laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Bangladeshi näitlejate loend

Arifin Shuvoo Achol Rosy Afsari Agun Bulbul Ahmed Ferdous Ahmed Inam Ahmed Jahanara Ahmed Mahfuz Ahmed Mizu Ahmed Momtazuddin Ahmed Nadia Ahmed Saifuddin Ahmed Sharmili Ahmed Shila Ahmed Tania Ahmed Tauquir Ahmed Joya Ahsan Nipun Akter Alamgir Niloy Alamgir Farid Ali Shaina Amin Black Anwar Dolly Anwar Ziaul Faruq Apurba Raisul Islam Asad Afshan Azad Fazlur Rahman Babu Bapparaj Bijori Barkatullah Afiea Nusrat Barsha Anwara Begum Afsana Ara Bindu Amalendu Biswas Apu Biswas Aruna Biswas Jyotsna Biswas Bobby Bobita Amol Bose Tania Brishty Challenger Champa Mehbooba Mahnoor Chandni Bappy Chowdhury Chanchal Chowdhury Iftakar Chowdhury Naznin Hasan Chumki Tony Dias Dildar Mujibur Rahman Dilu Intekhab Dinar Dipjol Sumita Devi Parveen Sultana Diti Subhash Dutta Mamnun Hasan Emon Lucky Enam Humayun Faridi Farooque Leesa Gazi Anju Ghosh Aparna Ghosh Lucy Tripti Gomes Chitralekha Guho Azizul Hakim Tarana Halim Falguni Hamid Moushumi Hamid Enamul Haque Amit Hasan Rawnak Hasan Zahid Hasan Abul Hayat Bipasha Hayat Afzal Hossain Amjad Hossain Anwar Hossain Konnie Huq Syed Hasan Imam Zafar Iqbal Rumana Rashid Ishita Ejajul Islam Rahsaan Islam Shanta Islam Sirajul Islam Tanha Jafrin Ananta Jalil Rawshan Jamil Jashim Doli Johur Wahida Mollick Jolly Shahriar Nazim Joy Jayasree Kabir Shomi Kaiser Azad Abul Kalam Ilias Kanchan Aupee Karim Mosharraf Karim Tamalika Karmakar Abul Khair Masud Ali Khan Amin Khan Khaled Khan Khalil Ullah Khan Rumana Khan Shakib Khan Shakil Khan Shiba Ali Khan Tariq Anam Khan Dipa Khondokar Salauddin Lavlu Ashish Kumar Louho Mahiya Mahi Ramendu Majumdar Shormi Mala Abdullah al Mamun Manna Hasan Masood Nusrat Faria Mazhar Ferdousi Mazumder Sabrin Saka Meem Mehzabin Chowdhury Anisur Rahman Milon Farhana Mili Bidya Sinha Saha Mim Afsana Mimi Rafiath Rashid Mithila Monira Mithu Bonna Mirza Zakia Bari Momo Mozeza Ashraf Monalisa Pori Moni Rowshanara Moni Sadia Islam Mou Moushumi Golam Mustafa Ron Mustafaa Suborna Mustafa Nayeem Naila Nayem Nirab Hossain Shamima Nazneen Arfan Nisho Adil Hossain Nobel Asaduzzaman Noor Mita Noor Shajal Noor Nuton Jannatul Ferdoush Peya Sadika Parvin Popy Alisha Pradhan Sadia Jahan Prova Purnima Rahman Ataur Rahman Mahbuba Islam Rakhi Sohel Rana Mamunur Rashid Abdur Razzak Shampa Reza Riaz Rozina Ahmed Rubel Nijhum Rubina Dilruba Yasmeen Ruhee Shakib Khan Sohana Saba Mir Sabbir Mishu Sabbir Sarika Sabrin Shahidul Alam Sachchu Symon Sadik Sahara Arun Saha Omar Sani Kabori Sarwar Misha Sawdagor Shahiduzzaman Selim Shabana Shabnam Shabnaz Shabnur Dino Shafeek Salman Shah ATM Shamsuzzaman Meher Afroz Shaon Afzal Sharif Shimla Sumaiya Shimu Anika Kabir Shokh Shuchanda Arifin Shuvoo Kusum Sikder Richi Solaiman Orchita Sporshia Sucharita Sujata Anjana Sultana Airin Sultana Shams Sumon Tanvin Sweety Samira Khan Mahi Nusrat Imroz Tisha Srabosti Dutta Tinni Tanjin Tisha Ujjal Shatabdi Wadud Wasim Aly Zaker Iresh Zaker Sara Zaker Baby Zaman Dilara Zaman Sultana Zaman Titas Zia
Belgia näitlejate loend

