laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nool

Nool on terava otsaga varb, mida kasutatakse tavaliselt vibust, ammust või puhkpüssist lendu laskmiseks. Nooli on inimesed kasutatud jahipidamisel saaklooma või -linnu tabamiseks, võitluses teiste inimestega, täpsuslaskmisel või -viskamisel märklaua pihta. nõel süstal tera teravik
Tartu Kultuurkapital

Tartu Kultuurkapital on Eesti sihtasutus, mis toetab Tartu-keskseid kultuuri-, teadus-, haridus- ja spordiprojekte. Sihtasutus on välja andnud näiteks Ado Vabbe nimelist stipendiumi ja Tartu Kultuurkapitali aastapreemiat (1995–2011) https://web.archive.org/web/20141108110802/http://www.kultuurkapital.ee/index.php?option=com_content&task=view&id=22&Itemid=22 (vaadatud 08.11.2014) https://web.archive.org/web/20141108110714/http://www.kultuurkapital.ee/index.php?option=com_content&task=view&id=7&Itemid=7 (vaadatud 08.11.2014) Sihtasutuse koduleht
Indigolapsed (ansambel)

Indigolapsed on Eesti ansambel. Ansambel iseloomustab oma muusikat kui vokaal-akustiline ja etno-pop-džässilik, kuhu muu hulgas on sisse põimitud nii regivärsse kui bluusielemente. Ansambel loodi 2005. aastal. Tom Valsberg Joosep Kõrvits Aive Asperk Priit Jääger Mattias Siitan Lilian Reinmets Eno Kollom Johannes Ahun Kristjan Mazurtchak https://web.archive.org/web/20141108111454/http://www.indigolapsed.ee/band/ (vaadatud 08.11.2014) Ansambli koduleht
Opõtne

Opõtne on kohanimi. Opõtne, küla Ukrainas Donetski oblastis Bahmuti rajoonis Opõtne, küla Ukrainas Donetski oblastis Jassõnuvata rajoonis
Laika Virgin

Laika Virgin on Eesti elektroonika ja alternatiivroki bänd. Bändi kuuluvad Siim Raidma (vokaal, kitarr, klahvpillid), Indrek Ups (basskitarr, klahvpillid) ja Joosep Voolmaa (löökriistad). Kollektiivile panid 2010. aastal aluse Indrek Ups ja Andero Nimmer. 2011. aastal andis Laika Virgin välja debüütalbumi, millel tegid vokalistidena kaasa mitmed eesti lauljad. 2012. aasta Eesti Muusikaauhindade galal sai helikandja Aasta Alternatiivalbumi auhinna. "Laika Virgin" (2011) "Demorgia" (EP, 2011 - mitteametlik) "The Mickey Mouse Club" (EP, 2012 - mitteametlik) "-+-=+ / Minus Plus Minus Equals Plus (2015)"
Kirbla – Rumba – Vana-Vigala tee

Kirbla – Rumba – Vana-Vigala tee (nr 16196) on Eesti kõrvalmaantee. Kulgeb Kirblast Pärnu maakonnas Vana-Vigalasse Raplamaal. Tee pikkus on 20,2 km. Tee 13.–20. kilomeeter (kaasaarvatud Rumba raudteesild) on rajatud raudteetammile (Rapla–Virtsu kitsarööpmelise raudtee tammile ).
Opõtne (Jassõnuvata rajoon)

Opõtne on küla Ukrainas Donetski oblastis Jassõnuvata rajoonis, umbes 10 km kaugusel Donetski keskusest loodes ja umbes 2 km kaugusel Donetski lennujaamast põhjas. Opõtne kõrgus merepinnast on 207 meetrit. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 755 inimest. 8. november 2014. bigmir)net. Как силы АТО освобождали село возле донецкого аэропорта (video) 29. juuli 2015. BBC World News. Ukraine: An evening on the front line with troops in Donetsk (video 01:59)
Eesti Kardioloogide Selts

Eesti Kardioloogide Selts (lühend EKS) on Eesti kardiolooge ja kardioloogiaalase tööga tegelevaid arste ühendav organisatsioon. EKS loodi 1963. aastal. https://web.archive.org/web/20141108114144/http://www.eks.ee/index.php?id=137&sub=149 (vaadatud 08.11.2014) EKSi koduleht
Frode Andresen

