laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kambrium

Kambrium on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ja geokronoloogiline üksus (ajastu). Kambrium vastab ajavahemikule 541–485,4 miljonit aastat tagasi. Kambrium on paleosoikumi ehk vanaaegkonna ja ka kogu fanerosoikumi vanim ajastu. Kogu kambriumile eelnenud perioodi Maa ajaloos nimetatakse eelkambriumiks. Kambrium jagatakse neljaks ajastikuks, millele vastavad samanimelised ladestikud. Kambriumi ajastu settekivimeid on ka Eesti aluspõhjas, nende avamus on kitsas riba Põhja-Eesti klindi jalamil. Kambriumi kihtidest on leitud usse, kõhtjalgseid, peajalgseid, lukuta käsijalgseid, trilobiite, foraminifeere ja akritarhe. Nende kompleksid on aluseks setendite stratigraafilisel liigestamisel. Kambriumis hakkas setete tekkimise protsessis tähtsat osa etendama ka biogeenne tegur. †Micromitra undosa. Käsijalgsed ehk brahhiopoodid olid üksikult elavad selgrootud loomad, kes kinnitusid jala abil merepõhjale või kaevusid mudasse. †Hazelia palmata. Käsnad on kõige primitiivsema ehitusega liikumatu eluviisiga hulkraksed loomad. †Halkieria. Tänapäevase nälkja taoline põhjaloom, kellel olid kummaski keha otsas tillukesed karbipoolet meenutavad kojad. †Stromatocystites balticus. Osad okasnahksed olid merepõhjale kinnitunud meritähelaadsed selgrootud loomad. †Hydrocephalus. Trilobiidid olid ürgsed lülijalgsed loomad, kelle keha kattis selja poolt tugev välisskelett; paljudel liikidel olid hästiarenenud liitsilmad. †Scenella discinoides. Lubikojaga ürgmollusk, kes meenutab oma väljanägemiselt tänapäevaseid merikarpe. Kambriumi ajastul (570–480 miljonit aastat tagasi) ujutas Eesti põhja- ja kirdeosa üle normaalse soolsusega mereline veekogu, mille piirjooned muutusid korduvalt. Nii nagu vendile (Ediacara) on Eestis ka kambriumile iseloomulikud terrigeensed setted, kuid erinevalt vendist on neis vähem rannalähedasele keskkonnale iseloomulikke setteid. Selle põhjus on, et aluskorrakivimid, mis vendis olid kulutusmaterjali allikas, olid kambriumis setetega enamasti kaetud. Kambriumi ladestu kihistutest paljanduvad Põhja-Eesti paekaldas, jõeorgudes või savikarjäärides Lontova savi, Lükati aleuroliidi ja savi vahelduvate kihtidega kompleks ning Tiskre hele aleuroliit. Kambriumi ladestu tähtsus seisneb tema savides, mida kasutatakse telliste, drenaažitorude ja tsemendi tootmiseks. Lontova veepidemel asuvast ordoviitsiumi-kambriumi põhjaveelademest ammutatakse kvaliteetset põhjavett ning Häädemeestel ja Värskas ka mineraalvett. Geokronoloogiline skaala Eesti geoloogiline ehitus Eesti kronostratigraafiline skaala Kambriumi plahvatus "ChronostratChart2019-05". Mai 2019. Jeffrey S. Levinton, "Genetics, Paleontology, and Macroevolution"; CAMBRIDGE UNIVERSITY PRESS, Peatükk 8, Kambriumi plahvatus, 2nd ed, ISBN 978-0521005500, [1] Tianchen He, Maoyan Zhu, Benjamin J. W. Mills, Peter M. Wynn, Andrey Yu. Zhuravlev, Rosalie Tostevin, Philip A. E. Pogge von Strandmann, Aihua Yang, Simon W. Poulton, Graham A. Shields, Possible links between extreme oxygen perturbations and the Cambrian radiation of animals, Nature Geoscience (2019)
Dfu-programmer

dfu-programmer on programm, mis on mõeldud Atmel AVRi USB-toega mikrokontrollerite programmeerimiseks. Tegemist on käsureapõhise vabavaralise Linuxi jaoks mõeldud FLIP-programmi koopiaga. Koduleht
Islam-Beka Albijev

