laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Carl Wilhelm Scheele

Carl Wilhelm Scheele (9. detsember 1742 Stralsund – 21. mai 1786 Köping) oli rootsi keemik ja apteeker, hapniku avastaja. Scheele sündis Saksamaal Pommeris, mis kuulus tollal Rootsile. 15-aastaselt sai temast apteekriõpilane Rootsis. Ta töötas apteekri ja apteegijuhatajana 1770. aastani Stockholmis, siis 1775. aastani Uppsalas ja hiljem Köpingis, loobudes ülikooli õppejõu kohast, mida talle pakkus isegi Preisimaa kuningas Friedrich Suur. Scheele emakeel oli saksa keel ja ta eelistas rääkida just saksa keeles. Tollal rääkisidki rootsi farmatseudid üldiselt saksa keeles. Scheele oli tuntud eksperimentaator. Ta avastas 1772. aastal hapniku ("tuliõhu"), sai 1773. aastal lämmastikku ja tegi kindlaks, et õhk on kahe komponendi segu, kuid ei suutnud koostist määrata. Ta avastas või valmistas baariumi, kloori ja mangaani (1774), molübdeeni (1778) ja volframit (1781), oksiide (BaO, MoO3, WO3), happeid (vesinikfluoriidhapet HF, vesiniksulfiidi H2S, vesiniktsüaniidhapet HCN, arseenhapet H3AsO4, sidrunhapet) ja glütseriini. Samuti töötas ta välja pastöörimisele lähedase menetluse. Kuna ta ei avaldanud kohe oma töid, läks avastajaau vahel teistele. Ta leiutas meetodi, kuidas fosforit suurtes kogustes toota, ja see võimaldaski Rootsil saja aasta pärast saada maailma juhtivaks tuletikkude tootjaks. Kuigi Scheele looming oli oluline flogistoniteooria ümberlükkamisel, jäi ta ise siiski surmani flogistoniteooria pooldajaks. Koos teiste teadlastega töötas ta välja fosfori saamise meetodi luudest ja avastas söe võime siduda gaase. Ta viitas esimesena võimalusele, et raual, vasel ja elavhõbedal on eri ühendeis erinev oksüdatsiooniaste. Oma ainsa raamatu "Chemische Abhandlung von der Luft und dem Feuer" ("Õhu ja tule keemiline käsitlemine") avaldas ta 1777. Selles kirjeldaski ta hapniku saamist. Joseph Priestley oli hapnikku saanud juba 1774 ja oma uurimistulemused varem avaldanud, kuid Priestley oli olnud Scheelega kirjavahetuses ja tugines oma leiutistes sedavõrd suurel määral Scheele töödele, et pole kindel, kas ta seda Scheele abita üldse suutnud oleks. Ka Lavoisier oli hapnikku saanud enne kui Scheele oma teose avaldas, kuid ikkagi hiljem kui Scheele ise hapnikku eraldanud oli. Scheele eristas oma raamatus soojusülekannet soojuskiirguse kaudu konvektsioonist või konduktsioonist. Carl Wilhelm Scheele oli Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liige. Scheele töötas nagu teisedki tema aja teadlased rasketes ja isegi eluohtlikes tingimustes. Lisaks oli tal harjumus nuusutada ja maitsta enda valmistatud aineid. Neist paljud olid aga väga mürgised: elavhõbe, plii, fosfor, vesiniksulfiidhape, vesiniktsüaniidhape, arseenhape ja kloor, kui vaid mõnda nimetada. Seetõttu suri Scheele suhteliselt noorelt. Kaks päeva enne surma abiellus ta ühe lesknaisega, et oma vara ja apteek kellelegi pärandada. Rein Vihalemm. "Ühe teaduse kujunemislugu". Tallinn, "Valgus" 1981, lk. 76-77 Scheele väitekirja "Chemische Abhandlung von der Luft und dem Feuer" täistekst
Asvieja