Frode Andresen (sündinud 9. septembril 1973 Rotterdamis) on endine Norra laskesuusataja. Olümpiavõitja (2002) ja maailmameister (2000). 1998 Naganos hõbemedal 10 km sprindis 2002 Salt Lake Citys olümpiavõitja 4x7,5 km teatesõidus 2006 Torinos pronksmedal 10 km sprindis 1995 Anterselvas maailmameister meeskonnasõidus 1999 Kontiolahtis pronksmedal 10 km sprindis pronksmedal 4x7,5 km teatesõidus 2000 Oslos/ Lahtis maailmameister 10 km sprindis hõbemedal 4x7,5 km teatesõidus 2001 Pokljukas pronksmedal 4x7,5 km teatesõidus 2002 Oslos pronksmedal 15 km ühisstardiga sõidus 2007 Anterselvas hõbemedal 4x7,5 km teatesõidus pronksmedal 2x6+2x7,5 km segateatesõidus Üldkarikas 3. koht: 2001 Sprindi karikas 2. koht: 2000, 2003 3. koht: 1998, 2001, 2001 Jälitussõidu karikas 3. koht: 2001 Frode Andresen osales kokku 300 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 43 korda, millest 15 korral kõige kõrgemale astmele. Frode Andresen on 191 cm pikk ja kaalus tippsportlasena 75 kg. Frode Andresen IBU kodulehel (inglise) Frode Andresen FIS-i kodulehel (inglise) Jõulukink olümpiavõitjale – Vancouverisse sõit jääb ära Postimees, 22. detsember 2009
Robin Reid

Robin Reid (sündinud 19. veebruaril 1971 Seftonis) on Suurbritannia poksija. Ta võitis 1992. aasta olümpiamängudel I keskkaalus pronksmedali. Elukutselise poksijana peetud 51 matšist lõppes 42 võiduga ja 8 kaotusega ning 1 jäi viiki. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. november 2014. Vaadatud 8. novembril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Robin Reid veebisaidil Olympedia (inglise) Robin Reid lehel BoxRec. Inglise keeles
Ukaas

Ukaas on Venemaa presidendi, tsaari või riigivõimuorgani välja antud õigusakt või korraldus. seadlus Eesti entsüklopeedia. 10. köide: TÜRI–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998, lk 28.
Nool (täpsustus)

Nool võib tähendada mitut asja. Nool on terava otsaga varb, mida lennutatakse millegi tabamiseks. Nool on vibunoolt meenutav märk, mis suunab või osutab kuhugi. Nool on tähtkuju. "Nool" on üks Zenoni apooriatest. Nool ehk kraananool on kraana konstruktsioonis osa, mille küljes asub tõstekonks. Nool on perekonnanimi. Erki Nool, sportlane ja poliitik Nool oli ajaleht aastatel 1929-1933 Noole tänav
Ovaal

Ovaal on kinnine tasapinnaline kõverjoon, mis meenutab muna projektsiooni. Matemaatikas on ovaalid näiteks ringjoon ja ellips.
Hinniala linnamägi