Richard Abbott Lubna Azabal Veerle Baetens Patrick Bauchau Bettina Le Beau Lucas Belvaux Rémy Belvaux Julie Bernard Berthe Bovy Jacques Brel Celine Buckens Laurent Capelluto Jacques Castelot Bernard Cogniaux Christelle Cornil Jean-Luc Couchard Antje De Boeck Jan Decleir Isabelle Defossé André Delvaux Émilie Dequenne Alexia Depicker Els Dottermans José Dupuis Pascal Duquenne Armand Eloi Pauline Étienne Jacques Feyder Cécile de France Déborah François Victor Francen Ève Francis Raymond Gérôme Marie Gillain Ludovica Louisa Ghijs Olivier Gourmet Fernand Gravey Audrey Hepburn Edward José Christian Labeau Gert Lahousse Bouli Lanners Linda Lepomme Jan Leyers Bénédicte Loyen Micha Marah Olivier Massart John Massis Yolande Moreau Helena Noguerra Madeleine Ozeray Michael Pas Ann Petersen Luc Philips Benoît Poelvoorde Abdel Qissi Michel Qissi Natacha Régnier Jérémie Renier Barbara Sarafian Michel Scourneau Matthias Schoenaerts Bobbejaan Schoepen Marcel Simon Henri Storck Jean-Pierre Talbot Jean-Claude Van Damme Dora van der Groen Benoît Van Dorslaer Katrien Vandendries Gert Verhulst Philippe Volter Koen Wauters Isabelle Wéry
Hollandi näitlejate loend

Truus van Aalten Ahmed Salah Abdelfatah Achmed Akkabi Dorona Alberti Yasmine Allas Bert André Nathalie Alonso Casale Jenny Arean Jandino Asporaat Barry Atsma Mohammed Azaay Peter de Baan Chris Baay Dragan Bakema Charlotte Bakker Femke Bakker Maaike Bakker Marijke Bakker Merel Baldé Annelies Balhan Narsingh Balwantsingh Piet Bambergen Sarah Bannier Edda Barends Lucia Barreto Walter Bart Tamar Baruch Wim Bary Tabe Bas Willeke van Ammelrooy Remco Bastiaansen Julia Batelaan Anneke Blok Ed Bauer Vajèn van den Bosch Arijan van Bavel Walid Benmbarek Wim de Bie Ludi Boeken Lily Bouwmeester Esmée de la Bretonière Robert ten Brink Herman Brood Martin Brozius Kitty Courbois Maruschka Detmers Lien Deyers Anna Drijver Wendy van Dijk Wieteke van Dort Arjan Ederveen Mamoun Elyounoussi Nelly Frijda Curt Fortin Angela Groothuizen Theo van Gogh Rutger Hauer Adriaan van Hees Hein van der Heijden Monic Hendrickx Audrey Hepburn Kenneth Herdigein Sophie Hilbrand Micky Hoogendijk Jelka van Houten Carice Anouk van Houten Abbey Hoes Sylvia Gertrudis Martyna Hoeks Hannah Hoekstra Michiel Huisman Johannes Heesters Gaite Jansen Famke Janssen Famke Beumer Janssen Chantal Janzen Stefanie Joosten Gerard Joling Jean Koning Jeroen Krabbé Sylvia Kristel Doutzen Kroes Kim van Kooten Marwan Kenzari Jeroen Krabbé Rik Launspach Paul de Leeuw Rifka Lodeizen Sylvie Meis Hadewych Minis Albert Mol Cahit Ölmez Mimoun Ouled Radi Melisa Aslı Pamuk Tommy Parker Celine Prins Anneliese van der Pol Mr Probz Tooske Ragas Thekla Reuten Adelheid Roosen Halina Reijn Semmy Schilt Wim T. Schippers Daan Schuurmans Heintje Simons Renée Soutendijk Johanna ter Steege Otto Sterman Yolanthe Sneijder-Cabau Thérèse Steinmetz Ron Smoorenburg Heintje Simons Marcus Schenkenberg Carel Struycken Rik van Uffelen Monique van de Ven Marly van der Velden Georgina Verbaan Willemijn Verkaik Lucie Visser Eric de Vroedt Lotte Verbeek Ilse Warringa Ruben van Weelden Sarah Wiedenheft Henri van Zanten Olga Zuiderhoek
Kėdainiai vald

