laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1758

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1720. aastad | 1730. aastad | 1740. aastad | 1750. aastad | 1760. aastad | 1770. aastad | 1780. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1754 | 1755 | 1756 | 1757 | 1758 | 1759 | 1760 | 1761 | 1762 | ► | ►► 1758. aasta (MDCCLVIII) oli 18. sajandi 58. aasta. 8. juuli – Prantsuse ja indiaanisõda: Prantsuse väed võitsid New Yorgi provintsis Champlaini järve kaldal Fort Carillonis toimunud lahingus britte. 25. august – Seitsmeaastane sõda: Preisi väed saavutasid tänapäeva Poola aladel peetud Zorndorfi lahingus taktikalise võidu venelaste üle. 14. oktoober – Hochkirchi lahingus üllatas Leopold Joseph von Dauni juhitud Austria armee Friedrich II juhitud preisilasi ning saavutasid nende vastu ülekaalu ja sundisid taganema. 25. detsember – Enam kui 50 aastat varem Edmond Halley tehtud ennustuste põhjal vaatles Johann Georg Palitzsch komeeti, mis nimetati hiljem Halley komeediks. Jaanuaris koguti Eestimaa kubermangust üle 3000 mehe, kes oma hobuste ja veokitega pidid vedama sõjamoona Riiast Preisimaal. Kuna talv oli pakaseline, siis tagasi tulles paljud haigestusid düsenteeriasse ja kõhutüüfusesse. 12. jaanuar – Dmitri Gortšakov, vene luuletaja 12. veebruar – Clas Fredrik Hornstedt, rootsi arst ja loodusuurija 17. veebruar – Christian Julius Ludwig Steltzer, saksa õigusteadlane 9. märts – Franz Joseph Gall, saksa anatoom ja füsioloog, keda võib pidada neuropsühholoogia rajajaks 4. aprill – Pierre-Paul Prud'hon, prantsuse maalikunstnik ja joonistaja 13. aprill – Johann von Klenau, Austria kindral 23. aprill – Philip Gidley King, Briti poliitik 28. aprill – James Monroe, Ameerika Ühendriikide 5. president 29. aprill – Georg Carl von Döbeln, Rootsi sõjaväelane 6. mai – Maximilien Robespierre, prantsuse revolutsionäär 6. mai – André Masséna, prantsuse sõjaväelane 2. august – Joseph Du Hamel, prantsuse päritolu Venemaa keisririigi riigitegelane 10. august – Armand Gensonné, prantsuse poliitik 14. august – Carle Vernet, prantsuse maalikunstnik, litograaf, animalist, karikaturist ja batalist 18. september – Louis Friant, Prantsuse kindral 29. september – Horatio Nelson, Briti viitseadmiral 11. oktoober – Heinrich Wilhelm Olbers, saksa astronoom, arst ja füüsik 16. oktoober – Noah Webster, USA leksikograaf 22. märts – Jonathan Edwards, ameerika teoloog 22. aprill – Antoine de Jussieu, prantsuse loodusteadlane 3. mai – Benedictus XIV, paavst 5. november – Hans Egede, norra luterlik vaimulik, misjonär ja kolonisaator, esimene Gröönimaa uurija 20. november – Johan Helmich Roman, rootsi helilooja 5. detsember – Johann Friedrich Fasch, saksa viiuldaja ja helilooja 12. detsember – Françoise de Graffigny, prantsuse kirjanik Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 100
Remmert von Scharenberg

Remmert von Scharenberg (ka Rembert von Scharnberge; surnud 1550. aasta alguses) oli Liivi ordu liige, Tallinna komtuur aastatel 1533–1550. Remmerti isa oli Johann von Scharenberg zu Kallenhardt. Tema vennad olid Godert, Paul, Johann ja Wigand, kaks viimast olid samuti Liivi ordu liikmed, Paul aga sai Tallinna kodanikuks. Remmerti suguvõsa pärines Kallenhardtist Warstein lähedalt Vestfaalist. 1523. aastal sai Remmertist jahumeister (Mühlmeister; jahuga varustamise eest hoolitseja) Viljandis, järgmisel aastal oli ta aga linnuse peameheks ja komtuuri asetäitjaks tolle ära olles. Võimalik, et ka 1525. aasta järel jäi ta veel mõneks ajaks mingisse ametisse Viljandi komtuurkonnas. 1528. aastal sai temast aga Narva foogt ning 1533. aastal Tallinna komtuur. Sellel ametikohal oli ta 17 aastat, kuni oma surmani. Maetud Tallinna Niguliste kirikusse. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 765 (lk 568–569).
Rolf von Benzenrade

