laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pertti Pyhtilä

Pertti Juhani Pyhtilä (sündinud 15. mail 1961 Soomes Oulu läänis Saloinenis) on Tartus elav soome päritolu estofiil. Pertti Pyhtilä on Soome kunstniku Paavo Pyhtilä poeg. Alates 1989. aastast on Pertti Pyhtilä elanud põhiliselt Tartus.[viide?] Teda on nimetatud maailma tuntuimaks tartusoomlaseks. Pyhtilä lõpetas 1980 Raahe keskkooli (soome keeles Raahen lukio) ja asus õppima Helsingi ülikoolis soome keelt. Aastatel 1989 ja 1991 stažeeris ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis, 1991. ja 2003. aastal Tartu Ülikoolis. Filosoofiamagistri kraadi omandas ta Jyväskylä Ülikoolist 2008. aastal kunstihariduse erialal. Ta valdab soome, eesti, inglise ja rootsi, vähemal määral saksa, ladina ja vene keelt. Eestis töötas Pyhtilä Soome suursaatkonnas Tallinnas (1991–1992) ja Tartus (1992-1993) ning kultuurisekretärina Soome Instituudis Tartus (1994–2001, 2003–2006; juhataja kohusetäitjana Tallinnas 1993–1994). Pertti Pyhtilä sai 6. veebruaril 2008 Maarjamaa Risti V klassi teenetemärgi kui Eesti-Soome kultuurisuhete edendaja. Rahvusvahelisel muuseumipäeval 18. mail 2007 andis Eesti Muuseumiühing esimest korda välja tiitli Eesti Muuseumide Sõber, mille sai Pertti Pyhtilä: "Eesti kultuuri tõsise huvilise ja aktiivse vahendajana on Pyhtilä aidanud kaasa Eesti ja Soome muuseumide koostööle ning, õppides Jyväskylä Ülikoolis museoloogiat, korraldanud mitmeid muuseumiteemalisi koolitusi. /---/".[viide?] 24. veebruaril 2007 pälvis Pyhtilä Tartu maavanema Esta Tamme käest Tartumaa kuldse tammeoksa (nr 9): "Tänu Pertti Pyhtilä innustunud ja aktiivsele tegevusele on Soome ja Tartumaa sidemed paljudes valdkondades arenenud ja tugevnenud." Tartu Ülikooli rektor Jaak Aaviksoo andis Pyhtiläle 8. novembril 2006 järgneva sisuga tänukirja: "Tänan Teid Tartu Ülikooli ja Soome akadeemiliste sidemete arendamise eest. Soome Instituudi kultuurisekretärina vahendasite, toetasite ja korraldasite meie koostööd suurepäraselt."[viide?] Eesti kultuuriminister Signe Kivi andis Pyhtiläle 22. augustil 2001 tänukirja järgneva sisuga: "Te olete Eestis heade mõtete inimene, loovate ideede teoks tegija, meie abimees ja sõber. Tänu selle eest, edu Teile edasiseks."[viide?] Lisaks on Pertti Pyhtilä mälestusmedali "Wastne Testament 1686" laureaat (nr 66).[viide?] Pertti Pyhtilä "Suomalainen Tartto", loeng Tuglas-seura kodulehel, 04.10.2012 (vaadatud 21. veebruaril 2013) Pertti Pyhtilä CV[alaline kõdulink] tema kodulehel (vaadatud 21. veebruaril 2013) Pertti Juhani Pyhtilä Eesti Vabariigi teenetemärkide kavaleride andmebaasis [1] Pertti Pyhtilä CV tema kodulehel Pertti Pyhtilä "Minu eesti keele õppimise lugu" Koolielu, 19. märts 2009 "Kehra jaamahoones Pertti Pyhtilä näitus " Sõnumitooja, 06.07.2011 "Pertti Pyhtilä suosittelee: SUOMALAISKOHTEET TARTOSSA"
Lisavarustus

