laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
David Walters

David Walters (sündinud 27. septembril 1987 Newport Newsis) on endine Ameerika ujuja, olümpiavõitja, neljakordne maailmameister teateujumises ja kahe maailmarekordi kaasomanik teatevõistluses. 2008. aasta suveolümpiamängudel sai Walters kuldmedali 4 × 200 meetri teateujumise vabaujumises. Ameerika meeskonna koosseisus hoiab ta maailmarekordit 4 × 100 meetri teateujumises (50 m bassein) ja kuni 2021.aastani hoidis ta maailmarekordit ka 4 x 100 m kompleksujumises (50 m bassein). Walters sündis Virginia osariigis Newport Newsi linnas ja lõpetas Yorktownis Tabbi keskkooli, kus ta ujus Tabb Tigersi ujumisvõistkonnas. Walters sai spordistipendiumi, et õppida Texase Austini Ülikoolis, kus ta treenis Eddie Reese'i käe all Texase Longhornsi ujumis- ja sukeldumismeeskonnas, võisteldes National Collegiate Athletic Associationis (NCAA) ja Big 12 konverentsivõistlustel aastatel 2007–2010. 2008. aasta suveolümpiamängudel võistles Walters 4 × 200 meetri teateujumise eelvoorus ühes tiimis Ricky Berensi, Erik Vendti ja Klete Kelleriga. Waltersi ujutud esimese etapi aeg oli 1.46,57 ning tiimi lõplik aeg 7.04,66 ületas 2000. aastal Austraalia ujuja püstitatud olümpiarekordi (7.07,05). 4 × 200 meetri vabaujumise finaalis oli ta ühes võistkonnas Michael Phelpsi, Ryan Lochte'i, Ricky Berensi ja Peter Vanderkaayga ning nende lõplik aeg 6.58,56 oli uus maailmarekord. 2009. aasta USA meistrivõistlustel võistles Walters kolmel alal. 200 meetri vabaujumises saavutas ta ajaga 1.44,95 teise koha Michael Phelps järel. 100 meetri vabaujumises oli Walters Nathan Adriani järel ajaga 48,17 teine. 50 meetri vabaujumises sai Walters 15. koha ajaga 22,60. 2009. aastal maailmameistrivõistlustel Roomas võitis Walters kuldmedali teatevõistkonna liikmena 4 × 200 meetri vabaujumises. Walters ujus koos Michael Phelpsi, Ricky Berensi ja Ryan Lochte'iga saavutades aja 6.58,55, mis ületas eelmisel aastal Pekingis püstitatud maailmarekordi. 100 meetri vabaujumise finaalis saavutas Walters 5. koha ajaga 47,33, mis oli parem Michael Phelpsi Ameerika rekordist (47,51). Walters oli 200 meetri vabaujumise üldarvestuses 12. kohal ega pääsenud finaali. 4 × 100 meetri kompleksujumise finaalis ujus Walters koos Aaron Peirsoli, Michael Phelpsi ja Eric Shanteauga ajaga 3.27,28, mis samuti ületas Pekingis püstitatud maailmarekordi.  David Walters – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis David Walters USA ujumisliidu leheküljel David Walters Ameerika Ühendriikide olümpia- ja paraolümpiakomitee leheküljel David Walters ROK-i leheküljel David Walters Olympic Channel leheküljel David Walters Olympics Sports-Reference.com leheküljel
Vilhelm Fischmann

