laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eurasianism

Eurasianism (ka eurasiaanlus) on 1920. aastatel vene emigrantlikes ringkondades välja töötatud ideoloogia, mis peab ebasoovitavaks Venemaa integreerumist Lääne-Euroopaga, tähtsustades selle asemel Venemaa loomulike liitlastena Ees-Aasia ja Kesk-Aasia riike. Eurasianismi juured peituvad 19. sajandi slavofiilias ja see ideoloogia on tugevalt mõjutatud geopoliitilistest arusaamadest. See rajaneb suures osas kindlatel väärtustel põhineva, hierarhiat, kollektivismi ja universaalseid ideid tähtsustava süsteemi (ideokraatia) ning paindlikke väärtusi, vabadust, individualismi ja moraalset relativismi väärtustava süsteemi (demokraatia) vastandamisel. Venemaa roll on selle ideoloogia kohaselt olla ideokraatlik kontinentaalimpeerium, millel on juhtiv roll sarnaseid väärtusi tunnistavate rahvaste ja riikide liidus. Venemaa mõjusfääri kuuluvana näevad eurasianistid tavaliselt endise Venemaa keisririigi ja Nõukogude Liidu äärealadel tekkinud riike, samuti õigeusklike ja slaavi riikide rühma Kagu-Euroopas ning mitmeid Ees-Aasia islamiriike (Iraan, Türgi). Venemaa strateegiline liitlane läänes nii väärtuste kui ka kontinentaalse orientatsiooni poolest on eurasianismi ideoloogia kohaselt Saksamaa. Venemaa ja Saksamaa ajaloolisi konflikte nähakse mõlemale poolele hukatuslike tragöödiatena. Eurasianismi algsed ideoloogid olid Nikolai Trubetskoi, Pjotr Savitski ja Pjotr Suvtšinski. Liikumine hääbus 1930. aastate teisel poolel. Oma töödes on eurasianismi ideid kajastanud ka Lev Gumiljov, keda on sageli nimetatud uuseurasianismi alusepanijaks. Eurasianistlikud ideed omandasid uue populaarsuse 20. sajandi lõpu ja 21. sajandi alguse Venemaal, kus need on mõjutanud ka Venemaa välispoliitikat ja sõjalist doktriini. Kaasaegse eurasianismi silmapaistvaim ja mõjukaim teoreetik on filosoof Aleksandr Dugin.
Baltische Wochenschrift

Baltische Wochenschrift (täisnimega: Baltische Wochenschrift für Landwirtschaft, Gewerbefleiß und Handel, 'Balti Põllumajanduse, Töönduse ja Kaubanduse Nädalaleht) oli aastatel 1863–1915 Tartus välja antud saksakeelne nädalaleht. Nädalalehte andsid algul välja Liivimaa Põllumajanduse ja Töönduse Edendamise Selts ning Liivimaa Üldkasulik ja Ökonoomiline Sotsieteet. EE 12. köide, 2003: 36.
BALTRON

BALTRON (akronüüm sõnadest Baltic Naval Squadron; ka Balti Mereväeeskaader; Baltroni projekt) on aastal 1998 asutatud rahvusvaheline eskaader, mis peaasjalikult tegeleb Läänemerel miinitõrjeoperatsioonidega. Baltron on täna Läti ja Leedu ühine miinilaevade eskaader, mille eesmärk on vähendada kahest maailmasõjast Läänemerre veesatud meremiinidest ja teistest veealustest lõhkekehadest tulenevaid ohte. BALTRON osaleb ka NATO õppustel, nt Open Spirit. BALTRON koosnes kolme Balti riigi ühendstaabist ja nende riikide merevägede laevadest. Iga riik andis Baltroni käsutusse kindlaks perioodiks üks-kaks miinitõrjelaeva. Lisaks täitis üks laev staabi- ja toetuslaeva ülesandeid. Eesti väljus projektist 2015. aastal. EE 12. köide, 2003: 37. http://www.mil.ee/et/kaitsevagi/merevagi/baltron-projekt (vaadatud 30.01.2013) "Eesti astub Balti riikide ühisest miinitõrjeüksusest välja" Postimees, 28. november 2014
Aino Jõgi

