laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Germania

Nimel "Germania" on mitu tähendust: "Germania" on Tacituse teos, kus kirjeldati germaanlasi ning mainiti esimest korda aestide hõimu. Selle raamatu järgi sai nime Germaania (Germania), germaanlaste asuala. Germania, Germaania või Saksamaa allegooriline kehastus. "Germania", Ulrich Veiti maal. Germania on Saksamaa lennuettevõte, mille keskus asub Berliinis.
Noot

Noot (ladina nota – 'tähis, märk') on muusika noodikirjas heli tähistav märk. Ingliskeelses traditsioonis võidakse noodi all mõista ka heli ennast. Traditsioonilises muusika noodikirjas fikseerib noot helikõrguse ja helivältuse. Selleks kirjutatakse noot noodijoonestikule. Noodid kirjutatakse noodijoontele ja noodijoonte vahedesse. Noodijoonestikust väljapoole jäävate nootide märkimiseks kasutatakse abijooni, mis kirjutatakse üksteise suhtes võrdsele kaugusele noodijoonestiku kohale või alla. Noot tähistab kindlaksmääratud kõrgusega helisid ainult siis, kui noodijoonestiku algusse on kirjutatud noodivõti (näiteks viiulivõti, bassivõti jne). Traditsioonilises muusika noodikirjas koosneb noot noodipeast, mis noodijoonestikul märgib heli kõrgust, noodivarrest ja noodilipust. Noodipea, noodivars ja noodilipp koos näitavad ühtlasi helivältust. Täisnoodil puudub noodivars. Pool- ja veerandnoodil puudub noodilipp. Seest tühi või täis ovaal, mis asub noodijoonestikul, märgib kõrgust ja kestust (seest täis, seest tühi, mõlemad punktiga). Joon, mis tõmmatakse noodipea paremale küljele. Noodivarre pikkus on umbes 2½–3 joonevahet ehk käsitletavast noodist oktaav alla või üles. Kolmandast noodijoonest kõrgemal asuvatel nootidel märgitakse noodivars alla ja noodipeast vasakule. Kui noodijoonestikule on kirjutatud kahehäälne muusikapala, kirjutatakse ülemise hääle varred üles ja alumise hääle varred alla. Kirjutatakse noodivarrest paremale (kui noodivars suundub alla, siis vasakule). Kõrvuti asuvate nootide lipud ühendatakse instrumentaalmuusika puhul noodivarsi siduvaks jooneks. Näiteks =  Pikemalt artiklis heli põhinimetus Noodinimetused, mis näitavad helikõrgust, on tähtnimetused ja silpnimetused: c, do (ut) d, re e, mi f, fa g, sol a, la h, si (ti) "Ut" on "do" varasem nimetus. Inglise keelt kõnelevates maades on silpnimetuse "si" asemel kasutusel "ti" ja tähtnimetuse "h" asemel "b".  Pikemalt artiklis altereerimine Nooti kõrgendatakse või madaldatakse altereerimise teel.  Pikemalt artiklis helivältus Noodivältused tähistavad kindlaksmääratud pikkusega helisid ja pause ainult siis, kui noodijoonestiku algusse on kirjutatud tempo (näiteks 110 (lööki minutis), allegro, andante jne). Kui tempo on määramata, võib interpreet kasutada enda valitud tempot ja näiteks veerandnoot võib vastavalt valitud tempole kesta liialdatud näitena kas pool tundi või 0,1 sekundit. Noodivältustele vastavad noodikirjas samade vältustega pausid. Intervall Heli vältus Rütm Meetrum Löök Paus Punkt Rütmisilbid Noodikiri Relatiivne noodisüsteem Sidekaar Takt Taktimõõt Taktilöömine Triool Fermaat Elga Ainsalu "Muusika põhiõpetus", kirjastus Valgus, 1968
Henrik Roonemaa

