laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aafrika mängud

Aafrika mängud on olümpiamängude sarnane spordivõistlus, milles osalevad Aafrika riikide sportlased. Mänge korraldab Aafrika Rahvuslike Olümpiakomiteede Assotsiatsioon. Need toimuvad alates 1965. aastast põhimõtteliselt iga nelja aasta tagant. Mängud on ROK-i poolt tunnustatud. 1965. aasta Aafrika mängud Brazzaville'is (Kongo Vabariik), 18. juuli – 25. juuli 1965 1969. aasta Aafrika mängud Bamakos (Mali); jäid sõjaväelise riigipöörde tõttu ära 1973. aasta Aafrika mängud Lagoses (Nigeeria), 7. jaanuar – 18. jaanuar 1973 1978. aasta Aafrika mängud Alžiiris (Alžeeria), 13. juuli – 28. juuli 1978 1987. aasta Aafrika mängud Nairobis (Keenia), 1. august – 12. august 1987 1991. aasta Aafrika mängud Kairos (Egiptus), 20. september – 1. oktoober 1991 1995. aasta Aafrika mängud Harares (Zimbabwe), 3. september – 23. september 1995 1999. aasta Aafrika mängud Johannesburgis (Lõuna-Aafrika Vabariik), 10. september – 19. september 1999 2003. aasta Aafrika mängud Abujas (Nigeeria), 5. oktoober – 17. oktoober 2003 2007. aasta Aafrika mängud Alžiiris (Alžeeria), 11. juuli – 23. juuli 2007 2011. aasta Aafrika mängud Maputos (Mosambiik), 15. juuli – 27. juuli 2011 2015. aasta Aafrika mängud Brazzaville'is (Kongo Vabariik) 4. september – 19. september 2015 2019. aasta Aafrika mängud Rabatis (Maroko) 19. august – 31. august 2019 2024. aasta Aafrika mängud Accras (Ghana) (8.–23. märts 2024) 2027. aasta Aafrika mängud Kairos (Egiptus) 2031. aasta Aafrika mängud Kinshasa (Kongo DV) Taust Ülevaade
23 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 23 sõidab Kadaka ja Bussijaama peatuse vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel. Väljumised 15-24 minuti tagant
23A

Tallinna bussiliin 23A sõitis Autobussijaama ja Kadaka vahel. Liini teenindas Tallinna Autobussikoondis ning liiklus toimus kõigil päevadel. Tallinna bussiliin 23 Tallinna ühistranspordiliinid
Idapiirkond

Idapiirkond on haldusüksus mitmes riigis: Idapiirkond Burkina Fasos Idapiirkond Fidžil Idapiirkond Ghanas Idapiirkond Kamerunis Idapiirkond Nepalis Idapiirkond Ugandas
Läänepiirkond

Läänepiirkond on haldusüksus mitmes riigis: Läänepiirkond Fidžil Läänepiirkond Gambias Läänepiirkond Ghanas Läänepiirkond Kamerunis Läänepiirkond Nepalis Läänepiirkond Sierra Leones Läänepiirkond Ugandas
Põhjapiirkond

Põhjapiirkond on haldusüksus mitmes riigis: Põhjapiirkond Burkina Fasos Põhjapiirkond Fidžil Põhjapiirkond Ghanas Põhjapiirkond Kamerunis Põhjapiirkond Malawis Põhjapiirkond Ugandas Põhjapiirkond Brasiilias ei ole haldusüksus.
UNESCO maailma mälu register

