laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Friedrich Stockholm

Friedrich Wilhelm Constantin Stockholm (1. oktoober 1884 Tartu – 26. detsember 1968 Sydney) oli eesti vaimulik. Lõpetas 1905. aastal Tartus gümnaasiumi hõbeaurahaga. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas aastatel 1905–1911. Prooviaastal oli ta Tarvastu ja Tallinna Toompea Kaarli koguduses. Ordineeriti õpetajaks 22. jaanuaril 1912. Korporatsiooni Fraternitas Estica asutajaliige ja auvilistlane. Stockholm oli aastatel 1912–1914 Tallinna Toompea Kaarli koguduse abiõpetaja, 1914–1918 Peterburi Jaani koguduse abiõpetaja ja 1919–1944 Tallinna Toompea Kaarli koguduse II pihtkonna õpetaja. Lisaks kogudusetööle oli tal muidki ameteid. Veebruaris 1919 loodi Johan Laidoneri korraldusel Eesti Kaitseväe juurde sõjaväepastori ametikoht. Sama aasta märtsis kinnitati sellele kohale kaks esimest vaimulikku: Jakob Kukk ja Friedrich Stockholm. Mõne aja pärast nimetati ta sõjaväeõpetajate juhatajaks (tänapäeval peakaplan) tiitliga "sõjaväeõpetajate seenior". Sõjaväes teenis ta ka pärast Vabadussõda osalise ajaga kuni aastani 1940. Ta oli tegev ka Punases Ristis – Eesti Punase Risti Peavalitsuse liige ning Eesti Punase Risti hoolekande ja lastevarjupaikade osakonna juhataja. Eesti Loomakaitse Liidu juhatuse liige. Oli usuõpetaja mitmes koolis: lühemat aega Tallinna Linna Kommertskoolis ja Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumis ning pikemat aega Tallinna Poeglaste Gümnaasiumis. Friedrich Stockholm oli 1942. aastal Venemaa eestlaste usuliseks teenimiseks moodustatud komitee esimees. 1944. aastal suvel põgenes ta koos perega Saksamaale. Aastatel 1944–1948 elas Saksa­maal, hooldades ja teenides põgenikke Jenas, Heiligenstadtis, Göttingenis ja Oldenburgis. Novembris 1948 jõudis 64-aastane õpetaja Stockholm koos perega Austraaliasse Sydneysse. 14. novembril 1948 pidas ta Sydneys esimese teenistuse. Sydney Jaani koguduse õpetaja oli ta 1948–1960. 1960. aastal jäi ta emerituuri. Ta suri 1968. aastal ning on maetud abikaasa ja pastorist poja Uno kõrvale Rookwoodi surnuaiale. Friedrich Stockholm oli abielus, peres oli kolm poega. Uno Stockholm oli Melbourne'i koguduse õpetaja, Friedrichist sai orelikunstnik. Eestikeelseid piibleid Venemaale. Eesti Sõna, 22. august 1942, nr. 1ˇ93, lk. 4. Konrad Veem. Eesti Vaba Rahvakirik. Dokumentatsioon ja leksikon. EVR Stockholm 1988. Eesti Kirik nr. 1. 1985. Koguduse ajalugu. Külli Keel. Kristus üksi annab jõudu meie tööle ja elule … Koguduse II pihtkonna õpetaja Friedrich Stockholmi 32. surmaaastapäeval Sulane nr. 4, jõulukuu 2000
Käosulane (perekond)

