laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jäähoki 2010. aasta taliolümpiamängudel

Jäähoki 2010. aasta taliolümpiamängudel toimus 13.-28. veebruarini. Jäähokis jagati välja kaks komplekti medaleid. Meeste turniiril osales 12 võistkonda ja naiste turniiril 8. Igas alagrupis võistles neli riiki. Meeste turniir peeti 16.-28. veebruarini ja naiste turniir 13.-25. veebruarini. Mängud toimusid Vancouveris Canada Hockey Places ja UBC Thunderbird Arenal. Eelmiste 2006. aasta Torino olümpiamängude kolm paremat meeskonda olid: Olümpiavõitja: Rootsi Hõbemedal: Soome Pronksmedal: Tšehhi Olümpiavõitja Kanada Hõbemedal USA Pronksmedal Soome 4. koht Slovakkia 5. koht Rootsi 6. koht Venemaa 7. koht Tšehhi 8. koht Šveits 9. koht Valgevene 10. koht Norra 11. koht Saksamaa 12. koht Läti Pavol Demitra (SVK) 3+7 (Värav + sööt) Marián Hossa (SVK) 3+6 Brian Rafalski (USA) 4+4 Dany Heatley (KAN) 4+3 Zach Parise (USA) 3+4 Jonathan Toews (KAN) 0+7 Jarome Iginla (KAN) 5+1 Niklas Hagman (SOM) 4+2 Jevgeni Malkin (VEN) 3+3 Sidney Crosby (KAN) 3+3 Eelmiste 2006. aasta Torino olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid: Olümpiavõitja: Kanada Hõbemedal: Rootsi Pronksmedal: USA Olümpiavõitja Kanada Hõbemedal USA Pronksmedal Soome 4. koht Rootsi 5. koht Šveits 6. koht Venemaa 7. koht Hiina 8. koht Slovakkia Meghan Agosta (KAN) 9+6 (Värav + sööt) Jayna Hefford (KAN) 5+7 Stefanie Marty (ŠVE) 9+2 Jenny Potter (USA) 6+5 Natalie Darwitz (USA) 4+7 Caroline Ouellette (KAN) 2+9 Hayley Wickenheiser (KAN) 2+9 Cherie Piper (KAN) 5+5 Monique Lamoureux (USA) 4+6 Kelli Stack (USA) 3+5 Sarah Vaillancourt (KAN) 3+5 Soome jäähokimeeskond 2010. aasta taliolümpiamängudel Jäähoki OM-i kodulehel
Christian Braw

Lars Christian Braw (sündinud 26. juulil 1948) on Rootsi kiriku pastor ja teoloog. Ta töötab Åbo Akademis süstemaatilise teoloogia dotsendina. "Õnne käsiraamat. Sissejuhatus väikesesse katekismusesse". EELK Usuteaduse Instituut 2006. ISBN 9985958411
Harilik soolarohi

Harilik soolarohi (Salicornia europaea) on rebasheinaliste sugukonda soolarohu perekonda kuuluv taimeliik. Varem süstematiseeriti soolarohi maltsaliste sugukonda. Soolarohi on halofiil ehk eelistab kasvada soolasematel muldadel, nt mererannikul. Eestis leidub teda paiguti rannasoolakutel ja üleujutatud lääneranniku piirkondades ning läänesaartel. Soolarohu vars on lüliline ja lihakas, sellel puuduvad lehed. Taime varre pikkus on 3(10)–20(30) cm. Soolarohu õied paiknevad lülide alusel. Õitseb juulis, augustis. Eesti taimede määraja. Teine trükk. (2007). Toim. Leht, M. Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto, 447 lk. Harilik soolarohi andmebaasis eElurikkus
Kosovo tunnustamine

