Hunter Army Airfieldil. Neljanda pataljoni staap asub Fort Lewises. Üksus on varustatud nende jaoks ümber ehitatud armeehelikopteritega. Lisaks kasutab üksus mehitamata lennuvahendeid. Kõik üksuse teenistujad on vabatahtlikud. Üksuse täieõiguslikuks liikmeks saamine võtab kolm kuni viis aastat. Üksus loodi 1980. aastal pärast läbikukkunud Iraani pantvangikriisi päästeoperatsiooni, kui 101. õhudessantdiviisist valiti välja parimad piloodid ja toetuspersonal, et uuesti proovida. Kuigi üksus sai alguse just Iraani pantvangikriisi lõpetamiseks, ei saadetud üksust pärast kriisi lahenemist laiali, vaid loodi 160. lennunduspataljon, mis hiljem nimetati ümber 160. erioperatsioonide lennurügemendiks. Üksus sai esimesed teadaolevad tuleristsed aastal 1983 Grenada invasioonis. Üksuse tuntuim missioon leidis aset aastal 1993, Muqdisho lahingus. Missioon on tuntud ka kui Black Hawk Down, mille käigus tulistati alla kaks üksuse kopterit. Oma loomisest saadik on üksus osalenud kõigis suuremates USA sõjaoperatsioonides. Üksus kasutab nende jaoks muudetud USA armee koptereid MH-47G Chinooki, MH-60M Black Hawki ning MH/AH-6M Little Birdi . Muudatused hõlmavad öövaatlusseadmete võimekust, tehnikat õhus tankimiseks ning osal kopteritest ka relvasüsteeme õhutule pakkumiseks. Lisaks kasutatakse mehitamata õhusõidukeid MQ-1C Gray Eagle Extended Range. United States Army Special Operations Command. „160th Special Operations Aviation Regiment (Airborne).“ [Võrgumaterjal]. Kättesaadav: https://www.soc.mil/USASOAC/160th.html (Kasutatud 24 märts 2024). Baseops. „160th Special Operations Aviation Regiment (Airborne).“ [Võrgumaterjal].Kättesaadav: https://www.baseops.net/militarybooks/160soar.html (Kasutatud 24 märts 2024). M. Bowden, „The Legacy of Black Hawk Down“ Smithsonian Magazine, jaanuar 2019. [Võrgumaterjal]. Kättesaadav: https://www.smithsonianmag.com/history/legacy-black-hawk-down-180971000/ (Kasutatud 24 märt 2024). J. Trevithick. „Army’s Elite Night Stalkers Quietly Stood Up A New Unit Ahead Of Getting New Drones.“ The Warzone, 8 veebruar 2019. [Võrgumaterjal]. Kättesaadav: https://www.twz.com/26407/armys-elite-night-stalkers-quietly-stood-up-a-new-unit-ahead-of-getting-new-drones [Kasutatud 24 Märts 2024].
Beauveria

Beauveria on perekond kottseeni seltsist helekottseenelaadsed. Mitmed selle perekonna liigid on putukate patogeenid. Beauveria bassiana
Helekottseenelised

Helekottseenelised (Hypocreaceae) on seente sugukond kottseente hõimkonnas. Hypocrea – helekottseen, enamus levinumaid liike viidud perekond Trichoderma Hypocreopsis Hypomyces – üleniidik Sporophagomyces Trichoderma
Üleniidik

Üleniidik (Hypomyces) on seente perekond kottseente hõimkonnas. Hypomyces armeniacus – kõdu-üleniidik Hypomyces aurantius – oranž üleniidik Hypomyces chrysospermus – kollane üleniidik Hypomyces lateritius – valkjas üleniidik Hypomyces lithuanicus – kaseriisika-üleniidik Hypomyces luteovirens – rohekas üleniidik Hypomyces ochraceus Hypomyces odoratus – lõhnav üleniidik Hypomyces rosellus – punakas üleniidik Hypomyces lactifluorum – tekitab nn Lobster mushroomi Russula brevipesel
Komuseenelised