Käosulane (Hippolais) on värvuliste seltsi roolindlaste sugukonda kuuluv lindude perekond. Käosulased on levinud Euroopas, Lääne-Aasias ja Loode-Aafrikas. Parasvöötmes pesitsevad käosulased on rändlinnud, talvituvad ekvatoriaalses ja lähisekvatoriaalses Aafrikas ning Edela- ja Lõuna-Aasias. Nad asustavad põõsastikke, puistuid ja metsi. Välimuselt sarnanevad nad roolindude, põõsalindude ja lehelindudega. Neil on kollane või helehallikas alapool ja rohekas või pruunikas ülapool. Neile on tunnuslik hele valjasriba. Teistest põõsalindudest eristab neid pisut laiem nokatüvik ja nurgelisem saba. Käosulased on putuktoidulised, kuid mõnikord söövad marju ja seemneid. Laulus matkivad nad osavalt teiste lindude hääli. 2004 avaldati ajakirjas British Birds uurimus, mille kohaselt on käosulase perekond roolinnu perekonna suhtes parafüleetiline rühm. Täpsemalt öeldes jaguneb käosulase perekond kaheks alamperekonnaks, mida nimetatakse Hippolais ja Iduna, kummaski 4 liiki. Sealjuures on alamperekond Iduna roolinnu perekonnaga lähemalt sugulane kui alamperekonnaga Hippolais. See artikkel põhines 1997. aasta andmetel, millest lähtudes arvas Hollandi Linnusüstemaatika Komitee alamperekonna Iduna 4 liiki juba 1998 roolinnu perekonda. Kuid Briti Ornitoloogide Liidu Linnuvaatluskomitee, mis vastutab kõigi Suurbritannias kohatud lindude süstemaatika eest, taastas need liigid käosulase perekonda, mitte et komitee oleks seda lahendust lõplikuks pidanud, sest DNA uuringute tulemusi kahtluse alla ei seatud, vaid komitee hinnangul vajab see küsimus edasist uurimist ja senikauaks on otstarbekas säilitada seni kehtinud süstemaatika. Välja on toodud argument, et linnulaulu põhjal pole käosulaseid ja roolinde võimalik eristada. käosulane (Hippolais icterina) kõnnu-käosulane (Hippolais languida) õlipuu-käosulane (Hippolais olivetorum) lääne-käosulane (Hippolais polyglotta) zoonomen.net Parkin, David; Collinson, Martin; Helbig, Andreas; Knox, Alan; Sangster, George; Svensson, Lars (2004). "Species limits in Acrocephalus and Hippolais warblers from the Western Palearctic". British Birds. 97 (6): 276–299. Leisler, B.; P. Heidrich, K.M. Schulze-Hagen, M. Wink (1997). "Taxonomy and phylogeny of reed warblers (genus Acrocephalus) based on mtDNA sequences and morphology". Journal Ornithol. 138 (4): 469–496. DOI:10.1007/BF01651381.{{cite journal}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Sangster, George; Hazevoet, Cornelius; van den Berg, Arnoud; Roselaar, C. S. (1998). "Dutch avifaunal list: species concepts, taxonomic instability, and taxonomic changes in 1998". Dutch Birding. 20 (1): 22–32. Knox, Alan; Collinson, Martin; Helbig, Andreas; Parkin, David; Sangster, George (2002). "Taxonomic recommendations for British birds". Ibis. 144 (4): 707–710. DOI:10.1046/j.1474-919X.2002.00110.x. Constantine, Mark; The Sound Approach (2006). The Sound Approach to birding: a guide to understanding bird sound (1st. ed.). Dorset, England: The Sound Approach. Lk 142–148. ISBN 90-810933-1-2.
Valjasriba

Valjasriba (lorum) on linnu ülanoka tüviku ja silma vaheline sulestikuala.
Lääne-käosulane