Asvieja [asvieja] valgevene keeles Асвея, on agrolinnake (varem linn ja alev) Valgevenes Viciebski oblasti Vierchniadźvinski rajoonis, Asvieja külanõukogu halduskeskus. Asub Läti ja Venemaa piiri lähistel, Asvieja järve lõunakaldal. 1325 elanikku (2009). Poola keeles on asula nimi Oświeja, vene keeles Освея. Asviejas on keskkool, kultuurimaja, raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on 17. sajandist pärit mõisakompleks (varemetes) ja 1740. aastal ehitatud haigla. Esimest korda on Asviejat mainitud aastal 1503 Aleksandri ja Ivan III vahelistel läbirääkimistel. Aastal 1505 andis Aleksander Asvieja Połacki vojevood Stanislav Glebovitšile, aga hiljem sai sellest Kiszkade valdus. Aastal 1606 müüsid Kiszkad asula Lew Sapiehale. Aastail 1616 ja 1633 rüüstasid asulat Moskva väed. Asviejast sai linn aastal 1655. Toona läbisid asulat Liivimaale, Žemaitijasse ja Preisimaale minevad vene kaupmehed. Kaks korda aastas peeti linnas laata. Jan August Hylzen sai linna omanikuks aastal 1749, tema toetusel hakati Asvieja piirkonnas ehitama katoliku kirikuid. Aastal 1759 hakkas kloostri juures tegutsema haigla. Poola jagamisel läks Asvieja Venemaa koosseisu aastal 1772. Linnast sai alev. Aastal 1782 hakkas J. Hylzen järve kaldale häärberit rajama. Kuni 1917. aastani oli Asvieja Venemaa Keisririigi koosseisus, aastast 1924 Valgevene NSV osa. Teise maailmasõja ajal hukkus Asvieja getos 650 juuti. Aastal 1943 viisid natsid piirkonnas läbi partisanide vastu suunatud operatsiooni Winterzauber, kus hukkus 11 383, aga 14 175 elanikku küüditati. 2007. aastal sai Asviejast agrolinnake. Asvieja mõis Napoleon Orda maalil Asvieja Napoleon Orda maalil The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuni 2015. Vaadatud 24. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Agrolinnake Valgevene fotoentsüklopeedias
A-tüüpi gripiviiruse alatüüp H5N1

A-tüüpi gripiviiruse alatüüp H5N1 ehk H5N1 (inglise Influenza A virus A/H5N1) on gripiviiruste alamliik. A-tüüpi gripiviiruse alamliiki H5N1 on peetud H5N1-linnugripi tekitajaks algselt lindudel ja hiljem veel mitmetel loomaliikidel (tiigritel, kassidel, inimesel). Inimesi on üsna pika peiteajaga ja suure suremusega (50–60%) linnugripi A(H5N1)-inimviirus nakatanud alates 1997. A -tüüpi gripiviiruse alamliik H5N1 nakatab lümfoid(-immuun)süsteemi rakke. "Gripiviiruse A(H1N1) uus tüüp: olemus, haiguspilt ja levik". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. jaanuar 2014. Vaadatud 11. jaanuaril 2014. First Human Avian Influenza A (H5N1) Virus Infection Reported in Americas Kanada teatas esimesest H5N1 linnugripi surmajuhtumist, 9. jaanuar 2014
Peep Ehasalu