Rolf von Benzenrade (ka Rolof von Benzenrod) oli Liivi ordu liige ja Tallinna komtuur aastatel 1550–1552. Rolfi suguvõsa kohta pole kuigi palju teada, tõenäoliselt olid nad ministeriaalid või väikeaadlikud. Ta pärines Reinimaalt Benzenradest (Benseraedest). 1541. aastal sai Rolf Maasilinna foogtiks ja 1550. aastal, pärast eelmise komtuuri surma, Tallinna komtuuriks. Sel ametikohal oli ta kaks aastat, edaspidised teated temast puuduvad. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 55 (lk 108–109).
1759

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1720. aastad | 1730. aastad | 1740. aastad | 1750. aastad | 1760. aastad | 1770. aastad | 1780. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1755 | 1756 | 1757 | 1758 | 1759 | 1760 | 1761 | 1762 | 1763 | ► | ►► 1759. aasta (MDCCLIX) oli 18. sajandi 59. aasta. 15. jaanuar – avati Briti Muuseum. ... 25. jaanuar – Robert Burns, šoti luuletaja 27. aprill – Mary Wollstonecraft, inglise kirjanik 15. mai – Maria Theresia von Paradis, austria helilooja, pianist ja laulja 21. mai – Joseph Fouché, Prantsusmaa riigitegelane 28. mai – William Pitt noorem, Suurbritannia poliitik 30. september – Magnus Gustav von Essen, baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane 26. oktoober – Georges Jacques Danton, prantsuse revolutsioonijuht 10. november – Friedrich Schiller, saksa luuletaja, ajaloolane, näitekirjanik 2. detsember – James Edward Smith, Briti botaanik 19. detsember – Martin Ernst von Styx, baltisaksa arstiteadlane 14. aprill – Georg Friedrich Händel, saksa-briti helilooja ja dirigent 7. august – Karl August von Bergen, saksa anatoom ja botaanik 10. august – Ferdinand VI, Hispaania kuningas 12. november – Niccolò Michetti, itaalia arhitekt
Eberhard von Syburg zu Wischlingen

Eberhard von Syburg zu Wischlingen (ka Ebert von Siborch; surnud 9. veebruaril 1560) oli Liivi ordu liige ja viimane Aluliina komtuur. Eberhardi vanemad olid Jürgen von Syburg zu Wischlingen ja Anna von Plettenberg, kes oli Wischlingeni valduste ühe osa pärijanna. Tema vennad olid Dünaburgi komtuur Georg ja Riia linnusekomtuur (Hauskomtur) Jasper ning onupoeg Kandava foogt Christoph von Syburg zum Busch. Millal Eberhard ordusse astus, pole täpselt teada, kuid 1551. aastal on teda märgitud Ādaži (Neuermühleni) kumpanina ning 1558. aastal sai temast tugevaima ordu idapiiri linnuse, Aluliina komtuur. 1560. aasta alguses ründasid Vene väed Aluliinat ja pärast mõnepäevast piiramist otsustas Eberhard alistuda. Raevunud ordumeister Gotthard Kettler süüdistas Eberhardi reetmises ja lasi ta vangistada. Ta surigi pärast mõnepäevast vangistust Salaspilsis (Kirchholmis). Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 870 (lk 647–648).
Loeff von Loe

Loeff von Loe oli Liivi ordu liige, Pärnu komtuur aastatel 1533–1550. Loeffi vanemad olid Wessel von Loe zu Vondern ja Elisabeth von Berenbrock, suguvõsa põlvnes Kölni ministeriaalidest. Ta pärines Kleve hertsogkonnast Vondernist. 1500. aastal on teda märgitud ilmikuna Vestfaalis, 1514. aastal aga ordu majandusülemana (Schäffer) Võnnus. 1525. aastal sai temast Rakvere foogt ja 1533 Pärnu komtuur, kelleks ta jäi kuni 1550. aastani. Tema edasine saatus on teadmata. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 556 (lk 425).
Rutger Lüdinghausen-Wulff

