laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tihumeeter

Tihumeeter on mittesüsteemne mahuühik (lühend tm), mis on võrdne ühe kuupmeetri puidumassi ruumalaga. Harva kutsutakse ka tihemeetriks. Oluline on rõhutada, et mõeldud on tihedat, õhuvahedeta puitu, mõõdetakse või hinnatakse ilma kooreta (tähis: ka – koore alt) või koos koorega (tähis: kp – koore pealt). Suhteliselt lihtne on mõõta kandilise ristlõikega materjali, siis lähtutakse tema nimimõõtudest ja arvutatakse tema maht kui risttahukate mahtude summa. Keerukam on lugu paberipuu või küttepuudega, kus tihe puidumaht (tihumeetrid) leitakse virna mõõtmete järgi arvutatud virna mahu ja virna tihedusest sõltuva koefitsiendi (tavaliselt 0,5–0,6) korrutisena. Põhimõtteliselt on olemas metoodikad selle koefitsiendi määramiseks sõltuvalt puiduliigist, selle keskmisest diameetrist ja virnastamisviisist, ent enamasti on tegemist ostja ja müüja vahelise tavapraktikal tugineva kokkuleppega. Saepalkidel, mille hind ja ka mõõdud on suuremad, mõõdetakse tihumeetrite saamiseks iga palki eraldi. Nüüdisaegsetes saeveskites on selleks laserkiirtega mõõtvad sorteerimisliinid. Kõnekeeles lühendatakse see tihti lihtsalt "tihuks" (nt "ostis tihu leppa"). Ruumimeeter
István Énekes

István Énekes (20. veebruar 1911 Budapest – 2. jaanuar 1940 Budapest) oli Ungari poksija. Énekes oli kokku neljakordne Ungari meister: kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) aastatel 1929, 1930 ja 1932 ning kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) aastal 1931. Énekes võitis kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1932. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Énekes võitis kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) ning kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. 1932 – Ungari Kuningriigi Teeneteordeni (ungari keeles Magyar Érdemkereszt) kavaler István Énekesi noorem vend Vilmos oli samuti tuntud Ungari poksija. 10. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1932. Tulemused inglise keeles 3. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1930. Tulemused inglise keeles 4. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1934. Tulemused inglise keeles István Énekes veebisaidil Olympedia (inglise)
Vladimir Pool

Vladimir Pool (sündinud 1. aprillil 1939 Krasnojarski krais Ülem-Suetuki külas) on endine NSV Liidu RJK ohvitser ja Eesti NSV RJK esimehe asetäitja (1988–1991). Vladimir Pool õppis Krasnojarski raudteetranspordi tehnikumis (lõpetas aastal 1957) ja Leningradi raudteetranspordi instituudis. Aastatel 1958–1961 teenis ta Tšukotkal Nõukogude armees. Ta töötas veebruarist 1970 KGB-s, seejuures 1973–1978 Pärnu KGB ülema asetäitjana. Aastatel 1971–1976 õppis Vladimir Pool NSV Liidu RJK Moskva vastuluure akadeemias. Aastatel 1978–1986 töötas ta Moskvas KGB keskaparaadis. 1986. aastast oli ta ENSV RJK 6. osakonna (majandusvastuluure) ülem. Aastatel 1988–1991 oli ta Eesti NSV KGB esimehe asetäitja. "Minu elu ja teenistus KGBs", [Tallinn] : Postimees Kirjastus, 2019 ISBN 9789949669042 "Konstantin Päts. Vang nr 12", [Tallinn] : Postimees Kirjastus, 2020 ISBN 9789916603024 “Johan Laidoner. Hävitatud elu”, [Tallinn] : Postimees Kirjastus, 2022 ISBN 9789916712023 Endine KGB-lane: spiooniks sobivad head suhtlejad, Eesti Päevaleht, 10. märts 2012 Nädala raamat - KUKU taskuhääling, Vladimir Pool: „Minu elu ja teenistus KGBs“ Olev Remsu. Gary Powers ja Vladimir Pool, postimees.ee (tasuline) 15. märts 2019; Postimehe paberleht, 16. märts 2019. Olev Remsu. Kuidas toimus Konstantin Pätsi töötlemine ja jälitamine? Retsenstioon Vladimir Pooli teosele "Konstantin Päts. Vang nr 12". Arvamus, kultuur, ajalehe Postimees lisa, 29 august 2020
Aleksander Suur (jurist)