Peep Ehasalu (pseudonüüm Pärtel Ekman; sündinud 29. oktoobril 1966) on eesti kirjanik ja toimetaja, Eesti Kirjanike Liidu liige. Ta on avaldanud kolm ajaviiteromaani: "Murtud truudus" (2000, saksa keeles "Tallinner Trio" 2004), "Unikiri" (2002) ja "Hullu munga päevik" (2014) ning koos poja Pärtel Ehasaluga lasteraamatud "Väikeste rüütlite õhtujutt" (2006), "Kõik kanged mehed" (2008) ja "Ajahädaliste jõulud" (2012). Lasteraamatud "Printsid poisid" (2013), "Hambad ja haldjad" (2017) ja novellikogu "Aeg on selline" (2013) Kogumike "Did you know that there are over 100 exciting, quirky, unique and important reasons to visit Estonia" ja "Polkuja ja mansikkapaikkoja. Tallinna suomalaisten suosittelemana" koostaja ja kaasautor (koos Jussi-Pekka Aukiaga). EÕM 50 juubelikogumiku "Hiline vastus lapsevanemale õpilasmaleva asjus" (2016) autor. "Kubija kaudu Võrumaale" (2018) koostaja ja kaasautor (koos Margit Kilumetsaga). 2019 romaan "Roomaja. Romaan armastusest." Mitmed Ehasalu raamatud on Andres Varustini illustreeritud. Töötanud kommunikatsioonijuhina Viru hotellis ja Eesti Noorsooteatris. Jaanuarist 2023 vastutab ta Soome Instituudi kommunikatsiooni eest. Estonian Writers' Online Dictionary[alaline kõdulink] Viru hotelli muuseumis täiendavad külastusajad, puhkaeestis.ee, 19. jaanuar 2011 Peep Ehasalu: Meie kõigi puudega lapsed, Delfi, 9. aprill 2008
Andres Varustin

Andres Varustin (sündinud 28. veebruaril 1968 Võrus) on eesti kunstnik (karikaturist ja raamatukujundaja). Muu hulgas on ta kujundanud Peep Ehasalu ja Arvo Valtoni raamatuid. Tema karikatuure on avaldatud ajalehtedes Õhtuleht, Eesti Päevaleht ja mujal. 2007 – Eesti Ajaloomuuseumi ja Riigikantselei koostööprojekti tulemusel valmis rändnäitus, mis tutvustab Eesti vapi sünni- ja kujunemislugu. Retke läbi Eesti vapi ajaloo aitavad läbida robot-ajamasin AIKON ja tema sõber taksikoer TAKS. Roboti ja Taksi autor oli kunstnik-karikaturist Andres Varustin. 2009 – „Eesti 5 aastat Euroopa Liidus – EL karikatuuridel“, Tallinnas, "Euroopa Liidu Majas". Koos – Urmas Nemvalts, Hillar Mets, Andrus Peegel, Ott Vallik, Anti Veermaa ja Indrek Tegelmanniga. "500 anekdooti – Vahvad ametid" , koostanud Valdo Jahilo, (Varrak, 208-lk 2002), kaanekujundus Hillar Mets, illustratsioonid Andres Varustin, ISBN 9985305698 "Kaisu muinasjutud" Õnne Puhk, (Kurrunurru 31 lk, 2008), kujundanud Jens Anton ja Andres Varustin, ISBN 4743212005376 Andres Varustini personaalnäitus avati Võru Kandles Aare Kasemets ja Eiki Berg, Sada ja üks Eesti poliitilist karikatuuri Eesti Ajalehtede Liit – näitus „Eesti 5 aastat Euroopa Liidus – EL karikatuuridel“ Tallinnas Facebook – Andres Varustin
Daniel

Daniel võib tähendada järgmist: Daniel (eesnimi) Daniel, Rootsi prints; Daniel, piiskop Alberti preester ja misjonär. Daniel, piiskop Alberti foogt Lielvārdes. Daniel, Kärkna abt. Daniel (Lepisk), Eesti õigeusu piiskop 'Torm Daniel, 2023. aasta tsüklon
Troštša (Lõpovetsi rajoon)

Troštša (ukraina keeles Троща) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 340. Pindala on 2,29 km².
Olga Kistler-Ritso