Vilhelm Fischmann (Wilhelm Fischmann; 21. mai 1909 Tartu – 3. november 2008 Austraalia) oli Eesti päritolu pangandus- ja rahandustegelane. Vilhelm Fischmann sündis Tartus tuntud äri- ja seltskonnategelase Rudolf Fischmanni pojana. Rudolf Fischmann oli Tartu telefonivabriku asutaja ja linnavolinik. Vilhelm Fischmann lõpetas 1926. aastal Tartu Saksa Eragümnaasiumi. Aastatel 1926–1931 õppis ta Tartu Ülikoolis majandust, hiljem täiendas end Grenoble'i ülikoolis ja Pariisi ülikoolis École des hautes Études Sociales. 1932. aastal alustas Vilhelm Fischmann tööd Tartu Kauba Pangas. 1936. aastal kolis ta Tallinna ja töötas Tartu Panga välisvaluuta osakonna juhatajana kuni vangistamiseni NKVD poolt 1940. aastal. Järgmisel aastal õnnestus tal põgeneda vanglast otse Saksamaale sõitvale laevale. Aastani 1945 oli Saksa armees. Aastatel 1946-1948 töötas UNRRA ja USA okupatsioonivõimude juures. 1948. aastast elas Austraalias, kus töötas kaupmehena ja hiljem ühes Brisbane'i haiglas. Omandireformi käigus Vilhelm Fischmannile 1995. aastal tagastatud hoonete hulgas oli ka tema isale Rudolf Fischmannile kuulunud maja Tartus aadressil Raekoja plats 8. 5. aprillil 1995 sõlmisid selle Raekoja platsi ja Rüütli tänava nurgal asuva maja omaniku Vilhelm Fischmanni Eesti esindaja Kaljo Preem ja Tartu Kultuurkapital kümne aasta pikkuse koostöölepingu. Teise, sisult samasuguse koostöölepingu sõlmisid Tartu Kultuurkapitali ja Vilhelm Fischmann ise 23. oktoobril 1997. Lepingu kohaselt jäi seni Tartu Kultuurkapitali halduses olnud hoone Raekoja plats 8 jätkuvalt Tartu Kultuurkapitali haldusse allrendi õigusega. Saadud renditulust pidi Tartu Kultuurkapital kandma kümme protsenti Austraalias elavale Fischmanni perekonnale, ülejäänud summat aga kasutama Tartu kultuuri toetuseks. Tänu sellele sai Tartu Kultuurkapital alates 1995. aastast Fischmannidelt justkui annetusena keskmiselt miljon krooni aastas. Koostööleping lõppes 5. aprillil 2005. Vilhelm Fischmann jättis maja testamendiga oma kahele, samuti Austraalias elavale pojale. Poegadel oli maja vastu suurem majanduslik huvi ja nad otsustasid hakata seda kinnisvara ise hooldama ja sellega tegelema. 6. juunil 1997 asutas Vilhelm Fischmann oma perekonna mälestuseks Tartu Kultuurkapitali juurde Vilhelm Fischmanni sihtkapitali, eesmärgiga aidata kaasa arhitektuuri, klassikalise muusika ja spordielu arengule Tartu linnas. 2003 Tartu Tähe kavaler Heinrich Rudolf Fischmann. RaadioTuba. Eesti raadiotööstuse ajalugu. Kolm uut Tartu Tähe kavaleri. Tartu Postimees, 13. veebruar 2003. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944. Rahvusarhiiv. Vilhelm Fischmann. Tartu linna veebisait. Rajalo, Priit. Omaniku soov ise majalt teenida viib kultuurkapitalilt suurtoetuse. Postimees, 25. november 2003. Hanson, Raimu. Tartu Kultuurkapital jätab aastapreemia andmata. 6. veebruar 2012. Rajalo, Priit. Teatrimaja asub kultuurkapitali aitama. Postimees, 14. oktoober 2004.
Simpsoni kõrb

Simpsoni kõrb (inglise keeles Simpson Desert) on liivakõrb Austraalia keskosas. Kõrb jaguneb Põhjaterritooriumi, Lõuna-Austraalia ja Queenslandi osariigi vahel. See on Austraalia suuruselt neljas kõrb, selle pindala on 145 000 ruutkilomeetrit.  See on samas ka maailma suuruselt kahekümnes kõrb. Kõrbes karjatatakse loomi, näiteks veiseid, lambaid ja kaameleid. Simpsoni kõrbes asub ka maailma suurim soolajärv Eyre'i järv. Simpsoni kõrb asub subtroopilises vöötmes, mis tähendab, et seal on kogu aeg soe. Kõrbe maastikus on muutusi märgata iga 100 km tagant. Samas asub Simpsoni kõrbes ka maailma suurim monoliit Uluru.
Nodoosne erüteem

