laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Eesti Ajutise Valitsuse komissar

Eesti Ajutise Valitsuse komissar oli 1919. aastal Eesti Ajutise Valitsuse poolt Eesti linnades ja maakondades määratud ametnik, kelle ülesandeks oli selle järele valvata, et vabariigis maksvad seadused ja valitsuse määrused ning korraldused kõigi ametiasutuste ja vabariigi valitsuse ja kohalike omavalitsuste asutuses linnade, maakondade ja valdade ametnikkude poolt täpipealset rutulist täitmist leiaksid ning et ametiasutuste ja ametnikkude tegevus kindlates seaduslikkuse piirides avalduks. Ajutise Valitsuse komissar kuulus Siseministeeriumi ametkonda, komissaride kulud kaeti riigikassa arvel Siseministeriumi kaudu. Omavalitsuste üle järelevalvet teostanud komissaride tegevus lõpetati 1919. aasta augustis. Maakonna komissaride asjaajamine anti üle: maakonna omavalitsuse järelvalwesse puutuv siseministrile, valdade omavalitsustesse puutuv vastavale maakonnavalitsusele. Eesti Ajutise Valitsuse komissar Järvamaal Viktor Tomberg Eesti Ajutise Valitsuse komissar Saaremaal Victor Neggo, alates 1. jaanuarist 1919, Woldemar Unt – august 1919; Eesti Ajutise Valitsuse Harju Maakonna ja Tallinna linna komissar, Peeter Reisik, alates 9. jaanuarist 1919 – august 1919; Eesti Ajutise Valitsuse komissar Tartu maakonnas ja linnas ning Viljandi maakonnas Adolf Andreson, alates 1. jaanuarist 1919 Eesti Ajutise Valitsuse komissar Pärnu maakonnas ja Pärnu linnas August Jürmann, alates 1. jaanuarist 1919 – august 1919; Eesti Ajutise Valitsuse komissar Võru maakonnas ja Võru linnas Heinrich Luht Eesti Ajutise Valitsuse komissar Haapsalu maakonnas Boris Ustav, alates 30. detsember 1918 – 4. veebruar 1919; Eesti Ajutise Valitsuse komissar Petseri maakonnas ja linnas, Boris Ustav, alates 4. veebruarist 1919; kohustetäitja Võru mk ja linna komissar Heinrich Luht, alates 19. aprillist 1919 Eesti Ajutise Valitsuse komissar Narva linnas Christian Kaarna, alates 12. veebruarist 1919 Eesti Ajutise Valitsuse komissari (kohuste täitja) Viru maakonnas ja Rakvere linnas Christian Kaarna, alates 21. märtsist 1919 Eestimaa kubermangukomissar Jaan Poska ja kubermangukomissarile allunud maakonnakomissarid Nr. 26. Eesti Ajutise Maanõukogu (Maapäewa) poolt 6. weebr. 1919. a. wastuwõetud Seadus Ajutise Walitsuse komissaride kohta., Riigi Teataja, nr. 10, 19 veebruar 1919 Saaga » Riigiasutused » Eesti Ajutise Valitsuse Peavolinikud, maakondade ...; ERA.2; 1918-1919, Saaga.ee Seadusandliku delegatsiooni poolt 11. okt. 1919. a. wastuwõetud omawalitsuse ajutine järelwalwe seadus., Riigi Teataja, nr. 78, 22 oktoober 1919 http://www.ra.ee/dgs/_purl.php?shc=ERA.31.1.8:168 Ajutise Valitsuse otsus 24. detsembrist 1918 nr. IV. III. Siseministerium teatab, Riigi Teataja, nr. 2, 13 jaanuar 1919 III. Nimetused, Riigi Teataja, nr. 30-31, 21 mai 1919 III. Siseministerium teatab, Riigi Teataja, nr. 11, 22 veebruar 1919 III. Nimetused., Riigi Teataja, nr. 19, 29 märts 1919
Landesen

