laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
V.League 1

See artikkel räägib Vietnami jalgpalli kõrgliigast. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit V-League. V.League 1 (vietnami keeles Giải bóng đá Vô địch Quốc gia Việt Nam; sponsorite tõttu Night Wolf V.League 1) on Vietnami jalgpalli kõrgliiga, mida haldab Vietnami Profijalgpalli aktsiaselts. Liigas on 14 võistkonda, kes mängivad omavahel võõrsil- ja kodumängud. Hooaja lõpuks enim punkte kogunud meeskond kroonitakse Vietnami meistriks ning pääseb rahvusvahelisele võistlusele AFC Meistrite Liiga 2. Vietnami kõrgliiga esimene hooaeg mängiti aastal 1980, võitis meeskond Tong Cuc Duong Sat. Hooajast 2000–2001 on see profiliiga ning mängijaid palgatakse ka välismaalt. Aastast 2012 organiseerib võistlust Vietnami Jalgpalli Liidu asemel Vietnami Profijalgpalli aktsiaselts. Vietnami Jalgpalli Liit Jalgpall Vietnamis Vietnami jalgpalliklubide loend AFC maade kõrgliigade jalgpalliklubide loend Jalgpallivõistluste loend
Kristel Reim

Kristel Reim (sündinud 20. aprillil 1970 Tartus) on eesti haridus- ja teadustegelane. 2000–2002 Tartu Ülikool, doktoriõpe 1992– Tartu Ülikool, magistriõpe, matemaatika magister (MSc) 1992– Tartu Ülikool, õpetajakoolituse lisa-aasta, Aastal 1992 lõpetas ta Tartu Ülikooli matemaatikuna ja 1993 gümnaasiumi matemaatikaõpetajana. 2023– Haridus- ja Teadusministeeriumi TAIE arengukava nõunik 2023–2023 Tartu Ülikooli ettevõtluskoostöö juht 2018–2022 Tartu Ülikooli ettevõtlus- ja innovatsioonikeskuse juhataja 2017–2017 Tartu Ülikooli Teadus- ja arendusosakonna tehnoloogiasiirde talituse juhataja. 2016–2016 Tartu Ülikooli partnerlusprogrammi projektijuht 2011–2015 Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainori koostöösuhete juht 2000–2015 Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainori matemaatika ja statistika lektor 2007–2011 Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainori välis- ja koostöösuhete juht 2004–2007 AS Erahariduskeskuse koolitusjuht 2002–2004 AS Erahariduskeskuse peadirektor 2000–2002 Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainori Tartu Õppekeskuse direktor 1997–2000 Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainori vabakutseline õppejõud 1995–1996 Tartu Ülikooli arvutikoolituse lektor
Inzersdorf-Getzersdorf

Inzersdorf-Getzersdorf on vald (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Sankt Pölteni maaringkonnas. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Kapelln

Kapelln on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Sankt Pölteni maaringkonnas. 10,29% valla territooriumist on kaetud metsaga. Seal on 102 põllumajandusettevõtet ja 586 töökohta. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Muhlenbergi legend

Muhlenbergi legend on Ameerika Ühendriikides ja Saksamaal levinud linnalegend, mille järgi takistas vaid USA Esindajatekoja esimese spiikri Frederick Muhlenbergi hääl saksa keele saamist USA ametlikuks keeleks. Legendil on pikk ajalugu ja seda on räägitud mitme variandina, mis võivad osaliselt põhineda tegelikel sündmustel. Tegelikult Ameerika Ühendriikides ametlikku keelt ei ole ja inglise keelt on kasutatud de facto, kuna see on riigis valdav keel. Mõned osariigid on vastu võtnud oma keeleseadusi. Legendi aluseks võib olla juhtum 1794. aastast, kui rühm saksa immigrante Virginiast esitas Esindajatekojal petitsiooni sooviga saada teatud seaduste ametlikku tõlget saksa keelde. Ettepanekut arutati 1795. aastal esindajatekojas, kuid otsust ei võetud vastu. Hääletati selle üle, kas arutelu ja otsustamine edasi lükata, kuid see hääletati maha häältega 41 poolt ja 42 vastu. Muhlenbergi, kes oli ise saksa päritolu ja ei olnud hääletuses osalenud, olevat hiljem öelnud, et "mida kiiremini sakslased ameeriklasteks saavad, seda parem on". Kreekas on levinud legendi versioon, kus saksa keele asemel on vanakreeka keel. Eestis on seda linnalegendi tõe pähe esitanud Igor Gräzin. https://www.snopes.com/fact-check/the-german-vote/ https://language.mki.wisc.edu/essays/german-as-the-official-language-of-the-united-states/ https://web.archive.org/web/20100624133002/http://www.ulib.iupui.edu/kade/adams/chap7.html Gräzin Kõlvarti umbusaldusega liitumisest: miljonivõlas parteijuht ei saa olla linnapea, ERR, 21. märts 2024
Nicola Zalewski