Lääne-käosulane (Hippolais polyglotta) on roolindlaste sugukonda käosulase perekonda kuuluv lind. Lääne-käosulane elab Edela-Euroopas, Itaalias ja Loode-Aafrikas. Seal täidab ta sama ökoloogilist nišši mis käosulane Eestis. Ta rändab talveks Lääne-Aafrikasse. Lääne-käosulase kehapikkus on umbes 13 cm. Ta on käosulasega äravahetamiseni sarnane, tühisteks erinevusteks on temast natuke lühemad tiivad, pruunid jalad ja heleda tiivalaigu puudumine. Täiskasvanud linnul on pruun selg, pruunid tiivad ja kollakas alapool. Nokk on tugev ja terav. Mõlemad sood on ühesugused nagu põõsalindudel ikka, aga noorlinnud on kõhu alt kahvatumad. Kuid lääne-käosulase laul on märksa teistsugusem: pikk ja kiire vaheldusrikas sädin. Kutsehüüd on lühike tsrit või tsk. Lääne-käosulane asustab lehtpuistuid ja -põõsastikke, sageli veekogude kallastel. Emaslind rajab pesa madalale (0,3–5 m kõrgusele) puu või põõsa oksaharule. Kurnas on 3–5, tavaliselt 4 muna, mida emane haub 12–13 päeva. Pojad lahkuvad pesast 11–13 päeva vanuselt ja iseseisvuvad umbes 9 päeva möödudes. Lääne-käosulase peamine toidus on putukad ja muud väikesed selgrootud. Sügisel sööb ta ka marju. https://www.iucnredlist.org/species/22714912/111814759 (vaadatud 2.1.2022) Stanley Cramp (toim.) 1992: The Birds of the Western Palearctic. Vol. VI Warblers. - Oxford University Press. Hongkong
Leet-käosulane

Leet-käosulane (Hippolais pallida) on roolindlaste sugukonda kuuluv lind. Euroopas leidub kaks alamliiki, mida uuema süsteemi järgi on hakatud käsitlema liikidena: idapoolne elaeica ja läänepoolne opaca (mauri käosulane). Mauri käosulane on pisut suurem ja suurema nokaga ning tema keha alaküljel on pruunikas varjund. Leet-käosulase kõhupool on vahel rohekas ja teda on väga keeruline eristada lõuna-käosulasest (Hippolais rama). Aafrikas leidub lisaks veel kolm alamliiki. Leet-käosulane on levinud Lõuna- ja Kagu-Euroopas, Väike-Aasia, Lähis-Idas ja Aafrikas põhja pool ekvaatorit. Ta on rändlind. Talvitumisalad asuvad Saharast lõunas ja Araabia poolsaarel. Eestis on leet-käosulast kohatud ainult ühel korral, 2004. aasta varasuvel Läänemaal. Leet-käosulane on 12–14 cm pikk, beežikashalli ülapoole ja valge alapoolega käosulane. Sugupooled on sarnased nagu teistelgi käosulastel. Talle on iseloomulik saba allapoole vibutamine. Leet-käosulase laul on üksluine sädin. Leet-käosulane elab poolkõrbete ja orgude kuivades põõsastikes, oaasides, aedades ja kultuurmaastikul. Leet-käosulase pesa paikneb madalal puul või põõsas, tavaliselt vähem kui kahe meetri kõrgusel. Kurnas on 2–5, sagedamini 3–4 muna, mida haub peamiselt emaslind 11–13 päeva. Pojad väljuvad pesast 11–15 päeva vanuselt. Leet-käosulane pesitseb suve jooksul tavaliselt kaks korda. Leet-käosulane on peamiselt putuktoiduline nagu enamik teisigi põõsalindlasi. Sügisel sööb ta ka marju. https://www.iucnredlist.org/species/22734747/155443669 (vaadatud 2.1.2022) Leet-käosulane andmebaasis eElurikkus
Leif Kalev

