laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Volodõmõr Hroisman

Volodõmõr Hroisman (ukraina keeles Володимир Борисович Гройсман; sündinud 28. jaanuaril 1978 Vinnõtsjas) on Ukraina poliitik ja riigitegelane. Ta oli 14. aprillist 2016 kuni 29. augustini 2019 Ukraina peaminister. Alates 2005. aastast oli ta Vinnõtsja linnapea kohusetäitja, alates 2006. aastast kuni 2014. aastani Vinnõtsja linnapea. 27. veebruarist 2014 oli ta peaministri asetäitja. 24. juulil 2014 valis Ukraina valitsus pärast seda, kui peaminister Jatsenjuk teatas tagasiastumisest, ta peaministri ajutiseks kohusetäitjaks, kuid valitsusel ei ole selleks volitusi. Valitsus tühistas oma 24. juuli korralduse Groismani määramise kohta peaministri ajutiseks kohusetäitjaks 1. augustil 2014. 27. novembril 2014 valis Ukraina Ülemraada Groismani Ülemraada uueks esimeheks. 14. aprillil 2016 valis Ülemraada ta 257 poolthäälega Ukraina peaministriks. Volodõmõr Groisman on abielus, perekonnas on kaks tütart ja poeg. Kramer, Andrew E. (14. aprill 2016). "Ukraine's Parliament Approves New Prime Minister in Vote". www.nytimes.com (inglise). The New York Times. Vaadatud 14.04.2016. "Временным премьером будет Гройсман - Аваков" (vene). Ukrajinska Pravda. 24. juuli 2014. Vaadatud 24. juuli 2014. Врио премьер-министра на заседании правительства назначен Владимир Гройсман — Аваков, УНИАН (24. juuli 2014) "Ukrainian Prime Minister Resigns" (inglise). Vaba Euroopa. 24. juuli 2014. Vaadatud 24. juuli 2014. Кабмин отменил распоряжение о назначении Гройсмана и.о. премьера "Как в Раде назначали спикера и премьер-министра: фоторепортаж" (vene). Liga Novosti. 27. november 2014. Vaadatud 28. november 2014.  Volodõmõr Hroisman – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Гройсман Владимир Борисович, lühibiograafia Liga Novosti lehel (vene keeles) Суд разрешил ГБР изъять в Офисе Президента документы о назначении Гройсмана премьером - Lb.ua, 25.10.2019
Andres Peetson

Andres Peetson (sündinud 5. veebruaril 1970 Pärnus) on eesti trompetist. Ta on mänginud ansamblis Compromise Blue. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Muusik loeb nooti nagu raamatut, SL Õhtuleht, 2. oktoober 2000
Alois Eliáš

Alois Josef Eliáš (29. september 1890 Praha – 19. juuni 1942 Praha) oli Tšehhoslovakkia sõjaväelane ja poliitik. Esimesest maailmasõjast võttis Alois Eliáš algul osa Austria-Ungari poolel ja langes Vene rindel sõjavangi. Seejärel osales ta sõjas Prantsusmaal Tšehhoslovakkia Leegioni koosseisus. 1919. aastal pöördus ta Tšehhoslovakkiasse tagasi. Kindrali auastme sai Eliáš 1936. aastal. 27. aprillil 1939 määras Emil Hácha Alois Eliáši Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi peaministriks. Põhjuseks oli Eliáši populaarsus rahva hulgas ja tema head suhted riigiprotektor Konstantin von Neurathiga. Peaministrina oli Eliášil kontakte vastupanuliikumisega ja Tšehhoslovakkia eksiilvalitsusega. 27. septembril 1941 arreteerisid Saksa võimud Eliáši ning mõistsid ta riigireetmises süüdistatuna surma. Kohtuotsust ei viidud aga esialgu täide. 27. mail 1942 sooritati Prahas riigiprotektor Reinhard Heydrichile atentaat, kes sama aasta 4. juunil suri. Seejärel hukati Alois Eliáš 19. juunil 1942. Alois Eliáš (29.9.1890 - 19.6.1942) Government Information Centre
Jaroslav Krejčí (poliitik)

