laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tulnukas 2 ehk Valdise tagasitulek 17 osas

"Tulnukas 2 ehk Valdise tagasitulek 17 osas" on 2024. aasta Eesti must komöödiafilm, mille režissöör on Rasmus Merivoo. Tegu on järjega Merivoo 2006. aasta lühifilmile "Tulnukas ehk Valdise pääsemine 11 osas", mida on peetud kultusfilmiks. Filmi tegevustik leiab aset paarkümmend aastat pärast esimese filmi lõppu. Film esilinastus 1. aprillil 2024 Coca-Cola Plazas Tallinnas. Avanädalavahetusel käidi seda Eesti kinodes vaatamas 44 947 korda, mis on koroonapandeemiale järgnenud aja rekord. 22. aprilli seisuga oli filmi vaadatud 81 910 korda. Märt Avandi – Valdis Ott Sepp – Märt Vallo Kirs – Ott Liisa Pulk – Maili Kaia Skoblov – Rita Tõnn Lamp – Rait Marek Tammets – Kristjan Indrek Ojari – Jarmo Ago Anderson – Päts Indrek Taalmaa – Marko Merle Jääger – Eve Kaido Veermäe – Mardo Marek Kalmus – Ingrid Schwarzenegger Lauri Leet (27. märts 2024). "Kultusfilmi "Tulnukas" autor: tuleb teha kiiresti ja odavalt, raha põleb". Äripäev. Vaadatud 4. aprill 2024. "Tulnukas II ehk Valdise tagasitulek 17 osas". Kino Sõprus. Vaadatud 4. aprill 2023. "Galerii: Aprillis jõuab kinodesse järg Rasmus Merivoo kultusfilmile "Tulnukas"". ERR. 24. jaanuar 2024. Vaadatud 18. mai 2024. "OSSID NAASEVAD ⟩ Ropp Eesti kultusfilm «Tulnukas» saab järje". Postimees. 24. jaanuar 2024. Vaadatud 4. aprill 2024. "Galerii: Rasmus Merivoo filmi "Tulnukas 2 ehk Valdise tagasitulek 17 osas" esilinastus". ERR. 2. aprill 2024. Vaadatud 4. aprill 2024. "HOLLYWOODILE LABIDAGA ⟩ «Tulnukas II» osutus võimsamaks kui «Barbie» ja «Oppenheimer» kokku". Postimees. 8. aprill 2024. Vaadatud 8. aprill 2024. ""Tulnukas 2" on kogunud kolme nädalaga pea 82 000 kinokülastuse". ERR. 22. aprill 2024. Tulnukas 2 ehk Valdise tagasitulek 17 osas andmekogus IMDb (inglise) "ARVUSTUS | „Tulnukas 2“. Mitte lihtsalt naljakas ossifilm, see nagu paneb mõtlema ka, noh" Eesti Päevaleht, 2. aprill 2024 "ARVUSTUS | „Tulnukas 2“. Nagu oleks ise labidaga pähe saanud" Eesti Ekspress, 2. aprill 2024 "Märt Avandi: suurem osa eesti meestest oskaks Valdist kehastada" ERR kultuur, 3. aprill 2024 "Ralf Sauter: "Tulnukas 2" läheb alati kõige mugavamate naljade peale välja" ERR kultuur, 4. aprill 2024
Evolvent

Evolvent ehk involuut on kõver, mis moodustub ühtlaselt kasvava sirgjoone libisemata veeremisel ümber paikse ringjoone (alusringjoone). Evolvendi moodustumist võiks ette kujutada järgmiselt: kui meil oleks niidirull, mis ei saa pöörelda ning kui tõmmata sellest rullist niiti, siis niidi ots järgib ruumis evolvendi profiili, kui niidi väljatõmbamise siht ühtib igal ajahetkel väljatõmmatava niidi puutuja sihiga. Evoluut
AirTag

