laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Alex Mowatt

Alex James Mowatt (sündinud 13. veebruaril 1995 Doncasteris) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis West Bromwich Albion. Ta alustas klubikarjääri Leeds Unitedis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. Klubi põhimeeskonda murdis ta hooajal 2013/14. Leeds Unitedi meeskonnas debüteeris ta 27. augustil 2013 Inglismaa liigakarika mängus Doncaster Roversi vastu. Inglismaa esiliigas debüteeris ta sama aasta 28. septembril mängus Millwalli vastu. Esimese värava lõi ta Leeds Unitedi meeskonnas 1. veebruaril 2014 mängus Huddersfield Towni vastu. Hooajal 2013/14 valiti Mowatt Leeds Unitedi hooaja parimaks noormängijaks. Hooajal 2014–15 lõi Mowatt Inglismaa esiliigas üheksa väravat ja valiti Leeds Unitedi hooaja parimaks mängijaks. 2017. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Barnsley. Hooajal 2017/18 mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga League One'i klubis Oxford United. Hooajal 2018/19 mängis Mowatt League One'is Barnsleysga. Ta lõi sel hooajal liigas kaheksa väravat ja aitas Barnsleyl tagasi esiliigasse jõuda. Hooaja lõpus valiti Mowatt League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Barnsley hooaja parimaks mängijaks valiti Mowatt 2020. aastal. 2021. aasta juulis siirdus Mowatt West Bromwich Albioni. 2014. aastal mängis Mowatt ühel korral Inglismaa kuni 19-aastaste koondises ja 2015. aastal ühel korral kuni 20-aastaste koondises. "Alex Mowatt: Barnsley sign Leeds midfielder on two-and-a-half-year deal". BBC Sport. 27. jaanuar 2017. Vaadatud 27. jaanuaril 2017.  Alex Mowatt – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Koorelahutaja

Koorelahutaja on seade piimast koore eraldamiseks. Koorelahutaja leiutas 1877. aastal ja patenteeris 1878. aastal Rootsi insener ja tööstur Carl Gustav de Laval. Samal 1878. aastal toodi esimene koorelahutaja ka Eestisse Vana-Kuuste mõisa. Koorelahutaja töötav osa on tsentrifuug. Piima õige kiirusega keerutades eralduvad sellest kooreosakesed (piimarasv) ja valguvad kogumisnõusse. Tsentrifuugimisega saab piimast eraldada kuni 99,8% piimarasva. Enne koorelahutaja kasutuselevõttu jäeti piim lihtsalt anumatesse mõneks ajaks seisma ning oodati, millal koor ise piima peale kerkib. Koorelahutajad Eesti Piimandusmuuseumis Koorelahutaja Clare'i krahvkonna muuseumis Iirimaal
Cranfieldi Ülikool

Cranfieldi Ülikool on tehnoloogia ja juhtimise õpetamisele spetsialiseerunud magistri- ja doktoriõpingute (postgraduate) ülikool Suurbritannias. Ülikoolil on kaks linnakut. Põhilinnak asub Cranfieldis ja teine linnak Shrivenhamis Suurbritannia Kaitseakadeemias. Cranfieldi põhilinnak on Suurbritannias ja Euroopas ainulaadne, kuna sellel on oma lennujaam.
Sulgur

Sulgur on vahend või detail millegi (eelkõige avause) sulgemiseks. Anumate sulgurina kasutatakse enamasti kaasi ja korke. Sulgurite hulka kuuluvad veel näiteks mitmesugused klapid, klambrid, kremoonid, ventiilid. uksesulgur soonesulgur sulgurlihas otsak
Jake Livermore