Seadme lisavarustus on seadme varustus, mis parandab seadme tööd, kuid ei ole seadme normaalseks tööks vajalik. Valikvarustus
Valikvarustus

Valikvarustus on seadme varustus, milleta seade normaalselt ei tööta ja millel on mitu varianti, mille vahel on kasutajal võimalik valida. Lisavarustus
Tanel Aavakivi

Tanel Aavakivi (sündinud 19. juunil 1977 Tartus) on eesti trompetist. Lõpetanud Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli trompeti eriala (1996) ja Eesti Muusikaakadeemia (2002). Töötanud Elva Muusikakoolis vaskpilliõpetajana ja teatris Vanemuine orkestrandina. Alates 2008. aastast Tartu I Muusikakooli õpetaja ja sümfooniaorkestri dirigent. Õpetaja Heino Elleri Muusikakoolis. Mängib ansamblites Estraadiraadio, Cassa Nova, Roheline Raamat, Duo Aavakivi & Laanekask, Bonzo Unelmate orkester, Äge Brass, Tartu Levimuusikaorkester, Tartu Vaskpilliansambel, Von Kuusk, Impromachine. Tanel Aavakivi on RainbowJazz 2003 laureaat.
420 (jahiklass)

420 on rahvusvaheline jahiklass, milles sõidavad noortearvestuses svertpaadid. Materjal: klaasplast Mõõtmed: Pikkus – 4,2m Laius – 1,63 Süvis – 0,17m Süvis sverdiga – 0,97m Mass minimaalne – 80kg Purjepind (grootpuri+foka) – 10,25m² Konstruktor: Christian Maury
Kadett (jahiklass)

Kadett on kaheinimese (noorte) ühtsusklassi svertpaat, millel on üks mast ja bermuudataglastus. Purjedest kasutatakse suurpurje, eespurje ja spinnakeri. Paadi kavandas 1947. aastal Jack Holt (1912–1995), tollal vineerist paadina, tänapäeval ehitatakse Kadett klaaskiudmattidest, mis liimitakse kereks polüestervaikudega. International Cadet Class Association
OK-Joll

OK-Joll on rahvusvaheline noorte svertpaadiklass. Materjal: klaasplast, vineer Mõõtmed: Pikkus 4 m Laius 1,42 m Süvis 0,18 m Süvis sverdiga 0,95 m Minimaalne mass 72 kg Purjepind (grootpuri) 8,25 m² Konstruktor: Knud Olsen
Finn

Finn on rahvusvaheline svertpaadi klass. Olümpiaklass alates 1952. aastast. Paadi konstrueeris Richard Sarby. Materjal: meelevaldne Mõõtmed: Pikkus – 4,5m Laius – 1,51m Süvis – 0,16m Süvis sverdiga – 0,85m Mass minimaalne – 105kg Purjepind (grootpuri) – 10m² Statement from the Finn Class on the selection of Events for the 2024 Olympic Games 2 Nov 2018 23:54 UTC, by Daniel Smith, World Sailing, 2024 Olympics: World Sailing Council votes Finn out - Day 1 November 4th, 2018, End of Olympic Era for Finn Class
Lendav hollandlane (jahiklass)

Lendav hollandlane (inglise keeles Flying Dutchman, lühend FD) on rahvusvaheline jahiklass. Olümpiaklass on see alates 1960. aastast. Materjal: klaasplast, puit Mõõtmed: Pikkus – 6,05 m Laius – 1,7 m Süvis – 0,13 m Süvis sverdiga – 1,1 m Mass minimaalne – 125 kg Purjepind (grootpuri+genuafoka) – 15m² Konstruktor: U. van Essen
XX sajandi raamat

"XX sajandi raamat" on aastatel 1962–1970 Eesti Riikliku Kirjastuse väljaandel ilmunud ilukirjanduslik, kujunduses ühtseid kujunduselemente kasutanud raamatusari romaanidest ja jutustustest. Sarjas ilmus ühtekokku 68 köidet. sari XX sajandi raamat REaD raamatupood
Otsik