Jaroslav Krejčí (27. juuni 1892 Konice – 18. mai 1956 Praha) oli Tšehhoslovakkia jurist ja poliitik. Ta lõpetas 1915. aastal Prahas Karli ülikooli õigusteaduse alal ja töötas seejärel erinevatel ametikohtadel avalikus sektoris. 1930. aastatel oli ta lisaks sellele riigiõiguse õppejõud Masaryki ülikoolis. 12. detsembrist 1938 kuni 15. märtsini 1939 oli ta justiitsminister Rudolf Berani valitsuses. Tšehhoslovakkia okupeerimise ja Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi moodustamise järel jäi ta justiitsministriks edasi ning oli sellel ametikohal kuni 5. maini 1945. Lisaks sellele oli ta 19. jaanuarist 1942 kuni 19. jaanuarini 1945 Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi peaminister. Teise maailmasõja järel vahistasid Tšehhoslovakkia võimud Krejčí ja 6. augustil 1946 mõisteti ta 25 aastaks vangi. Ta suri vanglas 1956. aastal. Jaroslav Krejčí poeg Jaroslav Krejčí (1916–2014) oli tšehhi ühiskonnateadlane, tunnustatud politoloogia ja kultuurisuhete ekspert. http://www.vlada.cz/cz/historie/rejstrik-premieru/jaroslav-krejci-439/tmplid-562/ http://www.ustrcr.cz/cs/audio-archiv-zivotopisy
Richard Bienert

Richard Bienert (5. september 1881 Praha – 2. veebruar 1949 Praha) oli Tšehhoslovakkia jurist ja poliitik. Bienert õppis ülikoolis õigusteadust ja töötas hiljem politseinikuna. 1920. aastal sai ta Praha politseijuhiks. Saksa okupatsiooni ajal arreteeris Gestapo ta 1. septembril 1939, kuid Emil Hácha sekkumise järel ta vabastati ning ta jäi Praha politseijuhi ametikohale edasi. 19. jaanuaril 1942 määrati ta Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi siseministriks. Lisaks sellele oli ta alates 12. märtsist 1942 ka asepeaminister. Lühikest aega, 19. jaanuarist 1945 kuni 5. maini 1945, oli ta Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi peaminister, täites samal ajal ka siseministri ülesandeid. 5. mail 1945 tahtis ta minna raadiosse teatama protektoraadi laialisaatmisest, kuid ülestõusnud vahistasid ta. Teise maailmasõja järel anti ta kohtu alla ja mõisteti 6. augustil 1946 kolmeks aastaks vangi. Ta vabastati halva tervise tõttu 12. mail 1947 ennetähtaegselt vanglast. Richard Bienert Vláda České republiky Richard Bienert (5.9.1881 – 3.2.1949): Poslední protektorátní premiér ŽivotopisyOnline.cz
Soov (ajaleht)

Ajaleht Soov loodi Põhjamaade analoogide eeskujul 1. mail 1992 esimese eestikeelse kuulutustelehena. Ajalehega on seotud kuulutuste veebiportaal Soov.ee. Soovi omanik on Eesti Meedia grupp, mis kuulub Norra meediakontserni Schibsted. Soovi peakontor asub Tallinna kesklinnas.
Emanuel Moravec

