laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Arvo Horm

Arvo Horm (kuni 1935 Arnold Horn, 25. september/8. oktoober 1913 Vastseliina mõis, Võrumaa – 15. aprill 1996 Örnö Stockholmi lähedal) oli Eesti poliitik, majandusteadlane ja ajakirjanik. Õppis 1934–1938 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikoolis majandusteadust. EÜS Põhjala vilistlane. Põgenes 1943 Soome kaudu Rootsi. Majandusminister 1. märtsist 1963 kuni 24. augustini 1977 Vabariigi Valitsuses eksiilis, seejärel minister. Eesti Rahvusfondi juhatuse liige, 1971–1996 ajalehe Teataja toimetaja. Ta valiti 1966., 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse. Arvo Horm Eesti biograafilises andmebaasis ISIK Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944
Kelba-Ohulepa vald

Kelba-Ohulepa vald (saksa keeles Kelp-Erlenfeld) oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kirna-Kohatu vallaga. Kelba-Ohulepa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 20.01.2018) Kelba-Ohulepa vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kellamäe vald

Kellamäe vald (saksa keeles Kellamäggi) oli vald Saaremaal Kaarma kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kaarma-Suuremõisa vallaga. Kellamäe vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 20.01.2018) Kellamäe vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Kergu-Kõnnu vald

Kergu-Kõnnu vald (saksa keeles Kerkau-Könno) oli vald Pärnumaal Pärnu-Jaagupi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Kaisma vallaga. Kergu-Kõnnu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 20.01.2018) Kergu-Kõnnu vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Michael Richards

Michael Richards (õieti Michael Anthony Richards; sündinud 24. juulil 1949 Culver Citys California osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Michael Richards andmekogus IMDb (inglise)
Villeneuve-sur-Yonne

Villeneuve-sur-Yonne on linn Prantsusmaal Yonne'i departemangus. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Ohvitser

Ohvitser (ladina sõnast officium, 'amet') on vastava auastmega isik, kes kuulub relvajõudude, korrakaitsejõudude või sõjaväeliste ametkondade juhtivkoosseisu. Ohvitser on sõjaväejuht, kes on omandanud vastava ettevalmistuse ja kellele peamiselt tugineb Vabariigi iseseisvuse, sõltumatuse ja julgeoleku ning Vabariigi kehtiva seadusliku korra kaitse teostamine, milleks tema on kohustatud igal silmapilgul valmis olema oma elu ohverdama. Ohvitseride ametikohad on sõjaväelist kõrgharidust või kõrgharidust ja sõjalist väljaõpet nõudvad sõjaväelise auastmega ametikohad. Ohvitseride ametikohad jagunevad vastavalt haridusele ja ülesannetele: 1) riviohvitserid – juhivad allüksusi ja üksusi või teenivad staapides; omavad ohvitseri sõjaväelist kõrgharidust. 2) erialaohvitserid – konkreetse valdkonna spetsialist (näiteks arst, tehnik); vastaval erialal tsiviilkõrgharidus ja kursustel omandatud ohvitseri baasteadmised. 1) kindrali auastmega ametikoht – kaitseväe ülemjuhataja ametikoht; 2) kindralleitnandi auastmega ametikoht – kaitseväe juhataja ametikoht; 3) kindralmajori auastmega ametikoht – Kaitsejõudude Peastaabi ülema ametikoht ja maaväe ülema ametikoht; 4) brigaadikindrali auastmega ametikoht – õhuväe ülema ametikoht ja mereväe ja Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste ülema ametikoht   ; 5) koloneli auastmega ametikoht – brigaadi (varem rahuaja kaitseringkonna) ülema ametikoht; 6) kolonelleitnandi auastmega ametikoht – pataljoniülema ametikoht; 7) majori auastmega ametikoht – staabiohvitseri ametikoht; 8) kapteni auastmega ametikoht – kompaniiülema ametikoht; 9) leitnandi auastmega ametikoht – rühmaülema ametikoht. Ohvitseride auastmed jagunevad noorem-, vanem- ja kõrgemate ohvitseride auastmeteks. Nooremohvitseride auastmed on ülenevas järjestuses: 1) maa- ja õhuväes – lipnik, nooremleitnant, leitnant, kapten; 2) mereväes – lipnik, nooremleitnant, leitnant, vanemleitnant. Vanemohvitseride auastmed on ülenevas järjestuses: 1) maa- ja õhuväes – major, kolonelleitnant, kolonel; 2) mereväes – kaptenmajor, kaptenleitnant, mereväekapten. Kõrgemate ohvitseride auastmed on ülenevas järjestuses: 1) maa- ja õhuväes – brigaadikindral, kindralmajor, kindralleitnant, kindral; 2) mereväes – kommodoor, kontradmiral, viitseadmiral, admiral. Kaitseväeteenistuse seadus § 22.§ 30. Kaadriohvitser Kõrgema Sõjakooli lõpetanud ohvitseride loend Kindral Allohvitser Sõdur Ohvitseridekogu Ohvitseri asetäitja Ohvitseride teenistuskäigu seadlus (OTS), RT 1938, 100, 871, § 6. J. Sepp. Ohvitser. Tallinn, J. Pals, 1933. Kui ohvitser võtab naist. Esmaspäev, 8. jaanuar 1934, nr. 2, lk. 5. Kuidas elab Eesti ohvitser. Uus Eesti, 27. september 1935, nr. 10, lk. 10. Eesti ohvitserid 1918–1940 Ohvitseride andmekogu Eesti Kaitseväe õlakud Kaitseväe Ühendatud Õppeasutused Ohvitserimõõga kandmine ja käsitsemine. Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR. Ohvitseri koduleht
Renate Kaasik