Rutger Lüdinghausen-Wulff (ka Wulf genannt Lüdinghausen) oli Liivi ordu liige ja viimane Pärnu komtuur. Rutgeri vanemad olid Heinrich Wulf-Lüdinghausen ja Henricke von Hanxleden, vend aga viimane Maasilinna foogt Heinrich Lüdinghausen-Wulff. Rutger oli tõenäoliselt vanem vend. 1524. aastal sai Rutger Rakveres drostiks, 1535. aastal on teda aga mainitud ordu majandusülemana (Schäffer) Võnnus. 1539. aastal sai ta Grobiņa foogtiks ja 1550. aastal Pärnu komtuuriks. Pärnu komtuuri ametisse jäi ta kuni Liivi ordu eksistentsi lõpuni 1562. aastal. Rutger jäi ka edaspidi Liivimaale, kus suri 1563. ja 1572. aasta vahel. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 996 (lk 742–743).
Bashi väin

Bashi väin (hiina 巴士海峽) on väin, mis eraldab Taiwani Batani saartest ja ühendab Lõuna-Hiina merd Filipiini merega. Väina laius on umbes 80 km. Nii Taiwan kui ka Filipiinid peavad väina oma territooriumi osaks. Väina all jooksevad merealused kaablid, mis vahendavad andme- ja telefonsidet Aasia riikide vahel ning on seega suure tähtsusega internetiühendusele. 2006. aasta detsembris raputas piirkonda 6,7-magnituudine maavärin, mis lõhkus mitmed kaablid ja põhjustas mitmeks nädalaks kommunikatsioonikriisi.
Rudolf von Beverförde

Rudolf von Beverförde (ka Rottger) oli Liivi ordu liige ja Dobele komtuur aastal 1546. Rudolfi vanemad olid Gerhard von Beverförde zu Oberwerries ja Sophia von Torck zu Nordherringen. Tema vend Johann oli samuti Liivi ordu liige. Ta pärines Oberwerriesist Hammi lähedalt. Tema suguvõsa pärines Hollandi Bevervoorde suguvõsast, ent see haru oli 16. sajandiks saksastunud. 1533. aastal oli Beverförde kumpan Ruhjas ja 1546. aastal on ta märgitud Dobele komtuurina. Et ta oli komtuuriks vaid ühe aasta, võis ta olla ka selle kohusetäitja. 1550. aastal on ta märgitud ilmselt tavalise orduvennana. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr 71 (lk 116).
Eberhard von Schüren

Eberhard von Schüren (surnud 16. märtsil 1561) oli Liivi ordu liige ja Dobele komtuur aastatel 1535–1545. Eberhardi vanemad olid Konrad von Schüren zu Schuir ja Anna von Mallinckrodt. Ta pärines Schuiri mõisast, mis asub praegu Esseni linna territooriumil. Tema suguvõsa kuulus Vestfaali väikeaadelkonna hulka. 1521–1522 oli ta Tallinna linnusekomtuuri (Hauskomtur) kohusetäitja, 1523–1525 linnusekomtuur. Seejärel pidas ta sama ametit Riias, kuid kuna Riias toona enam komtuuri polnud, oli ta Riia ordulinnuse pealik. 1535. aastal sai ta Dobele komtuuriks ja oli selles ametis kuni 1545. aastani. 1551. aastal on teda mainitud endise komtuurina, ta elas koos kolme teenijaga komtuurkonna territooriumil tagasitõmbunult Neuenburgischeni mõisas. Ta suri sealsamas 1561. aastal. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 785 (lk 582).
Adrian Torck

Adrian Torck oli Liivi ordu liige ja viimane Vindavi komtuur. Adriani isa oli tõenäoliselt Johann Torck zu Vorhelm. Ta pärines Vorhelmi rüütlimõisast Ahleni lähedalt Vestfaalist. Torcki suguvõsa oli toona Vestfaalis üks mõjukamaid, suguvõsast pärineb ka üks Liivi ordumeister, Dietrich Torck. Adrian Torcki on 1513. aastal mainitud ilmikuna Vestfaalis, kuid millalgi enne 1545. aastat astus ta Liivi ordusse, sest tol aastal sai ta Vindavi komtuuriks. Ta oli sellel ametipostil kuni 1560. aastani, mil see ametikoht kaotati. 1566. aastal on teda mainitud endise Vindavi komtuurina, seejärel teated temast lõppevad. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 879 (lk 654–655).
Wilhelm von Etzbach