Hinniala linnamägi ehk Päevapööramise mägi ehk Hobuseseljamägi on neemiklinnuse tüüpi linnamägi. Linnamägi asub Võru maakonnas Võru vallas Hinniala külas Piusa jõe ürgoru maastikukaitsealal. Pikk järsunõlvaline neemik on kolmest küljest piiratud Piusa jõega. Linnamäe absoluutne kõrgus on 109 meetrit ja suhteline kõrgus 24 meetrit. Linnusekoht paikneb selle otsal. Linnust kaitseb maapoolsel küljel kaelakoht, mille pikkus on 25 m ja laius 1,5 m. Selle taga on 8 meetri laiune ja 2,5 m sügavune vallikraav. Vallikraavist lääne pool paikneb 90 m pikkune eeslinnuse ala. Linnamäel paiknevad vallid platoo idakülje otsavall (1,3 m) ja kagukülje madal (0,40–0,48 cm). 1995. aasta inspekteerimise käigus leiti mitu esemelist leidu. 2006. aastal tehtud arheoloogiliste kaevamiste käigus leiti, et peavall oli kuhjatud kahes järgus, mille vahel on 5.–7. sajandi põlengukiht. Selle siseküljelt leiti teise vallijärgu aegne suurtest kividest laotud kiviring, mis viitas 7.–10. sajandile. Kagupoolse ala arheoloogiliste kaevamiste ajal ilmnes, et sealgi on liivast vall algselt olnud 1,8 m kõrge ning samast ajast pärinevad mitmed postiaugud ja söestunud kaitsetara jäänused. Linnamägi oli kindlustatud juba pronksi aja lõpus/rauaaja alguses, hiilgeaeg rahvasterännu perioodil. Enamik leidudest, mis on kaevamiste käigus päevavalgele ilmunud, pärineb keskmisest rauaajast, 5.–7 sajandist. Linnamäge on pärimuses peetud ohvripaigaks, kus pööripäevade ajal toimusid päiksekultusega seotud riitused. H. Valk.2006 Evald Tõnisson. Eesti muinaslinnad 2008, lk 330-332 (Valk, H. 2007. Excavations in the Ruins of Vastseliina Castle and on the Hillforts of Urvaste and Hinniala. - Arheoloogilised välitööd Eestis 2006.) Valk, H. 2007. Excavations in the Ruins of Vastseliina Castle and on the Hillforts of Urvaste and Hinniala. – Arheoloogilised välitööd Eestis 2006. Hinniala linnamägi kultuurimälestiste riiklikus registris
Repertuaar

Repertuaar on laulja, näitleja, ansambli, koori jne palad (näitlejate puhul ka rollid), mida nad on ette valmistanud esitama.
Surnud 7. juulil

Siin loetletakse 7. juulil surnud tuntud isikuid. 1304 – Benedictus XI, paavst aastatel 1303–1304 1307 – Edward I, Inglismaa ja Iirimaa kuningas 1718 – Aleksei Petrovitš, Venemaa troonipärija 1829 – Jakob Friedrich von Abel, saksa filosoof, psühholoog ja pedagoog 1893 – Guy de Maupassant, prantsuse kirjanik 1901 – Johanna Spyri, Šveitsi kirjanik 1927 – Gösta Mittag-Leffler, rootsi metamaatik 1930 – Arthur Conan Doyle, inglise kirjanik 1936 – Georgi Tšitšerin, Nõukogude Liidu diplomaat 1938 – Arvid Leopold Brasche, baltisaksa päritolu Eesti vaimulik 1941 – Alter Kacyzne, jidišikeelne kirjanik ja fotograaf 1941 – Karl Liivak, Eesti põllumees, poliitik ja omavalitsustegelane 1945 – Salomėja Nėris, leedu luuletaja 1950 – Erich Jaakson, eesti keemik 1956 – Gottfried Benn, saksa arst, kirjanik, esseist ja luuletaja 1965 – Moshe Sharet, Iisraeli riigitegelane, riigi teine peaminister aastatel 1953–1955 1972 – Alfred Kiviste, eesti kirjastaja 1973 – Max Horkheimer, saksa filosoof ja sotsioloog 1974 – Otto Reinlo, eesti jalgpallur 1991 – Voldemar Ader, eesti näitleja 1991 – Voldemar Röding, eesti poksija 1992 – Joseph Barthel, Luksemburgi keskmaajooksja, sporditegelane ja poliitik 1996 – Aime Mäemets, eesti hüdrobotaanik 2002 – Ruuben Post, eesti ühiskonna- ja looduskaitsetegelane 2003 – Lola Lizaran, katalaani näitleja 2004 – Rain Vehik, eesti päritolu USA arheoloog 2006 – Dina Kaminskaja, NSV Liidu jurist 2006 – Elias Hrawi, Liibanoni president 1989–1998 2006 – Rudi-Carrell, hollandi-saksa telesaatejuht 2006 – Syd Barrett, Briti laulja ja muusik 2007 – Donald Michie, Briti geneetik ja tehisintellekti uurija 2007 – Anne McLaren, Briti geneetik ja arengubioloog, eelmise abikaasa 2007 – Dmitri Lvov, vene majandusteadlane ja akadeemik 2007 – Sergei Kondakov, vene rokkmuusik 2008 – Dorian Leigh, USA modell 2008 – Hugh Mendl, Suurbritannia muusikaprodutsent 2008 – Richard Angarola, USA näitleja 2008 – Fred Yates, Suurbritannia kunstnik 2008 – Fjodor Morgun, Nõukogude Liidu parteitegelane ja põllumajandusteadlane 2008 – Yitzchok Dovid Groner, Austraalia usutegelane 2008 – Clem McSpadden, USA poliitik 2008 – Giovanni Viola, Itaalia jalgpallur 2008 – Sultana bint Abdualaziz Al-Saud, Saudi Araabia printsess 2008 – João Isidro, Portugali ajakirjanik 2009 – Reader Harris, Briti ärimees ja poliitik 2009 – Tony Scott, USA ajakirjanik 2009 – Sabine Ball, saksa evangelist 2011 – Josef Suk, tšehhi viiuldaja 2011 – Juri Kukin, vene luuletaja ja laulja 2012 – Leon Schlumpf, Šveitsi poliitik, liidupresident 1984. aastal 2014 – Eduard Ševardnadze, Nõukogude Liidu ja Gruusia poliitik 2014 – Rein Karemäe, eesti teleajakirjanik ja poliitik 2014 – Virve Pedari, eesti metallikunstnik 2015 – Jaime Morey, hispaania laulja 2015 – Urve-Anne Kade, eesti kaubandustegelane 2016 – Laur Palgi, eesti füüsikateoreetik 2020 – Rein Reiska, eesti tehnikateadlane 2021 – Vello Marken, eesti laulja ja kitarrist 2024 – Bengt Samuelsson, rootsi biokeemik
Sulestik