Emanuel Moravec (17. aprill 1893 Praha – 5. mai 1945 Praha) oli Tšehhoslovakkia sõjaväelane ja poliitik. 1914. aastal kutsuti Moravec sõjaväeteenistusse ja ta võttis Austria-Ungari armee koosseisus osa Esimesest maailmasõjast. Ta andis ennast 1915. aastal Idarindel Vene vägede kätte vangi ja liitus Tšehhoslovakkia Leegioniga. 1920. aastal pöördus Emanuel Moravec Tšehhoslovakkiasse tagasi. Ta lõpetas sõjakooli ja 1924. aastal sai ta Tšehhoslovakkia armee luureosakonna juhatajaks, 1931. aastast alates oli ta sõjakooli õppejõud. Müncheni kokkuleppe ja Tšehhoslovakkia okupeerimise järel pettus Emil Moravec lääneriikides ja temast sai natsionaalsotsialismi ja Hitleri pooldaja. 1939. aasta augustis algasid Moraveci propagandistlikud saksameelsed raadioesinemised. 19. jaanuarist 1942 kuni 5. maini 1945 oli Emil Moravec Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi haridus- ja propagandaminister. Ta lõpetas elu enesetapuga. Ministrina ajal Moravec Saksa võimudele sobivat poliitikat. Koolide õppeaega lühendati, toimus kooliõpetuse germaniseerimine, ajaloo õpetamisest loobuti täielikult, erakoolid suleti. Samuti ei avatud uuesti ülikoole, mis olid 1939. aastal kolmeks aastaks suletud. Chris Johnstone. Emanuel Moravec – the face of Czech collaboration with the Nazis Czech Radio Emanuel Moravec: Kolaborant (životopis) ŽivotopisyOnline.cz Emanuel Moravec (1893–1945) : Tschechischer Quisling im "Protektorat Böhmen und Mähren" Zukunft braucht Erinnerung
Smalany

Smalany (valgevene keeles Смаляны, valgevene-eesti transkriptsioonis Smaljanõ) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Viciebski oblasti Orša rajoonis, Smalany külanõukogu keskus. Poola keeles on asula nimi Smolany. Smalanys on keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on XVII sajandil püstitatud loss Bieły Koviel, mõisakompleks, veski, XVII sajandil ehitatud katoliku kirik koos dominiiklaste kloostriga ning õigeusu kirikud XVIII ja XIX sajandist. Asulas on poola geoloogi Tomasz Zani haud. Esimest korda on Smalanyd mainitud aastal 1484. Toona oli see vürst Belski valdus. Asula kuulus Vitebski vojevoodkonda ja Orša maakonda. Hiljem kuulus asula Kurbskitele, Ostrogiškitele, Sanguszkodele. Aastal 1626 ehitas vürst Sanguzko-Kovielski asulasse kindluse, mis sai kannatada nii Uputuse kui ka Põhjasõja ajal. Lossi hoiti korras veel XVIII sajandil, aga XIX sajandil sai Smalany omanikuks vene senaator Semjonov, kes müüs lossi tellisteks. Aastast 1678 sai Smalanyst ametlikult alev. Aastal 1680 ehitati sinna katoliku kirik, aastal 1742 sai asula raekoja. Smalany kindlus Smalany kindlus Poola jagamisel aastal 1772 läks Smalany Venemaa koosseisu. Aastal 1792 ehitati sinna puidust õigeusu kirik, mis tegutseb tänapäevani, aga aastal 1864 valmis kivist õigeusu kirik, mis on praegu varemetes. 1812. aasta sõja ajal toimus asula all lahing vene ja prantsuse vägede vahel. Aastal 1900 avati asulas põllumajanduskool. XX sajandi algul oli Smalanys tellisetehas, seal pargiti ka nahku. Asulas olid postkontor, raamatukogu, polikliinik ja apteek. Smalany juures asus ka veehoidla, kus kasvatati karpkalu. Esimese maailmasõja ajal läbis Krevat Saksa-Vene vägede vaheline rindejoon. Vana ja lagunenud kindlus võeti uuesti kasutusele, selle juurde rajati kaasaegsemad betoonvarjendid. Aastal 1917 võtsid Saksa väed Kreva vastu ette suurtükirünnaku, kannatada said nii kindlus kui ka asulas olnud katoliku kirik. Kuni 1917. aastani oli Smalany Venemaa Keisririigi koosseisus, aastast 1924 kuulus aga Valgevene NSV-sse. Ühtlasi sai alevist ametlikult küla. Aastal 1011 liideti Smalanyga endine Ahranamičnaja küla. Smalany Smalany tegutsev õigeusu kirik Smalany katoliku kirik Smalany lagunev õigeusu kirik Smalany Smalany Valgevene fotoentsüklopeedias Smalany YouTube'is
Mark Philippoussis