Islam-Beka Albiev (vene keeles Ислам-Бека Саид-Цилимович Альбиев; sündinud 28. detsembril 1988 Groznõis) on tšetšeeni rahvusest Venemaa maadleja. Ta võitis 2008. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali Kreeka-Rooma maadluses. Finaalis alistas ta aserbaidžaani maadleja Vitali Rahimovi punktidega 6-0. Ta on kolmekordne Venemaa meister Kreeka-Rooma maadluses - 2007, 2008, 2010. 2006. aastal võitis ta Kreeka-Rooma maadluse juunioride maailmameistrivõistlustel kuldmedali. 2008. aastal saavutas ta Ivan Poddubnõi mälestusvõistlustel kolmanda- ja 2012. aastal esikoha. Islam-Beka Albijev veebisaidil Olympedia (inglise) [1]
Deviatsioon

Deviatsioon on magnetkompassi nõela kõrvalekalle magnetmeridiaanist laeva või lennuki metallosade ja elektriseadmete magnetvälja tõttu. Deklinatsioon
Bisoke

Bisoke (ka Visoke) on tegevvulkaan Virunga mägedes Rwanda ja Kongo Demokraatliku Vabariigi piiril. Mäe tipp on Rwanda poolel. Mäe geograafilised koordinaadid on 1° 27′ 39″ S, 29° 28′ 54″ E. Bisoke asub Kivu järve lähedal umbes 35 km Goma linnast kirdes. Vulkaan jääb Rwandas Vulkaanide rahvuspargi ja Kongos Virunga rahvuspargi alale. Bisoke on Rwanda kõrguselt teine mägi. Selle kõrgus merepinnast on 3711 meetrit. Bisoke on kihtvulkaan. Ta purskas viimati 1957. aastal. Bisoke edelanaaber on Rwanda kõrgeim mägi Karisimbi, lääne pool asub Mikeno, kirdes Sabyinyo ja kaugemal edelas teisel pool riftiorgu Nyiragongo. Mäe järske nõlvu katab tihe vihmamets. Lund mäetipus ei ole, kuid tipp on sageli udusse mattunud. Tipus on 450-meetrise läbimõõduga kraatrijärv. Põhjanõlval umbes 11 km kaugusel tipust on kaks šlakikoonust. Bisoke ja Karisimbi vahel asub Karisoke uurimiskeskus, mille rajas USA zooloog Dian Fossey piirkonnas elavate mägigorillade jälgimiseks. Bisoke at Global Volcanism Program
Sabyinyo

Sabyinyo (ka Sabinyo või Sabinio) on kustunud vulkaan Virunga mägedes Rwanda, Kongo Demokraatliku Vabariigi ja Uganda piiril. Mäe geograafilised koordinaadid on 1° 24′ 0″ S, 29° 36′ 0″ E. Vulkaan jääb Rwandas Vulkaanide rahvuspargi, Kongos Virunga rahvuspargi ja Ugandas Mgahinga gorillade rahvuspargi alale. Sabyinyo on Rwanda kõrguselt kolmas mägi. Selle kõrgus merepinnast on 3645 meetrit. Sabyinyost umbes 15 km kaugusel edelas asub Bisoke.
Gahinga

Gahinga (ka Mgahinga) on kustunud vulkaan Virunga mägedes Rwanda ja Uganda piiril. Gahinga asub Muhabura ja Sabyinyo vahel. Mäe geograafilised koordinaadid on 1° 23′ 14″ S, 29° 38′ 37″ E. Mäe kõrgus merepinnast on 3474 meetrit ja suhteline kõrgus 2821 meetrit. Vulkaani järgi sai nime Mgahinga gorillade rahvuspark Ugandas.
Virunga mäed