Aleksander Suur (27. september 1905 Valga – 14. detsember 1961) oli eesti jurist. Ta õppis 1925–1933 Tartu Ülikoolis õigusteadust, Rotalia vilistlane. 1927–1935 Petseri- ja Narvataguste maade kinnistuskomisjoni sekretär, 1935–1938 Riigiparkide Valitsuse sekretär-juriskonsult, 1938–1940 Loodushoiu- ja Turismi-Instituudi parkide inspektor. 1941–1944 oli ta Maanteede Valitsuse, 1950. aastail ETKVLi tööstuskontori ametnik, 1957 ETKVLi Kaubandusliku Inventari Tehase osakonnajuhataja. Talle anti Loodushoiu Nõukogu 24. aprilli 1940 otsusega talle III järgu looduskaitsemärk. Ta on maetud Metsakalmistule. "Looduskaitsemärke looduskaitse tegelasile". Postimees (1886–1944), nr. 115. 30. aprill 1940.
Jelgava kreis

Jelgava kreis (saksa keeles Oberhauptmannschaft Mitau, Mitausche Kreis, vene keeles Митавский (обер-гауптманствo) уезд) oli haldusüksus Venemaa keisririigis Kuramaa kubermangus aastatel 1819–1917. Kuramaa kubermangu haldusjaotuse ja -asutuste eripäraks oli Kuramaa hertsogiriigi ajast jäänud korraldus, kus kreisi taseme haldusasutused ei olnud igas kreisis-maakonnas, vaid kahe kreis üle tegutsesid haldus- ja politseiasutused Oberhauptmannschafti (vene keeles (обер-гауптманства) ehk округ) Aizpute Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Hasenpot), Kuldīga Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Goldingen), Tukumsi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Tukkum), Miitavi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Mitau), Selburgi Oberhauptmannschaft) tasemel. Miitavi Oberhauptmannschafti keskus oli endine Kuramaa hertsogiriigi pealinn Jelgava (saksa keeles Mitau, eestipäraselt Miitavi), kreisi kuulusid veel 2 maakonda ja 8 kihelkonda: Dobele kreis (Hauptmannschaft Doblehn; Добленский (гауптманствo) уезд ) 1 linn: kubermangulinn Jelgava (Gouvernementstadt Mitau) ja alev: Dobele (Doblehn) Jelgava kihelkond (Kirchspiel Mitau), kus Liivimaa kindralsuperintendi mõisad, Baumhof, Swehthof, Grünhof, Sallgaln, Dalbingen, Gross-Würzau Dobele kihelkond (Kirchspiel Doblehn), kus Doblene saksa kirikumõis, Doblene läti kirikumõis, Schuhkst, Mežmuiža kihelkond (Kirchspiel Gränzhof), Grenzhof, Hofzumberge Sesava kihelkond (Kirchspiel Sessau), Sessau. Bauska kreis (Hauptmannschaft Bauske; Баускский уезд) 1 linn: Bauska (Bauske) Bauska kihelkond (Kirchspiel Bauske), Bauska saksa kirikumõis (Pastorat), Bauska läti kirikumõis, Alt-Rahden, Barbern, Mesoten, Zohden, Iecava kihelkond (Kirchspiel Ekau), Ekau Pastorat, Vecumnieki kihelkond (Kirchspiel Neugut), Neugut, Baldone kihelkond (Kirchspiel Baldohn), Baldohn. VELK Kuramaa konsistooriumiringkond lv:Jelgavas apriņķa muižu nosaukumi ('Jelgava kreisi mõisate loend') Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 419–419. Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik, 1890–1907 Митава, Митавский уезд (бывший Добленский) Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 388-. Digitaalselt Bornhaupt, Christian (1855). Entwurf einer geographisch-statistisch-historischen Beschreibung Liv-, Ehst- und Kurlands, nebst einer Wandkarte. Riga: W.F. Häcker.
Korvpall 2012. aasta suveolümpiamängudel

