laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jacqueline Galant

Jacqueline Galant (sündinud 18. märtsil 1974 Monsis) on Belgia poliitik, prantsuskeelse Konservatiiv-liberalistliku erakonna Mouvement Réformateur liige. Ta oli 11. oktoobrist 2014 kuni 15. aprillini 2016 Belgia transpordiminister. Ta astus tagasi seoses 2016. aasta Brüsseli plahvatustega. Ta sündis aastal 1974 Monsis. Ta on lõpetanud Monsi Katoliikliku Ülikooli, kust sai poliitteaduste magistri kraadi. Ta töötas aastast 1999 Belgia välisministri Louis Micheli nõunikuna. Aastatel 2003–2014 oli ta Belgia parlamendi liige. Maist oktoobrini 2014 oli ta Valloonia parlamendi liige. 11. oktoobrist 2014 kuni 15. aprillini 2016 oli ta Charles Micheli valitsuse transpordiminister. Ta astus tagasi seoses 2016. aasta Brüsseli plahvatustega. Tema isa Jacques Galant oli Hainaut' provintsis asuva Jurbise'i linnapea. Belgia transpordiminister astus lennuväljade julgeoleku alaste puuduste tõttu tagasi
Selenograafia

Selenograafia on teadus, mis uurib Kuu pinda ja pinnavorme. Minevikus oli selenograafide peamine ülesanne Kuu merede, kraatrite, mäeahelike ning teiste pinnavormide kaardistamine ja nimetamine. See ülesanne sai suuresti täidetud kui varasel kosmoseajastul pildistati kosmoseaparaatidega Kuu nähtavat ja tagumist külge. Sellegipoolest on mitmeid Kuu regioone siiani vähe pildistatud (eriti pooluste lähedasi alasid) ning mitmete pinnavormide täpsed omadused (nagu näiteks kraatrite sügavus) on paika pandud mitmekilomeetrise mõõtmisveaga. Tänapäeval peetakse selenograafiat selenoloogia alldistsipliiniks. Selenoloogiat nimetatakse tihti ka lihtsalt kuuteaduseks. Sõna selenograafia on tuletatud vanakreeka kuujumaluse Selene (Σελήνη) nimest ning sõnast graphō (γράφω), mis tähendab "ma kirjutan".
Nava raudteepeatus

Nava raudteepeatus oli raudteepeatus Jõgeva maakonnas Palamuse vallas Tapa-Tartu raudtee ääres. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb peatuse asukoht Jõgeva valda. Peatus asus Kaarepere ja Tabivere raudteejaama vahel (kilometraaž 396,1) Nava külas. Peatus avati aastal 1937 ja suleti XXI sajandi alguses. Avamisajal jäi peatus Kudina valda. Reisijate puudusel suletud raudteepeatuse taastamist on hiljem arutatud, kuna selle läheduses asuv Luua Metsanduskool oleks huvitatud õpilastele rongiühenduse pakkumisest. Kuna aga peatuse enda läheduses tiheasustus puudub, ei ole seda taastatud. http://railwayz.info/photolines/station/6227 http://est-train.ertas.eu/ida/tapa-tartu.php?lng=est http://vooremaa2001.tripod.com/vooremaa_05_04_2001.html http://www.vooremaa.ee/edelaraudtee-ja-maavalitsus-otsivad-uusi-valjundeid/ FOTO: Nava peatus aastal 2000; Baltic Trains Picture Gallery
Mullavere raudteepeatus

Mullavere raudteepeatus oli raudteepeatus Jõgeva maakonnas Palamuse vallas Tapa-Tartu raudtee ääres. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb peatuse asukoht Jõgeva valda. Peatus asus Kaarepere ja Tabivere raudteejaama vahel (kilometraaž 400) Mullavere külas. Peatus avati aastal 1937 ja suleti XXI sajandi alguses. Avamisel jäi peatus Kaarepere valda. http://railwayz.info/photolines/station/6226 http://est-train.ertas.eu/ida/tapa-tartu.php?lng=est http://vooremaa2001.tripod.com/vooremaa_05_04_2001.html FOTO: Mullavere peatus aastal 2000; Baltic Trains Picture Gallery
Ülar Lauk