Kosovo tunnustamine kirjeldab iseseisva Kosovo Vabariigi tunnustamist rahvusvahelise üldsuse poolt. Kosovo kuulutas end ühepoolselt Serbiast iseseisvaks 2008. aasta 17. veebruaril. Serbia iseseisvusdeklaratsiooni ei tunnustanud, vaid väitis selle olevat rahvusvahelise õigusega vastuolus ning lähtub jätkuvalt ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonist 1244, mille järgi Kosovo on Serbia autonoomne provints Kosovo ja Metohija. Rahvusvaheline reaktsioon Kosovo iseseisvumisele on olnud mitmekesine. 2021. aastast on Kosovo iseseisvust tunnustanud 115 ÜRO liikmesriiki 193-st, Uus-Meremaaga vabalt assotsieerunud saareriigid Cooki saared ja Niue ning Taiwan. Mõned ÜRO liikmesriigid on hiljem oma tunnustuse tagasi võtnud, kuid täpset tunnustustest loobumise arvu on raske öelda, sest Serbia ja Kosovo väited lähevad omavahel vastuollu ja vaidlusalused riigid ei väljenda tihti oma otsust avalikult. Serbia väitel on 18 ÜRO liikmesriiki oma tunnustusest loobunud. Serbia on peamiselt veenud riike tunnustusest loobuma hüvede pakkumise, mitte Kosovo iseseisvumise legaalsust kahtluse alla pannes. 20 ÜRO liikmesriiki on teatanud, et nad ei tunnusta Kosovo iseseisvust, tuues põhjuseks ohtliku pretsedendi, mida riigi ühepoolne iseseisvumine Kosovo näitel loonud on. Ülejäänud 59 ÜRO liikmesriiki, Vatikan ja Palestiina ei ole seisukohta võtnud või on ebaselgel seisukohal.[viide?]  Argentina  Armeenia  Aserbaidžaan  Boliivia  Bosnia ja Hertsegoviina  Gruusia  Hispaania  Indoneesia  Kasahstan  Kongo DV  Kreeka  Kõrgõzstan  Küpros  Lõuna-Aafrika Vabariik  Moldova  Rumeenia  Serbia  Sri Lanka  Venemaa  Venezuela  Alžeeria  Angola  Bahama  Bhutan  Botswana  Brasiilia  Cabo Verde  Ecuador  Ekvatoriaal-Guinea  Eritrea  Etioopia  Filipiinid  Guatemala  Hiina  India  Iraak  Iraan  Jamaica  Kambodža  Kamerun  Keenia  Kongo Vabariik  Kuuba  Laos  Liibanon  Lõuna-Sudaan  Mali  Maroko  Mauritius  Mehhiko  Mongoolia  Mosambiik  Myanmar  Namiibia  Nepal  Nicaragua  Nigeeria  Palestiina  Paraguay  Põhja-Korea  Rwanda  Saint Vincent ja Grenadiinid  Sambia  Seišellid  Slovakkia  Sudaan  Süüria  Tadžikistan  Trinidad ja Tobago  Tšiili  Tuneesia  Türkmenistan  Uganda  Ukraina  Uruguay  Usbekistan  Valgevene  Vatikan  Vietnam  Zimbabwe "Lista e Njohjeve". Republika e Kosovës: Ministria e Punëve të Jashtme dhe Diasporës. Vaadatud 17.04.2022. "Taiwan recognizes Kosovo in move likely to anger China". Reuters. 20.02.2008. Tatjana, Papić (2021). "De-recognition of States: The Case of Kosovo". Cornell International Law Journal. 53 (4): 683–729. Plator, Gashi (04.04.2018). "Burundi revokes Kosovo recognition, leaving Kosovo PM nonplussed". Pristina Insight.
Igasugused