Renate Kaasik (kuni 1930 Renate Palgi, 1930–1936 Renate Evert; 5. september 1906 Voore, Küti vald, Virumaa – 10. aprill 1993 Stockholm) oli minister Heinrich Marga eksiilvalitsus 8. maist 1971 kuni 20. juunini 1990, esimene Eesti Vabariigi naisminister. Ta lõpetas 1924. aastal Tallinna Linna II Tütarlaste Gümnaasiumi ja 1936. aastal Tartu Ülikooli eesti keele, kirjanduse ja filosoofia alal. Ta oli Korporatsioon Filiae Patriae liige. Eesti Rahvusfondi juhatuse liige. Ta suri 10. aprillil 1993 Stockholmis ja maeti 3. juulil 1993 Viru-Jaagupi kalmistule. Ta oli aastatel 1930–1936 abielus kirjastaja Herman Evertiga. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944 Renate Kaasik TLÜAR väliseesti isikute andmekogus
Arved Ruusa

Arved Ruusa (varasema nimega Arved Ruus; 28. august 1900 Ebro talu, Aakaru küla, Kambja vald, Tartumaa – 15. detsember 1992 Stockholm) oli Eesti Vabariigi riigisekretär eksiilis 8. maist 1971 kuni 9. aprillini 1990. Osales Vabadussõjas. Ta lõpetas Tartu Kommertsgümnaasiumi ja Tartu Ülikooli õigusteaduse erialal. Töötas noorena Eesti politseis konstaablina, hiljem riigiametniku ja prokurörina. Saksa okupatsiooni ajal oli Läänemaa abimaavanem. EÜSi liige alates 1924. Põgenes 1944 perega Haapsalu kaudu Rootsi, oli Eesti Rahvusfondi juhatuse liige. Valgetähe V klassi teenetemärk, 1938 Arved Ruusa abiellus 1937. aastal Tartu Ülikooli lõpetanud juristi Veronika Kallasega. Neil sündis kaks last: Ene (1940) ja Jaan (1952). Arved ja Veronika Ruusa on maetud Kambja surnuaeda. Toivo Ärtis, Arved Ruusa elutöö rikkus ootab avastamist Kambja valla ajaleht Koduvald.ee, 27. august 2008 TÜ üliõpilased
Kruununhaka