Landesen oli Lübeckist pärit literaadi- ja aadlisuguvõsa. Caspar Jochim Landesen (1712−1787), Haapsalu raehärra ja bürgermeister Johann Heinrich Landesen (1756−1799), Haapsalu bürgermeister, kaupmees Carl Gustav Landesen (1757−1801), Haapsalu bürgermeister, kohtufoogt Johann Gottlieb Landesen (1765−1825), Tallinna raehärra, kaupmees Peter Woldemar Landesen (1792−?), Haapsalu raehärra Carl Friedrich Landesen (1802−1883), Tallinna raehärra, mõisaomanik Carl Selmar Landesen (1826−1898), Torma-Lohusuu pastor-adjunkt ja pastor Eduard Friedrich von Landesen (1837−1906), tõeline riiginõunik, arst Robert Carl Landesen (1863−1904), Rõuge ja Viljandi pastor-adjunkt, Türi pastor Georg Rudolf Wilhelm von Landesen (1866−1935), riiginõunik, keemiamagister, Tartu ülikooli keemiaprofessor, dekaan, Saksa Kultuurnõukogu liige Erich von Landesen (1871–1945), Haapsalu teedeinsener ja arhitekt Eestimaa: Pühatu (Pühhat) (1871−1875) Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 2. Teil. Nichtimmatrikulierter Adel. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 105. Landeseni suguvõsa aadlivapp saidil gerbovnik.ru Landeseni suguvõsa Venemaa liind
Campodea plusiochaeta

Campodea plusiochaeta on liik harkhännalisi. Liik peaks esinema ka Eestis, ainsa esindajana harkhännaliste seltsist.
Eesti Maakogu

Eesti Maakogu on algatus põlisrahvaste huvide viimiseks Eesti elukorraldusse. Maakoguga soovitakse arendada kogukondlikke liikumisi. Territoriaalselt võetakse aluseks Eesti kihelkondlik jaotus. Initsiaatoriks oli Haeska grupp kelle eestvõtmisel kogunes Raikkülas 3.02.2018. Asutav Kogu - koosseisus 77 inimest. Eesti Maakogu moodustamine ja Seadmuse/põhikirja kinnitamine toimus Juurus mihklipäeval, 29.09.2018. Maakogu (kihelkonnakogude) võrgustik on hästi sobinud Saaremaa aktivistidele, kuna seal kehtis pikka aega kunagiste toonaste kihelkondade piiride lähedane omavalitsuste jaotus. Aktiivsus on suurem olnud ka Läänemaal. Seepärast on seal korraldatud nõupidamisi (ümarlaudu). 24.08.19 Valjala pastoraadis. 31.10.20 - 01.11.20 Ümarlaud Liivi Seltsimajas Kullamaa kihelkonnas Läänemaal Üldkoosolekud: 02.02.2019. Tartus Ugala majas 28.09.2019. Vigala rahvamajas "Eellugu". Maakogu koduleht. "Asutava kogu liikmed". Maakogu kodleht. Robert Pabson (06.04.2018). "Sügisel tuleb kokku Maakogu". Harju Elu. "Eesti Maakogu Seadmus/põhikiri".
Unustatud laul

"Unustatud laul" on Eerik Maasepa operett Aksel Valgma libretole. Lavastatud Sydneys (1963), Adelaide'is (1968) ja Stockholmis (1969). ""Unustatud laulu" tegevus toimub oleviku vabas Eestis muusikaäris "Helide ilm", kus liigub helilooja Tiit Peoleo, lavasuurus Rita Tarapita, kaunite kunstide austaja Taaniel Tengelpung, klaverdaja Jim Klimbimm, südametevallutaja Siim Siidisilm, espressolist Kiski Eipolemiski jt."[viide?]
Kohtume Kunglas

"Kohtume Kunglas" on Elmar Rajaloo operett Aksel Valgma (1910–1966) libretole. Lavastatud Sydneys ja Adelaide'is 1967, Melbourne'is 1969. "Kohtume Kunglas" toimub vaba Eesti viimasel aastal Karulaane suvituskohas, kus tsaariajast kuulus restoran Alhambra on pankroti piiril. Omaniku poeg on veendunud, et uuel ajal on eestlased küllalt rikkaks saanud ning soovivad juba kõrgemat kõrtsikultuuri. Poja soovil sünnibki esinduslik hotell-öölokaal Kungla. Tegelaste hulgas on Estonia primadonna Filmi Finali, solist Benno Haltuura, tekstiilipoe direktor Aadam Iiskann, kindlustusseltsi esindaja Maks Nobe, maaomanik Madis Margapuu, on kodumaa tundmaõppijaid, üliõpilasi korporatsioonist Fraternitas Taaraensis, külatüdrukuid, görle jt. ... Tegu on omamoodi unelmaga vabast Eestist, igatsusega kodumaa järele, mis kättesaamatus kauguses..." Valgma, Aksel. Kohtume Kunglas: muusikaline komöödia kolmes vaatuses.[Sydney : s.n., 1967?] 56 lk.
Lass (perekonnanimi)