"Igasugused" on ansambli Külm Mai 2006. aasta album. InBoil vokaal, löökriistad Pille Vilgota, vokaal, klaver, elektriorel Heikki Kalle, akustiline kitarr, klaver, vokaal Hillar Tork, akustiline kitarr, e-bow, elektrikitarr, vokaal Alari Piispea, bass Tiit Kevad, löökriistad Peeter Krosmann, teine alt Tartu Puhkpilliorkester "Eesti" "Endast välja" Heikki Kalle; sõnad InBoil "Aeg" Heikki Kalle; sõnad Indrek Hirv "Ratas" Heikki Kalle; sõnad InBoil "Ilma vastu ei saa" Heikki Kalle; sõnad InBoil "Mälestus" Hillar Tork; sõnad InBoil "Mehejutt" Heikki Kalle; sõnad InBoil. "Kust mina tean" Hillar Tork; sõnad InBoil. "Mees mandoliiniga" Heikki Kalle; sõnad InBoil "Sõjasulase laul" Heikki Kalle; sõnad Indrek Hirv "Drop-d" Heikki Kalle; sõnad InBoil "Ükskõik" Hillar Tork; sõnad InBoil "Torn" Heikki Kalle; sõnad InBoil "Pool tinarasket kuud" Heikki Kalle; sõnad Indrek Hirv "Sinu vaikimine pimedas" InBoil
Anakardilised

Anakardilised (Anacardiaceae) on puittaimede sugukond seebipuulaadsete seltsist. Anakardiliste hulka kuulub 70–80 perekonda, kus on ligi tuhat liiki puid ja põõsaid. Neil on väikesed õied ja nahkjad lehed, vili on valdavalt luuvili. Paljud taimed on mürgised, osa neist (lääneanakard, roniv mürgipuu) sisaldab ärritava toimega urušiooli. Söödavad viljad on näiteks mangopuul, lääneanakardil (india pähklid), maruula-elevandiõunapuul ja harilikul pistaatsial.
Aasovi – Musta mere krai

Aasovi – Musta mere krai (Азово-Черноморский край) oli Nõukogude Liidu haldusüksus (krai) Vene SFNV koosseisus 10. jaanuarist 1934 kuni 13. septembrini 1937. Krai moodustati Põhja-Kaukaasia krai lääneosast. Idaosale jäi Põhja-Kaukaasia krai nimi ja selle halduskeskuseks sai Pjatigorsk. Aasovi – Musta mere krai hõlmas Adõgee autonoomse oblasti, Põhjaoblasti ning praeguse Krasnodari krai ja Rostovi oblasti. Põhjaoblast kaotati 5. juulil 1934. Krai halduskeskus oli Rostov Doni ääres. 13. septembril 1937 jagati Aasovi – Musta mere krai Krasnodari kraiks (mille koosseisu läks ka Adõgee autonoomne oblast) ja Rostovi oblastiks.
Aasakaruslane

Aasakaruslane (Diacrisia sannio) on karuslaste sugukonda aasakaruslase perekonda kuuluv liblikaliik. Esimest korda kirjeldas aasakaruslast teaduslikult Carl von Linné aastal 1758. Aasakaruslane on rohekas/kollakas liblikas. Aasakaruslase levila hõlmab suurema osa Euroopast. Põhjas ulatub levila 68. laiuskraadini. Idas ulatub levila Põhja-Aasiast Jaapanini. Põhja-Aafrikas ja Kagu-Aasias ta ei ela. Eestis on aasakaruslane kõikjal tavaline. Aasakaruslane elab niitudel, rabades ja noorendikes. Mägedes elab ta kuni 2400 m kõrgusel. Aasakaruslase tiibade siruulatus on 18–25 mm (teistel andmetel 35–50 mm ). Aasakaruslasel ilmneb tugev suguline dimorfism. Isase tiivad on helekollased roosade servade ja kesktähniga. Emase põhitoon on oranž, tiibade keskel on samuti punane tähn. ♂ ♂ △ Eestis lendab ta päeval juunis ja juulis ühe põlvkonnana. Levila lõunaosas võib aastas olla 2 põlvkonda. Valmik toitub mitmesugustel põõsastel ja rohttaimedel. Ta võib lennata nii päeval kui öösel; öösiti meelitab valgus aasakaruslasi ligi. Liblikas muneb toidutaimede lehtede alaküljele. Munad asuvad sagedamini kõrvenõgesel, võilillel, pajulillel ja teelehel. Munad on kollakasvalged ja asuvad rühmiti. Vastsed on kaetud tumepruunide karvadega. Neil on valge pikitriip punase täpiga. Sügisel nad nukkuvad ja elavad sel kujul talve üle. http://ukmoths.org.uk/show.php?id=1563 Aasakaruslane andmebaasis eElurikkus Sissekanne saidil UKmoths Fotod vastsetest http://schmetterling-raupe.de/art/sannio.htm http://www.lepiforum.de/cgi-bin/lepiwiki.pl?Diacrisia_Sannio
Logopeedia