UNESCO maailma mälu register (inglise Memory of the World Register) on UNESCO register, mis sai alguse 1992. aastal käivitatud maailma mälu programmist. Programmi eesmärk on säilitada maailmaajaloos olulist dokumentaalset pärandit, teha see igaühele kättesaadavaks ning teadvustada ajaloolise mälu tähtsust. Register loodi aastal 1995 ja esimesed sissekanded tehti 1997. aastal. Registrisse kandmise otsustab rahvusvaheline komisjon, mis kohtub iga kahe aasta tagant. Maailma mälu registrisse on kantud nii arhiive, raamatukogusid kui ka üksikdokumente. Juunis 2013 oli registris 293 kannet. Eestist on UNESCO maailma mälu registrisse kantud: 2009 – Balti ketti puudutavad dokumendid (koos Läti ja Leeduga) The Baltic Way - Human Chain Linking Three States in Their Drive for Freedom. Documentary heritage submitted by Estonia, Latvia and Lithuania and recommended for inclusion in the Memory of the World Register in 2009. Sissekanne UNESCO maailma mälu registris (inglise keeles) The Memory of the World Register of UNESCO (viimati vaadatud 22. august 2018) Safeguarding the documentary heritage of humanity (inglise keeles)
IT-1

IT-1 (vene keeles: Истребитель танков–1, Istrebitel’ tankov–1, tõlkes 'tankihävitaja-1') oli Nõukogude Liidus külma sõja ajal konstrueeritud raketitank. See põhines T-62-l ning oli ainus raketitank, mis ka seeriatootmisse jõudis ja relvastusse võeti. Raketitanke ehitati Nõukogude Liidus 1950. aastate lõpus ja 1960. aastatel. Nikita Hruštšov soosis raketitanke ja eelistas neid rasketankide asemel. Mitme projekti seas sai asja ainult ühest. Leonid Kartsevi juhtimisel konstrueeriti Uurali vagunitehases T-62 põhinev katsetank objekt 150. See võeti tootmisse nimega IT-1 ja aastatel 1968–1970 toodeti seda 40–60 masinat. Välimuselt meenutas IT-1 tanki, millel puudub suurtükk. Kere ja veermik on samad, mis T-62-l. Relvastuseks oli 15 tankitõrjeraketti Drakon ja üks 7,62 mm kuulipilduja 2000 padruniga. Drakoni lennuulatus oli 4–5 km ja seda juhiti raadio abil. Drakonil esines mitmeid puudusi: sellega sai lasta ainult tanke, näiteks jalaväe vastu oli see kasutu. Lennu ajal vänderdas rakett vertikaaltasandis ja seega oli võimatu tulistada tornini maase kaevunud tanke. Lasta ei saanud ka kuigi lähedale ja tanki ette jäi surnud ala. Ehitati ka üks turbiinmootoriga prototüüp IT-1T. IT-1 võeti 1968. aastal relvastusse, kuid õppuste käigus selgusid eespool kirjeldatud puudused ja 1970. aastal võeti tank relvastusest maha, kuna ei osutunud praktiliseks. Olemasolevad IT-1-d muudeti soomustatud evakuatsioonimasinateks. Vähemalt üks eksemplar on säilinud Kubinka tankimuuseumis. Õun, lk 76–77 Mati Õun. Tankid, mis ei vallutanud Euroopat. Tallinn Sentinel 2005 ISBN 9985960904
Enn Laansoo

Enn Laansoo (sündinud 3. märtsil 1958 Tallinnas) on eesti arhitekt. 1976. aastal lõpetas ta Tallinna 2. Keskkooli. Arhitekti diplomi sai ta 1982. aastal Eesti Riiklikust Kunstiinstituudist. Aastatel 1987–1988 oli ta ERKI arhitektuuriteaduskonnas vanemõpetaja ning aastatel 1999–2007 Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriteaduskonnas külalisõppejõud. Aastast 1983 on ta Eesti Arhitektide Liidu liige, aastatel 1987–1990 oli juhatuse liige. Aastatel 1997–2000 oli ta Tallinna Linna Arhitektuurinõukogu liige. http://www.laansoo.ee
Vallaspant

Vallaspant on vallasasjale seatud pandiõigus. Vallaspant jaguneb käsipandiks ja registerpandiks. Vallaspandist räägib asjaõigusseaduse 2. peatükk. Asjaõigusseadus Kõve, Villu (1993). Vallaspant. Juridica, 4, 87−89.
Registerpant