Virunga mäed on vulkaanilised mäed Ida-Aafrika riftivööndis Rutanzige ja Kivu järve vahel. Mäed asuvad Rwanda, Kongo Demokraatliku Vabariigi ja Uganda alal. Mägede nimi on pärit ruandakeelsest sõnast ibirunga ('mäed'). Mäestiku suuremad mäed on kaheksa vulkaani. Nyiragongo ja Nyamuragira on jätkuvalt purskavad tegevvulkaanid, Bisoke purskas viimati 1957. aastal. Ülejäänud on kustunud või uinunud vulkaanid. Kõrgeim mägi on 4507 meetri kõrgune Karisimbi, vanim mägi on Sabyinyo. Virunga mägedes elab väljasuremisohus liikide hulka kuuluv mägigorilla. Karisimbi ja Bisoke vahel asub 1967. aastal USA zooloogi Dian Fossey rajatud Karisoke uurimiskeskus. Mäestik kuulub Kongos Virunga rahvusparki, Rwandas Vulkaanide rahvusparki ja Ugandas Mgahinga gorillade rahvusparki. Karisimbi Rwanda ja Kongo DV piiril (4507 m) Mikeno Kongos (4437 m) Muhabura Rwanda ja Uganda piiril (4127 m) Bisoke Rwanda ja Kongo DV piiril (3711 m) Sabyinyo Rwanda ja Uganda piiril (3674 m) Gahinga Rwanda ja, Uganda piiril (3474 m) Nyiragongo Kongos (3470 m) Nyamuragira Kongos (3058 m)
Maksak

Maksak ehk rusuk (Fistulina hepatica) on maksakuliste sugukonda maksaku perekonda kuuluv seeneliik. Seene viljakeha on üheaastane, lühikese jala või keeletaoline, paks, suur, elastne ja lihakas. Ülapind virsiku- või lihapunane. Vanalt veripunane, siis katab viljakeha 2-5 mm paksune limakiht. Alapind helekollane, torukestekiht on moodustunud üksteisest eraldunud torukestest. Jalg hele-kollakaspruun, tihedalt peenenäsaline. Seeneliha elastne nagu liha, kergesti lõigatav, punasekiuline, pigistades eritub sellest punast vedelikku. Kogu viljakeha tõmbub kuivades kokku ja tumeneb hüübinud vere värvi. Teisi taolisi punaseid lihakaid torikseeni Eestis ei ole. Torukesed on eraldi hoiduvad, justkui miniatuursed kõrvuti asetsevad makaronid. Eestis pillatult ja vähearvukalt maa lääne-, loode-, ja põhjaosas metsades ning puisniitudel, harvem parkides tamme elusate puude tüvedel ja juurtel. Viljakehi on leitud augustist oktoobri alguseni. Tuomo Niemelä, Torikseened Soomes ja Eestis, Tartu: Eesti Loodusfoto, 2008. Maksak andmebaasis eElurikkus
Karbon

Karbon on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu). Karbon vastab ajavahemikule 359...299 miljonit aastat tagasi. Karbon kuulub Paleosoikumi aegkonda. Karbonile eelneb Devon ning järgneb Perm. Karbon jagatakse kaheks ajastikuks. Mõnikord nimetatakse Karbonit kivisöeajastuks. Karboni ajastu algupoolel valitses tänasest soojem kliima, hiljem kliima jahenes, Karboni ajastu keskmine temperatuur oli sama mis praegune. Karboni ajastu jooksul tekkinud kivimeid Eesti aluspõhjas säilinud ei ole. Geokronoloogiline skaala
Perm (geoloogia)