Jake Cyril Livermore (sündinud 14. novembril 1989 Londonis Enfieldis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Watford. Ta alustas klubikarjääri Tottenham Hotspuris, millega liitus 2006. aastal. Profidebüüdi tegi ta 2009. aasta märtsis Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Milton Keynes Dons, kus mängis Tottenham Hotspurist laenul. Tottenham Hotspuri meeskonnas debüteeris ta Inglismaa kõrgliigas 20. märtsil 2010 mängus Stoke City vastu. Tottenham Hotspuri põhimeeskonnas ta enim mänguaega hooaegadel 2011/12 ja 2012/13. Ainsa värava lõi ta Tottenham Hotspuri meeskonnas 18. augustil 2011 UEFA Euroopa Liiga kvalifikatsiooniringis Heart of Midlothiani vastu. Aastatel 2009–2011 oli Livermore Tottenham Hotspurist laenul mitmetes Inglismaa esiliigaklubides: hooajal 2009/10 Derby Countys ja Peterborough Unitedis ning hooajal 2010/11 Ipswich Townis ja Leeds Unitedis. Hooaja 2013/14 alguses suundus Livermore Tottenhamist laenule Inglismaa kõrgliigaklubisse Hull City. 1. detsembril 2013 lõi ta mängus Liverpooli vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Hooaja lõpus läks ta Hull Citysse püsivalt. Tegu oli väidetavalt Hull City läbi aegade kallima üleminekuga. 2017. aasta jaanuaris siirdus ta umbes 10 miljoni naelsterlingi eest West Bromwich Albioni, kellega sõlmis nelja ja poole aasta pikkuse lepingu. West Bromwich Albioniga mängis ta Inglismaa kõrgliigas kolmel hooajal. 2023. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Watfordiga. Inglismaa jalgpallikoondises tegi Livermore debüüdi 15. augustil 2012 sõprusmängus Itaalia vastu. Gareth Southgate kutsus ta uuesti Inglismaa koondisse 2017. aastal. 2018. aasta mais oli Livermore üks viiest mängijast, kes nimetati 2018. aasta maailmameistrivõistluste eel Inglismaa koondise varunimekirja. "Hull City break transfer record for midfielder". BBC Sport. 25. juuni 2014. Vaadatud 25. juunil 2014. "West Brom complete signing of Jake Livermore from Hull City". BBC Sport. 20. jaanuar 2017. Vaadatud 20. jaanuaril 2017. "Jake Livermore: Watford sign midfielder after departure from West Brom". BBC Sport. 21. juuli 2023. Vaadatud 30. oktoobril 2023. "England World Cup squad: Trent Alexander-Arnold in 23-man squad". BBC Sport. 16. mai 2018. Vaadatud 17. mail 2018.  Jake Livermore – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Profiil Watford FC kodulehel
Tartu raudteejaama veetorn