Logopeedia on teadus kommunikatsioonipuuete avaldumisest, ennetamisest, hindamisest ja teraapiast. Logopeedia kui teaduse eesmärgiks on kirjeldada kommunikatsioonipuuete avaldumist, selgitada nende mehhanismi, välja töötada meetodid ja töökorraldus kõne-, hääle- ja keelepuuete, samuti neelamisprobleemide kõrvaldamiseks või leevendamiseks. Logopeedidel on Eestis aastast 1989 tegutsev erialaliit Eesti Logopeedide Ühing. Logopeede õpetatakse Eestis vaid Tartu Ülikooli eripedagoogika osakonnas alates aastast 1968. Logopeediks saab pärast 5-aastase kursuse lõpetamist (magistrikraadi omandamist). Logopeedia alguseks loetakse 1920. aastaid, kui Tartu Ülikooli närvikliiniku kõnehäirete ambulatooriumi juhatajaks sai dr. Viktor Hion. Tema juhtimisel tegeleti alguses peamiselt afaasia ja kogelusega. Pikka aega tegelesid logopeediliste küsimustega vaid arstid. Huviorbiidis oli eelkõige kogelus, kuulmislangusega inimeste kõne, afaasia ja häälduspuuete korrigeerimine. Esimesed eestlastest logopeedid olid Adele Palm, Lea Nurkse ja August Karu (logopeed), kes õppisid Leningradis M. F. Brunsi juures. Ka Moskva Pedagoogiline Instituut õpetas logopeede. Logopeedia on tihedalt integreeritud lingvistika, eripedagoogika, meditsiini (ortodontia, hambaarstiteadus, otorinolarüngoloogia, neuroloogia jpt), psühholingvistika, psühholoogia ja pedagoogikaga. häälepuuded häälduspuuded kirjaliku kõne puuded kõne tempo ja rütmi häired väljenduspuuded kurtide kõne vaimse alaarenguga inimeste kõne afaasia afoonia alaalia anartria düsartria düsfoonia düsglossia düsgraafia düslaalia düsleksia ehholaalia Ekspressiivne kõnehäire fonasteenia kogelemine Kõne ja keele spetsiifilised arenguhäired Landau-Kleffneri sündroom poltern Retseptiivse kõne häire rinofoonia rinolaalia Lee Silvermani hääleteraapia van Riperi kogelusteraapia Johann Conrad Amman Aristoteles Paul Broca Johann Friedrich Dieffenbach Tiia Espe Albert Gutzmann Hipokrates Ibn Sīnā (Avicenna) Adolf Kussmaul Karl Karlep Merit Hallap Linnu Lydia Mae Mercurialis Marika Padrik Arkadi Reigo Carl Wernicke Margarita Õuemaa alternatiivkommunikatsioon asehäälik düsartrofoonia fonopeedia hariduslik erivajadus häälik hääliku automatiseerimine hääliku kõnesse viimine häälikurühm häälikuseade jotatsism kakskeelsus kapatsism kommunikatsioonipuue kõne kõnehilistus lambdatsism mitteverbaalne kommunikatsioon noop paralaalia rotatsism sigmatism siirdehäälik tetism viipekeel vokaalne düslaalia Eesti Logopeedide Ühing Eesti Eripedagoogide Liit Marika Padrik, 1998, Logopeedia areng Eestis: minevik, olevik, tulevik Eesti Eripedagoogide Liit Eesti Logopeedide Ühing ülevaatlikud slaidid logopeediast
Aasaöölane

Aasaöölane (Callistege mi) on liblikaliik öölaste sugukonnast. Aasaöölane on Eestis kaunis tavaline. Valmikud on päevase aktiivsusega. Röövikud toituvad peamiselt liblikõielistel rohttaimedel, aga ka oblikatel, madaratel, kanarbikul. Talvituvad nukuna maapinnal, pruunis kookonis, taimede vahel. Aasaöölane andmebaasis eElurikkus
Bonifatius VI