Kruununhaka (rootsi keeles Kronohagen; soome kõnekeeles ka Krunikka ja Kruna) on linnaosa Helsingis Vironniemi piirkonnas Helsingi kesklinna moodustava poolsaare kirdeosas. Selle läänepiir on Unioninkatu ning lõunapiir on Pohjoisesplanadi lõik, mille vastas on Kauppatori. Ülejäänud osas piirneb see merega (Pohjoisranta idas ja Siltavuorenranta põhjas). Kallio linnaosaga ühendab Kruununhakat sild üle Siltavuorensalmi. Linnaosa pindala on 0,57 km². Elanike arv on 7202 (1. jaanuar 2014). Soomlasi on elanike seas 83,5% ja rootslasi 10,9%. Elanike arv: 2003: 6763 2006: 6684 (1. jaanuar) 2010: 6872 (1. jaanuar) 2012: 7037 2014: 7202 (1. jaanuar) Töökohtade arv oli 31. detsembril 2012 umbes 7100, 31. detsembril 2008 oli töökohti 7574 ja 31. detsembril 2004 oli töökohti 7238. Kruununhaka vanemas osas on ampiirstiilis ehitatud Senati väljaku ümbrus ning Pohjoisesplanadi ja Aleksanterinkatu vaheline ala. Linnaosale iseloomulikud on neist põhjas asuvad 20. sajandi alguses ehitatud juugendstiilis elamud Liisankatu ümbruses. Kruununhakas asuvad muu hulgas presidendiloss, Riiginõukogu hoone, Helsingi toomkirik, Bocki maja (vana raekoda), Burtzi maja, Helleniuse maja, Helsingi raekoda, Soome Pank, Säätytalo, Ritarihuone, Helsingi Ülikooli peahoone ja teisi ülikooli hooneid ning mitmed prestiižikad büroohooned. Liisankatul on Sibeliuse gümnaasium, üks Soome tuntumaid gümnaasiume. Üks vähestest algse puithoonestuse jäänustest on 1818 ehitatud kodanikumaja Ruiskumestarin talo, kus on muuseum. Idarannal on Pohjoisranta, selle lähistel on maismaaga tammi kaudu ühenduses olev väike saar Tervasaari, kus on park. Kruununhaka alale viidi linn üle 1640. aastal. Algusest peale olid elanike seas linna- ja riigiametnikud. Linnaosa teenindab Helsingi Ülikooli metroojaam. Linnaosa on nime ('Kroonukoppel') saanud praeguse Rauhankatu piirkonnas kunagi paiknenud kroonu suurtükiväe hobuste karjamaa järgi. Veel 18. sajandi alguses jäi see linnast väljapoole, tänapäeval aga kuulub peaaegu kogu tollane linna territoorium Kruununhaka linnaosa alla. Kruununhaka tänapäevane tänavavõrk sündis Johan Albrecht Ehrenströmi generaalplaanis aastal 1812; ainult mõned linnaosa lõunapoolsemad tänavad olid olemas juba Rootsi võimu ajal. Ka tänavanimed on antud 1820. ja 1830. aastatel ning ainult mõned tänavad on hiljem uued nimed saanud. Suur osa tänavaid on nime saanud Romanovite keiserliku perekonna liikmete järgi. Kõige vanemat praeguseni säilinud tänavanimed on Unioninkatu ja Liisankatu, mis Venemaa keiser Aleksander I kinnitas visiidil Helsingisse 1819. aastal. Tänavate nimed on Aleksanterinkatu, Hallituskatu, Helenankatu, Katariinankatu, Kirjatyöntekijänkatu, Kirkkokatu, Kristianinkatu, Kruununhaankatu, Kulmakatu, Liisankatu, Maneesikatu, Mariankatu, Maurinkatu, Meritullinkatu, Oikokatu, Pohjoisranta, Rauhankatu, Ritarikatu, Siltavuorenpenger, Siltavuorenranta, Snellmaninkatu, Sofiankatu, Unioninkatu, Vironkatu ja Välikatu. http://www.aluesarjat.fi/ Helsingin kadunnimet. Toinen, korjattu painos, Helsingin kaupunki, 1981. Kruununhaka kvartalid Kruununhaan Asukasyhdistys Ry
Lõilasmäe järv

Lõilasmäe järv (ka Lõilaskme järv, Lõilasmaa järv, Lillasmäe järv) on järv Harju maakonnas Raasiku vallas. Järv asub Peningi rabas. Lõilasmäe järv kalapeedias
Mihkel Truusööt

