laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aafrika Rahvuskongress (Sambia)

Aafrika Rahvuskongress (African National Congress) oli Põhja-Rodeesia ja hiljem Sambia partei. Partei asutati 1948 Põhja-Rodeesia Kongressi (Northern Rhodesian Congress) nime all. See oli Põhja-Rodeesia esimene partei. Selle juured olid Copperbelti neegrite organisatsioonis Federation of Welfare Societies. Aastal 1951 valiti partei presidendiks Harry Nkumbula. Partei nimeks sai Põhja-Rodeesia Aafrika Kongress (Northern Rhodesian African Congress). Partei sidus end Aafrika Rahvuskongressiga (Lõuna-Aafrika Liit). Varsti sai partei nimeks Aafrika Rahvuskongress. Aastal 1953 sai selle peasekretäriks Kenneth Kaunda. Partei püüdis korraldada Rodeesia ja Njassamaa Föderatsiooni vastast üldstreiki "rahvusliku palvepäeva" nime all, kuid Aafrika Kaevandustööliste Ühingu presidendi Lawrence Katilunngu vastuseisu tõttu ei tulnud rahvas kaasa. 1954. aasta alguses korraldasid Nkumbula ja Kaunda osaliselt eduka Lusaka eurooplastest lihunike vastase boikoti, kuid rahva mobiliseerimine föderatsiooni vastu osutus raskeks. 1955. aastal mõisteti nii Nkumbula kui ka Kaunda õõnestava kirjanduse levitamise eest kaheks aastaks sunnitööle. Selle tagajärjel muutus Nkumbula mõõdukamaks, Kaunda aga radikaalsemaks. Vastuseis Nkumbula autokraatlikuks peetud juhtimisele viis selleni, et oktoobris 1958 lõi Kaunda oma pooldajatega parteist lahku (tüliküsimuseks oli, kas osaleda parlamendivalimistel, kus sai hääletada vaid väike osa mustadest) ning rajas Sambia Aafrika Rahvuskongressi (hiljem Ühendatud Rahvusliku Sõltumatuse Partei (UNIP)). Too partei kujunes võitlusvõimelisemaks ja organiseeritumaks ning jättis Aafrika Rahvuskongressi varju. Valimiskampaania ajal võttis Nkumbula oktoobris 1962 vastu raha Moise Tshombe režiimis ning sõlmis salaliidu valgete Ühendatud Föderaalse Parteiga (UFP). Rahvuskongress sai parlamendis 7 kohta ning oli kaalukeeleks UNIP-i ja UFC vahel. Lõpuks astuti UNIP-iga koalitsiooni ning Nkumbula sai Aafrika hariduse ministriks. Koalitsioon kestis iseseisvuseelsete valimisteni jaanuaris 1964, kus UNIP sai 55 ja Rahvuskongress 10 kohta. Nkumbulast sai opositsiooni juht. Rahvuskongressi toetusbaas oli iseseisvusajaks suurelt jaolt ahenenud lõunaprovintsile, kust Nkumbula pärit oli. 1968. aasta valimistel sai partei küll kohti ka Lääneprovintsist, kuid parteil ei olnud riigile palju pakkuda. Kui Kaunda võttis suuna üheparteisüsteemile, andis Nkumbula alla. 27. juunil 1973 kirjutas ta alla Choma deklaratsioonile ning teatas, et astub UNIP-i. Aafrika Rahvuskongress lakkas olemast pärast parlamendi laialisaatmist oktoobris 1973. Väidetavalt ostis Kaunda Nkumbula ära, pakkudes talle smaragdikaevandust.
Süüria kõrb

Süüria kõrb (araabia البادية الشام (al-Bādiyat ash-Shām)) on kõrb Edela-Aasias. See piirneb läänes Antiliibanoni mägede ja Jordani jõe ning Surnumere idakalda kõrgustikega, kirdes Eufratiga ja lõunas Araabia poolsaarega.
Sunda saared