Nodoosne erüteem ehk sõlmjas erüteem ehk sõlmeline punetus (ladina keeles erythema nodosum) on nahaaluste rasvarakkude põletik (pannikuliit), mis avaldub punasemuhulise valuliku lööbena säärte eespinnal. Säärtel (mõnikord ka reitel, käsivartel, kerel, näol või kaelal) tekivad õrnad punased sõlmekesed (muhud) siledal ja läikival nahal. Sõlmekese läbimõõt on 1...5 cm. Sõlmekesed võivad hiljem kokku valguda, nii et kogu jalg võib tursuda ja selle nahk kõvaks muutuda. Sõlmekesed muutuvad sinakaspunasteks, pruunikateks, kollakateks ja lõpuks rohelisteks. Nad kaovad tavaliselt 2...6 nädala jooksul, jätmata järele haavandeid ega arme. Haigusega võivad peale valude kaasneda palavik ja halb enesetunne. Nodoosne erüteem on ülitundlikkusest põhjustatud immuunreaktsioon, mis võib vallanduda väga erinevate sise- või välistegurite mõjul. Tavaliselt avaldub ta 3...6 nädalat pärast põhjuse teket. Nodoosne erüteem võib kaasneda väga erinevate haigustega, sealhulgas nakkused (näiteks tuberkuloos, streptokokinakkus, Epsteini-Barri viiruse nakkus), sarkoidoos, põletikuline soolehaigus, autoimmuunsed haigused (näiteks Behçeti tõbi) ja vähktõbi. Samuti võib ta kaasneda rasedusega või teatud ravimite (sulfonamiidid, suu kaudu manustatavad eostumisvastased vahendid, bromiidid) tarvitamisega. Harva esineb ta ka iseseisva haigusena. Siin tutvustatakse ravimit või ravimeetodit, kuid kirjutatu pole arstlik nõuanne ja see ei asenda arsti konsultatsiooni. Vikipeedia ei vastuta iseravimise tagajärgede eest. Tavaliselt on nodoosne erüteem hästi ravitav. Võimaluse korral keskendutakse põhihaiguse ravimisele. Sümptomite raviks sobivad voodirežiim, jalgade ülespidi hoidmine, kompressid ning mittesteroidsed põletikuvastased ravimid. Viimased on tõhusamad ägeda nodoosse erüteemi puhul.
Diabaly

Diabaly on linn ja vald Niono cercle's Ségou piirkonnas Malis. Valla pindala on umbes 1538 ruutkilomeetrit ning see hõlmab lisaks linnale ka 28 ümberkaudset küla. Aastal 2009 elas Diabaly vallas 35 266 inimest. Diabaly linn on Nionost 50 kilomeetrit põhjas. 8. septembril 2012, Põhja-Mali konflikti ajal, pidasid Mali sõjaväelased Diabalys asunud kontrollpunktis kinni 17 Mauritaaniast tulnud islami jutlustajat. Neile esitati kahtlustus terrorismile kaasa aitamises ning 16 neist hukati. Diabaly langes 14. jaanuaril 2013 nädalaks ajaks mässuliste kontrolli alla. Common and Fundamental Operational Datasets Registry: Mali, United Nations Office for the Coordination of Humanitarian Affairs, originaali arhiivikoopia seisuga 6. jaanuar 2012, vaadatud 1. juunil 2020. Communes de la Région de Ségou (PDF) (prantsuse), Ministère de l’administration territoriale et des collectivités locales, République du Mali, originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 19. september 2012. Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Ségou) (PDF) (prantsuse), République de Mali: Institut National de la Statistique, originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 22. juuli 2011. Plan de Sécurité Alimentaire Commune Rurale de Diabaly 2007-2011 (PDF) (prantsuse), Commissariat à la Sécurité Alimentaire, République du Mali, USAID-Mali, 2007, originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 20. august 2012, vaadatud 9. juuli 2012.
Social Register