Korvpallivõistlused 2012. aasta suveolümpiamängudel toimusid 28. juulist 12. augustini. Mänge peeti Londonis kahel väljakul - Basketball Arena ja The O2 Arena. Eelmiste 2008. aasta Pekingi olümpiamängude kolm paremat meeskonda olid: Olümpiavõitja: USA Hõbemedal: Hispaania Pronksmedal: Argentina Olümpiavõitja: USA Hõbemedal: Hispaania Pronksmedal: Venemaa 4. koht: Argentina 5. koht: Brasiilia 6. koht: Prantsusmaa 7. koht: Austraalia 8. koht: Leedu 9. koht: Suurbritannia 10. koht: Nigeeria 11. koht: Tuneesia 12. koht: Hiina Eelmiste 2008. aasta Pekingi olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid: Olümpiavõitja: USA Hõbemedal: Austraalia Pronksmedal: Venemaa Olümpiavõitja: USA Hõbemedal: Prantsusmaa Pronksmedal: Austraalia 4. koht: Venemaa 5. koht 6. koht 7. koht 8. koht 9. koht 10. koht 11. koht 12. koht Ameerika Ühendriikide korvpallimeeskond 2012. aasta suveolümpiamängude turniiril Korvpalli ametlik lehekülg Londoni OM-il FIBA ametlik koduleht
Eestvaade

Eestvaade on üldisemas mõttes vaade (millelegi/kellelegi) eestpoolt, vaade (millegi/kellegi) esiküljele; ka selle kujutis joonisena, fotona vm. Geomeetrias on definitsiooni kitsendatud: eestvaade on joonis, millel on kujutatud ruumilist kujundit eestpoolt vaadatuna. Külgvaade Pealtvaade Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] Abel, E. & L. Lepmann, 2010. Matemaatika mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. 360 lk
Franz Josefi liustik

Franz Josefi liustik (inglise keeles Franz Josef Glacier, maoori keeles Ka Roimata o Hinehukatere) on oruliustik Westland Tai Poutini rahvuspargis Uus-Meremaa Lõunasaare läänerannikul. Liustik on umbes 12 km pikk. Koos naabruses (u 20 km lõuna pool) asuva, samuti Lõuna-Alpide mäestikust algava Foxi liustikuga on eriline see, et need liustikud lõppevad troopilises vihmametsas (u 300 m kõrgusel merepinnast) ja on ühed kergemini ligipääsetavad liustikud maailmas. Liustiku serv asub samanimelisest asulast (Franz Josef) umbes 5 km kaugusel. Liustikust saab alguse Waiho River. Liustikule pani 1865. aastal nime saksa päritolu geoloog, looduseuurija ja paleontoloog Julius von Haast Austria-Ungari tollase keisri Franz Joseph I järgi.
Gross

See artikkel räägib arvust. Nime kohta vaata artiklit Gross (perekonnanimi). Gross ehk tosin tosinat on arvu 144 ehk 12×12 nimetus. Abel, E. & L. Lepmann, 2010. Matemaatika mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. 360 lk
Harilik murd