Ülar Lauk (sündinud 14. juunil 1968 Võrus) on eesti maletaja ja maletreener, rahvusvaheline meister (2007). Ta lõpetas aastal 1986 Tartu 12. Keskkooli. Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel ühe hõbe- (1992) ja kolm pronksmedalit (1994, 2003 ja 2007). Meistersportlane (1994), rahvusvaheline meister (2007). Rahvusvaheline meister kirimales (2007). Ülar Lauk FIDE andmebaasis ESBL: Ülar Lauk Olimpbase Olimpbase (klubid)
Musta

Musta võib tähendada järgmist: Musta, endine küla Põlvamaal Ahja vallas Musta, raudteepeatus Narva lähedal Musta mõis Musta tee
Kosmonaudi tänav

Kosmonaudi tänav on tänav Narvas Kerese linnaosas. Algab Puškini tänavalt ja lõpeb Linda tänavaga ristudes. Tänav on 200 m pikk ja täiesti sirge. 1905. ja 1912. aasta linnaplaanidel on tänava nimi Seitsmes tänav (vene keeles Седьмая улица), 1927., 1929. ja 1940. aasta plaanidel 7. Peetri tänav asukoha järgi Peetri eeslinnas. Tänavale pandi nimi Kosmonaudi tänav 1961. aastal ilmselt Juri Gagarini kosmoselennu auks. Svetlana Andrejeva. Narva tänavad 17.-21. sajandi linnakaartidel. – Narva Muuseumi Toimetised, nr 7, 2007, lk 108-127.
Fama põik

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Fama põik on tänav Narvas Kerese linnaosas. Algab Fama tänavalt ja lõpeb Puškini tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 280 m. Tänav rajati seoses Fama keskuse ehitamisega, et tagada juurdepääs majadele aadressidel Tallinna maantee 11, 15 ja 17. Tänav rajati vastavalt Narva Linnavolikogu 23.05.2001 otsusega kehtestatud detailplaneeringule. Tänavale pandi nimi 2008. aastal Narva Linnavalitsuse 20. veebruari korraldusega nr 218-k. Oletatavasti sai tänav nime Fama bastioni järgi. Новая улица на фоне разрухи 20.02.2008 Narva Linnavalitsuse korraldus nr 218-k
Fama tänav

Fama tänav on tänav Narvas Kalevi linnaosas. Tänav algab Rahvavälja tänavast, ristub paremalt Fama põiguga ja lõpeb Puškini tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 305 m. Täna sai nime 2008. aastal Narva Linnavalitsuse 30. aprilli korraldusega nr 536-k. Oletatavasti on tänav saanud nime Fama bastioni järgi. 2016. aasta oktoobris muudeti Fama Keskuse ja kaupluse Maxima aadresse ning nüüd asub Fama Keskus aadressil Fama tänav 10 ja kauplus Maxima aadressil Fama tänav 9. Aadressil Fama tänav 4 ja Fama tänav 2 asuvad lasketiir ja lauatennisesaal. 20.02.2008 Narva Linnavalitsuse korraldus nr 536-k Fama tänava ja Fama põigu maaüksuste aadresside plaan Торговый центр Fama в Нарве меняет адрес Postimees 19.10.2016
Albert

Albert on mehenimi. Albert on olnud mitme kuninga ja printsi nimi: Suurbritannia kuningas Edward VII oli printsina tuntud kui prints Albert Belgia kuningas Albert I Monaco vürst Albert I Belgia kuningas Albert II Monaco vürst Albert II Albert I (1157–1229), Orlamünde-Holsteini krahv Albert II (1182-1245), Orlamünde-Weimari krahv Suurbritannia kuninganna Victoria abikaasa oli prints Albert. Piiskop Albert ehk Albert von Buxhövden oli Riia piiskop 1165–1229, eesti vallutamise peaorganisaator. Albert oli Eestimaa vasall 13. sajandil Haljala kihelkonnas. Albert on mitme koha nimi: Albert, linn USA-s Kansases Albert, vald Prantsusmaal Somme'i departemangus Prints Albert ehk Albert on peeniseehe. Alberti järv Alberti maakond New Brunswickis Kanadas Alberti Niilus
Leida Tarvas