Wilhelm von Etzbach oli Liivi ordu liige ja Vindavi komtuur aastatel 1535–1545. Tema vanemad olid tõenäoliselt Wilhelm von Etzbach zu Mauel ja Gisela. Ta suguvõsa pärines Sayni krahvi ministeriaalide hulgast, Etzbach sündis aga Mauelis Rosbachi lähedal. Umbes 1520. aastal oli ta Maasilinna foogti kumpan, 1529. aastal on teda aga märgitud linnusekomtuurina (Hauskomtur) Viljandis. 1530. aastal sai ta Kursi komtuuriks, 1535. aastal aga Vindavi komtuuriks. 1545. aastal loobus ta sellest ametist ja 1548. aastal on teda mainitud endise komtuurina. 1562. aastal elas ta endiselt Vindavis, seejärel teated temast lõppevad. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 231 (lk 216–217).
Franz von Dumstorp

Franz von Dumstorp (umbes 1485 – 11. juuni 1583) oli Liivi ordu liige ja Bremeni komtuur aastatel 1532–1560. Franzi vanemad olid Franz von Dumstorp, Kuhofi isand ja Sideke von Dinklage ja ta sündis Kuhofi aadlimajas Osnabrückis. Dumstorpid kuulusid Osnabrücki mõjukamate perekondade hulka. Dumstorp elas tõenäoliselt kogu oma pika elu Vestfaalis, kuid astus ametlikult siiski Liivi ordu liikmeks ja valitses 28 aastat Bremeni komtuurkonda. Selle müügi järel jäi ta edasi Bremenisse elama, kus suri 98-aastaselt. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 192 (lk 189–190).
Dietrich von der Balen

Dietrich von der Balen, teise nimega Fleck oli Liivi ordu liige, Rēzekne foogt. Dietrichi vanemad olid Dietrich von der Balen-Fleck Fleckenhausist ja Margarete von Berge-Trips. Ta pärines Reinimaalt Glehnist Neussi lähedalt. Ta oli suhteliselt lähedane sugulane teise orduvenna Wilhelm von der Baleniga. Ta oli aastatel 1526–1531 Tallinna linnusekomtuur (Hauskomtur) ja osales 1530. aastal Augsburgi riigipäeval, kus keiser Karl V andis Wolter von Plettenbergile riigivürsti tiitli. Balen oligi seal Plettenbergi peamiseks esindajaks, võttes riigiregaalid keisri käest vastu. Sealjuures täheldati tema veendunud katoliiklust ja ka seda, et ta oli vastu sekulariseeritud Preisimaa fiktiivsele läänistamisele Saksa meistrile Walter von Cronbergile, väites, et Plettenberg suudaks selle tunduvalt lihtsamalt tagasi vallutada. Seega kuulus ta Liivi ordus ilmselt selle vähemuse hulka, mis lootis Preisimaad veel ordule reaalselt tagasi võita. 1532. aastal sai temast Rēzekne foogt, sellest ametist lahkus ta aga juba 1535, tõenäoliselt pärast Plettenbergi surma. Võimalik, et selle põhjuseks olid ordusisesed vastuolud. Ehkki teda on peetud Kursi komtuuriks (aastail 1548–1552), oli selles ametis tõenäolisemalt tema sugulane Wilhelm von der Balen. Sel ajal ametis olnud Kursi komtuuri eesnime pole teada, kuid 1534. aastal sai komtuuriks Wilhelm von der Balen: seda mainis Preisimaa hertsog Albrecht (Herzog Albrecht von Preussen und Livland (1534–1540), hg. v. Stefan Hartmann, Köln etc, 1999, nr 642). Dokumendi regesti koostaja on arvanud, et Wilhelmile pakuti tõlgi kohta (tolckhafen), kuid väga tõenäoliselt oli tegemist Kursi komtuuri ametikohaga (Talckhofen) (Juhan Kreem, Ordu sügis, Tallinn 2022, lk 284–286. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 44 (lk 96–97).
Bernhard von Smerten