Tartu raudteejaama veetorn on Tartu raudteejaama kompleksi kuuluv ehitis, mille algne funktsioon oli tagada auruvedurite veevarustus. Vaksali tänavas asuv historitsistlikus stiilis Tartu raudteejaama veetorn on ehitatud 1950. aastate alguses. See on kantud kultuurimälestiste registrisse ja on Tartu linna omandis. Veetornina oli see kasutusel 1980. aastateni. Pärast seda pole ehitisele sobivat funktsiooni leitud. Tartu raudteejaama veetorn on 6,32 m läbimõõduga ja umbes 25 m kõrge punastest tellistest laotud ümartorn. Hoone fassaadil on simsid ja kaarsillusega uks, torni ülemine osa on laiem. Torn on Tartu ainuke historitsistlike detailidega veetorn. Hoone sisemuses on ligikaudu 20 m kõrgune teenindusruum, hoone üleval laiendatud osas asub raudbetoonist veepaak. Veepaagi juurde viib alt metalltrepp. Hoone all on maakivist laotud seintega umbes 2 m kõrgune kelder. Hoone kogupind on 99,5 m2, veetorn hõlmab 43 m2. Veetornid võeti kasutusele 19. sajandil seoses raudteeliikluse hoogustumisega. Veetornide peamine funktsioon seisnes auruvedurite varustamises veega. Hiljem toitsid need ka asulate ühisveevärke. Tartu raudteejaama esimene veetorn ehitati aastal 1880 pärast seda, kui 1876. aastal valmis Paldiski–Peterburi raudtee Tapa–Tartu haru. Esimese veetorni, mille asukoht oli veduridepoo juures, lasid taganevad vene väed 1941. aastal õhku. Sakslased taastasid veetorni, kuid 1944. aastal lasid selle omakorda taganedes õhku. Praegune historitsistlikus stiilis veetorn ehitati pärast sõda 1950. aastate algul. Vahepeal töötas selle asemel puust pumbajaam. Ehitis oli veetornina kasutusel 1980. aastateni. Veetorn on kantud kultuurimälestiste registrisse kui stalinistliku-historitsistliku ilmega hoone ja on võetud muinsuskaitse alla. 2000. aastast kuulub veetorn Tartu linna omandisse ning seisab tühjana, sest sellele ei ole leitud sobivat funktsiooni. Hoone kuulub ühtsesse miljööalasse Tartu raudteejaama jaamahoonega ja omaaegsete raudteetööliste elamutega Vaksali tänavas. Samal miljööalal asuvad ka magasiait, veemaja ja mitmed teised kunagi raudtee toimimisega seotud olnud hooned. "Tartu raudteejaama veetorn". Kultuurimälestiste register. Vaadatud 03.08.2022. Klaas, Riivo (2009). "Tartu raudtee veetorni tehnilise seisundi hinnang ja ettepanekud hoone säilimiseks". Eesti Kunstiakadeemia bakalaureuse töö. Vaadatud 03.08.2022. Toom, Johanna (2019). "Eesti veetornid. Tüpoloogiline ülevaade ja uuskasutus". Eesti Kunstiakadeemia bakalaureusetöö. Vaadatud 03.08.2022. "Raudteejaam". Tartu Linnavalitsus. Mälestiste register. Originaali arhiivikoopia seisuga 28.11.2021. Vaadatud 03.08.2022. Hanson, Raimu (27. mai 2022). "Raudtee veetorn seisab elutult ja hoopis mujal kui tema eellane vaksali algusajal". Tartu Postimees. Vaadatud 03.08.2022.
Kroomroheline (värvus)

See artikkel räägib värvitoonist. Pliikromaati sisaldava pigmendi kohta vaata artiklit Kroomroheline. kroomoksiidil põhineva pigmendi kohta vaata artiklit Kroomoksiidroheline. Kroomroheline on soojatooniline keskmine kuni sügavroheline värvitoon, värvipigmendina kasutatava kroom(III)oksiidi värvus. Selles värvitoonis toodetakse portselanivärve ja keraamikaglasuure, guašš-, akrüül- ja akvarellvärve. Kroomoksiid pigmendipulbrina Kroomoksiid pigmendipulbrina RAL Classic värvikaardi toon 6020 Chromoxidgrün on soe oliivjas tumeroheline      . ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on kroomroheline (Chrome Green, Medium Chrome Green) tume kollakasroheline     , väga tume kollakasroheline     , murtud kollakasroheline     , keskmine roheline      või tumeroheline     , sügav- ja hele kroomroheline (Deep Chrome Green, Light Chrome Green) tume kollakasroheline      . Prantsuskeelse värvinimetuste portaal pourpre.com annab kroomrohelise vasteks toonivahemku soojast keskmisest rohelisest sooja tumeroheliseni                          Ka on pourpre.com järgi Preisi sinise ja kroomkollase värvi segu värvus vert anglais                          identne kroomoksiidi rohelise värvusega . "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. juuli 2022. Vaadatud 11. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.ralcolorchart.com/ral-classic/ral-6020-chrome-green https://archive.org/details/coloruniversalla00kell/page/100/mode/2up?q=chrome vert de chrome. - pourpre.com vert anglais. - pourpre.com
Luke Garbutt