Henrik Roonemaa (sündinud 29. aprillil 1979) on eesti tehnoloogiaajakirjanik. Teda on nimetatud arvutiajakirjanikuks. Mais 2004 sai temast kui ajalehe Postimees majandustoimetuse toimetajast uudistetoimetuse juhataja. Aastatel 2005–2015 oli ta ajakirja Digi peatoimetaja. 2015. aasta sügisest on ta tehnoloogiavaldkonna uudiseid vahendava veebisaidi Geenius.ee peatoimetaja, 2016. aasta oktoobrist Geenius.ee vastutav väljaandja. Septembrist 2019 hakkas Digi ajakirja välja andma Geenius.ee. "Inforegister.ee Henrik Roonemaa". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. september 2020. Vaadatud 4. veebruaril 2016. "Apple jooksis tahvelarvutiga lati alt läbi" Eesti Päevaleht, 28. jaanuar 2010 "Postimehe uudistejuhiks saab Henrik Roonemaa" Postimees, 18. mai 2004 "Geenius.ee peatoimetaja pöördumine". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. oktoober 2016. Vaadatud 8. oktoobril 2016. "Geenius.ee portaalil on tänasest uus peatoimetaja". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. detsember 2016. Vaadatud 11. detsembril 2016. Henrik Roonemaa. "Henrik Roonemaa: [digi] on nüüd tagasi meie juures". Geenius.ee. Vaadatud 4.12.2020.
CDMA2000

CDMA2000 on üks Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu (ITU) poolt defineeritud kolmanda põlvkonna (3G) mobiilsidetehnoloogiatest. CDMA2000 on otsene IS-95 (CdmaOne) edasiarendus ja pakub võrreldes eelnevaga suuremat andmeedastuskiirust. CDMA2000 "perekonda" kuuluvad CDMA2000 1x, CDMA2000 1xEV-DO ja CDMA2000 1xEV-DV standardid, mis kõik on osa IMT-2000 (3G). CDMA2000 on arendatav 450, 700, 800, 1700, 1900 ja 2100 MHz sagedusalades. Eestis toimis kuni 2016. aastani CDMA2000 1xEV-DO rev.A tehnoloogial 450 MHz sagedusalas Eesti Energia tütarettevõtte Televõrk Kõu internetivõrk, mis võimaldas ainult andmesidet, mitte kõnesideteenuseid ega SMS-i. EVDO What really is a Third Generation (3G) Mobile Technology "Üle-eestiline Kõu internetivõrk läheb ajalukku". Digigeenius. 23. november 2015. Vaadatud 9. juunil 2024. CDMA2000 Development Group (CDG) 3GPP2 Standardid ja spetsifikatsioonid (inglise keeles) TIA Standardite dokumentatsioon (inglise keeles)
Niklas Luhmann

Niklas Luhmann (8. detsember 1927 Lüneburg – 6. november 1998 Oerlinghausen) oli saksa sotsioloog. "Sotsiaalsed süsteemid", tõlkinud Piret Metspalu, Ilmamaa 2009, ISBN 9789985771877 "Inimeseta teooria. Sissejuhatus Niklas Luhmanni autopoieetilistesse süsteemidesse", Ragne Kõuts-Klemm, Akadeemia 2007, nr 11, lk 2412-2439
1530. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1500. aastad | 1510. aastad | 1520. aastad | 1530. aastad | 1540. aastad | 1550. aastad | 1560. aastad | ► 1530 | 1531 | 1532 | 1533 | 1534 | 1535 | 1536 | 1537 | 1538 | 1539 1530. aastad on ajavahemik 1530. aasta algusest kuni 1539. aasta lõpuni. ... ... ...
Johann III (Riia)

Johann III Schwerinist (Johannes von Schwerin, Schwerini krahv Johann; surnud 1300) oli Riia peapiiskop aastatel 1294–1300. Johann III ajal algas esimene ja kõige pikem Liivimaa kodusõda (1297–1330). 1297. aastal läks piiskop välismaale tervist parandama, jättes võimu oma stiftis Liivi ordule. Kuid sellel tekkis kohe konflikt Riia linnaga, sest ordu ehitatud sildade ja muude rajatiste tõttu tekkisid linnas üleujutused, pealegi olid linna ja ordu suhted juba varem pinevad olnud. Vastastikuste vaenuste käigus hävitati umbes pool Riia linnast ja aasta lõpus kiiruga välismaalt naasnud peapiiskop püüdis rahu vahendada. See siiski ebaõnnestus ja riialased hävitasid Riia ordulinnuse ning hukkasid nii Riia linnusekomtuuri kui ka väidetavalt koguni 60 orduvenda. 1298. aastal alustas aga vastukäike ordu, kes süüdistas Riia peapiiskoppi ja Saare-Lääne piiskoppi kokkumängus Riiaga ning kuulutas mõlema vastu vaenuse. Peapiiskop Johann ei suutnud end kuigi kaua kaitsta ning ta sattus Turaida linnuse ordu kätte langemise järel vangi. Teda hoiti vangis üle aasta Viljandis, kust ta vabanes lõpuks tänu Hansa sekkumisele. Seejärel kiirustas Johann III paavsti juurde ordu tegevuse üle kaebama, samas kui Riia peapiiskopkond jäi ordu võimu alla. Paavsti juures asus Johann rajama suurt orduvastast koalitsiooni, kuid kuna ta suri juba 1300. aastal, siis need plaanid nurjusid ning ordu vastu jäi Liivimaal sõdima vaid Riia linn. August Seraphim. Das Zeugenverhör des Franciscus de Moliano (1312): Quellen zur Geschichte des Deutschen Ordens. Königsberg, 1912.
Franciscus de Moliano