Aino Jõgi (abiellumiseni Aino Nõmm; 2. oktoober 1922 Abja – 15. jaanuar 2013) oli eesti keeleteadlane, Tartu Ülikooli inglise filoloogia emeriitdotsent ja tõlkija. Ta lõpetas aastal 1941 Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste eragümnaasiumi, aastatel 1945–1950 õppis ta Tartu Ülikoolis inglise filoloogiat. Aastal 1971 kaitses ta filoloogiakandidaadi väitekirja "Inglise päritolu sõnad eesti keeles". Pärast ülikooli lõpetamist suunati ta tööle Tartu Ülikooli õppejõuks, kus ta töötas pensionile jäämiseni aastal 1992. Ta õpetas leksikoloogiat ja inglise keelt põhiõppeainena ning koostas õppevahendeid. Ta oli üks kirjastuse Koolibri väljaandel aastal 2002 ilmunud "Inglise-eesti sõnaraamatu" koostajatest (kaasautorid Laine Hone, Amanda Kriit ja Ilmar Anvelt). Ta tõlkis eesti keelest inglise keelde muinasjutte ja lasteraamatuid, aga ka Oskar Lutsu "Kevade" (kaastõlkijaks Melanie Rauk). Inglise keelest eesti keelde (peamiselt kirjastusele Olion) tõlkis ta ilukirjandust ja dokumentalistikat, näiteks Arnold Bennetti, Charlotte Brontë ja Mary Stewarti loomingut. Sirp 25. jaanuar 2013 (nekroloog) Postimees 23. jaanuar 2013 (nekroloog)
August Goldberg

August Goldberg (3. veebruar 1908 Kainski maakond, Tomski kubermang – 29. märts 1994 Tallinn) oli Eesti NSV tervishoiuminister. Ta lõpetas 1937. aastal Tomski Meditsiiniinstituudi. Aastatel 1942–1951 oli ta Hakassi autonoomse oblasti TSN TK tervishoiuosakonna juhataja. Aastatel 1951–1952 oli ta Eesti NSV tervishoiuministri asetäitja, aastatel 1952–1975 minister. Ta oli aastast 1941 NLKP liige. Aastatel 1960–1961 oli ta EKP revisjonikomisjoni liige, aastast 1961 oli ta EKP Keskkomitee liikmekandidaat. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu IV ja V koosseisu saadik. August Goldberg suri 29. märtsil 1994 ja ta maeti 31. märtsil 1994 Liiva kalmistule. 1961 Lenini orden 1978 Eesti NSV teeneline arst ENE 2. kd., lk. 435. Tallinn, 1970 http://www.kalmistud.ee/haudi?filter_maetud_eesnimi=August&filter_maetud_perenimi=Goldberg&action=maetud&popup=0&yldotsing=1&filter_maetud_kalmistu=[alaline kõdulink]
Banaanikala