Registerpant on piiratud asjaõigus, mille alusel on isikul, kelle kasuks registerpant on seatud, õigus pandiga tagatud nõude rahuldamisele panditud eseme arvel. Registerpanti saab seada patendile, kaubamärgile, tööstusdisainilahendusele, kasulikule mudelile, sordile, mikrolülituse topoloogiale, mootorsõidukile ja õhusõidukile, kui need on kantud registrisse, mille andmed on avalikud ja mille pidamine on reguleeritud seadusega sätestatud korras.
Sipa oja

Sipa oja (ka Sipa peakraav) on oja Raplamaal Märjamaa vallas Sipa külas. Oja pikkus on 4 km ja valgla pindala 3,6 km². See suubub paremalt Kasari jõkke (60,5 km suudmest). Oja ületavad Märjamaa–Koluvere maantee ja Sipa–Mõraste tee. Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Sipa oja keskkonnaregistri kood on VEE1108800. Sipa oja keskkonnaportaalis
Joonaoja

Joonaoja (ka Sipa kraav) on oja Raplamaal Märjamaa vallas Sipa külas. Oja pikkus on 4,3 km ja valgla pindala 3,7 km². See suubub vasakult Kasari jõkke (60,2 km suudmest). Oja ületab Märjamaa–Koluvere maantee. Kraavi suue on umbes 200–300 m ulatuses kaheharuline. Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Joonaoja keskkonnaregistri kood on VEE1108900. Joonaoja keskkonnaportaalis
Töötuba

Töötuba (ka õpituba, õpikoda; ei soovitata termineid tööpaja, tööpada; inglise keeles workshop) on hariduses üks õppetöö vorme, kus asjatundja juhendab kokku tulnud huvilisi. Töötuba toimub tavaliselt lühikese intensiivkursusena väikses rühmas moderaatori juhendamisel. Eesmärk on konkreetse probleemi teoreetiline ja praktiline lahendamine. Töötuba võimaldab osavõtjatevahelist intensiivset kogemustevahetust, uute lahenduste väljatöötamist ja annab impulsi osavõtjate edasiseks arenguks. Töötoad on tavaliselt ajaliselt piiratud ja võivad toimuda suuremate ettevõtmiste – messide, festivalide, koolitusprogrammide – osana. Olenevalt tekstist võib töötoa, õpitoa või õpikoja asemel sobida ka seminar, õppus, ideeturg, meistriklass või meistrikursus. Eestikeelses tekstis ei ole tarvidust kasutada ingliskeelset tsitaatsõna workshop. "Tööpaja". Ametniku soovitussõnastik. Vaadatud 8. aprill 2019. Tiiu Erelt, Mari Kadakas, Ulve Kala-Arvisto, Inger Kraav, Viivi Maanso, Helin Puksand, Eva Tamm, Inge Unt (2014). "Töötuba". Hariduse ja kasvatuse sõnaraamat. Vaadatud 8. aprill 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "Workshop". Keelenõuvakk. August 2004. Vaadatud 8. aprill 2019. "Töö toas, kojas või pajas?". Universitas Tartuensis. Aprill 2019. Vaadatud 8. aprill 2019.
Märjamaa peakraav

Märjamaa peakraav (ka Soema oja) on kraav Raplamaal Märjamaa vallas Mõraste, Rangu, Sipa ja Sõtke külas. Peakraavi pikkus on 8,6 km ning see suubub vasakult Kasari jõkke (56 km suudmest). Peakraavi valgla on 34 km². Kraavi suubub vasakult Sõtke kraav (4,5 km suudmest). Peakraavi lähte lähedal ületab selle Märjamaa–Koluvere maantee. Peakraav on tugevasti muudetud avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Märjamaa peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1109000. Märjamaa peakraav keskkonnaportaalis
Metafüüsika 13

