laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Bettina Göschl

Bettina Göschl (sündinud 7. juulil 1967 Bambergis Saksamaal) on saksa pedagoog, lastelaulude autor ja lastekirjanik. Bettina Göschl, Katalog der Deutschen Nationalbibliothek Bettina Göschli ametlik koduleht
Salla Simukka

Salla Simukka (sündinud 16. juunil 1981 Tamperes Soomes) on soome kirjanik ja tõlkija. Tema esimene romaan "Kun enkelit katsovat muualle" ("Kui inglid vaatavad mujale") ilmus 2002. aastal. Diloogia "Jäljellä" (Tammi 2012) ja "Toisaalla" (Tammi 2012) on düstoopia lähituleviku noortest, mis pälvis 2013. aastal Topeliuse auhinna. Simukka rahvusvaheline läbimurre saabus Lumikki Anderssonist ("Lumivalgeke Andersson") kõneleva triloogiaga, mille esimene osa "Punainen kuin veri" ("Punane kui veri", 2014. aastal tõlkinud Kadri Jaanits) ilmus Soomes 2013. aasta kevadel ja teine osa "Valkea kuin lumi" ("Valge kui lumi") sama aasta sügisel. Triloogia tõlkeõigused on müüdud 33 riiki veel enne kolmanda osa "Musta kuin eebenpuu" ("Must kui eebenipuu") ilmumist. Salla Simukka oli 2014. aastani abielus Soome kirjaniku ja ajakirjaniku Karo Hämäläisega. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. veebruar 2014. Vaadatud 28. jaanuaril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2014. Vaadatud 28. jaanuaril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Sattesele piiramine

Sattesele piiramine võib viidata erinevatele Sattesele linnuse piiramistele. Sattesele piiramine (1206), 1206. aastal piirasid tulemusteta linnust Riia piiskopi ja semgalite ühisväed. Sattesele piiramine (1212), 1212. aastal piirasid linnust kuni selle alistumiseni Riia piiskopi väed.
Sattesele piiramine (1206)

Sattesele piiramine oli Riia piiskopile alluvate jõudude ja semgalite ühisväe ebaõnnestunud katse vallutada Sattesele linnust Liivi ristisõja ajal 1206. aastal, mida on kirjeldatud Henriku Liivimaa kroonikas. Turaida, sh ilmselt ka Sattesele liivlased olid korduvalt osalenud kokkupõrgetes Väina ääres valdusi laiendava Riia piiskopi ja teda toetavate Mõõgavendade ordu ja ristisõdijate vastu. Viimati oldi abistatud Väina liivlasi Holmi linnuse kaitsmisel Riia piiskopi saadetud vägede vastu. Linnuse alistumisel lubasid piirajad turaidalastel erinevalt kohalikest liivlastest lahkuda ja sõlmisid nendega rahu. Hiljem samal aastal otsustati Riias siiski teha Turaidasse kättemaksuretk, kuhu kutsuti kaasa ka sealsete elanikega vaenus olevad semgalid pealik Vesthardi juhtimisel. Üks osa liitlasväest Kaupo juhtimisel liikus nõrgalt mehitatud Turaida muinaslinnuse alla ja vallutas selle suhteliselt kerge vaevaga. Teine väegrupp läks Koiva vastaskaldale, et alistada Sattesele piirkonna keskuseks olevat Sattesele linnust, mis kuulus tollal kohalikule ülikule Dabrelile. Sattesele liivlased, soovides vältida neile kätte paistva põlema pandud Turaida linnuse saatust, kogunesid oma linnust kaitsma. Ristisõdijate ja semgalite terve päeva kestnud ja piirajatele kaotusi kaasa toonud rünnakud löödi Dabreli juhtimisel seesolijate poolt tagasi. Lõpuks otsustasid ründajad, et linnus on vallutamiseks liiga tugev ning pöördusid maad rüüstates teise väepoole juurde tagasi, et koos Riiga liikuda. Kuigi Sattesele linnust suudeti edukalt kaitsta, jäid liivlased teistes sõjalistes kokkupõrgetes Riia piiskopi vägedele alla. Näiteks pärast Sattesele piiramist liitusid turaidalased Polotski vürsti vägedega, et vallutada ristisõdijate kätte langenud Holmi linnust, kuid liivlastele suuri kaotusi põhjustanud piiramine ebaõnnestus. Nii otsustasid kõik liivlaste piirkonnad, sh Sattesele, veel samal 1206. aastal paluda rahu ja ristimist, andes end Riia piiskopi võimu alla. HLK, lk 61 HLK, lk 63 HLK, lk 65, 67 HLK, lk 67 Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982.
Alessandria lennujaam