Leif Kalev (sündinud 28. juulil 1976) on Eesti sotsioloog, politoloog ja riigiametnik. 1999. aastast on tal käsil politoloogiadoktorantuur Helsingi Ülikoolis ja 2002. aastast sotsioloogiadoktorantuur Tartu Ülikoolis. 2007. aastast töötab ta Tallinna Ülikooli Riigiteaduste Instituudis, 2008–2012 oli ta selle direktor. 16. juulil 2012 asus ta tööle siseministeeriumi korrakaitse- ja migratsioonipoliitika asekantslerina. 2012. aasta oktoobrist alates täitis Leif Kalev siseministeeriumi kantsleri ülesandeid ning määrati kantsleriks jaanuaris 2013. Ta lahkus ametist omal soovil 2015. aastal. Leif Kalev: Maadevahetus ja poliitkultuur. Delfi, 24. oktoober 2007 Mitmetasandilise valitsemise võimalused Eesti kohaliku omavalitsuse õiguslikul korraldamisel. Riigikogu Toimetised nr 17, 2008 Poliitiline kultuur ja Eesti ühiskonna uuenemine. Vikerkaar, 4–5/2009 (kahasse Tõnis Saartsiga) Leif Kalev: noored sotsid on vanadest julgemad. Delfi, 15. detsember 2009 2011 Tallinna Ülikooli teenetemärk Leif Kalev Eesti Teadusinfosüsteemis
Geohüdroloogia

Mitte segi ajada mõistega Hüdrogeoloogia Geohüdroloogia ehk maaveehüdroloogia on hüdroloogia haru, mis keskendub maavee uurimisele. Hüdrogeoloogia EnDic2004 = Environmental Dictionary 2004 = Keskkonnasõnaraamat 2004. Tartu: Mats, Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda. [1] (vaadatud 29.06.2010)
Michael Möllenbeck (vaimulik)

Michael Möllenbeck (1595 Stralsund – 1656/1657) oli Eesti vaimulik. Immatrikuleeriti 28. juunil 1615 Greifswaldi ülikooli. Oli Hageri Lambertuse koguduse kirikuõpetaja 1628–1645. Piiskopi visitatsioonil 10. veebruaril 1639 leiti koguduses palju rõõmustavat: vaesed lihtsad talupojad oskasid täiesti rahuldavalt viit kristlikku usupeatükki ja palveid. Samas pidi pastor koguduses õpetustööd veelgi tõhustama. Kuigi 5. aprillil 1645 oli ta Hageris, ordineeriti ta 20. veebruaril 1645 Ambla Maarja koguduse õpetajaks. Ambla koguduse õpetaja oli ta 1645–1656, lisaks oli ta aastatel 1647–1656 Järva praost. Oma töös kasutas ta Stahli kiriku käsi- ja koduraamatut. Tema ajal jagas piiskop Joachim Jhering 1644 visitatsioonil kogudusele ka eestikeelseid aabitsaid. 1. veebruaril 1645 kinnitati ta koos Johannes Haquinus Forseliuse, Heinrich Gösekeni, ja Reiner Brockmanniga Uue Testamendi eesti keelde tõlkijaks. Koostas Rootsi Pommeri (Greifswaldi ja Demmini) komandandi Heinrich Burteni matusetrükise (Tallinnas 1643, 22 lk.), kirjutanud juhuluulet. Arvatavasti oli tema vend Juuru Mihkli koguduse õpetaja Josua Möllenbeck, nende isa Michael Möllenbeck oli pastor Stralsundis. Tema poeg Michael Möllenbeck oli Ambla Maarja koguduse pastor aastatel 1658–1679. Georg Adelheim. „Das Revaler Bürgerbuch 1624-1690 nebst Fortsetzung bis 1710" (ibid., 1933), lk 38. Michael Mullenbach (surn. 1657)
Äksi Andrease kogudus

