laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Deemonid (film)

"Deemonid" on Eesti 2012. aasta draamafilm, mille on lavastanud Ain Mäeots. Film jutustab kasiinosõltuvusest läbi kolme inimese silmade: 30. aastates reklaamibüroo ideekirjutaja Joko, pikaajalise matemaatikaõpetaja Reeda ja sanitaartehnikalao juhataja Antsu. "Deemonite" süžee põhineb dokumentaalsel ainesel. Mäeots kirjutas stsenaariumi, lähtudes kümmekonnast karakterist, keda ta oli Tartu ja Tallinna kasiinodes vaadelnud. Kasiinos toimuvad stseenid on filmitud Tallinna Postimajas, väliskaadrid Pirita purjespordikeskuse peasissepääsu juures. 2012. aastal sai filmi operaator Elen Lotman Tallinna Pimedate Ööde filmifestivalil parima operaatoritöö preemia. August 2012 – Montréali World Film Festival (Kanada), programm "Focus on World Cinema" September 2012 – Helsingi rahvusvaheline filmifestival "Armastus ja Anarhia" (Soome) November 2012 – Tallinna Pimedate Ööde filmifestival (Eesti), võistlusprogrammid "Heave(i)n Eesti filmi auhind" ning Läänemere ja Põhjamaade täispikkade debüütfilmide võistlusprogramm "Tridens Herring" 2012. aasta jooksul käis filmi Eesti kinodes vaatamas 17 494 inimest. "Mängufilmi tootmistoetuse ja järeltootmistoetuse taotlused 2012". Eesti Filmi Sihtasutuse koduleht "Ain Mäeotsa "Deemonid" valiti Montreali filmifestivalile" – publik.ee, 31. juuli 2012 (kasutatud 18. detsembril 2012) Inga-Gretel Linkgreim ""Deemonid" linastub Soome filmifestivalil Armastus ja Anarhia" – err.ee, 24. september 2012 (kasutatud 18. detsembril 2012) "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 30. aprill 2013. Vaadatud 5. mail 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Deemonid, need deemonid". Postimees, 11. detsember 2012 Kati Saara Vatmann "Uus Eesti film Ain Mäeotsalt "Deemonid" – 3D sinus eneses". Pärnu Postimees, 16. november 2012 Inno Tähismaa "Ain Mäeotsa "Deemonid" sai Võrus sooja vastuvõtu". Võrumaa Teataja, 17. november 2012
Mercury on hädaohus

"Mercury on hädaohus" on USA 1998. aasta põnevusfilm. Kui 9-aastane autistlik poiss Simon murrab ülisalajase valitsuse koodi, otsustatakse, et Simon ja ta vanemad tuleb kõrvaldada. Palgamõrvarid lasevad paari maha, kuid ei suuda enne politsei saabumist poissi leida. Poisi leiab oma üllatuseks FBI eriagent Art Jeffries. Jeffries otsustab poissi kaitsta ja poisi vanemate tapjad üles otsida. Bruce Willis – Eriagent Art Jeffries Alec Baldwin – Nick Kudrow Miko Hughes – Simon Lynch Chi McBride – FBI agent Tommy Jordan Kim Dickens – Stacey Siebring John Carroll Lynch – Martin Lynch Kelley Hazen – Jenny Lynch L.L. Ginter – Peter Burrell Robert Stanton – Dean Crandell Bodhi Elfman – Leo Pedranski Kevin Conway – Joe Lomax Carrie Preston – Emily Lang Peter Stormare – Shayes John Doman – Hartley Richard Riehle – Edgar Halstrom Jack Conley – Uurija Nichols
Sulev Maramaa

Sulev Maramaa (24. august 1925 Tartu – 16. aprill 2018) oli eesti arst ja Tartu Ülikooli õppejõud. Ta lõpetas aastal 1944 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 1944. aasta augustis-septembris oli ta mobiliseeritud Saksa sõjaväkke. Aastal 1950 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Aastal 1963 kaitses ta meditsiinikandidaadi ja aastal 1973 (kinnitati aastal 1991) meditsiinidoktori väitekirja. Pärast ülikooli lõpetamist valis arstiteaduskond teda assistendikandidaadiks patoloogilise füsioloogia kateedrisse professor Ilo Sibula juurde, kuid kurikuulus TRÜ kaadrite ülem Helene Kurg ei pidanud teda sellele ametikohale sobivaks. Seetõttu asus ta tööle Mäksale jaoskonnaarstina. Aastal 1958 pääses ta tänu Hruštšovi sulale aspirantuuri TRÜ biokeemia kateedrisse. Aastatel 1960–1984 oli Maramaa TRÜ teaduskonnasisehaiguste kateedri õppejõud (aastast 1976 dotsent), aastatel 1984–1991 oli ta arstide täiendamise teaduskonna teraapiakateedri õppejõud ning aastatel 1991–1991 perearstiteaduse õppetooli õppejõud. Tema isa oli keemik Jaan Maramaa, tema onu oli kauaaegne Viljandi linnapea August Maramaa. http://www.htg.tartu.ee/?sub=lennud&aasta=1944
Maanteeamet