"Metafüüsika" 13. raamat ehk "Metafüüsika" raamat Μ on Aristotelese teose "Metafüüsika" kolmeteistkümnes raamat. Raamat sisaldab ideedeõpetuse kriitikat. Julia Annas. Metaphysics Books M and N, tõlgitud kommentaariga, Oxford: Oxford University Press 1988.
Sõtke kraav

Sõtke kraav (ka Sõtküla peakraav) on kraav Raplamaal Märjamaa vallas Rangu ja Sõtke külas. Kraavi pikkus on 3,5 km ning see suubub vasakult Märjamaa peakraavi (4,5 km suudmest). Kraavi valgla on 18 km². Kraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Sõtke kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1109100. Sõtke kraav keskkonnaportaalis
Pühajõgi (Kasari)

Pühajõgi (ka Pühaoja) on jõgi Raplamaal Märjamaa vallas Paeküla, Sõtke ja Tolli külas. Jõgi suubub Tolli ja Paeküla piiril umbes 400 m Paeküla – Vana-Vigala teest loodes vasakult Kasari jõkke (52,1 km suudmest). Jõgi on savika veega mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Jõe vett kasutab majanduslikult (vee erikasutusloaga) Kuuda Hooldekodu OÜ. Pühajõe keskkonnaregistri kood on VEE1109200. Pühajõgi keskkonnaportaalis
Härjaoja

Härjaoja (ka Paeküla oja) on oja Raplamaal Märjamaa vallas Paeküla, Kaguvere ja Tolli külas. Oja lähe asub Paekülas umbes 800 m Märjamaa–Konuvere teest idas. Oja suubub Tolli külas umbes 800 m Paeküla – Vana-Vigala teest loodes vasakult Kasari jõkke (45,5 km suudmest). Ojja suubub paremalt Kaguvere oja (4,8 km suudmest). Oja ületavad Märjamaa–Konuvere tee (Härgoja sild) ja Paeküla – Vana-Vigala tee. Oja on savika veega mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Härjaoja keskkonnaregistri kood on VEE1109300. Härjaoja keskkonnaportaalis
Kaguvere oja

Kaguvere oja on oja Raplamaal Märjamaa vallas Kaguvere külas. Oja lähe on Märjamaa–Koluvere maanteest 500 m edelas. Oja suubub paremalt Härjaojja (4,8 km suudmest). Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Kaguvere oja keskkonnaregistri kood on VEE1109400. Kaguvere oja keskkonnaportaalis
Urevere oja

Urevere oja on oja Raplamaal Märjamaa vallas Loodna, Mõraste, Sipa, Teenuse, Urevere ja Vilta külas. Oja lähe on Sipa külas Märjamaa–Koluvere maanteest 1 km loodes. Oja suubub Teenuse külas Teenuse sillast idas paremalt Kasari jõkke (41,2 km suudmest). Oja ületavad Märjamaa–Koluvere maantee ja Teenuse–Tolli tee. Oja on savika veega mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Urevere oja keskkonnaregistri kood on VEE1109500. Urevere oja keskkonnaportaalis
Gamma Ray