EELK Äksi Andrease kogudus on luterlik kogudus, mis kasutab Äksi kirikut. Kogudus kuulub EELK Tartu praostkonda. 2022. aasta seisuga on koguduse õpetaja Esa Luukkala, organist Leevi Luukkala, juhatuse esimees Kaimo Kruus ning jumalateenistus toimub igal pühapäeval algusega kell 11.00 Äksi kirikus või pastoraadis. 1627–1633 Nikolaus Bagge, Palamuse koguduse pastor ?–? Heinrich Fabricius noorem, Kambja koguduse pastor 1634–1637 Christiern Henrici, Palamuse koguduse pastor 1637–1645 Nikolaus Bagge 1647–1650 Johann Konrad Schneider 1650–1658 Johannes Chemnitius 1660–1663 Heinrich Elosinius 1664–1668 Johann Stemann vanem 1668–1672 Johann Heinrich Gastorius 1673–1697 Georg Zacharia 1697–1698 Johannes Svenske 1698–1712 Bernhard Oldekop 1712–1714 Nikolaus Justus Ludwig ?–1724 Johannes Paulini Wunderlich 1725–1744 Carl Gustav von Staden 1745–1747 Johan Peter von Krabbe 1748–1758 Joachim Heinrich Dehn 1760–1763 August Wilhelm Hupel 1764–1794 Friedrich Reinhold Oeding 1795–1814 Johan Christoph Thämer 1815–1832 Otto Wilhelm Masing 1834–1855 Franz von Akermann 1856–1867 Georg Theol 1867–1892 Emil Ewald Wegener 1892–1919 Leberecht Georg Traugott Greinert 1920–1927 Friedrich von Mickwitz 1927–1929 Leberecht Georg Traugott Greinert 1929–1948 Jaan Konsin 1950–1951 Aleksander Eller 1954–1956 Evald Ilja 1956–1964 Elmar Kõrv ?–? Rinaldo Nurm 1966–1966 Peep Audova 1966–1967 Juhan Jõgi 1967–1969 Elmar Promen, Laiuse koguduse õpetaja 1969–1970 Rinaldo Nurm, Laiuse koguduse õpetaja 1970–1971 Johannes Selliov, Tartu Pauluse koguduse õpetaja 1971–1980 Evald Ilja, Palamuse koguduse õpetaja 1980–1993 Kalle Mesila, Tartu Peetri koguduse õpetaja 1993–2009 Urmas Oras 2009–2010 Joel Luhamets, Tartu Pauluse koguduse õpetaja 2010–tänaseni Esa Luukkala Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Eecks, ehstnisch Eksi oder Aeksi kihelkond, 1843 seite 89-90
Green River

Green River ('roheline jõgi') on mitme jõe ja muu koha nimi: Green River, jõgi USA-s Utah', Wyomingi ja Colorado osariigis; Colorado jõe suurim lisajõgi Green River, jõgi USA-s Kentucky osariigis, Ohio jõe lisajõgi Green River, linn Utah' osariigis Green River, linn Wyomingi osariigis ... "Green River", Creedence Clearwater Revivali album aastast 1969 "Green River", selle albumi nimilaul Green River on USA grungeansambel
Michael Möllenbeck

Michael Friedrich Möllenbeck (12. detsembril 1969 – 2. november 2022) oli saksa kettaheitja. Ta võitis pronksmedali maailmameistrivõistlustel 2001. aastal Edmontonis ja 2005. aastal Helsingis ning Euroopa meistrivõistlustel 2002. aastal Münchenis. Tema isiklik rekord kettaheites oli 67.64 (2002) ja kuulitõukes 16.78 (1995). "Ex-Diskuswerfer Michael Möllenbeck verstorben".
Aegean Airlines

Aegean Airlines on Kreeka suurim lennufirma nii lennukipargi suuruse kui ka reisijate arvu poolest. See opereerib regulaar- ja tšarterlennuliine Ateenast ja Thessaloníkist teistesse Kreeka suurematesse lennujaamadesse ja ka mõnda teise Euroopa sihtkohta. 2008. aastal vedas lennufirma 5 978 083 reisijat, ületades esimest korda rivaali Olympic Airlinesi, mis vedas 5 265 729 reisijat. 2009. aastal transportis Aegean 6 600 000 reisijat. Aegean Airlinesi lennukid (seisuga 27. detsember 2015): Aegean Airlinesil on koodijagamise lepingud järgnevate lennufirmadega: Air Baltic Air Canada Etihad Airways LOT Polish Airlines Scandinavian Airlines S7 Airlines Singapore Airlines Turkish Airlines Brussels Airlines TAP Portugal Lufthansa United Airlines aegeanair.com välja otsitud 30.06.10 Airlines.gr välja otsitud 30.06.10 (kreeka keeles) aegeanair.com "aegeanair.com". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuli 2015. Vaadatud 27. detsembril 2015.
Maavesi

