laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
My Girl

"My Girl", The Temptationsi laul, mida on kaverdanud paljud artistid "My Girl", Madnessi laul "Minu tüdruk" (originaalpealkiri "My Girl"), 1991. aasta film, peaosades Anna Chlumsky ja Macaulay Culkin "Minu tüdruk 2" (originaalpealkiri "My Girl 2"), järg eelmisele filmile, 1994
Edu

Edu ehk õnnestumine ehk kordaminek on enda seatud eesmärkide saavutamine.[viide?]
Another Love (Tom Odelli laul)

"Another Love" on Briti laulja ja laulukirjutaja Tom Odelli (sündinud 24.11.1990) kirjutatud ja esitatud laul tema debüütalbumilt "Songs from Another Love" (2012). See on ka Odelli kolmas singel stuudioalbumil "Long Way Down" (2013). "Another Love" anti välja promosinglina 15. oktoobril 2012; see on saadaval allalaaditava muusikafailina, CD-l ja muusikavideona. Tom Odell – "Another Love", YouTube'i muusikavideo "Another Love" laulusõnad Tom Odell – "Another Love" "Another Love" Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Another Love (Tom Odell song) seisuga 25.03.2017.
Branko Lazić

Branko Lazić on Serbia elukutseline korvpallur, kes mängib Belgradi Crvena zvezda ridades Serbia korvpalliliigas, Aadria liigas ja Euroliigas. Eelkõige on ta tuntud liiga ühe parima kaitsemängijana. 2011. aastal sõlmis Lazić üheaastase lepingu Belgradi Crvena Zvezdaga. 2012. aasta 10. augustil pikendas ta seda kolme aasta võrra. 2015. aastal sõlmis ta klubiga uue, kaheaastase lepingu. 7. veebruaril 2017 tõusis ta Crvena Zvezda särgis peetud mängude koguarvu poolest kõigi aegade kolmandaks, möödudes Vuk Radivojevićist ja Dragiša Vučinićist. "Red Star extends with five players". sportando.com. 10. august 2012. Vaadatud 25. juuni 2015. "Branko Lazić veran Zvezdi". b92.net (Serbian). 25. juuni 2015. Vaadatud 25. juuni 2015.{{cite news}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Zvezda: Lazić treći u istoriji, Simonović na 250". B92.net (Serbian). 8. veebruar 2017. Vaadatud 21. veebruar 2017.{{cite news}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link)
Wolfgang Schnur

Wolfgang Schnur (8. juuni 1944 Stettin (tänapäeval Szczecin, Poola) – 16. jaanuar 2016 Viin) oli saksa jurist. Wolfgang Schnur jäi väga varakult oma vanematest ilma. Ta isa hukkus teises maailmasõjas, ta juudi rahvusest ema põgenes Läände ja Schnur kohtus temaga uuesti alles 1961. aastal. Alates 1946. aastast elas Wolfgang Schnur Rostockis kasuvanemate juures. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta müürsepaks ja omandas keskhariduse õhtukoolis. 1973. aastal lõpetas ta Berllini Humboldti Ülikooli kaugõppes õigusteaduse erialal. Seejärel töötas Wolfgang Schnur advokaadina, 1978. aastal avas ta Rostockis oma advokaadibüroo. Advokaadina kaitses ta muuhulgas ka kodanikuõiguste aktiviste ja sõjaväeteenistusest keeldujaid. Aastatel 1965–1989 oli ta Stasi mitteametlik kaastöötaja varjunimedega "Torsten" ja "Dr. Ralf Schirmer". 1989. aasta oktoobris oli Wolfganz Schnur üks partei Demokraatlik Algus (Demokratischer Aufbruch) asutajaid. 17. detsembrist 1989 kuni 14. märtsini 1990 oli ta Demokraatliku Alguse esimees. 1990. aasta märtsis avalikustas ajakiri Spiegel, et Wolfgang Schnur oli olnud alates 1965. aastast Stasi mitteametlik kaastööline, mispeale Schnur astus parteijuhi ametikohalt tagasi. 1991. aastal avas Wolfgang Schnur Berliinis oma advokaadibüroo. 1993. aasta juulis võeti talt advokaadina töötamise õigus ära, seda otsust kinnitas ta Saksamaa Liidukohus 1994. aasta juulis. Wolfgang Schnur 1944–2016 Lebendiges Museum Online German Democratic Republic Ministries, political parties, etc. rulers.org Im Alter von 71 Jahren DDR-Oppositionspolitiker und Stasi-Spitzel Wolfgang Schnur ist tot Berliner Zeitung, 19. jaanuar 2017 Wolfgang Schnur (1944-2016) Rechtsanwalt, Mitbegründer des Demokratischen Aufbruch runde-ecke-leipzig.de Wolfgang Schnur Chronik der Wende
Crystal Castles