Sunda saared (indoneesia Kepulauan Sunda, malai Pulau-Pulau Sunda) on saarestik Kagu-Aasias, osa Malai saarestikust. Selle osad on Suured Sunda saared: Kalimantan Madura[viide?] Sumatra Sulawesi Jaava ja Väikesed Sunda saared (suuremad): Bali Flores Komodo Lombok Roti saar Savu Solor Sumbawa Sumba Timor Barat Daya saared Tanimbari saared Saared jagunevad poliitiliselt Indoneesia, Brunei, Ida-Timori ja Malaisia vahel.
Niitvälja raudteepeatus

Niitvälja raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Niitvälja külas. Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee ääres 31,1 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Keila ja Klooga raudteepeatuse vahele. Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 90 meetrit. Peatuses peatuvad Elroni Tallinnast Paldiskisse ja Klooga-Randa sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus III ja IV tsooni. "Tallinna ja Harjumaa elektriraudtee: Niitvälja". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. märts 2008. Vaadatud 4. jaanuaril 2010. AS Eesti Raudtee raudteerajatistel teostatavad operatsioonid http://elron.ee/wp-content/uploads/2016/01/elron_A2_hinnakiri_13012016.pdf Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
Klooga raudteejaam

Klooga raudteejaam on raudteejaam Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Klooga alevikus. Raudteejaam asub 1870. aastal valminud laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee ääres, 35,9 km kaugusel Balti jaamast. Kloogal peatuvad Elroni Tallinnast Paldiskisse ja Kloogarannale sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub jaam IV tsooni. Pärast Kloogat jaguneb raudtee kaheks, üks raudteeharu jätkub Paldiski suunal, teine aga keerab Kloogaranna poole. Raudteejaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed, 7 pööret ning üks teedevaheline perroon pikkusega 150 meetrit, mis avati 2010. aastal. Keila–Klooga raudteelõik elektrifitseeriti 1958. aastal ning avati sama aasta 30. detsembril. 1960. aastal avati Klooga–Kloogaranna raudteelõik (3,4 km). Raudtee põhjaküljel asetseb 1870. aastal ehitatud kroonuhistoritsistlik puidust jaamahoone, mis moodustab ansambli samas laadis ühekorruselise, viilkatusega puitelamuga. Valdavalt rõhtlaudvoodrile sekundeerib hoonete sokliosas kuni aknalaudadeni püstlaudvooder, mis on eraldatud ülemisest osast kitsa liseeniga. Jaamakompleksi kuuluvad nimetatutest lisaks veel põhja ja kirde pool asetsevad kuur, kivist abihoone ning kelder. Klooga jaamahoone näol on tegemist oma tüübi ainsa esindajaga Eestis, kuna Paldiski–Tallinna–Narva raudteele algselt ühekorruselisi puidust jaamahooneid rohkem ei rajatud. 2019. aastal avaldatud nimekirja kohaselt kuulus Klooga jaamahoone ehitiste hulka, millest hoone omanik AS Eesti Raudtee soovib vabaneda. http://elron.ee/wp-content/uploads/2016/01/elron_A2_hinnakiri_13012016.pdf "Tallinna ja Harjumaa elektriraudtee: Klooga". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. juuli 2007. Vaadatud 4. jaanuaril 2010. AS Eesti Raudtee raudteerajatistel teostatavad operatsioonid Elektrirongid sõidavad Kloogani; Kollektiivne Töö: Eestimaa KP Keila Rajoonikomitee ja Keila Rajooni TSN häälekandja, nr. 1, 1. jaanuar 1959 (DIGAR) Välja, Leele (2012). 20. sajandi Eesti raudteejaamad. Alusuuring (PDF). Tallinn: Kultuurimälestiste riiklik register. Lk 14. Vaadatud 29.06.2022. Selgusid jaamahooned, millest Eesti Raudtee soovib vabaneda ERR uudised, 01.07.2019 Klooga jaamas algasid suured ehitustööd; Harju Elu, 7. mai 2019 FOTO: Klooga jaam aastal 2004; Baltic Trains Picture Gallery Klooga raudteejaam (1920.–1930. aastatel); ajapaik.ee YouTube'i video: Elroni elektrirongid Kloogal Infot jaama kohta; fotod (vene keeles)
Kloogaranna raudteepeatus

