Sidekriips

Sidekriips on kirjavahemärk -. Selle peamised funktsioonid õigekirjas on sidumine ja eraldamine. Lisaks sellele saab sidekriipsu kasutada ka lugemise hõlbustamiseks ja sõnade asendamiseks. Eesti õigekirjas on siduva sidekriipsu kasutamine kohustuslik. Siduvat sidekriipsu kasutatakse nendel juhtudel: Liitsõnade koondamisel, kus kriips seob kaks eraldi seisvat sõna üheks sõnaks. Hõbe- ja kuldesemed, laevakokad ja -madrused. Liitsõnu saab koondada ka sulgudega. Kõik (hõbe-, kuld-) ehted. Kuid ühe sulustatud komponendi puhul ei kasutata sidekriipsu. Kõik (kuld)ehted. Poolitamisel, kus rea lõppu mittemahtuv sõnapoolik viiakse üle järgmise rea algusesse. Eesti õigekirja poolitusreeglid: Esimest järku poolituskoht asub iga tüve ees. Hane-kasvandus, veo-auto, vee-kraan. Võõrosiste puhul pole tüvepiiri nägemine vajalik. Eks-tserpt või ekst-spert, mõlemad on korrektsed. Teist järku poolituskoht asub tüvepiiride vahel. Ai-and, ani-oon, kara-uul. Ühetüvelisi sõnu poolitatakse lahksilpsete vokaalide vahelt ja nende vahel olevaist konsonanditähtedest viimast või ainukest järgmisele reale viies. Vat-rab, kar-dioid, ka-rauul. Ühteainsat tähte sõnast ega liitiumiosast ei viida üle ega jäta rea lõppu. Eesti õigekirjas on eraldava sidekriipsu kasutamine sageli kirjutaja otsustada, sest tihtipeale on tegu selgitussidekriipsuga ja seda kasutatakse parema loetavuse eesmärgil. Kuid on ka juhtumeid, kus eraldussidekriipsu kasutamine on kohustuslik. Eraldavat sidekriipsu kasutatakse nendel juhtudel: Et näidata tüvepiiri. Pikkades liitsõnades. Allmaaraudtee-liiniinspektor = all-maaraudteeliiniinspektor. Liitiumiosade rühmitamiseks. Allmaaraudteeliini-inspektor on inspektorite liik, allmaaraudtee-liiniinspektor on liiniinspektorite liik. Eksilugemise vältimiseks. Puu-rauk või puur-auk. Enam kui kahe sama tähe järjendis. Maa-ala, krepp-paber, mee-eelistaja. NB! Tuleb jälgida, et liitsõnad osad rühmituvad õigesti ning vajadusel peaks lisama teise sidekriipsu. Kohatu oleks kirjutada kodu-uurimisjuhid, sest see viitab kodustele uurimisjuhtidele, arusaadavam oleks kirjutada koduuurimisjuhid, kodu-uurimis-juhid, koduuurimise juhid, kodu-uurimise juhid jne. Liitumites, kus komponent on suurtäheline või jutumärkides. Kaug-Ida, eba-Aristoteles või Eba-Aristoteles, “Brand”-näidend, uulitsapoisi-“haridus”. Kuid “Brand”näidend ja uulitsapoisi”haridus” võivad uuendina kõne alla tulla. Kui selline sõna muutub väiketäheseks sõnamoodusti tagajärjel siis ei kasutata sidekriipsu, kuna selle otstarve on kadunud. Ebaaristootelik, kaugidalane. Kompulatiivliitnimisõnades, mida nimetatakse ka ja-sidekriipsuks. Ema-isa (ema ja isa), noad-kahvlid, kimpsud-kompsud. NB! Kompulatiivide moodustamise puhul käib eelseisev täiend kogu liitsõna, seega ka teise sõna kohta. Paarisomadussõnade puhul võib sõna kirjutada sidekriipsuga. Hallikas-kollane, naiiv-romantiline, atomistlik-molekulaarne. Kuid see on vajalik peamiselt siis kui kumbagi osa soovitakse eraldi käänata ja esikomponendil on täielik sõnakuju. Hallikal-kollakal, mustal-valgel. Paarid, kus esikomponendi käänamine pole võimalik, võib need kirjutada ilma sidekriipsuta. Sinipunane = sini-punane, naiivromantiline = naiiv-romantiline. Paarid, kus esikomponendi käänamine on võimalik, võib jätta need ka muutmata ja osa kirjutatakse sellel juhul kokku. Hallikaskollakad, kumernõgus, mustvalgel. Lik-, lis-liitelise esikomponendi ja pikkade võõrsõnade puhul on tavaks kasutada sidekriipsu. Spekulatiiv-allegoorilises, onomatopoeetili-deskriptiivseid. Reduplikatiivadverbides, kus sidekriips on valdav, kuid funktsioonitu. Samm-sammult = sammsammult, järk-järgult = järkjärgult Sama kehtib fraaside kohta. Võib-olla = võibolla, nii-öelda = niiöelda. Sõnade veerimise, venitamise või silpide kaupa