Crystal Castles on Kanada elektroonilise muusika grupp, mille lõi 2003. aastal Torontos laulukirjutaja ja produtsent Ethan Kath. Crystal Castles on tuntud oma kaootiliste live-esinemiste ja melanhoolsete kodus valmistatud lo-fi väljalasete poolest. 2006. ja 2007. aastal andsid nad vinüülidel välja palju piiratud koguses singleid, kuni avaldasid kolm kriitikute poolt soojalt vastu võetud albumit vahemikus 2008–2012. 2005. aastal andis Ethan Kath Crystal Castlesi nime all välja digitaalsed singlid "Magic Spells" ja "Untrust Us". Need kogusid internetis populaarsust, misjärel hakkas tulema pakkumisi plaadifirmadelt. 2006. aastal kutsus Kath bändi laulja Alice Glassi, et temaga koos avaldada bändi esimene füüsilisel kujul nelja looga vinüül-EP "Alice Practice". Nende debüütalbum "Crystal Castles" ilmus 2008. aastal ja asetati hiljem New Musical Expressi (NME) poolt aastakümne 100 parima albumi nimekirjas 39. kohale. 2010. aastal avaldas bänd oma teise albumi pealkirjaga "(II)", mis jõudis Billboardi 200 edetabelisse. Album sisaldas muuhulgas nende esimest ülemaailmsetesse edetabelitesse jõudnud singlit "Not In Love", milles tegi kaasa The Cure'i solist Robert Smith. Nende kolmas album "(III)" ilmus 12. novembril 2012. Nii Tumblr kui ka Hype Machine nimetasid selle aasta albumiks. Album sisaldas nelja singlit: "Plague", "Wrath of God", "Sad Eyes" ja "Affection". 2014. aasta oktoobris teatas Alice Glass oma bändist lahkumisest mitmetel isiklikel ja professionaalsetel põhjustel. 2015. aasta aprillis andis Ethan Kath välja uue Crystal Castlesi singli "Frail", kus tegi kaasa bändi uus laulja Edith Frances. 19. augustil 2016 ilmus bändi neljas album, "Amnesty (I)". Praegused liikmed Ethan Kath – multiinstrumentalist, laulukirjutaja, laul (2003–tänaseni) Edith Frances – vokaal (2015–tänaseni) Christopher Chartrand – trummid (2006–tänaseni) Endised liikmed Alice Glass – vokaal, laulukirjutaja (2006–2014) Cameron Findlay – live-trummid (2007–2008) Thomas Cullen – live-trummid (veebruar 2008) Mike Bell – live-trummid (2008–2009) Brandes, Bertie (17.02.2015). "crystal castles' leading lady alice glass is embracing her own darkness". ID-Vice. Originaali arhiivikoopia seisuga 28.11.2015. Vaadatud 25.03.2017. Mcnett, Jared (8.10.2014). "Five songs to listen to now that Crystal Castles appear to be done". Vox Magazine. Gillen, Kieron (3.01.2008). "Crystal Castles Interview – Plan B Magazine". Plan B Magazine. Originaali arhiivikoopia seisuga 3.01.2008. Vaadatud 13.05.2016. Magazine, NME. "The Top 100 Greatest Albums of the Decade". NME. Vaadatud 15.11.2009. Eakin, Marah (8.10.2014). "Crystal Castles Call It Quits". The A.V. Club. "Crystal Castles release "Char" & announce 'Amnesty (I)' album pre-order". lastgang.com. Last Gang Records. Originaali arhiivikoopia seisuga 28.07.2016. Vaadatud 09.08.2016.
Juha Tiainen