Komuseenelised (Nectriaceae) on seente sugukond kottseente hõimkonnas. Corinectria Dialonectria Gibberella – giberell Nectria – komuseen Neonectria
Giberell

Giberell (Gibberella) on seente perekond kottseente hõimkonnas. Gibberella pulicaris – kirp-giberell
Komuseen

Komuseen (Nectria) on seente perekond kottseente hõimkonnas. Nectria cinnabarina – harilik komuseen, punane komuseen Nectria peziza – kausjas komuseen Nectria ribis – sõstra-komuseen Nectria sanguinea – verev komuseen Nectria tawa – kõrsheinte-komuseen Corinectria fuckeliana – end. okaspuu-komuseen Dialonectria episphaeria – end. kerajas komuseen
Piloot (telesari)

Komöödiasarjas „Piloot“ võtab filmimaailma Kolgata Tee jalge alla filmikooli BFM värske vilistlane Karl, kelle unistuseks on produtseerida maailma parim telesaade. Ta saabki loa toota piloot, saatejuhtideks Eesti näitlejad Priit Pius ja Kait Kall! Esimene hooaeg esilinastus PÖFFi raames 18.november 2022. aastal. Seriaali "Piloot" näeb eksklusiivselt Elisa Huubis alates 9.detsember 2022. Olev Sten Erik Jõgi Simo Andre Kadastu Maarja Johanna Mägi Kait Kall Priit Pius Kaupo Karelson Jüri Pihel Kaire Vilgats Ago Anderson Karin Rask Komöödia, kus Eesti näitlejad mängivad iseennast! Sul on taskus diplom, millel uhkeldab nimi BFM Tallinn! Sa oled produtsent, kelle on just Eesti filmimaailmale sünnitanud Balti filmi ja meediakool. Ja sa saadki oma Suure Võimaluse – tuleb ainult valmis teha Piloot. Ent selgub, et meediakool ei olegi võlusõna ja turul valitseb karm konkurents, milles ujuvad suured kalad nagu Jüri Pihel ja Kaupo Karelson! Kas sinu piloodist saab võrratu meelelahutus ehk suur läbimurre või hoopis hale fiasko? Esimese poolt räägib asjaolu, et sinu tiimis mängivad saatejuht Pius ja Kall, aga vastu ühest purjus ööst titeootele jäänud vastikuvõitu kursaõde ning maakatest vanemad, kelle missioon tundub olevat sulle piinlikkust valmistada.
Codex Egberti

Codex Egberti on illumineeritud evangelistaar, 10. sajandi ottode raamatumaali näide. Käsikirjaline raamat valmis ajavahemikus 980–993 Reichenau kloostri skriptooriumis tellimusena Trieri peapiiskop Egberti jaoks. Käsikirjas on vanim teadaolev Uue testamendi pilditsükkel stseenidega Kristuse elust. Käsikiri asub Trieri linnaraamatukogus. Käsikiri kanti 2004. aastal UNESCO maailma mälu registrisse. Käsikiri koosneb 165 pärgamentlehest 60 miniatuuriga. 52 miniatuuri on perikoopide illustratsioonid, mis paiknevad kirikuaasta pühade järjekorras, sh Kristuse elusündmusi ja tegevust kujutavad stseenid. See on esimene teadaolev Kristuse elu kujutav terviklik pilditsükkel kunstiajaloos. Seitsme miniatuuri autorsus on omistatud Trieri meistrile, keda seostatakse ka Registrum Gregorii nimelise käsikirjaga. Raamatu tekst on kirjutatud ühtlases ja ilusas karolingide minusklis vähemalt kahe kirjutaja käega. Kirikupühade kohta käivad rubriigid on kuldtindi või punase tindiga kirjutatud rustikas ja iga perikoobi avarida on untsiaalkirjas. Käsikirja enam kui kakssada initsiaali on kaunistatud kulla, hõbeda ja oranžpunase pliimenniktindiga. Raamatus on ka neli ehis-paarislehekülge tervet lehekülge täitvate evangelistifiguuridega, pühenduslehekülg koos pühendusluuletusega ja vastasolev incipit-lehekülg evangeeliumi algussõna initsiaalidest kujundatud ligatuuriga. Kahel viimasel on kuldtähed purpurtaustal ja avasõna CVM on kujundatud kuldsest ja hõbedasest põimornamendist ja viinamarjaväänlaist. Codex Egberti miniatuuride stiil on rahulik ja mõõdukas. Stseenid on selged ja hoolikalt paigutatud, figuuride kohal on kuldses untsiaalkirjas tekstid kujutatute nimedega. Ühel juhul, Kristuse kinnivõtmise üksteisele järgnevate sündmuste juurde, on lisatud purpurlintidele kullaga kirjutatud selgitused. Arvatud on, et käsikiri telliti Trieri peapiiskopi isiklikuks kasutamiseks Trieri toomkiriku missadel. Käsikirja stiili peetakse hilisema Falkensteini Kuno perikoopideraamatu (1380. aastad) eeskujuks. 18. sajandini oli käsikiri Trieri Püha Paulinuse kirikus missaevangelistaarina kasutusel. 1810. aastal viidi raamat Trieri linnaraamatukokku. Codex Egberti Facsimile Edition. - facsimilefinder.com "Codex Egberti. - visitworldheritage.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2022. Vaadatud 30. novembril 2022. Codex Egberti. MASTER of the Registrum Gregorii. - Web Gallery of Art Codex Egberti Facsimile Edition. - facsimilefinder.com Codex Egberti. - Ziereis facsimiles The Codex Egberti, Containing the Earliest Picture Cycle of the Life of Christ in Manuscript Illumination. - HistoryofInformation (blog)
89 (Tallinna bussiliin)