Social Register on Ameerika Ühendriikide edukate ja silmapaistvate isikute nimekiri, keda peetakse ühiskonnas eriti mõjukateks. Seda hakati koostama aastal 1887. Nimekirja väljaandmist alustas New Yorgi kolumnist Louis Keller. Hiljem omandas selle väljaandmise õiguse Malcolm Forbes. 2014. aastal ostis väljaande Christopher R. Wolf. Kõrgseltskond
Miljonär

Miljonär on inimene, kelle puhasväärtus või omatava vara väärtus on võrdne või rohkem kui miljon valuutaühikut. Miljonäriks olekuga (olenevalt konkreetse valuutaühiku väärtusest) kaasneb teatav prestiiž ja miljonäriks saamine on mõnede inimeste jaoks ihaldatud finantseesmärk. Riikides, mille valuutaühikul on väike väärtus (näiteks tugeva inflatsiooni tõttu) ja miljoni valuutaühiku omandamine või omamine seega lihtne, ei tähenda miljonäriks olek samasugust jõukuseastet kui suurema väärtusega valuutaühikuga riikides. Mitmemiljonilise varaga inimesi nimetatakse ka multimiljonärideks. Miljardär Triljonär
Miljardär

Miljardär on inimene, kelle puhasväärtus või omatava vara väärtus on võrdne või rohkem kui miljard valuutaühikut. Mitmemiljardilise varaga inimesi nimetatakse ka multimiljardärideks. Kõige levinum on miljardäride vara arvestada USA dollarites. Ameerika Ühendriikide ajakiri Forbes avaldab igal aastal nimekirja maailmas teadaolevatest miljardäridest (The World's Billionaires). 2022. aastal oli maailmas 2668 miljardäri, kelle koguvara oli 12,7 triljonit dollarit. Maailma esimeseks dollarimiljardäriks sai 1916. aastal naftatööstur John D. Rockefeller. Miljonär Triljonär Forbes’ 36th Annual World’s Billionaires List: Facts And Figures 2022 "UBS: miljardärid teenivad rohkem pärandi kui enda pingutustega" ERR, 30. november 2023
Kanada kuninglik õhuvägi