Franciscus de Moliano (saksapäraselt ka Franz von Moliano) oli paavsti ametnik ja inkvisiitor 14. sajandil. Moliano oli paavst Clemens V kaplan ja Laoni toomhärra, kellele tehti 1311. aastal ülesandeks minna Liivimaale ja uurida seal toimunud Liivi ordu kuritarvitusi. Tema tegevuse aluseks olid Riia peapiiskopi, Riia linna ja teiste vaimulike kaebused ordu vastu, mistõttu oli ta orduvastaselt meelestatud. Tõenäoliselt jõudis ta Liivimaale juba 1311. aasta suvel ning pani koos peapiiskop Friedrich von Pernsteiniga ordu kirikuvande alla. 1312. aasta alguses alustas ta erinevate tunnistajate küsitlemist, eesmärgiks saada orduvastaseid tunnistusi. Ühtekokku küsitles ta vähemalt 24 isikut, kellest 16 tunnistused on kas osaliselt või täielikult säilinud. Tõenäoliselt 1312. aasta hilissuvel lahkus ta Liivimaalt ning esitas oma kogutud materjali paavstile, kes otsustas ordu kirikuvande alla panemise kinnitada (samal aastal likvideeriti ka Templiordu). Kuid Saksa ordu suutis selle tänu tegusale orduprokuraatorile ja suurte summade maksmisele juba 1313. aastal tühistada. August Seraphim. Das Zeugenverhör des Franciscus de Moliano (1312): Quellen zur Geschichte des Deutschen Ordens. Königsberg, 1912.
1510. aastad

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. aastatuhat | ► ◄ | 15. sajand | 16. sajand | 17. sajand | ► ◄ | 1480. aastad | 1490. aastad | 1500. aastad | 1510. aastad | 1520. aastad | 1530. aastad | 1540. aastad | ► 1510 | 1511 | 1512 | 1513 | 1514 | 1515 | 1516 | 1517 | 1518 | 1519 1510. aastad on ajavahemik 1510. aasta algusest kuni 1519. aasta lõpuni. ... ... ...
Rahvusülesus

Rahvusülesus (ka rahvusteülesus, riikideülesus, supranatsionalism) on otsuste tegemise meetod rahvusvahelises organisatsioonis, kus riik on delegeerinud teatud osa oma pädevusest rahvusvahelisele organisatsioonile, mis teostab võimu delegeeritud valdkonnas kogu ühenduse huvides. Euroopa Liidul on rahvusüleseid institutsioone, nagu näiteks Euroopa Komisjon ja Euroopa Liidu Kohus. Valitsustevahelisus
Valitsustevahelisus

Valitsustevahelisus on otsuste tegemise meetod rahvusvahelises organisatsioonis, kus võim on kontrollitud ja juhitud riigi poolt ja otsused võetakse vastu reeglina konsensuslikult ja riigil on vetoõigus. Enamik rahvusvahelisi organisatsioone on valitsustevahelised. Valitsustevaheline koostöövorm ei piira riigi suveräänsust. Rahvusülesus Liberaalne valitsustevahelisus
Karun Chandhok

Karun Chandhok (sündinud 19. jaanuaril 1984 Chennais) on India vormelisõitja. 2010. aastal sõitis ta Vormel 1 meeskonnas Hispania Racing. Ametlik koduleht Ametlik blogi Tulemused
Kathrin Zettel

