Hjalmar Andersen

Hjalmar Johan Andersen (12. märts 1923 Rødøy – 27. märts 2013) oli norra kiiruisutaja, kolmekordne olümpiavõitja. Hjalmar Andersen võitis 1952. aasta taliolümpiamängudel Oslos kolm kuldmedalit. Samuti võitis ta kolm kulda maailmameistrivõistlustelt ja kolm kulda Euroopa meistrivõistlustelt. Andersen sõitis juba 1948. aasta taliolümpiamängudele Sankt Moritzisse, kuid norralasi oli koondises palju. Viimase koondisesisese katsevõistluse 1500 meetris Andersen võitis, aga sellegipoolest ei pandud teda sõitma. Arvestades seda, et Norra koondise nõrgemad liikmed said 14. ja 22. koha, võis see otsus vale olla. Siiski sai Norra kuld- ja pronksmedali. 3. veebruaril peetud 10 000 m distantsile Andersen saadeti, aga ilmaolud olid eriti halvad ja Andersen katkestas sõidu. Norralastest lõpetas üksainus. 1949. aasta Euroopa meistrivõistlustel Davosis püstitas Andersen 1500 meetris isikliku rekordi 2.16,4 ja 10 000 meetris maailmarekordi 16.57,4. Üldarvestuses pälvis ta hõbemedali. Kolmel järgmisel aastal võitis ta nii maailma- kui ka Euroopa meistrivõistlused ja tuli ka Norra meistriks. Üksnes viis kiiruisutajat on tulnud kolmel aastal järjest maailmameistriks üldkokkuvõttes. Neil aastatel püstitas ta ka kolm maailmarekordit. 1952. aasta taliolümpiamängudel Oslos tuli Andersen kolmekordseks olümpiavõitjaks. 17. veebruaril võitis ta 5000 m distantsi olümpiarekordiga 8.10,6, edestades teisi enam kui 10 sekundiga. Järgnesid hollandlane Kees Broekman ja teine norralane Sverre Haugli. Järgmisel päeval võitis ta 1500 m distantsi ajaga 2.20,4, edestades 0,2 sekundiga hollandlast Wim van der Voorti. Pronksmedali võitis 2.21,6-ga teine norralane Roald Aas. 19. veebruaril peeti 10 000 meetri sõit, kus Andersen edestas järgmisi 25 sekundiga, püstitades olümpiarekordi ajaga 16.45,8. Järgnesid Kees Broekman ja Rootsi uisutaja Carl-Erik Asplund. Esimeselt distantsilt, kus Andersen ei osalenud, sai Norra pronksmedali. Pärast olümpiamänge loobus Andersen tippspordist, kuid kaks aastat hiljem veendi ta naasma. Ta tuli taas Norra meistriks ja pääses olümpiakoondisse. 1954. aastal pälvis ta maailmameistrivõistlustel taas üldkokkuvõttes hõbemedali. 1956. aasta taliolümpiamängudel Cortina d'Ampezzos osales Andersen kahel pikemal uisudistantsil. 29. jaanuaril läbis ta 5000 m oma olümpiarekordist kiirema ajaga 8.06,5. Ajad olid aga edasi läinud ja see ei andnud enamat 11. kohast, kusjuures norralaste nelikust oli tema aeg nõrgim. Esikolmik jõudis alla 8 minuti. Boriss Šilkov võitis ajaga 7.48,7, edestades 8 sekundiga rootslast Sigvard Ericssoni. Pronksi pälvis Oleg Gontšarenko. 31. jaanuaril uisutas Andersen 10 000 m ajaga 16.52,6, olles norralastest kolmas. See andis talle 6. koha. Sigvard Ericsson võitis 16.35,9-ga, järgnesid Knut Johannesen Norrast (16.36,9) ja Oleg Gontšarenko. Andersen oli esimene kiiruisutaja, kes läbis 10 000 meetri distantsi alla 17 minuti. Ta püstitas neli maailmarekordit: Anderseni isiklikud rekordid distantsiti: 500 meetrit – 43,70 (1951) 1000 meetrit – 1.30,60 (1954) 1500 meetrit – 2.16,40 (1949) 3000 meetrit – 4.49,60 (1954) 5000 meetrit – 8.06,50 (1956) 10 000 meetrit – 16.32,60 (1952) Andersen abiellus oma lapsepõlvekallima Gerdiga. Nad said kolm last. Abielu kestis kuni naise surmani 2004. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2009. Vaadatud 29. märtsil 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Hjalmar Andersen Hjalmar Andersen veebisaidil Olympedia (inglise)