Olga Kistler-Ritso (aastani 1939 Olga Ritson, seejärel Olga Ritso, abielus Olga Kistler; 26. juuni 1920 Kiiev – 18. november 2013 Redmond, Washingtoni osariik) oli eesti arst ja Okupatsioonide muuseumi asutaja. Ta lõpetas 1938. aastal Tallinna Tütarlaste Kommertskooli ja 1944. aastal Tartu Ülikooli, kus oli õppinud arstiteadust. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kus töötas põgenikelaagris silma- ja lastearstina. 1949. aastal emigreerus ta USA-sse, kus tal õnnestus sihikindla töö tulemusena avada oma silmakirurgiapraksis; ta oli oma eriala tunnustatud spetsialist. Ta hoidis ennast Eestis toimuvaga pidevalt kursis. Esimest korda pärast 1944. aastat külastas ta Eestit 1976. aastal. 1990. aastatel tekkis perekond Kistleril soov Eesti heaks midagi teha. 1998. aastal loodi nii USA-s kui ka Eestis Kistler-Ritso Eesti Sihtasutus Eesti lähiajaloo uurimiseks ja sündis idee asutada muuseum. Okupatsioonide Muuseum avati juulis 2003. Muuseum on eriline selle poolest, et on esimene spetsiaalselt muuseumiks ehitatud hoone Eestis ja selle rajamist rahastati ainult eraannetuse toel. 2001 Eesti Punase Risti teenetemärk Eesti kultuuri toetamise eest 2005 Tallinna vapimärk Tema vend oli tehnikateadlane Aadu Ritso, nende isa oli arst. In Memoriam Olga Kistler-Ritso Okupatsioonide Muuseum PRESSITEADE
Edgar Keevallik

Edgar Voldemar Keevallik (17. jaanuar 1908 Humala – 31. detsember 1985 Tallinn) oli eesti põllumajandusteadlane. Ta lõpetas 1928. aastal Harjumaa Paldiski Ühisreaalgümnaasiumi. Seejärel õppis aastatel 1929–1935 ja 1938. aastal Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas. Ta oli Üliõpilasseltsi Liivika liige. Ta töötas aastatel 1935–1938 Eesti Hollandi-Friisikarja Tõuseltsis konsulendina ja 1938–1941 Kuusikul Riigi Põllutöö Katsejaamas loomakasvatuse osakonna juhatajana; 1938. aastal täiendas end Rootsis stipendiaadina. Aastatel 1941–1971 oli ta Vändra veisekasvatusjaama (asus Venemaale küüditatud Theodor Pooli Piistaoja talus) direktor. Ta uuris Kuusikul vasikate söötmist ja veiste koobaltivajadust ning rakendas esimesena Eestis veiste kunstlikku seemendamist. Vändra katsejaamas lõi ta Eesti oludele vastava noorveisekasvatussüsteemi, kujundas majandi kultuurkarjamaad ja kõrgaretuskarja. Ta oli Eesti mustakirju veise aretajaid ja Eesti Mustakirju Karja Tõunõukogu juhatuse aseesimees. Edgar Keevallik suri 31. detsembril 1985 Tallinnas ja maeti 7. jaanuaril 1986 Metsakalmistule. Tema poeg Andres Keevallik on tehnikateadlane, Tallinna Tehnikaülikooli rektor, pojatütar Leelo töötab Uppsala Ülikoolis fennougristina, teine pojatütar Liina on eesti teatri- ja filmikunstnik. 1956 Eesti NSV teeneline zootehnik 1949 Nõukogude Eesti preemia 1965 Nõukogude Eesti preemia 1980 Nõukogude Eesti preemia NSV Liidu Rahvamajandusnäituse 3 kuldmedalit NSV Liidu Rahvamajandusnäituse hõbemedal "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. jaanuar 2014. Vaadatud 11. jaanuaril 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Tartu Ülikooli üliõpilased artikkel Eesti Entsüklopeediast
Robin Lane Fox

Robin James Lane Fox (sündinud 5. oktoobril 1946) on inglise ajaloolane ja aiandusteemaliste teoste autor. Tema uurimisvaldkond on antiikaeg. Alexander the Great (New York: E.P. Dutton, 1974, ISBN 978-99934-40-04-8) The Search for Alexander (London: Viking, 1981, ISBN 978-0-7139-1395-8) Pagans and Christians: In the Mediterranean World from the Second Century AD to the Conversion of Constantine (London: 2006, ISBN 978-0-14-102295-6) Better Gardening (London: David R. Godine Publ., 1986, ISBN 978-0-87923-611-3) The Unauthorised Version: Truth and Fiction in the Bible (1991; new edition by Penguin Books Ltd, 2006, ISBN 978-0-14-102296-3) The Making of "Alexander": The Official Guide to the Epic Alexander Film (London: R & L (Lane Fox), 2004, ISBN 978-0-9511392-1-9) The Classical World: An Epic History from Homer to Hadrian (London: Allen Lane, 2005, ISBN 978-0-7139-9853-5) Page, Russell, The Education of a Gardener (New York Review of Books reprint, 2007), preface by Robin Lane Fox Travelling Heroes: Greeks and Their Myths in the Epic Age of Homer (London: Allen Lane, 2008, ISBN 978-0-7139-9980-8)
Kopsuarter