Mark Anthony Philippoussis (kreeka Μάρκος Αντώνιος Φιλιππούσης; sündinud 7. novembril 1976 Melbourne'is) on Austraalia endine tipptennisist. Tema karjääri kõrgeim koht ATP edetabelis oli 8. ATP profiil
Saksa Töörinne

Saksa Töörinne (saksa keeles Deutsche Arbeitsfront, DAF) oli aastatel 1933–1945 Saksamaal tegutsenud organisatsioon, mis ühendas töövõtjaid ja tööandjaid. Saksa Töörinne loodi 10. mail 1933 enne seda laiali saadetud sõltumatute ametiühingute asemele. 1942. aastal oli Saksa Töörindel 25 miljonit liiget. Saksa Töörinde juht oli Robert Ley. Kraft durch Freude Die Deutsche Arbeitsfront (DAF) Lebendiges Museum Online
DAF

DAF ehk Saksa Töörinne (Deutsche Arbeitsfront) oli Kolmanda Reichi ajal tegutsenud natsionaalsotsialistlik ametiühing. DAF ehk Desert Air Force oli II maailmasõja ajal Aafrikas tegutsenud Briti, Austraalia, LAV jt. liitlaste taktikaline lennuväeüksus. DAF ehk Van Doorne's Aanhangwagen Fabriek on Hollandi autotootja, mis praegusel ajal kannab nime DAF Trucks NV. Selle firma autobusse tootnud haru kandis nime DAF Bus (praegu VDL Bus Chassis) ning Bornis sõiduautosid tootnud haru kandis nime DAF Born (tänapäeval VDL Nedcar B.V.). DAF ehk Déserteurs de l'armée française on sõjaväeline struktuur Alžeerias.
Grażyna Szapołowska

Grażyna Szapołowska (sündinud 19. septembril 1953 Bydgoszczis) on Poola näitleja. Keskkooli lõpetamise järel mängis ta kaks aastat Wrocławi Pantomiimiteatris. 1977. aastal lõpetas ta Varssavi Aleksandr Zelwerowiczi nimelise Teatriakadeemia. Oli aastatel 1977–1984 ja 2004–2011 Varssavis Rahvusteatri näitleja. Alates 1974. aastast on ta mänginud paljudes filmides ja telelavastustes. Rahvusvaheliselt on ta esmajoones tuntud seoses osatäitmistega Krzysztof Kieślowski lavastatud filmides. Grażyna Szapołowska andmekogus IMDb (inglise)
Salnava mõis

Salnava mõis (Salnavas muiža, ka Saļņevas muiža) oli mõis Lätis. Mõisasüda jääb tänapäeval Ludza piirkonda Salnava valda Salnava külla, kus asub ka häärber. Vene keeles Сальнево. Salnava mõis kandis algselt Cecina mõisa nime. 1730. aastatest kuulus see Szadurskitele. Häärber püstitati 1785. aastal klassitsistliku puithoonena. Sajandi lõpus rajati vana mõisasüdame asemele Malnavasse uus, aga 1842. aastal jagati mõis kaheks, Cecina ja Malnava mõisaks. Toona oli Salnava mõisa pindala 3200 hektarit. 1868. aastal müüdi juba Salnava nime kandev mõis Matvei Sologubile, aga kaks aastat hiljem sattus see Wulfiuste kätte, jäädes nende valdusse kuni võõrandamiseni 1920. aastal. Enne võõrandamist 1920. aastal oli mõisa pindala 2237 hektarit. 19. sajandil laiendati mõisa peahoonet, lisades kaks tiiba. Praegu asub hoones Salnava põhikooli internaat. Kõrvalhooned on enamasti 18. sajandi algusest, laut ja tallid aastast 1900. Peahoone lähedal on uusgooti stiilis tellistest ja maakividest kabel. Pargi pindala on 6,9 hektarit, sellest ühe hektari võtab enda alla tiik. Peahoone ümbruses on park regulaarse planeeringuga, kaugemal vabakujundusega.
Oleksandr Radijevskõi