Perm on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu). Perm vastab ajavahemikule 299...251 miljonit aastat tagasi. Perm kuulub Paleosoikumi aegkonda. Permile eelneb Karbon ning järgneb Triias. Perm jagatakse kolmeks ajastikuks. Permi lõpus tabas Maad selle ajaloo suurim väljasuremislaine, mil hukkus umbes 96% merelistest liikidest ja suurel hulgal maismaaliike. Ühe põhilise massväljasuremiseni viinud põhjusena tuuakse välja Siberi aladel toimunud ja ligi miljon aastat väldanud ulatuslikku vulkaanilist aktiivsust, mille tulemusena sattus atmosfääri suures koguses osoonikihti hävitavaid aineid. Geokronoloogiline skaala "Siberi kivid hävitasid osoonikihi" ERR Novaator, 30. august 2018
48 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 60. aastad eKr | 50. aastad eKr | 40. aastad eKr | 30. aastad eKr | 20. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 51 eKr | 50 eKr | 49 eKr | 48 eKr | 47 eKr | 46 eKr | 45 eKr | ► | ►► Aasta 48 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Gaius Julius Caesar ja Publius Servilius Vatia Isauricus olid Rooma konsulid. 10. juuli – Dyrrhachiumi lahing 9. august – Pharsaluse lahing Lucius Calpurnius Piso, Rooma senaator 28. september – Pompeius
Azamara Quest

Azamara Quest (endine Blue Moon, Delphin Renaissance, ehitatud kui R Seven) on R-klassi ristluslaev, mis kuulub Royal Caribbean Cruises Ltd. tütarettevõttele Azamara Club Cruises ja mida käitab laevakompanii Azamara Club Cruises. 30. märtsil 2012 puhkes laeval 139 kilomeetri kaugusel Filipiinide rannikust tulekahju. "R Seven (2000) Fakta om fartyg kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 31.07.2012. Vaadatud 3.08.2013. (rootsi keeles) Azamara Quest® Ship Facts (inglise keeles) Filipiinide lähistel olnud ristluslaeval puhkes tulekahju Postimees, 31.03.2012. Azamara Quest Azamara Club Cruises kodulehel (inglise keeles)
Rootsi Eestlaste Esinduse esinduskogu valimised 1974

Rootsi Eestlaste Esinduse esinduskogu kuuenda koosseisu valimistel 1974. aastal oli valijate nimekirjades 11 890 hääleõiguslikku, kellest hääletasid 4105. Esinduskogusse valiti: Andres Küng (2733 häält) Elmar Tõldsepp (2081) Richard Norvell (1755) Hans Kauri (1696) Ahti Pae (1691) Voldemar Kiviaed (1653) Eero Tarjus (1641) Leo Karupää (1628) Rudolf Schmuul (1609) Sven Hanson (1584) Ado Irval (1575) Virge Hint (1555) Karl Laantee (1538) Osvald Viirsoo (1510) Jaan Vilval (1502) Rein Asu (1495) Olaf Muruk (1484) Jüri Adila (1473) Mihkel Jüris (1421) Tiit Aasma (1419) Priidu Pukk (1411) Anu Blunt (1409) Elmar Aibast (1408) Arvi Moor (1389) Ilmar Vooremaa (1384) Leelo Pukk (1376) Eino Joandi (1354) Peeter Pukk (1340) Mart Kiiver (1339) Peeter Tarkpea (1338) Valter Pella (1326) Alur Reinans (1316) Martin Juhkam (1301) Rein Tarkpea (1284) Eeva-Merike Kangro (1278) Ants Kippar (1277) Arnold Sergo (1277) Ao Vaks (1250) Jaan Allas (1238) Tiit Kauri (1228) Ingrid Tarkpea (1217) Annus Estra (1209) Albert Tilk (1205) Hannus Estra (1200) Ruut Paglant (1196) Ilmar Toigre (1170) Ain Treufeldt (1155) Jaan Õunap (1142) Aksel Ausmaa (1132) Kristjan Meikop (1137) Nikolai Raag (1125) Feliks Kello (1123) Arnold Pundi (1123) Mart Estra (1120) Herbert Iir (1114) Lembit Aring (1098) Mall Jams (1095) Priidu Puusepp (1089) Harald Sepp (1083) Ivar Paljak (1078) Enn Nõu (1076) Lembit Pella (1070) Voldemar Krüppelmann (1058) Agu Kriisa (1055) Heiner Erendi (1052) Tarmo Oja (1044) Nils Lindeberg-Lindvet (1043) Meeri Mamberg (1040) Susanna Tomson (1040) Johannes Kant (1035) Rein Treufeldt (1032) Daniel Lõugas (1020) Helga Nõu (1012) Arnold Kahu (1008) Irina Aug (1003) Valter Soo (1003) Alfred Põldma (995) Teet Veertee (993) Andres Koern (987) Jaak Maandi (987) Harald Nurk (982) Mart Nõmm (973) Ivi Hubel-Puusepp (969) Toomas Jüriso (965) Albert Uukareda (956) Madis Laas (955) Johan Jürgens (946) Gerhard Jüriado (944) Ants Pahv (934) Aaser Mäkk (933) Evald Lilleste (932) Mari-Ann Karupää (925) Eduard Laanemets (920) Johannes Tiitso (912) Vaike Jüriado (910) Jüri Männik (900) Tõnu Riomar (899) Virgo Kimber (893) Kulla Velliste (874) Juhan Oidermaa (873) Esinduse valimistel 4105 hääletajat. Välis-Eesti, 16. detsember 1974, nr. 6, lk. 6.
Triias