Kloogaranna (varem Klooga-Rand) on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Kloogaranna külas. Peatuskoht asub laiarööpmelise Klooga–Kloogaranna raudteelõigu ääres 39 km kaugusel Balti jaamast. Kloogarannas on elektrirongiliikluse lõpp-punkt. Elektrirongide sõit marsruudil Tallinn–Kloogaranna lõpeb Kloogaranna raudteepeatuses. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni. Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 100 meetrit. Ooteplatvorm on Lahepere lahe rannast umbes 50 meetri kaugusel. Eesti raudteetransport Klooga–Kloogaranna raudteelõik Eesti raudteel sai valmis uus elektrifitseeritud raudteelõik Klooga Klooga-Rand; Koit, nr. 75, 23. juuni 1960 (DIGAR) KEILA - PALDISKI / KLOOGARAND; Eesti Raudteeajaloo Selts "Tallinna ja Harjumaa elektriraudtee: Klooga-Rand". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. aprill 2011. Vaadatud 4. jaanuaril 2010. http://elron.ee/wp-content/uploads/2016/01/elron_A2_hinnakiri_13012016.pdf AS Eesti Raudtee raudteerajatistel teostatavad operatsioonid Tõnu Tammearu. Elektriraudtee Eestimaal alates 1924. Tänapäev 2009. 72-73 FOTO: Kloogaranna peatus aastal 1997; Baltic Trains Picture Gallery YouTube-i video: Kloogaranna hommikune rong Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
Klooga-Aedlinna raudteepeatus

Klooga-Aedlinn on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Klooga alevikus. Raudteepeatusest lõunasse jääb Eesti Kaitseväe harjutusväljak ja põhja endine Klooga koonduslaager, kus tänapäeval on püstitatud mälestusmärk holokausti ohvritele. Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee ääres 38,3 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Klooga ja Põllküla raudteepeatuse vahele. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni. Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 78 meetrit. Peatuses peatuvad Elron Tallinnast Paldiskisse sõitvad elektrirongid. Klooga areng algas 1930. aastate lõpus. Alates NSV Liidu Punaarmee sõjaväebaaside asutamisest 1939. aastal ning pärast II maailmasõda paiknesid piirkonnas Nõukogude armee sõjaväeosade rajatud militaarehitised ja objektid. Elanikkond koosnes peamiselt Nõukogude armee ohvitseridest ja üleajateenijate peredest. Klooga koonduslaager (SD Klooga koonduslaager) oli Klooga-Aedlinna raudteepeatuse läheduses (põhja pool) asus II maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimu 1943. aasta septembris loodud Vaivara koonduslaagri välilaager – Klooga koonduslaager. NSV Liidu relvajõud Eestis "Tallinna ja Harjumaa elektriraudtee: Klooga-Aedlinn". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. juuli 2007. Vaadatud 4. jaanuaril 2010. http://elron.ee/wp-content/uploads/2016/01/elron_A2_hinnakiri_13012016.pdf AS Eesti Raudtee raudteerajatistel teostatavad operatsioonid Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
Põllküla raudteepeatus

Põllküla raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Põllkülas. Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee ääres 41 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Klooga-Aedlinna ja Laoküla raudteepeatuse vahele. Alates 2010. aasta märtsist on kasutusel uus 55 cm kõrgune perroon pikkusega 30 meetrit. Rongist väljumine toimub seetõttu ainult läbi rongi C-ala.. Peatuses peatuvad AS Elroni Tallinnast Paldiskisse sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni. Enne uue perrooni ehitust oli kasutusel umbes 200 meetri pikkune ja 110 cm kõrgune perroon, mis nüüdseks on lammutatud. "Tallinna ja Harjumaa elektriraudtee: Põllküla". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. märts 2005. Vaadatud 4. jaanuaril 2010. AS Eesti Raudtee raudteerajatistel teostatavad operatsioonid http://elron.ee/wp-content/uploads/2016/01/elron_A2_hinnakiri_13012016.pdf Minu Põllküla: Värvikad lood aegade hämarusest; Maaleht, 27.01.2014 Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
Hardap