Sulestik on lindude sulgedest kehakate ehk linnu keha katvad suled koosvõetult. Eristatakes väikesulestikku (selle moodustavad kattesuled) ja suursulestikku (selle moodustavad hoo- ja tüürsuled). Sulgimisest lähtuvalt eristatakse hund- (enne pesitsust) ja puhkesulestikku (pärast pesitsust) ning mõne linnu puhul (nt rabapüü) ka suve- ja talvesulestikku. Eesti entsüklopeedia. 8. köide: RAI–SUM. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, lk 690. Eesti entsüklopeedia. 8. köide: RAI–SUM. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, lk 692.
Hollandi Antillide lipp

Hollandi Antillide lipp oli Hollandi Antillide (Madalmaade Kuningriigi autonoomse osa 1954–2010) lipp. Lipp oli valge keskelt läbiva horisontaalse sinise triibuga, mille laius on kolmandik lippu kõrgusest. Sinine triip katab sama laia vertikaalse, lipu keskelt läbiva, punase triibu. Lipu keskkohas, sinisel taustal, on viis, ovaalselt paigutatud, viieharulist tähte, suunaga üles. Need tähed sümboliseerisid Hollandi Antillide saari: Bonaire, Curaçao, Saba, Sint-Eustatius ja Saint-Martini saar.
Rent

Rent (ka renditasu, rendimaks, rendimakse) on tasu, mida rendile (üürile) võtja peab aineliste väärtuste kasutamise eest maksma teisele isikule (üüriandjale, rentijale). üür U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide II (N–Y). Lk 205
Hädaabinumber