Luke Samuel Garbutt (sündinud 21. mail 1993 Harrogate'is) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib Inglismaa esiliigaklubis Blackpool. Ta mängib põhiliselt vasakkaitsjana, kuid võib mängida ka äärepoolkaitsjana. Aastatel 2001–2009 kuulus ta Leeds Unitedi noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Evertoniga. Profidebüüdi tegi ta hooajal 2011/12 Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Cheltenham Town, kus ta mängis Evertonist laenul. Evertoni põhimeeskonnas debüteeris Garbutt 29. augustil 2012 Inglismaa liigakarika mängus Leyton Orienti vastu. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta Evertoni meeskonnas 2014. aasta aprillis mängus Southamptoni vastu. Evertoni meeskonnas mängis Garbutt veel ka hooajal 2014/15. Hooajal 2013/14 oli Garbutt Evertonist laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Colchester United, hooajal 2015/16 Inglismaa esiliigaklubis Fulham, hooajal 2016/17 Inglismaa esiliigaklubis Wigan Athletic, hooajal 2018/19 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Oxford United ja hooajal 2019/20 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Ipswich Town. 2020. aasta septembris sõlmis ta lepingu Blackpooliga. 2021. aasta juunis pikendas ta klubiga lepingut kahe aasta võrra. Aastatel 2008–2015 mängis Garbutt Inglismaa noortekoondistes. 2010. aastal tuli ta Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. "Garbutt Signs For Blackpool". blackpoolfc.co.uk. 22. september 2020. "Garbutt signs new contract" – Blackpool F.C., 10.6.2021
Todd Kane

Todd Arthur Lucien Kane (sündinud 17. septembril 1993 Huntingdonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Coventry City. Ta alustas klubikarjääri Londoni Chelseas, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2001. aastal. Ta mängis Chelsea noortevõistkondades ja reservmeeskonnas, kuid klubi põhimeeskonnas ei mänginud ta üheski ametlikus mängus. Hooajal 2010/11 võitis ta Chelsea reservmeeskonnaga Premier Reserve League'i ja hooajal 2011/12 FA Youth Cup'i. Aastatel 2012–2019 oli Kane Chelseast laenul teistes klubides: hooajal 2012–13 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Preston North End, hooajal 2013/14 Inglismaa esiliigaklubis Blackburn Rovers, hooajal 2014/15 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Bristol City ja esiliigaklubis Nottingham Forest, hooajal 2015/16 Hollandi kõrgliigaklubis NEC Nijmegen, hooajal 2017/18 Hollandi kõrgliigaklubis FC Groningen ja Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Oxford United ning hooajal 2018/19 Inglismaa esiliigaklubis Hull City. 2019. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Queens Park Rangers. 2021. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Coventry Cityga. Aastatel 2011–2012 mängis Kane Inglismaa kuni 19-aastaste koondises. "R's move to sign Kane & Pugh". QPR. Vaadatud 28. juulil 2019. "TRANSFER:Coventry City sign Todd Kane!". www.ccfc.co.uk. 31. august 2021. Vaadatud 8. novembril 2021.  Todd Kane – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ovidiu

Ovidiu (ajalooline nimi Canara, türgi keeles Kanara) on linn Rumeenias Constanța maakonnas. Linn asub ajaloolises Põhja-Dobrudža piirkonnas Siutghioli järve (limaani) kaldal, maakonnakeskuse Constanța kesklinnast ligikaudu 11 km põhjaloodes. Linna haldusalasse kuuluvad Poiana ja Culmea külad. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ovidiu elanikest rumeenlasi 81,01%, tatarlasi 3,01%, türklasi 2,51%, mustlasi 1,83% ja teistest rahvustest inimesi 0,25%. Rahvus oli teadmata 11,36%-l elanikest. Asulat on esmamainitud 1650. aastal. Praeguse nime sai Ovidiu 1930. aastal Vana-Rooma luuletaja Ovidiuse auks, kes on legendi kohaselt maetud Siutghioli järve saarele. 2021 Romanian census Ovidiu Cityhall e-gover.net Ramona Ciortescu:Ovidiu Island, A Unique Attraction Near Mamaia Romania Journal, 18. juuni 2015
Pärgamentvalge