Alessandria lennujaam on lennujaam Itaalias Piemonte maakonnas, Alessandria põhjapiiril. Lennujaamale on antud Massimo Bovone nimi. "ECCAIRS 4.2.8 Data Definition Standard" (PDF) (inglise). Organizzazione Internazionale dell'Aviazione Civile. 17. september 2010. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 17. oktoober 2013. Vaadatud 28. jaanuaril 2014. "Aeroporto di Alessandria". Vaadatud 28. jaanuar 2014. "Aero Club Alessandria". Vaadatud 28. jaanuar 2014.
Laagna raamatukogu

Laagna raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Tallinnas Lasnamäe linnaosas aadressil Võru 11. Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart. Raamatukogu avati 8. aprillil 1926 kui Tallinna 1. haruraamatukogu. See asus algul Lutheri rahvamaja ruumides, siis Torupilli asumis Tartu maanteel ning alates 1998. aastast on raamatukogu Lasnamäel. Laagna raamatukogu on oma ajaloo vältel asunud järgmistes kohtades: 1926 Lõuna 17 1930 Jakobi 10 1938 Tartu maantee 62 1998 Võru 11 Raamatukogu allus Nõukogude ajal Mererajooni täitevkomiteele ja kandis 1952–1974 nimetust Mererajooni 1. raamatukogu. Siis läks raamatukogu uuesti Tallinna Keskraamatukogu alluvusse ja kandis edaspidi nimetust Tartu mnt haruraamatukogu. 1990. aastatel muudeti nimetus Keldrimäe raamatukoguks ning alles 1998. aastal Lasnamäele kolides saadi Laagna raamatukogu nimi. Laagna raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Albenga lennujaam

Albenga lennujaam on lennujaam Itaalias Liguuria maakonnas, 8 km kaugusel Albengast loodes Villanova d'Albengas. Lennujaamale on antud Clemente Panero nimi. Tunnise autosõidu kaugusel asuvad Monte Carlo, Nice ja Cannes. "AIP ITALIA - parte GEN2-4" (PDF). www.enav.it. Vaadatud 28. jaanuar 2014. Sito ufficiale Aeroporto Internazionale di Villanova d'Albenga "Clemente Panero"
Ants Lang

Ants Lang (22. november 1938 Tartu – 22. jaanuar 2014) oli eesti pedagoog ja kirjastaja. Ta lõpetas 1957. aastal Tartu 3. Keskkooli ja seejärel 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna. Ta töötas aastatel 1962–1968 Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudis vanemteadurina. Aastatel 1968–1991 töötas ta kirjastuses Valgus peatoimetaja asetäitja ja peatoimetajana, 1991–2004 kirjastuses Koolibri juhatuse esimehe, tegevjuhi ja nõukogu esimehena. Lisaks töötas ta 1962–1992 füüsikaõpetajana mitmes üldhariduskoolis (sealhulgas Tallinna 21. Keskkoolis ja Tallinna Reaalkoolis). Ta on tõlkinud õpikuid. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2014. Vaadatud 28. jaanuaril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Postimees, 28. jaanuar 2014. lk 4 (nekroloog) http://entsyklopeedia.ee/artikkel/lang_ants
Firenze Peretola lennujaam

Firenze Peretola lennujaam on lennujaam Itaalias Toscana maakonnas, 5 km kaugusel Firenze keskusest loodes. Lennujaam kannab alates 1990. aastast Amerigo Vespucci nime. Peretola lennujaam oli 2012. aastal reisijate arvult Itaalias 20. kohal. "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. juuni 2012. Vaadatud 28. jaanuar 2014.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. september 2011. Vaadatud 28. jaanuar 2014.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Assaeroporti". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. september 2012. Vaadatud 28. jaanuar 2014. Enrico Nistri, L'Aeroporto mai nato (storia di miti e verità), articolo del Corriere Fiorentino, 19 luglio 2012, p. 5. Sito della società di gestione Aeroporto di Firenze Spa Informazioni sull'aeroporto, le compagnie aeree ed i voli per Firenze  Firenze Peretola lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Looduslik pühapaik