Otsik on avaga otstükk. Otsak
Otsak

Otsak on tööriista või millegi muu ilma avata otstükk. Näiteks voolikul, torul, puuril. Otsik
Festina lente

Festina lente on ladinakeelne mõttetera ja oksüümoron, mis tähendab "rutta aeglaselt". Selle mõtteteraga võib võrrelda eesti vanasõna "Tasa sõuad, kaugele jõuad".
Kleebis

Kleebis on trükisesse kleebitud vaheleht.
Vassiklaid

Vassiklaid (ka Vasikalaid, Pihlakalaid) on saar (laid) Saare maakonnas Saaremaa vallas Rootsiküla küla alal Abaja lahe lääneosas. Pikliku laiu suurus on 3,3 hektarit, rannajoone pikkus 1,2 km. Laid on kivise pinnamoega, seal kasvavad kadakad. Saar asub Saaremaa rannikust 200 meetri kaugusel. Vassiklaid Eesti looduse infosüsteemis
Kuvar

Kuvar on infot nähtavaks tegev elektrooniline seade (nt lauaarvuti väljundseadmena) või seadis (nt ekraan teleril, süle- ja tahvelarvutil, nutitelefonil). Kuvari sünonüümina on slängis kasutusel inglise keelest laenatud displei (display), mida aga ÕS ei soovita. Arvutikuvarit nimetatakse ka monitoriks, videoterminaliks, ekraaniks, konsooliks. Levinuim kuvarite ja ekraanide tehnoloogia on 21. sajandi algul LCD, perspektiivsed on OLED, QLED, QD-OLED, QD-LED. Väikest kuvarit, mis näitab seadme olekuid ja parameetreid (numbritega, tekstiga, ka liikumatu pildiga), nimetatakse enamasti näidikuks. Nende näiduelemendid põhinevad LCD- või LED-tehnoloogial. Suurt, kaugele nähtavat elektroonilist teadetetahvlit nimetatakse tablooks. Neis kasutatakse peamiselt LED-ekraane. Vedelkristallkuvar Arvutikuvar Näidik Tabloo {displei} QD-OLED (Article last updated on: Mar 20, 2019)
Tuulekaer

Tuulekaer (Avena fatua L.) on kõrreliste sugukonda kuuluv üheaastane metsiku kaera liik. Levib seemnetega (sõkalteristega) ning on kiire paljunemisvõimega (kuni 1000 seemet). Tuulekaera õite välissõklad on pika põlvja ohtega, mille alumine osa on spiraalselt keerdunud. Välissõkal on tavaliselt karvane ja kinnitub kergesti kõikvõimalike esemete külge. Arvatakse, et liik sattus Eestisse 1980. aastatel kaubarongidega Kesk-Aasiast. Raudteeäärsetelt põldudelt on ta viljaga koos levinud üle Eesti ja on suureks nuhtluseks põllumajandusele, tekitades suurt kahju. Tugeva kasvu tõttu jätab tuulekaer kultuurtaimed alarindesse. Kahjurid ja taimehaigused lööbivad varem, aidates haiguste ja kahjurite levikule kaasa. Tuulekaera tõrje on keerukas. Suurem osa seemneid variseb põllule enne teravilja valmimist. Osa seemnetest on võimelised idanema kohe pärast varisemist, osa aga vajavad teatud puhkeaega. Seemne idanemisvõime säilib 1–2 °C juures ja 20–30 cm sügavusel kuni 10 aastat. Kord põllule sattunud tuulekaera seemned tärkavad väga ebaühtlaselt ja tõrje on seetõttu raskendatud. Üksikud taimed soovitatakse välja kiskuda. Taimed tuleb välja kiskuda koos võrsesõlmega ja nii, et seemned ei variseks. Suurema leviku korral tasub kasvatada hilisema külviajaga kultuure, sest vaheltharimisega on võimalik hävitada tõusmed. Külviks tohiks kasutada ainult sertifitseeritud seemet. Komposti ja sõnniku kasutamisel tuleb eelistada kuumkäärimist, mis hävitab seemnete idanemisvõime. Vastavalt Maaelu ja põllumajandusturu korraldamise seadusele on maakasutaja alates 2005. aastast kohustatud tuulekaera esinemisest oma põllumassiivil viivitamatult teatama Taimetoodangu Inspektsioonile ja rakendama vajalikke abinõusid, vältimaks oma kasutataval maal tuulekaera esinemist ja levikut. Sulev Uusna Ph.D (Agr.), EMVI Tuulekaer andmebaasis eElurikkus
Papissaare poolsaar