Maanteeamet oli Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi valitsemisalas tegutsev valitsusasutus. Maanteeameti viimane peadirektor oli Priit Sauk. Maanteeamet, Lennuamet ja Veeteede Amet ühendati 2021. aastal Transpordiametiks. Maanteeameti põhiülesanded olid: teehoiu korraldamine ja tingimuste loomine ohutuks liiklemiseks riigimaanteedel; liiklusohutuse suurendamine ja liiklusvahendite keskkonnakahjulikkuse vähendamine; liikluse ja ühistranspordi korraldamine; riikliku tee ehitus- ja remonditööde ehitusjärelevalve, omanikujärelevalve, tee kasutamise ja seisundinõuete tagamise järelevalve ning riikliku järelevalve korraldamine ameti tegevusvaldkonda reguleerivatest õigusaktidest tulenevate nõuete täitmise üle ja vajadusel riikliku sunni kohaldamine; riikliku teeregistri, liiklusregistri ja ühistranspordiregistri pidamine ning õigusaktidest tulenevate erinõuete rakendamine registrikannete teostamisel; osalemine oma tegevusvaldkondi reguleerivate õigusaktide väljatöötamisel ning nende õigusaktide muutmiseks ettepanekute tegemine, samuti osalemine ameti tegevusvaldkondade eestikeelse terminoloogia korrastamises; osalemine oma tegevusvaldkonnaga seotud poliitikate, strateegiate ja arengukavade väljatöötamisel ning rahvusvaheliste projektide ettevalmistamisel ja läbiviimisel. "Tööd alustab transpordiamet". ERR. 1. jaanuar 2021. Vaadatud 25.01.2021. "Maanteeamet: Organisatsioon". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. november 2012. Vaadatud 18. detsembril 2012.
Maagiline maa

"Maagiline maa" on laulja Ott Leplandi teine singel tema kolmandalt stuudioalbumilt "Öö mu kannul käib". Lugu hakati raadiojaamades esitama ja on digitaalselt allalaaditav alates detsembrist 2012. Laulu viisi on loonud Ott Lepland ja sõnad on kirjutanud Aapo Ilves. Laulu "Maagiline maa" sõnad Sasslantise kodulehel
Katrin Mandel