Looduslik pühapaik on maa- või veeala, millel on rahvastele ja kogukondadele eriline vaimne tähendus. 2019. aasta 20. veebruaril riigikogus vastu võetud Eesti muinsuskaitseseaduse järgi on ajalooline looduslik pühapaik ametliku kinnismälestise liigina "olulise inimmõjuta rahvapärimuslik ohverdamise, pühakspidamise, ravimise, usulise või rituaalse tegevusega seotud asi või maa-ala". Ajaloolised looduslikud pühapaigad on olulised rahvapärimuskultuuri ning kohaliku identiteedi kandjad, märgib seadus. Ajaloolisteks looduslikeks pühapaikadeks loetakse Eestis looduslikke pühapaiku, mille kasutamise algus ulatub teadaolevalt 20. sajandist varasemasse aega. Looduslikke pühapaiku võib jaotada välisilme põhjal ühendmälestisteks (hiielaadsed pühapaigad) ning üksikmälestisteks (üksikud pühad puud, kivid, allikad jm). Rühmitamine on võimalik ka muude tunnuste alusel: kasutajaskonna järgi: kogukondlikud (hiied, ravikohad, ristipuud) perekondlikud (püha kivi, puu, ahikotus); kasutusaja järgi: tähtpäevaline kasutamine (hiied, Miikse Jaanikivi) vajadusest lähtuv ebakorrapärane kasutamine (enamik ravipaiku, ristipuud jm); kasutusviisi järgi: ravimine, palvetamine, ohverdamine, matuse- jm tavad; asukoha järgi: ajaloolises talu- või külakohas ning selle naabruses ajaloolisest asustusest eemal loodusmaastikul ajalooliste teede ääres. Looduslikke pühapaiku võib pidada üheks pühapaikade alaliigiks. Kultuskivi Eesti looduslike pühapaikade loend Eesti looduslike pühapaikade loend kihelkonniti Looduslikud pühapaigad Juhend kaitsealade valitsejatele, IUCN/UNESCO, vaadatud 28.01.2014. MuKS § 11 lg 6 Riigikogu toetusrühm arutab looduslike pühapaikade olukorda, Riigikogu, 28. jaanuar 2014 Juku-Kalle Raid: Eesti pühapaigad tuleb turismi eesmärgil tähistada, ERR, 29. jaanuar 2014
Näsakoonus

Näsakoonus (conus papillaris) on paljude roomajate silmades olev moodustis, mis saab alguse nägemisnärvikettast ja suundub klaaskehasse. Arvatakse, et näsakoonus toidab võrkkesta. Madudel esineb näsakoonus embrüonaalses arengujärgus. Arvatakse, et enamikul täiskasvanud madudel näsakoonus puudub, kuid see võib esineda rästikutel. Kirk N. Gelatt, Brian C. Gilger, Thomas J. Kern,Veterinary Ophthalmology: Two Volume Set, Volumes 1-2, lk 1760, 2013, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 30.01.2014) (inglise keeles) David J Maggs, Paul Miller, Ron Ofri,Slatter's Fundamentals of Veterinary Ophthalmology, 5 ed, lk 459, 2013, Elsevier Saunders, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 28.01.2014) (inglise keeles)
Comiso lennujaam

Comiso lennujaam on lennujaam Itaalias Sitsiilia maakonnas Ragusa provintsis, 5 km kaugusel Comisost. Lennujaamale on antud lennuväe brigaadikindral Vincenzo Magliocco nimi. Külma sõja ajal asus Comisos üks peamisi NATO sõjaväebaase Lõuna-Euroopas. Lennujaam avati tsiviilõhuliikluseks 2013. aasta 30. mail. www.soaco.it "AIP ITALIA - parte GEN2-4" (PDF). www.enav.it. Vaadatud 28. jaanuar 2014.  Comiso lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht L'aeroporto di Comiso su Wikimapia Pagina Facebook ufficiale Pagina Twitter ufficiale
Mangaļsala