Leida Tarvas (sündinud 19. jaanuaril 1935) on eesti sisearhitekt. Leida Tarvas sündis Läänemaal Hans ja Leida Reinbachi noorima tütrena ning õppis Suure-Lähtru 7-klassilises koolis, seejärel Tallinnas Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumis arhitekti eriala. Ta on õppinud ka Tallinna Polütehnilises Instituudis kaugõppes ehitusinseneri eriala (lõpetamata) ja Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas 1966. aastal sisearhitektuuri erialal. Tarvas on Eesti Sisearhitektide Liidu liige (alates 1992) ning on olnud Eesti Kunstnike Liidu liige (alates 1975). Leida Tarvas on töötanud eri ametikohtadel, sh ÜTKK Projekteerimise Instituudi Vabariikidevahelises Tallinna Filiaalis ja Eesti NSV Kaubandusministeeriumi projekteerimisinstituudis. Leida Tarvas on projekteerinud peamiselt toitlustusettevõtteid – restorane, kohvikuid, baare, sööklaid ja kauplusi. Tema silmapaistvamate tööde seas on Regati baar Pirital (1980), Muuga tuuliku baar, Kadrioru kohviku restoran, Kännu Kuke restoran (1980) jt. Leida Tarvas oli abielus arhitekt Pärtel Tarvasega ning on tšellist Pärt Tarvase ja kirjandusteadlase Mari Tarvase ema. Arhitektuurikroonika. Tallinn: Valgus, 1987. Lk 171. http://www.artun.ee/akadeemia/vilistlased/ba/ ESL aastaraamat 1994. Lk 12. ERA.R-1665.3.394 "Eesti Kunstiakadeemia õppetöö "Kohviku sisustus"". Vaadatud 14.01.2020. Kes on kes?: Eesti 2000. Tallinn 2000. Lk. 204.
Heikki Hortling

Heikki Hortling (10. märts 1951 – 10. aprill 2016) oli soome tööstusjuht. Hortling sündis Iisalmis. Koolis käis ta Iisalmi lütseumis. 1981. aastal lõpetas ta Viini Ülikooli majandusteaduskonna ning asus tööle Olvisse. Tema juhtimisel kasvas Olvi Kesk-Soome regionaalsest joogitootjast rahvusvaheliseks kontserniks, mille esimene välisinvesteering tehti 1996. aastal Eestisse. Hortling oli A. Le Coqi ja Olvi nõukogu esimees, kes oli ka suurim börsiettevõtte Olvi Oyj eraisikust omanik ning õlle- ja joogitööstuse arendaja Soomes ja Balti riikides. OLVI PLC CHAIRMAN OF THE BOARD HEIKKI HORTLING DECEASED Järelehüüe Olvi Oyj kodulehel
Pál Maléter

Pál Maléter (4. september 1917 Eperjes (tänapäeval Prešov, Slovakkia) – 16. juuni 1958 Budapest) oli Ungari sõjaväelane. Gümnaasiumi lõpetamise järel õppis Pál Maléter kaks aastat Prahas Karli Ülikoolis meditsiini. 1938. aastal asus ta elama esmalt Košicesse ja seejärel Budapesti, kus ta jätkas meditsiiniõpinguid, kuid oli rahalistel põhjustel sunnitud need katkestama. Seejärel astus ta sõjaväeteenistusse ja suunati õppima Ludovica Akadeemiasse, mille lõpetamise järel saadeti ta Idarindele. Ta langes Punaarmee kätte vangi ja saadeti 1944. aastal Transilvaaniasse Saksa vägede vastu partisanivõitlust pidama. 1945. aasta jaanuaris juhatas ta brigaadi, mis kaitses Ungari Ajutist Valitsust. Ta jäi armeeteenistusse ja 1956. aastaks jõudis koloneli auastmeni. 28. oktoobril 1956 läks ta oma väeosaga ülestõusnute poole üle. 31. oktoobril 1956 määrati ta Imre Nagy valitsuses kaitseministri asetäitjaks ja 3. novembril 1956 kaitseministriks. Ühtlasi ülendati ta kindralmajoriks. 3. novembri kesköö paiku arreteerisid Nõukogude sõjaväelased nendega läbirääkimisi pidava Ungari delegatsioon eesotsas kaitseminister Pál Maléteriga. 4. novembril hommikul alustasid Nõukogude väed rünnakut Budapestile ja teistele Ungari linnadele. 15. juunil 1958 mõisteti Pál Maléter kohtuprotsessil surma. Kohtuotsus viidi järgmisel päeval täide. http://www.rev.hu/history_of_56/szerviz/kislex/biograf/maleter.htm http://www.horisont.ee/arhiiv_2003_2006/artikkel778_773.html http://mult-kor.hu/20080616_50_eve_vegeztek_ki_nagy_imre_miniszterelnokot_es_tarsait
John Sloboda