Hädaabinumber on telefoninumber, mille kaudu saab ühendust hädaabiteenistustega (päästeteenistus, politsei või kiirabi), et abi kutsuda. Hädaabinumber koosneb tihti kolmest numbrist, et seda saaks kiiresti valida ja oleks lihtne meelde jätta. Mõnedes riikides on erinevate hädaabiteenistuste jaoks erinevad numbrid, mis sageli erinevad üksteisest ühe numbri võrra (nt. 17, 18, 19). Tänapäeval on levinuimad hädaabinumbrid 112 (Euroopas) ja 911 (Ameerikas). GSM-standardi järgi peavad need numbrid alati olema saadaval ja helistada saab ka siis, kui võrku pole registreeritud. Kui mobiiltelefonis SIM-kaart puudub, võib tarkvara lugeda lisaks eelmisele kahele ka 000, 08, 110, 118, 119 ja 999 hädaabinumbriks ja tegelikku valitud numbrit ei saadeta, vaid ühendatakse teenusepakkuja poolt häirekeskusega. Eesti hädaabinumber on 112. "Universal Mobile Telecommunications System (UMTS) Teenuse põhimõtted (3GPP TS 22.101 versioon 9.1.0 väljaanne 9)" (PDF). ETSI. Oktoober 2008. Vaadatud 7. veebruaril 2024.
Petikaken

Petikaken on akna kuju jäljendav lame dekoratiivnišš. See koosneb akna elementidest, kuid on ilma avata – sellel on dekoratiivne funktsioon. Levis laialdasemalt keskajal, kasutati gooti arhitektuuris, eriti tellisgootikas. Esineb tavaliselt gruppidena. Petikaken on levinud nii sakraalarhitektuuris kui ka profaanarhitektuuris.
Strobeerimine

Strobeerimine ehk "vilgutamine" on katkestamine etteantud strobeerimissignaaliga (strobe). Digitaalsel andmevahetusel on vajalik edastavaid osasid eraldada. Juhtimissignaal "strobe" määrab uue andmevahetustsükli alguse. Stroboskoop Taktsignaal
Kassándra laht

Kassándra laht (kreeka keeles Κόλπος Κασσάνδρας; ka Torone laht (Τορωναίος Κόλπος)) on Egeuse mere loodeosas paiknev laht, mis ümbritseb Kassándra ja Sithonía poolsaare rannikut.
Surnud 9. juulil

Siin loetletakse 9. juulil surnud tuntud isikuid. 1744 – Friedrich von Löwen, baltisaksa poliitik 1856 – Amedeo Avogadro, itaalia füüsik ja keemik 1880 – Pierre Paul Broca, prantsuse arst ja antropoloog 1932 – King Camp Gillette, USA leiutaja 1936 – Karl Wellig, Eesti kaupmees 1941 – Ida Suvero, eesti näitleja 1941 – Jüri Parijõgi, eesti noorsookirjanik ja pedagoog 1941 – Valdur Hirvesoo, eesti organist, helilooja ja koorijuht 1941 – Jaak Varik, eesti luterlik vaimulik 1941 – Valdo Matela, Eesti ja Nõukogude Liidu sõjaväelane 1942 – Harald Kirsipuu, Eesti sõjaväelane 1944 – Valdeko Aalperk, Eesti sõjaväelane 1945 – Jan Szembek, Poola diplomaat 1949 – Viktor Liivak, Eesti sõjaväelane 1960 – Siegfried Pant, eesti pangandustegelane 1971 – Karl Ast, eesti kirjanik ja poliitik 1975 – Juhan Nõmmik, eesti maalikunstnik 1983 – Ants Särev, eesti matemaatik 1985 – Kārlis Lobe, Läti sõjaväelane 1992 – Eric Sevareid, USA ajakirjanik 1995 – Aleksander Arulaid, eesti maletaja 1996 – Eno Raud, eesti lastekirjanik 1996 – Vello Hubel, eesti disainer 1997 – Oskar Kuningas, eesti kirjandusloolane ja tõlkija 1997 – Pertti Virtaranta, soome keeleteadlane 1998 – Helju Rauniste, eesti ajakirjanik 2002 – Rod Steiger, USA näitleja 2004 – Isabel Sanford, USA näitleja 2004 – Teet Kuusmaa, eesti kunstnik ja karikaturist 2006 – Fred Epstein, USA närvikirurg 2006 – Esko Süvari, eesti vaimulik 2006 – Alan Senitt, juudi päritolu Briti poliitaktivist 2007 – Charles Lane, USA näitleja 2007 – John Baker, Austraalia sõjaväelane, kaitseväe juhataja 1995–1998 2008 – Sherman Lee, USA kunstitegelane, Clevelandi kunstimuuseumi direktor 1958–1983 2008 – Kåre Rodahl, Norra arstiteadlane 2008 – Joseph Murdoch Ritchie, USA biofüüsik 2008 – Charles H. Joffe, USA filmiprodutsent 2008 – Séamus Brennan, Iirimaa poliitik 2008 – Eva Liivak, eesti alpinist 2009 – George Haig, Briti sõjaväelane 2009 – Arvo Eek, eesti keeleteadlane 2009 – Frank Mickens, USA pedagoog 2009 – Ron Kennedy, Kanada jäähokimängija ja treener 2009 – Magomed Gadaboršev, Vene sõjaväelane 2011 – Facundo Cabral, Argentina laulja 2012 – Isuzu Yamada, jaapani näitlejanna 2013 – Suune Tihane, Eesti kaitseliitlane 2013 – Markus Büchel, Liechtensteini poliitik ja jurist 2015 – Irene Leisner, eesti õpetaja 2017 – Viktor Rajevski, Eesti loomakasvatusteadlane ja Eesti NSV riigitegelane 2019 – Ross Perot, Ameerika Ühendriikide ettevõtja ja poliitik 2019 – Rip Torn, Ameerika Ühendriikide näitleja 2019 – Fernando de la Rúa, Argentina poliitik 2019 – Pino, Tallinna Loomaaia šimpans 2020 – Miloš Jakeš, Tšehhoslovakkia partei- ja riigitegelane 2023 – Luis Suárez Miramontes, hispaania jalgpallur ja jalgpallitreener 2024 – Jerzy Stuhr, poola näitleja ja režissöör
Andres Vihalem

