laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Astronoomiamärgid

Astronoomiamärgid on enamasti vana- ja keskajast pärinevad sümbolid, mis astronoomiakirjanduses, eriti kalendreis (kalendrimärk), tähistavad taevakeha, tema aspekti ja faasi ning kuulumist zodiaaki, taevasfääri erilisi punkte ja nädalapäevi. Kõige rohkem kasutatakse päikesesüsteemi kehade märke (nt planeete tähistavad märgid) aspektimärke sõlmemärke võrdpäevsuspunktide märke Kuu faaside märke zodiaagimärke H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 63.
Celebrity Solstice

Celebrity Solstice on ettevõttele Celebrity Cruises kuuluv ristluslaev, mis on ehitatud Meyer Werfti tehases Papenburgis Saksamaal 2008. aastal. Celebrity Solstice on esimene topeltpõhjaga Solstice-klassi ristluslaev, ta sõsarlaevad on Celebrity Equinox, Celebrity Eclipse, Celebrity Silhouette ja 2012. aastal valminud Celebrity Reflection. Solstice-klassi laevad on keskkonnasõbralikud: neil on päikesepatareid, nende kere projekti ja värvkatet on täiustatud ja valgustussüsteem kasutab valgusdioode. Nende täiustuste tõttu kasutab Solstice-klassi laev 30% vähem energiat kui teised sama suured laevad. Laeva projekt telliti novembris 2005 Londonist Francis Designilt. Kiil pandi Meyer Werfti laevatehases Papenburgis Saksamaal 17. märtsil 2007 ja esimene topeltpõhjaga laev tehasenumbriga 675 tõmmati dokist välja 10. augustil 2008. 24. oktoobril 2008. aastal anti valmis laev omanikule üle. Laeva ehitamine maksis kuussada miljonit eurot. Laev ristiti 14. novembril 2008 Fort Lauderdale'is (Florida), ristiema on Sharon L. Smith. Celebrity Solstice asus oma esmareisile 23. novembril 2008. aastal Fort Lauderdale'ist Kariibi mere suunas. Suviti sõidab Celebrity Solstice Euroopas ja reisid väljuvad Barcelonast. Talviti sõidab laev lõunapoolkeral ning reisid väljusid 2012. aasta lõpul Sydneyst ja Aucklandist. Laev sõidab Malta lipu all. Celebrity Solstice võib peale võtta 2850 reisijat, laevaperes on 1271 liiget. Celebrity Solstice on 317,192 m pikk ja 36,9 m lai, süvisega 8,3 m ja kogumahutavusega 121 878. Laeval on 17 tekki. Celebrity Solstice'il on 4 Wärtsilä diiselmasinat W16V46, mille koguvõimsus on 67,2 MW, laeva kiirus on 24 sõlme. Laeva sõuseadme moodustavad 3 Wärtsilä põtkurit CT300, millest igaühe võimsus on 3 MW. Kruiisilaevade loend Schlüsselübergabe der Celebrity Solstice (saksa keeles) Det Norske Veritas (inglise keeles) Det Norske Veritas (inglise keeles) "Fakta om fartyg". Originaali arhiivikoopia seisuga 1.08.2012. Vaadatud 3.08.2013. (rootsi keeles) Neues Traumschiff liegt im Sommer an der Ausrüstungspier (saksa keeles) "Celebrity Solstice" auf dem Weg in die Nordsee[alaline kõdulink] (saksa keeles) Celebrity Solstice Celebrity Cruises kodulehel (inglise keeles)
Ruth Beverly Wilson

Ruth Beverly Wilson oli spioneerimises süüdistatud nõukogude luuraja. Ta oli abielus Jacob Epsteiniga. Epstein võitles Hispaania kodusõjas vabatahtlikuna Internatsionaalsete brigaadide ridades, kus ta sai haavata. Ruth kui halastajaõde tutvus Jacobiga, kui see oli kosumas vigastustest. Väidetavalt olid mõlemad Nõukogude luure agendid. II maailmasõja ajal elasid nad Méxicos ja lõid väidetavalt kaasa katsetes vabastada Mehhiko vanglast Lev Trotski mõrvar Ramón Mercader. Venona projekti raames dešifreeritud protokollides on Wilsoni varjunimeks Nona. John Earl Haynes and Harvey Klehr, Venona: Decoding Soviet Espionage in America, Yale University Press (1999), pgs. 280–281, 282 Introductory History of VENONA and Guide to the Translations vaadatud 2012-08-26
Ruth Wilson