John A. Sloboda (sündinud 13. juunil 1950) on Inglismaal Staffordshire'is asuva Keele'i ülikooli psühholoogiaprofessor. Oktoobrist 2008 on ta Keele'i ülikooli emeriitprofessor . Kuuludes Inglismaa nn Balkani kriisi komiteesse, juhib ta oma kodulehel internetis fotosarja abil tähelepanu laste psüühilisele kaitsetusele ja kõigi tsiviilisikute eetilistele kannatustele, mida sõda enesega kaasa toob. Ta võitleb ka maamiinide kahjutustamise eest ning on selle ohu teadvustamiseks inglise ajakirjanduses avaldanud rea teravas toonis kriitilisi artikleid Euroopa Liidu ja NATO poliitika kohta Balkani kriisi ajal. "School of Psychology" (inglise keel). Keele'i ülikooli koduleht. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. veebruar 2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Jaan Ross: "John Sloboda: muusika aitab inimestel paremini toime tulla", Eesti Päevalehe veebiväljaanne, 29. august 2007
Land Hadeln

Land Hadeln on ajalooline maastik ja endine haldusringkond Põhja-Saksamaal keskusega Otterndorfis Elbe alamjooksul, Elbe-Weseri kolmnurgas Elbe ja Weseri estuaaride vahel. Koos Land Wursteni ja nende ühise tagamaaga moodustavad nad isegi tänapäeval tüüpilise, suhteliselt suletud kultuuripiirkonna. Nimi pärineb vanasaksi keelest (Gau Haduloha). Tänapäeval viitab nimi Land Hadeln peamiselt tammidega piiratud paduritele madalikulahes Elbe estuaarist lõunas. Seda ümbritsesid Saale jäätumise (pleistotseenis) liivase sulamisvee setted ja moreenid, nagu Hohe Liethi liivanõmme kõrgendikud läänes, Westerberg (56 m ülalpool nullveetaset) ja Wingst (74 m ülalpool nullveetaset) idas. Lõunas, liivanõmme saarte vahel laiuvad ulatuslikud soo ja raba alad, mis on üles haritud peale väikese maastikujäänuki Ahlenmooris. Soostik ise, moodustades osa Elbe soostikust, on omakorda jagatud viljakaks merepaduriks, niinimetatud Hochland ("kõrgmaa", 1–2 m ülalpool nullveetaset; haarab enamuse tänapäeva Samtgemeinde Hadelnist), ja Sietland rabaservades. Drenaaž on raskendatud ja seda teostatakse peamiselt Otterndorfi pumbajaamas (Schöpfwerk Otterndorf), samuti väikese lüüsiga Altenbruchi juures. Otterndorfis pumbatakse Medemi ja selle lisajõgede veed ning Hadelni kanali ja Elbe-Weseri laevatee vesi Elbesse. Tänini on ala, eriti madalamal asetsev Sietland, mis asub umbes 0,8 m allpool nullveetaset, krooniliselt üleujutuse poolt ohustatud. Land Hadeln asub Elbe alamjooksu piirkonnas. Selle lähedus Elbe estuaarile ja Põhjamerele toob endaga kaasa ohu, et juhul, kui tamm tormi-iilis murdub alal, mis asub vaevalt merepinnast kõrgemal, kannatab see suure üleujutuse all. Traditsiooniliselt on maad kasutatud põllumajanduslikult, karjamaade ja karjapidamisega liivanõmmel ja Sietlandis, ning põllumaade ja viljapuude kasvatamisega Hochlandis. Tsemenditehase sulgemise järel Hemmooris vähenes tööstustööliste suhteliselt väike arv veelgi. Seetõttu pendeldavad paljud töölised Cuxhaveni, Bremerhaveni ja Stade sadamate vahet. Turismi majanduslik tähtsus on pidevalt kasvanud, eriti Otterndorfi rannakuurortides ja rabajärvedel Bad Bederkesa juures.
Rahvavälja tänav