Papissaar (ka Papisaar) on endine saar (Papenholm) ja praegune poolsaar Kihelkonna lahes Rootsiküla piires. See asub 2–3 km Kihelkonnast läänes ning piirneb põhja pool Abaja lahe, läänes Kiirassaare lahe ja kagus Lülle lahega, mis on praktiliselt merest eraldunud ja riimveeliseks rannajärveks muutunud. Poolsaarel asub Papissaare sadam (ka Papisaare), mille kaudu peetakse ühendust Vilsandi ja teiste saartega (OÜ Vilsandi Liin). 1890. aastail ehitati seal mitu suurt purjelaeva, sadamas asub laevaehitajatele püstitatud mälestuskivi. Papissaare poolsaare 360° aeropanoraam / aerofoto
Harilik tungaltera

Harilik tungaltera (Claviceps purpurea) on seeneliik, mis kuulub perekonda tungaltera (Claviceps) ja sugukonda tungalteralised (Clavicipitaceae). Seen parasiteerib enamikul kõrrelistel, kaasa arvatud kõikidel teraviljadel. Kasvu soodustavad niisked ilmad. Tungaltera eristub seemnetest tumedama värvuse ja suuremate mõõtmete poolest. Mahakukkunud tungalterast arenevad kevadel kotteosed, mis nakatavad kõrreliste õisi. Nakatunud õis hakkab eritama nektarit, mis meelitab kohale kärbsed. Kärbsed kannavad eostega nakatunud vedelikku teistele taimedele. Nakatunud õitest kasvavad suve lõpuks tungalterad (sklerootsiumid), mis talvituvad. Levib rukkipõldudel, harva nisupõldudel, peamiselt põlluservades. Talupoegade vilja kvaliteet oli mõisnike omast madalam ja vili võis sisaldada tungalteri. Tungalteradega nakatunud teravilja tarbimisel on oht haigestuda ergotismi, mis põhjustab hallutsinatsioone, krampe ja gangreeni. Haiguse põhjustajaks on ergotamiin, mis hävitab vererakke. Tungaltera peetakse libahuntide nägemise põhjuseks talupoegade seas. [1] Veel 20. sajandil on märgitud mürgistuspuhanguid. Kuivatatud teravilja hoiustamisega tungaltera mõju väheneb ja aastaga kaob peaaegu täielikult. Praegu kasutatakse tungaltera ravimite valmistamiseks (sünnitust esile kutsuvad) ja see on ravimtaimede registris. LSD (lüsergiid) sünteesiti tungaltera alusel esimest korda 1943. aastal. Harilik tungaltera andmebaasis eElurikkus
Arnold Luhaäär

Arnold Luhaäär (20. november 1905 Mõisaküla – 19. jaanuar 1965 Tallinn) oli eesti tõstja. Ta võitis 1928. aasta suveolümpiamängudel tõstmise raskekaalus hõbemedali ja 1936. aasta suveolümpiamängudel pronksmedali. Luhaäär tuli 8 korda Eesti meistriks tõstmises ja 1 korra Kreeka-Rooma maadluses. Biograafia ESBL-is Arnold Luhaäär veebisaidil Olympedia (inglise) Haud Tallinna Metsakalmistul Eesti Posti tervikasi: Arnold Luhaäär 110 (2015)
Välp