Kopsuarter (ladina arteria pulmonalis; mitm arteriae pulmonales) on paljude suletud südame-veresoonkonnaga selgroogsete loomade väikese vereringe veresoon, mis suundub kopsudesse. Leidenis L. D. Brongersma kirjeldatud Rijksmuseum van Natuurlijke Historie eksponaatidest oli boalaste, rullmadulaste, kiirikmadulaste, Colubridae ja mürknastiklaste sugukonna madudel kaks kopsu, kusjuures vasakusse kopsu suundusid lisaks vasakule kopsuarterile ka üks või enam parema kopsuarteri haru. Osal boalastel, rullmadulastel ja kiirikmadulastel esines parema ja vasaku kopsuarteri anastomoose. Piirituses säilitatud eksponaatidel ei tuvastatud vasaku kopsuarteri harusid, mis suubuksid paremasse kopsu. Inimestel surutakse südame parema vatsakese kopsutüvesuistiku kaudu süsihappegaasirikas venoosne veri kopsutüvesse (truncus pulmonalis). Kopsutüvi jaguneb paremaks kopsuarteriks (arteria pulmonalis dextra) ja vasakuks kopsuarteriks (arteria pulmonalis sinistra), mille kaudu suundub veri kopsudesse. "Meditsiinisõnastik" 368:2004. L . D. BRONGERSMA , D. Sc.,SOME REMARKS ON TH E PULMONARY ARTERY IN SNAKES WITH TWO LUNGS, Veebiversioon (vaadatud 11.01.2014) (inglise keeles) Meeli Roosalu. Inimese anatoomia, Kirjastus Koolibri, lk 152, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
Amanda Abbington

Amanda Abbington (sünninimi Amanda Jane Smith; sündinud 1. oktoobril 1974) on inglise näitleja. Abbington mängis 2005. aastal sketšisarjas "Man Stroke Woman" ja 2007–2008 komöödiasarjas "After You've Gone" koos Nicholas Lyndhurstiga. Tal on olnud korduvaid rolle ka telesarjades "Coupling", "Casualty", "Dream Team" ja "Case Histories". 2013. aastast mängis ta telesarjas "Mr. Selfridge". Ta mängib John Watsoni abikaasat Mary Morstanit telesarja "Sherlock" kolmandal hooajal. "Plotlands" (1997) – Maude "Wycliffe" (1997) – kohalik konstaabel "Magic with Everything" (1998) – Cat "Picking up the Pieces" (1998) – Staff Nurse Hunter "Casualty" (1999) – Jen Reynolds "The Bill" (1995–1999) – mitu rolli "Dream Team" (1999) – Marilyn Harwood "The Thing About Vince" (2000) – Lisa "The Sins" (2000) – Belinda Edgeley "Men Only" (2001) – Trina "Always and Everyone" (2002) – Tessa "20 Things to Do Before You're 30" (2002) – Shona "The Debt" (2003) – Stacey Ross "Coupling" (2004) – Nicola "Teachers" (2004) – Sarah "The Robinsons" (2005) – Polly "Rööpast välja" ("Derailed", 2005) – Kerry Hodder "Man Stroke Woman" (2005–2007) – mitu rolli "The Booze Cruise II" (2005) – Leonie "The Booze Cruise III" (2006) – Leonie "After You've Gone" (2007–2008) – Siobhan Casey "The Good Night" (2007) – Vivian Jesson (tiitrites mainimata) "The All Together" (2007) – Sarah "The Bill" (2007) – Rachel Inns "Doc Martin" (2007) – Isobel "Agatha Christie's Poirot", "Cat Amongst The Pigeons" (2008) – Miss Blake "Married Single Other" (2010) – Babs "Case Histories" (2011–k.a.) – DC Louise Munroe "Being Human", "Puppy Love" (2012) – Golda "Mr. Selfridge" (2013) – Miss Mardle "Sherlock" (2014) – Mary Morstan Amanda Abbington ja Briti näitleja Martin Freeman on kauaaegsed elukaaslased. Nad tutvusid filmi "Men Only" võtetel 2000. aastal. Nad on koos mänginud filmides ja telesarjades "The Debt", "The Robinsons", "The Good Night" ja "Sherlock". Abbington ja Freeman elavad Hertfordshire'i krahvkonnas, neil on lapsed Joe ja Grace. Jones, Paul (27. märts 2013). "Martin Freeman's partner Amanda Abbington joins the cast of Sherlock". Radio Times. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. november 2020. Vaadatud 4. jaanuar 2014. Sherlock season 3 filming finished: "It's a wrap," says Sue Vertue - BBC new trailer released [VIDEO] | Christian News on Christian Today Amanda Abbington on loving life with Martin Freeman | Mail Online Amanda Abbington, partner of Hobbit star Martin Freeman, bankrupt 'over £120,000 tax bill' | Mail Online Amanda Abbington andmekogus IMDb (inglise)
Jordan Belfort