Bernhard ehk Bernd von Smerten oli Liivi ordu liige ja viimane Järva foogt. Tema vanemad olid Klaus von Smerten ja Vredecke. Ta pärines Osnabrücki lähedalt Quakenbrückist. Tema suguvõsa põlvnes Oldenburgi ministeriaalidest. Millal Smerten ordusse astus, pole teada, kuid 1540. aastal oli ta Viljandis linnusekomtuuriks (Hauskomtur). 1542. aastal sai temast Rēzekne foogt ja 1551. aastal Järva foogt. 1554. aastal käis Smerten ordu saadikuna Rootsi kuninga Gustav Vasa juures, et paluda tal Moskva vastu sõda alustada. 1558. aasta suvel, kui Vene väed Järvamaale jõudsid, lahkus Smerten Paide ordulinnusest ja ilma Caspar von Oldenbockumi otsustava tegutsemiseta oleks see tõenäoliselt venelaste kätte langenud. Smertenit foogti kohalt ametlikult siiski ei tagandatud, kuid tegelikuks Järvamaa haldajaks sai Oldenbockum. 1562. aasta juunis vangistasid Smerteni rootslased, kes viisid ta Rootsi. Mõni aeg hiljem Smerten vabastati ning ta asus elama Tallinna, kus peagi ka suri. 1555. aastal ostis Smerten 3500 marga eest raehärra Diderich Muntzilt Uus-Pärnusse kivist elumaja koos kahe aiaga. Lisaks ostis ta 9. mail 1559 ordumeister Wilhelm von Fürstenbergilt vabalt pärandatavaks niinimetatud "Järva maja" Uus-Pärnus Pika ja Pühavaimu tänava nurgal, mis oli juba 1538. aastast alates Järva foogtide kasutada olnud. Smerteni kirjutajana töötas aastatel 1556–1558 kroonik Johann Renner. Russow, lk 98 Põltsam-Jürjo, lk 105 Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. nr 818 (lk 602–603). Balthasar Russow, "Liivimaa kroonika". Hotger, Tallinn 1993 lk 129 Inna Põltsam-Jürjo. "Liivimaa väikelinn Uus-Pärnu 16. sajandi esimesel poolel". Argo. 2009. lk 105
1760

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1730. aastad | 1740. aastad | 1750. aastad | 1760. aastad | 1770. aastad | 1780. aastad | 1790. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1756 | 1757 | 1758 | 1759 | 1760 | 1761 | 1762 | 1763 | 1764 | ► | ►► 1760. aasta (MDCCLX) oli 18. sajandi 60. aasta. 9. oktoober – venelased vallutasid Berliini ... 10. mai – Claude-Joseph Rouget de Lisle, prantsuse sõjaväelane ja helilooja 5. juuni – Johan Gadolin, soome keemik, füüsik ja mineraloog 26. juuni – Johann I, Liechtensteini vürst 23. juuli – Jakob Georg von Berg, Eestimaa rüütelkonna ja omavalitsustegelane 22. august – Leo XII, paavst 14. september – Luigi Cherubini, itaalia helilooja 21. september – Ivan Dmitrijev, vene luuletaja ja riigitegelane 21. september – Olof Swartz, rootsi botaanik 23. september – Hokusai, jaapani kunstnik 23. november – Gracchus Babeuf, prantsuse revolutsionäär Pehr von Afzelius, rootsi arstiteadlane ja arst 28. märts – François Guillemot de Villebois, bretooni päritolu Venemaa mereväelane, viitseadmiral 9. mai – Nikolaus Ludwig von Zinzendorf, herrnhuti vennastekoguduse looja 22. mai – Israel ben Eliezer, rabi 25. oktoober – George II, Suurbritannia ja Iirimaa kuningas ning Hannoveri kuurvürst
1761