Kėdainiai vald (leedu keeles Kėdainių miesto seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kėdainiai rajooni territooriumil. Valla pindala on 44 km². 2011. aasta seisuga elas seal 27647 inimest. Valla keskus on Kėdainiai linn, kus aastal 2011 elas 26648 inimest. Vallamaja asub aadressil S. Jaugelio Telegos g. 2, vallavanem on Valentinas Tamulis. Bartkūniškiai Bogušiškiai Daumantai Janušava Kėboniai Keleriškiai Lipliūnai kalmistu Mõisavalitseja maja Lipliūnai mõisas Smilga jõgi Tubiais Lisaks küladele on vallas ka mõni huutor. [1]. Kėdainių rajono savivaldybė, vaadatud 03.06.2017. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 03.06.2017.
Bonistika

Bonistika (prantsuse bonistique) on 20. sajandi alguses numismaatikast eristunud ajalooteaduse haru, mis uurib finantsajalugu rahatähtede, boonide, assignaatide, obligatsioonide, panga- ja kassatähtede jms põhjal. Bonistikaga tegelevaid ka harrastuskogujad, keda nimetatakse bonistideks. Mõnikord eristatakse otseselt maksevahenditena mittemõeldud väärtpaberite (osatähtede, võlatähtede jms) kogujaid, keda nimetatakse skripofiilideks. Klubid Numismaatika Skripofiilia Tartu linna kassatähed Tsemendivabriku "Port-Kunda" võlatähikud Coins.ee - Mündid, medalid, paberraha - Ost, müük, mündioksjon Ron Wise's World Paper Money Homepage numismondo World Paper Money Picture Catalog History and Photo Catalog with over 13.000 images of world paper money by ATSnotes
Metro Plaza

Metro Plaza on hoone Tallinna kesklinnas aadressil Viru väljak 2. Hoonet haldab Metro Ärimaja OÜ. Hoone projekteerisid KOKO Arhitektid OÜ arhitektid Raivo Kotov ja Kaur Stöör. Hoone valmis 2009. Hoone on ehitatud 1848–1850 valminud Rotermanni kaubamaja-eluhoone peale. http://www.metroplaza.ee/contact/ (vaadatud 03.06.2017) https://web.archive.org/web/20170910111355/http://www.metroplaza.ee/hoonest/ (vaadatud 03.06.2017) Metro Plaza koduleht
Lindakivi kultuurikeskus

Lindakivi kultuurikeskus on Tallinnas aadressil Koorti tänav 22 asuv kultuurikeskus. Hoone valmis 1988 kinohoonena ja seal hakkas tegutsema kino Lindakivi. Kino polnud populaarne ja selle asemel hakkas kinohoones aastast 1994 tegutsema Lindakivi kultuurikeskus. Kultuurikeskuse direktorid: Rein Tamme, Igor Sedašev ja alates 2010 Katrin Siska. https://web.archive.org/web/20170604072041/http://lindakivi.ee/et/keskus/ajalugu/ (vaadatud 03.06.2017) Kultuurikeskuse koduleht
Bezvodne (Jampili rajoon)

