laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hirmu org

"Hirmu org" (inglise keeles "The Valley of Fear") on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus kõigepealt järjejutuna ajakirjas Strand Magazine 1914. aasta septembrist kuni 1915. aasta maini. Raamatuna ilmus "Hirmu org" Ameerika Ühendriikides 27. veebruaril 1915 kirjastus G. H. Doran Co. Jutustuse aluseks on 19. sajandil USA Pennsylvania osariigis tegutsenud salajase iiri kaevurite organisatsiooni Molly Maguires vägivaldne tegevus ning seda likvideerida aidanud Pinkertoni salaagendi James McParlandi elu. Lisaks on teoses puudutatud ka vabamüürluse teemat. Esimeses osas saab Sherlock Holmes kirja Porlockilt. Mees teatab plaanitavast rünnakust John Douglasele. Mõne aja pärast külastab detektiivi Scotland Yardi inspektor MacDonald, kes palub abi John Douglase mõrva uurimisel. Birlstone'is juhtumit uurides avastatakse, et lugu on tunduvalt keerukam. Teises osas kandub tegevus Ameerika Ühendriikidesse Pennsylvaniase, et selgitada, kes ja miks tappis John Douglase. "Hirmu org" koosneb kahest osast: I osa. Birlstone'i tragöödia Hoiatus Sherlock Holmes arutleb Birlstone'i tragöödia Pimedus Draama osalised Hakkab koitma Lahendus II osa. Vandevennad Uustulnuk Loožimeister 341. loož Vermissas Hirmu org Süngeim tund Hädaoht Birdy Edwardsi lõksupüüdmine Epiloog Sherlock Holmes doktor Watson Inspektor McDonald – Scotland Yard I osas: Fred Porlock – professor Moriarty süsteemis olev isik, kes teatas Holmesile John Douglasega juhtuvast. John Douglas (tegeliku nimega Birdie Edwards. Ameerikas kasutas nime Jack McMurdo) – fiktiivne elu Suurbritannias, rikas härrasmees Ameerikas. Sündis Iirimaal. Pinkertoni agent. Uppus Kaplinna lähistel. Mrs. Ivy Douglas – John Douglase naine. Ames – Douglase ülemteener. Missis Allen – Douglase majapidajanna. Cecil James Barker – Douglase sõber. White Mason – Ida-Sussexi krahvkonna politseiseersant. II osas: Jack McGinty (hüüdnimi Must Jack) – 341. Vermissa oru vabamüürlaste loožimeister. Ted Baldwin – Vermissa loož liige. Armastas Ettie Shafterit. Tapeti Birlstone'is. Ettie Edwards (neiupõlvenimega Shafter) – Jack McMurdo esimene abikaasa. Suri USA-s California osariigis. Baker Street 221B (Marylebone, Westminster) – Sherlock Holmesi elukoht. Birlstone härrastemaja – väljamõeldud koht Ida-Sussexi põhjaosas. John Douglase mõrvapaik. Vermissa Valley ehk Hirmu org – väljamõeldud koht Ameerika Ühendriikides Pennsylvanias. Piirkonnas asus söe- ja rauakaevandus ning Vermissa linn. "Kolmnurk sõõris". ("Elu" lugemisvara nr. 3-4, 1926; tõlkija August Herms) "Baskerville'ide koer"; Jutustused Sherlock Holmesist. (Eesti Raamat, 1973; tõlkijad A. Tann, V. Pedajas, E. Heinaste; lk. 263-414) "Hirmu org. Nelja märk". (Varrak 1994; tõlkija Ester Heinaste) "Sherlock Holmesi lood" 2. osa (Varrak 2003; tõlkijad Ester Heinaste, Krista Kaer ja Heli Greenbaum; lk. 197-304) "Sherlock Holmesi ja doktor Watsoni seiklused" The Abbreviations. The Canon by Jay Finley Christ. The Diogenes Club. The Valley of Fear. The Complete Sherlock Holmes. Camden House
Bengt Friedrich von Rosen