Juha Pekka Antero Tiainen (5. detsember 1955 Uukuniemi – 28. aprill 2003 Lappeenranta) oli soome vasaraheitja, olümpiavõitja. Ta võitis 1984. aasta suveolümpiamängudel Los Angeleses kulmedali tulemusega 78.08. Tiainen parandas kaheksal võistlusel Soome vasaraheiterekordit. 1984. aastal heitis ta isikliku rekordi 81.52. See tulemus püsis Soome rekordina aastani 2002, kui selle ületas Olli-Pekka Karjalainen. Pärast karjääri lõpetamist töötas Tiainen vasaraheitetreenerina ja füüsilise ettevalmistuse treenerina jäähokiklubis Saimaan Pallo. Tiainen oli elukutselt politseinik, ta töötas Lappeenrantas noorem- ja vanemkonstaablina. Tiainen suri 2003. aastal kopsupõletiku tagajärjel. Ta on maetud kodulinna Uukuniemi Paakasalme kalmistule. https://www.tilastopaja.eu/fi/db/sekehitys.php https://www.iltalehti.fi/yleisurheilu/a/201706172200215148 https://yle.fi/a/3-5947572 https://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/suomalaisen-olympiavoittajan-elama-paattyi-surullisesti-vuonna-2003-kotipihassa-sattunut-tapaturma-kaansi-nousujohteisen-uran-ja-epailykset-voitosta-seurasivat-vuosia/7879574 Juha Tiainen Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Süütunne

Süü on kognitiivne või emotsionaalne tunne, mida kogeb inimene, kes usub või mõistab, ka ebatäpselt, et ta on eksinud enda käitumisnormide vastu või on rikkunud üldist moraalset standardit ja kannab olulist vastutust selle rikkumise pärast. Süü on tihedalt seotud mõistega kahetsus. Süü on oluline tegur obsessiiv-kompulsiivne häire sümptomite jätkumisel. Süüd ja sellega seotud põhjused, väärtused ja puudused on ühised teemad nii psühholoogias kui psühhiaatrias. Nii spetsialistidele kui tavainimesle on süü on afektiseisund, milles inimene tunneb, et on endaga konfliktis oma tegude või tegematajätmiste pärast. See tekitab tal tunde, mis ei kao lihtsalt südametunnistuspiinade pärast. Sigmund Freud kirjeldas seda kui ego ja superego (ülimina) vahel toimuvat võitlust. Süütunne on Freudi arvates "ilmselt ainult hirm armastusest ilma jääda, "sotsiaalne" hirm". Freud leiab, et alateadvust takistab süütunne, mis on kõige raskem takistus, mida ületada." Inimestel, kellel on sügavad psühhopaadi omadused, puudub tõeline süütunne ja vajadus kahetseda, kui nad on teistele haiget teinud. Selle asemel leivad nad oma tegudele ratsionaalsed põhjused, süüdistavad kedagi teist või eitvad, et midagi toimus. Inimene, kellel on psühhopaatia, kaldub vägivaldsusele teiste ja enda vastu. Neil on halvastiarenenud võime tulevikku ette planeerida. Psühhopaadid ei pea end kunagi süüdlaseks, kuna nad teevad ükskõik mida, et saada endale tingimusteta kasu. Inimene, kes ei tunne süüd ega kahetsust, ei oma ka mingit vajadust ennast süüdistada, kui nad on teistele haiget teinud. Kõrge psühhopaatiaga inimene suudab alati oma tegusid positiivselt põhjendada ja süü teiste kanda jätta. Psühholoogid näevad seda kui osa moraalsete põhjenduste puudumisest ja võimetust olukordi hinnata moraalsest vaatenurgast ning võimetust teiste inimestega emotsionaalseid sidemeid luua, kuna neil puudub empaatia. "Guilt". Leslie J. Shapiro, LICSW. "Pathological guilt: A persistent yet overlooked treatment factor in obsessive-compulsive disorder –". Aacp.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 1.12.2012. Vaadatud 27.11.2012. Sigmund Freud, On Metapsychology (PFL 11) pp. 390–1 Birket-Smith, Morten; Millon, Theodore; Simonsen, Erik; Davis, Roger E. (2002). "11. Psychopathy and the Five-Factor Model of Personality, Widiger and Lynam". Psychopathy: Antisocial, Criminal, and Violent Behavior. New York: The Guilford Press. Lk 173–7. ISBN 1-57230-864-8. Neumann, Craig S.; Kosson, David S.; Forth, Adelle E.; Hare, Robert D. (2013). "Factor structure of the Hare Psychopathy Checklist: Youth Version (PCL:YV) in adolescent females". Psychological Assessment. DOI:10.1037/1040-3590.18.2.142.
Primož Kozmus