Bezvodne (ukraina keeles Безводне) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Jampili rajoonis. Elanike arv on 974.
Eesti Õiguskeele Keskus

Eesti Õiguskeele Keskus oli Justiitsministeeriumi hallatav asutus. Asutus loodi 1995 Eesti Õigustõlke Keskusena ja tollal haldas seda Riigikantselei. Asutus lõpetas tegevuse 2005, kui see liideti Justiitsministeeriumiga. Enne Eesti Euroopa Liiduga ühinemist tegeles Eesti Õigustõlke Keskus eeskätt asjakohaste Euroopa Liidu õigusaktide tõlkimisega eesti keelde, asjakohaste Eesti õigusaktide tõlkimisega inglise keelde, samuti õigusaktidega seotud andmebaasi loomisega. Eesti Õiguskeele Keskuse põhimääruse järgi oli selle põhiülesanded "Eesti õiguskeele arendamine ja kaitse, õigusterminoloogia korrastamine, õigusaktide eelnõude keeletoimetamise korraldamine ja õigusaktide tõlkimine eesmärgiga aidata kaasa õigusaktide keelelise kvaliteedi tagamisele". https://www.riigiteataja.ee/akt/759757 (vaadatud 03.06.2017) "Eesti Õigustõlke Keskuse tegevusest". Vaba Eestlane 6/1998. https://web.archive.org/web/20171020190952/https://riigikantselei.ee/et/uudised/eesti-oigustolke-keskus-viie-aastane (vaadatud 03.06.2017) https://web.archive.org/web/20171021010039/https://www.valitsus.ee/et/uudised/valitsus-vottis-vastu-otsuse-eesti-oigustolke-keskuse-uhendamiseks-justiitsministeeriumiga (vaadatud 03.06.2017)
Levkivtsi (Tultšõni rajoon)

Levkivtsi (ukraina keeles Левківці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 928. Pindala on 3,966 km².
Zalisne (Novopskovi rajoon)

Zalisne (ukraina keeles Залісне) on küla Ukrainas Luhanski oblastis Novopskovi rajoonis. Elanike arv on 58. Pindala on 0,74 km².
Kiievi Rahvuslik Kaubandus- ja Majandusülikool

Kiievi Rahvuslik Kaubandus- ja Majandusülikool (ukraina keeles Київський національний торговельно-економічний університет) on ülikool Kiievis. Ülikool on asutatud 1946. aastal ja on korduvalt nime vahetanud. Seal õpib 35 000 üliõpilast. Мазаракі, А.А.; Пиріг, О.А.; Скирда, Т.І.; Кучеренко, В.Д.; Притуляк, П.П.; Губицький, Л.В. (2006). Історія Київського національного торговельно-економічного університету (ukraina). К.: Київ. нац. торг.-екон. ун-т. Lk 264. Ülikooli koduleht
Ekslibristika

Ekslibristika on eksliibriste kogumine ja uurimine. Ekslibristikaga tegeleja on ekslibrist. Eesti esimesi ekslibriste oli Udo-Nestor Ivask. Ta oli eksliibrisekunstnikuna arvatavasti esimese eesti eksliibrise looja (oma isale, 1898), ent ka eksliibriste uurija. Tuntud eesti ekslibrist oli Julius Genss.
Santa Maria Capua Vetere

Santa Maria Capua Vetere on omavalitsusüksus (comune) Itaalias Campania maakonnas Caserta provintsis. Santa Maria Capua Vetere piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Capua, Carinaro, Casaluce, Curti, Macerata Campania, Marcianise, San Prisco, San Tammaro, Teverola. Toomkirik Amfiteater oli antiikajal Colosseumi järel suuruselt teine Garibaldi teater Hadrianuse võidukaar Maratona, Kreeka Murcia, Hispaania Pietravairano, Itaalia Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it Rucca, Giacomo (1990). Descrizione di tutti i monumenti di Capua antica. {{cite book}}: tundmatu tühi parameeter: |city= (juhend)  Santa Maria Capua Vetere – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Šėta vald