Bengt Friedrich von Rosen (15. november (vkj 4. november) 1738 Karinu mõis – 24. aprill (vkj 12. aprill) 1809) oli Eestimaa aadlik ja Venemaa sõjaväelane (leitnant). Bengt Friedrich von Rosen sündis Lehmja, Karinu, Prandi ja Silmsi mõisniku Hans Heinrich von Roseni ja Helene von Bocki (1699–1761) pojana. Tema onu oli Liivimaa poliitik Berend Johann von Bock (1701–1769). Talle kuulusid Prandi ja Karinu mõis. Bengt Friedrich von Rosen abiellus 20. septembril 1761 Tagavere mõisas Gertruda Elisabeth von Aderkasiga (1743–1813), kes oli Georg Gustav von Aderkasi ja Margaretha Elisabeth von Pistohlkorsi tütar. Abielust sündisid: Helena Henriette von Rosen (1763–1838) Bernhard Friedrich von Rosen (1765–1831), rittmeister, Keava mõisnik Sophia Luise von Rosen (1766–1832) Augusta Eleonora von Rosen (1768–1854) Gustav Heinrich von Rosen (1769–1840), rittmeister, Äntu mõisnik Anna Juliane von Rosen (1770–1845), abiellus Orina mõisniku Fabian Wilhelm von Schillingiga (surnud 1831) Georg Bogislaus von Rosen (1774–1845), Piira mõisnik, Hessen-Kasseli ooberstleitnant Friederike Elisabeth von Rosen (1777–1858), abiellus oma noorema õe lese, Korjodi mõisniku vabahärra Jakob Heinrich Clodt von Jürgensburgiga (surnud 1848) Karl Wilhelm von Rosen (1778–1846), Karinu ja Piira mõisnik, Hessen-Kasseli ooberstleitnant, kreisikohtunik Margarethe Gertrude von Rosen (1784–1808), abiellus Korjodi mõisniku vabahärra Jakob Heinrich Clodt von Jürgensburgiga (surnud 1848) Abielust sündis veel üks poeg ja kaks tütart, kes kõik surid noorelt. Viited: Rosen (valge) Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland, Görlitz, 1930. lk. 179 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland, Görlitz, 1930. lk. 178 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland, Görlitz, 1930. lk. 174–175 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2, 1.2: Estland, Görlitz, 1930. lk. 190
Jüriöö

Jüriöö all võidakse mõelda: ööd vastu jüripäeva, 23. aprilli; Jüriöö ülestõusu. perekonnanime Jüriöö Jüriöö jooks Jüriöö park
Wolmar Johann von Bock

Wolmar Johann von Bock (ristitud 10. jaanuaril 1673 (vkj 31. detsembril 1672) Riias; suri juulis 1710 Dünamündes) oli Liivimaa aadlik ja Rootsi sõjaväelane (ooberstleitnant, 1703). 1686. aastal liitus ta Soopsi jalaväerügemendiga. 1690. aastaks oli ta seal tõusnud alamohvitseriks. 1693. aastal teenis ta Hollandis. 1700. aastal liitus ta Schlippenbachi tragunirügemendiga, järgmine aasta oli ta kapten Stackelbergi jalaväerügemendis. 1703. aastal sai ta seal ooberstleitnandiks. Wolmar Johann von Bock sündis Lahmuse, Loodi ja Visusti mõisniku ooberstleitnant Bernhard von Bocki (1625–1679) ja Maria Luitgard von Schlippenbachi(suri 1697) pojana. Talle kuulus Loodi mõis. Wolmar Johann von Bock abiellus vabapreili Anna Helene von Wrangelliga, kes oli Urvaste mõisniku vabahärra Reinhold von Wrangelli ja Anna Margaretha von Zöge tütar. Abielust sündisid: Berend Johann von Bock, Liivimaa poliitik, Loodi, Pahuvere ja Vardi mõisnik Helene von Bock (u. 1700–1761), abiellus Lehmja, Karinu, Prandi ja Silmsi mõisniku Hans Heinrich von Roseniga (1703–1780) Viited: Bock (Lahmuse) "Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschaft, Teil 1, 1: Livland, Bd.: 1" Görlitz. 1929. Lk. 572 "Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar". Bock (af Lachmes?), Wollmar Johan. Vaadatud 30.05.2024. "Genealogisches Handbuch der kurländischen Ritterschaft, Teil 3,1: Kurland, Bd.: 1" Görlitz. 1939. Lk. 471
Sulak