89 oli Tallinna esimene eraettevõtte kommertsbussiliin, mis ühendas Maneeži ja Linnamäe teed. ETA (1995). "Uus bussiliin". Post : rahva tõeline hääl. Lk 1. Liini teenindas MRP Liinide AS Scania CR112 ja Volvo B10M tüüpi bussidega. Väljumiste intervall oli 16 minutit. Liin suleti 1998. aastal.
Gero käsikiri

Gero käsikiri ehk Gero koodeks on 10. sajandist pärinev illumineeritud perikoopideraamat, mis valmis Reichenau kloostris ja on varaseim Reichenau miniatuurikoolkonna raamatumaali näide. Käsikirjaline raamat asub Darmstadti ülikooli- ja linnaraamatukogus kohaviida Hs. 1948 all. Alates 2003. aastast kuulub käsikiri UNESCO maailma mälu registrisse. Käsikiri loodi 969. aasta paiku arvatavasti hilisema Kölni peapiiskopi Gero jaoks ja see on ottode raamatumaali silmapaistev näide. Gero pühendusluuletus Peetrusele Evangelist Matteus Evangelist Markus Evangelist Luukas Evangelist Johannes Initsiaal S käsikirjas Hs 1948 Evangelistar (Gero-Codex). - ULB Darmstadt Digitale Sammlungen (digiteeritud käsikiri raamatukogu kodulehel) Gero Codex. - Ziereis Facsimiles Gero Codex. - Bibliodyssey (blog)
Neckarsulm

Neckarsulm on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Stuttgardi ringkonnas. Asub kohas, kus Sulm suubub Neckari jõkke. Neckarsulmi on esmamainitud 771. aastal ja sai linnaõigused umbes 1300. aastal. Linnas asub Schwarz Gruppe peakontor, millele kuuluvad Lidli ja Kauflandi kaupluste ketid. 1880. aastal alustas linnas tegevust firma NSU, mis on täheühend linna nimest. 1901. aastal hakkas NSU tootma mootorrattaid ja 1905 autosid. 1969. aastal ostis firma Volkswagen AG ja ühendas selle Auto Unioniga, nii tekkis uus bränd Audi NSU Auto Union AG, mis 1985. aastaks lühendati lihtsalt Audiks. Linnas asuv NSU tehas on nüüd Audi tehas, kus toodetakse mudeleid A6 ja A8. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.  Neckarsulm – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Neckarsulmi koduleht
Karuskeralised