Nicola Zalewski (sündinud 23. jaanuaril 2002 Tivolis) on Poola jalgpallur, kes mängib vasaku poolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis AS Roma. Ta sündis Itaalias Rooma lähedal Tivolis poola vanemate perekonnas. AS Roma noorteakadeemiga liitus ta 2011. aastal. Roma põhimeeskonnas debüteeris ta 6. mail 2021 UEFA Euroopa Liiga poolfinaalis Manchester Unitedi vastu. Itaalia kõrgliigas debüteeris ta kolm päeva hiljem mängus Crotone vastu. 2022. aastal võitis ta Romaga UEFA Euroopa Konverentsiliiga, kui finaalis alistati Feyenoord. Itaalia kõrgliigas lõi Zalewski esimese värava 12. märtsil 2023 mängus Sassuolo vastu. Poola jalgpallikoondises debüteeris Zalewski 5. septembril 2021 MM-i valikmängus San Marino vastu. Ta kuulus Poola koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel, kus pääses väljakule vaid kaheksandikfinaalis Prantsusmaa vastu. 2022. aastal valiti Zalewski Poola jalgpalli aasta uustulijaks. "Roma, chi è Nicola Zalewski: polacco di Tivoli tifoso giallorosso" (itaalia). GianlucaDiMarzio.com. 5. oktoober 2019. Vaadatud 6. mail 2021. https://us.soccerway.com/players/nicola-zalewski/572283/ (vaadatud 21.3.2024) Nicola Zalewski - National Team. transfermarkt.com. Vaadatud 21.3.2024 Profiil AS Roma kodulehel
Pontogammarus robustoides

Pontogammarus robustoides on kirpvähiliste seltsi kuuluv enamasti mitmeaastane mage- ja riimveeline vähilaadne, Eesti vetes 2006. aastal avastatud võõrliik. Pontogammarus robustoides on väike, umbes 12 mm pikkuse lülilise kehaga kahvatukollast värvi kirpvähiline. Pontogammarus robustoides elab nii kivistel kui ka pehmetel veekogupõhjadel, ka makrofüütidel. Liiki leidub lainetusele mõõdukalt avatud merepiirkondades, eelistatult eutroofses veekeskkonnas, kuid teda on ka mesotroofses vees. Liik on keskmise reostustundlikkusega. Loom liigub ujudes ja mööda substraati roomates. Ta on omnivoor, toitub biofiltraatorina hõljumist ja settest, kuid võib olla ka rööveluviisiga. Liigi päritoluregioon on Musta mere, Aasovi ja Kaspia valgla ning oligohaliinsed rannaalad, jõgede alamjooksud ja estuaarid, rannikulõukad ja laguunid Venemaal, Ukrainas, Kaukaasias, Rumeenias, Bulgaarias ja Türgis. Levila laieneb pidevalt, nüüdseks on liiki leitud invasiivse võõrliigina Läänemerest ja Volga keskjooksult. Suure tõenäosusega on liigi levila laienenud nii inimtegevuse tulemusena (tahtlik introdutseerimine, laevandus, keskkonnamuutused saastumise ja kliima soojenemise tagajärjel) kui ka looduslikul moel veeteid mööda. Liigi muudavad edukaks hea reostuse- ja soolsusetaluvus ning võime kiiresti suurel hulgal järglasi anda. Enamik uurijaid on täheldanud, et liigi arvukuse kasvamine pärsib otseselt tema keskkonna teiste suurselgrootute arvukust, biomassi ja liigilist mitmekesisust. Seetõttu on Pontogammarus robustoides invasiivse võõrliigina kantud Euroopa vete eriti ohtlike tulnukate musta nimekirja. Ennustatud on tema edasist levimist vastumeetmetest sõltumata. Läänemeres on liiki leitud riimvetes, näiteks Szczecini laguunis, kus soolsus on 1-2 psu ja seda määrab magevee juurdevool Wisłast. Hiljem on avastatud, et liik suudab arvatavasti taluda ka kõrgemat soolsust, nagu 5,8–6,1 psu Gdański lahes. 1999. aastal leiti liik Soome lahe idaosas Neeva suudmes, kus soolsus on 7 psu, 2006. aastal Narva lahes, 2009. aastal Liivi lahes, kus soolsus on kuni 7,7 psu. H. Ojaveer, L. Eek, J. Kotta. Vee võõrliikide käsiraamat. Tallinn, 2011 E. Shalaeva. Pontogammarus robustoides. Datasheet. - CABI Compendium "J. Kotta. Võõrliikide kaardistamine rahvateaduse abil. Lõpparuanne. Eesti Mereinstituut, Tartu Ülikool, 2021" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 8. veebruar 2024. Vaadatud 21. märtsil 2024.
Gothique rayonnant