Gamma Ray on Saksamaa power metali ansambel, mis tegutseb aastast 1989. Gamma Ray rajajaks oli power metali loojaks peetava, Saksamaa ühe tuntuma metal-bändi Helloweeni kitarrist Kai Hansen. Hanseni Helloweenist lahkumise täpsed põhjused on tänini selgusetuks jäänud. Igal juhul rajas Hansen neli aastat pärast Helloweeni rajamist uue bändi, mille ta nimetas Gamma Rayks. Esialgu oli bändi lauljaks Hanseni vana sõber Ralf Scheepers, kes 1993. aastal bändist lahkus, lootes saada Judas Priesti uueks lauljaks, aga kui see ebaõnnestus, rajas oma bändi Primal Fear. Seetõttu otsustas Kai Hansen ise Gamma Ray lauljaks hakata. Lisaks laulmisele ja kitarrimängule on ta ka bändi peamine laulukirjutaja. Pärast 1997. aastal ilmunud albumit "Somewhere Out In Space" sai bänd ülemaailmselt tuntuks. Gamma Ray on jäänud Saksamaa üheks tuntumaks metal-bändiks tänini. Kai Hansen – laulja (1993/1994–), kitarr (1989–) Henjo Richter – kitarr, klahvpillid (1997–) Dirk Schlächter – kitarr (1990–1997), basskitarr (1997–) Michael Ehré – trummid (2012–) Daniel Zimmermann – trummid (1997–2012) Thomas Nack – trummid (1992–1997) Jan Rubach – bass (1993–1997) Ralf Scheepers – laulja (1989–1994) Uwe Wessel – bass (1989–1993) Uli Kusch – trummid (1990–1992) Matthias Burchardt – trummid (1989–1990) Heading for Tomorrow (1990) Sigh No More (1991) Insanity and Genius (1993) Land of the Free (1995) Somewhere Out in Space (1997) Power Plant (1999) No World Order (2001) Majestic (2005) Land of the Free II (2007) To The Metal! (2010) Empire of The Undead (2014) http://www.gammaray.org/ Bändi ametlik veebileht
Kinnispant

Kinnispant on kinnisasjale seatud pandiõigus. Kinnispant jaguneb hüpoteegiks ja kohtulikuks hüpoteegiks.
Semjon Farada

Semjon Lvovitš Farada (vene Семён Львович Фарада; õieti Semjon Lvovitš Ferdman (vene keeles Семён Львович Фердман)); 31. detsember 1933 – 20. august 2009 Moskva) oli juudi päritolu Venemaa teatri- ja filminäitleja. Semjon Farada oli Moskva Taganka teatri näitleja. Selle kõrvalt tegi ta ligi 70 filmirolli. Semjon Farada suri 20. augustil 2009, olles 75-aastane. Ta maeti 24. augustil Moskva Trojekurovo kalmistule. 1991 – Vene NFSV teeneline kunstnik 1999 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik "Armastuse valem" "Garaaž" "Minu sõber Ivan Lapšin" "Edasi, gardemariinid!" "Hääl" "Võlurid" Всё о Семене Фараде Главное — живи, Сёмка… (воспоминания сестры С. Л. Фарады) Фотография родителей, Л. С. и И. Д. Фердман Фото с женой С. Фарада с женой (М. В. Полицеймако), матерью, сыном, тёщей (Е. М. Фиш) и племянницами
Kohtulik hüpoteek

Kohtulik hüpoteek on hüpoteek, mille kohus on seadnud hagi tagamiseks või kohtulahendi alusel rahuldatud nõude tagamiseks. Asjaõigusseadus 2. jagu "Kohtulik hüpoteek"
Induktiivsus