Ruth Wilson (sündinud 13. jaanuaril 1982 Ashfordis Kentis) on inglise näitleja. Tema tuntumad näitlejatööd on BBC neljajaolise telesarja "Jane Eyre" nimiosa ja Alice Morgan Suurbritannia psühholoogilises kriminaal-telesarjas "Luther". Kuldgloobuse nominent (2008) Ruth Wilson on võitnud kaks Olivier' auhinda. Wilson on sündinud Kenti krahvkonnas Ashfordis peres, kus enne tema sündi oli kolm poega. Ta kasvas üles Surrey krahvkonnas, Londonist 28 km edelas, Thamesi jõe kaldal asuvas Sheppertonis. Wilson lõpetas 2003. aastal Nottinghami Ülikooli ajaloo erialal ning 2005. aasta juulis Londoni Muusika ja Teatrikunsti Akadeemia. Tema vanaisa Alexander Wilson oli romaanikirjanik ja MI6 ohvitser. http://www.olivierawards.com/nominations/view/item137173/best-actress/ http://www.olivierawards.com/about/previous-winners/view/item110508/olivier-winners-2010/ "20 Questions With... Ruth Wilson. Date: 21 May 2007". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. detsember 2012. Vaadatud 31. juulil 2012. Genower, Ellie Ruth is following footsteps of the famous, Manchester Evening News (20 October 2006) Comparative Media Law and Ethics – by Tim Crook. Ma-radio.gold.ac.uk. Vaadatud 2012-07-31. Ruth Wilson andmekogus IMDb (inglise) Jane Eyre – Articles & Interviews Ruth Wilsoni intervjuu ajalehes The Daily Telegraph, juuni 2010 Ruth Wilsoni fännileht vaadatud 31. juulil 2010
Nicolo Gargano

Nicolo Gargano (inglispäraselt Nicholas Gargano; 1. november 1934 West Ham, Newhami linnaosa, Suur-London – 11. aprill 2016 West Clandon, Surrey) oli Inglismaa ja Suurbritannia poksija. Gargano sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Nicolae Lincale (Rumeenia). Gargano võitis II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. 16. suveolümpiamängude poksivõistlus. Melbourne 1956. Tulemused inglise keeles 11. Euroopa meistrivõistlused poksis. Lääne-Berliin 1955. Tulemused inglise keeles Nicolo Gargano veebisaidil Olympedia (inglise)
Moritz Moszkowski