Kathrin Zettel (sündinud 5. augustil 1986 Göstlingis) on Austria mäesuusataja. Zettel kuulus Austria võistkonda, kes saavutas 2005. aasta maailmameistrivõistlustel Bormios meeskonnavõistluses hõbemedali. 2009. aasta MM-il Val-d'Isère'is tuli ta Alpi kahevõistluses maailmameistriks. Maailma karikasarjas on ta tulnud esimeseks üheksa korda, millest seitse võitu on tulnud suurslaalomis ja kaks slaalomis. 2014 Sotšis pronksmedal slaalomis 2005 Bormios hõbemedal meeskonnavõistluses 2009 Val-d'Isère'is maailmameister Alpi kahevõistluses 2011 Garmisch-Partenkirchenis hõbemedal slaalomis Suurslaalomi karikas 2. koht: 2009 Alpi kahevõistluse karikas 3. koht: 2009, 2015 Kathrin Zettel on osalenud (seisuga 22. märts 2015) 209 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 50 korral, millest 9 korda kõige kõrgemale astmele. Kathrin Zetteli koduleht Kathrin Zettel FIS-i kodulehel (inglise)
Volleemia (perekond)

Volleemia (Wollemia) on igihaljaste okaspuude perekond araukaarialiste sugukonnast. Perekonna ainuke liik on volleemia (Wollemia nobilis), mis avastati Austraalias Uus-Lõuna-Walesis 1994. aastal. Volleemia on kriitilises seisundis liik; teada on alla saja looduslikult kasvava puu.
Edward Elgar

Sir Edward William Elgar, esimene baronet, (2. juuni 1857 – 23. veebruar 1934) oli hilise romantismiajastu briti helilooja. Edward Elgar sündis klaverihäälestaja ja muusikakaupmehe peres. Ta oli andekas iseõppija, kes õppis mängima paljusid pille. 16-aastaselt hakkas ta andma klaveri- ja viiulitunde ning mängis mitmes orkestris viiulit. Pärast abiellumist kolis ta Londonisse, kus üritas peret heliloominguga elatada, kuid kuna Victoria-aegsel Inglismaal oli suhteliselt madalat päritolu iseõppijal raske läbi lüüa, pidi ta pöörduma tagasi Worcestershire'i ja töötama õpetajana. Elgari tuntus suurenes 1890. aastatel. Tema esimese suure orkestriteose "Enigma variatsioonid" ettekanne Londonis aastal 1899 tegi temast ühe oma ajastu menukaima briti helilooja. Järgnenud aastatel sai ta oma tööde eest tiitleid ja autasusid. Aastatel 1905–1908 oli Elgar Birminghami ülikooli muusikaprofessor. Edward Elgari populaarsus kestis Esimese maailmasõjani. Pärast abikaasa surma 1920. aastal ta enam märkimisväärseid teoseid ei loonud. Elgari viimane, 3. sümfoonia jäi lõpetamata. Järelejäänud visandite põhjal kirjutas selle 1997. aastal lõpuni Anthony Payne. Kokku on Elgar kirjutanud umbes 90 helitööd. Neist tuntuimad on "Enigma variatsioonid", 1. sümfoonia ja tšellokontsert. Elgari marss, millele Arthur C. Benson kirjutas teksti pealkirjaga "Land of Hope and Glory", on saanud brittide mitteametlikuks teiseks hümniks. Elgar armastas anagramme, mõistatusi ja koode. Neid on põimitud ka tema muusikasse. "Enigma variatsioonid" ("Variations on an Original Theme (Enigma)") on siiani omamoodi muusikaline mõistatus. See orkestrisüit koosneb põhiteemast ja selle 14 variatsioonist, millest igaüks portreteerib muusikaliselt mõnda helilooja sõpra või lähedast. Esimene variatsioon kujutab Elgari abikaasat Alice'it, üheksas ja ehk kõige populaarsem nimega "Nimrod" tema kirjastajat August Jaegerit (Nimrod – Piibli suur kütt, Jäger – saksa keeles jahimees). Viimane variatsioon kujutab heliloojat ennast. Peateema ise on ühe tuntud teema variatsioon ja Elgar ei avaldanud kuni surmani, millise nimelt. Ta nimetas vaid, et see on väga tuntud, ja andis ka üksikuid muid vihjeid, kuid uurijate hulgas pole seni lahenduse suhtes üksmeelt. Välja on pakutud nii "Auld Lang Syne" kui ka "Rule, Britannia". Elgar oli andekas meloodiameister. Tema muusikast on leitud Saksa romantismi, eriti Brahmsi mõjusid, samuti Wagneri-järgset kromatismi ühendatuna inglispärase mõõdukuse ja distsipliiniga. Edward Elgar löödi 1904 rüütliks ja 1931 baronetiks, kuid kuna tal ei olnud poega, kustus see tiitel ühes temaga. The Elgar Society and The Elgar Foundation Edward Elgar International Music Score Library Project Edward Elgar Choral Public Domain Library
Arabesk (kunst)