"RCAF" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge RCAF (täpsustus). "Kanada õhuvägi" suunab siia. Aastal 1918 asutatud üksuse kohta vaata artiklit Kanada õhuvägi (1918–1920). Aastal 1920 asutatud üksuse kohta vaata artiklit Kanada õhuvägi (1920–1924). Kanada kuninglik õhuvägi (inglise keeles The Royal Canadian Air Force (RCAF)m prantsuse keeles Aviation royale canadienne (ARC)) on Kanada riigi õhuvägi. RCAF on Kanada relvajõudude üks kolmest põhilisest väeliigist. 2013. aastal oli Kanada õhuvägede koosseisus 14 500 tegevväelast ja 2600 reservväelast, toeks 2500 tsiviilisikut. RCAF-i käsutuses on 258 mehitatud ja 9 mehitamata õhusõidukit. Kanada kuningliku õhuväe ülem on kindralleitnant Al Meinzinger. Kanada õhuvägi vastutab kõikide Kanada relvajõudude õhuoperatsioonide eest, turvab Kanada õhuruumi ning toetab õhust Kanada mereväe ja maaväe tegevust. Põhja-Ameerika õhu- ja kosmosekaitse väejuhatuse (NORAD) raames kaitstakse koostöös Ameerika Ühendriikide õhuväega Põhja-Ameerika õhuruumi. RCAF-i haldusalasse kuulub ka Riiklik Otsingu ja Pääste Programm. RCAF-i juured ulatuvad aastasse 1920, kui asutati Kanada õhuvägi. 1924. aastal muutis kuningas George V selle kuninglikuks õhuväeks. Aastal 1968 toimus Kanada relvajõudude ühinemine ning RCAF, merevägi ja maavägi ühinesid Kanada relvajõududeks. Õhuväe isikkoosseis ja varustus jagunes mitme väejuhatuse vahel: õhutõrje väejuhatus, õhuveo väejuhatus, mobiilne väejuhatus, mereväejuhatus ning väljaõppe väejuhatus. 1975. aastal kaotati osa neist väejuhatustest ning kõik üksused viidi õhuväejuhatuse alla (AIRCOM). Õhuväejuhatus võttis nime "Kanada kuninglik õhuvägi" uuesti kasutusele 2011. aasta augustis. Kanada õhuvägi on lahingutes osalenud teises maailmasõjas, Korea sõjas, lahesõjas ning mitmetel NATO ja ÜRO missioonidel. XX sajandi teisel poolel oli RCAF-il NATO raames üksusi ka Euroopas. "Purpose – General Information." Arhiiviversioon seisuga 17. jaanuar 2008 National Defence, 23. aprill 2008. Vaadatud: 2. september 2009. "Sic Itur ad Astra – Traditions Motto/Words." Arhiiviversioon seisuga 22. mai 2013 National Defence, 23. aprill 2009, Vaadatud: 1. aprill 2013. Royal Canadian Air Force. "Royal Canadian Air Force - Mission". Her Majesty the Queen in Right of Canada as represented by the Minister of National Defence. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 19. märts 2016. Berthiaume, Lee. "Air force's new name got lost in translation, documents show." Arhiiviversioon seisuga 17. oktoober 2013 Postmedia News, 29 November 2011. "Royal Canadian Air Force command changes hands - Skies Mag". Skies Mag (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 5. mai 2018. Vaadatud 4. mai 2018. "Canadian Forces name." Arhiiviversioon seisuga 17. september 2011 CBC. Vaadatud: 26. september 2011. Kanada õhuväe varustus CanadianWings.com Kanada õhuväe mitteametlik veebileht "Roundel Round-Up" "Will The Royal Canadian Air Force Pass The British Army's Drill Test? | Forces TV" The Royal Canadian Air Force in the Arctic and Sub-Arctic Manuscript Dartmouthi kolledži raamatukogu
James J. Brown

James Joseph Brown (27. september 1854 Waymart, Pennsylvania osariik – 5. september 1922 Nassau maakond, New Yorgi osariik) oli ameerika kaevandusinsener, leiutaja ja moodsa kõrgseltskonna isehakanud liige. Tema abikaasa oli Margaret Brown.
Barbizon 63

Barbizon 63 on tänapäeval elamu Ameerika Ühendriikides New Yorgi Manhattani linnajaos Upper East Side'il, aadressil 140 East 63rd Street. Aastakümneid kasutati hoonet ainult neile naistele mõeldud hotellina, kes olid läinud New Yorki töö pärast, kuid otsisid ikkagi turvalist pelgupaika, mis tunduks perekoduna. Lauren Bacall Edith Bouvier Beale Ann Beattie Barbara Bel Geddes Candice Bergen Margaret Brown Betty Buckley Gia Carangi Peggy Cass Barbara Chase-Riboud Joan Crawford Barbara Corcoran Joan Didion Edna Ferber Lourett Russell Grant Rita Hayworth Camille Keaton Grace Kelly Cloris Leachman Ali MacGraw Dorothy McGuire Liza Minnelli Sylvia Plath Phylicia Rashad Nancy Reagan Madlyn Rhue Rita Rudner Jessica Savitch Cybill Shepherd Mona Simpson Jaclyn Smith Elaine Stritch Gene Tierney Eudora Welty 1982. aastal kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places). 2012. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestiseks (New York City Landmark). Paulina Bren, "The Barbizon: The New York Hotel That Set Women Free" (John Murray Press; Two Roads, March 2021) ISBN 1529393027  Barbizon 63 – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kaspar Colling Nielsen