Induktiivsus on elektromagnetilist induktsiooni iseloomustav füüsikaline suurus. Induktiivsuse tähis on L {\displaystyle L} (tõenäoliselt Heinrich Lenzi nime järgi) ja mõõtühik henri (ameerika füüsiku Joseph Henry järgi). Igal elektrijuhil (nt juhtmekeerul, poolil jm juhtival kontuuril) on teatav induktiivsus, sest juhti läbiva vooluga kaasneb alati magnetväli: Φ = L I . {\displaystyle \Phi =L\,I.} Siin on induktiivsus L {\displaystyle L} võrdetegur – eneseinduktsiooni tegur – magnetvoo Φ {\displaystyle \Phi } ja seda põhjustava voolu I {\displaystyle I} vahel. Järelikult induktiivsus L = Φ I , {\displaystyle L={\frac {\Phi }{I}},} kus Φ {\displaystyle \Phi } on ühe keeruga piiratud pinda läbiv magnetvoog. Kui poolil on N {\displaystyle N} keerdu, siis selle induktiivsus L = N Φ I = Ψ I , {\displaystyle L={\frac {N\Phi }{I}}={\frac {\Psi }{I}},} kus Ψ = N Φ {\displaystyle \Psi =N\Phi } on pooli kõigi keerdudega ahelduv koguvoog – aheldusvoog. Induktiivsust väljendatakse ka eneseinduktsiooni elektromotoorjõu E {\displaystyle E} ja voolu muutumise kiiruse d I / d t {\displaystyle \mathrm {d} I/\mathrm {d} t} jagatisena: L = E d I / d t . {\displaystyle L={\frac {E}{\mathrm {d} I/\mathrm {d} t}}.} Valemist tuleneb, et juhi induktiivsus on arvuliselt võrdne eneseinduktsiooni elektromotoorjõuga (voltides), kui voolutugevus selles juhis muutub kiirusega üks amper sekundis. Induktiivsus avaldub võimena takistada eneseinduktsiooni tõttu voolu muutumist. Näiteks mida suurem on pooli induktiivsus, seda aeglasemalt alalisvool sisselülitamise järel poolis tugevneb. Vahelduvvooluahelas suureneb koos induktiivsuse ja sagedusega pooli induktiivtakistus. Juhul kui voolu muutus ühes kontuuris (näiteks trafo mähises) indutseerib vastastikuse induktsiooni teel elektromotoorjõu ka teises kontuuris (teises mähises), on tegemist vastastikuse induktiivsusega. Vastastikuse induktiivsuse tähis on M või Lmn , mõõtühik ikka henri. Induktiivsus sõltub elektrijuhtide mõõtmetest ja kujust, magnetvooga ahelduvate keerdude arvust ning keskkonna magnetilisest läbitavusest, vastastikune induktiivsus lisaks juhtide omavahelisest kaugusest ja asendist. Induktiivsed komponendid, nagu induktiivpoolid, mida läbib elektrivool salvestavad energiat oma magnetvälja kujul. Poolis salvestub voolga I {\displaystyle I} ,energia W = L I 2 2 . {\displaystyle W={\frac {LI^{2}}{2}}.} Induktiivsust omav elektriahela element avaldab vahelduvvoolule reaktiivtakistust, mida nimetatakse ka induktiivtakistuseks. Induktiivtakistus X L {\displaystyle X_{\text{L}}} on võrdeline induktiivsusega ja vahelduvvoolu sagedusega f {\displaystyle f} : X L = 2 π f L . {\displaystyle X_{\text{L}}=2\pi fL.} Induktiivsuse arvutusvalemeid vt Induktiivpool. Vastastikune induktsioon Eneseinduktsioon Induktiivsus Elektriahelad: 2.2.4 Vastastikune induktiivsus
VAZ-2105

VAZ 2105 on niinimetatud 5. seeria VAZ sõiduauto. Esimesed 2105 tüüpi sõiduautod valmistati Venemaal 1980. aastal. VAZ 2105 ehitati samale põhjale kui kõik eelnevad tagaveolised VAZ-id, kuid auto välimust muudeti vastavalt 1980ndate stiilile nurgelisemaks. Samuti võeti baasversioonis autol kasutusele moderniseeritud, nukvõlli hammasrihmajamiga mootor. Vaz 2105 oli üks Ladadest, mille baasil ehitati ralliauto, mis kandis nime Lada VFTS. 2105 kapotialune Lada VFTS Lada VFTS
Olümpos (Küpros)

Olümpos (kreeka keeles Ólympos) on mägi Küprose saare edelaosas Tróodose mäestikus, Küprose kõrgeim tipp (1952 m). "Geograafia ja kliima. Küprose saatkond Washingtonis". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. jaanuar 2019. Vaadatud 23. augustil 2009.
Kino