"Banaanikala" on rahvusvaheline laste- ja noortelavastuste teatrifestival. Festival toimus aastatel 1996–2005 kas igal aastal või üks kord kahe aasta jooksul. MTÜ Banaanikala andmeil on festival praegu puhkusel. Festivali enamik osalejaid on kutselised teatrid. Aastast 2002 on festivale korraldanud MTÜ Banaanikala. Festivalide peakorraldaja on Allan Kress. I Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala ‘96, 26.–28. september 1996 (korraldajad Allan Kress ja Urmas Allik). Loominguline ühendus Teine Laine ja Nõmme Kultuurikeskus. II Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala ‘97, 25.–27. september 1997 (korraldajad Allan Kress ja Urmas Allik). Loominguline ühendus Teine Laine ja Nõmme Kultuurikeskus. III Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala ‘98, 24.–26. september 1998 (korraldajad Allan Kress ja Urmas Allik). Loominguline ühendus Teine Laine ja Nõmme Kultuurikeskus. IV Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala ‘99, september 1999 (korraldajad Allan Kress ja Urmas Allik). Loominguline ühendus Teine Laine ja Nõmme Kultuurikeskus. V Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala 2000, 3.–5. november 2000. Allan Kress ja A. H. Tammsaare nimeline Teater. VI Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala 2001, 2.–4. november 2001. Allan Kress ja A. H. Tammsaare nimeline Teater. VII Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala 2003, 5.–7. mai 2003. MTÜ Banaanikala ja A. H. Tammsaare nimeline Teater. VIII Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala 2005, 20.–22. oktoober 2005. MTÜ Banaanikala. http://www.banaanikala.ee/?page=about (vaadatud 30.01.2013) EE 12. köide, 2003: 37. Teatrifestivalist MTÜ Banaanikala kodulehel (vaadatud 30.01.2013)
Lembit Siimaste

Lembit Siimaste (kuni 25. augustini 1936 Simson; 9. detsember 1928 – 4. juuni 2000) oli eesti komsomolitöötaja ja ajakirjanik. 1959–1975 ajalehe Nõukogude Õpetaja peatoimetaja. Alates aastast 1976 Eesti Raadio propagandasaadete osakonna juhataja, raadioajakirjanik. Saatesarjade "Kui kogu rahvas", "Need aastad ei unune" autor. Koostöös ajakirjanik Lembit Lauriga saatesarja "Kirjutamata memuaare" toimetaja. Tõlkinud raamatu "Kui ründasid tankistid". Alates 1960. aastast oli ta abielus Ellen Siimastega ja neil on kolm last: Lüüli Liman (end Siimaste), Siim Siimaste ja Häli Siimaste. https://arhiiv.err.ee/seeria/need-aastad-ei-unune/elu/69/date-desc/koik https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=JVestakadajakselts201705.2.5.8
Hilda Raudkivi

Hilda Raudkivi (18. märts 1927 – 18. jaanuar 1996) oli eesti raadioajakirjanik. 1981 Eesti NSV teeneline ajakirjanik Tema abikaasa oli näitleja Priit Raudkivi, nende poeg Priit on ajaloolane.
Tallinna Estraaditeater

Tallinna Estraaditeater (aastani 2002 revüüteater "Bel-Etage") oli aastast 2000 Tallinnas tegutsenud teater. Teater asus Tallinna-nimelise varietee ruumides. Teatri asutas Rein Kilk. Teatri põhirepertuaar oli estraadietendused, ent mängiti ka muusikakomöödiaid ja lastelavastusi. EE 12. köide, 2003: 550.
Bibliotheca Estoniae historica

"Bibliotheca Estoniae historica" ('Eesti ajaloo bibliograafia') on aastatel 1933–1939 Tartus avaldatud teatmeteos, mis sisaldab temaatilise ülevaate Eesti ajalooperioodi 1877–1917 ilmunud ajalookirjanduse kohta. Koondteose koostasid Evald Blumfeldt ja Nigolas Loone. Teos oli jätkuks samalaadsele teatmeteosele "Bibliotheca Livoniae historica". Koondteos "Bibliotheca Estoniae historica" sisaldab 14 256 kirjet. Aastal 1987 ilmus raamatust faksiimiletrükk. EE 12. köide, 2003: 38. [1]
Bradfordi Eesti Näitering

Bradfordi Eesti Näitering oli aastatel 1950–1997 Inglismaal tegutsenud ja pagulaseestlastest moodustatud kollektiiv. Näiteringi eestvedajad olid Liki Toona, Lea Holst-Muranyi ja Aino Engelberg-Caswell. Näitering etendas peamiselt eesti autorite loomingut. EE 12. köide, 2003: 38.
Head mehed, õppinud riistad