Primož Kozmus (sündinud 30. septembril 1979 Novo Mestos) on Sloveenia vasaraheitja, olümpiavõitja ja maailmameister. Primož Kozmus on osalenud neljadel olümpiamängudel: Sydney olümpiamängudel 2000. aastal sai ta 38. koha, Ateena olümpiamängudel aastal 2004 sai ta 5. koha, Pekingi olümpiamängudel 2008 võitis ta kuldmedali ja 2012. aasta Londoni olümpiamängudel hõbemedali. 2007. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Ōsakas võitis ta hõbeda, 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Berliinis kulla ja 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Daegus pronksi. Aastatel 2007, 2008 ja 2009 valiti Kozmus Sloveenia aasta sportlaseks. Tema isiklik rekord vasaraheites on 2. septembril 2009 Celjes heidetud 82.58, mis on ühtlasi Sloveenia rekord. "Primož Kozmus IAAF-i andmebaasis" (inglise). Vaadatud 25.03.2017. "Rekordi Slovenije na prostem". Vaadatud 25.03.2017.  Primož Kozmus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Primož Kozmus Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Simply Party Classics

"Simply Party Classics" on 2016. aastal välja antud box set. Plaadikogumiku andis välja BMG Rights Managementile kuuluv Union Square Music. Albumi info USM-i veebilehel
Andre De Grasse

Andre De Grasse (sündinud 10. novembril 1994) on Kanada sprinter; olümpiavõitja 200 m jooksus (2020) ja 4x100 m teatejooksus (2024) ning maailmameister 4x100 m teatejooksus (2022). 2015. aasta Panameerika mängudel võitis ta kuldmedali 100 m ja 200 m jooksus. Samal aastal pälvis ta maailmameistrivõistlustel nii 100 m jooksus kui ka 4×100 m teatejooksus pronksmedali. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros sai De Grasse Usain Bolti järel hõbemedali 200 m jooksus ning pronksi 100 m ja 4×100 m jooksus. 2017. aastal jooksis De Gasse Teemantliiga etapil Stockholmis lubatust tugevama taganttuulega 100 meetrit ajaga 9,69. Maailmameistrivõistlustel ta reievigastuse tõttu ei võistelnud. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas võitis De Grasse 100 meetri jooksus isikliku rekordiga 9,90 pronksmedali. 200 meetri jooksus oli ta Noah Lylesi järel teine. 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos tuli De Grasse 200 meetri jooksus Kanada rekordiga 19,62 olümpiavõitjaks. Ta püstitas isikliku rekordi ka 100 meetri jooksus, saades tulemusega 9,89 Marcell Jacobsi ja Fred Kerley järel pronksmedali. 4×100 meetri teatejooksus jooksis ta viimast vahetust ning võitis Kanada meeskonnaga hõbemedali. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is segas De Grasse'i vigastus, tema võistlus ebaõnnestus 100 meetri jooksus ning ta oli sunnitud 200 meetri jooksust loobuma. 4×100 meetri teatejooksus aitas ta viimase vahetuse jooksjana Kanada meeskonnal tulla USA ja Suurbritannia neliku ees maailmameistriks. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis tuli De Grasse Kanada meeskonna koosseisus 4×100 meetri jooksus olümpiavõitjaks. Väljas Sees https://www.eurosport.com/athletics/andre-de-grasse_prs432734/person.shtml Andre De Grasse Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Frederick Richards Leyland

