2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 56. Eurovisiooni lauluvõistlus. Lauluvõistlus toimus Esprit Arenal Düsseldorfis Saksamaal. Saksamaa regionaalseid ringhäälingukorporatsioone ühendav organisatsioon ADR koostöös Põhja-Saksa Ringhäälinguga (NDR) sai lauluvõistluse korraldamisõiguse tänu Lena Meyer-Landruti võidule Oslos toimunud 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Varem oli lauluvõistlus toimunud Saksamaal 1957. ja 1983. aastal. Lauluvõistlusel osales 43 riiki, nende hulgas ka naasvad maad: Itaalia (osales viimati 1997. aastal), Austria (osales viimati 2007. aastal), San Marino, (osales viimati 2008. aastal) ning Ungari (osales viimati 2008. aastal). Lauluvõistluse poolfinaalid toimusid 10. ja 12. mail, finaal 14. mail 2011. Eurovisiooni lauluvõistluse võitis 221 punktiga Aserbaidžaan, keda esindasid Ell & Nikki lauluga "Running Scared" Düsseldorfis asuv Esprit Arena kuulutati NDR-i poolt 2011. Eurovisiooni lauluvõistluse toimumiskohaks 12. oktoobril 2010. Tegemist oli esimese Eurovisiooni lauluvõistlusega Saksamaal alates riigi taasühendamisest. Lääne-Saksamaa on korraldanud lauluvõistlust varem aastatel 1957 ja 1983. 23 Saksamaa linnale saadeti nende soovil NDR-i poolt nõudmised lauluvõistluse korraldamiseks. Edaspidist huvi näitasid üles kaheksa linna: Berliin, Hamburg, Hannover, Gelsenkirchen, Düsseldorf, Köln, Frankfurt ja München. 21. augustil 2010 teatati, et neli linna on ametlikud kandidaadid võistluse korraldamiseks. Need neli linna olid Berliin, Hamburg, Hannover ja Düsseldorf. Berliin Hamburg Hannover Gelsenkirchen Düsseldorf Köln Frankfurt München ██ Põhja-Saksa Ringhäälingu (NDR) ringhäälingu ala. Esprit Arena on võimeline mahutama 24 000 pealtvaatajat lauluvõistluseks. Düsseldorfis on hotellikohti 23 000, millele lisanduvad tuhanded voodikohad Düsseldorfi ümbruses ning Reini jõe laevadel. Düsseldorfi lennujaam on staadionile lähedal ning kergejõustikuhall oli plaanis kasutada pressikeskusena 1500 ajakirjanikule. 13. oktoobril 2010 avalikustati mõningaid detaile Düsseldorfis toimunud võistluse kontseptsioonist. Esprit Arena jagatai kaheks eraldatud osaks. Ühes staadioni osas oli lava koos publiku istekohtadega. Teises osas paiknesid riietusruumid. Kergejõustikuhall Esprit Arena läheduses kandis pressikeskuse rolli. Pileteid müüdi seitsmele etendusele (finaal, kaks poolfinaali ning neli peaproovi). Alates 2008. aastast on automaatselt kvalifitseerunud finaali "suure neliku" riigid ning korraldajamaa. Kuid 2011. aasta korraldajamaa Saksamaa oli ühtlasi ka "suure neliku" riik ning sellega tekkis finaali üks tühi koht. EBU koosolekul Belgradis otsustati, et reegeid ei muudeta ning 2011. aastal osales finaalis 25 riigi asemel 24. 31. detsembril 2010 avaldati osalejate nimekiri, milles teatati, et Itaalia naasmise korral, saab "suurest nelikust" "suur viisik" ning Itaalia pääseb automaatselt finaali koos Saksamaa (korraldaja), Prantsusmaa, Hispaania ja Suurbritanniaga. 30. augustil 2010 teatati, et lauluvõistluse korralduskomitee senine juht Svante Stockselius lahkub oma kohalt 31. detsembril 2010. Novembris avaldas EBU pressiteate, et alates 2011. aastast on lauluvõistluse korralduskomitee juht Jon Ola Sand. Detsembris 2010 avaldas korraldaja NDR, et lauluvõistluse õhtujuhtideks said Anke Engelke, Judith Rakers ja Stefan Raab. Anke Engelke on Saksa koomik, näitleja ja laulja, kes on Eestis kui Tallinnas toimunud 2010. aasta Euroopa Filmiauhindade gala üks õhtujuhtidest. Judith Rakers on Saksa ajakirjanik ja saatejuht. Stefan Raab on saatejuht, muusik, muusikaprodutsent ja koomik, kes on lauljana Eurovisiooni lauluvõistlusel üles astunud 2000. aastal. 