Gothique rayonnant ([ʁɛjɔnɑ̃], 'kiirgav gootika') on kõrggootika perioodi sisse loetav stiilisuund Prantsusmaa gooti arhitektuuris. Roosakna motiivi väljaarendamine ("kiirgav" viitab roosakna radiaalsele ehisraamistikule); varasemast enamad ja suuremad aknad valgmikukorrusel; transepti muutumine põhiplaanis vähem märgatavaks; suuremad kaared löövi arkaadis ning ruumimõju ühtlustumine pealöövi ja külglöövide omavahelises suhtes. Stiili iseloomustab dekoori tähtsuse tõus interjööris, mis ulatus ka välisseintele, fassaadidele ja tugikaartele. Ehismotiivid võisid korduda eri suurustes. Ehisraamistiku kasutamine muutus rikkalikumaks, konkureerides vitraažidega, ja arhitektuuri ilmusid ehisviilud. Esimene rayonnant-ehitis oli Saint Denis' basiilika kooriosa ülakorruse ümberehitus 1231. aastal. Tuntuim näide Prantsusmaal on Amiensi katedraal (alates 1236. aastast), mille lääneosa eristub olles veel mõnevõrra vanemas, klassikalises stiilis (1200–1235), samuti Pariisi Jumalaema kiriku suurte roosakendega transeptiosa (ehitus algas 1250. aastatel). Hilises rayonnant-stiilis on Sainte-Chapelle, mille ülakorruse seinapind koosneb peaaegu tervenisti vitraažakendest. Väljaspool tänapäeva Prantsusmaad võib stiili näiteks tuua Kölni toomkirikut, mille kooriosa ehitati valmis aastail 1248–1322, dekoor lõpetati 1360. aastal. 1528. aastal kiriku ehitus katkes kuni 1832. aastani ja katedraal valmis lõplikult 1880. aastal. Kiriku põhiplaan on täielikult keskaegne ja 19. sajandi pitserit kannab eelkõige kiriku lääneosa. Prantsusmaalt ulatus stiil ka Inglismaale, eriti selle ehisraamistiku-käsitlus, mis lülitati Inglismaa gootika alalhoidlikumasse üldkavatisse. Kõige rayonnant-mõjulisemateks loetakse Lincolni katedraali kooriruumi (Angel Choir), samuti Exeteri katedraali koori (alustati enne 1280. aastat). Teised tähelepanuväärsed näited on Wellsi katedraali retrokoor (ehitus algas enne 1280. aastat), Bristoli Püha Augustinuse kiriku koor ja Westminster Abbey. Pärast 14. sajandi keskpaika tuli gothique rayonnant asemele palju rikkalikumalt kaunistatud ja toretsevam leekestiil (gothique flamboyant). Rayonnant style. - Encyclopedia Britannica
Arachnopeziza

Arachnopeziza on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond. Arachnopeziza aurata Arachnopeziza delicatula Arachnopeziza leonina Arachnopeziza andmebaasis eElurikkus.
Hermann Johann von Borckhausen (surnud 1708)