Välp on tehnikas korraline ajavahemik. Näiteks õlivahetuse välp tähendab ajavahemikku, mille järel tuleb õli vahetada. Välp võib olla väljendatud nii ajaliselt (nt 6 kuud) kui läbisõidu järgi (nt 30 000 km).
Kõbajad

Kõbajad on Suures väinas asuv laidude rühm. Neist suurimat, Kõbajalaidu, ümbritsevad Maialaid, Lammaslaid, Pihlalaid, Paljaslaid, Plokilaid ja Kingissepalaid. Varem kuulusid Kõbajad Virtsu-Laelatu-Puhtu kaitseala koosseisu.
Kõbajalaid

Kõbajalaid (Suur-Kõbaja saar, Kõbaja Suurlaid, Kõvajalaid; 1871 Kobbajae) on 10 hektari suurune laid Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Suures väinas, suurim Kõbajatest. Saarte ühisnime lähtekohaks on jas-tuletis sõnast kõva, mis läänemurdepäraselt on kõba. Laid on pikliku kujuga, edelaosas asub maasäär, mille pikkus madala merevee taseme korral küünib 400 meetrini. Suur-Kõbaja saart läbib pikuti rannavall, millel kasvavad kitsa ribana pilkupüüdvad pihlakad, saared ja haavad, saare keskosas kaunis saarik ja kadastik. Põõsastest on esindatud kuker-, türn- ja kuslapuu, kibuvits ning magesõstar. Suurlaiul valdavad madalad rannaniidud, saare kirde- ja lõunaosas esineb kliburanda. Suur-Kõrbaja laiust mõnikümmend meetrit ida pool paikneb temaga peaaegu kokkukasvanud, suuremas osas roostikku mattunud pisike Maielaid (2 ha), 200 meetrit lääne pool kiviklibune, keskosas üksikute madalate puudega Kingissepalaid ning 700 meetri kaugusel loodes lähestikku, samuti kiviklibused rändrahnurikkad Pihla-, Lammas-, Paljas- ja Plokilaid ning veel mõned tillukesed laiud. Laid kuulub Puhtu-Laelatu looduskaitseala koosseisu ja on looduskaitse all. Kõbajalaiu maasäär Veised Kõbajalaiul Kingissepalaid Kormoranide pesad Kõbajalaiul Kõbajalaid Eesti looduse infosüsteemis
Panaviatic

Panaviatic on 2009. aastal asutatud Eesti lennuettevõte, mis baseerub Tallinnas ning tegeleb tellimuslendudega. Learjet 60 ES-PVP Äripäeva artikkel[alaline kõdulink] http://www.panaviatic.com "Eesti Lennuamet" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2014. Vaadatud 20. jaanuaril 2014. Airliners.net Airliners.net Airliners.net Panaviaticu veebileht Panaviatic on Charterscanner.com Aviapages.com charter operator profile Reformierakondlane ostis USA-st reaktiivlennuki Eesti Ekspress, 25. juuni 2009 Eestlased hakkavad uue lennukiga üle Euroopa reise tegema www.reporter.ee, 30. mai 2009 Facebook YouTube Linkedin
Renny Harlin