17. jaanuaril 2011 toimus loosimine, milles selgitati, millised riigid osalevad esimeses või teises poolfinaalis ning kas vastavate poolfinaalide esimeses või teises pooles. Samuti loositi, millises poolfinaalis hääletavad "Suure viisiku" riigid (Prantsusmaa, Saksamaa, Hispaania, Suurbritannia ja Itaalia). Iisraeli ringhääling IBA palus võimalust osaleda teises poolfinaalis, sest esimene poolfinaal toimus Iisraeli mälestuspäeval. Saksa ringhääling NDR palus, et nemad saaksid hääletada teises poolfinaalis teleprogrammi puudutavatel põhjustel. Riigid jaotati gruppidesse eelnevate aastate hääletamistavade põhjal, et ennetada olukorda, kus poolfinaalis osaleb väga palju ühe piirkonna riike, mille tavaks on üksteise poolt hääletada. 31. detsembril 2010 avalikustas EBU, et 2011. aasta võistlusel osaleb 43 riiki. Düsseldorfis oli tagasi võistlusel Austria, kes viimati osales 2007. aastal; Itaalia, kes osales viimati 1997. aastal; San Marino, kes oli varem osalenud vaid 2008. aastal ning ka Ungari, kes osales viimati 2009. aastal. Ka Montenegro esitas avalduse osalemiseks, kuid võttis selle tagasi kaks päeva enne tähtaega. Slovakkia teatas esialgu, et eemaldub 2011. aasta võistlusest rahaliste probleemide tõttu ning naaseb 2012. aastal. Samas ei võtnud Slovakkia Televisioon enne tähtaega ametlikult tagasi osalemisavaldust ning lisati seega EBU poolt osalevate riikide nimekirja. STV teatas veel jaanuariski, et kindlasti soovib eemalduda võistlusest, kuid kuna ametlikult ei olnud seda tehtud, loosis EBU Slovakkia osalema teise poolfinaali. Hiljem kinnitas STV, et nad jätkavad siiski osalemist lauluvõistlusel, et mitte maksta suurt trahvi, mis hilise eemaldumise korral neile määrataks. Toimus 10. mail 2011 Düsseldorfis Saksamaal. Osales 19 riiki, millest finaali kvalifitseerusid 10. Hääletas 21 riiki: osalevad riigid, Hispaania ja Suurbritannia. Iga riigi punktid selgitas välja telefonihääletus ning rahvuslik žürii. Žürii ning telefonihääletuse tulemuste põhjal moodustatud punktid liidetati ning tekkinud järjestuse alusel jagatakse esimesele kümnele punktid 1–8, 10 ja 12. Võrdse tulemuse võidab riik, kes sai rohkematelt riikidelt punkte. Toimus 12. mail 2011 Düsseldorfis Saksamaal. Osales 19 riiki, millest finaali kvalifitseerus 10. Hääletasid 22 riiki: osalevad riigid, Saksamaa, Prantsusmaa ja Itaalia. Iga riigi punktid selgitasid välja telefonihääletus ja rahvuslik žürii. Nende tulemuste põhjal moodustatud punktid liidetati ning tekkinud järjestuse alusel jagati kümnele esimesele punktid 1–8, 10 ja 12. Võrdse tulemuse võidab riik, kes sai rohkematelt riikidelt punkte. Finaal toimus 14. mail 2011. Osales 25 riiki. Suure viisiku riigid kvalifitseerusid automaatselt finaali. Kahest poolfinaalist pääsesid finaali 10 riiki. Hääletasid 43 riiki. Iga riigi punktid selgitas välja telefonihääletus ja vastava riigi žürii. Nende tulemuste põhjal moodustatud punktid liidetati ning tekkinud järjestuse alusel jagati kümnele esimesele punktid 1–8, 10 ja 12. Võrdse tulemuse võidab riik, kes sai rohkematelt riikidelt punkte. Pärast finaal avaldas EBU poolfinaalide tulemused, riikide punktid poolfinaalides ning žurii ja publiku tulemused ██ Edasipääsenud riigid ██ Edasipääsenud riigid ██ Võitnud riik NDR (30. juuni 2010). "ESC-Finale 2011 findet am 14. Mai statt" (PDF). eurovision.de (saksa keeles). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 17. juuni 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Jarno Siim. "And the winner is... Düsseldorf!" (inglise keeles). eurovision.tv.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Thomas Mohr. "Wir wollen die beste Show machen" (saksa keeles). ndr.de. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. oktoober 2010. Vaadatud 5. detsembril 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Sietse Bakker (21. august 2010). "Four cities in the running to host Eurovision 2011" (inglise keeles). eurovision.tv.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Viitamistõrge: Vigane <ref>-silt. Viide nimega GnmxW on ilma tekstita. Eurovisiooni lauluvõistluse koduleht (inglise keeles)