Mihkel Truusööt (kuni 1936 Mihkel Traugot Treuhold; 5. november 1903 Risti – 23. märts 1993 Stockholm) oli Eesti poliitik ja ettevõtja. Ta oli 1937. aastal Rahvuskogu liige ja Johannes Sikkari valitsuses majandusminister (12. jaanuarist 1953 kuni 10. septembrini 1956). Põgenes 15-aastaselt kodunt ja osales alaealisena Vabadussõjas, võitles Scoutspataljoni D-kompaniis. Sai raskesti haavata. Ta lõpetas Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusteaduse osakonna 1929. Akadeemiliselt kuulus Korp! Rotaliasse. Hiljem töötas ta Viljandi Eesti Põllumajanduse Seltsi Kaubanduse Osakonna (VEPSKO) kaubamaja ärijuhina Viljandis, kujundades sellest esimese universaalkaubamaja Eestis. Oli ajalehtede Sakala ja Oma Maa kaasomanik, samuti Kaitseliidu Sakala Maleva Üksiku Raskekuulipilduja Kompanii pealik Viljandis. Ta on maetud Stockholmi Metsakalmistule. Eesti Vabadussõja mälestusmärk Eesti Vabariigi Põhiseaduse mälestusmärk, 1937 Kotkaristi teenetemärgi V klass, 1938 Kaitseliidu Valgeristi III klass Mihkel Truusööt abiellus 1928 Benita Rammoga, kes lõpetas Tartu Ülikooli temaga samal erialal. Nende lapsed: dipl. insener Ants Truusööt (1929–2013), sekretär Õie Wikmark (1938) ja jurist Jüri Sven Truusööt (1947). Scouts Rügement Vabadussõjas. Koostanud: Aarne Võting. Tallinn: Selts "Scouts-Rügement", 1936. J[üri] Adila, M. Truusööt 70-aastane. Eesti Päevaleht (Stockholm), 2. november 1973. Mõttevahetus: A. Ots contra M. Truusööt. Eesti Päevaleht (Stockholm), 28. august 1976, lk 5.
Bohuslav Chňoupek

Bohuslav Chňoupek (10. august 1925 Petržalka (tänapäeval Bratislava osa) – 28. mai 2004 Praha) oli Tšehhoslovakkia riigitegelane ja ajakirjanik. Bohuslav Chňoupek oli pärit riigiteenistuja perekonnast. 1945. aastal astus ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse. 1946–1950 õppis ta Bratislavas Majandusteaduste Kõrgkoolis. Alates 1948. aastast oli ta ajakirja Borba toimetaja, 1950–1958 Bratislavas ilmunud ajalehe Smena toimetaja. 1958–1960 töötas ja ajalehe korrespondendina Prešovis. 1960–1965 oli ta korrespondent Nõukogude Liidus. 1965–1967 töötas Chňoupek Bratislavas ilmunud ajakirja Predvoj peatoimetajana. 1966–1969 oli ta Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee liikmekandidaat, 1969. aastal sai Keskkomitee liikmeks. 1969 oli ta Tšehhoslovakkia kultuuriministri asetäitja. 1968. aasta augustis tervitas ta Nõukogude invasiooni Tšehhoslovakkiasse ja Praha kevade mahasurumist. 1969–1970 oli ta Tšehhoslovakkia Raadio direktor. 1970–1971 oli ta Tšehhoslovakkia suursaadik Nõukogude Liidus. 9. detsembrist 1971 kuni 12. oktoobrini 1988 oli Bohuslav Chňoupek Tšehhoslovakkia välisminister. Pärast Sametrevolutsiooni 1989. aasta novembris oli ta võimu kuritarvitamises süüdistatuna kriminaaluurimise all ja viibis pool aastat eeluurimisvangistuses. Bohuslav Chňoupek Ministerstvo zahraničních věcí České republiky Czechoslovakia. Ministries, etc. rulers.org Bohuslav Chňoupek upclosed.com
4-beat

4-beat (tuntud ka kui happycore või happy hardcore) on 1993. aastal Suurbritannias tekkinud muusikastiil. Sellele on iseloomulik, et trummipartii sisaldab kiireid breakbeat '​i luupe. Teost esitatakse kiirusel 150–170 lööki minutis (BPM).
Nihe (filosoofia)

Nihe filosoofias on mõiste tähenduse (tähendusnihe) või teadvuse hoiaku muutumine. Gilles Deleuze'i filosoofias tähendab nihe erinevuse mõiste nihutamist keskseks tuummõistete hulgas. Mõistet nihe kasutas Deleuze doktoritöös "Erinevus ja kordus" ("Différence et répétition", 1968). Tänapäeva mõtlemises toimub erinevuse lakkamatu nihkumine, elus kordub kõik erinevalt. Leho Lamus. "Mõtlemise mõistevõrk", lk 254.
Ülikool