Katrin Mandel (sünninimi Katrin Aare; varem esinejanimega Kate ['keit]; sündinud 10. aprillil 1971 Keilas) on eesti laulja ja muusikapedagoog. Ta lõpetas 1989. aastal Keila 1. Keskkooli. Ta on osalenud neli korda (1997–2000) Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoorus Aivar Joonase lauludega: 1997. aastal esitas ta "Perpetuum Mobile", 1998. aastal "Tulepuuhuulte luule", 1999. aastal "Vee ja soola saaga" ning aastal 2000 "Verevend". Ta on teinud koostööd mitme muusiku, teiste seas Lauri Saatpalu, Peeter Rebase ja Tiit Kikasega. Katrin Mandel töötab Laagris Nõlvaku lasteaias muusikaõpetajana. Lauri Saatpalu & Katrin Mandel "Sa oled hea" [CD] 2005 Lauri Saatpalu & Katrin Mandel "Ei kunagi" [CD] 2006 Katrin Mandel "Peegeldus" Hyperrecords, 2008 Katrin Mandel ja Ilona Aasvere "Tallinn–Haapsalu", 2016 "ETV live: Lauri Saatpalu ja Katrin Mandel. Ei kunagi". ETV, 7. mai 2012 (kontsert Tallinnas Vene Teatris) Kate "Vee ja soola saaga" (Eurolaul 1999), Youtube Kate "Perpetuum Mobile" (Eurolaul 1997), Youtube Kate "Tuulepuuhuulte luule", Youtube Katrin Mandel on olnud abielus ajakirjanik Meelis Mandeliga, neil on poeg ja tütar. 21. veebruar 2021, Heli nälg. Katrin Mandel "Katrin Mandel: igal inimesel on oma laul sees". Õhtuleht, 7. mai 2009 (vaadatud 18. detsembril 2012) "Kate'i ja Meelis Mandeli abielu karil?" Postimees, 2. mai 2011 (vaadatud 18. detsembril 2012) Urmas Lauri. Homme esitlevad Kate ja Ilona Haapsalu raudteejaamas oma uut plaati Lääne Elu, 13. jaanuar 2016. Vaadatud 14. jaanuaril 2019 Ilona Aasvere ja Kate esitlesid ühisplaati "Tallinn-Haapsalu" Õhtuleht, 14. jaanuar 2016. Vaadatud 14. jaanuaril 2019 Ilona Aasvere ja Kate: Tallinn-Haapsalu Raadio Elmar, 20. oktoober 2015. Vaadatud 14. jaanuaril 2019 Eha Laanepere "Katrin Mandel: laulge ise ja laske oma lastel laulda!" Õhtuleht, 3. mai 2010 (vaadatud 18. detsembril 2012) "Katrin Mandel aka Kate annab uue plaadi esimese kontserdi". Õhtuleht, 24. märts 2009 Kadi Lehtmets. "Katrin, kes kandis nime Kate". Naised, 2. aprill 2009 "Katrin Mandel: igal inimesel on oma laul sees". Õhtuleht, 7. mai 2009 Eha Laanepere. "Katrin Mandel: laulge ise ja laske oma lastel laulda!" Õhtuleht, 3. mai 2010
Mensuur (täpsustus)

Mensuur on ladina keelest (mensura 'mõõt') tulenev võõrsõna, mil on mitmesuguseid tähendusi: Mensuur on mõõteklaas, mida kasutatakse keemialaboreis, kuid ka baaritarvikuna. Mensuur (puhkpillid) on oreli ja puhkpilli toru pikkuse ja läbimõõdu suhe. Mensuur (poogenpillid) on poogenpilli keele pikkuse mõõt. Mensuur (noodikiri) on vältussuhe mensuraalnoodikirjas Mensuur (kahevõitlus) on akadeemiline kahevõitlus rapiiridega, osa Saksa ja Balti üliõpilaskorporatsioonide traditsioonidest. Mensuur (fotograafia) on fotoaparaadi külge kinnitatav abivahend.
Mensuur

Mensuur on silindrikujuline mõõteklaas, millele on märgitud mahuühikud. Seda kasutatakse keemialaborites, kuid ka baaritarvikuna, piimanduses ja mujal eelkõige vedelike, harvem tahkete pulbrite mahu mõõtmiseks. Mensuure valmistatakse nii klaasist, metallist kui ka kõvast plastikust. Läbipaistmatule mensuurile võivad mõõdud olla kantud sissepoole, et neid saaks võrrelda vedeliku pinnaga. Tavaliselt jääb mensuuri maht 10 ml ja liitri, harvem, 2 liitri vahele.
Mari Murdvee