◄ | 17. sajand | 18. sajand | 19. sajand | ► ◄ | 1730. aastad | 1740. aastad | 1750. aastad | 1760. aastad | 1770. aastad | 1780. aastad | 1790. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 1757 | 1758 | 1759 | 1760 | 1761 | 1762 | 1763 | 1764 | 1765 | ► | ►► 1761. aasta (MDCCLXI) oli 18. sajandi 61. aasta. ... ... 28. jaanuar – Marguerite Gérard, prantsuse maalikunstnik ja graveerija 1. veebruar – Christiaan Hendrik Persoon, Lõuna-Aafrikast pärit peamiselt Prantsusmaal tegutsenud arst, mükoloog ja botaanik 19. aprill – Otto Wilhelm von Essen, baltisaksa päritolu Venemaa poliitik ja mereväelane 2. mai – Richard Anthony Salisbury, Briti botaanik 3. mai – August von Kotzebue, saksa näitekirjanik, prosaist, publitsist, teatrijuht 6. mai – Stanisław Bonifacy Jundziłł, leedu botaanik 19. juuli – Vassili Petrov, vene füüsik 18. oktoober – Franz Seraph von Orsini-Rosenberg, Austria vürst, väejuht ja ratsaväekindral 20. november – Pius VIII, paavst 1. detsember – Marie Tussaud, Šveitsi vahakujude vormija 24. detsember – Selim III, Osmanite riigi sultan 27. detsember – Michael Andreas Barclay de Tolly, vene väejuht 27. detsember – Alexandre Lenoir, prantsuse arheoloog ja muinsuskaitsja 11. jaanuar – Erich Johann von Vietinghoff, Liivimaa mõisnik ning Venemaa keisririigi kõrge ametnik 17. aprill – Thomas Bayes, Briti matemaatik ja presbüterlik vaimulik 4. juuli – Samuel Richardson, inglise kirjanik ja trükkal
Osseedid

Osseedid on idairaani keelte hulka kuuluvat osseedi keelt kõnelev rahvas Kaukaasias. Neid on umbes 720 tuhat[viide?]. Venemaal kasutatav kohanimi "Osseetia" ja vastav rahvanimetus "osseedid" on gruusia päritolu. Osseedid on varakeskajal Pärsiast Kaukaasiasse rännanud alaani ja sküüdi hõimude järeltulijad. Osseetidele lähedane rahvas jasüügid elas umbes 2500 aastat tagasi Aasovi mere põhjakaldal, kust rändas Pannooniasse (tänapäeva Ungari alale). Antiikajal seda hõimu kardeti, sest nad korraldasid ümbritsevatele aladele röövretki. Hilisantiigis lakati neid mainimast. Keskajal, 14. sajandil liikus uus osseedi hõim, jassoonid, Ungarisse. Hõimu ungarikeelne nimetus Jász. Hõimu liikmeid on esmamainitud 1318. Nad jäid Ungarisse elama, 18. sajandil kaotasid oma keele ja peavad end tänapäeval ungarlasteks, kuid on kohati säilitanud oma identiteedi ja mälestuse oma päritolust. Gruusia keeles nimetatakse Alaaniat ja alaane sõnadega oseti ja osebi. 14. sajandi lõpul laenas Venemaa selle nimetuse ja hakkas sellega kunagisi alaane nimetama. Vana vene nimetus selle rahva kohta oli "jass". Vene keele kaudu levis osseetide nimetus ka teistesse keeltesse. Tänapäeval on osseetide omanimetus irättä, vanasti iron. See on seotud indoeuroopa sõnaga arien, mis tähendab õilsat. See vihjab osseetide pärinemisele aarjalaste hulgast. Osseetide kodumaa on Osseetia, mis tänapäeval on jaotunud Põhja-Osseetia (kuulub Venemaale) ja Lõuna-Osseetia (de jure kuulub Gruusiale, kuid de facto tegutseb iseseisva riigina, selle iseseisvust on tunnustanud Venemaa, Nicaragua, Venezuela, Nauru ja Tuvalu) vahel. Osseete on maailmas 720 tuhat, kellest kolm viiendikku, 445 tuhat elab Põhja-Osseetias. Tänapäeval elab kõige rohkem osseete Venemaal (528 500). Järgnevad Süüria (59 000), Gruusia (14 000), Türgi (37 000) ja Lõuna-Osseetia (30 000). Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmeil 93 osseeti. Esimese 17 riigi seas on Süüria ja Türgi kõrval 15 endise NSV Liidu riiki. Umbes 80% osseetidest on õigeusklikud, 15–20% on muslimid. Islamit esineb Põhja-Osseetias. Abajtõ Vaso (Vassili Abajev) Alan Dzagojev (Zähojtõ Alan) Veronika Dudarova (Dudaratõ Veronikä) Valeri Gergijev (Gergitõ Valeri) Alan Huõgatõ (Alan Hugajev) Elbert Tuganov (isa poolt) "Arhiivikoopia". Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 6. september 2018. Vaadatud 7. septembril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://pop-stat.mashke.org/georgia-ethnic2014.htm Anu Tõnurist, Pilte rahvaloendusest, Tallinn 2013. Vikerraadio saade osseetidest
Gerhard Huyn van Amstenrade