Hermann Johann von Borckhausen (ka von Burghausen; surnud 1708) oli Burghausenite aadlisuguvõsast pärit Rootsi ooberst, kes osales Põhjasõjas. Hermann Johann von Borckhausen sündis Moiniemis Hermann ja Helena von Huseni (sündinud von Strassburg) perekonda. 1668. aastal oli ta oma isa tragunirügemendis lipnik. 1673. aastal sai ta seal leitnandiauastme. 1682. aastal viidi ta üle Karjala ratsarügementi ning 1685. aastal oli ta seal rittmeister. Põhjasõja algul oli ta major. 1701. aastal ülendati ta ooberstleitnandiks ning järgmine aasta ooberstiks. Hermann Johann von Borckhausen suri 1708. aastal Lesnaja lahingus. Hermann Johann von Borckhausen abiellus 1679. aastal Anna Sofia Pistolhielmi ning hiljem Anna Elisabeth von Rehbinderiga. Esimesest abielust sündis seitse ning teisest viis last. "Von Burghausen No. 560". TAB 2. Vaadatud 22.03.2024. "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Von Burghausen, Herman Johan. Vaadatud 22.03.2024.
Komádi

Komádi on linn Ungaris Hajdú-Bihari komitaadis Berettyóújfalu kreisis. Linnas asub 1968. aastal ehitatud 185,5 meetri kõrgune Komádi teletorn. See on üks Ungari kõrgemaid raudbetoonkonstruktsioone. Komádi asub Hajdú-Bihari komitaadi lõunaosas, Rumeenia piirist 11 km kaugusel, kreisikeskusest Berettyóújfalust ligikaudu 24 km lõunas. Asulat on esmamainitud 1091. aastal. Mongolite sissetungi ajal 1241. aastal põletati küla maha ja elanikud põgenesid lähedalasuvatele sooaladele. Türgi väed hävitasid küla 1526. aastal. Aleviks sai Komádi 1630. aastal. Linnaõigused anti Komádile 1. juulil 2001. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Komádi TV-torony Komádi Város honlapja. Vaadatud 22. märtsil 2024 Komádi Városi Önkormányzat e-Cégadatbank. Vaadatud 22. märtsil 2024
Martonvásár

Martonvásár (saksa keeles Martinsmarkt) on linn Ungaris Fejéri komitaadis, Martonvásári kreisi halduskeskus. Linnas asub Brunszviki loss, mida külastas aastatel 1800–1808 korduvalt helilooja Ludwig van Beethoven. Lossis on Beethoveni muuseum. Martonvásár asub Budapesti kesklinnast ligikaudu 27 km edelas, Doonaust 10 km kaugusel. Asulat on esmamainitud 1268. aastal. 16. sajandi esimesel poolel läbisid küla mitmed Türgi vägede sõjakäigud, nii et küla oli sajandi keskpaigaks täielikult tühjenenud. 1770. aastal läks küla Brunszvikide perekonna valdusse, kes hakkas mahukaid hooneid ehitama. Aastatel 1773–1776 ehitati roomakatoliku kirik ja barokkstiilis loss (rekonstrueeriti 1870. aastal uusgooti stiilis). Raudteeühenduse sai Martonvásár 1861. aastal. 1951. aastal asutati külas põllumajandusuuringute instituut, mis oli 1953. aastast Ungari Teaduste Akadeemia alluvuses. Linnaõigused sai Martonvásár 2005. aastal. Baienfurt, Saksamaa Culpiu, Rumeenia Saint-Avertin, Prantsusmaa Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Annamária Jász: Beethoven’s favourite getaway – Brunszvik Castle honours Ludwig's legacy We Love Budapest. Vaadatud 22. märtsil 2024 Neogót kastély az angolkertben – Martonvásár gogogo.hu Vaadatud 22. märtsil 2024 Martonvásári látnivalók egykor.hu Vaadatud 22. märtsil 2024
KMW+Nexter Defense Systems

KMW+Nexter Defense Systems (KNDS) on saksa Krauss-Maffei Wegmanni ja prantsuse Nexter Systemsi ühinemise tulemusel moodustatud Euroopa kaitsetööstuse valdusettevõte. Ühise valdusettevõtte peakontor asub Madalmaades Amsterdamis. KMW, Nexter Merger Completed . defense-update.com. Vaadatud 22. III 2024  KMW+Nexter Defense Systems – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Szécsény