Ülikool on kõrgem õppeasutus, millel on õigus anda teaduskraade. Eesti õigusaktides on ülikooli defineeritud kui õppe-, loome- ning teadus- ja arendusasutust, kus toimub kõrgharidusstandardile vastav õpe kõrgharidustaseme kolmel astmel. Nii ei ole ülikoolid need kõrgkoolid, kus ei toimu doktoriõpet. Pidulikus esituslaadis (kõrgstiilis) on ülikooli kutsutud ladinakeelse väljendiga alma mater ('toitev ema'); vananenud kirjanduses on ülikooli asemel kasutatud ka sõna suurkool. Maailma vanimaks ülikooliks peetakse 859. aastal asutatud al-Qarawiyyini ülikooli Fèsi linnas Marokos. Esimesed Euroopa ülikoolid asutati 12. sajandil majanduslikult paremal järjel olevates maades, näiteks Prantsusmaal ja Itaalias. Euroopa vanimaks ülikooliks loetakse kas 1088. või 1119. aastal asutatud Bologna ülikooli. Ameerika vanimaks ülikooliks on aastal 1540 Mehhikos asutatud Michoacáni Ülikool. Vanimate hulka kuuluvad ka San Marcose Ülikool Peruus ja Mehhiko Ülikool, mis mõlemad on asutatud 1551. aastal. ülikoolide loend akadeemilised tavad teaduskraad kõrgkoolide pingerida vabad kunstid ülikooliraamatukogu eraülikool kool "Ülikooliseadus". Autorite kollektiiv, 2014. Hariduse ja kasvatuse sõnaraamat. Eesti Keele Sihtasutus. Lk 494 Academic Ranking of World Universities - 2011
12-taktiline bluus

12-taktiline bluus on üks bluusi populaarsemaid vorme, mida iseloomustab ühesugune ja korduv akordide järgnevus 12 takti jooksul.
50ndate järgnevus

50ndate järgnevus on akordide järgnevus astmetel I - vi - IV - V.
Madalena Iglésias

Madalena Lucília Iglésias do Vale de Oliveira Portugal, tuntud kui Madalena Iglésias (24. oktoober 1939 Lissabon – 16. jaanuar 2018 Barcelona) oli portugali laulja ja näitleja. Iglésias esindas lauluga "Ele e ela" Portugali 1966. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Luxembourgis. Laul sai 6 punktiga 13. koha. Madalena Iglésias andmekogus IMDb (inglise)
Stams

Stams on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 672 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 33,56 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1403 inimest. Vald on peamiselt tuntud 1273. aastal krahv Meinhard II ja tema naise asutatud Stamsi tsistertslaste kloostri (Stift Stams) poolest. Stams paikneb Inni jõe lõunakaldal umbes 18,5 km Imstist idas, 7 km Telfsist läänes ja 46 km liidumaa pealinnast Innsbruckist läänes. Stamsi külas on 1300 elanikku. Küla osad on Thannrain, Windfang, Staudach, Haslach, Maehmoos ja Hauland. Arheoloogilised leiud näitavad kiriku olemasolu juba 700. aasta paiku. Kohta Stammes Baieri hertsogkonnas on esmamainitud 1063. aasta ürikus, kui sellest sai Tirooli krahvide valdus. Meinhardiinist Görzi krahv Meinhard II, Tirooli valitseja aastast 1271, rajas koos oma naise, Hohenstaufenist Saksamaa kuninga Konrad IV lese Baieri Elisabethiga omandilise kloostri. Esimesed tsistertslastest mungad tulid Švaabimaalt Kaisheimist, mis ise oli Morimondi kloostri filiaal; nad läänistasid lisamõisu Silzis, Meranos ja Malsis ning arenesid peagi piirkonna vaimulikuks keskuseks. Sellest sai matmispaik mitte ainult krahv Meinhardile ja tema naisele, vaid ka tema pojale, hertsog Heinrichile, Habsburgist Austria hertsogile Friedrich IV-le ja tema naisele Braunschweigi Annale, nende pojale Austria ertshertsogile Sigismundile ja selle naisele Eleonorele, samuti keiser Maximilian I teisele naisele Bianca Maria Sforzale. 16. sajandil lagundasid Reformatsioon ja Saksa talurahvasõda mungakogukonna. 1552. aasta mässus keiser Karl V vastu rööviti territooriumi Saksimaa kuurvürsti Moritza vägede poolt; isegi Moritza venna Severini haud purustati. Klooster ehitati suuresti selle tänapäevasel barokkstiilis kujul ümber 17. sajandi algusest alates, sealhulgas Wessobrunneri koolkonnast Franz Xaver Feuchtmayeri stukk. Stamsi klooster kaotati ajutiselt 1807. aastal Baieri kuninga Maximilian I Josephi käsul, kes oli Tirooli maad saanud 1805. aasta Pressburgi rahuga, kuid taastati, kui Stams tagastati 1816. aastal Austria keisririigile. Taaskaotatuna Natsi-Saksamaa võimude poolt pärast Austria anšlussi 1938. aastal, taasasustati see pärast Teise maailmasõja lõppu tsistertslastest munkade poolt, kes rajasid mitu haridusasutust, sealhulgas Skigymnasium Stams (Stamsi suusakool), Kirchliche Pädagogische Hochschule – Edith Stein pedagoogikakool, ja Meinhardinum gümnaasium. Kloostrikirik ülendati paavst Johannes Paulus II poolt 1984. aastal tasemele Basilica minor. Stamsi klooster Stamsi kloostri interjöör Stamsi kloostri interjöör Stamsi kirik Kaisheim, Saksamaa, aastast 1978 Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70221.pdf www.stiftstams.at www.pfarrestams.at www.stams.co.at
Tarrenz