Šėta vald (leedu keeles Šėtos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kėdainiai rajooni territooriumil. Valla pindala on 130 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2103 inimest. Valla keskus on Šėta alev, kus aastal 2011 elas 935 inimest. Vallavanem on Danutė Mykolaitienė. Teine alev vallas on Pagiriai, kus aastal 2011 elas 358 inimest. Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid. [1]. Kėdainių rajono savivaldybė, vaadatud 03.06.2017. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 03.06.2017.
Martinique

Martinique [martin'ik] (Martinique'i kreoolkeeles Matinik) on Prantsusmaa ülemerepiirkond ja ülemeredepartemang. Kolumbus avastas saare 1502. aastal. Saarest sai Prantsusmaa asumaa 1635. Martinique'i majandus tugines kaua orjandusele, mis keelati alles 1848. aastal. 8. mail 1902 purskas Mont Pelée vulkaan ja hävitas Saint-Pierre'i linna. Hukkus üle 30 000 inimese. Martinique sai Prantsusmaa meretaguseks departemanguks 19. märtsil 1946. Tähtsamad ekspordiartiklid on rumm, suhkur, banaanid ja ananassid. Ülemeredepartemang jaguneb halduslikult: Populations légales 2021  Martinique – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Lipumast

Lipumast on vertikaalne mast, mille otsa heisatakse lipunööri abil lipp. Lipumast vastandina lipuvardale on ilmselt alguse saanud merendusest, kus lipp heisati laevamasti otsa. Lipumaste valmistatakse tavaliselt puidust või metallist, viimasel ajal[millal?] enam ka plastist. Soovituslik mastilipu laius on ligikaudu 1/6 lipumasti pikkusest. Maailma kõrgeim lipumast on alates 2011. aastast Tadžikistanis Dušanbes asuv mast, mis on 165 m kõrge. Eelmine rekordiomanik oli 162-meetrine mast Aserbaidžaanis Bakuus ning veel enne seda 160 meetri kõrgune mast Põhja-Koreas Gijeong-dongis.
Lindheimi suvemõis

Lindheimi suvemõis oli suvemõis, mis tänapäeval jääb Kitseküla asumisse Tallinna Kesklinna linnaosas. Suvemõisa peahoone asus praeguse aadressi järgi Pärnu mnt 102. Suvemõis rajati 17. sajandil. Selle viimane peahoone ehitati kas 18. sajandi lõpus või 19. sajandi alguses. Suvemõis kuulus 19. sajandi algul Gregor von Bergi perekonnale, sellest ka mõisa üks nimesid "Berghof". 19. sajandi keskpaiku kuulus mõis Vogdtide perekonnale, siit ka mõisa üks nimesid "Vogdti suvemõis". 1867. aastal rentisid Vogdtid suvemõisa Diakonisside Asutisele, kes rajas sinna oma haigla. Asutis ostis 1868. aastal suvemõisa ära ning arendas sellest oma hoolekande- ja haiglakompleksi, kus eri aegadel ehitati ümber vanu ja kuhu rajati uusi hooneid. Suvemõisa peahoonet kasutati viimati haigla apteegina. Hoone lammutati 1980. aastate algul seoses Pärnu maantee uue viadukti ehitamisega. Suvemõisast on säilinud pargi osasid, hoonest on säilinud paiknemisjäljed kõrvalasuvatel hilisematel haiglahoonetel. Lammutamise aegu viidi peauks ja üks sisetrepp uuesti ehitatavasse hoonesse Tallinna vanalinna Uus 18, kus hiljem oli Muinsuskaitseameti peahoone. Karin Hallas-Murula. "Tallinna Diakonisside Asutise hoonestuse kujunemisest". // Vana Tallinn XII (XVI). Tallinn 2002. Lk 79 Kadri Tael. "Uus 18 Tallinnas kui väike muinsuskaitsemaailm". // Muinsuskaitse aastaraamat 2016. Tallinn 2017. Lk 57 Karin Hallas-Murula. "Tallinna Diakonisside Asutise hoonestuse kujunemisest". // Vana Tallinn XII (XVI). Tallinn 2002. Lk 73–95 "Lindheim, ka Vogdti suvemõis". // Entsüklopeedia Tallinn 1 (A-M). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2004. Lk 293 Alo Särg. "Lindheim (ka Berghof, Vogdti mõis)". // Tallinna mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2010. Lk 59–61 Kadri Tael. "Uus 18 Tallinnas kui väike muinsuskaitsemaailm". // Muinsuskaitse aastaraamat 2016. Tallinn 2017. Lk 57-59
Truskava vald