Hardap on asula Namiibias Hardapi ringkonna keskosas Dabibrivieri ääres. Asulast loodes on Hardapi veehoidla.
Laoküla raudteepeatus

Laoküla raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Laoküla külas. Peatus avati 1962. aastal.[viide?] Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee ääres 43,5 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Põllküla ja Paldiski raudteejaama vahele. Nõukogude ajal kontrolliti Laokülas Paldiski linna sõitjate dokumente. Alates 2010. aasta märtsist on peatuses kasutusel uus 55 cm kõrgune perroon pikkusega 30 meetrit. Rongi siseneda ja väljuda saab seal seega ainult läbi rongi C-ala. Enne uue perrooni ehitust oli kasutusel umbes 200 meetri pikkune ja 110 cm kõrgune perroon, mis lammutati 2010. aastal. Piletihinnalt kuulub Laoküla IV tsooni. Laokülas peatuvad AS Elroni Tallinnast Paldiskisse sõitvad elektrirongid. "Tallinna ja Harjumaa elektriraudtee: Laoküla". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. detsember 2005. Vaadatud 4. jaanuaril 2010. AS Eesti Raudtee raudteerajatistel teostatavad operatsioonid "Elroni blogi". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. september 2015. Vaadatud 27. septembril 2015. http://elron.ee/wp-content/uploads/2016/01/elron_A2_hinnakiri_13012016.pdf Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
Kulna raudteepeatus

Kulna raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Kulna ja Ohtu küla vahel. Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Turba raudtee ääres 30,1 km kaugusel Balti jaamast. Avati aastal 1928. Peatus jääb Keila ja Vasalemma raudteepeatuse vahele. Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 30 meetrit. Siseneda ja väljuda saab vaid läbi rongi C-ala.. Peatuses peatuvad AS Elroni Tallinnast Turbasse sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus III ja IV tsooni. "Tallinna ja Harjumaa elektriraudtee: Kulna". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. märts 2008. Vaadatud 4. jaanuaril 2010. AS Eesti Raudtee raudteerajatistel teostatavad operatsioonid http://elron.ee/wp-content/uploads/2016/01/elron_A2_hinnakiri_13012016.pdf Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
Kibuna raudteepeatus

Kibuna raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Saue vallas Kibuna külas. Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Turba raudtee ääres. Peatus jääb Vasalemma ja Laitse raudteepeatuse vahele. Tegu on esimese pärast Eesti taasiseseisvumist rajatud elektriraudtee peatuskohaga, kus rongid hakkasid peatuma 1. veebruaril 2005. Selles kohas oli enne juba olemas Nõukogude okupatsiooni ajal kohalike suvilaomanike initsiatiivil ehitatud perroon, kuid seda ei võetud valede gabariitide tõttu kasutusse. Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 100 meetrit. Peatuses peatuvad Elroni Tallinnast Turbasse sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni. Pressiteade: Kibuna raudteepeatus. Kernu Vallavalitsus. http://elron.ee/wp-content/uploads/2016/01/elron_A2_hinnakiri_13012016.pdf Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles) "Elektriraudtee esimene uus peatuskoht pärast taasiseseisvumist". Eesti Päevaleht. 27. detsember 2004. Vaadatud 04.01.2009.
Laitse raudteepeatus

Laitse raudteepeatus on raudteepeatus Harju maakonnas Saue vallas Kaasiku külas. Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Turba raudtee ääres 43 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Kibuna ja Jaanika raudteepeatuse vahele. Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 100 meetrit. Peatuses peatuvad Elroni Tallinnast Turbassee sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni. "Tallinna ja Harjumaa elektriraudtee: Laitse". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. september 2015. Vaadatud 4. jaanuaril 2010. AS Eesti Raudtee raudteerajatistel teostatavad operatsioonid http://elron.ee/wp-content/uploads/2016/01/elron_A2_hinnakiri_13012016.pdf Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
Personaalne auaste