Tarrenz on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 836 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 74,64 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2712 inimest. Vald paikneb 3,6 km Imstist põhjas Gurglbachi alamjooksul. Küla on põllumajanduslik kogukond rõhuga lambakasvatusel ja pendelelanikel. Viimastel aastatel on Tarrenz suutnud oma majandust kasvatada ja ka küla pilti kaunistada. kirik: katholische Pfarrkirche heilige Ulrich tänavavaade Tarrenzis tänavavaade Tarrenzis panoraam Tarrenzi ja Imsti vahelt panoraam Tarrenzi ja Stradi vahelt Dorfzentrum von Tarrenz Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70222.pdf www.tarrenz.at
Sofia Goggia

Sofia Anna Vittoria Goggia (sündinud 15. novembril 1992 Bergamos) on Itaalia mäesuusataja, olümpiavõitja (2018). Oma esimestel maailmameistrivõistlustel osales ta 2013. aastal Schladmingis, kus parimaks kohaks jäi ülisuurslaalomis saadud neljas koht. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Sankt Moritzis võitis ta suurslaalomis pronksmedali. 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta olümpiavõitjaks kiirlaskumises. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Åres võitis ta ülisuurslaalomis hõbemedali, kaotades võitjale Mikaela Shiffrinile kõigest kahe sajandikuga. Esimest korda jõudis ta maailma karikasarjas poodiumile 26. novembril 2016 USA-s Killingtonis, kui sai suurslaalomis kolmanda koha. Esimese võidu maailma karikasarjas saavutas ta 4. märtsil 2017 Lõuna-Koreas Jeongseonis, kus võitis kiirlaskumise. Hooajal 2016–2017 saavutas ta maailma karikasarja üldarvestuses kolmanda koha. 2018 Pyeongchangis olümpiavõitja kiirlaskumises 2017 Sankt Moritzis pronksmedal suurslaalomis 2019 Åres hõbemedal ülisuurslaalomis Üldkarikas 3. koht: 2017 Kiirlaskumise karikas 1. koht: 2018 2. koht: 2017 Suurslaalomi karikas 3. koht: 2017 Sofia Goggia on osalenud (seisuga 24. veebruar 2019) 94 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 25 korral, neist kuus etappi on ta võitnud. Sofia Goggia FIS-i kodulehel Sofia Goggia Ski-db.com kodulehel
Tallinna Mustamäe Gümnaasium