Head mehed, õppinud riistad on Eesti kaverlaulude ja lorilaulude ansambel. Ansamblis lauldakse lorilaule ja räägitakse anekdoote. Ansambli solist ja peamine anekdoodivestja on Mart Niinepuu (esinejanimega Wedru), laulavad Wedru ja Mumsa [Indrek Väljas] ning külalisesinejad MulliClubist.[viide?] 2003 – Lihtsad läbu laulud 2003 – Läbu laulud 2 2003 – Läbu laulud 3 2004 – Läbu laulud 4 2004 – Läbu laulud 5 2005 – Läbu laulud 6 2005 – Läbu laulud 7 2006 – Läbu laulud 8 2006 – Läbu laulud 9 2006 – Läbu laulud megamix 2007 – Läbu laulud 10 2008 – Läbu laulud 11 2008 – Läbu laulud 12 2009 – Läbu laulud 13 2003 – Eriti ropud laulud 2004 – Eriti ropud laulud 2 2005 – Eriti ropud laulud 3 2006 – Eriti ropud laulud 4 2007 – Eriti ropud laulud 5 2005 – Läbu anekdoodid 2007 – Läbu anekdoodid 2 2009 – Läbu anekdoodid 3 2010 – Läbu anekdoodid 4 2011 – Läbu anekdoodid 5 2013 – Läbu anekdoodid 6 2013 – Läbu anekdoodid 7
Briti Nõukogu Eesti esindus

Briti Nõukogu Eesti esindus (inglise British Council Estonia) on Briti Nõukogu Eesti haru, mis asutati 1993. Esindus asub Tallinnas. Nagu teiste riikide Briti Nõukogude kohalikud esindusedki, tutvustab Eesti esindus Suurbritannia kultuuri ja sealseid õppimisvõimalusi, korraldab inglise keele tasemeeksameid ja annab stipendiume. EE 12. köide, 2003: 38. Eesti esinduse koduleht (eesti ja inglise keeles) (vaadatud 30.01.2013)
Metakeel

Loogikas, matemaatika alustes ja keeleteaduses nimetatakse metakeeleks keelt, milles kirjeldatakse teist keelt (objektkeelt). See võib viidata igale terminoloogiale või kasutatavale keelele, et arutada keelt ennast: kirjalikku grammatikat, või arutelu keelekasutusest. Väga sageli eristatakse väljendeid metakeeles sihtkeelest kaldkirja kasutamisega, viidetega või tehakse nende jaoks eraldi rida. Metateooria Kasutamine ja mainimine Tsiteerimine (filosoofia) Meta keel
Kirjeldus (programmeerimine)

Kirjeldus on programmeerimises objekti, klassi, muutujatüübi, failitüübi või muu deklaratsioon või definitsioon.
Claudia Ševtšenko flamenkotantsu stuudio

Claudia Ševtšenko flamenkotantsu stuudio on aastal 1991 Tallinnas asutatud flamenkostiili (eriti flamenkotantsu) tutvustav ja õpetav stuudio. Asutamise aastast peale on stuudio juht ja ühtlasi peaballettmeister olnud Claudia Ševtšenko. Stuudios on õpetanud (1991–2003) ka Lehti Kostabi. Stuudiorühma liikmed on esinenud mitmetel üritustel, nt Paides toimunud Hispaania päeval (2000), Estonia teatri George Bizet' ooperis "Carmen". EE 12. köide, 2003: 553. Stuudio koduleht (vaadatud 30.01.2013)
Camerata Tallinn