Jordan R. Belfort (sündinud 9. juulil 1962) on Ameerika Ühendriikide motivatsioonikõneleja ja endine börsimaakler. Belfort mõisteti süüdi pettuses seoses börsimanipulatsioonide ja rämpsaktsiate hinnaga manipuleerimisega ning kandis seetõttu 22 kuud vanglakaristust. Tema mälestuste põhjal valmis režissöör Martin Scorsese 2013. aastal esilinastunud film "The Wolf of Wall Street", kus peaosa mängis Leonardo DiCaprio. Eaton, Leslie (18. aprill 1999). "Beaches, Billy Joel and, Oddly, Swindles; The Island Has Become Home to Stock Scams, But Regulators Are Cracking Down". The New York Times. Vaadatud 1. jaanuaril 2014. "Wolf of Wall Street back on the prowl: Jordan Belfort". Theaustralian.news.com.au. 28.09.2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 15.12.2012. Vaadatud 23.06.2013. Fleming, Mike (April 19, 2012). "TOLDJA! Martin Scorsese, Leonardo DiCaprio Commit To 'The Wolf Of Wall Street'". Deadline.com. PMC. Retrieved August 11, 2012.
James Avery

James LaRue Avery (27. november 1945 Suffolk – 31. detsember 2013 Glendale) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, kelle tuntuim roll oli perekonnapea ja jurist (hiljem kohtunik) Philip Banks, Will Smithi tegelase onu, komöödiasarjas "The Fresh Prince of Bel-Air". Avery oli ka dublaažinäitleja, kes andis hääle 1987. aasta telesarja "Teenage Mutant Ninja Turtles" tegelasele Shredderile, telesarja "Iron Man" tegelasele War Machine'ile. Ta mängis Michael Kelso ülemust politseiakadeemias telesarjas "That '70s Show".
Osaühing