Andres Vihalem (14. aprill 1937 Tartu – 13. juuni 1991 Tallinn) oli eesti raadio- ja teleajakirjanik. Ta lõpetas 1955. aastal Tallinna 2. Keskkooli (hõbemedaliga) ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse õpetajana. Aastatel 1969–1971 õppis ta NLKP KK juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis ajakirjandust. Ta oli üks Eesti Raadio meelelahutussaadete toimetuse RAMETO asutajaid, Vikerraadio asutajaid, raadiosaate "Mnemoturniir" looja. Ka Eesti Televisioonis tegi ta palju populaarseks saanud meelelahutussaateid: oli muusikasaate "Horoskoop" (1968–1973) saatejuht ja toimetaja, saate "Käokava" (1971–1972) kaassaatejuht (koos Mati Talviku ja Rein Karemäega) ning ja 1980. aastatel ""Viljaveski" lauluvõistluse" saatejuht. Ta oli ka muusikafilmi "Arne Oidi laulud" (1975) stsenarist. Kuid aastatel 1978–1991 valmis tal saadete autori ja saatejuhi rollis mahukas, vähemalt 73 saatest koosnev teadussaatesari “Akadeemikud”. Saated käsitlesid näiteks järgmiste akadeemikute teaduspanust: Harald Haberman, Johan Eichfeld, Heino Liimets, Gustav Naan, Agu Aarna, Boris Tamm, Harald Keres, Karl Siilivask, Juhan Kahk, Endel Lippmaa, Jaan Einasto, Gustav Suits, Paul Ariste jpt. Veel käsitles ta näiteks ehitusteemasid saatesarjas "Maaehitajad" (1987), masinaehitust saates "Töömehe au" (1984), meditsiinisaavutusi dokumentaalfilmis "Veel on aega" (1982, stsenaristina) jne. Andres Vihalem suri 13. juunil 1991 Tallinnas ja maeti 19. juunil 1991 Metsakalmistule. Tema onu oli õigusteadlane Paul Vihalem. "Kuld- ja hõbemedaliga lõpetanud läbi aegade". Tallinna Reaalkooli koduleht. Vaadatud 28.01.2022. Saatesari "Akadeemikud", saatejuht Andres Vihalem ERR arhiivis. Vaadatud 28.12.2022. http://www.kalmistud.ee/haudi?filter_maetud_eesnimi=Andres&filter_maetud_perenimi=Vihalem&action=maetud&popup=0&yldotsing=1&filter_maetud_kalmistu=[alaline kõdulink] EE: Vihalem, Andres
Riia rahu