Camerata Tallinn oli aastatel 1978–1996 kammermuusikat viljelenud trio. Ansamblisse kuulusid flötist Jaan Õun, viiuldajad Mati Kärmas (1978–1992) ja Ulrika Kristian (aastast 1992) ning kitarrimängija Heiki Mätlik. Solistina tegi kaasa Leili Tammel. Trio repertuaar oli mitmekesine, palju esitati ka Eesti heliloojate loomingut, mis sageli oli kirjutatud spetsiaalselt ansamblile. 1991 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (Leili Tammel, Mati Kärmas, Heiki Mätlik, Jaan Õun – eduka kontserttegevuse eest 1990. aastal) EE 12. köide, 2003: 39.
Ihaste tee

Ihaste tee on tänav Tartus, mis ühendab Annelinna Ihastega. Tänav algab Kalda teelt ja lõpeb ristumisel Metshaldja tänavaga, millest edasi kulgeb Hipodroomi tänav. Sellega ristuvad Ihaste põik, Idaringtee, Uus-Ihaste tee ja Salutähe tänav. Tänava pikkus on 2,52 km. Ihaste teel tegutsevad Jehoova tunnistajate kuningriigisaal (Ihaste tee 1), A. Le Coq Sport spordimaja (Ihaste tee 7) ja NET spordihall (Ihaste tee 9). Tänava lähedusse jääb Jummissaare järv. Ihaste teel paiknevad bussipeatused Luha, Ihaste tee I ja Ihaste tee II.
Cantate Domino

Cantate Domino on aastast 1958 Toronto Peetri koguduse juures tegutsev segakoor. Koori on juhtinud Lembit Avesson, Udo Kasemets, Eerik Purje, Charles Kipper. EE 12. köide, 2003: 39. Cantate Domino 50 tegevusaastat. Eesti Kirik, 03.12.2008 (vaadatud 30.01.2013)
Collage

Collage oli Eesti ansambel. See tegutses aastatel 1965–1979. Ansambli asutas 1965. aastal Raivo Dikson toonase Tallinna Riikliku Konservatooriumi üliõpilastest, kellele hiljem lisandus liikmeid Tallinna Muusikakoolist ja Tallinna Pedagoogilise Instituudi muusikaosakonnast. Collage'i repertuaari valiti paljudes stiilides muusikat: oli nii klassikalise instrumentaalmuusika seadeid, suurte džässorkestrite partituure kui ka eesti heliloojate originaalloomingut. Peagi avardus ansambli repertuaar eesti rahvamuusika suunas. 1970. aastatel kujunes bändi vaimseks juhiks Aarne Vahuri, kelle seades kõlavad ka kõik Collage'i rahvaviiside töötlused. Collage oli esimesi Eesti ansambleid, kes kasutas levimuusikas regilaulu elemente. Collage’i koosseisus on läbi aegade laulnud Lea Gabral, Katrin Mägi, Maire Eliste, Anne Erm, Kersti Johannson, Ivar Johannson, Ole Valgma, Tauno Vahter, Aarne Vahuri, Enn Tomson, Alo Põldmäe ja Uno Loop. "Collage" (1971) "Kadriko" (1974) "Käokiri" (1978) "Parimad lood 1970–76" (2002) EE 12. köide, 2003: 39. Aarne Vahuri artikkel "Collage" CD-albumi „Parimad lood 1970-76“ plaadiraamatus. (hyper.records, 2002, Tallinn) Margo Pajuste „Aarne Vahuri elutöö jõudis kaante vahele“ 3. august 2002, Õhtuleht. Link (vaadatud 05.11.14) "Ansambel Collage esitles uut albumit". Sirp. Vaadatud 9. juulil 2024.
Con Brio

"Con Brio" on aastast 1991 Eesti Kontserdi korraldatav konkurssfestival, kus võistlevad noored interpreedid. "Con Brioga" samalaadne saatesari Eesti Televisioonis kannab nime "Klassikatähed". "Con Brio" eesmärk oli näha noori ja andekaid interpreete laval, kellest igal aastal parim(ad) pälvis(id) Eesti Kontserdi aastastipendiumi. Esimesed võitjad olid Arvo Leibur ja Toomas Vavilov. Konkursi algataja ja ühtlasi selle produtsent on Madis Kolk. EE 12. köide, 2003: 39–40. Klassikatähed 2013, ERR, vaadatud 30.03.2014
Concerto Grosso (kontserdiagentuur)