Moritz Moszkowski (23. august 1854 Breslau – 4. märts 1925 Pariis) oli poola-saksa-juudi päritolu helilooja, pianist, viiuldaja, pedagoog ja dirigent. Muusikat õppis ta Berliinis asuvas Sterni konservatooriumis, sellest ajast on pärit 13-aastaselt loodud klaverikvintett. 19-aastaselt tegi ta debüüdi pianistina, mis osutus triumfaalselt edukaks. Hiljem õppis ta Theodor Kullaki akadeemias Neue Akademie der Tonkunst, kus ta kogu hilisema elu õppejõuna töötas. Pärast 20. sajandi algust tabasid Moszkowskit üha uued eluraskused: muusikas hakkasid puhuma uued tuuled, tema populaarsus hakkas vähenema, abikaasa ja tütar hukkusid õnnetuses. Ta müüs oma muusika kirjastamise õigused ning investeeris kogu oma varanduse Saksamaa ja Venemaa väärtpaberitesse, mis maailmasõja puhkedes kaotasid väärtuse. Ta haigestus kopsuvähki ning suri vaese ja unustatuna Pariisis 4. märtsil 1925. Moszkowski loomingu üheks tuntumaks osaks on väikevormis klaveripalad, mis on komponeeritud ülimalt meisterlikult, nii et võluvad paljusid oma kontsentreeritud helikeele ja polüfoonia ulatusliku kasutusega. Siiski moodustavad kaalukama osa loomingust suuremavormilised teosed mitmest žanrist: ooper "Boabdil, viimane maurikuningas" ballett "Laurin" kaks klaverikontserti viiulikontsert sümfooniline poeem "Jeanne d'Arc" orkestrisüidid prelüüd ja fuuga keelpilliorkestrile lavamuusika kammermuusika Eestis on tema tuntumaid teoseid 15 etüüdi op. 72, samas on valdav osa tema loomingust jäänud unustusse. Üheks eredaks näiteks on klaverikontsert nr. 2 E-duur op. 59 (1898), mille ta pühendas oma õpilasele Josef Hoffmannile. Teos on neljaosaline, esimese osa alguse teema naaseb viimase osa lõpus ning teise osa teema on põimitud ka kolmanda osa sisse, üleminek teisest osast kolmandasse toimub attacca. Helikeelelt on see teos paigutatav romantismiperioodi lõppu, kuid omab ka jooni 20. sajandi uutest väljendusvõtetest. Orkestratsioon on ülimalt värvikas, tihedalt komponeeritud, polüfooniline, nagu ka klaveripartii, mis nõuab esitajalt ülimat meisterlikkust. Domineerivad helgemad emotsioonid, mis 19. sajandi sünguselembuse taustal on küllaltki erandlik, kuid samas meeldiv. Collins - Moszkowski - Piano music vol 1, 2, 3 Naxos 8.553989 - Piano Concerto in E, From foreign lands Naxos BIS-CD-1016 - Violin duets
Uimakaktus

Uimakaktus (Lophophora) on taimeperekond kaktuseliste sugukonnast. Sellesse arvatakse tavaliselt kaks liiki: Lophophora diffusa Lophophora williamsii (peioote-uimakaktus)
Sophie Blanchard

Sophie Blanchard (hääldus /ˈblãʃɑː/; 25. märts 1778 Yves – 6. juuli 1819 Pariis) oli esimene elukutseline naisaeronaut. Ta oli prantsuse aeronaudi ja kuumõhupalli lennunduspioneeri Jean-Pierre Blanchard' abikaasa. Sophie jätkas lende õhupallil ka pärast oma mehe surma 1809. aastal, sooritades veel enam kui 60 õhkutõusu. Õhupallilendudega üle kogu Euroopa tuntust kogunud Blanchard lahutas ka Napoleon Bonaparte'i meelt, kes ülendas daami "ametlike pidustuste aeronaudiks". Monarhia taastamisel 1814. aastal demonstreeris ta oma kunsti Louis XVIII-le, kes nimetas ta "Restauratsiooni ametlikuks aeronaudiks". Lendamine õhupalliga oli sel ajal ohtlik ettevõtmine. 1819. aastal sai Sophie Blanchard'st maailma esimene lennuõnnetuses hukkunud naine. Sophie Blanchard'd tuntakse tavaliselt kui Madam Blanchard'd, neiupõlve- ja abielunimede ühendustes on esinenud ka nimekujud Madeleine-Sophie Blanchard, Marie Madeleine-Sophie Blanchard, Marie Sophie Armant ja Madeleine-Sophie Armant Blanchard. Canadian Aviation Museum (2004). «The Balloon Era» (PDF). Kanada lennundusmuuseum. Vaadatud 2012-07-30. Duff, Norwich (1819-07-06). Väljavõte ajakirjast Norwich Duff. Vaadatud 2012-07-30. Marck, Bernard (2006). «Le Rêve de Vol» (French). Toulouse: Le Pérégrinateur Editeur. P. 216. Select Reviews of Literature (1812). «Miscellaneous: Madame Blanchard». У Enos Bronson. Philadelphia: John F. Watson. P. 184. Shayler, David J. (2005). «Women in Space - Following Valentina». Springer. P. 410. Turgan, Julien (1851). «Les Ballons: Histoire de la Locomotion Aérienne Depuis son Origine jusqu'à nos Jours» (French). Plon Frères. P. 208. Walker, Mike (2004). «Powder Puff Derby: Petticoat Pilots and Flying Flappers». Wiley. P. 304. 1859. aasta gravüür Õhkutõus 1810. aastal 1819. aasta lennuõnnetus 1819. aasta lennuõnnetus Sophie Blanchard, amazzone del cielo, in Val Trebbia (pdf vormingus fail, 1515 KB)
Villem Tamm (majandusteadlane)