Gerhard Huyn van Amstenrade (ka Gert Huyn von Amstenrad; Gerdt (Gerd, Gert) Huyn (Huin, Hüin, Huen, Hune, Hüne) van (von) Anstenraedt (Anstenraidt, Anstenradt, Anstenrade, Amstenraedt, Amstenraide); surnud enne 1564 Tallinnas) oli Liivi ordu liige ja viimane Rakvere foogt. Gerhardi vanemad olid arvatavasti Gerhard Huyn von Amstenraide zu Geleen ja Agnes von Printhagen. Ta pärines Geleenist Aacheni lähedalt. Tema suguvõsa oli piirkonnas üks mõjukamaid. 1536. aastal sai Amstenraide Rakvere foogtiks ja oli seda kuni Liivi sõjani. 1558. aasta sügisel langes Rakvere ordulinnus venelaste kätte, kuid Amstenraide siirdus Tallinna ja jätkas vähemalt sümboolselt Rakvere foogti ametikoha täitmist. Ka pärast seda, kui Tallinn ja Põhja-Eesti vandusid 1561. aastal truudust Rootsile, jäi ta Tallinna elama, kus suri enne 1564. aastat. 2. mail 1555 ostis ta Joachim Priori (Jochim Prior, Jochym Pryer) Rahkla mõisa (Rachküll) ja külad. Huyn (nl) aadlisuguvõsa Amstenrade loss (nl; Amstenrade, Limburgi provints (Holland)) Allgemeine Encyclopädie der Wissenschaften und Künste, Section 2 H-N, Theil 12 Hum-Hypexodon, bearbeitet J. S. Ersch und J. G. Gruber, Leipzig: Brockhaus 1834, lk. 279 AIS otsing: 1, 2 Jochim Prior verkauft dem Gerdt Huin van Anstenraedt, DO. -Vogt zu Wesenberg seinen Hof zu Rachküll mit allen Gütern, den 2. Mai 1555, Arhivaal: EAA.2069.2.752 Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 454 (lk 357–358). C. Schirren: Quellen zur Geschichte des Untergangs livländischer Selbständigkeit., Reval : F. Kluge 1862 (lk. 52, 54, 88, 89, 90, 91, 94, 95, 138, 189, 191, 202, 204, 228) archive.org
Au pair-tüdruk

Au pair-tüdruk [op'äär] või ka au pair-poiss (ka: au pair) on täisealine noor inimene, kes keeleoskuse parandamise ning välisriigi (või riigi teise piirkonna) eluga tutvumise eesmärgil elab välismaa (või kodumaa teise piirkonna) peres lapsi hoides ja sellega seotud majapidamistöid tehes, saades vastutasuks tasuta öömaja ning toidu ning taskuraha. Teda ei kohelda teenijana, vaid pigem perekonnaliikmena. Paljudes riikides on au-pair-tüdruku staatus ja õigused riigi poolt kindlaks määratud. Väljend tuleneb prantsuskeelsest väljendist au pair. See väljend tähendab muu hulgas 'korteri ja kosti eest; vastuteene eest', mis väljendab ühelt poolt töötamise ja teiselt poolt majutamise ja toitmise tingimusi, mis on mitterahalised. Inglise keele sõnaraamatud viitavad inglise sõna au pair päritolule prantsuse väljendist au pair tähendusega 'võrdväärselt, ühe pulga peal'. Au pairilt oodatakse laste eest hoolitsemist ja kergeid majapidamistöid. Nad ei ole kohustatud kodutöödeks, mis ei ole seotud laste või ühiste elamispindadega, mida hoitakse korras kõigi perekonnaliikmete poolt. Au pairi kohustuste hulka võivad kuuluda: laste äratamine laste kooli viimine/koolist toomine laste aitamine kooli kodutöödega lastega mängimine laste parki, mängugruppidesse või muudele tegevustele viimine lastele lihtsa toidu valmistamine laste pesu pesemine ja triikimine laste voodi korda tegemine laste vannitoa koristamine köögi puhtana hoidmine, sh. põranda pühkimine ja pesemine poes sisseostude tegemine Au Pair Garden Au Pair requirements and responsibilities Au Pair Garden - Families and Au Pairs' place International Au Pair Association