Triias on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu). Triias vastab ajavahemikule 251...199 miljonit aastat tagasi. Triias kuulub Mesosoikumi aegkonda. Triiasele eelneb Perm ja järgneb Juura. Triias jagatakse kolmeks ajastikuks. Geokronoloogiline skaala
Karamell

Karamell on suhkru kuumutamisel tekkiv beežikas-pruunikas siirupitaoline mass. Seda kasutatakse magustoitude maitsestamiseks ja maiustuste valmistamiseks. Karamellisatsioon leiab aset suhkru aeglasel kuumutamisel temperatuurini kuni 170 °C. Karamelliga maitsestatakse pudingit, jäätist, piimakisselli. Karamelli lisatakse šokolaadi- ja muudesse kompvekkidesse. Värvimiseks ja maitsestamiseks lisatakse karamelli rummidele. Karamelliks nimetatakse ka karamellkompvekke. Karamell on kasutusel toidulisaainena e-aine tähisega E150. Kasutatakse toidule pruunika värvuse andmiseks ning seda lisatakse, kui tahetakse hoida ära toidu võimalikku värvuse kadu valguse, temperatuuri ja õhu mõjul. Iiris [1], jootargalt.ee E150. – tunnetoitu.ee
Steeve Guénot

Steeve François Fabien Guénot (sündinud 2. oktoobril 1985) on Prantsusmaa maadleja. Ta võitis 2008. aastal Pekingi suveolümpiamängudelt Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali. Finaalis alistas ta Kõrgõzstani maadleja Kanatbek Begalijevi punktidega 6–1. Tema vend Christophe Guénot sai 2008. aastal Pekingi suveolümpiamängudel Kreeka-Rooma maadluses kehakaalus 74 kg kolmanda koha. Steeve Guénot veebisaidil Olympedia (inglise)
Gupo sild