Mari Murdvee (sünninimi Mari Elken; 24. august 1959 Tartu – 21. märts 2008 Tartu) oli eesti klassikaline filoloog, tõlkija, lavastaja, näitleja ja laulja. Ta õppis Tartu Ülikoolis eesti filoloogiat ja klassikalist filoloogiat, 1996. aastal kaitses ta bakalaureusekraadi klassikalise filoloogia erialal, 1996–2001 õppis sealsamas magistrantuuris. Ta oli ansambli Hellero eeslaulja. Aastatel 1985–1989 õppis ta Jaan Toominga ja Ülo Vilimaa juhendatud Vanemuise draamastuudios ning näitles Tartu Lasteteatris. Ülikooliõpingute ajal lavastas ta koos klassikalise filoloogia üliõpilastega Homerose "Odüsseia" VII laulu (1992), samuti Theokritose "Arbuja" ja Sappho luulekava (1994). Murdvee õpetas ladina ja vanakreeka keelt Tartu Teoloogia Akadeemias ja Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ning töötas Tartu Ülikooli raamatukogu käsikirjade osakonnas, tegeldes peamiselt 14.–19. sajandi ladina- ja kreekakeelsete autograafkirjadega. Mari Murdvee tõlkis vanakreeka ja ladina keelest, tema tõlkeid on ilmunud ajakirjades ja antoloogiates. Ta asutas koos mõttekaaslastest näitlejate ja üliõpilastega Antiigiteatri (tegutses aastail 2000–2005), kellega tõi lavale rea lavastusi: Homerose hümnidel põhineva tantsulis-muusikalise lavastuse "Apolloni sünd", Gandersheimi Hrotsviti draama "Väepealik Gallicanuse pöördumine" ning Petrarca 700. sünniaastapäevale puhul ekloogil "Parthenias" ja antiiktekstidel põhineva sõnalis-muusikalise teatraliseeringu "Hinge killud". Francesco Petrarca kiri Francesco Dionigile Borgo San Sepolcrost. – Akadeemia 1996, nr 5, lk 951–960 Gandersheimi Hrotsvita draamad. TLÜ kirjastus, sari Bibliotheca MEDIAEVALIS. Tallinn, 2013. ISBN 9789-985-58-771-3 Marju Lepajõe, Enn Lillemets, Mari Murdvee 24. VIII 1959 – 21. III 2008, Sirp, 4. aprill 2008 Mari Murdvee Festivitas Artiumi lehel Raimu Hanson, Antiigiteater sünnitab aulas kaunite kunstide ülemjumalat, Tartu Postimees, 27. november 2002 Kristi Viiding, Petrarca Tartus, Sirp, 14. jaanuar 2005 Mõeldes Mari Murdveele (24.08.1959–21.03.2008), Universitas Tartuensis, 27. märts 2008
Koonga mõis

Koonga mõis (saksa keeles Kokenkau) oli riigimõis Pärnumaal Mihkli kihelkonnas. Tänapäeval jäävad mõisa maad Lääneranna valla alale. Koonga mõisast on esimene kirjalik teade 1449. aastast. Keskajal oli Koonga mõis ehitatud välja väikelinnusena. Siin oli tähtis administratiiv- ja majanduskeskus, siinsele Saare-Lääne piiskopkonna administraatorile allus laialdane ala kuni Tõstamaani. Liivi sõja järel oli mõis Poola Pärnu vojevoodkonna Pärnu staarostkonna folvark ehk riigimõis. 1690. aastal läks mõis reduktsiooni käigus Rootsi riigile. 1797. aastast anti Koonga mõis ja Kuresaare mõis Liivimaa maanõunike kolleegiumi poolt kasutada Viljandi aadlipreilide kasvatusasutuse (saksa keeles Fellinsches Adeliger Fräuleinstift) ülalpidamiseks Koonga mõisa praegune peahoone on pärit 19. sajandi esimesest poolest, kuid osi arvatakse pärinevat 1636. aastast. Sellesse aega on dateeritavad ühekorruselise kivihoone laiade servjoonvõlvidega keldriruumid. 1921. aastal rajati peahoonesse kool. Hoone ehitati aastail 1935–1936 Pärnu arhitekti Erich von Wolffeldti projekti järgi ümber. Arhitekt säilitas maja barokliku raskepärasuse ning kõrge kelpkatuse, lisaks esiküljele portikuse ja kujundas rokokoolikes vormides välisuksed. Samal ajal ehitati endine mõisa puutöötuba ümber kahekorruseliseks internaadiks koolile. Mõisa endisest valitsejamajast üle tee on saanud kauplus, kaugemal teeristil asuv sulastemaja on aga kohandatud korteriteks. 1973. aastal valmis samas naabruses uus koolihoone. Eesti mõisate loend Ants Hein. "Stenhus'id, arx 'id, torne 'd...Eesti mõisaarhitektuuri vanim kihistus". Õpetatud Eesti Seltsi Kirjad XI. Tartu 2016. Lk 82–83 Enn Tarvel, Riigimõisate majanduslikust arengust Lõuna-Eestis XVI sajandil lõpul ja XVII sajandi algul, Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetised IX köide. Ühiskonnateaduste seeria 1960 nr 4, lk 386 Viljandi aadlipreilide varjupaik, Fellinsches (Dörptsches) Adeliger Fräuleinstift, Eesti Ajalooarhiiv, EAA.1814 Valdo Praust. "Koonga mõis (Kokenau)". // Pärnumaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2009. Lk 144–147 Alo Särg. "Koonga (Kokenau)". // Pärnumaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2011. Lk 40–41 Ants Hein. "Stenhus'id, arx 'id, torne 'd...Eesti mõisaarhitektuuri vanim kihistus". Õpetatud Eesti Seltsi Kirjad XI. Tartu 2016. Lk 82–83 Koonga mõis Eesti mõisaportaalis Veljo Ranniku. "Eesti NSV mõisate esialgne ülevaade. Pärnu rajoon". Tallinn 1977. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis, P-3320
Arístides González

