Föön (tehnika)

Föön on elektriline aparaat, mis tekitab sooja õhku juuste, käte või muu kuivatamiseks. Föön kuivatab juukseid, kiirendades juuste pinnalt vee aurustumist. Föönist tulev soe õhk soodustab vee molekulide aurustumist ning soojendab juuksekarvade vahel olevat õhku. Soe õhk saab sisaldada rohkem niiskust kui toatemperatuuril olev õhk ning seetõttu on veel lihtsam juustest õhku kanduda. Esimese fööni leiutas 1890. aastal prantsuse stilist Alexander F. Godefroy. Föönil on kaks olulist komponenti: elektriventilaator ja küttekeha. Elektriventilaator juhib fööni toatemperatuuril oleva õhu. Õhk liigub üle küttekeha ning selle käigus neelab soojust. Soojendatud õhk suunatakse föönist välja elektriventilaatori abil. Nikroomi kasutamine küttekehana on efektiivne, sest see on halb elektrijuht ning ei oksüdeeru kuumutamisel. Nikroomtraati juhitud elektrivool muudetakse halva elektrijuhtivuse tõttu soojusenergiaks, mida saab kasutada õhu soojendamiseks. Küttekeha soojendatud õhk juhitakse elektriventilaatori abil föönist välja. Elektriventilaator kasutab elektrivoolu, et tekitada õhu liikumist. Enamikul mudelitel saab õhu tugevust reguleerida ning see saavutatakse voolu tugevuse muutmisega. Kui toide on madal, siis ventilaator pöörleb aeglasemalt ning vähem õhku juhitakse läbi fööni. Suurema toitega mootor kiireneb ning ventilaator juhib rohkem õhku läbi fööni. Kõige populaarsemad föönitüübid tänapäeval: ioonsed, keraamilised, turmaliin ja titaanist. Ioonses tehnoloogias, tekivad negatiivselt laetud ioonid õhu möödumisel metallist küttekehast (nikroomtraat). Negatiivselt laetud ioonid lagundavad juustes positiivselt laetud vee molekule. Selle protsessi tulemusel väheneb juustes staatiline elekter. Keraamilistes föönides on keraamilisest materjalist küttekeha. Tekitab ühtlast soojust ning seetõttu on see juustele ohutum. Turmaliinföönid kasutavad mineraal turmaliini. Turmaliini kivi genereerib korraga palju negatiivseid ioone ning seetõttu on võimalik juustel taluda kõrgemat temperatuuri, ilma et tekiksid kahjustused. Titaanföönide küttekeha on valmistatud titaanist, mille tõttu soojeneb see võrreldes muud tüüpi föönidega kiiremini. Titaanfööne ei ole soovitata õhukestele juustele, sest tekitatav soojus võib neid kahjustada. Esimese fööni leiutas 1890. aastal prantsuse stilist Alexander F. Godefroy. Seade oli suur metallist peakate, mis oli kinnitatud toruga gaasipliidi korstna külge. Esimene käes hoitav föön jõudis müügile 1925. aastal. Esimesed käeshoitavad föönid oli suured, mahukad, kuumenesid tihti üle ja ei olnud eriti efektiivsed, sest need suutsid tekitada ainult 100 W soojust. 20 aasta jooksul arendati disaini ja suurendati väljuva soojusenergia hulka 300 W-ni. 1960. aastateks tehnoloogia arenedes tõusis väljuva soojusenergia hulk 500 W-ni. 1970. aastatel hakkasid tootjad keskenduma fööni ohutusele. Esimesed föönid olid ohtlikud sellepoolest, sest veega kokkupuutudes võis tekkida lühis. 1970. aastate lõpul loodi GPSC poolt juhendid tootjatele, et nad saaksid luua ohutumaid tooteid. Föönide areng oli piiratud elektrimootorite võimsuse tõttu. Aja jooksul loodi väiksemaid, efektiivsemaid mootoreid ning seetõttu väljuva soojusenergia hulk tõusis. 1990. aastateks föönid suutsid tekitada 1500 W soojust. Tänapäeva föönid suudavad tekitada 2000 W soojust. Kuumaõhupuhur "Eesti keele seletav sõnaraamat". Vaadatud 10.02.2019. JESSIKA TOOTHMAN, ANN MEEKER-O'CONNELL. "How Hair Dryers Work" (inglise). Vaadatud 10.02.2019. "A Lot of Hot Air" (inglise). Vaadatud 12.02.2019. "How does a Hair Dryer Work?" (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 14.02.2019. Vaadatud 10.02.2019. Umar Shareef. "Types of hair dryers" (inglise). Vaadatud 11.02.2019. Dana Oliver. "Everything You Ever Wanted To Know About Hair Dryers" (inglise). Vaadatud 11.02.2019. "Hair Dryer" (inglise). Vaadatud 13.02.2019.