rõhutamisel. G-h-a-n-a, tr-r-r!, me-he-le. Liitsõna lühendites ühendatakse osad sidekriipsuga kui nende lühendamisel on kasutatud muid võimalusi peale valiktähtlühendi. Ped-dr (pedagoogikadoktor), reg-süsteemid (regulatsioonisüsteemid). Liitomadussõnades, kui selle eesosa on nimi. Peipsi-lähedane, Vene-aegne, Mozarti-taoline. Kuid kui see omadussõna on rohkem kui kahesõnaline, siis ei panda sidekriipsu. Musta mere äärne, kuninganna Victoria aegne, Wolfgang Amadeus Mozarti aegne. Selle alla kuuluvad ka täiendosad, mis täpsustavad nimedes asukohta. Lõuna-Eesti, Väike-Maarja, Uus-Lõuna-Wales, Sauna-Madis. Kui käänata rahvapäraseid paarissõnu, mis juba kirjutatakse sidekriipsuga, siis käänduvad mõlemad pooled. Naised-lapsed, naiste-laste, mitu-setu, mitut-setut. Vahemaade puhul võib panna kas mõttekriipsu või sidekriipsu. Volga-Doni kanal või Volga--Doni kanal, Tallinna-Peterburi maantee, Tallinna-Amsterdami-Londoni lennuliin, loode-kagu suund. Kokkukirjutistes, kui üks sõnaosa on tähelühend, täht või tsitaatsõna. Üksiktähe järel. A-täht, T-särk, C-vitamiin. Tähelühendi järel kui lühendile lisatakse muutelõpp. A-sse, aü-le, postimees.ee-st Tsitaatsõnade puhul. Aedvilja-quiche, topless-neiu. Muudel juhtudel jääb sidekriipsu kasutamine kirjutaja enda otsustada. Liitsõnad, kus eesosa on märk või number. 8tunnine tööpäev või 8-tunnine tööpäev, 50aastane, +-märk. Käänates märke, numbreid ja suurtähtlühendeid. LHV-ga või LHVga, 264-st või 264st. Sageli kasutatakse sidekriipsu numbriindeksi lisamisel nimele, kuid mitmesõnalise nime puhul see pikeneb ja muutub mõttekriipsuks. Kontserdisari Pirita 88, ruumilaev “Sojuz 5”. Kasutades ja-sidekriipsu kahe autori nime ühendamisel, jäävad mõlemad nimed käänduma. Stefani-Boltzmanni, Wanradti-Koelli. Kaksikperekonnanime puhul esiosa ei käändu. Scultz-Bertami kirjad. Tavaliselt kasutatakse koondliitumites ühte sidekriipsu. Marja-puuviljamahlad, ajaloo-keeleteaduskond. Põhisõna paaris- või mitmikmõistetele lisamisel kasutatakse kahte või enamat. Puna-rohe-värvipimedus, inim-masin-süsteem. Käsikirjades dubleeritakse sidekriips järgmise rea algusesse näitamaks, et tegu ei ole lihtsalt poolitamisega. samm- -sammult Sõnad seenior ja juunior võib lisada nimele sidekriipsuga, kuid see on tarbetu. Tamm seenior või Tamm-seenior. Kui nimi on kaheosaline on perekonna ühendamine seenior- või juunior-osaga viga. Robert Downey Junior. Sama kehtib ka kaksikeesnimede puhul. Mari-Annile, Falk.Valguga, Anni-Liisile. Ad hoc sõnade sidumine ahelliitumiks. Aega-küll-meeleolu, anna-mulle-andeks-naeratus, mis-see-minusse-puutub-nägu. Rahvapärased liitiumi, kus nime kasutatakse omastava eesliitena. Liisa-tädi (tädi Liisa), Seegeni-mutt, Juuli-preili, Kastani-härra. Tuletised, mis on saadud mitmesõnalistest nimedes, et neid oleks kergem lugeda. Saul-bellow’lik kirjeldus, addis-abebalane, bernard-kangrolik romaan. Erelt M., Kasik R., Metslang H., Rajandi H., Ross K., Saari H., Tael K., Vare S. Eesti keele grammatika II. Süntaks. pp 420-421. Erelt M., Kasik R., Metslang H., Rajandi H., Ross K., Saari H., Tael K., Vare S. Eesti keele grammatika II. Süntaks. lk 421. Erelt M., Kasik R., Metslang H., Rajandi H., Ross K., Saari H., Tael K., Vare S. Eesti keele grammatika II. Süntaks. pp 421-422. Erelt M., Kasik R., Metslang H., Rajandi H., Ross K., Saari H., Tael K., Vare S. Eesti keele grammatika II. Süntaks. lk 422. Erelt M., Kasik R., Metslang H., Rajandi H., Ross K., Saari H., Tael K., Vare S. Eesti keele grammatika II. Süntaks. pp 420-423. Erelt M., Erelt T., Ross K. Eesti keele käsiraamat. pp 136-138. Erelt M., Kasik R., Metslang H., Rajandi H., Ross K., Saari H., Tael K., Vare S. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lk 424. Erelt M., Erelt T., Ross K. Eesti keele käsiraamat. Lk 138.