Arístides González Ortiz (sündinud 12. jaanuaril 1961) on Puerto Rico endine poksija. González sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlusel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Joon-Sup Shinile (Lõuna-Korea) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. González poksis augustist 1986 kuni augustini 1989 elukutselisena. Ta pidas kokku 5 kohtumist, millest võitis 4 (need kõik nokaudiga) kohtumist ja kaotas 1 (selle nokaudiga) kohtumise. 23. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles Arístides González veebisaidil Olympedia (inglise) Arístides González veebisaidil BoxRec (inglise)
Eduard Martinson

Eduard Martinson (10. september 1900 Liepāja – 26. aprill 1963 Tartu) oli eesti biokeemik. Ta lõpetas aastal 1926 Leningradi I Meditsiiniinstituudi. Aastal 1937 kaitses ta meditsiinidoktori kraadi, aastast 1931 oli ta professor. Aastani 1949 töötas ta teadlase ja pedagoogina mitmes Vene NFSV linnas, ta oli aastast 1945 NLKP liige. Ta oli aastatel 1949–1963 Tartu Riikliku Ülikooli biokeemia kateedri juhataja; lisaks oli ta aastatel 1950–1954 Tartu Riikliku Ülikooli teadusala prorektor. Ta uuris seedeelundite sekretsiooni ja aju biokeemilisi protsesse. ENE 5. köide lk. 86. Tallinn, 1973. Virkko Lepassalu. Valdur Timusk: dissident KGBs. Nõukogude Eesti julgeolekuohvitseri märkmeid ja mõtteid, 2021, lk 247–254.
Adavere lade

Adavere lade (Adavere aleviku järgi Jõgeva maakonnas) on siluri ladestu Llandovery ladestiku noorim kronostratigraafiline üksus (lade) Eestis. Adavere lademe all lamab Raikküla lade ja temal lasub Jaani lade. Ladet hakkas esimesena eristama W. Twenhofel aastal 1916. Lademe stratotüübiks valis ta paljandi Adavere paemurrus, neostratotüüp asub aga Päri karjääris. Adavere aleviku järgi on lade ka nime saanud. Täiendavaks stratotüübiks on Kirikuküla puurauk. Üleilmses standardis vastab sellele Telychi lade. Lademe vanus on 436,7...428,2 miljonit aastat. Litostratigraafiliselt vastavad sellele Jūrmala kihistu, milles on eristatud Dēgole ja Irlava kihid, ning Rumba ja Velise kihistu. Leedu lääneosas vastab sellele Rasytė kihistu ülemine osa, idaosas aga Švenčionysi kihistu. Lademe kivimite avamusala kulgeb 10-15 kilomeetri laiuse ribana Lõuna-Hiiumaalt üle Matsalu lahe Türi suunas, pöördub siis järsult edelasse ja mattub Navesti jõe joonel Devoni setete alla. Sealt edasi esinevad lademe kivimid kuni Türi-Viljandi-Karksi-Nuia jooneni. Valdavad kivimid Kesk-Eestis on mergel, domeriit ja detriitlubjakivi. Lõuna-Eestis valdavad mergel, savi ja domeriit. Lademe paksus on 10-52 meetrit. Stratigraafia terminoloogia http://stratigraafia.info/materjalid/eesti_strat/Silurian_2015.pdf LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 7-8 LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 20. Suuroja, K. 1997. Eesti aluspõhja geoloogiline kaart mõõtkavas 1:400 000. Seletuskiri.
Domeriit

Domeriit on peamiselt dolomiiti ja savimineraale sisaldav settekivim. Teisitiöelduna on domeriit savikas dolomiit või dolomiit, mida liiga suure savisisalduse tõttu enam dolomiidiks ei peeta. Domeriit on pehme muldjas, enamasti hallikat või sinakat värvi kivim. Savisisaldus on reeglina 35...65%. Kui valdavaks karbonaatseks mineraaliks oleks dolomiidi asemel lubjakivi, nimetataks vastavat kivimit domeriidi asemel mergliks. Domeriit on kas järvelise või merelise tekkega savi- ja lubimuda kivistumise produkt.
Duenos-inskriptsioon