Gupo sild on sild Lõuna-Koreas Naktongi jõel, Busani linna territooriumil Gangseo linnarajoonis. Sild valmis 7. märtsil 1932, kandis siis nime 계루바식판향교 (Gyero Basikpan Hyang-gyo) ja tal oli 56 sammast. Sel ajal oli see Korea pikim sild ja talle anti hüüdnimi Nakdong Janggyo. Hiljem lülitati sild Gupo liiklussüsteemi ja ka silla nimi muudeti. Sild ühendab Kyŏngnami regiooni ja Seouli–Busani liiklusteed. Sild on nii majanduslikult kui ka kultuurilis-poliitiliselt väga tähtis ühendustee. Korea sõja ajal oli sild tähtis sõjavarustuse transportimisel Busani.
Juura (geoloogia)

Juura on kronostratigraafiline üksus (ladestu) ning geokronoloogiline üksus (ajastu), mis vastab ajavahemikule 199...145 miljonit aastat tagasi. Juura kuulub mesosoikumi aegkonda. Juurale eelnes triias ning järgnes kriit. Juura jagatakse kolmeks ajastikuks. Geokronoloogiline skaala
Juri Melnitšenko

Juri Melnitšenko (sündinud 25. jaanuaril 1972) on endine Kasahstani maadleja. Melnitšenko on võistelnud Kasahstani ja NSV Liidu maadluskoondises. Noorsoo ja juunioride vanuseklassis on ta võitnud 1991. ja 1990. aastal NSV Liidu koondises maailmameistrivõistlustel kaks kuldmedalit. Ta võitis 1996. aastal Atlanta suveolümpiamängudelt Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali. Finaalis alistas ta Ameerika Ühendriikide maadleja Dennis Halli punktidega 4-1. 2000. aastal Sydney suveolümpiamängudel kaotas ta esimeses matšis Lõuna-Korea maadlejale Kim In-Seopile, saades lõpuks eelviimase – 19. koha. Juri Melnitšenko veebisaidil Olympedia (inglise)
Unkalauad

Unkalauad on õlgede või rooga kaetud Eesti rehielamu kelpkatuse kummaski otsas asuva unkaaugu ülaservale löödud ristamisi asetsevad lauapaarid. Praktiline otstarve unkaaugul oli suitsu hoonest välja juhtimine, kui korstnaid veel ei kasutatud (neid hakati ehitama alles 19. sajandil). Samuti tuli sealt sisse värsket õhku ja valgust. Unkalauad aga toetasid katuse harja otsa. Muinasajal leidus sarnaseid unkalaudu pea kõikjal Euroopas. Võrreldes naaberrahvastega on eesti unkalauad kujundatud märksa lihtsamalt ja napimalt, kuid on sellistena kooskõlas hoone lihtsate ja jõuliste vormidega. Unkalauad on tihedalt seotud mütoloogiaga. Arvati, et unkaaugu kaudu pääsevad majja välismaailma vaenulikud jõud nagu pahad vaimud, kratid jms. Risti asetsevad unkalauad pidid selle kurja sissepääsemist takistama. Unkalaudadesse ja unkaaugu kattelaudadesse lõigati erinevaid maagilisi kaitsemärke. Unkalaudade otsad vooliti linnu- või hobusepea või sarve kujuliseks. Vahel pandi sinna juurde veel igaks juhuks hobuse pealuu. See on seletatav sellega, et hobune oli paljude rahvaste juures ohvriloomaks ja ta kaitses pahade vaimude eest. Esmalt andis nende asend kõrgel katuseharjal kogu hoonet kaitsva tähenduse, mis muutus eriti mõjusaks kaitsemärkide lõikamisega kattelaudadessse ja unkalaudade otstesse. Unkaaugu kattelaudadesse lõigati (õhu- ja valgusavadeks) risti, ketta, kolmnurga, südame jm üldtuntud sümboolseid motiive. Üle harja ulatuvate unkalaudade otsad lõigati stiliseeritult hobuse- ja linnupea või sarve kujuliseks. Eestlane uskus, et nende märkidega hoitakse majast eemal haigused, õnnetused, vargused, et need toovad maja kodakondsetele õnne. Sarnaseid unkalaudu esines muiste kõikjal Euroopas. Võrreldes naaberrahvastega on eesti unkalauad kujundatud märksa lihtsamalt ja napimalt. Unkalaudade sümboolikat on näiteks kasutanud oma logodes ka Läti rahvuslik erakond Visu Latvijai ja Tiit Madissoni poolt 2009 taasloodud ERSP. Unkalaudades võib näha ka kahte risti asetatud L-ruuni (laguz või lagu). L-ruun sümboliseerib voolavuse jõudu; tegu on energiaga, mis paneb tööle tõusud ja mõõnad. Igapäevases elus soodustab L-ruun abielu sõlmimist, lahusoleku lõppu ja lahkarvamustest ülesaamist. Rehemaja inventeerimise juhend. Eesti vabaõhumuuseum. 2008. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. november 2013. Vaadatud 31. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.visulatvijai.lv/news.php "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuli 2012. Vaadatud 31. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://en.wikipedia.org/wiki/Laguz
Lapsekäru