Renny Harlin (endise nimega Renny Lauri Mauritz Harjola, 1987. aastast kannab isa sünninime Harlin; sündinud 15. märtsil 1959 Riihimäel) on Soome päritolu filmirežissöör ja -produtsent, kes töötab USA-s Hollywoodis ning keda tuntakse peamiselt tema märulifilmide järgi. Teed filmimaailma alustas ta 1980. aastail telereklaamide ja suurettevõtete (nt Shelli) turundus- ja mainefilmide tegijana. Seejärel tegeles ta Soome filmide rahvusvahelisele turule viimisega, kui tutvus ja sõbrunes Los Angeleses töötava soomlase Markus Seliniga. Koos kirjutasid nad filmi "Arctic Heat" stsenaariumi ning olid filmi peaosalise Chuck Norrisega juba lepingu sõlminud, kuid projekt jäi rahaprobleemide tõttu soiku ning Chuck Norris ei tahtnud sellest filmist enam midagi kuulda. Küll aga saadi kaubale Chuck Norrise poja Mick Norrisega, kui Harlinil ja Selinil oli senine stsenaarium tugevalt ümber töötatud ning Ameerikast olid leitud ka rahastajad märulifilmile, mis kandis uut pealkirja – "Born American" – ja valmis pelgalt aastaga ehk 1986. aastal. Film räägib kolmest USA üliõpilasest, kes üritavad Soome kaudu pääseda NSV Liitu, kuid langevad piiriületusel tekkinud intsidendis Nõukogude sõjaväelaste kätte vangi. Film saavutas esimese (ja ka kõige kallima) Soome filmina välismaal enneolematu edu: seda näidati rohkem kui tuhandes USA kinos ja see jõudis USA kinofilmide vaadatavuse edetabelis 9. kohale. Ilmselt poliitilistel põhjustel (tegu oli ikkagi 1986.–1987. aastaga!) ei läinud filmil sugugi hästi Soomes, kus ei lubatud filmi kinodes näidatagi. Selle peale kolis Renny Harlin Soomest jäävalt Los Angelesse ja asus ehitama oma Hollywoodi-karjääri, mis kujunes vägagi edukaks. Ta toodab veel Soome filmi "Mannerheim", mis käsitleb marssal Carl Gustaf Emil Mannerheimi elu, kuid mille rahastamisega tekkis probleeme. Lisaks sellele toodab ta koostöös David Imedashviliga filmi viiepäevasest Vene-Gruusia sõjast. Filmi tegevprodutsendid on Mirza Davitaia ja Dyndy Kuipers. Ameerika Ühendriikide filminäitleja Andy Garcia kehastab selles president Mihheil Saakašvilit. Ta oli aastatel 1993–1998 abielus näitleja Geena Davisega. Renny Harlini lühielulugu IMDb-s Vaadatud 19.03.2021. Michael Fleming. Harlin gets serious about war - Variety, 03.08.2009 Hendrik Vosman. Andy Garcia kehastab uues mängufilmis Mihheil Saakašvilit - Elu24.ee, 19.10.2009 Renny Harlini koduleht
Triin

Triin pardanumbriga PVL-200 oli endine Eesti Piirivalve reostustõrjelaev. Eesti Piirivalve sai laeva enda käsutusse 2000. aastal Keskkonnainspektsioonilt koos reostustõrjelaevaga Reet (pardanumber PVL-201), kuna Vabariigi Valitsus andis merereostuse avastamise ja likvideerimise korraldamise kohustuse Piirivalveametile. 2006. aastal kanti mõlemad laevad maha.
Reet (laev, 1978)

Reet pardanumbriga PVL-201 on endine Eesti Piirivalve reostustõrjelaev. Eesti Piirivalve sai laeva enda käsutusse 2000. aastal Keskkonnainspektsioonilt koos teise reostustõrjelaevaga Triin (pardanumber PVL-200), kuna Vabariigi Valitsus andis merereostuse avastamise ja likvideerimise korraldamise kohustuse Piirivalveametile. Keskkonnainspektsiooni eelkäija Mereinspektsioon oli laeva omakorda saanud 1995. aastal, kui likvideeriti Eesti Rannavalve. Veeteede Amet oli 1992. aasta algul ostnud eraettevõtjalt kalalaeva Salme, millest sai rannavalvelaev EVA 003, hiljem EVA 200. 2006. aastal kanti mõlemad laevad maha.
Toomas Takkis