Karuskeralised (Chaetomiaceae) on kottseente sugukond. Chaetomium – karuskera Karuskeralised andmebaasis eElurikkus.
Karuskera

Karuskera (Chaetomium) on kottseente perekond. Chaetomium globosum – kerajas karuskera Karuskera andmebaasis eElurikkus.
Incipit

Incipit (ladina keeles incipit 'algab', 'siit algab) on keskaja käsikirjade ja trükiste algusvormel, mis sisaldas ka autori nime ja teksti nimetust. Selle sõnaga võidakse tähistada ka teksti algussõnu, mida kasutati teksti identifitseerimiseks enne pealkirjade panemise tava käibeleminekut. Näiteks on jõulupüha ladinakeelse perikoobi incipit "In illo tempore" ("Neil päevil ..."), Matteuse evangeeliumi incipit "Liber generationis". Incipit-lehekülg ehk teksti või raamatu alguslehekülg on keskaegsetes käsikirjades, eriti insulaarstiilis, merovingide, karolingide ja romaani käsikirjalistes koodeksites kujundatud mitmevärvilise sageli terve lehekülje suuruse miniatuuriga, täidetuna ühe või mitme suure ornamenteeritud initsiaaliga, mis võivad omavahel põimuda või moodustada ligatuure, ja ka ülejäänud algussõnad või -laused sel lehel on suuremas ja käsikirja tavatekstist erinevas kirjatüübis. Tava incipit-lehekülge suurema initsiaaliga esile tõsta, samuti lisada märkus 'algab' tiitellehe asemel jätkus 15. sajandi varatrükisteni. Gellone sakramentaar. Frontispiss ja incipit (8. sajand) Lindisfarne'i evangeliaari Matteuse evangeeliumi incipit-lehekülg (8. sajand) Saint-Riquier' evangeliaari incipit-lehekülg sissejuhatusega "prologus quatuor evangeliorum" (786/800) Sankt Galleni Kuldse psaltri incipit-lehekülg: psalmi "Beatus vir qui non ..." kuldne initsiaal purpurtaustal (883–888/890–900) Romaani ornamentidega incipit-lehekülg Matteuse evangeeliumist (1120–1140) Käsikiri Egerton MS 2615, "Taanieli mängu" incipit-lehekülg, millel punasega märkus Incipit Danielis ludus 'algab Taanieli mäng' Dante Alighieri "Jumaliku komöödia" trükiväljaande incipit-lehekülg, 1472 Valerius Maximuse "Facta et dicta memorabilia", trükitud Mainzis 1471 incipit. - Raamatukogusõnastik Antiigileksikon. Tallinn 1983 Incipit. - Encyclopedia Britannica
Karvakeralised

Karvakeralised (Lasiosphaeriaceae) on kottseente sugukond. Lasiosphaeria – karvakera Podospora – podospoor Karvakeralised andmebaasis eElurikkus.
Karvakera

Karvakera (Lasiosphaeria) on kottseente perekond. Lasiosphaeria ovina – lamba-karvakera Karvakera andmebaasis eElurikkus.
Podospoor

Podospoor (Podospora) on kottseente perekond. Podospora appendiculata – piitseoseline podospoor Podospora araneosa – hulkeoseline podospoor Podospora australis – väheeoseline podospoor Podospora communis – tava-podospoor Podospora curvula – rohu-podospoor Podospora decipiens – vöötjätkeline podospoor Podospora pyriformis – pirn-podospoor Podospoor andmebaasis eElurikkus.
Sõnnikukeralised

Sõnnikukeralised (Sordariaceae) on kottseente sugukond. Sordaria – sõnnikukera Sõnnikukeralised andmebaasis eElurikkus.
Sõnnikukera

Sõnnikukera (Sordaria) on kottseente perekond. Sordaria fimicola – harilik sõnnikukera Sordaria macrospora – suureeoseline sõnnikukera Sõnnikukera andmebaasis eElurikkus.
Pürgg-Trautenfels