Harilik murd (ka murd) on kahe täisarvu a ja b jagatisena esitatud ratsionaalarvu avaldis kujul a b {\displaystyle {\frac {a}{b}}\qquad {}} või a / b , {\displaystyle \qquad a/b,} kus b ei ole 0. Arvu a nimetatakse murru lugejaks ja arvu b murru nimetajaks. Neid eraldavat joont nimetatakse murrujooneks. Juhul, kui murru lugeja on nimetajast absoluutväärtuselt suurem või sellega võrdne (|a|≥|b|), nimetatakse seda liigmurruks. Kui lugeja on nimetajast absoluutväärtuselt väikesem (|a|<|b|), siis nimetatakse seda murdu lihtmurruks. Näiteks murrud 7/3, 10/10 ja 23/13 on liigmurrud, kuid murrud 2/3 ja 5/13 on lihtmurrud. Iga liigmurd on esitatav segaarvuna. Murdude a/b ning c/d summa on esitatav murruna a b + c d = a d + c b b d . {\displaystyle {\frac {a}{b}}+{\frac {c}{d}}={\frac {ad+cb}{bd}}.} Murdude summa lihtsustub, kui selle nimetajal ja lugejal leidub ühiseid tegureid. Murdude a/b ning c/d korrutis on esitatav murruna a b c d = a c b d . {\displaystyle {\frac {a}{b}}\,{\frac {c}{d}}={\frac {ac}{bd}}.} Murdude korrutis lihtsustub, kui selle nimetajal ja lugejal leidub ühiseid tegureid.  Pikemalt artiklis Murru laiendamine Murru lugeja ja nimetaja korrutamine sama nullist erineva arvuga. Vajalik liitmisel, kui nimetajad on erinevad.  Pikemalt artiklis Murru taandamine Murru lugeja ja nimetaja jagamine sama nullist erineva arvuga. Seda tehes jääb murru väärtus samaks. 2 4 = 1 2 {\displaystyle {\frac {2}{4}}={\frac {1}{2}}} Jagasime murru 2 4 {\displaystyle {\frac {2}{4}}} lugeja ning nimetaja kahega ja saime murru 1 2 {\displaystyle {\frac {1}{2}}} Algebraline murd Abel, E. & L. Lepmann, 2010. Matemaatika mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. 360 lk Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu. Harilik murd, KAE Kool
Sēlpilsi kreis

Sēlpilsi kreis (saksa keeles Oberhauptmannschaft Selburg, Selburgsche Kreis, Dünaburgsche Kreis, vene keeles Зельбургский уезд) oli Kuramaa kubermangu kuulunud haldusüksus Venemaa keisririigis Liivimaal aastatel 1819–1917. Kuramaa kubermangu haldusjaotuse ja -asutuste eripäraks oli Kuramaa hertsogiriigi ajast jäänud korraldus, kus kreisi taseme haldusasutusi ei olnud igas kreisis-maakonnas, vaid haldus- ja politseiasutused Oberhauptmannschafti (vene keeles (обер-гауптманства) ehk округ) Aizpute Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Hasenpot), Kuldīga Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Goldingen), Tukumsi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Tukkum), Miitavi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Mitau), Selburgi Oberhauptmannschaft) tasemel olid määratud kahe kreisi peale. Selburgi Oberhauptmannschafti kuuluvad alad asusid Kagu-Lätis, Daugava jõest lõuna pool. Sēlpilsi/Daugavpilsi kreisi kreisilinn oli Jēkabpils (saksa keeles Jakobstadt), kreisi kuulusid veel kaks maakonda, viis kihelkonda ja üheksa slobodat: Jaunjelgava kreis (Hauptmannschaft Friedrichsstadt; Фридрихштадтский уезд) kaks linna: kreisilinn Jēkabpils (Kreisstadt Jakobstadt) ja Jaunjelgava (Friedrichsstadt) Sēlpilsi kihelkond (saksa Kirchspiel Selburg, läti Sēlpils draudzes novads), Nereta kihelkond (Kirchspiel Nerft, Neretas draudzes novads) Aizkraukle kihelkond (Kirchspiel Ascheraden, Aizkraukles draudzes novads) Ilūkste kreis (Hauptmannschaft Illuxt; Иллукстский уезд) kaks kaubaalevit: Ilūkste (Illuxt) ja Vecsubate (Alt-Subbat, Алтъ-Суббатъ). Daugavpilsi kihelkond (Kirchspiel Dünaburg, Daugavpils draudzes novads) ja Aizlauce kihelkond (Kirchspiel Ueberlauz, Aizlauces draudzes novads); üheksa slobodaad (saksa slobodden, Flecken, Слобода). Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 406–419. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 406–419. Bornhaupt, Christian (1855). Entwurf einer geographisch-statistisch-historischen Beschreibung Liv-, Ehst- und Kurlands, nebst einer Wandkarte. Riga: W.F. Häcker.
Tukumsi kreis