Pärgamentvalge ehk pärgamendikarva on hele valkjas-kollakas värvitoon, pärgamendi värvi kollakasvalge. Värvinimetust on kasutatud kahvatu või kuivetunud jume kohta. Hele pärgament, karvapool lähivaates Pärgamendi sile pool lähivaates Notari allkiri 1479. aasta pärgamentdokumendil Allkiri 1654. aasta dokumendil Pantone värvikaardi toon 13-0908 Parchment on hele jahe beež      . RAL Design Plus värvitoon 030 93 05 Pergamentweiß on väga kahvatu roosa      . ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on pärgamendivärv (Parchment) kahvatukollane, hallikaskollane, tume hallikaskollane või hele oliivjaspruun                    ; toon Pastel Parchment on keskmine kollakasroosa, hallikas kollakasroosa või pruunikasroosa                . Veebivärv Parchment on jahe kollakas beež      või heledam soe kollakasvalge      . https://www.eki.ee/dict/ekss/index.cgi?Q=p%C3%A4rgamentvalge&F=M "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. detsember 2021. Vaadatud 11. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.ralcolorchart.com/ral-design/ral-030-90-05 https://archive.org/details/coloruniversalla00kell/page/42/mode/2up?q=parchment https://www.htmlcsscolor.com/hex/D0C8B0 https://htmlcolorcodes.com/colors/parchment/
Magic (Coldplay laul)

"Magic" on Briti rokkansambli Coldplay laul nende kuuendalt stuudioalbumilt "Ghost Stories" (2014). Laulu kirjutasid ja produtseerisid ansambli liikmed Guy Berryman, Jonny Buckland, Will Champion ja Chris Martin, keda abistas produtseerimisel Paul Epworth. "Magic" muusikavideo YouTube'is
Aleksander Tammert seenior

Aleksander Tammert (28. aprill 1947 Tapa – 27. oktoober 2006 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane ja kergejõustikutreener. Ta on olnud ka Gerd Kanteri treener. Ta õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri Valter Kalami juhendamisel. Aleksander Tammert oli kuulitõukes Eesti esimene 18 meetri ületaja, viiekordne Eesti meister (1968, 1970, 1971, 1973, 1974) ning 1966. aasta Euroopa juunioride meister kuulitõukes. México olümpiahooajal 1968 tuli ta Nõukogude Liidu meistrivõistlustel teiseks tulemusega 18.18. Ta on tulnud neli korda Nõukogude Liidu maaspordiühingute meistriks. Samuti võistles ta tõstmises (Eesti meistrivõistlustelt 2 pronksi) ja jõutõstmises (muuhulgas Eesti absoluutne rekord jõutõmbes 282,5 kg). kuulitõukes 19.41 (1976) kettaheites 54.98 (1977) vasaraheites 51.66 (1976) 4. novembril 2006 maeti ta Väike-Maarja kalmistule. Kettaheitja Aleksander Tammert (juunior) on tema poeg.
Loomarünnak