Frederick Richards Leyland (30. september 1831 – 4. jaanuar 1892) oli üks suuremaid 19. sajandi Briti reedereid, 25 üle Atlandi ookeani kulgeva aurulaeva omanik, kunsti­kollektsionäär ja kunstnike patroon. Monna Rosa  Frederick Richards Leyland – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis "Leyland, Frederick Richards (1831–1892)", Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004 Biography at University of Glasgow
Ameerika Ühendriikide rahvusparkide loend

Ameerika Ühendriikides on 2023. aasta seisuga kokku 63 rahvusparki. Rahvusparke haldab Ameerika Ühendriikide Siseministeeriumi agentuur Rahvusparkide Teenistus (National Park Service). Rahvuspargid rajatakse Ameerika Ühendriikide Kongressi õigusaktiga. Esimese rahvuspargi, Yellowstone'i rahvuspargi, loomise seaduse allkirjastas president Ulysses S. Grant 1872. aastal. Yellowstone'i rahvuspargile järgnesid 1875. aastal Mackinac (rahvuspark kuni 1895. aastani) ning 1890. aastal Sekvoia ja Yosemite rahvuspark. Rahvuspargid paiknevad 30 osariigis, samuti Ameerika Samoa ja USA Neitsisaarte territooriumitel. Enim rahvusparke paikneb Californias (üheksa), järgnevad Alaska (kaheksa), Utah (viis) ja Colorado (neli). Suurim rahvuspark on Wrangelli – St. Eliase rahvuspark Alaskas, mille pindala on üle 33 000 km² ehk suurem kui üheksa väiksemat osariiki. Järgmised neli suuremat rahvusparki paiknevad samuti Alaskas. Pindalalt on kõige väiksem Gateway Archi rahvuspark Missouris, mille pindala on 0,8 km². Kõikide rahvusparkide kogupindala on umbes 212 000 km². Keskmiselt on rahvuspargi pindala 3370 km². Kõige külastatum rahvuspark on Põhja-Carolina ja Tennessee osariigi piiril paiknev Great Smoky mägede rahvuspark, mida külastas 2016. aastal üle 11 miljoni turisti, järgneb üle ligi kuue miljoni külalisega Suure kanjoni rahvuspark Arizonas. Samal aastal külastas aga eraldatud Arktika värava rahvusparki Alaskal ainult 10 000 huvilist. Neliteist rahvusparki on kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse ning 21 rahvusparki kuuluvad UNESCO biosfäärikaitsealade võrgustikku. "Annual Park Ranking Report for Recreation Visitors in: 2022". irma.nps.gov. Vaadatud 23.12.2023 "World Heritage List - United States of America". whc.unesco.org. UNESCO World Heritage Centre. Vaadatud 25.3.2017 "UNESCO » Biosphere Reserves » United States of America". unesco.org. UNESCO. November 2015. Vaadatud 25.3.2017 Rahvusparkide Teenistuse koduleht
Iłona Usovič

Iłona Usovič (valgevene Ілона Віктараўна Усовіч; sündinud 14. novembril 1982 Červieńis) on valgevene kergejõustiklane (jooksja). 2004. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta 4×400 m teatejooksus võistkonna koosseisus Natałla Sałahub, Hanna Kazak ja Sviatłana Usovič rahvusrekordi tulemusega 3.29,96 hõbemedali. Järgmistel sisemaailmameistrivõistlustel Moskvas võitis ta võistkonna koosseisus Natałla Sałahub, Hanna Kazak ja Julijana Juščanka tulemusega 3.28,65 pronksmedali. 2008. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Valencias võitis ta võistkonna koosseisus Hanna Kazak, Iryna Chlustava ja Sviatłana Usovič tulemusega 3.28,90 hõbeda. 400 meetri jooksu individuaaldistantsidel võitis Iłona Usovič 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel Helsingis pronksi ja 2007. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Birminghamis hõbeda. Tema vanem õde Sviatłana Usovič on samuti jooksja. "Iłona Usovič IAAF-i andmebaasis" (inglise). Vaadatud 25.03.2017.  Iłona Usovič – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Iłona Usovič Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Maa tund