Truskava vald (leedu keeles Truskavos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kėdainiai rajooni territooriumil. Valla pindala on 130 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1305 inimest. Valla keskus on Pavermenysi küla. Vallamaja asub aadressil Liepų g. 2, vallavanem on Vytautas Zakaryza. Vallas asub ka Truskava alev, kus aastal 2011 elas 129 inimest. [1]. Kėdainių rajono savivaldybė, vaadatud 03.06.2017. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 03.06.2017.
Eksliibris

Eksliibris ehk raamatuviit on omanikumärk raamatus. Eksliibris on eraldi leheke, etikett, mis kleebitakse tavaliselt raamatu kaane siseküljele. Selle ülesandeks on näidata raamatu omanikku, kaitsta omaniku huve raamatu kaotamisel või varastamisel. Tavaliselt moodustab ühe eksliibrise osa pilt/joonistus, mis tõstab esile selle omaniku tegevust, harrastusi, samuti nimest tuletatud kujundust jne, ning omaniku nimi ja ladinakeelne väljend ex libris. Eksliibriseid valmistatakse graafikatehnikates (puulõige, vasegravüür, kivitrükk, tsinkograafia), mis võimaldavad olla sellel hõlpsasti paljundatavad. Sõna "eksliibris" on tulnud tavaliselt eksliibristel leiduvatest ladinakeelsetest sõnadest ex libris – "raamatute seast", millele lisatakse omaniku nimi (Ex libris N. N. – "N. N. raamatute seast"). Vahel kasutatakse ka muid sõnu, näiteks "Minu raamat". Eksliibriste kasutuselevõtmist ja selle arengut tuleks siduda tõenäoliselt juba trükikunsti leiutamisega. Kuna eksliibriseid tavaliselt ei dateerita, siis on raske piiritleda, millal on ühel või teisel alanud eksliibriste kasutuselevõtt. Üks vanemaid eksemplare on teada 1502. aastast Šveitsist. Eksliibriste kasutamine muutus kombeks ja raamatuviit sai nimetuse 17. sajandil Prantsusmaal. Seal ka muutus väljend ex libris nimisõnaliseks, tihti kirjutatuna ex-libris või exlibris. Selle kombe levik võttis siiski aega. Näiteks Ameerika Ühendriikides hakkas see levima 19. sajandil, mil see vahetas välja raamaturiimid. 19. sajandi lõpul hakati eksliibriseid koguma, kirjeldama ning nende uurimine võeti eriharuna raamatuteadusse. Eestis on eksliibriste kasutamine olnud erakordselt populaarne. Kaua aega peeti vanimaks eesti eksliibriseks Kristjan Raua oma sõbrale kunstnik Gori Ristile ofordis loodud (1903). Paul Ambur väidab oma suurteoses "Eesti kunstipärasest eksliibrisest" (1958), et Eesti vanim on Kristjan Raua eksliibris (1900) vend Paul Rauale.[3] Nüüd peetakse siiski vanimaks Udo-Nestor Ivaski oma isale loodut, mis on signeeritud 14. märtsil 1898[3]. Eksliibrise populariseerimisel on suur teene kunstiühingul Pallas. 1922. aastal korraldatud raamatunäitusel oli eksliibriste jaoks juba eraldi osakond. Selle osakonna moodustamisel oli suur roll Udo Ivaskil, kes lubas näitusele osa oma eksliibriste kogust ning koostas kataloogi tarbeks ajaloolise ülevaate.[2] Pallase 1925. aasta graafikanäituselt leiame juba terve rea eesti eksliibriseid. Eesti vanematest kunstnikest on eksliibriseid valmistanud näiteks Aleksander Tassa, Nikolai Triik, Ado Vabbe, Peet Aren, Jaan Vahtra, Eduard Wiiralt jt. Väga viljakas eksliibriste valmistaja oli näiteks kunstnik Arkadio Laigo. Peet Aren Hugo Hiibus Richard Kaljo Riho Lahi Arkadio Laigo Evald Okas Kristjan Raud Günther Reindorff Aleksander Tassa Nikolai Triik Ado Vabbe Jaan Vahtra Eduard Wiiralt Supereksliibris Ekslibristika Buksiim "Ex Libris", Sirp ja Vasar, 25.05.1946. Genss, Julius. Eesti exlibris. - Olion, nr 5, 1930, lk 13. Udo Ivask on esimese eesti eksliibrise vanaisa, Sakala, 2. mai 2008
Konakovo rajoon