Lapsekäru või lihtsalt käru on lahtine ratastega sõiduk väikelapse transportimiseks. Kärus transporditakse tavaliselt last alates vanusest, kus ta suudab iseseisvalt istuda, kuni umbes kolme aasta vanuseni. Laps on kärus istuvas asendis, tavaliselt näoga sõidusuunas, kuid käru võib võimaldada ka seljatoe laskmist lamavasse asendisse ja lükkamiseks mõeldud käepideme(te) asendi muutmist, et laps istuks seljaga sõidusuunas. Laps on kinnitatud turvarihmadega. Kärul võib olla neli või kolm ratast, mis võivad olla varustatud piduritega. Käru lisavarustuses võivad olla tasku asjade hoidmiseks, kaarvari pea kohal ja vihmakate. Käru võib mahutada ka rohkem kui ühe lapse, sel juhul on istmed paigutatud kas kõrvuti või üksteise taha. Lapsevanker
Aurik

Aurik ehk aurulaev on laev, mille jõuallikaks on üks või mitu aurumasinat või -turbiini. Aurikute auru tootvad katlad on tänapäeval sageli õliküttega. Auruturbiinid on tänapäeval ühed kõige võimsamad laevajõuseadmed. Neid kasutatakse näiteks tankeritel, kiiretel konteinerlaevadel jpt. Aurikuid hakati leiutama varsti pärast aurumasina leiutamist, aga praktiliselt võeti nad kasutusse alles 19. sajandil. Esimest aurikut demonstreeris Napoleonile 1803. aasta 9. augustil Seine'i jõel Pariisis leiutaja Robert Fulton. Esimese kommertskasutuses olnud auriku ehitas 1807 Robert Fulton. Seda kasutati reisijate veol mööda Hudsoni jõge Albany ja New Yorgi vahel. Venemaal ehitati esimene aurik Jelizaveta 1815 ühenduse pidamiseks Peterburi ja Kroonlinna vahel. Eestis nähti aurulaeva esimest korda 1827. aastal, kui Tallinna külastas Inglismaa ratasaurik George VI. 1842. aastal jõudis Eestisse Peipsi-Emajõe vesikonda esimene aurulaev Juliane Clementine ning tegi esimese sõidu 1843. aasta 27. mail. Samal aastal alustas Emajõel ja Võrtsjärvel tegevust aurupaat Karl. Tänapäeval kasutatakse aurikuid vähe. Peamiseks laevatüübiks on kujunenud mootorlaev, mille peamasin on sisepõlemismootor. EE 1. köide, 1985. Tehnikaleksikon, lk. 37 "Fulton, Robert - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 9. augustil 2023. "Ühistöö : Rapla maakonna ajaleht 22 detsember 1966 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 9. augustil 2023. Efkin (25. mai 2021). "Esimene Eestis ehitatud aurik Juliane Clementine sai nime õnnetult hukkunud preili järgi". EMSA. Vaadatud 9. augustil 2023. "Juliane Clementine – esimene omataoline | tehnikamaailm.ee". tehnikamaailm.ee. Vaadatud 9. augustil 2023. "Kuidas Pärnusse jõudis esimene aurulaev". www.ohtuleht.ee. Vaadatud 9. augustil 2023. "Ajalooarhiivi fondiloend". www.eha.ee. Vaadatud 9. augustil 2023.
Puurauk