Kino on filmide näitamisega tegelev asutus, samuti selleks otstarbeks ehitatud või kasutatav hoone või mingi muu hoone (kultuurimaja vms) osa. Kino ajalugu sai alguse ajast, mil prantsuse vennad Lumière'd korraldasid Pariisis esimese tasulise filmiseansi. Programmis näidati lühifilmi sellest, kuidas rong saabub jaama. See stseen ehmatas oma tõelisuses vaatajaid. Esimene kinoks ehitatud maja Eestis avati 17. aprillil 1908 Tartus Ülejõel – elektriteater Illusion, kus oli 360 istekohta. 4–6. aprilli kava oli järgmine: 1) kapp, 2) meri kuupaistel, 3) kuradi reisikäik, 4) armukadedus ja nõdrameelsus, 5) nõid ja liblikad, 6) tulekahju. Tallinnas sai 1908. aasta esimesel poolel filme vaadata mitmes kohas. Balti jaama lähedal Näituseväljaku paviljonis tegutses rändkino Grand Imperial Vio, Harjumäel The English Biograph Co. London ning Merepuiesteel Promenaadi ääres Rotermanni ja piiritusevabriku vastas kinonäitamiseks kohandatud teatris Modern. Rataskaevu tänaval näitas elavpilte Karl Stefani Elektro-Biograph. Kevadel 1908 hakati Tallinna endise saksa teatri asemele Vene turul, praeguse Musumäe vastas, ehitama uut kinohoonet Metropol, mis avati 26. juulil 1908 kell pool üheksa õhtul. 1926. aastal oli Tallinnas 17 kino, Tartus 5, Narvas 3, Valgas, Pärnus, Rakveres ja Viljandis 2. Öömisjoni seltsi koosolekul 28. detsembril 1932 väljendas pastor Adalgoth Seck oma muret selle üle, et mõned kirikuõpetajad joovad, suitsetavad ja külastavad kinosid, selle asemel et oma eeskujuga kasvatavalt mõjuda. Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu natsionaliseeris oma otsusega 30. septembrist 1940 Eestis 47 kino. Tallinnas tegutses sellal 14 kino, Nõmmel oli siis kaks kino. 1991. aastal oli Tallinnas 12 kino. 2007. aastal tegutses Eesti Filmi Sihtasutuse andmetel Eestis 12 kino kokku 67 saaliga.  Pikemalt artiklis Eesti kinode loend, Tallinna kinode loend Üks sajast lahtisest otsast. Sirp. 25. aprill 2008 Elu mädapaiseid lahkamas. Sõnumed, 29. detsember 1932, nr 299, lk 3 Ajaproov: Kino "Ajaproovi" saade Eesti kinode ajaloost. Saatejuht Mati Talvik, režissöör Indrek Kangur. ERR-i arhiiv. Oliver Orro. Liikuvate piltide kaunid raamid ehk kino kui kogunemisarhitektuur TeMuKi, 2012/10. (Näitusest "Lähme kinno! Kuurist kobarkinoni – sajand eesti kinoarhitektuuri")
Teleoloogia

Teleoloogia on filosoofiline õpetus eesmärgipärasusest. Teleoloogia kasutab olulise mõistena Aristotelese lõpp-põhjuse (causa finalis) mõistet. intentsionaalsus teleonoomia
Islami kalender

Islami kalender on muslimite ajaarvamist kajastav kalender. Selle alguseks loetakse meie ehk kristliku ajaarvamise 16. juulit 622, see tähendab Muḩammadi väljarände (hidžra) aega Mekast Mediinasse. Arvatavasti kehtestas islami kalendri kaliif Omar II. Islami kalender on ametlik kalender mõnes Pärsia lahe äärses riigis, sealhulgas Saudi Araabias. Teised muslimiriigid kasutavad ametlikult Gregoriuse kalendrit ning pöörduvad islami kalendri poole religioossetel põhjustel. Erinevalt läänes kasutatavast päikesekalendrist on islami kalender kuukalender. See põhineb kuu liikumisel, sisaldades 12 kuud; islami kalendri aasta on 11 päeva võrra meie aastast lühem. Kuu keskmine pikkus islami kalendris võrdub ligikaudu sünoodilise kuuga. Islami kalendri aasta koosneb 12 kuust: Muharram Safar Rabi' al-awwal (ehk Rabi' I) Rabi' al-thani (ehk Rabi' II) Jumada al-awwal (ehk Jumada I) Jumada al-thani (ehk Jumada II) Rajab Sha'ban Ramadan ehk Ramadaan Shawwal Dhu al-Qi'dah Dhu al-Hijjah Iraani kalender Ajaarvamine Islami ja Gregoriuse kalendrite teisendaja
Yukifumi Murakami