Loomarünnakuteks loetakse loomade rünnakud inimeste ja neile kuuluvate kodu- ja kariloomade vastu. Rünnakute tagajärjel hukub igal aastal tuhandeid inimesi ning miljonid saavad raskelt vigastada. Levinud rünnaku viisiks on hammustamine, putukatel ka putukapisted. Skorpionilised võivad aga salvata. Kõige sagedasem looma poolt inimesele tekitatud vigastus on koerahammustus. Inimestel esineb aastas kümneid miljoneid koerahammustusi ja ligi viis miljonit maohammustust. Palju esineb ka kassi- ja ahvihammustusi. Eestis põhjustavad valdava osa loomarünnakuid koerad ja kassid. Vähesel määral registreeritakse rünnakuid rottidelt, hiirtelt ja teistelt loomadelt. Rästikuhammustusi registreeritakse Eestis aastas alla saja ning putukatest võivad elule ohtu kujutada eelkõige ainult kiletiivalised (mesilased, herilased). Hundi- ja karurünnakud on potentsiaalselt kõige ohtlikumad, aga neid esineb väga harva. Kuigi rünnak ise ei pruugi olla surmav, siis võib rünnatu selle käigus nakatuda haiguste või parasiitidega. Nii võivad näiteks sääsed edasi kanda malaariat ja teisi inimestele ohtlikke haigusi. Koerad võivad aga edasi kanda marutaudi, tsetsekärbsed unitõbe ja puugid puukentsefaliiti. Ründajalt edasi kandunud suu mikrofloora või rünnatava nahalt haava sattunud bakterid võivad aga tekitada infektsioone. Maismaaselgroogsetest on vähemalt 262 liigi puhul esinenud konflikti inimesega, kus nad on rünnanud inimest, koduloomi või viljasaaki. Selliste konfliktide puhul võivad inimesed püüda ründajaid endid hävitada, mis on probleemiks aga ohustatud liikide puhul. Seejuures on inimesed juba põhjustanud paljude suurimetajate (nagu mõõkhambulised tiigrid) väljasuremise. Inimesi ründavad lülijalgsed Loomahammustus kliinik.ee Animal bites WHO, 5. veebruar 2018 "Eesti elanikud langevad harvemini loomarünnakute ohvriks" Postimees, 17. detsember 2014 "Koerarünnakud Tallinnas sagenevad: "Tavaliselt rõhutavad rünnanud looma omanikud, et just neil on kõige rahulikum koer!"" Eesti Ekspress, 1. detsember 2021 Rästikuhammustus Terviseameti mürgistusteabekeskus (vaadatud 11. juulil 2022) Putukad Terviseameti mürgistusteabekeskus (vaadatud 11. juulil 2022) "Karu rünnaku ohver: Kahe hüppega oli karu mul peal!" Maaleht, 21. aprill 2011 "Lugejakiri: Hunt on varem Eestis inimest rünnanud küll" Eesti Jahimeeste Selts, 6. august 2019 Brook, I. Management of human and animal bite wound infection: An overview. Curr Infect Dis Rep 11, 389–395 (2009). Denise F. Torres, Eduardo S. Oliveira, Rômulo R. N. Alves Conflicts Between Humans and Terrestrial Vertebrates: A Global Review Tropical Conservation Science. 2018. "Suurimetajad kadusid inimtegevuse tõttu" ERR Novaator, 20. aprill 2018 Feás, X.; Vidal, C.; Remesar, S. What We Know about Sting-Related Deaths? Human Fatalities Caused by Hornet, Wasp and Bee Stings in Europe (1994–2016). Biology 2022, 11, 282. QuickStats: Number of Deaths from Hornet, Wasp, and Bee Stings,* Among Males and Females — National Vital Statistics System, United States,† 2000–2017 Top 10: World’s most dangerous animals sciencefocus.com "These Are The Top 15 Deadliest Animals on Earth" sciencealert.com, 2018
Parma kannikese lilla

Parma kannikese lilla (prantsuse keeles parme) on särav helelilla värvitoon, sirelilillast küllastatum, kassinaerilillast lillakama ja jahedama tooniga. Värvuse karakter on õrn ja delikaatne. Seda värvinimetust kujul "parmakannikese lilla" on kasutatud Eesti 1930. aastate moesõnavaras, ka kujul "parmakannikese-sinine". Viola odorata Viola odorata õis 19. sajandi esimese poole moeartiklitesse ilmub värvinimetus couleur la violette de Parme kangaste kirjeldamiseks. Parfümeeria vajadusteks kasvatati kannikesi 1755. aastal Grasse'i piirkonnas ja Parma kannikeseks hakati lõhnavat kannikest nimetama keisrinna Marie-Louise'i auks, kellest sai 1814. aastal Parma hertsoginna. 1829. aasta ajakirjas La Mode kirjeldatakse couleur la violette de Parme värvi sametkleiti, aastal 1834 nimetatakse seda värvitooni hetke lemmikvärviks - "[...] est la préférée en ce moment.". 19. sajandi keskel oli värvinimetus lühenenud ühesõnaliseks. Värvainet selle jaoks toodeti orsellist: "C'est à l'aide de l'orseille que l'on produit cette magnifique couleur parme [...]" ('Just orselli abil toodame seda suurepärast värvi parme'i')". Aastatel 1850–1865 olid moes violetid – purpurlilla, kassinaerililla ja kannikeselilla –, mille tootmisega nähti palju vaeva; kergesti pleekuva orselli asemel hakati peatselt kasutama erksamaid ja püsivamaid toone andvaid aniliinvärvaineid. ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on värvitoon Parma Violet murtud lilla (Strong Violet)      ja Parme keskmine lilla (Moderate Violet)      . Parma kannike Kannikesesinine Kassinaerililla Heliotroobililla Kanarbikuroosa "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. august 2022. Vaadatud 11. juulil 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Suvine värviskaala. - Uudisleht, 7. mai 1939 Moenädalaringvaadet. - Päewaleht, 4. detsember 1938 Modes nouvelles. - La Mode,‎ décembre 1829, p. 272 https://www.france-pittoresque.com/spip.php?article1348 Modes. - L'art du coiffeur,‎ septembre 1834 Barreswill, « Résumé de la méthode d'impression de M. Ch. Broquette », Journal de pharmacie et de chimie,‎ 1850, p. 275 https://archive.org/details/coloruniversalla00kell/page/72/mode/2up?q=parma
Hassane Kamara