Personaalne auaste NSVL-is oli sõjaväes ja poolsõjaväestatud (paramilitaarsetes) organisatsioonides kasutatav auaste, mis antakse teenistujatele nende isikliku tegevuse alusel ning ei ole seotud nende ametikohaga. Vastavalt 1935. aasta 16. oktoobril NSV Liidu Kesktäitevkomitee esimehe Mihhail Kalinini, NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu esimehe Vjatšeslav Molotovi ja NSV Liidu Kesktäitevkomitee sekretäri I. Akulovi poolt vastuvõetud NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse töötajate teenistuse põhimäärusele (Положение о прохождении службы начальствующи составом Главного управления государственной безопасности Народного комиссариата внутренних дел Союза ССР) kehtestati NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse töötajatele senisest sõjaväelistest auastmetest erinevad personaalsed auastmed. Täiendavalt kandsid riikliku julgeoleku juhtivkoosseisu seersandid, nooremleitnandid, leitnandid ja kaptenid vormiriietuse lõkmetel hõbedavärvi põimiku kujutist; riikliku julgeoleku juhtivkoosseisu majorid, vanemmajorid, 3. järgu, 2. järgu ja 1. järgu riikliku julgeoleku komissarid lõkmetel kullavärvi põimiku kujutist. Nõukogude Liidu kommunistlikus parteis, mis oli üles ehitatud kindlat käsuliini ja alluvusvahekordi arvestades, olid "personaalseteks auastmeteks" reakoosseisul: NLKP liikme kandidaat; NLKP liige; Nõukogude Liidu kommunistlikus parteis juhtivkoosseisu "personaalseteks auastmeteks" kesktasemel ehk liiduvabariigi kommunistlikus parteis olid: NLKP linna- või rajoonikomitee liikmed NLKP liiduvabariigi KK liikmekandidaadid; NLKP liiduvabariigi KK liikmed;  Pikemalt artiklis EKP KK NSV Liidu keskvõimu tasemel olid "personaalseteks auastmeteks": NLKP KK liikmekandidaadid; NLKP KK liikmed; NLKP KK juures asuva Parteikontrolli Komisjoni liikmekandidaadid; NLKP KK juures asuva Parteikontrolli Komisjoni liikmed; NLKP KK Poliitbüroo liikmekandidaadid; NLKP KK liikmekandidaadid; NLKP KK Poliitbüroo/Presiidiumi liikmekandidaadid; NLKP KK Poliitbüroo/Presiidiumi liikmed; NLKP KK sekretär; NLKP KK 1. sekretär; NLKP KK peasekretär "ПОЛОЖЕНИЕ о прохождении службы начальствующим составом Главного управления государственной безопасности Народного Комиссариата Внутренних Дел Союза ССР". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. jaanuar 2010. Vaadatud 4. jaanuaril 2010.
Jalgpallihaigla

Jalgpallihaigla on Eesti jalgpallikoondise fänne ühendav mittetulundusühing. Ühingul on üle 600 liikme. JK Jalgpallihaigla Copa Jalgpallihaigla Jalgpallihaigla ajaloo lühiulevaade Jalgpallihaigla koduleht
Sportland Arena

Sportland Arena on kunstmuru kattega jalgpalliväljak Tallinnas. Väljak on A. Le Coq Arena harjutusväljak. Varem kandis staadion nime A. Le Coq MiniArena. Staadioni aadress on Jalgpalli 19. See on üks vähestest Eesti soojendusega kunstmuruplatsidest. Jaanuaris 2018 valmis 1198-kohaline tribüün. Varakevadel ja hilissügisel kasutab väljakut Meistriliiga meeskonnad Flora ja FC Levadia. Lisaks on see koduväljakuks paljudele madalamate liigade meeskondadele. Hea uudis koduse vuti sõpradele: Lillekülas asuva Sportland Arena üks tribüün on valmis Sportland Arena Eesti spordiregistris MiniArenast saab Sportland Arena Soccernet, 3. märts 2006 Sportland Arena saab Eesti moodsaima kunstmurukatte ERR Sport, 30. september 2011 Sportland Arena läbis FIFA ülevaatuse jalgpall.ee, 19. aprill 2013 Fotod: järgmise hooaja alguseks võib valmida Sportland Arena uus tribüün Soccernet.ee, 31. august 2017 Sportland Arena ning jalgpallihall said uue aadressi Postimees, 18. juuni 2019
Batkeni oblast