Sulak ehk lumepaljand on koht või laik, kust lumi ja/või jää on ära sulanud ja maapind on paljas. Sulakud tekivad soojemate ilmadega jää ja lumega kaetud pinnale jää- ja parasvöötmes. Tavaliselt tekivad sulakud kevadel. Puutüvede ümber on nad lehtrikujulised.
Jaan Rohusaar

Jaan Rohusaar (15. mai 1936 Tallinn – 24. märts 2021) oli eesti ehitusinsener ja tehnikateadlane. Ta lõpetas 1954. aastal Tapa Keskkooli ja 1960. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna autoteede ja sildade insenerina. Ta oli samas aastatel 1964–1968 aspirant, kaitses 1968. aastal väitekirja "Исследование работы предварительно напряжённых металлических балок" ning sai tehnikakandidaadi kraadi. Oli tööstusehitiste ja sildade projekteerija Tööstusprojektis, Maanteeprojektis ja Maaparandusprojektis. Aastatel 1968–1996 oli ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi ja selle järglaskoolide arhitektuuriteaduskonna vanemõpetaja, 1969–1990 dotsent, 1990–1996 professor, 1979–1989 ehituskateedri juhataja, 1986–1996 arhitektuuriteaduskonna dekaan. Alates 1996. aastast oli ta Tallinna Tehnikakõrgkooli ehitusmehaanika professor. Avaldanud töid teraskonstruktsioonide kandevõime suurendamise võimalustest ja optimaalsetest parameetritest ning kõrghariduse probleemidest. 50 teadustrükist, 20 aimearaamatut, 3 õpikut. 1968 – "О расчёте предварительно напряжённых металлических балок". Kaasautor Johannes Aare. // TPI Toimetised 259 (1968) 1971 – "Влияние способа прикpепления затяжки на работу предварительно напряжённых металлических балок". // TПИ Сб. докл. по стоительству. Tln 1971 1987 – "О расчёте гофрированных пластин". // TPI Toimetised 640 (1987) 2005 – "Minimaalse massiga varraskonstruktsioonidest". Kaasautorid M. Komendant, T. Ental. // Tallinna Tehnikakõrgkooli Toimetised 8 (2005) "Jaan Rohusaar". // Ehitusinsenerid TPI-st. Valgus. Tallinn 1986. Lk 229 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1195 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Peeter Ruus

Peeter Ruus VR I/2 (25. juuni 1872 Keeni vald (Sangaste kihelkond) – juuli 1934 Tartu) oli Eesti loomaarst ja sõjaväelane (veterinaar-kolonel). Ta on maetud Valgamaale Ilmjärve kalmistule. "Eesti ajakirjanduse analüütiline bibliograafia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. august 2007. Vaadatud 9. aprillil 2010.
Noblesse oblige

Noblesse oblige on prantsuskeelne laiemalt kasutatav väljend, tähistamaks väärikust kuulumisest mingisse seltskonda ehk kohustust olla väärikas oma päritolu tõttu. Eesti keeles kasutatakse selle tõlkena väljendit "seisus kohustab". Selle väljendiga rõhutatakse arusaama, et võimu, heaolu ja autoriteediga kaasneb ka kohustus ja vastutus. Seda kasutas (arvatavasti trükis esimesena) Honoré de Balzac oma raamatus "Le Lys dans la vallée" (ilmus 1836, eestikeelne pealkiri "Liilia orus").
Koidupuna