Duenos-inskriptsioon on vanimaid säilinud vanaladinakeelseid tekste, seda dateeritakse tavaliselt 6. sajandiga eKr. Kiri on kraabitud kolmest vaasist koosnevale kernosele, mille leidis 1880. aastal Roomast Quirinaliselt saksa arheoloog Heinrich Dressel. Inskriptsioon on tuntud kolmanda tekstiosa esimese sõna (DVENOS) järgi, mida vahel on tõlgendatud pärisnimena. Kernost hoitakse Berliinis. Teksti on raske tõlkida, sest sõnavahesid peaaegu ei kasutata ning mõned tähed on raskesti eristatavad. Kirjutatud on paremalt vasakule. Järgnevas on esitatud vaasil olevad kolm tekstiosa. Iga rea kohta on antud a. täpne ümberkirjutus, b. täpne ümberkirjutus võimalike vokaalipikkuste ja sõnavahedega, c. võimalik tähendus klassikalises ladina keeles, d. võimalik tõlge eesti keelde. 1. rida: a. IOVESATDEIVOSQOIMEDMITATNEITEDENDOCOSMISVIRCOSIED b. iouesāt deiuōs qoi mēd mitāt, nei tēd endō cosmis vircō siēd c. Iurat deos, qui me mittit, ni in te comis virgo sit d. vannub jumalate nimel see, kes mind saadab: kui tütarlaps ei ole sinu suhtes lahke 2. rida: a. ASTEDNOISIOPETOITESIAIPACARIVOIS b. as(t) tēd noisi o(p)petoit esiāi pācā riuois c. at te (...) paca rivis d. vaid sind (...) leevenda ojadega. 3. rida: a. DVENOSMEDFECEDEN MANOMEINOMDVENOINEMEDMALOSTATOD b. duenos mēd fēced en mānōm einom duenōi nē mēd malo(s) statōd c. bonus me fecit in manum (...) bono ne me malus clepito. d. hea (mees) tegi mind oma? käega? heale (mehele), et mind ei võtaks halb (mees)! Larissa Bonfante, Etruscan Life and Afterlife: A Handbook of Etruscan Studies. Detroit: Wayne State University Press, 1986 Emil Goldmann, Die Duenos-Inschrift. Heidelberg: Winter, 1926 Henri Jordan, "Altlateinische Inschrift aus Rom", Hermes 16 (1881), lk. 225–260 (digiversioon) Duenos-inskriptsioon ja selle alternatiivne tõlgendus
Gaboni vapp

Gaboni vapp on Gaboni ametlik vapp. Vapp võeti kasutusele 15. juulil 1963. Vapikilpi hoiavad kaks musta pantrit, kes sümboliseerivad rahvast kaitsva presidendi valvsust ja vaprust. Laev vapikilbi keskel sümboliseerib helge tuleviku suunas liikuvat Gaboni. Kuldsed ringid kilbi ülaosas tähistavad riigi rikkalikke maavarasid ning okuumeapuu kilbi taustal puidukaubandust. Kilbi all on lint prantsuskeelse deviisiga Union, travail, justice ("Ühtsus, töö, õiglus"), kilbi kohal aga teine lint ladinakeelse kirjaga Uniti progrediemur ("Edeneme üheskoos"). Gaboni lipp
TRP

TRP (ingl target rating point) on auditooriumi mõõtmise kriteerium. Sai populaarseks televisiooni hindamispunktidena, mis näitavad televisioonikanali või -saate populaarsust. TRP mõõt aitab reklaamijatel otsustada, millistes kanalites ja saadetes oma reklaame näidata. TRP-d kasutatakse ka teistes tööstusharudes peale televisiooni, et mõõta teatud objektide vaadatavust kindla sihtrühma poolt. TRP-ga mõõdetakse hinnanguliselt, arvutades, kui suur osa ostetud punktidest jõuab sihtrühmani. TRP- ja GRP-mõõdud on mõlemad olulised reklaami turundustõhususe leidmiseks. TRP-d arvutatakse tavaliselt korra nädalas ning esitatakse voogdiagrammina, nii et turundaja näeb sihtrühmani jõudnud nägemisarvu meediakanalite kaupa. T R P = nägemisi inimesi sihtrühmas ∗ 100 {\displaystyle TRP={\frac {\text{nägemisi}}{\text{inimesi sihtrühmas}}}*100}
Paul LePage