Pürgg-Trautenfels oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. 2015. aastast on see Stainach-Pürggi valla osa. Pürgg-Trautenfels asus ülemises Ennstali orus Gröbmingi ja Stainachi vahel. Vald külgnes lõunas Ennsiga; põhjas ulatus see Totes Gebirge peaseljandikule (Almkogel, 2116 m). Kõrgeim punkt oli Grimming (2351 m) läänes. Pürggi küla asub väikesel lavamaal Rantensteinsi lõunaküljel, u. 150 m Grimmingbachi oru põhjast kõrgemal. Külas on mõned kitsad tänavad, mis on suuresti vaid jalakäijatele. Majad paiknevad kahe kiriku ümber: Pfarrkirche zum Heiligen Georg (Püha Jüri kirik): romaani stiilis kirik, mis rajati väidetavalt 17. juulil 1130. Kolmelööviline kirik on oma põhistruktuuris alles, kuid kaunistati 14. sajandi alguses gooti stiilis. Johanneskapelle (Püha Johannese kabel): romaani stiilis kabel lavamaa idaserval, selles on freskod 12. sajandist, mis on Euroopas kõige paremini säilinud. Mall:Gallery Trautenfelsi küla on väike asula Trautenfelsi lossi ümber, mis asub otse Ennsi kaldal. Loss asub väikesel künkal, mis tõuseb oru põhjast u. 30 m kõrgemale. 1261. aastal kutsuti seda esimest korda lossiks (Burg). Barokiajastul andis Friedrich von Trauttmannsdorf sellele praeguse väljanägemise. Lossist veidi lääne pool samal seljandikul asuvad protestantliku Neuhausi kiriku varemed. See oli reformatsiooni ajal olulisim usukeskus ülemises Ennstali orus. Kiriku rajasid Trautenfelsi lossiomanikud. Kuid hiljem langes vastureformatsiooni ohvriks. 1991. aastal eksponeeriti ja sisustati hoone jäänused mälestusmärgina. Trautenfelsi loss ja Pürggi küla meelitavad turiste ja ühepäevareisijaid. Piirkonda külastavad ka mägironijad, kes asuvad siit mägimatkadele Grimmingile, Totes Gebirgele ja Madal-Tauernile lõunas. Wörschachwaldis on väike suusakuurort ja Spechtensee järv.
Christine McVie

Christine Anne McVie (sündinud Christine Anne Perfect; 12. juuli 1943 Bouth, Lancashire – 30. november 2022) oli briti muusik, kes oli tuntud kui ansambli Fleetwood Mac laulja-laulukirjutaja ja klahvpillimängija. Ta avaldas ka sooloalbumeid. Ta õppis noorena klaverimängu. Rokkmuusika vastu tekkis tal huvi tänu Fats Domino lauludele. Ta õppis Birminghamis skulptuuri. Ta kolis Londonisse ja oli 1960. aastate lõpus ansambli Chicken Shack liige. Fleetwood Maciga liitus ta 1970. aastal, pärast abiellumist John McViega, kes mängis ansamblis basskitarri. Fleetwood Macis ta laulis ja mängis klahvpillidel. McVie kirjutatud on mitmed Fleetwood Maci hitid, nagu "Don't Stop", "Little Lies", "Hold Me", "Everywhere", "As Long as You Follow", "Over My Head", "Say You Love Me" ja "You Make Loving Fun". 1988. aastal ilmunud Fleetwood Maci kogumikalbumil "Greatest Hits" on kokku kaheksa tema kirjutatud või tema kaasautorlusega laulu. McVie lahkus Fleetwood Macist 1998. aastal. Tema kolmas sooloalbum "In the Meantime" ilmus 2004. aastal. McVie liitus uuesti Fleetwood Maciga jaanuaris 2014. 1998. aastal võeti ta Fleetwood Maci liikmena vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli. Ta pälvis kaks Grammy auhinda. John McViega oli ta abielus aastatel 1968–1976. Aastatel 1986–2003 oli ta abielus Eddy Quintelaga. "Christine Perfect" (1970) "Christine McVie" (1984) "In the Meantime" (2004) "Christine McVie: Life After Fleetwood Mac". Sunday Express. 27. juuni 2004. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2011. Christine McVie. grammy.com. Vaadatud 1.12.2022 Suri Fleetwood Maci laulja Christine McVie, ERR, 1. detsember 2022
Berend von Taube