Mangaļsala on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 8,036 km². Asub Liivi lahe kaldal Daugava paremal kaldal jõe uue ja endise sängi vahel. 1490 elanikku (2010). Mangaļsala asus vanasti Daugava vasakul kaldal, kuid aastal 1567 murdis Daugava endale läbi rannaluidete uue tee merre. Kuni aastani 1681 kasutati Riiga sõitmiseks jõe vana sängi, kuid tasahilju see ummistus ja aastast 1861 ei asu Mangaļsala enam saarel. Mangaļsala (saksa keeles Magnusholm) oli vana kaluriküla, mis ühendati Riiaga aastal 1960. Lisaks vanadele kaluriküla hoonetele on Mangaļsala asumisse tekkinud ka aianduskooperatiive. Suurem osa endisest saarest ja praegusest poolsaarest on aga metsaga kaetud. Aastal 1999 liideti asumi asustamata osad Piejura maastikukaitsealaga. Aastal 1765 ehitati asumi territooriumile Daugava kaldale fort. Esimeses maailmasõjas tehti see kasutamiskõlbmatuks. Teine tähtsam ehitis asumi aladel on Daugava suudmesse ehitatud muul. Ehitist peeti nii tähtsaks, et esimese kivi pani paika Aleksander II isiklikult. Mangaļsala koduleht (läti keeles)
Piugmadu

Piugmadu (Dryophis) on maoperekond. 1985 klassifitseeriti piugmadude perekond ebanastiklaste alamsugukonda. Dryophis fronticinctus – nüüd Ahaetulla fronticincta Dryophis dispar – nüüd Ahaetulla dispar Dryophis mycterizans – nüüd Ahaetulla nasuta − pikkkoon-piugmadu Dryophis perroteti – nüüd Ahaetulla perroteti Dryophis prasinus – nüüd Ahaetulla prasina − rohuroheline piugmadu Dryophis pulverulentus – nüüd Ahaetulla pulverulenta Dryophis vittatus – nüüd Oxybelis aeneus Dryophis fulgidus – nüüd Oxybelis fulgidus Nüüdisajal on piugmaod maoliste klassifikatsioonis jaotatud perekondade Ahaetulla (pronksmadu, sh Ahaetulla nasuta ja Ahaetulla prasina) ja Oxybelis vahel. Need üsna pikad ja peenikesed, jämedus harilikult pliiatsi läbimõõduga, maod veedavad peaaegu kogu oma elu puuvõrades mööda oksi liueldes või mõnikord ka vanikutena alla rippudes. Piugmadude silmad on üsna suured ja silmaava on horisontaalne. Nüüdisajal teravpeamadude perekonda liigitatud madude silmaava on ümmargune. Võrreldes teiste madudega näevad nad hästi. George A. Boulenger,The Fauna of British India, Including Ceylon and Burma. Reptilia and Batrachia., Taylor & Francis, London, xviii, lk 367, 1890, Biodiversity Heritage Library raamat veebiversioon (vaadatud 29.01.2014) (inglise keeles) Loomade elu 5:292.
Baruny

Baruny (transkribeerituna Barunõ, valgevene keeles Баруны, leedu keeles Barūnai, poola keeles Boruny) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Hrodna oblastis Ašmiany rajoonis, Baruny külanõukogu halduskeskus. Asulas on 454 elanikku (2010). Barunys on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Suurimaks vaatamisväärsuseks on aastail 1747–1753 ehitatud katoliku kirik ja klooster. Asulas elab märkimisväärsel hulgal leedulasi, kuigi nad leedu keelt ei kasuta. Esimest korda mainitakse Barunyt aastal 1613, mil seal avati kool. Aastal 1705 sai Barunyst alev. Kloostri avamise järel kool laienes, seal õppisid mitmed tolle ajastu poeedid ja kirjanikud. Poola jagamisel läks Baruny aastal 1795 Venemaa koosseisu. Peale ülestõusu mahasurumist aastal 1831 sulgesid Vene võimud kooli ja andsid kiriku õigeusu kogudusele. Kuni 1917. aastani oli Baruny Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale. Tol ajal tegutses asulas taas valgevene kool, asula oli valgevene rahvusliku liikumise keskuseks. 1939–1991 kuulus Baruny Nőukogude Liidu koosseisu ning kaotas alevi staatuse. Baruny kellatorn Baruny kirik Baruny Valgevene fotoentsüklopeedias
Ella Gjømle