Yukifumi Murakami (jaapani keeles 村上幸史 Murakami Yukifumi; sündinud 23. detsembril 1979) on jaapani meesodaviskaja. Yukifumi Murakami võitis 2009. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Berliinis odaviskes pronksmedali tulemusega 82,97. Sama võistluse eelvõistlusel püstitas ta isikliku rekordi 83,10.
Väärtakjas

Väärtakjas (Xanthium L.) on taimede perekond korvõieliste sugukonnast. Väärtakjaid esineb umbes 20 liiki soojades- ja paraskliimavöötmetes. Nad on pärismaised Ameerikas ja Ida-Aasias. Väärtakjad on üheaastased rohttaimed rohekate ühesooliste õitega. Emasõitel on kattelehtedel haakuvad astlad. Xanthium strumarium L. – pugu-väärtakjas subsp. italicum – lääne-väärtakjas Xanthium spinosum – astel-väärtakjas
Lõpp-põhjus

Lõpp-põhjus ehk eesmärkpõhjus (ladina causa finalis) on põhjus, mis seotud eesmärgiga. Aristotelese järgi on põhjuseid nelja liiki: causa materialis causa formalis causa efficiens (toimivpõhjus) causa finalis (lõpp-põhjus) teleoloogia
Tabivere

Tabivere (1582 Tabrafer, Tabberfer, 1627 Tabifehr, 1638 Tabaferre kylla, 1684 Tappifer) on alevik Tartu maakonnas Tartu vallas Piibe maantee ääres, enam-vähem võrdsel kaugusel Tartust ja Jõgevalt. Tabivere paikneb Vooremaal, Saadjärve ääres. Asula keskelt kulgeb läbi Tapa–Tartu raudteelõik, millel asub ka Tabivere raudteejaam. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Tabivere valla halduskeskus. Tabivere alevikus elab 2023. aasta maikuu seisuga 920 inimest. Alevikus asuvad Tartu vallavalitsuse Tabivere teeninduspunkt, Tabivere Põhikool, Tabivere Huvikool, lasteaed, raamatukogu, rahvamaja ja noortekeskus, sotsiaalkeskus, perearstipraksis, hambaravikabinet, apteek, kaks kauplust (Coop Saadjärve kauplus, Meie toidukaubad), postkontor, lillepood, päästekomando, tööstusettevõtted Same (põllutöömasinad), Mayeri Industries (tarbekeemia), Baltic Connection (puutööd). Tuulikus tegutseb Juhuse pruulikoda. Kunagises Tabivere mõisa valitsejamajas tegutseb Tabivere muuseum. Tabivere alevik sai ametlikuks nimeks 1977. aastal, enne seda oli Voldi alevik. Nii Tabivere kui ka Voldi on olnud sama mõisa nimi: Voldi eesti keeles, Tabbifer saksa keeles. Et Voldi nimi pärines mõisaomaniku nimest (Adam Otto Wolffeldt), saksa tarvituses oli aga kasutusel algupäraselt eesti nimi, propageerisid M. J. Eisen ja Akadeemiline Emakeele Selts 1920. aastatel Tabivere nime ning 1925 nimetatigi kohalike elanike vastuseisust hoolimata Voldi raudteejaam Tabivere jaamaks. Tabivere muuseum tegutseb endise Tabivere mõisa valitsejamajas. Tabivere tuulik Muuseumihoone ees seisab aurumasin Kemna Breslau EM Tabivere vana jaamahoone Tabivere Põhikool Tabivere mõis Tabivere raudteejaam Tabivere RSK Haldus- ja asustusjaotus, vaadatud 1.03.2023. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 6.08.2022. "Tabivere". Eesti kohanimeraamat. Eesti kohanimeraamat