Paul Richard LePage (sündinud 9. oktoobril 1948 Lewistonis Maine'is) on USA ärimees ja Vabariikliku Partei poliitik. LePage oli Maine'i osariigi 74. kuberner alates 5. jaanuarist 2011 kuni 2. jaanuarini 2019.
Stephen Heller

Stephen Heller (15. mai 1813 – 14. jaanuar 1888) oli juudi päritolu Ungari pianist, õpetaja ja helilooja. Stephen Heller sündis Pestis (nüüd Budapest Ungaris) 1813. aastal. Temast loodeti koolitada jurist, kuid ta ise otsustas pühendada oma elu muusikale. Üheksa-aastaselt esitas ta Jan Ladislav Dusseki "Kontserdi kahele klaverile" koos oma õpetaja F. Braueriga Budapesti teatris. Ta mängis nii hästi, et ta saadeti õppima Austriasse Viini Carl Czerny juurde. Kuna ta ei saanud endale lubada Czerny küsitud kallist tasu, sai temast Anton Halmi õpilane. Pärast esimestedukat avalikku kontserti Viinis 15-aastaselt viis isa ta kontserdireisile Ungarisse, Poolasse ja Saksamaale. Tagasiteel Budapesti käis Heller Kasselis, Frankfurdis, Nürnbergis, Hamburgis ja Augsburgis. Pärast 1829. aasta talve veetmist Hamburgis jäi ta Augsburgis 1830. aasta suvel haigeks. Sellega tema kontserdireis lõppes ja peagi võttis rikas muusikapatroon ta oma tiiva alla. Ta reisis 25-aastaselt Pariisi, kus sai lähemalt tuttavaks Hector Berliozi, Frédéric Chopini, Franz Liszti ja teiste tema ajastu tuntud heliloojatega. Siin saavutas Heller lõpuks tunnustuse nii kontsertesineja kui ka õpetajana. Ta õpetas klaverit Isidor Philippile, kellest hiljem sai klaveriosakonna juhataja Pariisi Konservatooriumis. 1849. aastast reisis ta Inglismaal. 1850. aastal kirjutati temast pikk artiklisari ajakirjas British Musical World ja 1862. aastal esitas ta Mozarti "Kontserdi kahele klaverile nr 10 Es-duur" koos Charles Hallega Kristallpalees. Väikeste vaheaegadega elas ta ülejäänud 25 aastat tagasihoidlikult ning avalikkus oli ta peaaegu unustanud, kui ta 1888. aastal suri.
Ruth Anderson

Ruth Anderson (21. märts 1928 Kalispell – 29. november 2019 Bronx, New York) oli USA helilooja, orkestreerija ja flötist. Montse Andreu "Innovative Women Composers"
Brian Sandoval

Brian Edward Sandoval (sündinud 5. augustil 1963 Reddingis Californias) on USA Vabariikliku Partei poliitik. Ta oli Nevada osariigi 29. kuberner 3. jaanuarist 2011 kuni 7. jaanuarini 2019. Tema eelkäija oli Jim Gibbons.
Todd Woodbridge

Todd Andrew Woodbridge (sündinud 2. aprillil 1971) on Austraalia endine tennisist. Ta on üks edukamaid paarismängijaid läbi aegade. Koos oma partnerite Mark Woodforde'i ja Jonas Björkmaniga on ta võitnud 16 suure slämmi turniiri. Koos Woodforde'iga tuli ta 1996. aastal olümpiavõitjaks. Kokku võitis ta 83 ATP paarismänguturniiri. ATP profiil
Reform

Reform (ladina sõnast reformare 'muutma') on ümberkorraldus, uuendus ja mõnes ühiskonnaelu valdkonnas riigivõimu tehtud muudatus. Reformi eesmärk on sotsiaalse süsteemi stabiliseerimine ja säilitamine. Reformi läbi viies asendatakse vananenud ja arengut pidurdavad omandisuhted, seadused ja institutsioonid uuetega. Haldusreform
Jan Brewer

Janice Kay Brewer (sündinud 26. septembril 1944 Hollywoodi piirkonnas Los Angeleses Californias) on USA Vabariikliku Partei poliitik. Ta oli Arizona 22. kuberner aastatel 2009–2015, olles osariigi neljas naiskuberner. Tema eelkäija oli Janet Napolitano.