Maa tund on rahvusvaheline aktsioon loobuda elektri kasutamisest tunni aja jooksul, kell 20.30–21.30. Aktsiooni organiseeris Maailma Looduse Fond. 2016. aastal oli Maa tund 19. märtsil. 2017. aastal on Maa tund 25. märtsil. Eestis on videviku pidamine maarahva vana komme. Maa päev Valgusreostus
The Beguiling of Merlin

„Merlini võlumine“ (inglise keeles „The Beguiling of Merlin“) on inglise kunstniku Edward Burne-Jonesi (1833–1898) õlimaal lõuendil. Ajavahemikus 1872–1877 valminud teose tellis Frederick Richards Leyland. Ingliskeelne verb beguile tähendab ka: tüssama, meelitama, võluma, kärbseid pähe ajama (vt English Oxford Living Dictionaries, beguile)
Monna Rosa

„Monna Rosa“ on inglise kunstniku Dante Gabriel Rossetti (1828–1882) XIX sajandil loodud kahe teose pealkiri. Teostel on kujutatud laevandusmagnaat Frederick Leylandi abikaasat. 1862. aastal valminud teose, suuruselt väiksema, asukoht on teadmata. 1867. aastal valmis kunstnikul teine, suurem versioon, mis asub erakogus. McGann, Jerome (editor) (2005). "Monna Rosa, Dante Gabriel Rossetti, 1867". Rossetti Archive. Institute for Advanced Technology in the Humanities, University of Virginia. Vaadatud 12. veebruaril 2012. {{cite web}}: parameetris |first= on üldnimi (juhend)
Pildipost

Pildipost (ingliskeelne paralleelpealkiri Picture Post) oli 1947–1949 Saksamaal Geislingenis ilmunud väliseesti ajakiri. Ajakirja vastutav toimetaja oli Aleksander Raag ja seda on toimetanud ka Erich Ernits. Ajakiri ilmus sagedusega üks kord kuus. 1949 ilmus ajakiri ajalehe Eesti Rada asemel, kusjuures jätkas ajalehe numeratsiooni. Ajakirjal ilmus kaks lisa: Pildiposti Kõverpeegel (ilmus 1948) ja Põhjamaa tähistel (ilmus 1949). Pildipost E-kataloogis ESTER (vaadatud 24.03.2017)
Ekateríni Stefanídi

Ekateríni Stefanídi (kreeka keeles Κατερίνα Στεφανίδη; sündinud 4. veebruaril 1990 Cholargóses) on Kreeka kergejõustiklane, teivashüppaja. Ta tuli 2016. aastal Rio de Janeiros teivashüppes 4.85-ga olümpiavõitjaks. Lisaks on ta tulnud teivashüppes Euroopa välis- ja sisemeistriks. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis võitis ta kuldmedali uue rahvusrekordiga 4.91. Tema eelmine isiklik rekord välitingimustes oli 4.86, mis oli hüpatud 8. juunil 2016 Ateenas. Aastatel 2016 ja 2017 on ta tulnud Teemantliiga üldvõitjaks. Sisetingimustes on tema isiklik rekord 4.90, mis on püstitatud 20. veebruaril 2016 New Yorgis. Ekateríni Stefanídi. european-athletics.org. Vaadatud 7.8.2017 "Greek Pole Vaulter Katerina Stefanidi Wins Gold At London World Championships (video)". GreekReporter.com. 6.8.2017. Vaadatud 7.8.2017 Ekaterini Stefanidi. iaaf.org. Vaadatud 25.3.2017  Ekateríni Stefanídi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ekateríni Stefanídi Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Kirikuleht