Ella Gjømle (sündinud 29. mail 1979 Stathelles) on norra murdmaasuusataja. 2006. aasta taliolümpiamängud Torinos 4. koht teatesprindis 6. koht vabastiilisprindis 29. koht 30 km vabatehnika ühisstardiga sõidus 2005 Oberstdorfis 9. koht sprindis 36. koht 30 km ühisstardiga sõidus 2007 Sapporos 21. koht klassikasprindis Ella Gjømle on seni võitnud ühe maailma karikasarja etapi. Ella Gjømle FIS-i kodulehel
Stilicho

Flavius Stilicho (Stilico) (u. 359–408) oli Vana-Rooma armee väejuht (magister militum), kellest sai mõjukas Lääne-Rooma keisririik sõjaväelane.
Decimomannu lennujaam

Decimomannu lennujaam on lennujaam Itaalias Sardiinia maakonnas Cagliari provintsis, 20 km kaugusel Cagliarist. Lennujaamale on antud kolonel Giovanni Farina nimi. Airport information for LIED from DAFIF (effective October 2006) at Great Circle Mapper. Source: DAFIF (effective Oct. 2006). Itaali õhujõudude koduleht L'Aeroporto militare denominato "Decimomannu" "Base Aerea di Decimomannu". Vaadatud 28. jaanuar 2014. {{cite web}}: tundmatu tühi parameeter: |autore= (juhend)
Kelly Osbourne

Kelly Michelle Lee Osbourne (sündinud 27. oktoobril 1984 Westminsteris Londonis) on inglise laulja, näitleja, televisiooniesineja ja moelooja. Ta on Sharon Osbourne'i ja Ozzy Osbourne'i tütar. Ta sai tuntuks tänu tõsielusaatele "The Osbournes", kus ta koos perega osales. Seriaal võitis 2002. aastal Emmy kategoorias "Väljapaistev tõsieluline seriaal". Telesaates "Fashion Police" oli ta žürii liige aastatel 2010–2015. Ta on osalenud ka saates "Tantsud tähtedega", kus saavutas kolmanda koha koos elukutselise tantsija Louis van Amsteliga.  Kelly Osbourne – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kelly Osbourne andmekogus IMDb (inglise)
Jarke Pole (Kirovske rajoon)

Jarke Pole (ukraina keeles Ярке Поле) on küla Ukrainas Krimmis Kirovske rajoonis. Elanike arv on 4927.
Böömimaa Elisabeth

Böömimaa Elisabeth ehk Pfalzi Printsess Elisabeth (26. detsember 1618 – 11. veebruar 1680) oli protestantliku Pfalzi kuurvürsti Friedrich V ehk Böömimaa kuninga Friedrich I ja Pfalzi kuurvürstinna, Böömimaa kuninganna Elizabeth Stuarti kolmas laps ning vanim tütar. Sündinud Saksamaal Heidelbergis, veetis oma noorusaastad Haagis Madalmaades, kuhu ta perekond põgenes pärast Friedrich V otsustavat kaotust Böömi sõjas. Ta sai hea keele- (vanakreeka, ladina, prantsuse, inglise ja saksa) ning üldhariduse (loogika, matemaatika, poliitika, filosoofia ja loodusteadused) ning teenis tänu oma mitmekülgsetele teadmistele vendadelt-õdedelt hüüdnime "La Grecque" (prantsuse keeles kreeklanna). Ta on tuntud kirjavahetuse tõttu kuulsa prantsuse filosoofi René Descartesiga, milles ta tõi esile Descartesi substantsidualismi olemusliku keha-vaimu probleemi. See kirjavahetus oli oluliseks inspiratsiooniks Descartesi "Hinge passioonidele" (1649). Descartesi kirjad Elisabethile avaldati juba Claude Clerselier' toimetatud Descartesi kirjavahetuse postuumses väljaandes. Elisabeth keeldus aga oma eluajal endapoolsete kirjade avaldamisest ning A. Foucher de Careili toimetatud väljaandes ilmunud ning hiljem Charles Adami ja Paul Tannery koondväljaandessegi koondatud kirjad on tõenäoliselt Elisabethi kirjade 18. sajandi algusest pärinevad koopiad. 1660. aastal siirdus ta taas Saksamaale ning andis Herfordi nunnakloostris nunnavande. 1667. aastal nimetati ta Herfordi abtkonna abtissiks. Temast sai abtkonna maade tõhus valitseja, aga ka varjupakkuja usu tõttu tagakiusatuile (näiteks Jean de Labadie õpetuse järgijatele). 1679. aastal jäi Elisabeth vesitõppe ja suri 1680. aastal ravi leidmata. Lisa Shapiro. "Elisabeth, Princess of Bohemia", Stanfordi filosoofiaentsüklopeedia, 2013. Rainer Pape. "Elisabeth von der Pfalz", Vestfaali ajalooportaal, 2004.
Tom Selleck