Mitte segi ajada Tallinna Mustamäe Humanitaargümnaasiumiga ja Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasiumiga Tallinna Mustamäe Gümnaasium (varasem nimi Tallinna 44. Keskkool) on üldhariduskool Tallinnas aadressil Keskuse 18. Kool on inglise keele, reaalainete, loodusteaduste ja tehnoloogia kallakuga. Kool avati 1. septembril 1965 ja kandis nime Tallinna 44. Keskkool. 960 õpilasele ehitatud hoone (arhitekt Mart Port) jäi peagi kitsaks, sest Mustamäe laste arv kasvas kiiresti. Kümmekond aastat oli õpilasi ligi poolteist tuhat, mistõttu õppetöö toimus kahes vahetuses. Paaril õppeaastal õpiti koguni kolmes vahetuses, kusjuures ühes klassis oli sageli üle 40 õpilase. Õppetöö ühes vahetuses algas alates 1992/1993. õppeaastast, kui leiti alglassidele õpperuumid lähedal asuvates lasteaedades. Alates 1997/1998. õppeaastat on kooli nimi Tallinna Mustamäe Gümnaasium. 1965–1983 Ellen Kuum 1983–1984 Valeri Aava 1984–2023 Kaidor Damberg 2023– ... Marika Randma Viive Aasma Gert Dorbek Heino Enden Toomas Haug Madis Hint Toomas Hirvoja Kersti Kaljulaid Jüri Kamenik Vladislav Koržets Kersti Kracht Marko Kristal Helen Külvik Lea Larin Elmar Liitmaa Peeter Liiv Madli Luuk Kajar Pruul Fred Puss Juku-Kalle Raid Liina Siib Marek Strandberg Tanel Sokk Sten-Timmu Sokk Urmas Sutrop Elle-Mari Talivee Priit Tender Peep Vain Evely Ventsli Märt Väljataga Mustamäe Gümnaasiumi pedagoogid. Tallinna Mustamäe Gümnaasium Kooli koduleht Kooli direktori konto sotsiaalmeedias, Instagramis
Umhausen

Umhausen on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 1031 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 137,4 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 3174 inimest. Vald paikneb 17 km Imstist kagus Ötztaler Ache ääres Ötztalis. Vallas on kuus küla: Umhausen Tumpen Köfels Farst Niederthai Östen Umhausen asub Stubai Alpide ja Ötztali Alpide ristumiskohas. Madalaim punkt on Tumpenis (920 m), valla kõrgeim tipp on Strahlkogel (3288 m). Selle nimi tuleb suurepärasest, valgest, valgust peegeldavast kvartsikihist, mis väidetavalt põhjustab mägede "kiirgamist" (strahlen). Selle kuju on hästi proportsionaalne, järsk ja terav püramiid. Strahlkogeli vallutamine on raske ja seetõttu on seda harva külastatud, erinevalt naabruses olevast 3287 m kõrgusest Breiter Grieskogelist. Umhausen oli kunagi linakasvatamise keskus. Tänapäeval on peamiseks sissetulekuallikaks turism. Kogukonna piirkonnas asub Tirooli kõrgeim juga, mille kõrgus on 150 meetrit. Köfelsi maalihe oli hiiglaslik maalihe, mis toimus Ötzi orus ligikaudu 9800 ±100 aastat tagasi vastavalt sündmuses maetud puude radiosüsinikumeetodiga leitud dateeringule. See hõlmas 3,2 km³ kivide ja muda 2,5 km horisontaalse paigutuse ja 800 m vertikaalse paigutuse piki Ötzi oru põhja, tehes sellest suuruselt kolmanda tuntud rusuvoolu. Briti raketiinsener Alan Bond sidus selle geoloogilise sündmuse sumerite astronoomiliste vaatlustega ja püstitas hüpoteesi, et asteroidi mõju on selle põhjuseks. Hedwig von Trapp, Trappi perekonna liige, elas ja töötas pärast perekoori lõpetamist Farstis, Umhauseni kohal. See töökoht, mis asub 1470 meetri kõrgusel merepinnast, oli ette nähtud astmahaige Hedwig von Trappi vaevuste leevendamiseks. Hedwig von Trapp oli tuntud filmist ja muusikalist "Helisev muusika", mis kujutas Trappi perekonna tegemisi. Hedwig von Trapp oli aluseks Brigitta tegelaskujule. Kool, kus Hedwig von Trapp töötas, on ikka veel oma algsel kujul. Farst, Hedwig von Trapp töötas seal õpetajana 1960. aastatel Hedwig von Trapp https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70223.pdf www.umhausen.com
Hardcore

Terminil hardcore, hard core või hard-core on mitmeid tähendusi: Hardcore (elektroonilise muusika žanr) Happy hardcore Hardcore emo Hardcore punk Hardcore dancing, moshimise vorm ...