Maavesi on maapõues mis tahes agregaatolekus (sh mullas) leiduv vesi. Maavett uurib geohüdroloogia ehk maaveehüdroloogia. Mullavesi Põhjavesi EnDic2004 = Environmental Dictionary 2004 = Keskkonnasõnaraamat 2004. Tartu: Mats, Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda. [1] (vaadatud 30.06.2010)
Stroof

"Salm" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata lehekülge Salm (täpsustus). Stroof (vanakreeka sõnast strophē 'pöörlemine') ehk salm on luuleteose osa, mis kujutab endast värsside rühma. Stroofi seob tervikuks värsside sarnane rütm, intonatsioon, riim või mõte. Kirjapildis on stroofid enamasti üksteisest graafiliselt eraldatud. Stroofe eristatakse värsside arvu järgi: distihhon ehk kaksikvärss, tertsett ehk kolmikvärss (ka tristihhon), katrään ehk nelikvärss (ka kvaträän ehk kvart ehk kvartett), kvint ehk viisikvärss (ka kvintett ehk pentastihhon), sekstett ehk kuuikvärss (vahel ka sekstiiin ehk heksastihhon), septett ehk seitsmikvärss (ka septiim ehk heksastihhon), oktett (vahel ka oktaav) ehk kaheksavärsiline stroof. Pikemaid stroofe esineb harva; üheksarealisi stroofe nimetatakse noonideks ja kümnerealisi deetsimiteks, pikemaid Tiit-Rein Viitso soovitatud terminiga teismendstroofid. Teismendstroofide hulka kuulub ka Onegini stroof. Luuletusi, mis seovad eri liiki stroofe, nimetatakse heterostroofilisteks. Esineb ka salmideta luuletusi, millest monostroofilistes esineb vaid üks stroof (pikkuse tingliku ülempiiriga 16 rida), pseudostroofilised koosnevad aga värsside arvult võrdseist gruppidest, mille seesmine ehitus siiski ei kordu. Värsside grupeerimist stroofideks uurib värsiõpetuse osa, mida nimetatakse stroofikaks. Eesti stroofiterminoloogia pole lingvistiliselt süsteemne, vaid pärineb eri keeltest. Onegini stroof Arne Merilai, "Luule poeetika" lk 81, raamatus: "Poeetika. Gümnaasiumiõpik" (A. Merilai, A. Saro, E. Annus) Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2007. Jaak Põldmäe, "Eesti värsiõpetus" lk 185-235, Tallinn: Eesti Raamat, 1978 (lk 217-225); Eesti Keele Sihtasutus, 2002.
Vettpidav kiht

Vettpidav kiht ehk veepide on maapõues paiknev kivimikiht, mis vett ei sisalda ega ka lase läbi. Vettpidava kihi filtratsioonitakistus on suur: filtratsioonimoodul on väiksem kui 10−2 m*d−1. Vettpidavale kihile vastandub läbilaskev kiht. Vahepealset kihti, mille põhjavee läbilaskvus on väga väike, nimetatakse vettpidurdavaks kihiks. Läbilaskev kiht Vettpidurdav kiht Suhteline veepide EnDic2004 = Environmental Dictionary 2004 = Keskkonnasõnaraamat 2004. Tartu: Mats, Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda. [1] (vaadatud 30.06.2010) EE 3. köide, 1988
Kersti Kimmel