Rahvavälja tänav on tänav Narvas Kerese linnaosas. Algab Hariduse tänavalt, ristub vasakult Fama tänavaga ja lõpeb Tallinna maanteega ristudes. Tänava pikkus on umbes 285 m. Tänavale anti nimi 2006. aastal Narva Linnavalitsuse 24. augusti korraldusega nr 1042-k Tänav sai nime samas piirkonnas enne Teist maailmasõda asunud Rahvavälja haljasala järgi. 24.08.2006 Narva Linnavalitsuse korraldus nr 1042-k.
Tartu I aare

Tartu I aare on 1915. aastal Tartust leitud hõbeesemetest koosnev aare. Leidu kutsutakse Tartu I aardeks, et eristada seda teistest Tartu territooriumilt avastatud aaretest. Aardeleid koosneb hõbenõust ja selle sees olnud krutsifiksist, 9 käevõrust, 2 hoburaudsõlest, luunulakujulisest ripatsist ning 2 spiraalsõrmusest. Marta Schmiedehelmi arvates pärineb aare 12. sajandi keskpaigast. Andres Tvauri hinnangul on leitud krutsifiks vastav peamiselt Novgorodimaal (aga ka Soomes) levinud krutsifiksitüübile, mida on dateeritud 11. sajandi keskpaika ja teise poolde. Aardeleius olnud käevõrudel ja hoburaudsõlgedel on tema arvates täpsed vasted 13. sajandist pärit Tõrma I aardeleius ning Kaberla ja Küti kalmetes. Sõlgede detaile peab Tvauri omaseks 13. sajandile ning sõrmuseid tüüpiliseks 12. sajandi lõpule ja 13. sajandile. Leitud hõberipats on tema hinnangul analoogne 10. sajandi teisest poolest kuni 12. sajandini Loode-Vene ja Väina-äärsetel aladel levinud ripatsitega. Hõbenõu valmistamiskohaks on peetud mõnd Bütsantsi provintsi. Kuna aare sisaldab venepäraseid esemeid ja selle noorimad osad on dateeritud 13. sajandisse, siis peab Tvauri tõenäoliseks, et see jäeti maha seoses 1224. aasta sündmustega. Aaret hoitakse Peterburis Ermitaažis. Andres Tvauri. Muinas-Tartu. Uurimus Tartu muinaslinnuse ja asula asustusloost, doktoritöö, juhendaja Valter Lang. Tartu Ülikool, Filosoofiateaduskond, 2001. Lk 75–76.
Kevade tänav (Narva)

Kevade tänav on tänav Narvas Kerese linnaosas. Algab Hariduse tänavalt, kulgeb põhja poole, pöördub kirdesse ja lõpeb tupiktänavaga. Tänava pikkus on umbes 370 m. Enne Teist maailmasõda olid samas kohas 3. Peetri tänav, Kesk Aguli tänav, Rahvaväljak ja Õhu tänav (1905. aasta linnaplaanil Раздельная улица, 1912. aasta linnaplaanil – Wahe uulits ehk Vahe tänav). 1960. aastatel moodustati Kevade tänav nendel tänavatel asunud majadest.
Nikolai Bassov