Oleksandr Radijevskõi (ukraina keeles Радієвський Олександр Віталійович; 9. mai 1970 Krõvõi Rig – 23. juuli 2014 Lõssõtšansk) oli Ukraina sõjaväelane, Ukraina Rahvuskaardi polkovnik, postuumselt kindralmajor. Oleksandr Radijevskõi osales Mõkolajivka, Semenivka ja Slovjanski vabastamisel interventidest. Ülesnäidatud vapruse eest autasustas Ukraina president teda 2014. aasta 15. juulil ordeniga "Vapruse eest" (III järk). Polvkovnik Oleksandr Radijevskõi hukkus 23. juulil, kui tema juhitud rühm sattus võitluses Lõssõtšanski eest interventide varitsusele. "УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ № 617/2014 Про присвоєння військового звання". www.president.gov.ua. "Порошенко посмертно присвоил звание Нацгвардейцу Радиевскому". www.pravda.com.ua (vene). Ukrajinska Pravda. 25. juuli 2014, 22:09. Vaadatud 25. juuli 2014. "УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ № 593/2014 Про відзначення державними нагородами України". www.president.gov.ua. "Життя сміливця обірвалося на полі бою… // Національна гвардія України, 23 липня 2014". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. oktoober 2014. Vaadatud 25. juulil 2014. "Під час визволення Лисичанська загинув полковник Нацгвардії Радієвський" (ukraina). ua.112.ua. 23. juuli 2014. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuli 2014. Vaadatud 23. juuli 2014. В зоні АТО загинув командир в/ч 3011, до складу якої входив Кіровоградський стрілецький батальйон Летопись запорожской милиции. Родина. Закон. Честь. Під час звільнення Лисичанська загинув колишній командир Кіровоградського стрілецького батальйону
Malnava

Malnava (vanasti ka Malnova) on küla (vidējciems) Lätis Ludza piirkonnas, Malnava valla halduskeskus. Asulas asub Malnava mõisa (Malnow) süda. Lisaks on seal veel Malnava kolledž koos selle juures paikneva muuseumiga, keskkool, postkontor, kultuurimaja ja aastal 1798 ehitatud katoliku kirik. Aastal 2008 oli külas 400 elanikku. Aastal 2015 oli elanikke 356, aastal 2022 aga 318. Malnava linnulennult Vietvārdu datubāze
Marilyn Kerro