AirTag on ettevõte Apple poolt loodud nutikas jälitusseade, mis on eelkõige disainitud võtmehoidjatele, kuid sobib ka muude esemete jälitamiseks nagu näiteks rahakott, auto jms. AirTag saadab välja turvalise bluetoothi signaali, mis püütakse kinni teiste seadmete poolt, mis on ühendatud Apple Find My võrgustikku ja sealt edasi saadetakse AirTagi asukoht omaniku seadmesse. AirTag tuli esmakordselt müügile 30. aprillil 2021 ning see maksis 29 dollarit. Vajadusel saab AirTagist mängida heli, et tuvastada selle asukoht. Alates Iphone 11-st on saadaval funktsioon “precision finding”, mis aitab kasutajal jõuda AirTagi täpse asukohani. “Precision  finding” kasutab ülilairibatehnoloogiat, mis võimaldab täpset asukoha määramist. Kui AirTag peaks lahkuma omaniku valdusest, tuleb sellest talle vastav teavitus. AirTagi kaotamise puhul saab selle märkida kadunuks ning kui see peaks sattuma kellegi võõra valdusesse, tuleb talle teavitus võõrast AirTagist ning omanikule sõnum AirTagi asukohast. AirTag kasutab CR2032 liitium patareid, mis tavatingimustes kestab umbes aasta. AirTag on veekindel. AirTagi sees paikneb kiirendusmõõtur, millega tehakse kindlaks kas AirTagi liigutatakse või mitte. Kui AirTag pole parasjagu liikumises läheb see madala voolutarbe režiimi peale. AirTag kaalub 11 g, selle diameeter on 31,9 mm ja paksus on 8 mm. Apple pakub võimalust AirTagi peale tasuta graveerida oma nime algustähed, emotikoni või mõlemad. 2022. aastal vastuseks kasutajate muredele ja kohtuasjadele, mis käsitlesid AirTagide väärkasutust, tutvustas Apple mitmeid olulisi turvauuendusi. Need uuendused hõlmasid uusi privaatsushoiatusi seadistamisel, täiustatud hoiatushelisid, täpsustatud Find My jälgimist ja koostööd õiguskaitseorganitega, et tõkestada AirTagide kuritarvitamist. Uuendati ka “unwanted tracking alert” loogikat, et anda kasutajale tõhusamalt teada, kui neil peaks kaasas olema kellegi teise AirTag. "AirTag". Apple (Ameerika inglise). Vaadatud 30. aprillil 2024. "Apple introduces AirTag". Apple Newsroom (Ameerika inglise). Vaadatud 30. aprillil 2024. "An update on AirTag and unwanted tracking". Apple Newsroom (Ameerika inglise). Vaadatud 30. aprillil 2024.
Cominotto

Cominotto (malta keeles Kemmunett), mida mõnikord nimetatakse ka Cominettoks, on asustamata Vahemere saar Malta põhjaranniku lähedal. See asub suurema Comino saare lähedal ja on osa Malta saarestikust. Vaid 0,25 ruutkilomeetrise pindalaga on see Malta suurim asustamata saar. Cominotto asub 100 meetrit Cominost loodes. Cominotto on tuntud oma maalilise rannajoone, selge vee ja rikkaliku mereelu poolest. Cominotto pindala on umbes 2,5 hektarit ning seda iseloomustab karm rannajoon ja kivine maastik. Comino ja Cominotto vahel laiuvab läbipaistva veega Sinine Laguun (malta keeles: Bejn il-Kmiemen, sõna-sõnalt "Cominode vahel"). Sinine Laguun, mida külastab iga päev suur hulk turiste ja reisilaevu, muudab Cominotto populaarseks sukeldujate ja snorgeldajate seas. Saarel on ka väike koobas, millest inimesed saavad läbi ujuda. Vaatamata oma väiksusele on Cominotto uhke mitmekesise taimestiku ja loomastikuga, sealhulgas mitmete merelinnuliikidega, kes elavad saare kaljudel. Cominotto on pikk ajalugu, mis ulatub tagasi antiikaega, mil roomlased kasutasid seda jahimaana. Viimastel sajanditel on saar olnud peamiselt asustamata, toimides metsloomade loodusliku varjupaigana ja turismiobjektina. Cominotto looduslik ilu ja vaikne atmosfäär muudavad selle populaarseks sihtkohaks reisidele lähedalasuvast Cominost ja Maltalt. Snorgeldamine ja sukeldumine on samuti populaarsed tegevused, mis võimaldavad külastajatel avastada rikkalikku mereelu, mis elab saart ümbritsevates vetes. Cominotto juurde pääseb paadiga Malta peasaarelt või naabersaarelt Cominolt. Mitmed reisikorraldajad pakuvad Cominottosse paadireise. Tänu oma ökoloogilisele tähtsusele ja looduslikule ilule on Cominotto osa kaitsealast, tagades selle õrna ökosüsteemi ja eluslooduse säilimise tulevastele põlvedele nautimiseks. Kaitsemeetmete eesmärk on säilitada saare keskkonda ning kaitsta selle mitmekesist taimestikku ja loomastikku inimmõjude eest. Comino Malta Sinine Laguun, taustal Cominotto Cominotto ja Sinine Laguun "Comino & Cominotto in Gozo". www.responsibletravel.com (inglise). Vaadatud 5. septembril 2022. "Attraction". Visit Malta (Ameerika inglise). Vaadatud 5. septembril 2022. "ซีรี่ย์จีนพากย์ไทย". Casual Monday. Vaadatud 16. novembril 2023. "Sailing directions for the Mediterranean: France, west coast of Italy, Corsica, Sardinia and Sicily, including adjacent islands". 1958.
Thbilisi kubermang