Arabesk (itaalia keeles arabesco "araabia laadis") on fantaasiarikas põimitud lehe- ja väänlamotiividega ornament. Arendati välja islamimaade kunstis, eriti araabia metallehistöös. Levis euroopa kunstis alates renessansist. Keskaja lõpul nimetati arabeski moreskiks. Kunstileksikon, Tallinn, 2001, lk 33
Arabesk (tants)

Arabesk (arabesque) on balletipoos: tantsija seisab ühel jalal, teine jalg on taha sirutatud. Ballett Tantsusammud
Semmering

Semmering on linn (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Neunkircheni ringkonnas. See on tuntud suusatamise poolest ja on korduvalt võõrustanud maailma karikasarja etappe. Kui Semmeringi raudtee 1854. aastal valmis, sai linn talvekuudel kiiresti populaarseks turismipaigaks. 2011. aastal elas linnas alaliselt 571 inimest. 19. ja 20. sajandi vahetusel avastas parem Viini seltskond Semmeringi kui lähedalasuva suvekuurordi sihtkoha. Linn elavnes 1854. aastal avatud Semmeringi raudtee ehitamisega. Südbahnhotel, ehitatud 1882. aastal Kurhotel, ehitatud 1909. aastal Hotel Panhans, ehitatud 1888. (1913.) aastal Semmering asub Alam-Austria ja Steiermargi piiri ääres, 1000 m kõrgusel mere pinnast ja ümbritsetuna metsast. Semmering asub Viinist u. 100 km kaugusel. Tavapäraselt algab talvehooaeg detsembris ja kestab aprilli keskpaigani. Semmeringi kuurort on talvel suusaküla, kus on 14 km suusanõlvu päevasel ajal suusatajatele (neist 3 algajatele, 10 – keskmisele, 1 – mustale); 13 km nõlvu öösuusatamiseks (Semmeringil on üks Euroopa paremaid valgustussüsteeme) Võistlussuusatamiseks on saadaval 12 km nõlvu kelgumägi 3 km Split Park Vertikaalne kõrgus kuni 400 m. Semmeringi raudtee kanti 2005. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019. Semmeringi koduleht
Volleemia

Volleemia (Wollemia nobilis) on igihaljaste okaspuude hulka kuuluv liik araukaarialiste sugukonnast, volleemia perekonna ainuliik. Varem peeti volleemia perekonda juba umbes kaks miljonit aastat tagasi välja surnuks, kuni 1994. aastal leiti elavad puud Austraalias Uus-Lõuna-Walesis. Seni ainuke teadaolev kasvukoht ongi Wollemi rahvuspark umbes 150 km Sydneyst loodes. Volleemia on kriitilises seisundis liik; teada on alla saja looduslikult kasvava puu. Puu kasvab 25–40 meetri kõrguseks. Koor on tumepruun ja muhklik. Puu annab palju juurevõsusid ning seetõttu kasvavad tüved tihti kobaras koos. Oksad enamasti ei hargne, vaid tipnevad käbiga. Kui oks kasvamise lõpetab või käbi küpseks saab, oks sureb, ja tüve uinunud pungast hakkab kasvama uus oks. Mõnikord moodustub oksast uus püstine tüvi. Lapikud okkad on 3–8 cm pikkused ja 2–5 mm laiused ning kinnituvad spiraalselt. Emaskäbid on rohelised, 6–12 cm pikkused ja 5–10 cm läbimõõduga. Käbid küpsevad 18–20 kuud ning seejärel lagunevad ja vabastavad seemned. Isaskäbid on salekoonilised, 5–11 cm pikkused ja 1–2 cm läbimõõduga. Thomas, P. (2011). Wollemia nobilis. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2013.2. Tipupung Tüvi Volleemia andmebaasis eElurikkus
Marje Ernits