Marilyn Kerro (sündinud 18. septembril 1988 Rakveres) on eesti nõid ja selgeltnägija. Marilyn Kerro õppis 9. klassini Haljala gümnaasiumis. On teinud modellitööd. Marilyn Kerro loeb ennast selgeltnägijaks, kes tunnetab vaimudega juhtunut ja seda, mida on läbi elatud. Ta arvab, et päris võimed ema vanatädilt, ning seostab võimete avaldumist lapseeas (kuueaastaselt) saadud pikselöögiga, mööndes, et ei saa kontrollida informatsiooni, mis 'sealt ülevalt' tuleb. Lisaks selgeltnägemisele kasutab Marilyn vaimudega suhtlemisel ka loomade elundeid ja verd (saates värsket inimverd, millele omistab mälu). Oma rituaalide jaoks kasutab ta abivahendeid, näiteks nuge, peeglit, voodoo-nukke, inimese nime, sünnikuupäevaga seotud numeroloogiat ning maagilisi mineraale. Marilyn Kerro asutas 2018. aastal ettevõtte Marilyn Kerro OÜ ja on selle juhatuse liige. Marilyn Kerrot võis näha teleekraanil Venemaa telesaate "Selgeltnägijate tuleproov" 14. hooaja saadetes, kus ta saavutas teise koha (4 valget ümbrikku ning 2 jagatud valget ümbrikku kohtunikelt); esikoha saavutas Aleksandr Šeps. Saatesarja võtetel tutvus ta selgeltnägija Aleksandr Šepsiga, kellega tal on olnud suhe. Telekanali TNT vaatajad hääletasid Šepsi ja Kerro aasta paariks (2014). 2015. aastal osales Kerro teist korda "Selgeltnägijate tuleproovis", saatesarja 16. hooaja finaalis hääletasid vaatajad Marilyn Kerro teisele kohale. Võitis venelane Viktoria Raidos. 2016. aastal osales Kerro juba kolmandat korda ning sai jälle teise koha. Võitis Svami Dashi. "Marilyn Kerro OÜ - Ülevaade @ Inforegister.ee". Inforegister. "Мэрилин Керро и Александр Шепс официально объявили о разрыве отношений" [Marylin Kerro ja Aleksandr Šeps teatasid ametlikult suhete lõpetamisest]. www.vokrug.tv (vene). 24. jaanuar 2017. Vaadatud 3.08.2017. Kaspar Käänik, 12. jaanuar 2016, MARILYN KERRO TULEPROOVI TEISEST KOHAST: järelikult oli see millegi jaoks hea, veebiversioon (vaadatud 12.01.2016) Marilyn Kerro ametlik koduleht (vene keeles) Marilyn Kerro, veebiversioon (vaadatud 02.08.2014) Eksklusiivintervjuu Marilyn Kerroga, 30.04.2014, veebiversioon (vaadatud 02.08.2014) Rutt Ernits, Marilyn Kerro selgeltnägemisest: teist korda ma seda elu ei valiks, 25.05.2014, veebiversioon (vaadatud 02.08.2014) Победители премии #ТНТреспект. Номинация: Пара года, ТНТ Promo, 08.03.2014, veebiversioon (vaadatud 02.08.2014) (vene ja inglise keeles) БИТВА ЭКСТРАСЕНСОВ 14 СЕЗОН - СПЕЦВЫПУСК 2 (МЭРИЛИН КЕРРО КАК ПРИТЯНУТЬ ЛЮБОВЬ?, veebiversioon (vaadatud 02.08.2014) (vene ja inglise keeles) Marylin Kerro saidil 24smi.org, vaadatud 3. augustil 2017 (vene keeles)
Malnava mõis