Lass on eesti perekonnanimi. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lass 426 inimesel: 192 mehel ja 234 naisel. Perekonnanimede levikult on Lass meeste puhul 314. kohal ja naiste puhul 263. kohal. Nimi on levinuim Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 7,54. August Lass, eesti jalgpallur (1903–1962) Helena Lass, eesti psühhiaater (1980–) Jüri Lass, eesti balletitantsija (1942–2002) Kaur Lass, eesti arhitekt (1973–) Liis Lass, eesti seltskonnategelane (1986–) Liis Lass, eesti näitleja (1989–) Liisu Lass, eesti ajakirjanik (1988–) https://web.archive.org/web/20200113093802/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/pere/Lass (vaadatud 13.1.2020)
Vadim Faibissovitš

Vadim Zelmanovitš Faibissovitš (vene keeles Вадим Зельманович Файбисович; sündinud 8. mail 1944 Molotovi oblastis) on Venemaa maletaja, rahvusvaheline meister (1993). Faibissovitš täitis meistrinormi 1965. aastal. Ta on kolmekordne Leningradi malemeister (1965, 1969, 1977). 1969. aastal võitis ta Vilniuses rahvusvahelise turniiri, edestades seejuures hiljem suurmeistriteks tõusnud Heikki Westerineni, Juri Razuvajevit, Algimantas Butnoriust ja Jan Timmanit. 1981. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus sai kuuenda koha. Faibissovitš tegutseb ka maletreenerina. Vilnius 1969. 365chess.com Vadim Faibissovitš FIDE andmebaasis
Sergei Sokolov (maletaja)

Sergei Mironovitš Sokolov (vene keeles Сергей Миронович Соколов; 17. veebruar 1937 Moskva – 1992) oli vene maletaja, kirimale rahvusvaheline meister (1982). Sokolov täitis meistrinormi klassikalises males 1963. aastal. 1974. aastal võitis ta Moskva meistrivõistlustel pronksmedali. 1977. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus jagas 3.–5. kohta. Kirimales tuli ta NSV Liidu 8. kirimale meistrivõistlustel (1967–1968) esikohale. Sai ICCF-ilt 1982. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. 12. kirimale MM-l (1984–1991) tuli kümnendaks.
Boriss Zlotnik

Boriss Anatoljevitš Zlotnik (vene keeles Борис Анатольевич Злотник; hispaania keeles Borís Zlotnik; sündinud 5. oktoobril 1946 Perovos Moskva oblastis) on Hispaanias elav vene maletaja ja maletreener, rahvusvaheline meister (1990). Zlotnik täitis meistrinormi 1968. aastal. 1980. aastal võitis ta Moskva lahtised meistrivõistlused välkmales (osavõtjate seas oli ka Mihhail Tal). 1981. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus jagas 3.–5. kohta. Ta töötas Moskvas Riiklikus Kehakultuuri Instituudis maleõppejõuna, oli aastatel 1985–1991 malekateedri juhataja (Nikolai Krogiuse eelkäija). 1985. aastal sai ta pedagoogikakandidaadiks. 1992. aastal emigreerus Zlotnik Hispaaniasse, kus tegutseb maletaja ja treenerina. Ta on olnud Miguel Illescase ja Fabiano Caruana treener. Omab Venemaa ja Hispaania kodakondsust. Malevõistlustel esindab ta Venemaad. Borís Zlotnik FIDE andmebaasis
Roots (perekonnanimi)