Nikolai Gennadijevitš Bassov (vene keeles Никола́й Генна́диевич Ба́сов; 14. detsember 1922 Usman (praegu Lipetski oblastis) – 1. juuli 2001 Moskva) oli vene füüsik. 1964. aastal anti talle, Aleksandr Prohhorovile ja Charles Hard Townesile Nobeli füüsikaauhind töö eest kvantelektroonika vallas. Bassov sündis 1922. aastal Voroneži lähedal Usmanis praeguse Lipetski oblasti alal. Tema isa Gennadi Fedorovitš Basov oli Voroneži ülikooli professor, kes uuris metsavööndi mõju põhjaveele ja maapinna kuivamisele. Pärast 1941. aastal keskkooli lõpetamist Voronežis suundus ta ajateenistusse Kuibõševi (nüüdne Samara) Sõjalis-Meditsiinilise Akadeemiasse. Kahe aasta pärast sai ta kutselt sõjaväearsti assistendiks. Teises maailmasõjas saadeti ta teenima 1. Ukraina rindele. Pärast sõda kolis ta 1945. aastal Moskvasse ja asus füüsikat õppima Moskva füüsika-tehnika instituudis. 1950. aastast õppis ta Lebedevi Füüsikainstituudis, kus koostas Mihhail Leontovitši ja Aleksandr Prohhorovi juhendamisel väitekirja. Samas instituudis juhtis kvantraadiofüüsika osakonda. Moskva füüsika-tehnika instituudis oli ta samal ajal tahkisefüüsika osakonna professor. Füüsika-tehnika instituudis sai ta 1953. aastal teaduste kandidaadi (kandidat nauk) kraadi ja Lebedevi Füüsikainstituudis 1956. aastal teaduste doktori (doktor nauk) kraadi. Lebedevi Füüsikainstituudis kaitstud doktoriväitekiri oli maseri teoreetiliseks ja eksperimentaalseks aluseks. 1954. aastal avaldas Bassov koos Aleksandr Prohhoroviga uurimuse, milles nad tõestasid koherentse mikrolainekiirguse generaatori võimalikkust. Vastava seadme, mida hakati nimetama maseriks, konstrueeris samal aastal USA-s neist sõltumatult Charles Hard Townesi töörühm. 1955. aastal esitas ta koos Prohhoroviga kolmenivoolise laseri tööpõhimõtte, mille põhjal loodi pidevalt töötav laser, ning 1959. aastal pooljuhtlaseri tööpõhimõtte. Bassov on andnud olulise panuse ka optoelektroonikasse. Bassov oli aastatel 1973–1988 Lebedevi Füüsikainstituudi juhataja. 1966. aastal sai ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia liikmeks. "Nicolay G. Basov - Biographical". nobelprize.org "Nikolay Gennadiyevich Basov". Encyclopædia Britannica
Kognitiivne muusikapsühholoogia

Kognitiivne muusikapsühholoogia on muusikalise mõtlemise psühholoogia, kognitiivse psühholoogia haru. Uuritakse inimese silma liigutusi noodilugemise käigus ning seostatakse saadud tulemusi teiste uurijate tööga mis tahes teksti, mitte ainult nooditeksti lugemise uurimisel. Teiste sõnadega, püütakse vastata küsimusele, kas noodilugemine ja raamatulugemine on sarnased tegevused või mitte. Toimub muusikaspetsiifilise inimtegevuse analüüsi ühendamine sellise tegevuse analüüsiga, mis ei ole muusikaspetsiifiline. Muusika esitus on üks valdkondi, milles viimase paarikümne aasta jooksul on kuhjunud päris suur hulk teadmisi, nii et soovi korral on tänapäeval võimalik märksa täpsemalt ja sügavamalt aru saada, milles – objektiivsetes kategooriates – ikkagi seisneb pillimängija omapoolne panus muusikateose esitusse. Muusikateose partituuri ja esituse vahekorrast on tänapäeval võimalik rääkida märksa täpsemalt, konkreetsemalt ja arusaadavamalt, kui seda oli võimalik teha paarkümmend aastat tagasi. Kui peaks tekkima olukord, kus inimkonna materiaalne kultuur on suures osas või täielikult hävitatud, siis võiks muusika uuesti saada teadmiste edasiandmise vahendiks. Millestki sarnasest võib mõelda läänemeresoome runolaulutraditsioonis, mis on suuline ja kus laulude esituse käigus antakse edasi mingit informatsiooni. Jutustavate laulude traditsioon pole muidugi meie kultuuriregioonile eriomane ning Euroopas seostavad etnomusikoloogid eepiliste laulude levikut eeskätt Balkani poolsaarega. Muusika – lauluviis ehk meloodia – on eepilistes lauludes suhteliselt teisejärguline, sest esitaja peatähelepanu kulub sellele, et jutustada mingisugust lugu. Ross, Jaan & Valk-Falk, Maris 2001: "Muusikaline meel. Mida ja kuidas sellest rääkida? Jaan Ross John Slobodast". Sirp, 30.03.2001 Sloboda, John 2000: "Muusikaline meel. Kognitiivne muusikapsühholoogia".Tallinn, Scripta Musicalia. Esmatrükk John Sloboda "The Musical Mind: The Cognitive Psychology of Music", Oxford University Press, 1985
Keskväljak (Jõhvi)