Szécsény on linn Ungaris Nógrádi komitaadis, Szécsényi kreisi halduskeskus. Szécsény asub Slovakkia piiri ääres Ipoly jõe orus, komitaadikeskusest Salgótarjánist ligikaudu 20 km läänes. Asulat on esmamainitud 1219. aastal. Türgi väed ründasid Szécsényt 1542. ja 1550. aastal, kuid suutsid selle vallutada alles 1552. aastal. Szécsény vallutati türklaste käest tagasi 1593. aastal. Türklaste võimu all oli Szécsény ka aastatel 1663–1683. 1705. aastal peeti Szécsény riigipäev, kus kuulutati välja liit Transilvaaniaga ja Ferenc II Rákóczi valiti vürstiks. 1709. aastal alistas kindral Heister Szécsénys mässuliste ungari kurutsite armee. Szécsény kaotas linnaõigused 1886. aastal, kuid sai need tagasi 1986. aastal. Fiľakovo, Slovakkia Šahy, Slovakkia Kováčovce, Slovakkia Dolná Strehová, Slovakkia Warta, Poola Dorolț, Rumeenia Codevigo, Itaalia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Szécsény Hungarian-Ottoman Wars. Vaadatud 22. märtsil 2024 Szécsény Ipoly-menti Palócok Térségfejlesztő Egyesület. Vaadatud 22. märtsil 2024
Karlstetten

Karlstetten on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Sankt Pölteni maaringkonnas. Karlstetten asub Alam-Austria Mostvierteli piirkonnas Dunkelsteinerwaldi kagupiiril. 43,15 % valla pindalast on kaetud metsaga. Antiikajal oli Karlstetten Noricumi provintsi osa. 9. septembril 1083 mainiti küla esmakordselt "Göttweiger Stiftungsurkundes". Aastatel 1459-1831 oli küla valitseja von Zinzendorfi perekond. Nende järglased olid krahv Baudissin ja parun Candid von Suttner. 1925. aastal ostis mõisa Saksa tööstur Zacharias Frank. 1945. aastal hõivasid selle Vene okupandid kui "Saksa omandi". 1965. aastal anti see omavalitsuse kätte. Jalgpallivõistkond "SV Karlstetten/Neidling" mängib "Gebietsliga Westis". 2001. aastal oli vallas 73 mittepõllumajanduslikku töökohta. Põllumajanduslikke töökohti oli 75. Külas on tööga hõivatud 974 inimest. Karlstettenis on järgmised asutused: lasteaed, algkool, tänapäevane keskkool, üldarst, hambaarst, muusikakool, muusikaselts, võimlemisklubi. Karlstettenis on 3 vabatahtlikku tuletõrjebrigaadi: FF Karlstetten, FF Weyersdorf ja FF Hausenbach. Karlstettenis on ka tuletõrje noorterühm. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Dunkelsteinerwald

See artikkel räägib piirkonnast. omavalitsuse kohta vaata artiklit Dunkelsteinerwaldi vald. Dunkelsteinerwald on mägismaa Doonaust lõuna pool Alam-Austria Mostvierteli piirkonnas. See asub Doonau kaldal Melki ja Mauterni vahel, Kremsist lõunas. Piirkonna peamised asulad on Bergern im Dunkelsteinerwald, Langegg koos palverännukirikuga, Wöbling, Karlstetten, Neidling, Hafnerbach, Gansbach, Gerolding, Mauer bei Melk, Dunkelsteinerwald, Haunoldstein ja Schönbühel-Aggsbach. Geoloogiliselt on Dunkelsteinerwaldi künkad Waldvierteli eelmäed, mis on mägismaa Alam-Austria loodeosas Doonau jõest põhja pool ja kuulub seega Tšehhi massiivi. Maastik ulatub kuni 700 m kõrgusele merepinnast ning seda kujundavad metsandus ja põllumajandus. Dunkelsteinerwaldi kliima on karmim kui külgneva Wachau kliima. Kaubandus ja tööstus on esindatud vaid vähesel määral. Seega sõidavad paljud elanikud ringkonnakeskustesse Kremsi, Sankt Pöltenisse ja Melki. Hoheneggi linnus Mauer bei Melki kirik Nikerdatud altar Osa nikerdatud altarist Sakramenthäuschen Rooma sild Lanzingi juures Rooma sild Rooma sild
YUNA