Thbilisi kubermang (vene keeles Тифлисская губерния) oli haldusüksus Venemaa keisririigis, aastatel 1846–1917.
Décines-Charpieu

Décines-Charpieu on vald Ida-Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpes piirkonnas Lyoni metropolis. Linna nime lühendatakse sageli ja kutsutakse lihtsalt Décinesiks. Décines asub Grand Large'i veehoidla lähedal ja jääb Lyonist 12 kilomeetrit itta. Décines lahkus 1968. aastal Isère'i departemangust, et liituda Rhône'i departemanguga ja 1969. aastal sai Communauté urbaine de Lyoni liige. 1. jaanuaril 2015 lahkus Décines Rhône'i departemangust, et liituda Lyoni metropoliga. Seal asub jalgpalliklubi Lyoni Olympique kodustaadion, Parc Olympique Lyonnais. See on Ligue 1 klubi Lyoni kodukoht ning seal peetakse klubi naiskonna jaoks mitmeid UEFA naiste Meistrite liiga kohtumisi. Staadionil peeti mitu UEFA Euro 2016 mängu, sealhulgas poolfinaal. See on võõrustanud 2017. aasta Coupe de la Ligue finaali, 2018. aasta UEFA Euroopa liiga finaali ning 2019. aasta FIFA naiste maailmameistrivõistluste finaali ja poolfinaale. Parc Olympique Lyonnais on kavas korraldada 2024. aasta suveolümpiamängudel meeste ja naiste jalgpalliturniirid. Staadionil on peetud ka mitmeid ragbi liidu matše, sealhulgas Rugby Champions Cup, Rugby Challenge Cupi 2016. aasta finaalturniir ja 2023. aasta ragbi maailmameistrivõistlused. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Wang (Alam-Austria)