Tukumsi kreis (saksa keeles Oberhauptmannschaft Tukkum) oli Kuramaa kubermangu kuulunud haldusüksus Venemaa keisririigis Liivimaal aastatel 1819–1917. Kuramaa kubermangu haldusjaotuse ja -asutuste eripäraks oli Kuramaa hertsogiriigi ajast jäänud korraldus, kus kreisi taseme haldusasutused ei olnud igas kreisis-maakonnas, vaid kahe kreis üle tegutsesid haldus- ja politseiasutused Oberhauptmannschafti (vene keeles (обер-гауптманства) ehk округ) Aizpute Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Hasenpot), Kuldīga Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Goldingen), Tukumsi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Tukkum), Miitavi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Mitau), Selburgi Oberhauptmannschaft) tasemel. Tukumsi kreisi kreisilinn Tukums, kreisi kuulusid veel kaks maakonda ja seitse kihelkonda (politischen kirschspiel): Tukumsi kreis (Hauptmannschaft Tuckum; Туккумский уезд) üks linn: kreisilinn Tukums (Kreisstadt Tuckum) Tukumsi kihelkond (Kirchspiel Tukkum), Jaunpilsi kihelkond (Kirchspiel Neuenburg), Auce kihelkond (Kirchspiel Auz) Talsi kreis (Hauptmannschaft Talsen; Тальсенский уезд) kolm alevit: Kandava (Kandau), Sabile (Zabeln) ja Talsi (Talsen) Kandava kihelkond (Kirchspiel Kandau), Sabile kihelkond (Kirchspiel Zabeln), Talsi kihelkond (Kirchspiel Talsen), Ārlava kihelkond (Kirchspiel Erwalen). 20. sajandiks oli Tukumsi kreisi haldusjaotusüksusteks kujunenud kolm kihelkonda: Tukumsi kihelkond (saksa Kirchspiel Tuckum) Jaunpilsi kihelkond (saksa Kirchspiel Neuenburg), Auce kihelkond (saksa Kirchspiel Atze). http://demoscope.ru/weekly/ssp/rus_gub_97.php?reg=19 Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 419–419. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 422–423. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 419–419. Bornhaupt, Christian (1855). Entwurf einer geographisch-statistisch-historischen Beschreibung Liv-, Ehst- und Kurlands, nebst einer Wandkarte. Riga: W.F. Häcker. Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik, 1890–1907 Туккум, Туккумский уезд Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1912), seite 388-426
Kuldīga kreis

Kuldīga kreis (saksa keeles Oberhauptmannschaft Goldingen) oli Kuramaa kubermangu kuulunud haldusüksus Venemaa keisririigis Lätimaal aastatel 1819–1917. Kuramaa kubermangu haldusjaotuse ja -asutuste eripäraks oli Kuramaa hertsogiriigi ajast jäänud korraldus, kus kreisi taseme haldusasutused ei olnud igas kreisis-maakonnas, vaid kahe kreis üle tegutsesid haldus- ja politseiasutused Oberhauptmannschafti (vene keeles (обер-гауптманства) ehk округ) Aizpute Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Hasenpot), Kuldīga Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Goldingen), Tukumsi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Tukkum), Miitavi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Mitau), Selburgi Oberhauptmannschaft) tasemel. Kuldīga kreisi kreisilinn oli Kuldīga (saksa keeles Goldingen), kreisi kuulusid veel kaks maakonda ja kuus kihelkonda: Kuldīga kreis (Hauptmannschaft Goldingen; Гольдингенский уезд) üks linn: kreisilinn Kuldīga (Kreisstadt Goldingen) Kuldīga kihelkond (Kirchspiel Goldingen), Salduse kihelkond (Kirchspiel Frauenburg). Ventspilsi kreis (Hauptmannschaft Windau; Виндавский уезд) kaks linna: Ventspils (Windau) ja Piltene (Pilten) Ventspilsi kihelkond (Kirchspiel Windau), Piltene kihelkond (Kirchspiel Pilten), Dundaga kihelkond (Kirchspiel Dondangen). Kuldīga kihelkond (Kirchspiel Goldingen), Salduse kihelkond (Kirchspiel Frauenburg). Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 431. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 425–431. Bornhaupt, Christian (1855). Entwurf einer geographisch-statistisch-historischen Beschreibung Liv-, Ehst- und Kurlands, nebst einer Wandkarte. Riga: W.F. Häcker. Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1912). Kreis Goldingen, lk 493–533 Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik, 1890–1907 Гольдинген, Гольдингенский уезд
Aizpute kreis