Riia rahu sõlmiti Vene SFNV (ka Valgevene NSV nimel) ja Ukraina NSV (ühelt poolt) ning Poola (teiselt poolt) vahel 18. märtsil 1921 Läti pealinnas Riias. Riia rahuleping lõpetas Nõukogude-Poola sõja (1919-1921). Lepinguga määrati kindlaks Poola idapiir (Poolale läksid Ukraina ja Valgevene läänealad) ja reguleeriti Poola ja Nõukogude vabariikide vahelised majandus-õiguslikud suhted, mille alusel loodi diplomaatilised suhted. Vene SFNV kohustus vastavalt lepingule tasuma Poola riigile aasta jooksul 30 miljonit kuldrubla Poola panuse eest Venemaa majandusse, tagastama sõjatrofeed, kõik teadus- ja kultuuriväärtused. Poola vabastati kohustustest, mis seotud Venemaa impeeriumi võlgade ja muude kohustustega. Leping koostati kolmes eksemplaris – vene, ukraina ja poola keeles. Lepingu ratifitseeris 14. aprillil 1921 Ülevenemaaline Kesktäitevkomitee, 15. aprillil Ukraina NSV Kesktäitevkomitee ja 15. aprillil Poola seim, misjärel ta ka jõustus. Osa lepingust tulenenud kohustusi jättis Nõukogude pool täitmata, põhjendades seda Poola Nõukogude-vaenuliku tegevusega (toetus Nõukogude-vastastele rühmitustele), sõjavangide vabastamise aeglase tempo ja vangilaagrites valitseva halva olukorraga ning Poolas elavatele venelastele, ukrainlastele ja valgevenelastele lubatud võrdsete õiguste mittevõimaldamisega. Józef Piłsudski osales Riia rahuläbirääkimistel vaid vaatlejana, pidades rahu argpüksluse märgiks. Talle ei meeldinud Ukraina jätmine Vene SFNV meelevalda, kuna tal oli Ukraina Rahvavabariigi juhi Sõmon Petljuraga kokkulepe kaitsta Ukrainat Nõukogude Venemaa agressiooni eest. Lepingu tagajärjel tekkisid ukrainlaste seas Poola-vastased meeleolud, kuna neile jäi tunne, et Poola hülgas nad. Riia rahulepingu viimane lehekülg allkirjade ja pitsatitega Rahulepingu poolakeelne tekst Artiklid I-VI, Artiklid VI(cd)-XV, Artiklid XV(cd)-XXVI
Horoskoop (saade)