Batkeni oblast on 1. järgu haldusüksus Kõrgõzstanis. Ta on riigi oblastitest edelapoolseim. Piirneb välisriikidest Usbekistani ja Tadžikistaniga. Oblasti põhjaosa asub Fergana orus, lõunaosa ulatub Alai ja Turkestani ahelikku. Oblastis tegutseb Dugoba alpilaager.
Aafrika Rahvuskongress (Lõuna-Rodeesia)

Aafrika Rahvuskongress (African National Congress) oli partei Lõuna-Rodeesias. Selle esimeheks sai 1952. aasta alguses Joshua Nkomo. Partei osales 1953. aasta Rodeesia ja Njassalandi Föderatsiooni parlamendi valimistel, saamata ühtki kohta. Pärast seda lakkas partei faktiliselt tegutsemast. Püsima jäi Nkomo juhitud osakond Bulawayos. Septembris 1957 lõid Lõuna-Rodeesia Linnanoorsoo Liiga juhid George Nyandoro ja James Chikerema Lõuna-Rodeesia Aafrika Rahvuskongressi, kuhu võeti ka Nkomo organisatsioon.
Aafrika Rahvusnõukogu

Aafrika Rahvusnõukogu (African National Council) oli Rodeesia poliitiline organisatsioon. See asutati 16. detsembril 1971 ja 30. märtsil 1972 poliitilise organisatsioonina. Selle juht oli Abel Muzorewa. Aastal 1974 läks see vast loodud Ühendatud Aafrika Rahvusnõukogu koosseisu.
Aafrika Sõltumatuse Partei

Aafrika Sõltumatuse Partei (prantsuse Parti africain de l'indépendance; lühend PAI) oli Prantsuse Lääne-Aafrika vasakpoolne partei. See asutati 15. septembril 1957 Senegalis Thièsis. Kui Prantsuse Lääne-Aafrika 1958 kaotati, said kohalikest sektsioonidest iseseisvad parteid, mis osalt kandsid sama nime. 1. augustil 1960 partei järglane Senegalis keelustati. Senegalis on Aafrika Sõltumatuses Parteist tekkinud: Sõltumatuse ja Töö Partei (faktiliselt järjepidev) PAI-Rénovation (kannab ametlikult nime Aafrika Sõltumatuse Partei ja peab end sellega järjepidevaks) Ligue Démocratique/Mouvement pour le Parti du Travail Senegali Kommunistlik Partei (lühikest aega tegutsenud Hiina-meelne partei)
PAI-Rénovation