Bonifatius VI (ka Bonifacius VI) oli paavst aprillis 896. Ta oli 112. paavst. Bonifatius (Bonifacio) oli pärit Roomast ja ta oli piiskop Hadrianuse poeg. Bonifatius oli Johannes VIII ajal alamdiakon, kuid paavst tagandas ta vaimulikuseisusest. Bonifatius sai peatselt uuesti vaimulikuks ja ordineeriti preestriks, kuid Johannes VIII tagandas ta taas vaimulikuseisusest väidetavalt ebamoraalsuse pärast. Salvador Miranda andmetel sai Bonifatius Formosuse ajal kardinaliks. Bonifatius VI valiti paavstiks, kui Roomas toimusid rahvarahutused. Kirikuloolane J. N. D. Kelly eeldab, et ta võis paavstiks saada 11. aprillil 896. Bonifatius VI suri Roomas 15 päeva hiljem, võimalik et 26. aprillil 896 podagra tagajärjel tekkinud tüsistustesse ja maeti Rooma Peetri kirikusse. Seni polnud ükski paavst nii vähe valitsenud, hiljem on veel vähem valitsenud vaid Urbanus VII. Paavst Johannes IX tunnistas 898 Rooma sinodil Bonifatius VI paavstiks valimise kanoonilisele õigusele mittevastavaks, kuid alates hilis-keskajast on teda tunnustatud ametliku paavstina. J. N. D. Kelly: The Oxford Dictionary of Popes. 1996. Liber Pontificalis. Artikkel Bonifatius VI kohta. (inglise keeles) Artikkel Bonifatius VI kohta. (inglise keeles) 9. sajandi kardinalid.
Romanus (paavst)

Romanus oli paavst augustist novembrini 897. Ta oli 114. paavst. Romanus (Romano) oli sündinud Galleses ja ta oli Constantinuse (Constantino) poeg. Salvador Miranda andmetel oli ta paavst Marinus I sugulane. Nicolaus I määras ta 867 San Pietro in Vincoli kardinalpreestriks. Romanus oli paavst Formosuse pooldaja. Formosuse toetajad valisid ta augustis 897 paavstiks. Romanus andis Grado patriarhile Vitalisele palliumi ja määras patriarhaadile uusi privileege. Ta kinnitas 15. oktoobril 897 Elne, Roussiloni ja Gerona piiskoppide privileegid. Tema aja mündid kannavad Lamberto nime ja paavsti monogrammi. Liber Pontificalise järgi oli Romanus võimul neli kuud ja 20 päeva, mille järel sai ta mungaks. Kirikuloolane J. N. D. Kelly eeldab, et Romanus võidi novembris 897 tagandada ametist Formosuse toetajate poolt, kes soovisid võimekamat paavsti. "Catholic Encyclopedia" järgi suri Romanus aga novembris 897. Salvador Miranda arvates võisid Formosuse toetajad ta mürgitada. Ta maeti Rooma Peetri kirikusse. Kroonik Flodoard de Reims on talle pühendanud värsse. J. N. D. Kelly: The Oxford Dictionary of Popes. 1996. Liber Pontificalis. Artikkel Romanusest. (inglise keeles) Artikkel Romanusest. (inglise keeles) Romanuse dokumendid. 9. sajandi kardinalid.
Heinrich Göseken