Villem Tamm (10. veebruar 1942 Villevere – 31. august 2011) oli eesti majandusteadlane. Ta on õppinud Villevere 7-klassilises koolis ja ta lõpetas aastal 1961 Viljandi 2. Keskkooli. Aastal 1969 lõpetas ta idividuaalplaani järgi Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal, kaitses aastal 1986 majandusteaduste kandidaadi väitekirja. Ta töötas õppejõuna Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas majandusküberneetika ja statistika kateedris, olles aastatel 1971–1987 vanemõpetaja ja aastatel 1987–1991 dotsent ja aastatel 1991–1992 kateedri juhataja. Aastatel 1993–1996 oli ta majandusinformaatika ja -modelleerimise instituudi juhataja ja statistika korraline professor. 2002 Tartu Ülikooli medal http://www.vmg.vil.ee/vanakoduleht/?mn=vil&aas=1961 http://www.ut.ee/ajaleht/arhiiv/080202/0802D.pdf[alaline kõdulink] Heiki Raudla. Pilistvere kihelkond - Eestimaa Taani. Viljandi muuseum 2012 Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 512. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Küberneetika põhimõisteid. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool, 1973. Mida uurib majandusküberneetika. Tallinn: Eesti Raamat, 1973. Statistika baasmõisted ja -meetodid majanduses. Õppevahend. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 1996. Üldstatistika harjutusi. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 1996. Statistika rakendusi majanduses: näidislahendused, ülesanded, vastused. Tartu: Tartu Ülikool, 1998(kaasautoriks Kaia Philips). Riigi sotsiaalmajandusstatistika. Tartu: Tartu Ülikool, 1999. (kaasautoriteks Kaia Philips ja Kersti Meiesaar).
FTA-vastuvõtja