Marje Ernits (sündinud 14. oktoobril 1948 Tartus) on eesti kirjanik ja kunstnik. Ta kasvas üles metsamehe peres Kurista metsamajandis. Marje Ernits on õppinud Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonnas. Tartu Kunstikooli lõpetas ta 1972. aastal. Diplomitööks oli vasekohrutustehnikas seinapannoo, mida juhendas Aleksander Suuman. Autori kunstiloomingust moodustab suurema osa maal (pastell, akvarell, õli), millega ta on esinenud näitustel nii Eestis kui ka väljaspool. Luuletusi on ta avaldanud alates 1984. aastast. 2023. aasta märtsi seisuga on Ernits avaldanud 50 raamatut. Teda on nimetatud eesti produktiivseimaks kirjanikuks ja nais-Kaugveriks. 2008 – Eesti Lastekirjanduse Keskuse ja kirjastuse Tänapäev korraldatud algupärase noorteromaani võistluse äramärgitud töö ("Hei, Dima!") Mirjam Matiisen, Eesti produktiivseim kirjanik elab Kanepi vallas, ERR.ee, 4. märts 2010 Tiina Kaalep. Marje Ernits. "Õpetaja, õpetaja", Eesti Ekspress, 22. september 2003 Koduleht Intervjuu Marje Ernitsaga, veebiajakiri Reaktor Eesti loetuimast kirjanikust Marje Ernitsast ei tea keegi, et ta on õnnesärgis sündinud, Eesti Ekspress, 25. jaanuar 2023
Valdo Heinla

Valdo Heinla (2. august 1939 Vihterpalu – 30. detsember 2005 Tallinn) oli eesti kaugsõidukapten. Töötas aastatel 1988–1992 Georg Otsa kaptenina. Valge laevaga vabasse maailma SL Õhtuleht 27.12.2000 Hansatee viib Estline'i laevad Tallinnast Paldiski-Kapelskäri liinile EPL 05.12.2000
Sitimaan

Sitimaan on eesti ansambel, mis alustas tegevust 1990. aastal Pärnus. Ansamblis mängivad muusikud, kes on rohkem tuntud teistest ansamblitest (Jääboiler, Liisi Koiksoni Band, Tulli Lum, Sõpruse Puiestee jt), kuid kelle jaoks just Sitimaan annab võimaluse näidata oma ainulaadset loomejõudu ja lavalist energiat. Stiililt on nende muusikat nimetatud alternatiivseks poprokiks, joybeadiks, indie'ks, jangle'iks või lihtsalt meloodiliseks müraks. Pärnust pärit, kuid praeguseks kolme linna (Tartu, Pärnu, Tallinn) bändiks kasvanud bänd annab keskmiselt 3-4 kontserti aastas ning seetõttu on iga kontsert neile üsna eriliseks sündmuseks. Pea 20 aastase tegevusaja jooksul on antud hulgaliselt kontserte Eestis, külastatud naabermaid Soomet ja Rootsit, püstitatud Von Krahli baari algusaegade publikurekord, esinetud nii Rock Summeril, Plink Plongil kui ka Supilinna päevadel. Viimastel aastatel on Sitimaan valinud oma esinemiste žanriks loeng-kontserdi vormi, mille raames on käsitletud selliseid teemasid nagu popmuusika, sport ja konspiratsioon. Siim Angerpikk – vokaal Marek Talts – kitarr Janno Poopuu – flööt Taavi Kerikmäe – live-elektroonika, kitarr Andrus Uutsalu – bass Tiit Kevad – trummid Sitimaani muusika on mõjutatud sellistest esitajatest ja ansamblitest nagu The Pixies, The Stone Roses, Ian Brown, Johnny Cash, The Smiths, U2, Röövel Ööbik, My Bloodie Valentine, Cocteau Twins, The Cure, Brian Eno, Radiohead, Galaxie 500, Mutemath, Coldplay, The Fall, Björk, Uchihashi Kazuhisa, Thelonious Monk, John Coltrane, Orenette Coleman, INXS ja The Police. http://www.myspace.com/sitimaan
Hüperborea

Hüperborea on kreeka mütoloogias maa kaugel põhjas Okeanose ääres. Kaartidel paigutati Hüperborea Kreekast ja Mustast merest otse põhja, seega enam-vähem Baltimaade ja Soome kohale ning ulatudes neist põhja poole ja kirdesse. Usuti, et Apollon elab seal talviti, aga muusad enam-vähem pidevalt. Samuti usuti, et Hüperboreasse ei saa jõuda laevaga ega jalgsi, vaid näiteks läbi õhu. Hüperboreas käis küll Perseus, keda saatis Hermes; neid kandis sinna põhjatuul Boreas. Hüperborealased elasid igaveses õndsuses. Nad ei tundnud haigusi ega vanadust. Põhiliselt veetsid nad aega muusika, tantsu ja laulu saatel.
Tartu piiramine