Hassane Kamara (sündinud 5. märtsil 1994 Saint-Denis'is) on Prantsusmaal sündinud Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Udinese ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Châteauroux. 2014. aasta aprillis debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas. 2015. aasta augustis sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Stade de Reims. Esimesel kahel hooajal sai ta enam mänguaega klubi reservmeeskonnas. Hooajal 2016/17 teises pooles oli ta lisaks laenul Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Créteil. 2020. aasta juunis siirdus ta umbes nelja miljoni euro eest Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Nice. 2022. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa klubiga Watford. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 23. aprillil 2022 mängus Manchester City vastu. Hooaja lõpus valiti Kamara Watfordi hooaja parimaks mängijaks. 2022. aasta augustis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Udinese, kuid jäi hooajaks 2022/23 veel laenule Watfordi. Kamara on Elevandiluuranniku, Mali ja Gambia päritolu. 2017. aastal lükkas ta tagasi kutse Gambia jalgpallikoondiselt. Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 5. juunil 2021 sõprusmängus Burkina Faso vastu. "Official | OGC Nice land Hassane Kamara from Reims for €4m". Get French Football News. Vaadatud 27. juunil 2020.{{cite web}}: CS1 hooldus: url-olek (link) "Official: Watford Sign Kamara". Watford F.C. 4. jaanuar 2022. Vaadatud 4. jaanuaril 2022.{{cite web}}: CS1 hooldus: url-olek (link) "End Of Season Awards: 2021/22 Winners Revealed". watfordfc.com. 15.5.2022. Vaadatud 11.7.2022 "Official: Kamara Completes Sale & Loan-Back Deal". www.watfordfc.com. 23. august 2022. Vaadatud 23. augustil 2022. "Nice : Hassane Kamara dit oui à la Côte d'Ivoire". Afrik-Foot. 21. mai 2021. "Hassane Kamara rejects Scorpions call-up - The Standard Newspaper". 13. märts 2017. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. november 2018. https://www.national-football-teams.com/player/82834/Hassane_Kamara.html (vaadatud 11.7.2022)
Râșnov

Râșnov (saksa keeles Rosenau, rumeenia keeles Barcarozsnyó) on linn Rumeenias Transilvaanias Brașovi maakonnas. Râșnov asub maakonnakeskusest Brașovist ligikaudu 12 km edelas. Saksa ordu ehitas Râșnovi kindluse aastatel 1211–1225. Piirkonda saabusid saksi asunikud. Ürikutes on asulat esmamainitud 1331. aastal. Linnaõigused sai Râșnov 1950. aastal. Râșnov on talispordikeskus. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Râșnovi elanikest rumeenlasi 89,58%, mustlasi 1,78%, ungarlasi 1,33% ja teistest rahvustest inimesi 0,78%. Rahvus oli teadmata 6,51%-l inimestest. Istorie Râșnov Turism