Koidupuna on päikeseketta, taeva (idataeva) ja pilvede punane värvus päikesetõusu ajal ning enne ja veidi pärast seda. Võimalikud on ka oranžid ja violetsed toonid. Koidupuna põhjuseks on see, et väiksema lainepikkusega (sinine ja violetne) valgus hajub atmosfääris Rayleigh' hajumise käigus kõige rohkem. Mida madalamal on päike, seda paksema õhukihi peab päikesevalgus läbima, nii et punane valgus, mille lainepikkus on suurim, jääb domineerima. Koidupuna algab pool kuni kolmveerand tundi enne päikesetõusu. Olenevalt pilvisusest, geograafilisest asendist ja õhu aerosoolisisaldusest võib koidupuna olla vaadeldav ka hiljem, kui päikeseseis ei ole liiga kõrge. Analoogne nähtus on mõnikord vaadeldav täiskuu tõusu ajal. Ehapuna Hämarik Taevasina Koidu- ja ehapuna (saksa keeles)
Roza Otunbajeva

Roza Otunbajeva (Роза Исаковна Отунбаева; sündinud 23. augustil 1950 Ošis) on Kõrgõzstani poliitik, 2010. aasta aprillirahutuste järel end ametisse nimetanud ajutise vahevalituse juht ja alates 19. maist ajutine president. 3. juulil vannutati ta vastavalt rahvahääletusele presidendi ametisse kuni 2011. aasta lõpuni. Ta oli ka valitsusjuht kuni uue valitsuse moodustamiseni pärast oktoobris 2010 toimunud parlamendivalimisi. Otunbajeva on endine välisminister ja karjääridiplomaat, kunagine Kirgiisi NSV Ministrite Nõukogu esimees. Välisministri ametit on Otunbajeva pidanud korduvalt, kõigepealt Kirgiisi NSV päevil (1986–1989), siis iseseisvas Kõrgõzstanis (1991 ja 1990. aastate keskel). Pärast nn Tulbirevolutsiooni (2005) oli ta välisministri kohusetäitja. Lõpetas 1972. aastal Moskva Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonna. 1975. aastal asus tööle Kirgiisi Riiklikus Ülikoolis, kus tegutses professorina ning juhtis filosoofiateaduskonda. 1981. aastal sai temast Kommunistliku partei Frunze (tänase Biškeki) Lenini rajoonikomitee teine sekretär. 1986. aastal määrati ta Kirgiisi NSV Ministrite Nõukogu esimeheks ja välisministriks (?). Aastatel 1986–1991 töötas Nõukogude Liidu välisministeeriumis Moskvas, Nõukogude Liidu delegatsiooni juhina UNESCO juures Pariisis ning Nõukogude Liidu suursaadikuna Malaisias (?). 1991. aastal sai Kõrgõzstani välisministriks. Aastatel 1992–1994 oli ta suursaadik Ameerika Ühendriikides ja Kanadas, 1994–1997 välisminister, 1998–2001 suursaadik Suurbritannias ja Iirimaal. 2002–2004 oli Otunbajeva ÜRO erimissiooni juht Gruusias. Naasis 2004. aastal Kõrgõzstani. Osales poliitilise liikumise Ata-Džurt loomises ja sai detsembris selle kaasesimeheks. Soovis kandideerida 2005. aasta parlamendivalimistel, kuid eemaldati kandidaatide nimekirjast. Ta lõi kaasa parlamendivalimiste järel puhkenud Tulbirevolutsioonis. Presidendiks saanud Kurmanbek Bakijev määras ta välisministriks, kuid parlament ei kinnitanud Otunbajevat ametisse. 2006. aastal ühines Otunbajeva opositsiooniga ja sai Asaba partei kaasesimeheks (koos Azimbek Beknazaroviga). Partei tähtsamaid nõudmisi oli presidentaalse riigikorra asendamine parlamentaarsemaga. 2007. aastal valiti Sotsiaaldemokraatliku Partei nimekirjas parlamenti ja sai 2009. aastal sotsiaaldemokraatide fraktiooni juhiks. 2010. aastal aprillis Kurmanbek Bakijevi kukutanud rahutuste käigus sai Otunbajevast ajutise valitsuse juht. On oletatud, et Otunbajeva oli tugevamate poliitiliste konkurentide kompromisskandidaat. Otunbajeva on abielus, tal on kaks last. Tütar elab abikaasaga (2010. aasta juuni seisuga) Londonis. Ta valdab vene, kirgiisi, inglise, prantsuse ja saksa keelt. Kirgiisi keelt vabalt ei räägi. Roza Otunbajeva tehniline valitsus John Heathershaw, Beware of meddling in Kyrgyzstan!, openDemocracy, 25. august 2010. Who Is Roza Otunbaeva?, Radio Free Europe/Radio Liberty, 8. aprill 2010 Остановка запрещена. Впереди - еще больше испытаний, Фергана.Ру, 9. aprill 2010 Elulookirjeldus centrasia.ru-s Ajutise Presidendi ametlik koduleht Michael Anderseni film "Revolution gone wrong" Al Jazeera sarjas "People & Power".
Punapeade liit