Tartu piiramise all võidakse silmas pidada mitut ajaloolist sündmust: Tartu piiramine (1224) Tartu piiramine (1558) Tartu piiramine (1559) Tartu piiramine (1600) Tartu piiramine (1603) Tartu piiramine (1625) Tartu piiramine (1656) Tartu piiramine (1657) Tartu piiramine (1704)
Mihkel Smeljanski

Mihkel Smeljanski (8. märts 1950 Haapsalu – 21. veebruar 2020) oli eesti laulja ja näitleja. Ta õppis 1970–1972 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris (ei lõpetanud) ja oli 1974–1990 Endla teatri näitleja. Aastast 1974 oli ta ansambli Kuldne Trio laulja. Ta pidas Saaremaal Jursi külas Lause turismitalu. Mihkel Smeljanski, Jüri Vlassov. "Kuraditosin kodukirjandit teemal "Kuldne Trio"". Juks. 1995 Mihkel Smeljanski, Jüri Vlassov. "Kuldne Trio". Eesti Ekspressi Kirjastus. 2008. ISBN 9789949444021 2018 Pärnu teenetemärk (kultuurielu rikastamise eest näitlejana ja muusikuna) 2020 Valgetähe V klassi teenetemärk, mille üleandmistseremoonia päeva hommikul ta suri. Kaire Kenk. "Mihkel Smeljanski: Saare koduõlu näitab kemplejatele koha kätte!". Õhtuleht, 21. juuni 2001 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Mihkel Smeljanski kodus oli abiks laenatud kuivati. Postimees, 9. veebruar 2005 Kiti Kaur. Mihkel Smeljanski saatuslikus rollis. Sakala, 8. oktoober 2005 Haud Pärnu Metsakalmistul
2010. aasta Euroopa meistrivõistlused laskesuusatamises

2010. aasta Euroopa meistrivõistlused laskesuusatamises toimusid 2.–7. märtsil Otepääl. Võistluste koduleht
Month

Month oli vanaegiptuse religioonis eelkõige sõja- ja võitlusjumal. Algselt kujutati teda kulli-, hiljem mehekujulisena. Enne Amoni esiletõusu oli ta Teeba peajumal. Sergei Stadnikov, Vana-Egiptuse kultuurilugu. Kirjastus Kodutrükk, 1998. ISBN 9985805240
Ptah

Ptah oli Vanas-Egiptuse pealinnas Memphise austatud jumal, keda kujutatakse rohelise nahaga muumiana. Tema käed ulatuvad muumiasidemetest välja. Memphises peeti teda maailma loojaks ja kõikide jumalate valitsejaks, kuid mujal jäi ta teisejärguliseks. Ta kaitses ka käsitöölisi.
Dennis Ritchie

Dennis MacAlistair Ritchie (9. september 1941 – 12. oktoober 2011) oli USA arvutiteadlane. Märkimisväärne on tema osalus Multicsi ja UNIX-i operatsioonisüsteemide arendamisel. 1971 koostasid Dennis Ritchie ja Ken Thompson UNIX-i kasutaja käsiraamatu. Ritchie oli ettevõtte Lucent Technologies System Software juht. Ta jäi 2007. aastal pensionile. Richiet teatakse rohkem programmeerimiskeele C peamise autorina. Seda keelt kasutatakse paljudes rakendustes, operatsioonisüsteemides ja manussüsteemides ning tema mõju on näha enamikus C-st hiljem välja töötatud programmeerimiskeeltes. 1983 pälvisid Richie ja Thompson Turingi auhinna geneeriliste operatsioonisüsteemide teooria väljatöötamise ja eriti UNIX-i kasutuselevõtmise eest. Seda auhinda antakse välja igal aastal tavaliselt ühele inimesele ja seda peetakse Nobeli auhinnaks infotehnoloogia vallas. 1998 määras USA president Bill Clinton Ritchiele ja Thompsonile ühiselt tehnoloogia ja innovatsiooni riikliku medali UNIX-i ja programmeerimiskeele C leiutamise eest. Seda medalit antakse ainult USA kodanikele, keskmiselt seitse tükki aastas ja tavaliselt üksikisikutele. Dennis Ritchie koduleht Dennis Ritchie obituary