"Horoskoop" oli Eesti Televisiooni muusikasaatesari aastatel 1968–1973. Esimene saade oli eetris 12. oktoobril 1968. Saatejuht oli Andres Vihalem ja toimetaja Kustas Kikerpuu. Esimese saate laulude järjekord oli juhuslik, määratud loosiga: Jaak Joala "Alles eile ..." Els Himma "Ei saa sinult silmi pöörata" Toomas Jõesaar "Urjala jaaniöö" Kalju Terasmaa "Majake koduteel" Helgi Sallo "Lõppenud on päevad" Uno Loop "Oled teinud mind õnnelikuks" Helgi Sallo ja Kalju Terasmaa "Sulle kõik nüüd ütlen" Lauljaid saatis ETV ansambel Kustas Kikerpuu juhatusel ja ETV naistrio koosseisus Kersti Johannson, [[Sirje Kiik ja Laida Kull 1968 ja 1969 olnud Horoskoobi saadetes olnud ja võistelnud laulud. Helgi Sallo esituses: Lõppenud on päevad, Elagu laulud, Sõit pilvelaeval. Helgi Sallo ja Kalju Terasmaa esituses: Sulle kõik nüüd ütlen. Uno Loop: Oled teinud mind õnnelikuks Kalju Terasmaa esituses: Majake koduteel, Suudluse ma saan. Tiiu Variku esituses: Keegi Toomas Jõesaare esituses: Urjala jaaniöö, Hästi, Mul meeles veel, Miasjaoks, Mul tihti nukker meel. Heidy Tamme esituses: Meie kaks, Hällipäeva hommikul Heidy Tamme, Tiit Varts ja Kalju Terasmaa esituses: Pühapäev. Rudolf Mihhailovi esituses: Lada Els Himme esituses: Ei saa sinult silmi pöörata,Oi aegu ammuseid. Toivo Nikopensiuse esituses: Kateriine, Pikk tee, Jälle algab kõik. Jaak Joala esituses: Alles eile Heli läätse esituses, Kannikesed emale, Kiige polka. Voldemar Kuslapi esituses: Head naised, Kõnnin taas kosduteel, Bonjur. Esitasid Kalmer Tennosaa, Tiit Varts, Kalju Terasmaa ja Kutsas Kikerpuu: Igavene teema. Esitasid Toomas Jõesaar, Tiit Varts ja Kalju Terasmaa: Viimane valss Naistrio: Kersti Johanson, Sirje Kiik ja Laida Kull, mis osales paljudes lauludes. Saateansambel Tiit Varts- altsaksofon, klarnet, suupill Tõnu Sal-Saller- tenorsaksofon, klarnet, fagott Uno Saviauk- trompet Kustas Kikerpuu- klaver, orel, akordion, ansamblijuht Tõnis Kõrvits- kitarr Elmo lööve- basskitarr, kontrabass Eino Tandre - trummid Kalju Terasmaa- vibrafon, löökpillid Peeter Peetsalu- löökpillid Mõnedes lauludes olid keelpillid: 6 viiulit, 2 altviiulit Kirja pannud Andres Klemet Verni Leivak. Unustamatu «Horoskoop» : [raamat legendaarse «Horoskoobi» lauluvõistluse fenomenist, lauludest ja lauljatest]. Kirjastus Fookus Meedia. Tallinn 2015. 114 lk "Horoskoop" (fotod) ERR arhiiv "Mis oli enne "Eesti laulu" ja staarisaateid? Õige vastus: "Horoskoop"!" ERR, Menu, 28. aprill 2015
Sporaadid

Sporaadide (Σποράδες 'hajasaared') all mõeldi antiikajal kõiki Egeuse mere saari peale Küklaadide. Nimi tuleb sellest, et nad ei koondu mingi ühe saare ümber, nii nagu Küklaadid koonduvad ümber Delose. Sporaadide tänapäevased allrühmad on järgmised: Põhja-Sporaadid ehk Tessaalia Sporaadid (Θεσσαλικές Σποράδες), antiikajal ka Magnesia saared, pärast 1960ndaid Kreekas ka lihtsalt Sporaadid (Σποράδες): Skýros, Skópelos, Skiáthos, Alónnisos jt. Traakia Sporaadid (Θρακικές Σποράδες): Thásos, Samothráki, Ímvros, Límnos, Ágios Efstrátios. Lääne-Sporaadid (Δυτικές Σποράδες): Salamína, Aígina, Agkístri, Póros, Ýdra, Dokós, Tríkeri, Spétses jt Saroni lahe, Argolída lahe ja Myrtooni mere saared. Ida-Sporaadid (Ανατολικές Σποράδες), Egeuse mere saared mere ida- ja kirdeosas Väike-Aasia rannikul, välja arvatud Dodekaneesid, kattuvad osaliselt Traakia Sporaadidega: Sámos, Ikaría, Lesbos, Chíos,Límnos, Ágios Efstrátios, Ímvros, Bozcaada, Psará, Oinoússes ja väiksemate saarte rühmad. Lõuna-Sporaadid (Νότιες Σποράδες): Dodekaneesid, mõnikord ka Sámos ja Ikaría. Algselt mõisteti Põhja-Sporaadide all Küklaadidest põhjas ning Lõuna-Sporaadide all Küklaadidest läänes paiknevaid saari (hiljem hakati viimaste alla paigutama ka Dodekaneese), hiljem haarati Sporaadide mõiste alla ka ülejäänud Egeuse mere saared. Pärast 1960ndaid jäi Sporaadide nimi Kreekas Põhja-Sporaadidele, ülejäänud saari hakati nimetama Põhja-Egeuse saarteks, Ida-Egeuse saarteks ja Saroni saarteks.