PAI-Rénovation (ametlikult Aafrika Sõltumatuse Partei (Parti Africain de l'Indépendance; lühend PAI)) on Senegali erakond, mis registreeriti 14. augustil 1976. Ta peab end järjepidevaks Aafrika Sõltumatuse Parteiga. Partei juht oli 2007. aastani Majhemout Diop (Majhmout Diop). Algse Aafrika Sõltumatuse Partei 1972. aasta kongressil heideti endine peasekretär Majhmoud Diop välja. Püüdes teha lõppu üheparteisüsteemile, andis Senegali Rahvuskogu 9. juulil 1975 seaduse kolmeparteisüsteemi moodustamiseks. Selle järgi pidi riigi poliitilises elus olema esindatud kolm ideoloogiat: liberalism, sotsiaaldemokraatia ja marksism-leninism. Valitsev Senegali Sotsialistlik Partei pidi esindama sotsiaaldemokraatiat ja peamine opositsioonipartei Senegali Demokraatlik Partei liberalismi. Aastal 1976 lubati Diopil eksiilist naasta. Ta koondas ruttu oma järgijad ning moodustas PAI Uuendamise Ajutise komitee. Tema abiliste seas olid Baba Ndiaye ja Bara Goudiaby. See rühmitus hakkas tegutsema faktiliselt eraldi parteina, mis nimetas end Aafrika Sõltumatuse Parteiks. Parteid hakati kutsuma PAI-Rénovation (PAI-Uuendus), et eristada teda algsest PAI-st (mida hüüti PAI-Sénégal). 14. augustil 1976 registreeriti PAI-Rénovation legaalse parteina Aafrika Rahvusnõukogu nime all. Talle anti kolmeparteisüsteemis vasakpartei roll. (PAI-Sénégal registreeriti hiljem (1981, pärast kolmeparteisüsteemi kaotamist Sõltumatuse ja Töö Partei (PIT) nime all.) 1978. aasta Senegali parlamendivalimistel tuli Diopi PAO kolmandale kohale 3734 häälega (0,3% häältest). Aastal 1979 ühines PAI-ga partei Ligue Démocratique/Mouvement pour le Parti du Travail Moussa Kane'i juhitud osa. 2001. aasta parlamendivalimistel sai partei 3682 häält (0,20%) ega saanud Rahvuskogus ühtki kohta. Partei on vasakpoolne (algselt kommunistlik). Ta nimetab end pannegristlikuks, panafrikanistlikuks ja sotsialistlikuks. Ta on kuulutanud oma eesmärkideks kõikide mustanahaliste ürituste kaitse, võitluse Aafrika ühtsuse eest ning lõpu tegemise inimese ekspluateerimisele inimese poolt. Partei deviis on "Organiseeritus, distsipliin, võitlus" (Organisation, discipline, combat). Tunnussõnad on Mom sa reew (sõltumatus), Bok sa reew (ühtsus) ja Défar sa reew (rahvuslik ülesehitus, areng). Partei värv on punane. Embleemil on ristatud vasar ja kõblas, mille kohal on must viisnurk punasel taustal. Lipul on must viisnurk punasel põhjal. Partei peakorter on Guédiawayes. Partei häälekandjad on ajaleht Monsareew (Momsarev) ja La Lutte. Koduleht
Džalal-Abadi oblast

Džalal-Abadi oblast on 1. järgu haldusüksus Kõrgõzstanis. Džalal-Abad Kara-Köl Kerben Kotškor-Ata Kök-Džanggak Majlõ-Suu Taš-Kömür Bazar-Korgon Gul'ma Jeriš Kara-Suu Toktogul
Praimer

Praimer on lühike (tavaliselt umbes kümme aluspaari pikkune) nukleiinhappe lõik, mis on DNA replikatsiooni alguskohaks. Enamasti on loodusliku DNA replikatsiooi puhul praimeriks RNA lõik. Paljud biokeemia ja molekulaarbioloogia laboritehnoloogiad vajavad praimeriks DNA lõiku.
Rudolph Fentz

Rudolph Fentz on tuntud kui fiktiivne ajarändur 1876. aastast 1950. aastasse. Väidetavasti ilmus vanaaegsetes riietes tundmatu mees 1950. aasta juunis New Yorgi tänavale ja jäi kohe pärast seda auto alla. Tema läbiotsimisel leiti 19. sajandi raha ja dokumendid, mis võimaldasid teda identifitseerida kui 1876. aastal kaduma läinud Rudolph Fentzi. Juhtumi kirjeldust on korratud arvukates paraväljaannetes. Tegelikult on kogu lugu väljamõeldis ja pärineb 1951. aastal ilmunud Jack Finney novellist. Rudolph Fentz, the Accidental Time Traveler
Parlamentaarne monarhia

Parlamentaarne monarhia on parlamentarismi vorm, kus riigipeaks on monarh, kellele kuulub vaid esindusfunktsioon ja ta ei oma poliitilist võimu. Parlamentarism Presidentaalne vabariik
Narõni oblast

Narõni oblast on 1. järgu haldusüksus Kõrgõzstanis. Nõukogude ajal oli see Tjan-Šani oblast.
Tai jalgpallikoondis

Tai jalgpallikoondis on Tai jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Taid rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel. Koduleht