Thomas William Selleck (sündinud 29. jaanuaril 1945 Detroitis) on USA näitleja ja produtsent. Ta on mänginud eradetektiiv Thomas Magnumit telesarjas "Magnum, P.I." (1980–1988) ja pälvinud selle eest 1987. aastal Emmy auhinna. Aastatel 2005–2015 mängis ta Robert B. Parkeri kriminaalromaanide põhjal tehtud üheksas telefilmis väikelinna politseiülemat Jesse Stone'i. Alates 2010. aastast on Selleck mänginud NYPD politseiülemat Frank Reaganit draamasarjas "Blue Bloods" (mida TV3 on näidanud Eestis pealkirjaga "Politseipere"). Eradetektiiv Magnumi rolliga suure populaarsuse saavutanud Selleck on pärast seda näidelnud rohkem kui poolesajas filmis ja telesarjas, sealhulgas olnud peaosas 1987. aasta kõige edukamas filmis "Kolm meest ja beebi" ning sellele tehtud järjes "Kolm meest ja väike preili" (1990). Ta on mänginud Dr. Richard Burke'i telesarjas "Sõbrad" ja A. J. Cooperit telesarjas "Las Vegas". 1993. aastal pälvis ta aga Kuldse Vaarika Jon Aldrichi rolli eest filmis "Folks!" (1992).
Paul Rudd

Paul Stephen Rudd (sündinud 6. aprillil 1969 Passaicis New Jerseys USA-s) on USA filminäitleja, stsenarist ja muusik. Ta on mänginud eelkõige komöödiates ning teinud rolle filmides "Clueless", "The Legend of Ron Burgundy", "The 40-Year-Old Virgin", "Knocked Up", "Forgetting Sarah Marshall", "I Love You, Man", "Dinner for Schmucks", "Our Idiot Brother", "Müürililleks olemise iseärasused ("The Perks of Being a Wallflower"), "This Is 40" ja "Anchorman 2: The Legend Continues". Televisiooni ilmus Rudd 1990. aastate algul NBC draamasarjas "Sisters", kus mängis Ashley Juddi mängitud tegelase abikaasat, ning mõni aasta hiljem NBC situatsioonikomöödias "Friends", mängides Mike Hannigani, Phoebe Buffay (Lisa Kudrow) peigmeest ja kahel viimasel hooajal abikaasat. Rudd on esinenud sarjas "Tim and Eric" ja olnud meelelahutussaate "Saturday Night Live" saatejuht. Rudd abiellus 2003. aastal Julie Yaegeriga. Neil on poeg Jack Sullivan ja tütar Darby. Ta külastab tihti Kansase osariigi Overland Parki, kus käis keskkoolis. Ta on pesapallimeeskonna Kansas City Royals ja Ameerika jalgpalli meeskonna Kansas City Chiefs suur fänn.
Phoebe Buffay

Phoebe Buffay-Hannigan on väljamõeldud tegelane NBC situatsioonikomöödiast "Sõbrad", keda mängis Lisa Kudrow. Kudrow võitis selle rolli eest Emmy ja Screen Actor Guildi auhinna ning on kandideeritud Kuldgloobusele.
Matthew McConaughey