YUNA on iga-aastane Ukraina muusikaauhindade tseremoonia, mille asutasid 27. oktoobril 2011 Pavlo Šilko ja Mohammad Zahoor. Nominendid ja võitjad määrab professionaalne žürii ning raamatupidamisbüroo Deloitte reguleerib lõpphääletuse arvestust. Esimesel YUNA tseremoonial, mis toimus 8. veebruaril 2012 Kiievis Ukraina palees, autasustati Ukraina muusika parimaid 20 aastat pärast riigi iseseisvumist 1991. aastal ja nimetati hiljem "YUNA: 20 aasta parimad". Üritusel ei olnud võõrustajat; pigem panid auhindu välja erinevad kuulsused. Sellest ajast alates on üritust peetud igal aastal ning selle võõrustajate hulgas on olnud sellised kuulsused nagu laulja Potap ja telesaatejuht Anatoli Anatolitš. 2020. aastal anti välja auhinna noorteversioon nimega YUNA Junior 2020. 2022. aastal peeti auhinnatseremoonia seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse veebis. Ürituse võõrustaja, telesaatejuht Volodõmõr Ostaptšuk ja produtsent Pavlo Šilko teatasid, et võitjad ei saa sel aastal oma karikaid kätte. Selle asemel müüakse need oksjonil ja nende tulu annetatakse Ukraina sõjaväele. 2023. aasta üritusel oli ainult üks auhinnakategooria: alistamatu Ukraina laul. "В Україні встановлено музичну премію YUNA" [The YUNA music award has been established in Ukraine]. unian.ua (ukraina). 27. oktoober 2011. Vaadatud 25. mail 2023. "Первыми победителями премии YUNA 2020 стали MARUV и alyona alyona" [MARUV and alyona alyona became the first winners of the YUNA 2020 award]. kp.ua (ukraina). 10. märts 2020. Vaadatud 25. mail 2023. "Украина выбирает лучших музыкантов. Yuna музыкальная премия" [Ukraine chooses the best musicians. Yuna music award.]. geometria.ru (vene). 16. jaanuar 2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 25. mail 2023. ""Yuna-2012": звездный час Дорна, Бумбокса и The HARDKISS" ["Yuna-2012": the finest hour of Dorn, Boombox and The Hardkiss.]. obozrevatel.com (vene). 16. märts 2013. Vaadatud 25. mail 2023. "Участница "Голосу країни Діти" стала победительницей конкурса YUNA Junior 2020" [The participant of the "Voice of the Land of Children" became the winner of the YUNA Junior 2020 contest]. kp.ua (ukraina). 25. juuni 2020. Vaadatud 25. mail 2023. "YUNA-2022: названо переможців престижної української премії" [YUNA-2022: the winners of the prestigious Ukrainian award have been named]. unian.ua (ukraina). 18. juuli 2022. Vaadatud 26. mail 2023. "Регламент премії YUNA" [YUNA Award Regulations]. yuna.ua (ukraina). Vaadatud 26. mail 2023. ametlik veebisait
Helgi Põllo