"Punapeade liit" (inglise keeles The Red-Headed League) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1891. aastal. "Punapeade liit" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi seiklused". Pandimaja omanik punapäine Jabez Wilson palgati heategevusliku fondi Punapäiste Meeste Liidu poolt Briti entsüklopeediat (Encyclopædia Britannica) ümber kirjutama. Pärast kaheksa nädala möödumist oli äkki fondi kontor suletud ja sealsed inimesed kadunud. Pandimaja omanik pöördub Sherlock Holmesi poole abipalvega lahendada see müsteerium. Juhtunut uurides tõdeti, et kirjutamine oli lihtsalt ettekääne. Kurjategijad soovisid Jabez Wilsonit iga päev mitu tundi pandimajast eemal hoida, et kaevata sel ajal majast tunnel lähedal olevasse pangahoonesse. Sherlock Holmes doktor Watson Jabez Wilson – pandimaja omanik. Vincent Spaulding (pärisnimega John Clay. Mõrtsukas, varas ja võltsija) – Wilsoni abiline. Duncan Ross (pärisnimega William Morris, advokaat) – Punapäiste Meeste Liidu ametnik. Peter Jones – Scotland Yard. Hr. Merryweather – Coburgi harupanga direktor. Baker Street 221B (Marylebone, Westminster) - Sherlock Holmese elukoht. Saxe-Coburg Square – väljamõeldud koht, Jabez Wilsoni elukoht. Coburg Square City – väljamõeldud koht, Jabez Wilsoni pandimaja ja Coburgi harupanga kontori hoone. Fleet Street (Westminster) – Punapäiste Meeste Liidu kontor. Oma kohtumisel Sherlock Holmesiga teatab Jabez Wilson, et nägi kuulutust 27. aprillil 1890. Pärast kaheksanädalast (~ 2 kuud) kirjutamise perioodi teatati talle 9. oktoobril 1890, et Punapeade Liit on laiali saadetud. Kahe väljatoodud daatumi vahe on tegelikult 23 nädalat ja 5 päeva ehk üle 5 kuu. "Punapääliste ühisus" Õhtused kõned. Eesti Postimees, 1905, nr 8–13 "Punapääliste ühisus." Kriminal–jutud; nr.1. (V. Sohni rmtkpl. (Kuresaare), 1907; tõlkija Oskar Brunberg) "Sherlock Holmesi seiklused" (Pikker 1992; tõlkija Krista Kaer; lk 29–52) "Sherlock Holmesi seiklused" (Varrak 1996; tõlkija Krista Kaer) "Sherlock Holmesi lood" 1. osa (Varrak 2003; tõlkija Krista Kaer; lk 177–193) "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer) The Abbreviations. The Canon by Jay Finley Christ. The Diogenes Club "Punapeade liit"; "Sherlock Holmesi lood" 1. osa. Varrak, 2003; lk. 179 "Punapeade liit"; "Sherlock Holmesi lood" 1. osa. Varrak, 2003; lk. 183-184 Fleet Street. 1890
Kadunud peigmehe juhtum