Kaspar Colling Nielsen (sündinud 9. veebruaril 1974) on taani kirjanik. Ta on lõpetanud bakalaureusena Lõuna-Taani Ülikooli ja 2005. aastal Kopenhaageni Majandusülikooli kraadiga cand.merc.fil. Ta debüteeris 2010. aastal romaaniga "Mount København". Samal aastal pälvis ta Taani Panga debütandiauhinna. Ta elab naise ja kahe lapsega Kopenhaagenis. "Mount København" (2010, eesti keeles "Mount Kopenhaagen", Varrak, 2020) "Den danske borgerkrig 2018-24" (2014) "Det europæiske forår" (2018, eesti keeles "Euroopa kevad", Varrak, 2019) "Dengang dinosaurerne var små" (2019; jutustused) https://forfatterweb.dk/oversigt/zcolling00 https://varrak.ee/product/mount-kopenhaagen/ https://forfatterweb.dk/oversigt/zcolling00 Mikael Kelomees, "Arvustus. Tehisaju, islam ja erootika Euroopa kevadel", ERR Kopenhaageni hiigelmägi traumeerib ja vaimustab, ERR, Novaatori raamatuklubi Valner Valme "Jälle see Euroopa hukkub", Sirp, 21. august 2020
Gunnar Kirs

Gunnar Kirs (8. juuni 1931 Narva – 27. mai 2020) oli eesti filatelist. Ta andis 1992–2001 välja ajalehte "Elva Filatelist".
Pagurand

Pagurand on ala, kust vesi puhutakse ära tugevate tuulte mõjul. "Rannikud ja rannaprotsessid".
Ukraina Rahvuslik Teaduste Akadeemia

Ukraina Rahvuslik Teaduste Akadeemia (ukraina keeles Національна академія наук України) on Ukraina riiklik teadusasutus. НАНУ Гонтарева: Реформировать Академию наук нужно по примеру НБУ - Liga Novosti, 27.04.2021, 21:01
Rukkilill (ajakiri)

Rukkilill on harrastusbotaanikute teataja, mis ilmus aastail 1989–1997. Kokku ilmus 5 numbrit. Väljaande toimetajad olid Tiina Elvisto, Toomas Kukk ja Juhani Püttsepp. Sisuks on botaanikaalased artiklid taimedest ja botaanika ajaloost, samuti intervjuud bioloogidega (Andres Kalamees, Viktor Masing, Silvia Talts, Carl-Adam Hæggström, Maret Kask, Elli Lellep) ning vastuseid küsimusele, millega sel aastal tegeldud (Loore Ehrlich, Tiina Elvisto, Andres Kalamees, Andres Koppel, Kalevi Kull, Alar Läänelaid, Viktor Masing, Jaanus Paal, Jaak Palumets, Tõnu Ploompuu, Tiina Randlane, Taavi Tuulik, Martin Zobel). Väljaandjad olid Zooloogia ja Botaanika Instituut (nr 1) ja Eesti Looduseuurijate Selts (nr 3–5). Rukkilille 1–5 sisukorrad. Artiklite tähestikuline loend.
Ulvi raamatukogu (Mustvee)

Ulvi raamatukogu ehk Ulvi välisteeninduspunkt on raamatukogu Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Ulvi külas. See on Mustvee raamatukogu väliteeninduspunkt.
Tegel (aadlisuguvõsa)

Tegel on endine Rootsi aadlisuguvõsa. Erik XIV aadeldas Jöran Perssoni 1563. aastal ja tema poeg Erik Jöransson Tegel introdutseeriti Rootsi rüütelkonda 1627. aastal, kuid suri järglasteta 12. veebruaril 1636. Adelsvapen
Maohaavandid hobusel