FTA-vastuvõtja on krüpteerimata satelliittelevisiooni- ja -raadiosaadete vastuvõtmise seade. Tänapäevaste vastuvõtjate dekoodrid vastavad tavaliselt digitaaltelevisiooni MPEG-2/DVB-S-standardile ning viimasel ajal[millal?] ka MPEG-4/DVB-S2-standardile, samas kui vanemate, analoogsatelliitülekannete toega FTA-vastuvõtjate osakaal kiiresti väheneb. Paljud riigid edastavad sidesatelliitide vahendusel programme krüpteerimata kujul. Kõige levinum on see saksa keelt kõnelevates maades. Mõnes riigis kogutakse saadete edastamiseks vastuvõtuseadmete omanikelt televisioonimaksu. FTA-vastuvõtjad kasutavad tavaliselt samu tehnoloogiastandardeid (nagu DVB-S/S2, MPEG-2/4) kui tasulised telekanalidki. FTA-vastuvõtjatel aga puuduvad tasuliste telekanalite vastuvõtmiseks vajalikud kiipkaardilugerid ja dekrüptimismoodulid, sest FTA-vastuvõtjad on ette nähtud üksnes dekrüptimata ülekannete vastuvõtmiseks. Kasutajaliides võimaldab konfigureerida vastuvõtja vastastikuseks toimimiseks LNB-de, lülitite, paraboolantenni liigutavate mootorite ja muude seadmetega. Kasutaja valib välja LNB tüübi, ostsillaatori sageduse, sobiva DiSEqC-kommutaatori pordi ja mootori konfiguratsiooni. Korrektse häälestuse korral ilmuvad ekraanile signaali tugevust ja kvaliteeti näitavad indikaatorribad. Seejärel saab vastuvõtjat kasutada satelliidi skaneerimiseks kanalite leidmiseks. Põhja- ja Lõuna-Ameerika kohal on orbiidil 63 satelliiti, Euroopa kohal 57 ja Aasia kohal veel 64 satelliiti. Igal satelliidil on erineval hulgal aktiivseid transpondereid. Iga transponder töötab omal sagedusel ja modulatsioonikiirusel. Paljud FTA-vastuvõtjad on kavandatud leidma aktiivseid transpondereid ja neilt mistahes kanaleid. Kuna FTA-vastuvõtjad teevad seda nii, et vastuvõtja ei pea olema eelprogrammeeritud transponderi informatsiooniga iga satelliidi kohta, siis nimetatakse sellist meetodit pimeskaneerimiseks vastandina satelliitskaneerimisele, mis skaneerib kanaleid vastavalt transponderi ettemääratud väärtustele. FTA-vastuvõtjad on küll kavandatud krüpteerimata programmide vastuvõtuks, kuid neid saab kohandada ka muuks otstarbeks. Kõik FTA-vastuvõtjad on varustatud lapsevanemate aktiveeritava kanalilukufunktsiooniga. EbS (Europe by Satellite, European Union TV service) – ülekanded Euroopa Parlamendist Vabalevi Digiboks Satelliittelevisioon Satelliitraadio Paraboolantenn Satelliiditaldrik Tuuner FTA on akronüüm ingliskeelsest väljendist "Free-to-air", mis tähendab krüpteerimata andmeedastust, vastandina tasulistele andmeedastuskanalitele. SatcoDX satelliiditabel vaadatud 2012-08-01 European Union TV service, Europe by Satellite, expands satellite reach with switch to EUTELSAT 9A vaadatud 2012-08-02 FTA-telekanalid FTA-raadiojaamad Kanaliotsija Astra satelliitidele European Commission: The right to use a satellite dish
Radio Swiss Pop

SRG SSR Radio Swiss Pop on ööpäev läbi muusikat edastav mitmekeelne Šveitsi raadiojaam. 2012. aasta augusti alguse seisuga oli jaama arhiivis 369 136 CD-d 3 452 461 looga (klassika, džäss, rokk). Eestis ja Euroopas on Radio Swiss Pop kuulatav näiteks FTA-vastuvõtjaga (satelliidi EUTELSAT HOT BIRD 13B vahendusel), samuti internetis (näiteks rakendustega Flash Player, Winamp, RealPlayer, Windows Media Player, iTunes) ning opsüsteemiga Android seadmete ja iPhone/iPod/iPad-seadmetega. SRG SSR Radio Swiss Classic Radio Swiss Jazz Radio Swiss Popi koduleht (saksa, prantsuse, inglise ja itaalia keeles)
Moodul (kosmonautika)

Moodul on kosmoselaeva funktsionaalselt ja ehituslikult iseseisev koostisosa. On olemas nt orbitaalmoodulid ja kuumoodulid. H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 119-120
Kuukulgur

Kuukulgur on mehitatud või kaugjuhitav sõiduk, mis on ehitatud Kuul liikumiseks. Kulgur Kuuauto Apollo kuumoodul Marsikulgur H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 121
Radio Swiss Jazz

SRG SSR Radio Swiss Jazz on ööpäev läbi muusikat, peamiselt džässi, edastav mitmekeelne Šveitsi raadiojaam. 2012. aasta augusti alguse seisuga oli jaama arhiivis 369 136 CD-d 3 452 461 looga (klassika, džäss, rokk). Eestis ja Euroopas on Radio Swiss Jazz kuulatav näiteks FTA-vastuvõtjaga (satelliidi EUTELSAT HOT BIRD 13B vahendusel), samuti läbi interneti (näiteks rakendustega Flash Player, Winamp, RealPlayer, Windows Media Player, iTunes) ning Android- ja iPhone/iPod/iPad-seadmetega. SRG SSR Radio Swiss Classic Radio Swiss Pop Radio Swiss Jazzi koduleht (saksa, prantsuse, inglise ja itaalia keeles)
Radio Swiss Classic