Wang on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Kikka lahing

Pärast Tartu vabastamist 14. jaanuaril viibis Julius Kuperjanovi pataljon linnas lühikesel puhkusel ning täiendas oma koosseisu. Legendaarsust kogunud partisanide pataljoniga liituda soovijate arv ületas tuhandet, mistõttu suunati suur osa vabatahtlikke teistesse väeosadesse. Soomusrongid võitlesid Elva all, kus kerkis üles küsimus abijõudude vajadusest. Valik langes Kuperjanovile, kelle 1. rood saabus eesliinile juba 23. jaanuaril. Järgmisel päeval ühinesid nendega ülejäänud, kokku ligi 500 sõjameest. Pärast Rõngu ja Puka vabastamist puhati 26. jaanuaril Puka mõisas ning oodati järele soomusronge, kuna raudtee oli enamlaste poolt tõsiselt rikutud. Kuperjanovi pataljoni koosseisus oli kolm roodu 360 sõjamehega ja 25-meheline ratsakomando. Sõjasaagiks saadi seitse suurtükki. Neljast roodust ühe loovutas Kuperjanov appi Tartu kaitsepataljoni löögivõimsuse suurendamiseks Pikasilla vallutamisel. 27. jaanuari hommikul määras Kuperjanov oma pataljoni kolm roodu kaheks grupiks, I roodu lipnik Rudolf Riivese juhtimisel liikus raudtee ääres ühes soomusrongidega, II rood leitnant Saare juhtimisel ja III leitnant Pekarski juhtimisel mööda Tartu–Valga maanteed Kikka talu poole. Mägiste pooljaamas sattusid soomusrongid kokku vastase rongiga, mille vagunitest väljus parajasti Vjatka 83. polgu pataljon. Polk löödi laiali, ellujäänud põgenesid kabuhirmus. Rindel oli tekkinud olukord, kus vaenlase polkude osad hajutati üsna suurele alale laiali. Soomusurongi poolt segi paisatud ja Kuperjanovi I roodu poolt tagaaetav Vjatka 83. polgu esimene pataljon kartis ümberpiiramist ning taganes kiirkorras Tartu–Valga maantee suunas, kus loodeti saada tuge läti küttidelt ja soomusautolt. Lisaks 600-le püssimehele liikus vjatkalastega ka 50-meheline ratsaeskadron. Mägiste pooljaamast Kikka taluni on 7 km. Taludevahelistel radadel sattusid Kuperjanovi ratsavirgatsid vastamisi taganeva vaenlasega. Kohaliku elaniku äraandmise läbi peeti käskjalad kinni, üks neist hukati, teine võeti vangi. Sidemeeste kaotuse tõttu puudus Kuperjanovil värske informatsioon tema suunas seljatagant lähenevast vastasest. Sündimas oli ohtlik vastasseis: 210 kuperjanovlast 650 vjatkalase vastu Kikka lahingust on Olev Tederil 2024. aastal valminud film "Leitnant Kuperjanov Kikka lahingus". Olev Teder, Urmas Salo Leitnant J. Kuperjanovi alluvuses Vabadussõjas viibinud Kuperjanovi partisanide salga ja partisanide pataljoni liikmete nimekiri ajavahemikul 23.12.18. - 31.01.1919 ERA. 560/1/1. Tartu MK KL, Kuperjanovi Partisanide Salga ja Kuperjanovi Partisanide Pataljoni ülema päevakäsud Karl Parts. Kas võit või surm. Tallinn 1991. Printest Postimees nr 20, 6.02.19., nr 14, 30.01.19. Vaba Maa nr 27, 3.02.19 Eduard Groshmidt “Pealuu märgi all”. Tallinn. 1995 ERA. 2124/1/344. Kuperjanovi Partisanide Pataljoni Staabi kirjavahetuse ärakirjad ERA. 2124/1/590. Ärakirjad Kuperjanovi Partisanide Pataljoni päevaraamatust Film "Leitnant Kuperjanov Kikka lahingus" Film Leitnant Kuperjanov Paju lahingus
Aadu Adari