"Kadunud peigmehe juhtum" (inglise keeles A Case of Identity) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1891. aastal. "Kadunud peigmehe juhtum" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi seiklused". Sherlock Holmesi poole pöördub Mary Sutherland, kelle kihlatu Hosmer Angel on kadunud. Tagasihoidlik ja salapärane noormees kirjutas kõik kirjad naisele kirjutusmasinal. Mary vastused palus aga mees saata Leadenhall Streeti postkontorisse nõudmiseni. Uurides juhtumi asjaolusid, tuvastab Holmes, et Mary kohtus Hosmeriga ainult siis, kui naise noor kasuisa viibis Prantsusmaal. Peagi tõdeti, kahe mehe rolli täitis üks ja seesama mees. Sherlock Holmes doktor Watson Mary Sutherland – masinakirjutaja proua Windibank – Mary ema James Windibank – Mary kasuisa, Westhouse & Maribanki veiniäri proovireisija Hosmer Angel – Mary kihlatu, kassiir "Sherlock Holmesi seiklused" (Pikker 1992; tõlkija Krista Kaer; lk 53–70) "Sherlock Holmesi seiklused" (Varrak 1996; tõlkija Krista Kaer) "Sherlock Holmesi lood" 1. osa (Varrak 2003; tõlkija Krista Kaer; lk 193–205) "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer) The Abbreviations. The Canon by Jay Finley Christ. The Diogenes Club
Boscombe'i oru mõistatus

"Boscombe'i oru mõistatus" (inglise keeles "The Boscombe Valley Mystery") on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1891. aastal. "Boscombe'i oru mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi seiklused". Sherlock Holmes ja doktor Watson asuvad Boscombe'i orus (Herefordshire'i krahvkonnas) Charles McCarthy surma uurima. Inspektor Lestrade süüdistab mõrvas McCarthy poega Jamesi, kuid Holmesi need süüdistused ei veena. Detektiiv jõuab teistsugusele järeldusele ja avastab, et mõrva tegelikud asjaolud viivad Austraaliasse. Sherlock Holmes doktor Watson John "Jack" Turner – rikas maaomanik Boscombe'i orus, oma varanduse teenis Austraalias Alice Turner – John Turneri 18-aastane tütar Charles McCarthey – mõrva ohver, rentnik John Turneri talus; tundis Turnerit juba Austraalias James McCarthey – Charles McCarthey poeg, kannab vanglakaristust, mõrvas süüdistatav William Crowder – metsavaht "Mõrtsukatöö Boscombe orus" (Tartu 1895; tõlkija Eduard Vilde) "Saladusline mõrtsukatöö Boskombi orus"; Lõbus kirjavara, nr 1. (Narva: Vironia, 1923) "Sherlock Holmesi seiklused" (Pikker 1992; tõlkija Krista Kaer; lk 71–94) "Sherlock Holmesi seiklused" (Varrak 1996; tõlkija Krista Kaer) "Sherlock Holmesi lood" 1. osa (Varrak 2003; tõlkija Krista Kaer; lk 205–221) "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer) The Abbreviations. The Canon by Jay Finley Christ. The Diogenes Club
Võimutahe

Võimutahe on inimesele omane soov või tahtmine panna end maksma või valitsema; saavutada eneseteostus; realiseerida oma plaanid ja/või unistused. Võimutahte kontseptsioon esineb 19. sajandi saksa filosoofias, Arthur Schopenhaueri, Friedrich Nietzsche jt töödes. 20. sajandil arendas võimutahte kontseptsiooni edasi Alfred Adler oma individuaalpsühholoogias. Adleri kohaselt on võimutahe alateadvuslikult omane kõigile inimestele ning pärit juba lapsepõlvest. "Võimutahe" (Nietzsche samanimeline teos).
Viis apelsiniseemet