SRG SSR Radio Swiss Classic on ööpäev läbi klassikalise muusika teoseid edastav mitmekeelne Šveitsi raadiojaam. 2012. aasta augusti alguse seisuga oli jaama arhiivis 369 136 CD-d 3 452 461 muusikapalaga (klassika, džäss, rokk). Eestis ja Euroopas on Radio Swiss Classic kuulatav näiteks FTA-vastuvõtjaga (satelliidi EUTELSAT HOT BIRD 13B vahendusel), samuti interneti kaudu (näiteks rakendustega Flash Player, Winamp, RealPlayer, Windows Media Player, iTunes) ning Androidiga seadmete ja iPhone'i/iPodi/iPadiga. SRG SSR Radio Swiss Pop Radio Swiss Jazz Radio Swiss Classicu koduleht (saksa, prantsuse, inglise ja itaalia keeles)
Vigevano

Vigevano on linn Itaalias Lombardia maakonnas Pavia provintsis. Vigevano on endine siiditööstuslinn. Tänapäeval on seal tugeval järjel jalatsitööstus. Seal asub ka Itaalia ainuke kingamuuseum. Vigevanos on asutatud Peroni pruulikoda. Vigevano toomkirik, ehitatud 17. sajandi lõpul Visconti-Sforzesa kastell San Pietro Maritire kirik Santa Maria del Popolo kirik Vigevanos on üks Itaalia kaunemaid väljakuid (Piazza Ducale), mis kajastab oma ideaalilähedases 1:2 proportsioonis renessansiajastu harmooniat. Bramante kavandatud ja tugevate Leonardo da Vinci mõjutustega väljak on kolmest küljest ümbritsetud arkaadiga. Proportsioone ei riku ka see, et toomkirik on algselt väljaku suhtes viltu, sest see viga on hiljem kavalalt parandatud osavalt kaardu ehitatud barokkstiilis fassaadiga. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it Vigevano valla ametlik koduleht (itaalia keeles) Vigevano ingliskeelne turismiinfo
SRG SSR

SRG SSR (prantsuse keeles Société suisse de radiodiffusion et télévision, itaalia keeles Socièta svizzera di radio-televisione, romanši keeles Societad svizra da radio e televisiun) on 1931. aastal asutatud Šveitsi ringhäälinguorganisatsioon, peakorteriga Bernis. SRG SSR on mittetulundusühing, mida rahastatakse peamiselt läbi raadio ja televisiooni litsentsimaksu (70%), ülejäänud sissetulek saadakse reklaamist ja sponsorlusest. 2010. aasta seisuga oli ringhäälingul 6014 töötajat. SRG SSR on ühenduse ärinimi, ametlikuks nimetuseks on Schweizerische Radio- und Fernsehgesellschaft (SRG, varem "Schweizerische Rundspruchgesellschaft") saksa keeles, Société suisse de radiodiffusion et télévision (SSR, varem "Société suisse de radiodiffusion") prantsuse keeles, Società svizzera di radiotelevisione (SSR, varem "Società svizzera di radiodiffusione") itaalia keeles ja Societad svizra da radio e televisiun (SSR, varem "Societad svizra da radio") romanši keeles. SRG SSR on mainitud nimetustest tuletatud akronüüm. Euroopa kolmas avalik raadiojaam alustas saadete edastamist Lausanne'ist 1922. aastal ning tugines algusest peale litsentsitasude süsteemile. 1923. aastal osteti saadete kuulamiseks 980 litsentsi. Mõne aasta jooksul alustas üle kogu riigi tööd mitmeid samadel alustel töötavaid raadioühistud. 1930. aastal otsustati, et raadio näol on tegemist olulise avaliku teenusega ning sellel ei tohiks lasta muutuda erahuvides kasumi tootjaks, vaid see tuleks ehitada üles föderaalsel alusel. 1931. aastal asutati piirkondlikke raadiolevi ühendusi koordineeriva organisatsioonina SRG-SSR ning Liidunõukogu väljastas SRG-SSR-le saadete eetrisse andmiseks ainukese tegevusloa. Esimesed riiklikud raadiosaatjad alustasid tööd 1931. aastal. 1950. aastal oli SRG-SSR üks 23-st Euroopa Ringhäälingute Liidule aluse pannud ringleviorganisatsioonist. 1953. aastal alustati televisiooni testsaadete edastamist (üks tund õhtuti, viiel päeval nädalas). 1958. aastal algasid korrapärased teleülekanded saksa keeles (Zürichist) ja prantsuse keeles (Genfist). Itaaliakeelsele piirkonnale edastati programme itaaliakeelsete subtiitritega. Esimesel aastal osteti 50 000 televisioonilitsentsi. Šveitsi meedia 2010. aasta tegevusaruanne. Vaadatud 2.08.2012. SRG SSR koduleht (inglise, saksa, prantsuse, itaalia ja romanši keeles) SRG Deutschschweiz (SRG.D) – Saksa peaettevõte SSR idée suisse Romande (RTSR) – Prantsuse peaettevõte Società cooperativa per la radiotelevisione nella Svizzera italiana (CORSI) – Itaalia peaettevõte
Raadioteleskoop