Maohaavandid on hobustel üheks kõige levinumaks haiguseks. Maohaavandeid saab ennetada peamiselt õige toidu valiku ja heina kogusega. Kuna hobune on loodud sööma 17 tundi päevas, peab olema kas hein, silo või karjamaa rohi kogu aeg saadaval. See aitab vältida tühja magu ja mao kaitsekihti, mida hobune toodab endale süljega. Maohaavandid võivad tekkida ka stressi tagajärjel. Kui hobune on närviline, kaob tal isu, seega mao kaitsekiht ei ole enam nii efektiivne ja maohape kahjustab mao väliskihti. Samuti peab olema saadaval vesi, sest see neutraliseerib happesust maos. Maohaavanditega hobune on loid, vähenenud söögiisuga, kõhtu katsudes enamasti kuri ning tema võimekus trennis on vähenenud. Maohaavandite olemasolu saab kindlaks teha gastroskoopia abil. Nii näeb täpselt, kui hull antud olukord on. Maohaavandite korral tuleb anda ravi 2-3x päevas, milleks on omeprasool ja sukralfaat. Maohaavandid võivad muutuda krooniliseks ja hakata korduma, kuid muid tüsistusi need ei tekita.
Konstruktiivne ajakirjandus

Konstruktiivne ajakirjandus on lahendustele suunatud ajakirjandus. See eristub negatiivsetele uudistele ja konfliktidele suunatud ajakirjandusest. Konstruktiivne ajakirjandus kujunes või teadvustus suuresti esmalt Taani meedia arengus. Konstruktiivse ajakirjanduse arendamisega tegeleb muuhulgas 2017. aastal loodud Constructive Institute Šveitsis, mille asutas Ulrik Haagerup ja kaasasutas Maarja Kadajane[viide?] ja mis töötab koostöös Aarhusi Ülikooliga. Haagerup, Ulrik 2014. Constructive News. InnoVatio Publishing AG. Constructive Institute. Urmet Kook. Tüdimus negativistlikust uudistekäsitlusest: Kuidas olla (uudis)ajakirjanduses mitte destruktiivne, vaid konstruktiivne? Sirp, 5. detsember 2014 Pärtel Poopuu, Andero Uusberg. Kas konstruktiivne ajakirjandus päästab päeva?. Novaator. 24. november 2020
Lassi Saressalo

Lassi Saressalo (sündinud 4. juunil 1948 Virolahtis Soomes) on soome etnoloog ja estofiil. Lassi Saressalo on õppinud Turu Ülikoolis folkloristikat, etnograafiat ja soome keelt. Ta on aastast 1973 filosoofiamagister ja aastast 1986 filosoofiadoktor. On töötanud õppejõuna mitmes ülikoolis. Aastatel 1987-989 oli ta Turu linna kultuurikeskuse juhataja, aastatel Tampere 1989-2005 Tampere linna kultuuriosakonna juhataja. Aastast 1992, mil sõlmiti Tartu ja Tampere vahel sõpruslinnade koostööleping, on ta juhtinud Tartu ja Tampere kultuurikoostööd. Ta on Tartu Tampere maja idee autor. Lassi Saressalo on Eesti kultuuri tundja ja sõbrana kaasa löönud mitme ühise raamatu koostamisel ja avaldamisel ("Tampere raamat", "Miksi Tartto on?"). 2003 Tartu Tähe kavaler Lassi Saressalo. Tartu linna veebisait.
Väike Tjorven, Pootsman ja Mooses