Berend von Taube (ka Berendt, Berndt, Bernt või Bernhard) on olnud mitme Taubede suguvõsa liikme nimi. Karlö vabahärra Berend von Taube (u. 1592-1666), Rootsi sõjaväelane (ooberst), Eestimaa maanõunik, Maidla mõisa omanik Berend von Taube (u. 1595–1676), Rootsi sõjaväelane (ooberst), Eestimaa maanõunik, Purtse, Edise, Ohukotsu ja mitmete teiste mõisate omanik Eestimaal ja Soomes. Karlö vabahärra Berend von Taube (1619–1696), Rootsi sõjaväelane (kindralmajor), Eestimaa maanõunik, Päärdu mõisnik Berend von Taube (suri enne 1711), Rootsi sõjaväelane (major)
Berend von Taube (Purtse)

Berend von Taube (ka Berndt; maetud 1. veebruaril 1676 Tallinnas) oli Rootsi sõjaväelane (ooberst), Eestimaa maanõunik, mõisaomanik Eestimaal ja Soomes. Taubede suguvõsast põlvnenud Berend von Taube sündis Purtse mõisniku (Isenhof) Loff von Taube ja Kuningunde von Taube pojana. Berndt Taube teenis Rootsi sõjaväelasena Karjala tragunite ooberstina. Isalt päris ta Purtse mõisa, mille ta 24. juunil 1621 müüs Eestimaa kuberner Jakob De la Gardiele., omas ka Maidla, Iisaku, Ohukotsu mõisa ja Soomemaa Keksholmi lääni Pühajärvi, Viiburi lääni Kawantholmi mõisu Berndt Taube oli ka 1650. aastal Eestimaa maanõunik. Nimekuju Berend Taube von der Issen (Berend Taube Purtsest) kasutas ta ka pärast mõisa mahamüümist. Ta maeti 1. veebruaril 1676 Tallinna toomkirikusse. Berend von Taube oli abielus 2 korda, Margareta von Dellwigi (1590–1625) ja Sofia von Uexkülliga (circa 1600–1681). Järglased: Claes Johan Taube (1620–1697), Rootsi sõjaväelane (rittmeister), Soomemaa Keksholmi lääni Pühajärvi mõisnik Otto Reinhold Taube (1625 – surn pärast 1685), Rootsi sõjaväelane (major), Ohukotsu, Põlli, Tammiku mõisnik Carl Ludwig von Taube von der Issen (circa 1635– surn circa 1694), Tammiku mõisnik Berendt Taube (surn. 1674) Hildegard von Stackelberg (surn. 1674), oli abielus Georg von Aderkasi ja Caspar Rudolf von Stackelbergiga Anna Margaretha von Taube (surn. 1686), oli abielus Hans Heinrich von Mohrenschildtiga Sophia Elisabeth von Taube EAA kinnistute register. Purtse mõis Gabriel Anrep, Berend Taube, SVENSKA ADELNS ÄTTAR-TAFLOR UTGIFNA AF GABRIEL ANREP. FJERDE AFDELNINGEN (Skytte af Duderhoff – Östner, jemte Tillägg, Rättelser och Slutord), STOCKHOLM, 1864. P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare, s. 329 Stackelberg, Otto Magnus von. Berend von Taube, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931, s. 384. Matth Akiander, Om Donationerna i Wiborgs Län: historisk utredning om deras uppkomst och natur samt öfriga förhållanden under ryska tiden, s. 2, Helsinfors 1864 Kammarkollegiet Ämnessamlingar, Pensioner, Stipendier och Brudskattedonationer 1620-1680 Stackelberg, Otto Magnus von. Berend von Taube, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931, s. 384 Gabriel Anrep, Berend Taube, SVENSKA ADELNS ÄTTAR-TAFLOR UTGIFNA AF GABRIEL ANREP. FJERDE AFDELNINGEN (Skytte af Duderhoff – Östner, jemte Tillägg, Rättelser och Slutord), STOCKHOLM, 1864. P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare, s. 329.