Malnava mõis (läti keeles Malnavas muiža, poola keeles Małnow) oli mõis Vitebski kubermangus Ludza maakonnas Kārsava vallas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Ludza piirkonnas Malnava vallas Malnava külas. Malnava oli alguses Cecina (hilisem Salnava) mõisa karjamõis. Valdus kuulus kuni 1724. aastani Latgale suurmaavaldajatest Hülseni suguvõsale. Jadwiga Hülsen naitus Jan Szadurskiga ja mõis pärandus abielu kaudu viimase suguvõsale. Szadurskite nimel seisis mõis 1774. aastal. 1784. aasta hingerevisjoni andmetel olid valdajateks vennad Józef Szadurski ja Ksawery Szadurski. Viimase pojad Mikolaj Szadurski ja Vikenty Szadurski jagasid Malnava ja Salnava mõisad omavahel ära: Malnava omanikuks sai Mikolaj. Pärast pärisorjuse kaotamist toimusid mõisas 1863. aastal rahutused. 1878. aastal ostis mõisa parun Julius von der Ropp, kelle ajal talupojad protestisid hingeloenduse vastu (1881). 1906. aastal omandas mõisa S. F. Agarkov. Vahetult enne Esimest maailmasõda sai mõisaomanikuks kindralleitnant Ivan Nikolajevitš Svetšini (1863−1930) abikaasa Ljubov Aleksandrovna Svetšina (sündinud Svetšina) (1865−1935), kes elas Peterburis. Enne võõrandamist aastal 1920 oli mõisa pindala 12 402 hektarit. Mõisa peahoone on küll vanem, pärinedes 19. sajandist, aga kui mõisakompleksi juurde aastal 1924 Läti põllumajanduskool rajati, siis ehitati see kooli vajadusteks tundmatuseni ümber. Tänapäeval asub hoones Malnava kolledž. Kõrvalhoonetest on säilinud 19. sajandil peahoonega koos ehitatud klassitsistlikud aidad. Pargi pindala on 6,9 hektarit, sellest ühe hektari võtab enda alla tiik. Park on vanim säilinud mõisa osa, pärinedes 17. sajandist. Aastal 1830 ehitasid Szadurskid pargi uhkemaks, rajades selle ümber müüri ja lisades väravad. Park on regulaarse planeeringuga, väravate juurest algab aga kahe kilomeetri pikkune allee. Pargis kasvavad sarapuud, pärnad, tammed, vahtrad, kõige levinumad puud on aga lehised.  Malnava mõis – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Katarzyna Figura

Katarzyna Małgorzata Figura (sündinud 22. märtsil 1962 Varssavis) on Poola näitleja. Katarzyna Figura lõpetas 1985. aastal Varssavi Aleksandr Zelwerowiczi nimelise Teatriakadeemia. Hiljem on ta näitlemist õppinud ka Pariisis õppeasutuses Conservatoire national supérieur d'art dramatique. Aastatel 1985–1988 oli ta Varssavi Kaasaegse Teatri näitleja. Aastatel 2006–2013 töötas Figura Varssavi Draamateatris. Katarzyna Figura on alates 1979. aastast mänginud rohkem kui 70 filmis. Katarzyna Figura andmekogus IMDb (inglise)
Daugavpilsi kihelkond

Daugavpilsi kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Dünaburg, läti keeles Daugavpils draudzes novads) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Ilūkste kreisis. (saksa keeles Arohnen, läti keeles Ārones muiža) (Bächhof, Upes muiža) (Belmont, Beļmontes muiža, Belmontu muiža) (Brüggen, Briģenes muiža) (Demmen, Demenes muiža) (Feldhof, Lauku muiža) Kalkūni mõis (Kalkuhnen, Kalkūnes muiža) (Kriwinischek, Krivinišķu muiža) (Kummeln, Kumbuļu muiža) (Kurzum, Kurcuma muiža) (Gross-Lassen, Liellašu muiža) Lasenbeka mõis (Lassenbeck, Lasenbekas muiža) (Lautzen, Lauķeses muiža) (Meddum, Meduma muiža) (Schönberg, Skaistkalnes muiža) Šēnheida mõis (Schönheiden, Šenheidas muiža) (Neu-Subbath, Jaunsubāte) Jaunsvente mõis (Swenten, Sventas muiža, Jaunsventas muiža) Tabore mõis (Tabor, Tābaras muiža) Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 414–417. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 414–417. Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918). Kreis Illuxt, seite 632-667
Aizlauce kihelkond