Concerto Grosso on aastal 1993 Tallinnas asutatud kontserdiagentuur (praegu osaühing), mille eesmärk on edendada ja propageerida Eestis varajast muusikat. Agentuuri asutaja ja ühtlasi direktor on Egmont Välja. Aastatel 1996–2009 korraldas agentuur Haapsalu vanamuusikafestivali. https://ariregister.rik.ee/ettevotja.py (vaadatud 30.01.2013) EE 12. köide, 2003: 40. Ettevõtte koduleht (vaadatud 30.01.2013)
Todd Palin

Todd Mitchell Palin (sündinud 6. septembril 1964) on Alaska endise kuberneri Sarah Palini abikaasa. Ta on Alaska naftaväljade teenuste ettevõtte juhataja.
55 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 70. aastad eKr | 60. aastad eKr | 50. aastad eKr | 40. aastad eKr | 30. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 58 eKr | 57 eKr | 56 eKr | 55 eKr | 54 eKr | 53 eKr | 52 eKr | ► | ►► 55. aasta eKr Vana-Rooma konsuliteks olid Gnaeus Pompeius Magnus ja Marcus Licinius Crassus Dives. 26. august – Julius Caesar tungis Britanniasse. Egiptuse kuningas Ptolemaios XII taastas oma võimu, vahepeal oli valitsenud tema tütar Berenike IV, kelle isa lasi hukata. Pompeius laskis ehitada oma teatri, mida nimetati Pompeiuse teatriks ehk marmorteatriks. Seda kasutati ka Senati hoonena, sest ta asetses väljaspool pomerium'i ning istungitel said osaleda ka väejuhid, mis Curia Hostilias ei olnud võimalik. ... Tibullus, vanarooma eleegik Berenike IV, Egiptuse kuninganna ...
Ropka tee

Ropka tee on tänav Tartus. Ta algab ringristmikult Tähe ja Aardla tänava ristumiskohast, ristub paremalt Ropkamõisa tänavaga, kulgedes Emajõe poole, ristub Turu tänavaga ja teeb siis pöörde vasakule ning kulgeb edasi, kuni ristub Siili tänavaga, kus teeb pöörde taas vasakule ja jõuab uuesti Turu tänavale ning lõpeb, olles pikkusega 1,23 km. Ropka teed ümbritseb Ropka park Ropka tänav
Rõõmu tee

Rõõmu tee on tänav Tartus. Ta algab Jaama tänavalt ja kulgeb linnast välja Rõõmule. Tänava pikkus linnas on 830 meetrit. Rõõmu tee 2 asub RMK Tartumaa metskonna keskus. Rõõmu tee 1 asub RMK Tartu puukool. Rõõmu tee ja Jaama tänava nurgal asub Puukooli park.
Helme kirik

Helme Püha Neitsi Maarja kirik oli Tõrva vallas Valgamaal asuv luteri kirik, millest on säilinud vaid varemed. Kirikust 500 m lõuna pool paiknes hiliskeskaegne Issanda Ihu kabel, mis hävis 18. sajandil ja millest on säilinud varemed. Helmesse ehitati kirik arvatavasti juba 13. sajandil, kuid esimesest hoonest pole midagi säilinud. Uus Maarja kirik ehitati 14. sajandil. See sai ilmselt Liivi sõjas kannatada, sest 1613. ja 1640. a seisis hoone varemetes. 1674. aastaks oli kirik taastatud. 1702. a pärast Hummuli lahingut põletasid venelased kiriku. 18. sajandi keskel taastati pühakoda uuesti. Suuri kahjustusi sai Helme Maarja kirik 1944. aasta sügislahingutes. Esmalt kasutas Saksa armee kiriku torni oma kahuritule juhtimiseks ja venelased püüdsid torni hävitada. Mõni päev hiljem pooled vahetusid ja torni püüdis hävitada uus vastaspool. Koguduse sooviks on varemed konserveerida ja kasutada vabaõhukirikuna. Igal aastal peetakse 15. augustil maarjapäeva jumalateenistus kirikuvaremete juures pargis. Helme kirik, talv 2023. Helme kirik, talv 2023, pealtvaade. Eesti entsüklopeedia. 12. köide: Eesti A–Ü. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 148. A. Lasting. Helme kihelkonna ja koguduse pikk ajalugu. – Eesti Kirik, 4. november 2009 Helme kirik kultuurimälestiste riiklikus registris Helme kiriku ajalugu Helme koduloomuuseum
Aino Waldin