Toomas Takkis (sündinud 17. juulil 1958) on eesti pedagoog ja munitsipaalpoliitik. Ta lõpetas 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geograafia erialal. Ta sai 2001. aastal Tartu Ülikooli haridusteaduskonnas koolikorralduse magistri kraadi. Ta oli 1987–2022 Kuressaare Nooruse kooli direktor. Samas koolis on ta olnud ka klassijuhataja, geograafiõpetaja ja organisatsioonikäitumise õpetaja. Ta kuulub Isamaaliitu. Pärast 16. oktoobril 2005 toimunud 2005. aasta kohalikke valimisi sai ta Kuressaare linnavolikogu esimeheks. 2005 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2006 Saare maavalitsuse teeneteplaat "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 12 Eesti Vabariigi teenetemärkide kavaleride loetelu Alver Kivi, "Toomas Takkis ei välista lisakärpeid", Meie Maa, 14. aprill 2009 "IRL-i esikandidaat Kuressaare linnas on Toomas Takkis", Oma Saar, 7. august 2009 "Toomas Takkis: hea õpetaja saavutab häid tulemusi ka tavaliste õpilastega", Meie Maa, 29. august 2009
Linnageograafia

Linnageograafia on inimgeograafia haru, mis uurib linnalisi piirkondi. Nendele piirkondadele on iseloomulikud hoonete ja infrastruktuuriobjektide suur kontsentratsioon, inimesed on hõlmatud peamiselt majanduse sekundaarses ja tertsiaarses sektoris ning rahvastikutihedus on tavaliselt suur. Linnageograafia on traditsiooniline geograafia haru. See sai alguse 19. sajandi lõpus. Alguses tegeles linnageograafia peamiselt linnade arengu iseloomu ja struktuuri kirjeldamisega. Lisaks pakkusid varajastel aastatel linnu uurivatele geograafidele huvi asustuse arengu kirjeldus ning linnade paiknemise sõltuvus füüsilisest keskkonnast. Tollal võrdlesid paljud teadlased linna arengut inimese bioloogilise eluga. Linnageograafia on oluliselt arenenud alates 1950. aastatest. Viimase poole sajandi jooksul on võimalik rääkida neljast linnageograafia lainest. Need on linnageograafia teaduslikustamine (1960. aastatel), ühiskondlikustamine (1970. aastatel), kontekstualiseerimine (1980. aastatel) ja uuendamine (2000. aastatel). Praegused linnageograafia teoreetilised lähtekohad on mitmekesised ning seotud erinevate filosoofiasuundadega (nt positivism, fenomenoloogia, eksistentsialism, marksism, strukturalism, realism, poststrukturalism, konstruktivism, postmodernism, feminism, postkolonialism). Maailma tuntumate linnageograafide seas on Walter Christaller, Georgi Lappo. Tuntumad linnageograafid Eestis on Edgar Kant, Jussi S. Jauhiainen ja Tiit Tammaru. Jussi S. Jauhiainen (2005). Linnad ja linnauurimus. Linnageograafia modernismist postmodernismini. (EKA, Tallinn).
Jussi S. Jauhiainen

Jussi Sakari Jauhiainen (sündinud 13. oktoobril 1963 Helsingis) on soome geograaf, Turu Ülikooli geograafiaprofessor ning Tartu Ülikooli linnageograafia dotsent. Jauhiainen on olnud professor Oulu Ülikoolis (geograafia ja regionaalplaneerimine, 2002–2009) ja Helsingi Ülikoolis (1999–2002, linnageograafia) ning dotsent Tartu Ülikoolis (1995–2000, inimgeograafia). Samuti ta on olnud mitme ülikooli külalisteadur, viimati (2008) University of Namibias ja Universidad de Buenos Aireses. Tema peamised uurimishuvid on linn, regionaalne areng, regionaalpoliitika, innovatsioonipoliitika ning inimgeograafia teooria, samuti regionaal- ja linnaplaneerimise poliitikad ja areng, urbanistika, Euroopa Liidu regionaalpoliitika, Euroopa, Läänemere piirkond, Balti riigid, Eesti, Soome. Koos Are Kontiga on ta kooliõpiku "Loodus- ja inimgeograafia põhikoolile III osa" autor. Linnad ja linnauurimus. Linnageograafia modernismist postmodernismini. Tallinn, EKA, 2005. 2013 Tartu Ülikooli aumärk "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Jussi S. Jauhiaineni foto Jussi S. Jauhiainen Eesti Teadusinfosüsteemis
Komm (sädemetepüüdja)