Puurauk on maakoorde puuritud silindriline õõs. Puuraugu läbimõõt on mõnest cm kuni mitme meetrini, sügavus kuni 10 km või rohkemgi (ülisüvapuurauk). Puurauke rajatakse näiteks selleks, et uurida maakoore ehitust, leida ja kaardistada maavarasid, väljata vett, gaasi, naftat. Puuraugust välja võetud silindrilist kivimisüdamikku nimetatakse puursüdamikuks. See on oluline geoloogilise informatsiooni allikas, mille alusel saab teavet maapõue sügavustes esinevate kivimite ja setete kohta. Eesti sügavaim puurauk (815 m) asub Hiiumaal Kärdla kraatris. Karotaaž Koola ülisügav puurauk EE 7. köide, 1994. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1]
Rumeelia

Rumeelia (türgi ja albaania keeles Rumeli; kreeka keeles Ρωμυλία – Romylía või Ρούμελη – Roúmeli; bosnia, serbia ja makedoonia keeles Румелија – Rumelija; bulgaaria keeles Румелия – Rumeliya) oli ajalooline piirkond Osmanite Türgi aladel Euroopas. Rumeelia nimi tuleneb türgikeelsest nimest Rumeli, mis tähendab "roomlaste maad" (st Bütsantsi). Türgis kasutati seda algselt Bütsantsi alade kohta Anatoolias, kuid pärast piirkonna islamiseerimist ja Konstantinoopoli vallutamist sultan Mehmet II poolt hakati nõnda nimetama Türgile kuuluvat ala Lõuna-Balkanil, mis jäi põhiosas kristlikuks. Rumeelia hõlmas Konstantinoopoli, Thessaloniki, Traakia, Makedoonia ja Möösia provintse, tänapäeva Bulgaariat ja Türgi Traakiat. Selle põhjapiiriks olid Sava ja Doonau jõgi, läänepiiriks Aadria rannik ja lõunapiiriks Morea. Lõpuks tarvitati Rumeelia nime provintsi kohta, mis koosnes Albaania keskosast ja Loode-Makedooniast ja mille keskus oli Bitola. 1870–1875 toimunud administratiivsete muudatuste lõpuks ei seostunud nimi enam ühegi haldusüksusega. Türgi kuulutas Ida-Rumeelia 1878. aasta Berliini rahulepinguga autonoomseks provintsiks, kuid 6. septembril 1885 liideti see veretu revolutsiooni järel Bulgaariaga. 1877. aastal loodi Kosovo vilajett. Tänapäeval on Türgi kunagise Rumeelia kohta enamjaolt kasutusel nimi Trakya, mis viitab Türgi Euroopa-osale (Edirne, Kırklareli ja Tekirdaği provintsid, Canakkale provintsi põhjaosa ning İstanbuli provintsi lääneosa), ehkki ajaloolises kontekstis kõneldakse endiselt Rumeeliast ja sama nime kasutatakse ka Türgi Balkani nüüdisaegsete elanike kultuuri kohta. Türgi alasid kutsutakse Ida-Traakiaks või Türgi Traakiaks. Kreekas on nime Ρούμελη (Rumeli) Ottomani aegadest saati pruugitud Kesk-Kreeka kohta, eriti vastandatuna Moreale. Nime "Rumeli" kasutatakse vahel (peamiselt İstanbuli elanike seas) ka üksnes İstanbuli provintsi selle osa kohta, mis jääb Bosporuse väinast läände. Encyclopaedia Britannica – Rumelia