Aizpute kreis (saksa keeles Oberhauptmannschaft Hasenpot) oli Kuramaa kubermangu kuulunud haldusüksus Venemaa keisririigis aastatel 1819–1917. Kuramaa kubermangu haldusjaotuse ja -asutuste eripäraks oli Kuramaa hertsogiriigi ajast jäänud korraldus, kus kreisi taseme haldusasutused ei olnud igas kreisis-maakonnas, vaid kahe kreisi üle tegutsesid haldus- ja politseiasutused Oberhauptmannschafti (vene keeles (обер-гауптманства) ehk округ) Aizpute Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Hasenpot), Kuldīga Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Goldingen), Tukumsi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Tukkum), Miitavi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Mitau), Selburgi Oberhauptmannschaft) tasemel. Aizpute kreisi kreisilinn oli Aizpute (saksa keeles Hasenpoth), kreisi kuulusid veel 2 maakonda ja 9 kihelkonda: Aizpute kreis (Hauptmannschaft Hasenpot; Газенпотский уезд) üks linn: kreisilinn Aizpute (Kreisstadt Hasenpot) Aizpute kihelkond (Kirchspiel Ordens-Hasenpot), Piltene-Aizpute kihelkond (Kirchspiel Piltens-Hasenpot), Saka kihelkond (Kirchspiel Sackenhausen), Alsunga kihelkond (Kirchspiel Alschwangen), Valtaiķi kihelkond (Kirchspiel Neuhausen), Embūte kihelkond (Kirchspiel Amboten), Gramzda kihelkond (Kirchspiel Gramsden). Grobiņa kreis (Hauptmannschaft Grobin; Гробинский уезд) kaks linna: kreisilinn Grobiņa (Kreisstadt Grobin) ja Liepāja (Libau) üks alev: Durbe (Durben) Grobiņa kihelkond (Kirchspiel Grobin), Durbe kihelkond (Kirchspiel Durben). Aizpute kihelkond (Kirchspiel Ordens-Hasenpot), Piltene-Aizpute kihelkond (Kirchspiel Piltens-Hasenpot), Saka kihelkond (Kirchspiel Sackenhausen), Alsunga kihelkond (Kirchspiel Alschwangen), Valtaiķi kihelkond (Kirchspiel Neuhausen), Embūte kihelkond (Kirchspiel Amboten), Gramzda kihelkond (Kirchspiel Gramsden). 20. sajandi alguses kuulusid kreisi järgmised kihelkonnad (politische kirchspiele): Alsunga kihelkond (Kirchspiel Alschwangen), Saka kihelkond (Kirchspiel Sackenhausen), Aizpute kihelkond (Kirchspiel Ordens-Hasenpot), Embūte kihelkond (Kirchspiel Amboten), Gramzda kihelkond (Kirchspiel Gramsden). http://demoscope.ru/weekly/ssp/rus_gub_97.php?reg=19 Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 444. Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1912). Kreis Hasenpoth, seite 534-573 Bornhaupt, Christian (1855). Entwurf einer geographisch-statistisch-historischen Beschreibung Liv-, Ehst- und Kurlands, nebst einer Wandkarte. Riga: W.F. Häcker. Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1912). Kreis Hasenpoth, seite 534-573 Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnastik, 1890–1907 Газенпот, Газенпотский уезд
Uppsala maja

