Humphrey Bogart

Humphrey DeForest Bogart (25. detsember 1899 New York – 14. jaanuar 1957 Los Angeles) oli ameerika näitleja. Bogarti isa Belmont Bogart oli kirurg. Ema Maud (sündinud Humphrey, sellest ka näitleja eesnimi) oli algul illustraator ja hiljem moeajakirja kunstiline toimetaja. Vanemad olid jõukad: isa teenis aastas 20 tuhat dollarit, ema 50 tuhat. Humphreyl oli kaks nooremat õde Frances ja Catherine Elizabeth (Kay). Mõlemad vanemad olid sageli tööl ega näidanud laste kasvatamisel suurt hellust üles. Esimese maailmasõja ajal astus Bogart mereväkke. Ta sai sõjas ülahuulele haava, millest jäi talle surmani arm, kuid see ei seganud näitlemist. On ka arvatud, et haav tekkis pärast sõda salaviinakõrtsis kakeldes. 1921. aastal hakkas Bogart pärast demobiliseerumist näitlejaks, ehkki näitlejakoolitust tal polnud. 1920. aastatel astus ta üles Broadway lavastustes. 1930. aastal algas Bogarti ligi kolmkümmend aastat kestnud filmikarjäär. Tema tuntuimad osatäitmised olid filmides "Malta pistrik" (1941), "Casablanca" (1942), "Kellel on ja kellel pole" (1944), "Sügav uni" (1946), "Sierra Madre aare" (1948), "Aafrika kuninganna" (1951), "Sabrina" (1954) ja "Caine'i mässu sõjakohus" (1954). Bogart tutvus 1922. aastal näitleja Helen Menkeniga (sündinud Meinken). Nad abiellusid New Yorgis 20. mail 1926 ja lahutasid 18. novembril 1927, aga jäid sõpradeks. Kumbki abiellus elu jooksul neli korda ja see abielu oli kummalegi esimene. 3. aprillil 1928 abiellus Bogart Connecticutis Hartfordis Mary Philipsiga. Philips oli sama vana kui Menken, Bogartist 2 aastat noorem, aga juba tuntud näitleja. Philipsile oli see esimene abielu. Abielu lagunes siis, kui Bogart sõitis elama Hollywoodi, aga Philips keeldus talle Californiasse järele sõitmast, sest tal oli New Yorgis palju tööd. Siiski jäid nad abiellu kuni 1938. aastani ja said edaspidigi hästi läbi. Samal aastal abiellus Philips uuesti ja see abielu kestis kuni mehe surmani. 21. augustil 1938 abiellus Bogart 34-aastase Mayo Methot'ga. Kummalegi oli see kolmas abielu. See abielu osutus õnnetuks. Methot oli olnud andekas näitleja ja hea laulja, kuid temast sai alkohoolik. Kainena oli ta lõbus ja sõbralik, aga joobnuna muutus paranoiliseks. Nad tülitsesid omavahel sageli. Methot' karjäär käis alla, pärast pulmi ei saanud ta ühtki head rolli ja pärast 1940. aastat ei saanud ta enam ainsatki rolli. Abielu lahutati 1945. aastal ja Methot jõi end 1951. aastal surnuks. 1944. aastal tutvus Bogart tollal 19-aastase Lauren Bacalliga filmi "Kellel on ja kellel pole" võtetel. Nad abiellusid 21. mail Ohios ja see abielu kestis kuni Bogarti surmani. Neil sündis kaks last, 1949. aastal poeg Stephen ja 1952. aastal tütar Leslie. Pärast Bogarti surma abiellus Bacall 1961. aastal näitleja Jason Robardsiga, kes mitmel moel Bogartit meenutas, ja sai temaga veel ühe poja. Bogart haigestus soolevähki. Seda soodustas asjaolu, et ta oli kõva joodik ja suitsetaja. Ta ei läinud arsti juurde enne kui 1956. aasta jaanuaris, aga haigus oli juba liiga kaugele arenenud ja järgmise aasta jaanuaris ta suri. Up the River (1930) Three on a Match (1932) Midnight (1934) The Petrified Forest (1936) China Clipper (1936) Bullets or Ballots (1936) Stand-In (1937) Dead End (1937) San Quentin (1937) Kid Galahad (1937) Marked Woman (1937) Black Legion (1937) Angels with Dirty Faces (1938) The Amazing Dr. Clitterhouse (1938) The Return of Doctor X (1939) The Roaring Twenties (1939) Dark Victory (1939) The Oklahoma Kid (1939) They Drive by Night (1940) Virginia City (1940) All Through the Night (1941) "Malta pistrik" (The Maltese Falcon, 1941) Sierra (1941) "Casablanca" (1942) Across the Pacific (1942) Sahara (1943) Action in the North Atlantic (1943) "Kellel on ja kellel pole" (To Have and Have Not, 1944) Passage to Marseille (1944) Conflict (1945) "Sügav uni" (The Big Sleep, 1946) Dark Passage (1947) The Two Mrs. Carrolls (1947) Dead Reckoning (1947) Key Largo (1948) "Sierra Madre aare" (The Treasure of the Sierra Madre, 1948) Tokyo Joe (1949) Knock on Any Door (1949) In a Lonely Place (1950) Chain Lightning (1950) "Aafrika kuninganna" (The African Queen, 1951) Sirocco (1951) The Enforcer (1951) Deadline - U.S.A. (1952) Beat the Devil (1953) Battle Circus (1953) The Barefoot Contessa (1954) "Sabrina" (1954) "Caine'i mässu sõjakohus" (The Caine Mutiny, 1954) The Left Hand of God (1955) We're No Angels (1955) The Harder They Fall (1956) The Desperate Hours (1955) Bogart oli kolm korda nomineeritud Oscari kandidaadiks, iga kord peaosatäitja kategoorias: 1943. aastal rolli eest filmis "Casablanca", 1951. aastal rolli eest filmis "Aafrika kuninganna" ja 1954. aastal rolli eest filmis "Caine'i mässu sõjakohus". Oscari pälvis ta "Aafrika kuninganna" eest. 1952. aastal oli ta nomineeritud BAFTA auhinna kandidaadiks parima välismaise näitleja kategoorias, kusjuures see oli esimene kord, kui selles kategoorias auhinda välja anti. 1960. aastast on Hollywoodi kuulsuste alleel aadressil 6322 Hollywood Boulevard Bogarti nimega täht. 1999. aastal nimetas Ameerika Filmiinstituut (AFI's 100 Years...100 Stars) Humphrey Bogarti kõigi aegade suurimaks meesstaariks. Bogarti-Bacalli sündroom Humphrey Bogart Filmiveeb Humphrey Bogart awards IMDb AFI's 100 Years...100 Stars Humphrey Bogart andmekogus IMDb (inglise) Humphrey Bogart andmekogus Filmiveeb The Official Humphrey Bogart Website