Kirikuleht on mitme väljaande nimi: Kirikuleht (ajakiri, 1941), ilmus 1941–1944 Tallinnas Kirikuleht (ajakiri, 1946), ilmus 1946–1955 Saksamaal Geislingenis Kirikuleht on ajalehe Nädaline lisa
Salvador Minuchin

Salvador Minuchin (13. oktoober 1921 San Salvador, Entre Rios, Argentina – 30. oktoober 2017) oli pereterapeut. Ta rajas strukturaalse pereteraapia, kus probleeme käsitletakse peresiseste suhete kaardistamise teel. Sellised kaardid taasesitavad jõudünaamikaid ning piire alamsüsteemide vahel. Strukturaalne pereterapeut katkestab peresiseseid probleemseid suhteid sellisel viisil, et need muutuksid tervemaks.
Laura Muir

Laura Muir (sündinud 9. mail 1993 Milnathortis) on Suurbritannia kergejõustiklane, keskmaajooksja. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros saavutas ta 1500 meetri jooksus ajaga 4.12,88 seitsmenda koha. 2017. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel võitis ta kuldmedali nii 1500 meetri (4.02,39) kui ka 3000 meetri jooksus (8.35,67), püstitades mõlemal alal Euroopa meistrivõistluste rekordi. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis jäi ta 1500 meetri jooksus ajaga 4.02,97 esimesena medalita, kaotades pronksmedali võitnud Caster Semenyale seitsme sajandikuga. 5000 meetri jooksus sai ta isikliku rekordiga 14.52,07 kuuenda koha. 2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis võitis ta 1500 meetri jooksus 4.06,23-ga hõbemedali ja 3000 meetri jooksus 8.45,78-ga pronksmedali. 2018. aastal tuli ta Euroopa meistriks ka 1500 meetri jooksus ajaga 4.02,32. 2019. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Glasgow's võitis ta kuldmedali taas nii 1500 meetri kui ka 3000 meetri jooksus. 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos võitis ta 1500 meetri jooksus Suurbritannia rekordiga 3.54,0 hõbemedali. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta 1500 meetri jooksus ajaga 3.55,28 pronksmedali. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis võitis ta samal alal kuldmedali ajaga 4.01,08. 2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Istanbulis tuli ta 1500 meetri jooksus kolmandat korda Euroopa sisemeistriks, joostes finaalis 4.03,40. Aastatel 2016 ja 2018 on ta 1500 meetri jooksus tulnud Teemantliiga üldvõitjaks. Väljas Sees Allikas: World Athletics Laura Muir. european-athletics.org. Vaadatud 14.8.2017 "Laura Muir ‘happy’ with sixth place in world championships 5,000m". The Guardian. 13.8.2017. Vaadatud 14.8.2017 Laura Muir Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Servikulised

Servikulised (Pleurotaceae) on seente sugukond šampinjonilaadsete seltsist. Hohenbuehelia – tardservik Pleurotus – servik
Libor Charfreitag

Libor Charfreitag (sündinud 11. septembril 1977 Trnavas) on Slovakkia vasaraheitja, Euroopa meister vasaraheites (2010). Libor Charfreitag õppis Dallases Lõuna Metodisti Ülikoolis ja töötab tänaseni ülikooli juures kergejõustiku abitreenerina. Ta on osalenud kolmedel olümpiamängudel. Sydney olümpiamängudel 2000. aastal sai ta 30. koha, 2004. aasta Ateena olümpiamängudel 6. koha ja 2008. aasta Pekingi olümpiamängudel sai ta 8. koha. Aastal 2003 valiti ta Slovakkia aasta sportlaseks. Tema isiklik rekord vasaraheites on 29. juunil 2003 Prahas heidetud 81.81. "Libor Charfreitag IAAF-i andmebaasis" (inglise). Vaadatud 25.03.2017.  Libor Charfreitag – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Libor Charfreitag Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Mehmed VI

Mehmed VI (14. jaanuar 1861 Konstantinoopol – 16. mai 1926 Sanremo) oli Osmanite riigi viimane sultan ja Rooma keiser (Kaysar-i Rûm) aastatel 1918–1922. Ta oli Abdülmecid I ja Gülüstü Hanımi poeg.