Raadioteleskoop on seade (teleskoop), mis registreerib Maa-välistest raadiolainete allikatest lähtuvaid elektromagnetlaineid. Raadioteleskoobi põhiosad on raadiokiirgust koondav antenn või antennikogum ja raadiokiirguste tajur ehk radiomeeter. Raadioteleskoope kasutatakse peamiselt raadioastronoomias ja erinevalt optilistest teleskoopidest, saab raadioteleskoopidega vaatlusi teha ka päevasel ajal ning halva ilmaga. Kuna raadioteleskoopide uuritavad astronoomilised objektid, näiteks planeedid, tähed, udukogud ja galaktikad on väga kaugel ning neist lähtuvad elektromagnetlained väga nõrgad, peavad teleskoobid piisaval hulgal elektromagnetlainete kogumiseks olema üsna suured ja varustatud väga tundliku aparatuuriga. Raadioteleskoobid asuvad tavaliselt kaugel inimasustusest, et vältida raadiotest, teleritest ja muudest seadmetest lähtuvat elektromagnetilist interferentsi. Kosmosest lähtuvad raadiolained avastas 1932. aastal insener Karl Guthe Jansky, kui ta uuris antenniga raadiotes tekkivat müra. Esimese raadioteleskoobi ehitas raadioamatöör Grote Reber, kes püstitas selle oma Illinoisi osariigis, Wheatonis asunud kodu tagaaeda. Reberi tehtud taevavaatlusi on sageli peetud raadioastronoomia alguseks. Raadiointerferomeeter Atacama Large Millimeter Array H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 114 "Telescopes". BBC Bitesize. Vaadatud 24. jaanuaril 2019. "A brief history of Radio Astronomy". Astronomy Today. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. jaanuar 2019. Vaadatud 24. jaanuaril 2019. "Karl Jansky and the Discovery of Cosmic Radio Waves". National Radio Astronomy Observatory. Vaadatud 24. jaanuaril 2019.
Koronagraaf

Koronagraaf ehk koronograaf on Päikese krooni detailseks pildistamiseks ja filmimiseks kasutatav teleskoop, millel on päikeseketta üliheleda valguse tagasipeegeldumiseks ümarkatik. Heliostaat Tornteleskoop Tsölostaat H. Eelsalu, 1996. Astronoomialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 113
Heliostaat

Heliostaat on seade, mis hoiab kiirgustajurit või optikasüsteemi Päikesele suunatuna. Heliostaat koosneb tasapeeglist ja täppisajamist. Heliostaadi edasiarendus on tsölostaat. Koronograaf Tsölostaat TEA entsüklopeedia 8. köide, 2012.
FC TVMK II

FC TVMK II oli Eesti jalgpalliklubi FC TVMK duubelmeeskond, mis mängis Esiliigas.