Roots on eesti perekonnanimi. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Roots 648 inimesel: 304 mehel ja 344 naisel. Perekonnanimede levikult on Roots meeste puhul 147. ja naiste puhul 138. kohal. Perekonnanime Roots kandja oli keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus oli 42). Nimi on levinuim Lääne-Viru maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 9,3. Andres Roots, eesti kitarrist (1976–) Ave Roots, eesti sotsioloog (1981–) Elmar Roots, Eesti loomaarstiteadlane (1900–1962) Fideelia-Signe Roots, eesti kunstnik (1976–) Harald Roots, Eesti sõjaväelane (1905–1986) Harry Roots, eesti juhtimisteadlane (1950–2010) Jaan Roots, eesti agronoom ja mesinduse eriteadlane (1908–1967) Jaan Roots, eesti maadleja (1933–) Jaan Roots, eesti metsavend (1927–1952) Jüri Roots, eesti agrotehnikateadlane (1935–) Lembit Roots, eesti mehaanikateadlane (1931–1993) Lydia Roots, eesti ajaloolane (1906–1997) Marek Roots, eesti vaimulik, luuletaja ja kirikuloolane (1976–) Ott Roots, eesti keemik (1946–) Otto Roots, eesti õpetaja, ehitusteadlane ja laulutekstide autor (1914–1994) Riho Roots, eesti arstiteadlane, patoanatoom ja hügieenik (1900–1979) Valdur Roots, eesti pianist ja klaveripedagoog (1936–2011) Vilja Roots, eesti agronoom ja koduloolane (1938–) ... https://web.archive.org/web/20200113140626/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/pere/Roots (vaadatud 13.01.2020)
Vladimir Antošin

Vladimir Sergejevitš Antošin (vene keeles Владимир Сергеевич Антошин; 14. mai 1929 Moskva – 13. mai 1994) oli vene maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1963). Antošin täitis meistrinormi 1952. aastal. 1963. aastal sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Samal aastal sai Antošin ka suurmeistriks (34-aastaselt). Ta pääses seitsmel korral mängima NSV Liidu meistrivõistluste finaalturniirile, kus parimaks saavutuseks jäi 1967. aastal Harkivis peetud meistrivõistlustel saadud seitsmes koht. 1966. aastal võitis Antošin Zinnowitzis rahvusvahelise turniiri, edestades seejuures suurmeister Wolfgang Uhlmannit. 1981. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus jagas 3.–5. kohta. Aastatel 1971–1981 oli ta NSV Liidu malekoondise vanemtreener.
Tornimäe vana kalmistu

Tornimäe vana kalmistu on Saare maakonnas Tornimäe külas asuv kalmistu. See jääb kohalikust õigeusu kirikust 350 m põhja suunas. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena. Kalmistu pindala on 1,93 ha. Külas asub ka Tornimäe uus kalmistu. Tornimäe vana kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Tornimäe vana kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Bugi-vugi (tants)

Bugi-vugi on seltskonnatants rock’n’rolli või bugi-vugi muusika saatel. See tants tekkis 1940. aastatel ja kuulub svingtantsude hulka. bugi-vugi (Eesti Entsüklopeedia)
Purekari rändrahn

Purekari rändrahn ehk Purekari neeme rändrahn, ka Purekkari Maasäärekivi, on rändrahn Pärispea poolsaarel Purekkari neemel Pärispea külas. Rahnu mõõtmed on 7,1 x 6,6 x 4,4 meetrit. Ümbermõõt on 22,1 meetrit. Purekkari Maasäärekivi EELIS Purekari rändrahn; (Purekari neeme rändrahn) (KLO4000462) EELIS
Vladimir Giljarovski

Vladimir Giljarovski (vene keeles Владимир Алексеевич Гиляровский; 26. november / 8. detsember 1855 Vologda kubermang – 1. oktoober 1935 Moskva) oli vene ja nõukogude kirjanik, ajakirjanik ja Moskva koduloolane. Ta sündis 1855. aastal Vologda kubermangus, tema isa oli krahv Olsufjevi mõisas abimetsaülem. 1865. aastast õppis Vologda gümnaasiumis. 1871. aasta juunis pärast ebaõnnestunud eksamit põgenes ta kodunt ilma passi ja rahata. Leidis Jaroslavlis tööd burlakina: 20 päevaga mööda Volgat Kostromast Rõbinskisse. Aastatel 1871–1881 reisis ta mööda Venemaad, proovides paljusid ameteid. 1881. aastal asus Giljarovski elama Moskvasse, kus ta töötas ajakirjanikuna. Ta kirjutas ülevaateid avalikkuse tähelepanu pälvinud sündmustest ning osales oma aja teatri- ja kirjanduselus. 1884. aastast tegi kaastööd ajalehele Russkije Vedomosti, lisaks kirjutas artikleid ka ajakirjale Russkaja Mõsl, ajalehtedele Russkoje Slovo ja Golosa Moskvõ.
Georgi Garanjan