Aizlauce kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Ueberlauz, läti keeles Aizlauces draudzes novads) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Ilūkste kreisis. (saksa keeles Platers-Annenhof, Annenhof, läti keeles Anengofa, Angofas muiža) (Alt-Born, Vecbornes muiža) Lielborne mõis (Gross-Born, Lielbornes muiža) (Klein-Born, Mazbornes muiža) Jaunborne mõis (Neu-Born, Jaunbornes muiža) Bruņene mõis (Brunnen, Bruņas muiža, Brunes muiža) (Karolinenhof, Carolinenhof, Kilas, Karolinova) (Diedrichstein, Tidriki) (Dünafeldhof, Feltova, Dunaini) (Ellern, Elkšņi, Alkšni) (Essern, Ezeres muiža) (Fabianischek, Fabianiški) Ilga mõis (Ilgen, Iļģu muiža) (Johannina, Juganina) (Klopmannsrode, Liģenišķu muiža) (Marienhof, Marjanovas muiža) (Rosalischek, Rozališķu muiža, Sīķeles muiža) (Rosenfeld, Rožupoles muiža) Vecsaliena mõis (Alt-Sallensee, Vecsaliene) (Neu-Sallensee, Jaunsaliena) (Sallonay, Salnijas muiža) (Sarosli, Zarosli) (Schnellenstein, Matuliški) (Warnowitz, Vārnovicas muiža) Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 417–419. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriss der drei deutschen Ostsee-Provinzen Russlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 417–419. Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918). Kreis Illuxt, seite 632-667
Subate kihelkond

Subate kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Subbath) oli haldusüksus Kuramaa kubermangus Ilūkste kreisis. Asare mõis (Assern, Asares muiža) Baltmuiža mõis (Baltensee, Baltmuižas muiža) Gārsene mõis (Garssen, Gārsenes muiža) (Gulben, Gulbenes muiža) Ilzene mõis (Ilsen, Ilzes muiža, Ilzenes muiža) (Kaltenbrunn, Kaldabruņas muiža) Kazimirvāle mõis (Kasimirswahl, Kazimirišķu muiža) (Lowieden, Lowiden, Laviedes muiža) (Podunay, Podunaji) Prode mõis (Prohden, Prodes muiža) (Rubinen, Rubenes muiža) (Wittenheim-Sussey, Vitenheima-Susejas, Susējas muiža) (Unzenischek) Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918). Kreis Illuxt, seite 632-667 Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918). Kreis Illuxt, seite 632-667
Ryūnosuke Akutagawa

Ryūnosuke Akutagawa (jaapani keeles 芥川 龍之介 Akutagawa Ryūnosuke; 1. märts 1892 Tōkyō – 24. juuli 1927 Tōkyō) oli jaapani kirjanik. Teda peetakse jaapani lühijutu isaks. Tema auks on nimetatud kaks korda aastas välja antav kirjandusauhind, Akutagawa auhind. Ta tegi 35-aastaselt enesetapu. "Hammasrattad" (novellid). Jaapani keelest tõlkinud ja eessõna: Ülle Udam, Tallinn, kirjastus Perioodika, Loomingu Raamatukogu 1978, nr 43/44, 112 lk "Mandariinid tihnikus" (valik novelle). Jaapani keelest tõlkinud Margit Juurikas, Kati Lindström ja Ülle Udam; toimetanud Taimi Paves; järelsõna: Margit Juurikas. Sari 20. sajandi klassika, Varrak, Tallinn 2011, 238 lk; ISBN 9789985321126 Holger Kaints, "Ryunosuke Akutagawa. Mandariinid tihnikus" (arvustus) – Eesti Ekspress 1. detsember 2011, lk 59 Vaapo Vaher, "Maffia, hullus ja Sannikovi maa" (uute raamatute tutvustus; ka "Mandariinid tihnikus") – Maaleht 1. detsember 2011, lk 28 Kalju Kruusa, "Inimese südames on kaks vastukäivat tunnet" (raamatu "Mandariinid tihnikus" arvustus) – Eesti Päevaleht 11. veebruar 2012, lk 16; loetav ka digitaalarhiivis DIGAR Katrina Helstein, "Jõhker ja ilus" (raamatu "Mandariinid tihnikus" arvustus) – Sirp 20. jaanuar 2012, lk 12–13; loetav ka digitaalarhiivis