Uppsala maja on Tartu linna vanim puumaja, see asub Tartu kesklinnas aadressil Jaani 7. Maja põhiosa valmis 1720. aasta paiku ning jäi õnnekombel puutumata linnas 25. juunil 1775 toimunud tulekahjust, milles hävis suurem osa linnast. Praeguse suuruse sai hoone aastatel 1777–1783. Peamiselt on seda kasutanud käsitöölised, kuid majas on elanud ka Liivimaa kohtusekretär. 19. sajandi alguses asusid hoones üliõpilaste üürikorterid, üürielamuna tarvitati seda veel Nõukogude ajalgi. Aastatel 1995–1996 renoveeriti hoone Tartu ja Uppsala linna koostöös Uppsala majaks. 28. maist 1996 kuni 2010. aastani täitis see külalistemaja funktsiooni, algselt linnaasutusena ning 2001. aastast OÜna Uppsala Maja, mille viimane juhataja oli Ruta Alakivi. Majutuskohana pälvis Uppsala maja 2009. aastal äramärkimise Lonely Planeti reisijuhis. Tänapäeval tegutseb Uppsala majas Tartu Linnavalitsuse avalike suhete osakond. Vaade Uppsala majale Jaani kiriku poolt, juuli 2012 Uppsala maja sissepääs, juuli 2012 Uppsala maja 19. sajandil Uppsala maja koduleht Internet Archive'is (seisuga 31. detsember 2013) Jüri Saar "Kahjumis Uppsala Maja viskab voodid välja" Postimees, 28.04.2010 Carolyn Bain jt Estonia, Latvia & Lithuania 5a ed, Footscray, Lonely Planet, 2009, lk. 113, ISBN 1741047706 Tartu linnavalitsuse avalike suhete osakond Tartu linnavalitsuse kodulehel Uppsala maja kultuurimälestiste riiklikus registris Uppsala maja koduleht Internet Archive'is (seisuga 31. detsember 2013) Uppsala maja portaalis Visittartu.com Jüri Saar "Kahjumis Uppsala Maja viskab voodid välja" Postimees, 28. aprill 2010
Nome

See artikkel räägib linnast USA Alaska osariigis. USA Texase osariigis asuva linna kohta vaata artiklit Nome (Texas). Nome (injupiaki Siqnazuaq) on linn Alaska osariigis USAs. Asub Sewardi poolsaarel Beringi mere ääres. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel olid linna elanikest 51,04% põlisameeriklased ja 37,89% valge rassi esindajad. Piirkonna põliselanikud on injupiaki keelt rääkivad inuitid. 1889 leiti tänapäeva linna lähedalt kulda. Järgnenud kullapalaviku käigus tekkis kullakaevajate asula, kus 1899. aastal oli umbes 10 000 elanikku. Nome linn asutati ametlikult 1901. aastal ja see oli mõnda aega Alaska suurim linn. 1905 ja 1934 toimunud tulekahjud ning 1900, 1913, 1945 ja 1974 lumetormid põhjustasid suuri purustusi kullakaevajate elamutele, millest tänapäevaks midagi säilinud ei ole. Nome on Anchorage'ist alguse saava iga-aastase Iditarodi koerarakendite võidusõidu sihtkoht. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.  Nome – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Marne'i lahing

Marne'i lahing, tuntud ka kui Esimene Marne'i lahing, oli Esimese maailmasõja lahing 5.–12. septembril 1914. Ühel poolel võitles Saksamaa, teisel poolel Prantsusmaa ning Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik. Prantsusmaa kaotas selles lahingus umbes 85 000 meest, Suurbritannia 1701 meest ja Saksamaa umbes 67 700 meest.[viide?] Lahing nurjas Schlieffeni plaani vallutada Prantsusmaa pealinn Pariis.