Osaühing (lühend OÜ; vanemas kirjakeeles osaühisus) on üks äriühingu liike Eesti positiivses õiguses. Osaühingu tunnused: osaühingul on vähemalt 0,01 euro suurune osakapital; osanik ei vastuta ühingu kohustuste eest; osaühing vastutab oma kohustuste täitmise eest kogu oma varaga. Osaühing on äriühing, millel on osadeks jaotatud osakapital. Osanikul endal isiklikku varalist vastutust ei ole, kuid oma kohustuste täitmise eest vastutab osaühing kogu oma varaga. Osaühingu tegevus on reguleeritud äriseadustiku alusel. Osaühingut saab asutada üks või mitu füüsilist või juriidilist isikut. Igal omanikul saab olla ainult üks osa, kui osanik omandab täiendavat osa, siis suureneb osaniku esialgse osa nimiväärtus. Kui esialgsele osaniku osale lisandub täiendav osa, siis laienevad ka osade ühendamise tulemusel õigused. Osaühingu osad võivad olla ühesuguse või erineva nimiväärtusega, kuid väikseim nimiväärtus on üks euro. Kui osa nimiväärtus on suurem kui üks euro, siis peab see olema ühe euro täiskordne. Osaühingu osad võivad olla registreeritud Eesti väärtpaberite keskregistris, kuid osa kohta väärtpaberite väljaandmine ei ole lubatud. Selleks, et asutada osaühing, tuleb sõlmida asutamisleping. Asutamisleping ja selle põhikiri peab olema notariaalselt tõestatud ning kõigi asutajate poolt alla kirjutatud. Kui osaühingu asutajaks on ainult üks inimene, siis asutamislepingut asendab asutaja poolt allkirjastatud ja notariaalselt tõendatud asutamisotsus. Selleks, et kanda osaühing äriregistrisse, tuleb esitada registriosakonnale vajalikud dokumendid ning tasuda riigilõiv. Osaühingut on võimalik asutada ka kiirmenetluse korras. Sel juhul on võimalik teha osakapitali sissemakse üksnes rahaliselt. Kiirmenetluse kaudu osaühingu loomine on selleks lihtsaim võimalus ning seda saab teha ettevõtjaportaali kaudu. Osaühingu esindab ja juhib on juhatus. Juhatusse võib kuuluda kas üks või mitu liiget. Kui juhatusse kuulub enam kui kaks liiget, siis valivad juhatuse liikmed enda seast juhatuse esimehe, kes korraldab juhatuse tegevust. Juhatuse liige ei pea olema osaühingu osanik ja juhatuse liige ei tohi olla nõukogu liige. Osaühingut saab lõpetada osanike otsusel, kohtulahendiga või pankroti väljakuulutamisega. Osaühing on lõpetatud siis, kui lõpetamise kanne on tehtud äriregistrisse. Sundlõpetamine otsustatakse kohtus ja jõustub kohtulahendi jõustumisega ning selle käigus viiakse läbi likvideerimismenetlus. Juriidiline isik Äriühing Täisühing Usaldusühing Aktsiaselts Euroopa äriühing Tulundusühistu Ettevõtlusvormid Äriseadustik § 135. Osaühingu mõiste Loov Eesti. (s.a). Osaühing (OÜ). https://www.looveesti.ee/alusta-ettevotlusega/ettevotlusvormid/osauhing-ou/ Äriseadustik Äriregistri ettevõtjaportaal Muudatused osakapitali miinimumsuuruses
Leptodeira

Leptodeira on maoperekond. Perekonda Leptodeira klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Leptodeira annulata (Linnaeus, 1758) Leptodeira bakeri Ruthven, 1936 Leptodeira frenata (Cope, 1886) Leptodeira maculata (Hallowell, 1861) Leptodeira nigrofasciata Günther, 1868 Leptodeira polysticta Günther, 1895 Leptodeira punctata (Peters, 1866) Leptodeira rubricata (Cope, 1893) Leptodeira septentrionalis Kennicott, 1859 Leptodeira splendida Günther, 1895 Leptodeira uribei (Bautista & Smith, 1992). Need maod on levinud Lõuna-Ameerika mandril, Kesk-Ameerikas, Mehhikos ja Ameerika Ühendriikides. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Leptodeira Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 11.01.2014) (inglise keeles) Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne uBIO-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Leptodeira seisuga 11.01.2014.
Leptodeira bakeri

Leptodeira bakeri on maoliik. Leptodeira bakeri on levinud Arubal, Paraguaná poolsaarel ja Falcóni osariigis Venezuelas. Maoliik Leptodeira bakeri on nime saanud zooloogi dr. Horace Burrington Bakeri (1889 – 1971) auks. Bo Beolens, Michael Watkins, Michael Grayson,The Eponym Dictionary of Reptiles, lk 15, 2009, Johns Hopkins University Press, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 11.01.2014) (inglise keeles) Horace Burrington Baker Sissekanne AWD-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne uBIO-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Leptodeira bakeri seisuga 11.01.2014.