Konakovo rajoon (vene keeles Конаковский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tveri oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Konakovo linn. Rajoon piirneb kirdes Kimrõ rajooniga ja loodes Kalinini rajooniga; mujalt piirab rajooni Moskva oblast. Rajooni pindala on 2114,67 km². Konakovo rajoonis on 187 asulat, mis kuuluvad kuue linnaasunduse ja kümne külaasunduse koosseisu. Q126684906
Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsioon

Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsioon (inglise keeles World Intellectual Property Organization, lühend WIPO) on ÜRO allasutus, mille ülesanne on intellektuaalomandi kaitse edendamine kogu maailmas ja intellektuaalomandi kaitset käsitlevate rahvusvaheliste lepingute haldamine. WIPO haldab nii sellekohaseid rahvusvahelisi konventsioone kui ka intellektuaalomandi õiguste kaitse ja järelevalve norme ja protseduure. WIPO asutamiskonventsioon allkirjastati 14. juulil 1967 Stockholmis. WIPO asendas 1893. aastal loodud Rahvusvahelise Ühendbüroo Intellektuaalomandi Kaitseks (Bureaux Internationaux Réunis pour la Protection de la Propriété Intellectuelle, BIRPI). WIPO-l on 193 liikmesriiki. Eesti võeti WIPO liikmeks vastu 5. veebruaril 1994. WIPO peakorter asub Šveitsis Genfis. Alates 1. oktoobrist 2020 on WIPO peadirektor Daren Tang. IATE: Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsioon. Niinemets, Triin. Inglise-eesti intellektuaalse omandi seletav sõnastik. Tartu Ülikool, 2013. WIPO liikmed Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni veebisaidil. (vaadatud 15.12.2019. [https://www.wipo.int/about-wipo/en/dg_tang/ Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni veebisait.  Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsioon – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni veebisait
Niine Rand

Niine Rand (1935. aastani Sinovia Borovtsenko; 9. juuni 1912 Võsu, Palmse vald – 1998 Võsu, Lääne-Viru maakond) oli Eesti õpetaja ja koolijuht. Ta lõpetas 1933. aastal Tartu Õpetajate Seminari. Samal aastal asus tööle Neeme Algkooli õpetajana. 1944–1945 Kehtna Mittetäieliku Keskkooli direktor. 1945. aastast Neeme Mittetäieliku Keskkooli direktor. 1950. aastatel oli ta Neeme kooli ainuke õpetaja. 1945 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri 1958 Eesti NSV teeneline õpetaja geni.com Muudetud nimede register I. Tallinn, 1935 "Neeme kooli kroonika 1897 – 1946". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. november 2017. Vaadatud 5. juunil 2017. Õpilaste teadmised vaekausil. Nõukogude Õpetaja, 8. juuni 1945 "Neeme kooli spordi ajaloost". Originaali arhiivikoopia seisuga 8. september 2017. Vaadatud 5. juunil 2017.
Elmi Hakk