Kersti Kimmel (neiupõlvenimi Kersti Jürisalu; 10. juuli 1938 Pärnu – 15. november 2016 Barrie, Kanada) oli eesti vaimulik. 1944. aastal põgenes ta Eestist Rootsi. 1951. aastal emigreerus Kanadasse. Õppis Stockholmi Eesti Algkoolis. Keskhariduse sai ta Victoria Parki nimelises Keskkoolis Kanadas. 1962. aastal lõpetas diplomiga rakenduskunsti alal USA-s Minnesota osariigis Minneapolises asuva kunstikooli Palmer School of Advertising and Fine Art. Seejärel õppis kolm aastat prantsuse keelt Yorki Ülikoolis Torontos, lõpetas ülikooli bakalaureusekraadiga prantsuse keele alal. 1982. aastal lõpetas ta Kanadas Ryersoni Ülikooli kaubanduse ja äritegevuse alal. Õppis aastatel 1978–1981 Toronto Usuteaduslikus Instituudis. Oli prooviaastal E.E.L.K. Toronto Jakobi koguduses ja Toronto Rootsi luterlikus koguduses (mõlemas juhendajaks õpetaja Tõnis Nõmmik) ning Cleveland-Ohio koguduses, kus tema juhendaja oli õpetaja Elmar Pähn. Ordineeriti õpetajaks 16. juunil 1985 Torontos. Töötas 1984. aastast diakonina USA Esimeses praostkonnas, pärast ordineerimist aga vikaarõpetajana samas praostkonnas. Alates 1995. aastast oli ta ametis Michigan-Detroidi koguduse hingekarjasena. Tema isa Boris Jürisalu kuulus 39. Viljandi Politsei Pataljoni, sõjakeerises vangistati ja saadeti poliitvangina Siberisse, 1956. aastal naasis Eestisse. Isa suri 1985. aastal ja on maetud Häädemeeste surnuaiale. Kersti Jürisalu abiellus 1957. aastal Velfrid Holmbergiga. Sellest abielust on tal poeg ja tütar. 1983. aastal abiellus ta Aavo Kimmeliga. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988 Sissekanne Väliseesti isikuloolises andmebaasis (VEPER)
Heino Juho Karm

Heino Juho Karm (enne eestistamist Heinrich Johannes Karm; 27. veebruar 1909 Tartumaa – 16. jaanuar 1943 Velikije Luki) oli eesti vaimulik. Lõpetas Tartu Ülikooli usuteaduskonna. Oli prooviaastal Koeru Maarja-Magdaleena koguduses, õpetaja August Pähna juures. Ordineeriti õpetajaametisse 10. detsembril 1933. Oli aastatel 1933–1934 Koeru koguduse õpetaja August Pähna isiklik adjunkt. Oli aastal 1934 Käina Martini koguduse vikaarõpetaja, 1934–1936 Kärdla- ja Pühalepa koguduse vikaarõpetaja. 1936–1939 oli EELK noorsootöö sekretär, 1939–1940 peasekretär. Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse asetäitja õpetajana tegutses ta aastatel 1936–1938 ja 1941. Heino Karm mobiliseeriti aastal 1941 Punaarmeesse. Ühe versiooni järgi langes ta aastal 1941, teise versiooni järgi aastal 1943 Velikije Luki all. Konrad Veem, Eesti Vaba Rahvakirik: Dokumentatsioon ja leksikon, Stockholm: EVR, 1988 Eesti Kirik nr. 2, 1987 http://www.eelk.ee/~eelk109/kogudus.htm
Bjeff

Bjeff on veekogu (enamasti jõe) osa, mis külgneb vesiehitisega (paisuga või lüüsiga). Sõltuvalt sellest, kas mõeldakse vesiehitise alumist (ehitisest allpool) või ülemist (ehitisest ülalpool) osa, saab rääkida alumisest bjefist ja ülemisest bjefist. Alumine bjeff Ülemine bjeff Veehoidla EE 1. köide, 1985. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat. 1988–2007. Eesti Keele Instituut, Tallinn. EE 1. köide, 1985.
Alumine bjeff

Alumine bjeff ehk alavesi on vooluveekogu osa, mis jääb vahetult vesiehitisest (paisust või lüüsist) allapoole. Bjeff Ülemine bjeff EnDic2004 = Environmental Dictionary 2004 = Keskkonnasõnaraamat 2004. Tartu: Mats, Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda. [1] (vaadatud 30.06.2010)
Ülemine bjeff