"Viis apelsiniseemet" (inglise keeles "The Five Orange Pips") on Arthur Conan Doyle'i jutustus, kus astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1891. aasta novembris. "Viis apelsiniseemet" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi seiklused". 23-aastane noormees John Openshaw jutustab kohtumisel Holmesiga oma perekonda saatvast mõistatuslikest sündmustest. Ta palub uurida oma onu ja isa surma. Tema onu Elias Openshaw oli minevikus istanduse omanik Floridas. USA kodusõja ajal teenis ta konföderatsiooni armees, kus sai koloneliks. 1870. aastal kolis ta tagasi Euroopasse ja elas Inglismaal Lääne-Sussexis. Ta suri 10. märtsil 1883 ja tema surnukeha leiti aiast tiigist. Johni isa Joseph Openshaw oli väikese jalgrattavabriku omanik. Tema surnukeha leiti 7. jaanuaril 1885 kriidiaugust. Holmesi tähelepanu äratas fakt, et enne iga surma saadeti ohvrile ümbrik viie apelsiniseemnega. Peagi leitakse surnuna ka John Openshaw. Kuritöö jäljed viivad kurikuulsa salaühingu Ku Klux Klanini. Holmes järeldab, et vennad Openshaw'd olid varastanud Ku Klux Klani tähtsad dokumendid, mistõttu see organisatsioon 1869. märtsis kokku varises ja tegevuse lõpetas. Ku Klux Klani endised liikmed maksid neile selle eest kätte. Holmes ka tuvastas kurjategijad Georgiast pärit parklaeva Üksik Täht meeskonnana, aga laev oli jõudnud selleks ajaks Inglismaalt lahkuda. Seepeale saatis Holmes USA-sse telegrammi, paludes laeva kapteni ja teised meeskonnaliikmed mõrva eest vahistada. Sherlock Holmes doktor Watson John Openshaw Elias Openshaw Joseph Openshaw major Freebody, Joseph Openshaw' sõber, Portsdown Hilli fordi ülem kapten James Calhoun "Viis apelsiniseemet" (Tartu: Turist 1938; tõlkija Eliisabet Envere) "Sherlock Holmesi seiklused" (Varrak 1996; tõlkija Krista Kaer) "Sherlock Holmesi lood" 1. osa (Varrak 2003; tõlkija Krista Kaer; lk 282–295) "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer) The Abbreviations The Canon by Jay Finley Christ. The Diogenes Club
Viltuse suuga mees

"Viltuse suuga mees" (inglise keeles "The Man with the Twisted Lip") on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1891. aastal. "Viltuse suuga mees" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi seiklused". Sherlock Holmes doktor Watson Mary Watson – doktor Watsoni naine Elias Whitney – usuteaduste doktor, St. George'i Teoloogiakolledži direktor Kate Whitney – Watsoni tuttav Isa Whitneyn – Kate Whitney abikaasa, Elias Whitney vend; kirglik oopiumisuitsetaja Neville St. Clair (alias Hugh Boone, kerjus) – rikas härrasmees Kentist Proua St. Clair – Neville St. Clairi naine Inspektor Brandstreet "Sherlock Holmesi seiklused" (Varrak 1996; tõlkija Krista Kaer) "Sherlock Holmesi lood" 1. osa (Varrak 2003; tõlkija Krista Kaer; lk 295–310) "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer) The Abbreviations. The Canon by Jay Finley Christ. The Diogenes Club
GarageBand

GarageBand on Apple'i muusikatarkvara, mis kuulub programmi iLife juurde. See on saadaval operatsioonisüsteemidele OS X ja iOS. Koduleht
Peter Sendel

Peter Sendel (sündinud 6. märtsil 1972 Ilmenaus) on endine Saksamaa laskesuusataja. Olümpiavõitja (1998) ja kahekordne maailmameister (1997 ja 2003). 2010 Naganos olümpiavõitja 4x7,5 km teatesõidus 2002 Naganos hõbemedal 4x7,5 km teatesõidus 1994 Canmores pronksmedal meeskonnasõidus 1996 Ruhpoldingis hõbemedal 4x7,5 km teatesõidus 1997 Osrblies maailmameister 4x7,5 km teatesõidus hõbemedal meeskonna sõidus 2000 Lahtis pronksmedal 4x7,5 km teatesõidus 2003 Hantõ-Mansiiskis maailmameister 4x7,5 km teatesõidus Peter Sendeli koduleht IBU kodulehel