Komm oli talu paargus või sepikojas tulekolde kohal kasutatav murdpaest sädemetepüüdja.
Ruth Bettina Birn

Ruth Bettina Birn (sündinud 1952. aastal Stuttgardis Lääne-Saksamaal) on juudi päritolu saksa ajaloolane, kelle peamiseks uurimisvaldkonnaks on Saksamaa natsionaalsotsialismiaegsed julgeolekuasutused ja holokaust. 1985. aastal promoveeriti ta Stuttgardi Ülikoolis filosoofiadoktoriks dissertatsiooni Die höheren SS- und Polizeiführer : Himmlers Vertreter im Reich und in den besetzten Gebieten (Kõrgemad SSi ja politsei juhid, Himmleri esindajad Saksamaal ja okupeeritud aladel) eest, mis avaldati 1986. aastal Düsseldorfis ka raamatuna. 1991–2005 oli ta Kanada justiitsministeeriumi sõjakuritegude ja inimsusvastaste kuritegude osakonna peaajaloolane. Dissertatsioon (juhendaja Eberhard Jäckel): Die höheren SS- und Polizeiführer : Himmlers Vertreter im Reich und in den besetzten Gebieten. Düsseldorf, 1986. Revising the holocaust, Historical Journal, 40/1997 lk. 195-215 Two Kinds of Reality? Case study on Anti-Partisan Warfare during the Eastern Campaign. / Bernd Wegner: "From peace to war: Germany, Soviet Russia, and the world, 1939-1941"., Berghahn Books, 1997, ISBN 1571818820 lk.277-292 A Nation on Trial: The Goldhagen Thesis and Historical Truth (koos Norman Finkelsteiniga). 1998. ISBN 0-8050-5872-9. Collaboration with Nazi Germany in Eastern Europe: the Case of the Estonian Security Police. - Contemporary European History, 2001. Die Sicherheitspolizei in Estland 1941 – 1944 : Eine Studie zur Kollaboration im Osten. Paderborn, 2006. ISBN 3506756141 Die Sicherheitspolizei in Estland 1941–1944. Eine Studie zur Kollaboration im Osten; Estonia 1940–1945. Reports of the Estonian International Commission for the Investigation of Crimes Against Humanity (von Olaf Mertelsmann) / Forschungen zur baltischen Geschichte Band 2/2007, Akadeemiline Ajalooselts ISBN 1736-4132.2 Holokaust : õppematerjal : [allikad, õppeülesanded, mälestused, teabetekstid / Ruth Bettina Birn ... jt. ; ingliskeelsed tekstid tõlkinud Toomas Hiio ... jt. ; koostanud Mare Oja ; toimetanud Toomas Hiio ; kujundanud Olger Tali]. Eesti Ajalooõpetajate Selts, 2007. ISBN 9789949139965 Toomas Hiio. Saksa salapolitsei Eestis ja eestlased Saksa salapolitseis. – Diplomaatia, 12/2006. Holocaust als Andachtsbild: Interview mit NS-Expertin Ruth Bettina Birn über Daniel Goldhagens Attacken auf Kritiker, Der Spiegel 46/1997 (inglise keeles)
Contemporary European History

Contemporary European History on rahvusvaheline ajalooajakiri, mida 1992. aastast annab välja Cambridge University Press. Selles käsitletakse ajalugu 1918. aastast. Ajakirja toimetajad on (2012. aasta aprilli seisuga) Holger Nehring, N. Piers Ludlow, Josie McLellan ja Amir Weiner. Ajakirja koduleht