Ülemine bjeff ehk ülavesi on vooluveekogu osa, mis jääb vahetult vesiehitisest (paisust või lüüsist) ülespoole. Bjeff Alumine bjeff EnDic2004 = Environmental Dictionary 2004 = Keskkonnasõnaraamat 2004. Tartu: Mats, Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda. [1] (vaadatud 30.06.2010)
Olympic Airlines

Olympic Airlines (kreeka keeles Ολυμπιακές Αερογραμμές, Olympiakés Aerogrammés – OA) oli Kreeka rahvuslik lennufirma, mille peakorter asus Ateenas. Lennufirma teenindas 37 riigisisest ja 32 rahvusvahelist liini. 6. märtsil 2009 teatas Kreeka riik, et on jõudnud kokkuleppele Olympic Airlinesi müügi asjus Marfin Investment Groupile. 29. septembril 2009 peatas Olympic Airlines kõik oma operatsioonid ja enamiku oma lendudest, Olympic Air jätkas lendudega. Olympic Airlines jäi siiski vastutavaks teatud lendude eest Kreeka saartele ja väljaspool Euroopa Liitu (Kairo, Alexandria, Tel Aviv, Beirut, Belgrad). 31. detsembril 2009 lõpetati Olympic Airlinesi tegevus täielikult. Kuni lõpliku sulgemiseni kasutas lennufirma koodi OA asemel OP-d (OA-d kasutas juba lennufirma järglane Olympic Air). Olympic Airlinesil olid järgmised lennukid (18. jaanuari 2010 seisuga): ch-aviation.com välja otsitud 30.06.10
Vaheäravool

Vaheäravool ehk maasisene äravool on see osa äravoolust, mis moodustub maa sisse imbunud (filtreerunud) sademe- ja sulaveest ning mis põhjavette jõudmata liigub läbi pinnase pinnaveekogudesse. Pindmine äravool EnDic2004 = Environmental Dictionary 2004 = Keskkonnasõnaraamat 2004. Tartu: Mats, Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda. [1] (vaadatud 23.06.2010)
Hiidmuna

Hiidmuna (Calvatia gigantea) on murumunaliste sugukonda hiidmuna perekonda kuuluv seeneliik. Ühes viljakehas võib olla miljardeid eoseid. Eesti suurim hiidmuna on leitud Saka kandist, selle ümbermõõt oli 198 cm, kõrgus 41 cm ja kaal 16 kg. Hiidmuna andmebaasis eElurikkus Maarius Suviste. Kasvuhoones vohas hiidmuna. Õhtuleht, 8. september 1999 Kirsti Vainküla. Talunaine leidis hiidmuna. Õhtuleht, 14. august 2000 Raimu Hanson. Hiidmuna maitses nagu soolane svamm. Tartu Postimees, 29. august 2008 Marika Rajamäe. Hiidmuna maitseb kui kana. Järva Teataja, 4. september 2008
Niitjad kiudpilved

Niitjad kiudpilved (ladina keeles Cirrus fibratus, lühendid Ci fibratus, Ci fib) on kiudpilvede alaliik. Need pilved on valged, nad koosnevad pilveniitidest ja nendel on mitu vorme. Niitjad kiudpilved võivad olla nii paralleelsed kui ka läbipõimunud. J.Kamenik. I klass: ülemised pilved. Cirrus – kiudpilved Ilm.ee. 9.09.2009
Peter MacNicol

Peter MacNicol (sündinud 10. aprillil 1954 Dallases) on ameerika filminäitleja. "Dragonslayer" (1981) "Sophie's Choice" (1982) "Ghostbusters II" (1989) "Housesitter" (1992) "Addams Family Values" (1993) "Radioland Murders" (1994) "Chicago Hope" (1994–1995) "Dracula: Dead and Loving It" (1995) "Ally McBeal" (1997–2002) "Bean" (1997) "Grazy Love" (2003) "Breakin' All the Rules" (2004) "Numb3rs" (2005)