Heinrich Göseken vanem (13. aprill 1612 Hannover – 4. detsember (vkj 24. november) 1681 Kullamaa) oli saksa päritolu Eestimaa vaimulik kirja- ja keelemees. Ta oli 1634–1636 koduõpetaja Rootsi õukonnapastori Johan Rothlöbeni juures, saabus 1637 Tallinna, tutvus Eestimaa superintendendi Nils (Nicolaus) Gaza ja Tallinna gümnaasiumi rektori Heinrich Vulpius vanema juures eesti keelega. Seejärel oli Kirbla (1638), Harju-Madise (1639–1641), Kullamaa (1641–1681) koguduse pastor, Lääne praostkonna praost ja Tallinna Kuningliku Konsistooriumi assessor. Tema tähtsaim teos on 1660. aastal ilmunud põhjaeestimurdeline käsiraamat "Manuductio ad Linguam Oesthonicam" ("Juhatus eesti keele õppimiseks"), mis sisaldab üle 9000-märksõnalise saksa-eesti sõnastiku. Pastor Heinrich Gösekeni mälestuseks on epitaaf (1681) ja ristpalk (1682) Kullamaa Püha Johannese kirikus Läänemaal. Esthnisches Gesangbuch Manuductio ad Linguam Oesthonicam, Anführung zur Öhstnischen Sprache, Bestehend nicht alleine in etlichen praeceptis und observationibus, Sondern auch In Verdolmetschung vieler Teutschen Wörter. Der Öhstnischen Sprache Liebhabern mitgetheilet Von HENRICO GÖSEKENIO, Hannovera-Brunsvigo, Der Christlichen Gemeine zu Goldenberg in der Wyck Pastore, der umbliegenden Land Kirchen Praeposito, und des Königl. Consistorij zu Reval ordinario Assessore., Reval : Adolph Simon, 1660 Andmed ESTERis Digitaalselt Heinrich Göseken oli kolm korda abielus. Kõigepealt abiellus ta Stockholmis saksa koduõpetajaks olnud Tartu ülikooli erakorralise professori Johann Weidelingi (1603–1635) lese Dorothea Siegeliga (surnud 1650), kes oli Tallinna kaupmehe Martin Siegeli tütar. Abielust sündinud seitsmest lapsest poeg Heinrich Göseken noorem (surnud 1705) oli Mihkli pastor. Seejärel abiellus Magdalena von Howeniga (surnud 1672), kes oli Lümanda ja Itäsalme (Soomes; rootsi keeles Östersundom) mõisa pärushärra, rittmeister Heinrich von Howeni tütar. Abielust sündis kolm tütart, kellest keskmine tütar Gertrud abiellus Kuusalu Laurentsiuse koguduse pastori Johann Wolfgang Böckleriga. Kolmas abikaasa oli Margaretha Judith von Berg, kes oli Kandla ja Jerometsa mõisniku Hans von Bergi tütar. TLÜAR rahvusbibliograafia isikud: Göseken, Heinrich vanem Anders Anton von Stiernman: Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel ...2, 1755, lk.1047 Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrtenlexikon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. Hrsg. von Johann Friedrich von Recke, Karl Eduard Napiersky. Bd. 2. Mitau : Steffenhagen und Sohn 1829, lk. 75-77 ; Napiersky, C. E., Beise, Theodor. Nachträge und Fortsetzung, Bd. 1. Mitau : Steffenhagen und Sohn 1861, lk. 220. Kullamaa Püha Johannese kirik Friederich Konrad Gadebusch: Liefländische Bibliothek nach Alphabetischer Ordnung, 1, Riga: bey Johann Friedrich Hartnoch 1777, lk.436-444 Heinrich Göseken (1612 ? – 1681) EEVAs Teoseid ESTERis
Olavi Teppan