Helgi Põllo (sündinud 30. detsembril 1956 Hiiumaal) on eesti ajaloolane, kes tegeleb Hiiumaa ajaloo ja omakultuuriga. Põllo lõpetas 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal ning alustas samal aastal tööd Hiiumaa Muuseumis. Ta on sihtasutuse Hiiumaa Muuseumid teadusdirektor. Alates 2004. aastast on ta üks MTÜ Hiiumaa Teabekapital juhatuse liikmeid. 2015. aastal pälvis ta koos Aivi Telviku ja Ermo Mäeotsaga Eesti Kultuurkapitali Hiiumaa kultuuripärli auhinna koguteose "Hiiumaa" koostamise eest. Ta oli 2016. aastal üks esimesi Hiiumaa teenetemärgi laureaate. Põllo on Hiiumaa Sõprade Seltsi ja Kõrgessaare valla preemia laureaat. 2016. aastal oli ta parvlaeva Leiger ristiema, tseremoonia toimus 19. detsembril Tallinna Vanasadama Jahisadamas. 1998 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk 2012 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri aastapreemia 2015 – Hiiumaa kultuuripärl 2016 – Hiiumaa teenetemärk 2024 – Valgetähe IV klassi teenetemärk "HELGI PÕLLO". Hiiumaa kodulugu. Vaadatud 22. märtsil 2024. "Kontakt". SA Hiiumaa Muuseumid. Vaadatud 22. märtsil 2024. Lauri, Urmas (18. detsember 2016). "Parvlaeva Leiger ristiemaks saab Hiiumaa muuseumi teadusdirektor Helgi Põllo". Lääne Elu. Vaadatud 22. märtsil 2024. "Teabekapital | Hiiumaa, aegade algusest kuni tänapäevani". Vaadatud 22. märtsil 2024. "2011 - 2020 | Kultuurkapital". Eesti Kultuurikapital. Vaadatud 22. märtsil 2024. Roosna, Harda (26. veebruar 2016). "Teenetemärgi saaja: Mind peeti omaks". Hiiu Leht. Vaadatud 22. märtsil 2024. "Hiiumaa valla aukodanik ja Hiiumaa teenetemärk - Hiiumaa vald". Hiiumaa vald. Vaadatud 22. märtsil 2024. "Valgetähe medaliklassi teenetemärk – Helgi Põllo". Vabariigi President. Vaadatud 22. märtsil 2024. Roosna, Harda (29. jaanuar 2013). "Helgi Põllo pälvis rahvakultuuri aastapreemia". Hiiu Leht. Vaadatud 22. märtsil 2024. "Valgetähe IV klassi teenetemärk – Helgi Põllo". Vabariigi President. Vaadatud 22. märtsil 2024. Peel, Anett (7. veebruar 2024). Viilup, Kaspar (toim). "Hiiumaa omakultuuri uurija Helgi Põllo teenetemärgist: ma ei suuda varjata oma üllatust". ERR. Vaadatud 22. märtsil 2024. "Helgi Põllo läks ülikoolitarkusega Hiiumaale tagasi". Tartu Ülikool. 25. veebruar 2021. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. veebruar 2021.
Crocus City Hall

Crocus City Hall (vene keeles Кро́кус-Си́ти-холл) on Moskva ringtee ääres Mjakinino metroojaama juures, Kremlist 16,5 km loodes, Krasnogorski linnas asuv ürituste läbiviimiskoht. Rajatis valmis 2009. aastal. Märkimisväärsete esinejate hulgas on olnud Eric Clapton, a-ha ja Joe Cocker. Vaata ka: Rünnak Crocus City Hallis 2024. aasta 22. märtsi õhtul toimus kontserdisaalis terrorirünnak. Tulistamise ja tulekahju tagajärjel hukkus vähemalt 133 inimest ja vigasaanuid oli vähemalt 154. Scott Bernstein (2. oktoober 2019). "Eric Clapton Announces European Tour 2020". Jam Base Magazine. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. detsember 2019. Vaadatud 4. novembril 2019. "A-ha Setlist at Crocus City Hall, Moscow". setlist.fm. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2023. Vaadatud 22. märtsil 2024. "Joe Cocker Setlist at Crocus City Hall, Moscow, Russia". setlist.fm. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2023. Vaadatud 15. mail 2020. "Нападение в «Крокус Сити Холле»: число погибших выросло до 133, четверо нападавших задержаны, еще минимум двое убиты". bbc.com (inglise). BBC Russian. 24. märts 2024. Vaadatud 24. märtsil 2024. Moskva kontserdimajas toimus tulistamine, hukkus üle saja inimese ERR 23.III 2024  Crocus City Hall – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Pavo

"Pavo" on ladinakeelne sõna, mis tähendab paabulindu. Paabulind (Pavo) on lindude perekond, kuhu kuuluvad sini-paabulind ja rohe-paabulind, kuid mitte kongo paabulind. Paabulind (Pavo) on tähtkuju. Pavo on linn USA-s Georgia osariigis.
Lepus

"Lepus" on ladinakeelne sõna, mis tähendab jänest. Jänes (Lepus) on imetajate perekond jäneseliste seltsist. Jänes (Lepus) on tähtkuju.