Aadu Adari (kuni 1936. aastani Aleksander Adorf; 25. august 1904 Tallinn – 9. september 1956 Tallinn) oli eesti spordiajakirjanik ja sporditegelane. Tema isa Aleksander oli tööline. Aleksander Adorf astus 1915 Tallinna Linna Poeglaste Kommertskooli ja lõpetas selle 1924 Tallinna Linna Ühistehnikagümnaasiumi nime all. Ta harrastas jalgpalli, võrkpalli ja korvpalli. Ta oli 1922–1924 Johansoni paberivabriku tööline, 1925–1929 Eesti Eksporttapamajade käskjalg ning laohoidja-ekspediitori abiline, 1929–1932 Lihaekspordi tapamajade laohoidja-ekspediitor. Augustis 1941 mobiliseeriti Nõukogude armeesse. Laev, millega teda Tallinnast evakueeriti, sai pommitabamuse ja Adari toodi Tallinna tagasi. Aastatel 1942–1943 töötas ta majavalitsejana. Gümnaasiumis õppides andis ta 1920–1921 välja ja toimetas õpilasajakirja Kilulinn. Aastatel 1924–1925 ilmusid Tallinna ajalehtedes tema spordisõnumid. Aastast 1924 tegi ta kaastööd Eesti Spordilehele, oli 1932–1933 selle tegevtoimetaja ja 1934–1940 vastutav toimetaja (viimane number ilmus 10. juulil 1940). Aastatel 1937–1939 oli ta Uudislehe reatasuline sporditoimetaja. Ta kuulus ka Eesti jalgpallikoondise mänge kajastanud välkajalehe Telegramm toimetusse. Samuti tegi ta kaastööd Olümpialehele. Aastatel 1942–1944 oli ta Eesti Sõna sporditoimetaja. Aastatel 1940–1941 ja 1944–1946 oli ta uue ajakirja Kehakultuur vastutava toimetaja asetäitja ja tegevtoimetaja (ajakiri hakkas uuesti ilmuma 30. oktoobril 1944). Aastatel 1944–1945 oli ta Õhtulehe kehakultuuriosakonna juhataja ja 1945–1946 ajakirja Pioneer toimetuskolleegiumi liige. Aastatel 1932–1940 kuulus ta Tallinna Spordipressi Klubisse. Ta on kasutanud pseudonüümi Pollux. Ta oli Tallinna Võitleja asutaja ja 1923–1929 selle esimees. 4. detsembril 1923 asutati Eesti Käsipalli Liit, mis keskendus korvpallile ja võrkpallile. Aleksander Adorf oli selle esimeses juhatuses kirjatoimetaja. Ta koostas Liidu määrustiku. Ta kuulus ka EKRAVE Liidu, Eesti Spordi Keskliidu ja Eesti Jalgpalli Liidu juhatusse. Aastatel 1947–1956 oli ta kirjastuste Pedagoogiline Kirjandus ja Eesti Riiklik Kirjastus välistoimetaja ning tõlkis võistlusmäärusi ja õpikuid. Aleksander Adorf, Harald Tammer, Albert Luht (toim). Eesti IV kehakultuuri aastaraamat, Eesti Spordi Keskliit 1930. Aleksander Adorf, Harald Tammer, Albert Luht (toim). Eesti kehakultuuri aastaraamat, nr 9, Eesti Spordi Keskliit 1935. Aadu Adari. Harald Tammer, Albert Luht (toim). Eesti 12. kehakultuuri aastaraamat: 1938., Eesti Spordi Keskliit 1938. Aadu Adari, Nigul Maatsoo, Edgar Manfred Kolmpere. Poks: Jiu-jitsu, Loodus 1939. Kergejõustik: 1, Loodus 1940. Aadu Adari, Harald Tammer, Albert Luht (toim). Eesti kehakultuuri aastaraamat: XIV: 1940, Eesti Spordi Keskliit 1940. Aadu Adari (koostaja). Kehakultuurlase käsiraamat 1948, Pedagoogiline Kirjandus 1948. Aadu Adari (koostaja). Kehakultuurlase käsiraamat 1952, 1952. Tema abikaasa oli Oili Adari (abielu sõlmiti 1928). Maia Adari (sündinud 1928) oli nende tütar. Aadu Adari on maetud Tallinna Metsakalmistule. Foto, kolmandas reas vasakult teine, 1937 Hauakivi foto
Mariano García

Mariano García García (sündinud 25. septembril 1997 Fuente Álamo de Murcias) on Hispaania keskmaajooksja. Tema põhiala on 800 meetri jooks. 2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis ta 800 meetri jooksus ajaga 1.46,20 kuldmedali. 2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis tuli ta Jake Wightmani ja Mark Englishi ees Euroopa meistriks isikliku rekordiga 1.44,85. Väljas Sees Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit Mariano García Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
2024. aasta Euroopa Parlamendi valimised Eestis