"Väike Tjorven, Pootsman ja Mooses" on Astrid Lindgreni lasteraamat, mille esmatrükk ilmus 1964. aastal. Eesti keeles ilmus teose esmatrükk 1969. aastal Vladimir Beekmani tõlkes. Teos saavutas esmalt Rootsis tuntuse telesarjana, mille põhjal Astrid Lindgren andis välja ka raamatu. Lugu algab varasuvel, kui Stockholmist pärit Melkersonide perekond jõuab Soolavarese saarele suvepuhkust veetma. Soolavares on pisike kauge saareke Stockholmi saarestikus, kus talvel elab kõigest paarkümmend inimest, suvel tänu suvitajatele rohkem. Perekond koosneb leskisast Melker Melkersonist ning tema neljast lapsest, täisikka jõudnud Malinist, teismelistest vendadest Johanist ja Niklasest ning pere pesamunast Pellest, kes on 7-aastane. Laste ema on surnud siis, kui Pelle sündis. Peatutakse Tisleritalus, mille Melkerson on suvilaks üürinud. Melkersonidel tekib kohe sõbralik läbikäimine naabritega, abielupaar Märta ja Nisse Grankvistiga, ning nende tütarde Teddy (Teodora), Freddy (Frederika) ja 6-aastase Tjorveniga, viimase tegelik täisnimi on Karin Maria Eleonora Josefina. Tjorvenist ja Pellest saavad suurimad sõbrad, ehkki Pellega soovib samavõrra tihedat lävimist pisike naabriplika Stina, kes suvitab saarel oma vanaisa juures. Teose üks peategelasi on Tjorveni koer Pootsmann - hiigelsuur bernhardiin, kes on Tjorvenile kingitud mõne aasta eest. Kuhu Tjorven ka ei läheks, koer järgneb talle alati ning hoiab silma peal ka kõigil teistel lastel ning tõmbab nad veest välja, kui keegi paadisillalt vette sulpsatab. Jutustus kirjeldab haaravalt saarel aset leidvaid sündmusi nagu jaanipäeva tähistamine, kalalkäigud, paadisõidud, aga ka mitmesugused õnnetused ja äpardused nagu tihedas udus eksimine keset merd, lemmiklooma hukkumine jne. Jälgitakse Malini väikseid romaanikesi ühe või teise kena noormehega ning vendade kiivust oma õe lubamisel ükskõik missugusele peigmehekandidaadile. Tegevusse põimub ka kirev saarerahvas. Melkersonid külastavad oma suvist saart ka talvel jõulude ajal ning teos lõpeb üks aasta pärast sündmuste algust, kui Melkeril õnnestub Tisleritalu oma perele päriseks osta ja täita sellega oma unistus pakkuda lastele kõige kaunimaid suvesid armsas paigas, mida võib pidada päris enda omaks.
Odasaba

Odasaba (Limulus polyphemus) on lülijalgsete liik, kes elab meredes ja riimveelistes veekogudes.
Venemaa Televisiooniakadeemia

Fond Venemaa Televisiooniakadeemia (vene keeles Фонд «Академия российского телевидения») on 1994. aastal asutatud mittetulundusühendus, Venemaa televisiooni edendavate televisioonitöötajate ja televisioonitööstuse juhtivate ettevõtete ühendus. Fondi baasil tegutseb 1994. aastast Venemaa Televisiooniakadeemia. Algselt oli akadeemial vaid 12 liiget. 2010. aasta seisuga oli Venemaa Televisiooniakadeemial 555 liiget. Akadeemia juhtorgan on neljaliikmeline akadeemia juhatus (eesotsas presidendiga). Akadeemia president on 2013. aastast teleprodutsent Aleksandr Akopov (sündinud 1957). Enne Akopovit olid presidendi ametis teleajakirjanik Vladimir Pozner (1994–2008) ja varasem kultuuriminister Mihhail Švõdkoi (2008–2013). Detsembris 1994 asutas Venemaa Televisiooniakadeemia televisiooniauhinna TEFI. О фонде. tefi.ru Venemaa Televisiooniakadeemia koduleht Akadeemia liikmete lühibiograafiad. tefi.ru