Georgi Garanjan (15. august 1934 Moskva – 11. jaanuar 2010 Krasnodar) oli Armeenia päritolu Venemaa saksofonist, dirigent, helilooja ja arranžeerija, kes on märkimisväärselt arendanud ja edendanud vene džässmuusikat. 1993 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik 2000 – Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia Elulugu (inglise keeles)
Kandpuud

Kandpuud olid varem lühikese ree taha kinnitatud 2–4 kaigast, mis olid ree põhja pikenduseks. Nende abil sai vedada suuremat heina- või haokoormat. Kasutusel olid Lääne-Eestis ja saartel. kandepuud Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 64
Escarmain

Escarmain on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Estourmel

Estourmel on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Haussy

Haussy on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis. Pierre Mauroy (5. juuli 1928 – 7. juuni 2013) Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Klaudia Tanner

Klaudia Tanner (neiupõlvenimi Klaudia Wallner; sündinud 2. mail 1970 Scheibbsis) on Austria poliitik, ta on Austria Rahvapartei liige. Ta on 7. jaanuarist 2020 Austria kaitseminister. Ta sündis aastal 1970 Scheibbsis Alam-Austrias. Aastal 1995 lõpetas ta Viini Ülikooli õigusteaduskonna. Aastatel 1995–1996 täiendas ta oma praktikat Liesingi ringkonnakohtus ja Viini tsiviilõiguse riigikohtus. Aastatel 1996–2001 töötas ta Alam-Austria põllumeeste ühingus juriidilise ja sotsiaalse ametnikuna. Aastatel 2001–2003 töötas ta siseminister Ernst Strasseri kabinetis. Alates 7. jaanuarist 2020 on ta Austria kaitseminister. Klaudia Tanner Austria kaitseministeeriumi kodulehel (saksa keeles)
Järve haigla

Järve haigla (ametlikult Ida-Tallinna Keskhaigla Taastus- ja Hooldusravikliinik) on Ida-Tallinna Keskhaigla üksus aadressil Energia tänav 8. Haiglale lähimad ühistranspordipeatused on Järve haigla peatus (bussiliin 61 Kotermaa – Järve haigla) ja Energia peatus (bussiliin 23 Bussijaam–Kadaka). Järve Haigla koduleht
Olümpialinn

Olümpialinn on linn või muu kohaliku omavalitsuse üksus, millele ROK ametlikult usaldab olümpiamängude korraldamise. Olümpialinnadeks ei loeta linnu, kus on toimunud näiteks ainult olümpiamängude purjetamisvõistlused (Tallinn, Kiel) või mõni jalgpallimatš (Kiiev). Ehkki mängud korraldab linn, mitte riik, peab olümpiamänge korraldada sooviva omavalitsuse kandidatuuri toetama vastava riigi valitsus ning selle peab kinnitama rahvuslik olümpiakomitee. Olümpialinnas peavad toimuma olümpiamängude ava- ja lõputseremoonia, samuti kõik olümpiavõistlused, kui ROK ei ole andnud korraldajatele õigust osa võistlustest läbi viia mujal. Suveolümpiamängud on kolm korda toimunud: Londonis (1908, 1948 ja 2012) Pariisis (1900 1924 ja 2024) Los Angeleses (1932, 1984 ja 2028) Suveolümpiamängud on kaks korda toimunud: Ateenas (1896 ja 2004) Tokyos (1964 ja 2020) Taliolümpiamängud on kaks korda toimunud: Sankt Moritzis (1928 ja 1948) Lake Placidis (1932 ja 1980) Innsbruckis (1964 ja 1976) Suveolümpiamängud ja taliolümpiamängud on ühe korra toimunud: Pekingis (suvel 2008 ja talvel 2022) Olümpiaküla
Linda Moorats