2024. aasta Euroopa Parlamendi valimised Eestis toimusid 9. juunil 2024, eelhääletamine 3.–6. juunil ja elektrooniline hääletamine 3.–8. juunil. Need olid viiendad Euroopa Parlamendi valimised Eestis. Eesti president Alar Karis kuulutas Euroopa Parlamendi valimised välja 3. märtsil 2024. Valimiste kandidaatide registreerimiseks esitamine algas 10. aprillil. Hääleõiguslikke valijaid oli 980 014, kellest hääletas valimistel 368 925 inimest. Valituks osutusid Jüri Ratas, Marina Kaljurand, Urmas Paet, Jaak Madison, Mihhail Kõlvart, Riho Terras ja Sven Mikser. Kõlvarti asemel läks parlamenti Jana Toom. Kogu Eesti on üks valimisringkond, kust valitakse Euroopa Parlamenti 7 saadikut. Euroopa Parlamendi valimiste kandidaate sai üles seada alates 10. aprillist 2024. Eelnevalt oli Reformierakond teatanud, et esitab valimistele üheksa inimest ja oma nimekirja esinumbrina Urmas Paeti, kuid mitte eurosaadik Andrus Ansipi. Tanel Talve teatas oma kandideerimisest üksikkandidaadina. Valimiskomisjon kinnitas 9 erakonna nimekirja ja 5 üksikkandidaati. Üksikkandidaadina registreeriti Vsevolod Jürgenson, Mike Calamus, Andres Inn, Tanel Talve ja Kalle Grünthal. Erakondadest esitasid oma nimekirja Eesti Keskerakond, Eesti Reformierakond, Isamaa Erakond, Eesti Konservatiivne Rahvaerakond, Erakond Eesti 200, Erakond Parempoolsed, Sotsiaaldemokraatlik Erakond ja Erakond Eestimaa Rohelised ning Erakond KOOS organisatsioon osutab suveräänsusele. Tabelis toodud arv näitab protsenti vastajatest, kes seda erakonda või kandidaati vastava küsitluse järgi toetas. Paksus kirjas on toodud, mitu saadikukohta see toetus Euroopa Parlamendis annaks. Küsitlusi viisid läbi Kantar Emor, Norstat ja Turu-uuringute AS. Norstat on seejuures oma Euroopa Parlamendi valimiste küsitluste tulemusi korrigeerinud arvestades nn valimisaktiivsuse indeksit ja erakondade üldist toetusreitingut. Tabelis toodud arv näitab protsenti vastajatest, kes seda kandidaati vastava küsitluse järgi toetas. Paksus kirjas on toodud kandidaadid, kes saaksid koha Euroopa Parlamendis. Norstat pole oma uuringute juures mandaatide jaotust avaldanud. Eesti Vabariik kokku ep2024.valimised.ee (Andmed seisuga 11.06.2024 10:27) Marko Tooming: "Reformierakonna esinumber EP valimistel on Paet, ankur Pevkur." ERR, 4. aprill 2024 kell 19.47 Mait Ots: "Tanel Talve lahkub SDE-st ja kandideerib eurovalimistel üksikkandidaadina." ERR, 27. märts 2024 kl 07:12 Norstati küsitlus: SDE taastas eurovalimiste küsitluses liidrikoha. ERR, 3. juuni 2024 Norstati küsitlus: Aivo Peterson möödus Toomist ja Ratasest. ERR, 8. mai 2024 EP küsitlus: Ansipi loobumine tõstis Paeti toetust ja Reform hoiab kinni kahest mandaadist. ERR, 19. apr 2024 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimiste koduleht Euroopa Parlamendi valimise seadus Riigi Teataja RT I 2003, 4, 22 23. jaanuar 2003, redaktsioon RT I, 25.06.2021, 9
Matrix Stuudio

'Matrix Stuudio on Tallinna Linnahallis asuv helisalvestusstuudio, mis on üks tuntumaid Eestis asuvaid helistuudioid. Matrix Stuudios on oma muusikat salvestanud paljud tuntud, kui ka vähemtuntud Eesti bändid ja lauljad, sealhulgas Terminaator, Kosmikud, The Sun, Mr. Lawrence jpt.
Haavatarjak

Haavatarjak (Oxyporus corticola) on kandseente hulka kuuluv seeneliik. Seent on leitud ka Eestist. Haavatarjak andmebaasis eElurikkus
Viimane vahipost

