Jayne Mansfield

Jayne Mansfield (sünninimega Vera Jayne Palmer; 19. aprill 1933 – 29. juuni 1967) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja üks esimesi Playboy Playmate'e. Tema hiilgeaeg jäi 1950. aastatesse ja 1960. aastate algusse, kui tal oli filminäitlejaleping 20th Century Foxiga ning temast sai üks Hollywoodi seksisümboleid. Mansfieldi filminäitlejakarjäär jäi küll lühikeseks, kuid ta jõudis võita nii Theatre World Awardi (1956) kui ka Kuldgloobuse (1957). Ta kehastas monroelikku näitlejat Rita Marlowe'd nii 1955.–1956. aasta näidendis "Will Success Spoil Rock Hunter?" kui ka selle 1957. aastal valminud filmiversioonis. Tema muudest filmidest olid tuntumad "The Girl Can't Help It" (1956), "The Wayward Bus" (1957) ja Too Hot to Handle" (1960). Filmis "Promises! Promises!" (1963) sai temast esimene alastistseenis üles astunud Hollywoodi tippnäitleja helifilmi ajastul. Ta töötas meelelahutaja ja lauljana ka ööklubides. 1950. aastate Hollywoodi ajakirjandus hoidis avalikkust pidevalt kursis blondi kaunitari Mansfieldi strateegiliste mõõtmete ja nende muutumisega. Näiteks Mansfieldi 1955. aastal toimunud Broadway-lavadebüüdi aegu oli tema rinnaümbermõõt 104 cm ja talje vaid 56 cm. Tema seltskondlik riietus oli sageli valitud ja sätitud nii, et pealtnäha juhuslikult alla kukkunud õlapael või liigselt avanenud dekoltee paljastas just seda, mida kollasel ajakirjandusel oli huvi sensatsioonina serveerida. Ka daamina rõivastatud Mansfieldi paljad jalad tegid talle ajakirjanduses sensatsioonilist reklaami, rääkimata rohketest vannitoafotodest, kus blondiinist filmistaar poseeris hommikumantlis ja tutilistes toatuhvlites. Tema büsti lopsakust on võrreldud Sophia Loreni omaga ning meelast seksapiili Marilyn Monroe omaga. 1954. aastal kuulutas Mansfield enda tunnusvärviks roosa. Lisaks riietele oli tal roosaks värvitud puudel. Ta elas Los Angeleses Roosas palees, ka maja inglikujud olid valgustatud roosa valgusega, purskkaevust voolas roosat šampanjat. Vannituppa, kus olid roosad karusnahad, oli ta abikaasa Hargitay ehitanud roosa südamekujulise vanni – enne kulturismiga tegelema hakkamist oli mees olnud puusepp ja torumees. Mansfieldil oli ainus roosa Cadillac Los Angeleses. 6. mail 1950 abiellus Jayne 17-aastaselt suhtekorraldusalal töötava Paul Mansfieldiga ja hakkas temalt saadud perekonnanime kasutama esinejanimena. Kuus kuud pärast paari pulmi sündis tütar Jayne Marie Mansfield. Abielu lõppes 1958. aastal lahutusega. Samal aastal abiellus Jayne Mansfield ungari päritolu Miklos Hargitayga, kes oli olnud 1955. aasta Mister Universum. Paar sai kaks last, pojad Mickey ja Zoltani. Abielu lahutati Mehhikos mais 1963. Pärast lahutust sai Mansfield teada, et on rase, ja kuna abieluvälise lapse sünnitamine oli tollal filmitähele välistatud, väitsid tema ja Hargitay, et on siiski abielus. Tütar Mariska sündis jaanuaris 1964. Septembris 1964 abiellus Mansfield itaallasest režissööri Matt Cimberiga. Oktoobris 1965 sündis neil poeg Antonio Raphael. Juulis 1966 abielu lahutati. Mansfieldil oli väidetavalt hulganisti salasuhteid, teiste hulgas Robert ja John F. Kennedyga, oma advokaadi Samuel S. Brodyga, itaalia produtsendi Enrico Bombaga ning Las Vegase meelelahutaja Nelson Sardelliga. Ta hukkus 29. juunil 1967 New Orleansis autoõnnetuses, olles vaid 34-aastane. 1968. aastal asutas Hollywood Publicists Guild Jayne Mansfieldi auhinna, mis antakse aasta jooksul kõige suuremat avalikkuse tähelepanu pälvinud naisnäitlejale. Esimesena võitis selle auhinna Raquel Welch 1969. aastal. Frank Ferruccio; Damien Santroni (2010). Did Success Spoil Jayne Mansfield?: Her Life in Pictures and Text. Frank Ferruccio. Lk 315. ISBN 978-1-4327-6123-3. Mike Scott (30. juuni 2017). "Remembering the tragic death of Jayne Mansfield, 50 years later". NOLA.com. The Times-Picayune. Vaadatud 7. august 2018.