Aino Waldin (neiuna Loosberg, 31. jaanuar 1917 – 25. detsember 2018) oli Eesti soost Kanada ja USA klaveripedagoog. Aino Waldini vend oli Paavo Loosberg. Vaado Sarapuu. Aino Waldin - elu ja klaver 31. jaanuar 2013
Pöördsild

Pöördsild või pöördesild või pöördering on suuremates raudteejaamades asuv vedurite 180° pööramiseks mõeldud rajatis. Pöördsild kujutab endast maapinnaga samal tasemel olevat platvormi, millele on kinnitatud rööpad veduri pealesõiduks. Metallsillus, milleni viib juurdesõidutee, pöörleb ümber silluse keskpunkti asetatud toe. Varem pandi pöördsild liikuma kas käsitsi tööliste poolt või hiljem pneumaatiliste pöörajate abil vedurilt saadava suruõhu toimel. Tänapäeval käitab pöördsildu enamasti elektrimootor. Eesti raudteejaamadest on asunud pöördsild näiteks Haapsalu raudteejaamas ja Kopli kaubajaamas. Mõlemas jaamas on vana pöördsild säilinud ja muinsuskaitse all. Kasutusel olevad pöördsillad asuvad Eestis: Tartu raudteejaamas, Koidula raudteejaamas, Valga raudteejaamas ja Muuga kaubajaamas.  Pöördsild – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Deco Galerii

Deco Galerii on aastal 1998 Tallinnas Kadriorus asutatud kunstigalerii. Aastani 1993 töötas galerii kunstiesemete müügigaleriina. Pärast seda sai müügigaleriist näitusegalerii, mis 1998. aastal lõpetas tegevuse. Aastal 2001 galerii avati uuesti, A. H. Tammsaare majamuuseumis. Näitusel eksponeeritakse peamiselt nüüdisaegset Eesti maalikunsti ja graafikat. EE 12. köide, 2003: 40.
Festival Dionysia

Festival "Dionysia" on aastatel 1992–1999 Tartus toimunud 5 rahvusvahelist kunstifestivali. Festivalidel esitleti visuaalseid kunste, nt performance'eid. Aastal 1992 ja 1993 kandis festival nime "Dionüüsia Emajõe Ateenas". EE 12. köide, 2003: 41.
274301 Wikipedia

274301 Wikipedia on asteroidide vöösse kuuluv asteroid, mis avastati 25. augustil 2008 Ukrainas Andrušivka astronoomiaobservatooriumis. Asteroid sai nime võrguentsüklopeedia Wikipedia järgi. Asteroidi number 274301 kinnitati 18. aprillil 2011. 27. jaanuaril 2013 kinnitas väiketaevakehade nomenklatuurikomitee (Committee for Small Body Nomenclature) ka nime Wikipedia, milleks tegi algse ettepaneku Ukraina vikipedist Andri Makuhha ja mille edastas komiteele observatooriumi omanik Juri Ivaštšenko. 274301 Wikipedia teeb tiiru ümber Päikese 3,68 aastaga. "Main belt asteroid No. 274301 named Wikipedia" Wikinews, 30. jaanuar 2013 (vaadatud 31. jaanuaril 2013) "(274301) Wikipedia = 1997 RO4 = 2007 FK34 = 2008 QH24" Minor Planet Center, 30. jaanuar 2013 (vaadatud 31. jaanuaril 2013) "Main belt asteroid No. 274301 named Wikipedia" Wikinews, 30. jaanuar 2013
Tallinna Teatrikool