Linda Moorats (pseudonüümid Maimu Liivamaa, Selli Sulg; 12. juuli 1924 – 11. august 1981) oli eesti ajakirjanik ja luuletaja. Ta tegi kaastööd väljaannetele Järvalane, Lihula Koit, Kommunismiehitaja, Nõukogude Hiiumaa, Sakala, Tee Kommunismile, Viljandi Traktorist. Moorats, Linda Eesti biograafiline andmebaas ISIK (vaadatud puhvrist 19. jaanuaril 2020)
Sophie Wilmès

Sophie Wilmès (sündinud 15. jaanuaril 1975) on Belgia poliitik, kes oli 27. oktoobrist 2019 kuni 1. oktoobrini 2020 Belgia peaminister. 1. oktoobrist 2020 14. juulini 2022 oli ta Belgia välisminister. 27. oktoobrist 2019 kuni 17. märtsini 2020 oli ta peaministri kohusetäitja, kuna alalist valitsust ei suudetud moodustada ja eelmine peaministri kohusetäitja Charles Michel oli ametist lahkunud, saades Euroopa Ülemkogu eesistujaks. 16. märtsil 2020 nimetas kuningas Philippe I Wilmès' seoses 2019.–2020. aasta koroonapandeemiaga juhtima alalist vähemusvalitsust, 17. märtsil andis tema valitsus parlamendis ametivande ja astus sellega ametisse. Ta kuulub prantsuskeelsesse liberaalsesse erakonda Mouvement Réformateur. 2014. aastal sai ta asendusliikmena Belgia parlamendi alamkoja liikmeks. Wilmès on lõpetanud kommunikatsiooni erialal ülikooli Institut des Hautes Etudes de Communications Sociales ning Brüsseli Saint-Louise ülikooli finantsjuhtimise erialal. Sophie Wilmès on abielus Austraalia endise jalgpalluri Chris Stone'iga ja neil on kolm tütart. "Belgian Foreign Minister Sophie Wilmès in intensive care for COVID-19", Politico Europe, 22. oktoober 2020
Anatoli Lutikov

Anatoli Stepanovitš Lutikov (vene keeles Анатолий Степанович Лутиков; 5. veebruar 1933 Leningrad – 23. oktoober 1989 Tiraspol) oli vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1969). Lutikov sai suurmeistriks 36-aastaselt 1969. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. NSV Liidu meistrivõistlustel jagas ta 1959. aastal 10.–11. kohta, aastavahetusel 1964/1965 8.–9. kohta ja võitis aastavahetusel 1968/1969 peetud meistrivõistlustel pronksmedali. 1967. aastal tuli Lutikov Beverwijki rahvusvahelisel turniiril Boriss Spasski järel teiseks, edestades seejuures Bent Larsenit ja Svetozar Gligorićit. 1971. aastal osales ta Pärnu suveturniiril, kus jäi kaheksandaks.  Anatoli Lutikov – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Quique Setién

Enrique Setién Solar (sündinud 27. septembril 1958) on Hispaania endine jalgpallur (poolkaitsja) ja praegune treener. Ta on alates 13. jaanuarist 2020 Hispaania kõrgliiga meeskonna FC Barcelona peatreener. Mängijapäevil kutsuti teda vahepeal hüüdnimega El Maestro. Tuntust kogus ta Racing de Santanderis, kus ta nii alustas kui ka lõpetas oma elukutselisekarjääri. Ta mängis La Ligas 15 hooaja jooksul kokku 374 mängus ja lõi 58 väravat. Kolmel korral sai ta ka kutse Hispaania jalgpallikoondisse. 2000. aastatest töötab Setién treenerina ning on seni juhendanud ka Racingut. Madridi Atlético Supercopa de España: 1985 "Quique Setién" (saksa). Saksamaa Jalgpalliliit. Vaadatud 6. veebruar 2019. "Quique Setién". El Diario Montañés (hispaania). Originaali arhiivikoopia seisuga 19. oktoober 2013. Vaadatud 10. juuli 2013.
Aksel Valgma