Matthew David McConaughey (sündinud 4. novembril 1969 USA Texase osariigis Uvalde'is) on USA filminäitleja. McConaughey sai tuntuks rolliga komöödiafilmis "Hämmeldunud ja segaduses" ("Dazed and Confused"; 1993). Ta on väga laia ampluaaga näitleja. Ta on mänginud näiteks filmides "Texase saemõrvar: uus põlvkond" (1994), õudusfilmis "Aeg tappa" (1996), Steven Spielbergi ajaloolises draamas "Amistad" (1997), ulmedraamas "Kontakt" (1997), komöödias "Edtv" (1999) ja sõjafilmis "U-571" (2000). 2000. aastatel mängis McConaughey peaosa paljudes romantilistes komöödiates, näiteks "Pulmakorraldaja" (2001), "Kuidas 10 päevaga kutist lahti saada" ("How to Lose a Guy in 10 Days"; 2003), "Raskusi lahkumisega" (2006), "Endiste pruutide vaimud" (2009). Alates 2010. aastast on ta liikunud tõsisemate žanrite poole ning mänginud filmides "Tänavajurist" (2011), "Bernie" (2011), "Mud" (2012), "Super-Mike" (2012) ja "Wall Streeti hunt" (2013). Suur menu saatis teda seoses rolliga tõsielulises filmis "Elujanu" (2013), kus mängis AIDSi-diagnoosiga kauboid. Ta pälvis selle rolli eest Kuldgloobuse kategoorias "parim meesnäitleja draamafilmis" ja parima meespeaosatäitja Oscari. Matthew McConaughey andmekogus IMDb (inglise) Matthew McConaughey andmekogus Filmiveeb
Nägemisnärv

Nägemisnärv ehk II peaajunärv ehk teine kraniaalnärv (ladina keeles nervus opticus) on paljude loomade silma võrkkestast algav sensoorne närv, mis ulatub silmamuna tagaseinast nägemisristmikuni (chiasma opticum). Nägemisnärvi areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Paljude roomajate silmades olev näsakoonus, mis saab alguse nägemisnärvikettast ja suundub klaaskehasse, on seotud samuti nägemisnärviga. Madude nägemisnärv sarnaneb suuresti teiste roomajate nägemisnärviga. Madude nägemisnärvis on nii närvisüsteemi suunas (aferentsed) impulsse toovaid närvikiude kui ka implusse viivaid närvikiude (eferentsed). Nägemisnärv koosneb erineva suurusega närvikiududest ja moodustavad mitmed nägemisteed, mis väljuvad ja suubuvad nii hüpotalamuses, eesajus kui ka talamuses. Enamikul madudel näsakoonus puudub. Silmamuna kestad läbinud nägemisnärv on kaetud peaaju kestadega, mille vahel on ajuvedelikku sisaldavad ruumid. Silmanärvi katab vahetult nägemisnärvi sisemine tupp (vag.interna n.optici). Nägemisnärvi välimine tupp (vag.externa n.optici) on moodustunud kõvakestast. Nägemisnärv kulgeb rasvkehas ja edasi koljuõõne suunas kus moodustab nägemisristmiku. Inimestel kuulub nägemisnärv somaatilisse närvisüsteemi. Nägemisnärv ehk II peaajunärv ehk teine kraniaalnärv algab silma võrkkesta ganglionirakkude aksonitest moodustades silmapõhja. Silmapõhi kuulub peaaju koosseisu. Nägemisnärvid moodustavad kummagi silmamuna taga jämedad närvid. Need sisenevad koljuõõnde läbi kiilluu nägemisnärvi kanali. Nägemisnärvide mediaalsed kiud (chiasma opticum) ristuvad hüpotalamuses. Nägemisnärvi väljumiskohta nimetatakse nägemisnärvikettaks (discus n. optici). "Meditsiinisõnastik" 524:2004. J. A. ARMSTRONG,AN EXPERIMENTAL STUDY OF THE VISUAL PATHWAYS IN A SNAKE (NATRIX NATRIX), Veebiversioon (vaadatud 29.01.2014) (inglise keeles) Enn Ernits, Esta Nahkur, Koduloomade anatoomia, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 394, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Meeli Roosalu."Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 221, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6 trükk, lk 541, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, ISBN 9985-829-36-0. Sissekanne Terminologia Anatomicas, A14.2.01.006: Nervus opticus. Nägemisnärv Cranial nerve II, Veebiversioon (vaadatud 29.01.2014) (inglise keeles)