Olavi Teppan (sündinud 6. detsembril 1974) on eesti tõlkija ja toimetaja. Olavi Teppan on õppinud Tartu ülikoolis ajalugu. Tõlkijana on ta töötanud 1996. aastast. Aastatel 2010-2017 oli ta Koolibri ilukirjandussarja Ajavaim juhtivtoimetaja. Kurt Vonneguti "Kassikangas" Irvine Welshi "Kõnts" ja "Trainspotting" Catherine Millet' "Catherine M-i seksuaalelu" Max Jakobsoni "Talvesõja diplomaatia" Susan Sontagi "Fotograafiast" John Dos Passose "Manhattan Transfer" Dashiell Hammetti "Malta pistrik" Andrew Robertsi "Sõjatorm" William Burroughsi "Alasti lõunasöök" J.G. Ballardi "Crash" ja "Päikese impeerium Will Selfi "Hullumeelsuse hulgateooria" Lesley-Ann Jonesi "Freddie Mercury elulugu" Timothy Snyderi "Must muld. Holokaust kui ajalugu ja hoiatus" Jonas Frykman ja Orvar Löfgren "Kultuurne inimene", Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2015, 368 lk; ISBN 978-9985-58-796-6 Rein Raud ja Zygmunt Bauman "Iseduse praktikad", Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2017, 228 lk; ISBN 978-9985-58-823-9 Jan Assmann "Moosese eristus ehk monoteismi hind", Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2017, ISBN 978-9985-58-834-5 Alexander Elder "Börsikauplemine kui elatusallikas", Äripäev, Tallinn 2017, ISBN 978-9949-560-87-5 Thomas Pynchon "Raskusjõu vikerkaar", Koolibri, Tallinn 2017, ISBN 978-9985-0-3462-0 Benjamin Graham "Intelligentne investor", Äripäev, Tallinn 2018, ISBN 978-9949-624-21-8 Bruce Dickinson "Mida see nupp teeb? Autobiograafia", Tänapäev, Tallinn, 2018, ISBN 978-9949-8-5351-9 Mick Wall "Led Zeppelin: Kui maal kõndisid hiiglased", Koolibri, Tallinn 2018, ISBN 978-9985-0-4055-3 Chris Burniske ja Jack Tatar "Krüptovara", Äripäev, Tallinn 2018, ISBN 978-9949-624-37-9 Jeremy J. Siegel "Aktsiad pikaajalise investeeringuna", Äripäev, Tallinn 2019, ISBN 978-9949-624-62-1 Burton G. Malkiel "Juhuslik ekslemine Wall Streetil", Äripäev, Tallinn, 2019, ISBN 978-9949-694-02-0 Bronisław Malinowski "Maagia, teadus ja religioon ning teisi esseid", Tartu Ülikooli Kirjastus, Tartu, 2020, ISBN 978-9949-03-272-3 Philip A. Fisher "Tavalised aktsiad, tavatud kasumid ning teisi tekste", Äripäev, Tallinn, 2020, ISBN 978-9949-694-71-6 Robert J. Shiller "Arutu õhin", Äripäev, Tallinn, 2020, ISBN 978-9949-694-17-4 John Dos Passos "42. laiuskraad: USA triloogia I", Koolibri, Tallinn, 2021, ISBN 978-9985-0-4596-1 Anthony Quinn "Klopp: minu Liverpooli romanss", Koolibri, Tallinn, 2021, ISBN 978-9985-0-4599-2 Fred Schwed Jr "Kus on klientide jahid? ehk Terav pilk Wall Streetile", Äripäev, Tallinn, 2022, ISBN 978-9916-635-45-2 John Dos Passos "1919: USA triloogia II", Koolibri, Tallinn, 2022, ISBN 978-9985-0-4840-5 Dave Grohl "Tõsilugusid elust ja muusikast", Koolibri, Tallinn, 2022, ISBN 978-9985-0-5028-6 2017 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (ilukirjanduslik tõlge võõrkeelest keelest eesti keelde - Thomas Pynchon: „Raskusjõu vikerkaar“)
Aleksei Kuznetsov