Aksel Valgma (sünninimega Aleksander Grünberg; 12. mai/25. mai 1910 Järvamaa – 25. august 1966 Sydney) oli eesti ajakirjanik ja prosaist. Aksel Valgma sündis aastal 1910 Järvamaal. Ta lõpetas aastal 1929 Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Juba gümnaasiumi ajal hakkas ta tegema kaastööd ajalehtedele. Valgma töötas ajakirjanikuna Uudislehe ja Esmaspäeva toimetuses, sai Rahvalehe tegevtoimetajaks. Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale. Sealt siirdus ta aastal 1949 elama Austraaliasse, kus esialgu töötas vildivabrikus. Peagi asus ta toimetama kohalikku eestikeelset nädalalehte Meie Kodu. Ajalehetöö kõrval tegeles ta ka proosakirjandusega. Aksel Valgma lõpetas aastal 1966 oma elu Sydneys enesetapuga. Eesti kirjanike leksikon. Tallinn, 2000, lk. 644
Kangasõlg

Kangasõlg (murdekeeles ka tempel) oli puust või metallist varb, millega tõmmati kootud kangaosa laiuti pingule. Puust kangasõlg koosnes kahest osast, millel olid peenehambulised otsad laiemaks või kitsamaks seadmiseks. Vastavalt seadele oli sõlg pikem või lühem, nagu kanga laius parajasti nõudis. kangaspuud kangareha kangas kangakudumine Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 50 Kangasõlg, Eesti Põllumajandusmuuseum
Ilze Juhansone

Ilze Juhansone (sündinud 1971) on Euroopa Liidu ametnik, alates 14. jaanuarist 2020 Euroopa Komisjoni peasekretär. Ta on lõpetanud Läti Ülikooli läti keele ja kirjanduse erialal (1994) ja tal on magistrikraad õigusteaduses (2005). Aastatel 2004–2008 töötas Ilze Juhansone Läti justiitsministeeriumis ja aastatel 2008–2011 Läti välisministeeriumis. Aastatel 2011–2015 oli ta Läti alaline esindaja Euroopa Liidu juures. Aastatel 2015–2020 oli ta Euroopa Komisjoni peasekretäri asetäitjana, kes vastutas protokolli ja komisjoni suhete eest teiste Euroopa Liidu institutsioonidega. Alates 2019. aasta augustist oli ta Martin Selmayri ametist lahkumise järel Euroopa Komisjoni peasekretäri kohusetäitja ja kinnitati 14. jaanuaril 2020 peasekretäriks. Ilze Juhansone CV. Euroopa Komisjoni veebisait.
Domus Aurea

Domus Aurea (ladina keeles 'kuldne maja') ehk Kuldpalee oli palee Roomas, mille lasi ehitada keiser Nero aastal 64, pärast Rooma põlemist, ühe varasema palee Domus Transitoria asemele. 68. aastaks valminud hoone sarnanes enam maamõisa kui linnamajaga ja kogu paleekompleksi pindala oli ligi 120 hektarit. Palee on tuntud silmapaistvate seina- ja laemaalingute poolest. Väikesed toad ja koridorid on üleni maalingutega kaetud, või on seinad olnud kaetud marmorplaatidega või kullatud. Maalingute stiil on nn. neljas ehk fantaasiastiil, mis ühendab varasemate stiiliperioodide elemente ja milles esinevad keerukad meelevaldsed kombinatsioonid ornamentidest ja figuuridest, nn groteskid. Domus Aurea söögisaal on varaseim kaheksanurkse põhiplaaniga kuppelehitis, ühtlasi esimene teadaolev kuppel paleearhitektuuris. "H. Hiiop. Maalingud Voltveti mõisas. Muinsuskaitse aastaraamat 2011" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. november 2021. Vaadatud 14. jaanuaril 2020. http://moisakoolid.wiseman.ee/ekraan3 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. jaanuar 2020. Vaadatud 14. jaanuaril 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://de.phaidon.com/agenda/art/articles/2018/june/05/the-buried-pleasure-palace-loved-by-michelangelo-and-raphael/[alaline kõdulink] http://www.hellenicaworld.com/Italy/RomanEmpire/Art/de/RoemischeWandmalerei.html Video: Faces of Ancient Europe: Emperor Nero's Golden House (Domus Aurea) Golden House of Nero. - britannica.com
249

249. aasta Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand Aastakümned: 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad - 240. aastad - 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad Aastad: 244 245 246 247 248 - 249 - 250 251 252 253 254 ... ... september – Philippus Araablane, Rooma keiser