Tallinna Teatrikool oli aastatel 1942–1946 Tallinnas tegutsenud kool, mis püüdis jätkata 1941. aastal katkenud Tallinna Konservatooriumi Riikliku Lavakunstikooli tööd. Kooli lõpetas 1946. aastal üksainus lend, seda klassi nimetati Riikliku Draamastuudio eriklassiks. EE 12. köide, 2003: 562.
Paul Sepa erateatristuudio

See artikkel räägib 1933. aastal asutatud teatristuudiost. Varasema samanimelise teatristuudio kohta vaata artiklit Draamastuudio teatrikool. Paul Sepa erateatristuudio oli 1933. aasta sügisel avatud teatristuudio, mille asutas lavastaja Paul Sepp. Uue erateatristuudio avamisega samal aastal suleti omal ajal samuti Paul Sepa erateatristuudio nime all asutatud Draamastuudio teatrikool. Õppeasutus töötas kaheaastase õppekava alusel. Teatristuudio tegutses 1940. aastani. Paul Sepp avab teatrikunstistuudio Päevaleht, 12. august 1933. Teatrikool teeb muret Kunst ja Kirjandus, 21. august 1933. Näitejuht Paul Sepp avab oma stuudio Nool, 2. september 1933. Käisin teatrikunsti koolis Päevaleht, 22. september 1935.
Eduard Vilde muuseum

Eduard Vilde muuseum, mis asutati 1946. aastal, asub Tallinnas Kesklinna linnaosas aadressil Roheline aas 3. Muuseum asub Kadrioru lossi endises kastellaani residentsi peahoones. Maja alumise korruse kuuetoalises korteris elas kirjanik, ajakirjanik ja diplomaat Eduard Vilde aastatel 1927–1933. Muuseumi püsiekspositsioon annab põhjaliku ülevaate Vilde elukäigust ja loometööst.. Muuseumi teisel korrusel toimuvad kunsti- ja kirjandusnäitused. Näitusi on seal korraldatud 1994. aastast ja seda teatakse kui Kastellaanimaja galeriid. Maja, kus muuseum asub, on kultuuri- ja arhitektuurimälestis[viide?]. Aastast 1971 oli Eduard Vilde muuseumiga halduslikult ühendatud Tallinna Anton Hansen Tammsaare muuseum ja muuseumi nimi oli E. Vilde ja A. H. Tammsaare Memoriaalmuuseum. Aastatel 2005–2016 kuulus Vilde muuseum Tallinna Linnamuuseumi koosseisu. 2017. aastal moodustati Tammsaare ja Vilde muuseumi haldamiseks Tallinna Kirjanduskeskus. https://web.archive.org/web/20130211055631/http://linnamuuseum.ee/vilde/ (vaadatud 31.01.2013) Eduard Vilde muuseum Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 09.10.2015) Muuseumi koduleht (vaadatud 2.03.2015)
AS E. O. Map

AS E. O. Map on aastal 1991 Tartus loodud kartograafia ja maamõõtmisega tegelev ettevõte. Ettevõtte lõid Eesti Põllumajanduse Akadeemia maakorralduse eriala vilistlased ja üliõpilased. Firma arengu käigus on sellega ühinenud mitmed teised ettevõtted: EOMAP Kaubanduse AS, OÜ Geodata Arendus ja OÜ Kaardikogu. Ettevõte on koostanud nt "Eesti teede atlase" (1997). http://www.eomap.ee/ettevottest (vaadatud 31.01.2013) EE 12. köide, 2003: 118. Ettevõtte koduleht