Elmi Hakk (1939. aastani Elmerine Rank; 5. jaanuar 1909 – 29. mai 2002 Tallinn) oli eesti pedagoog. 1930. aastal lõpetas ta Tallinna Õpetajate Seminari. 1930. aastatel oli ta kodutütarde Harju ringkonna Kolga-Uuri rühmavanem. Ta töötas õpetajana Kolga-Uuri koolis, hiljem Tallinna 20. Keskkoolis. Ta on maetud Pärnamäe kalmistule. 1962 Eesti NSV teeneline õpetaja Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum. Tallinna Õpetajate Seminari 9. lennu B klassi lõpetanu Elmerine Rank Harjulane, 16. detsember 1939 Kalmistute register HAUDI Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Tallinna 20. Keskkoolis töötav Eesti NSV teeneline õpetaja Elmi Hakk (1962) Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum. Mägi, M. Eesti NSV teenelise õpetaja Elmerine Hakk'i elu ja pedagoogiline tegevus. Tallinn, 1974
Nigul Maatsoo mälestusvõistlused

Nigul Maatsoo mälestusvõistlused olid poksivõistlused, mida 1968–1981 peeti poksija Nigul Maatsoo auks. https://www.esbl.ee/biograafia/Nigul_Maatsoo (vaadatud 05.06.2017)
Inglismaa Eestlaste Ühing

Mitte segi ajada Inglismaa Eestlaste Seltsiga Tulevik Inglismaa Eestlaste Ühing (inglise keeles Association of Estonians in Great Britain) on 1947 asutatud organisatsioon Inglismaal, mille tegevuseks on toetada eestluse säilitamist ja tutvustada Eestit. Ühing on Ülemaailmse Eesti Kesknõukogu liige. Ühingu esimees on Reet Järvik]]. Ühing teeb koostööd IES Tulevikuga. Koos korraldatakse nt igasuviseid lastelaagreid ja Rahvapidu. https://web.archive.org/web/20170605152247/http://ekkm.estinst.ee/keskused/seltsid/inglismaa-eestlaste-selts-tulevik/ (vaadatud 05.06.2017) http://ekkm.estinst.ee/keskused/seltsid/inglismaa-eestlaste-selts-tulevik/
Filofoonia

Filofoonia on helikandjate (heliplaatide, helilintide ja helikassettide) kogumine.
Põhja-Eesti Pimedate Ühing

Põhja-Eesti Pimedate Ühing (lühend PPÜ) on nägemispuudega inimesi ühendav organisatsioon. PPÜ peakontor asub Tallinnas. Ühingu eelkäija on Tartus tegutsenud Eesti Pimedate Hoolekandeseltsi "Pimedate abi" Tallinna haruselts. 2013. aasta jaanuari seisuga oli PPÜs umbes 530 liiget. Lõuna-Eesti Pimedate Ühing https://web.archive.org/web/20170605153114/http://www.ppy.ee/index.php/organisatsioon (vaadatud 05.06.2017) Põhja-Eesti Pimedate Ühingu koduleht
Vanurite Eneseabi- ja Nõustamisühing

Vanurite Eneseabi- ja Nõustamisühing" (lühend VENÜ) on organisatsioon, mis ühendab ettevõtlikke pensionäre. VENÜ tegutseb Tallinnas aadressil Jaan Poska tänav 15. VENÜ alustas tegevust 1995, kuuludes tollal Eesti Heategevusfondi juurde. VENÜs on umbes 400 liiget. VENÜ valiti 2001 Eesti parimaks mittetulundusühinguks. VENÜ pälvis 2013 auhinna Aasta Liberaal. https://web.archive.org/web/20170605154754/http://venu.ee/et/4 (vaadatud 05.06.2017) Vanurite Eneseabi- ja Nõustamisühingu koduleht