Keskväljak on väljak ja aadressikoht Jõhvis. Väljaku ääres asub Ida-Viru maavalitsus ning mitmed toitlustuskohad ja kauplused, samuti Jõhvi Issanda Ristimise kirik.
222

222. aasta Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand Aastakümned: 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad - 220. aastad - 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 270. aastad Aastad: 217 218 219 220 221 - 222 - 223 224 225 226 227 ... ... 11. märts – Elagabalus, Rooma keiser ...
Fructuosus

Tarragona püha Fructuosus (suri 259) oli Tarragona piiskop, märter ja pühak. Ta võeti kinni keiser Valerianuse käsul toimunud kristlaste tagakiusamine käigus ja põletati tuleriidal Tarragona amfiteatris.
Igavese valguse tipp

Igavese valguse tipp (ingl a peak of eternal light (PEL)) on punkt Päikesesüsteemi taevakehal, mis pidevalt on päikesevalguses. Selline tipp peab olema kõrge ning asuma väga väikese teljekaldega taevakehal. Selliste tippude olemasolu pakkusid esimestena välja aastal 1837 Wilhelm Beer ja Johann Heinrich Mädler. Igavese valguse tipud oleksid kasulikud kosmoseuuringute ja -koloniseerimise jaoks, kuna sinna paigaldatud elektriseade saaks igal ajal päikeseenergiat ning temperatuurivahemik seal oleks suhteliselt ühtlane. Ühtegi igavese valguse tippu veel kindlalt tuvastatud ei ole, seega siiani on tegu veel hüpoteetilise mõistega. Igavese valguse tipud ei ole tegelikult valgustatud igavesti, vaid ainult seni kuni eksisteerib Päike. Kuul ei ole tuvastatud igavese valguse tippe, kuid on leitud punkte, mis on valgustatud enam kui 80% Kuu aastast. Kuul leiavad aset ka päikesevarjutused, mistõttu sealsed igavese valguse tipud võivad saada siiski vahetevahel varjutatud. Võimaluse, et Kuul võiks igavese valguse tippe leiduda, pakkus 1879. aastal välja Camille Flammarion. Teadlaste töörühm Johns Hopkinsi Ülikoolist avastas kosmoseaparaadi Clementine'i fotodelt, et Kuul on neli asukohta Peary kraatri äärel, mis võivad olla igavese valguse tipud. See kraater asub Kuu põhjapooluse lähedal. Clementine'i fotod tehti põhjapoolkera suve ajal ning oli võimatu kinnitada, kas need neli tippu on mingil ajal talve jooksul varjus. Edasine info SELENE kosmoseaparaadilt tegi kindlaks, et üks tipp Peary Kraatris saab valgust 89% jooksul Kuu aastast. Kuu lõunapoolus asub suures sügavikus (selle tõttu on sealne kõrguste amplituud umbes 16 kilomeetrit). Kuu lõunapooluse fotode analüüsimisel on leitud mõned valgustatud kõrgendikud 15 kilomeetri raadiuses poolusest. Igaüks neist on nagu saar, mille läbimõõt ei ulatu üle mõnesaja meetri. Valgust saavad need tipud Kuu talvel 70–90% ajast ning tõenäoliselt terve Kuu suve jooksul. Igavese valguse tippude olemasolu Merkuuril võib olla samuti võimalik, kuid kindlad andmed nende kohta veel puuduvad. Sealsed tipud ei saaks varjutatud päikesevarjutuste ajal, kuna Merkuuril ei ole teadaolevaid looduslikke kaaslasi. Beer, Wilhelm,and Johann Heinrich Mädler: Der Mond nach seinen kosmischen und individuellen Verhältissen oder allgemeine vergleichende Selenographie. Berlin, Simon Schropp and Co., 1837. Nodac et al. Illumination conditions at the lunar polar regions by KAGUYA(SELENE) laser altimeter. 30.12.2008 DOI: 10.1029/2008GL035692 Kruijff, M., The Peaks of Eternal Light on the Lunar South Pole: How they were found and what they look like, 4th International Conference on Exploration and Utilization of the Moon (ICEUM4), ESA/ESTEC, SP-462, september 2000.