"Viimane vahipost" on 2023. aasta märtsis esilinastunud Eesti, Suurbritannia ja Saksamaa koostööfilm. Filmi tegevus viib meid lähitulevikku (aastasse 2063), kus inimkonna mõtlematu tegutsemine on kaasa toonud drastilise kliimamuutuse ja ookeanide veetase on katastroofiliselt tõusnud. Maailma on jäänud vaid kaks suuremat kontinenti. Neli sõdurit on keset ookeani asuval valvepostil, et jälgida vaenlase võimalikku rünnakuüritust ja kanda hoolt tornis asuva tuumarelva eest. Sõdurid on lõpetamas kaks aastat kestnud rutiinset valvekorda ning ootavad vahetusmeeskonda, mis on viibinud üle kolme kuu. Kui lootusetult hilinenud vahetuslaev lõpuks ilmub, on see tühi - asendusmeeskonda ei ole pardal, laev on triivinud. Üritades aru saada, mis juhtus laeva ja selle meeskonnaga, otsitakse asjatult sidet kodubaasiga. Meeskond on ülejäänud maailmast täielikult ära lõigatud. Tekib idee, et pool meeskonnast läheks saabunud laevaga kodubaasi. Kuid seersant Hendrichs hävitab millegipärast laeva. Teades, et mitte keegi ei tule neile appi, kasvavad umbusaldus kõige vastu ja kahtlused üksteise suhtes. Baines, Sullivan, Cassidy ja Hendrichs püüavad ebakindlas olukorras kuidagi hakkama saada ja lahendusi leida. Suhted lähevad keerukamaks ning muutuvad dramaatilisteks, kui selguvad varem teadmata olnud ekstreemsed asjaolud meeskonnaliikmete olemuse ning asendusmeeskonna saatuse kohta. Filmi võtted toimusid Hundipea sadamas, Tallinna Linnahallis, Meeruse sadamas ja Noblessneri piirkonna renoveerimata hoones. Cassidy – Kate Bosworth Sullivan – Lucien Laviscount Baines – Martin McCann Hendrichs – Thomas Kretschmann mereväe seersant – Ben Pullen mereväe kapral – Karin Tammaru mereväelane – Jan Erik Ehrenberg mereväelane – Monica Tuvi 15. märts 2023, Tallinn 17. märts 2023, kinodes üle Eesti Esimese nädalaga oli filmil 5285 kinokülastust, esimese kuuga 17 617 kinokülastust. nominatsioon: EFTA - Eesti filmi- ja teleauhinnad, 2024, Helirežissööri ja filmikunstniku kategoorias. auhind: HÖFF Haapsalu õudus- ja fantaasiafilmide festival, 2023, parima ulmefilmi auhind Navigaator Pirx. osalemine: Shanghai filmifestival, 2023. nominatsioon: Briti National Film Academy, 2023, parima draamafilm, parima naispeaosa (Kate Bosworth), parima meespeaosa (Lucien Laviscount), parim triller, parim action-film. Viimane vahipost. Eesti filmi andmebaas (üldinfo), vaadatud 5. aprill 2024. Viimane vahipost. Eesti filmi andmebaas (märksõnad), vaadatud 5. aprill 2024. Parim Eesti žanrifilm on "Lapsmasin" hoff.ee/uudis, 30. aprill 2023 "Viimane vahipost" kandideerib viiele Briti National Film Academy auhinnale. kultuur.err.ee, 7. juuni 2023. Tanel Toomi uus film "Viimane vahipost". Youtube. Täistund. Viimane vahipost. IMDb. Peeter Kormašov. Tanel Toom oma uuest filmist: See on lugu inimkonna lollusest ja hullusest. Areen, 11. märts 2023. Kaspar Viilup. "Viimane vahipost" on painajalikult ajakajaline düstoopia Sirp, 17. märts 2023. Tiina Kruus. Ivo Felt: Tammsaare ja „Tenet“ olid „Viimase vahiposti“ kõrval kui lapselalin. Eesti Päevaleht, 18. märts 2023.
Lõunanahkis

Lõunanahkis (Punctularia strigosozonata) on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente liik. Lõunanahkis andmebaasis eElurikkus
Tallinna Kalev (võrkpalliklubi)

Tallinna Kalev oli Tallinnas asunud Eesti ja Nõukogude Liidu võrkpalliklubi. Tallinna Kalevi esimene registreeritud tulemus võrkpallis oli 1925. aastal Eesti meistrivõistlustel, kus saadi ajaloo esimestel võistlutel hõbemedal 21. meeskonna konkurentsis. Esmakordselt jõuti meistritiitlini 1927. aastal, mis võideti Eesti Vabariigi (1925–1940) ajal kokku üheksal korral. Eesti meistrivõistlused Meistrid (9): 1927, 1929, 1931, 1933, 1935, 1936, 1937, 1938, 1939 Teised (1): 1925 NSV Liidu meistrivõistlused Meistrid (1): 1968 Eesti NSV meistrivõistlused Meistrid (13): 1945, 1946, 1947, 1953, 1962, 1963, 1965, 1966, 1967, 1968, 1971, 1972, 1975 Teised (4): 1940, 1952, 1954, 1964 Eesti NSV karikavõistlused Karikavõitjad (3): 1959, 1963, 1971 Tallinna Kalev (spordiklubi) Maksimov, Valeri 2009. Võrkpalli lugemik. Võitjad 1925-2023 Eesti Võrkpalli Liit (vaadatud 07.04.2024). Volleybox