Aleksei Kuznetsov (vene keeles Кузнецов Алексей Александрович) (20. veebruar (vkj 7. veebruar) 1905 Borovitši Novgorodi kubermang Venemaa Keisririik – 1. oktoober 1950 NSV Liit), oli Nõukogude riigitegelane, kindralleitnant (1943), NLKP KK sekretär, kes hukati kommunistliku partei sisese võimuvõitluse tagajärjel fabritseeritud nn. Leningradi süüasja tulemusena 1950. aastal. Aleksei Kuznetsov sündis Novgorodi kubermangus Borovitšis, kus sai ka keskhariduse ning alustas tööd Borovitši saekaatris, kust suunati 1924. aastal komsomolitööle. Aastatel 1924–1932 töötas Novgorodi oblastis ja Leningradis komsomolitööl, kust suunati 1932. aastal ÜK(b)P Leningradi oblastikomitee instruktoriks.  Pikemalt artiklis Leningradi süüasi 13. augustil 1949 Aleksei Kuznetsov vahistati ning mõisteti süüdi NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi poolt väljasõiduistungil Leningradi Ohvitseride majas 30. septembril 1950. Hukati mahalaskmise teel 1. oktoobril 1950. Aleksei Kuznetsov rehabiliteeriti NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi poolt 30. aprillil 1954. 26. veebruaril 1988 taastati NLKP KK juures asuva Parteikontrolli Komisjoni otsuse alusel Aleksei Kuznetsovi NLKP liikmesus 1925. aastast. 1924–1932 Novgorodi oblasti Orehhovo valla komsomolikomitee sekretär; Venemaa Kommunistliku Noorsooliidu Borovitši ja Malovišerski maakonnakomitee instruktor, osakonnajuhataja; Venemaa Kommunistliku Leninliku Noorsooühingu Nižni Novgorodi ringkonnakomitee osakonnajuhataja;[viide?] Ülevenemaaline Leninliku Kommunistliku Noorsooühing Tšudovo rajoonikomitee sekretär; 1932. aastast ÜK(b)P Leningradi linna ja oblastikomitee instruktor, ÜK(b)P Leningradi linna ja oblastikomitee sekretäri asetäitja; ÜK(b)P Leningradi linna ja oblastikomitee Leningradi linna Smolnõi rajoonikomitee 2. sekretär; ÜK(b)P Leningradi linna ja oblastikomitee Leningradi linna Dzeržinski rajoonikomitee 1. sekretär; ÜK(b)P Leningradi linna ja oblastikomitee Leningradi rajoonikomitee sekretär; 1937. aasta augustist, ÜK(b)P Leningradi oblastikomitee osakonnajuhataja 1937. aastas septembrist, ÜK(b)P Leningradi oblastikomitee 2. sekretär (1. sekretär Andrei Ždanov); ÜK(b)P Leningradi linnakomitee 2. sekretär; Teise maailmasõja ajal Balti laevastiku Sõjanõukogu liige, aastatel 1939–1946; Põhjarinde Sõjanõukogu liige (juuni–august 1941); Leningradi rinde Sõjanõukogu liige (september 1941 – detsember 1942; märts 1943 – mai 1945); 2. löögiarmee Sõjanõukogu liige (detsember 1942 – märts 1943) 1939–1949, ÜK(b)P Keskkomitee liige; 1945. aasta jaanuari 1946. aastani ÜK(b)P Leningradi linna ja oblastikomitee 1. sekretär; 18. märtsist 1946 28. jaanuarini 1949 ÜK(b)P Keskkomitee sekretär ja ÜK(b)P Keskkomitee kaadrite valitsuse juhataja; 18. märtsist 1946 7. märtsini 1949 ÜK(b)P Keskkomitee Organisatsioonilise büroo liige; Langus ja repressioonid 1949. aasta veebruarist ÜK(b)P Keskkomitee Kaug-Ida Büroo sekretär;
Eripedagoogika (ajakiri)

Eripedagoogika on Eesti Eripedagoogide Liidu väljaantav alates 1996. aastast ilmuv ajakiri. Ajakirjas ilmuvad eripedagoogikat, sealhulgas logopeediat puudutavad teadusartiklid, selle valdkonna uudised ning kokkuvõtted toimunud koolitustest ja teemapäevadest jms. Ajakiri ilmub kord kvartalis. Koduleht
Teddy Pendergrass

Teddy Pendergrass (õieti Theodore DeReese Pendergrass; 26. märts 1950 – 13. jaanuar 2010) oli USA soulilaulja.
Tüürpoord

Tüürpoord on laeva või mõne muu aluse parempoolne parras näoga vööri ehk laeva sõidu suunas vaadates. Tüürpoordi sõna tuleneb arvatavalt sellest, et tüür ehk rool paiknes ja kinnitus vanaaja laevadel algselt peamiselt paremas pardas. Laeva tüürpoord on tähistatud roheliste navigatsioonituledega. Tüürpoordi vastand on pakpoord.
Pakpoord

Pakpoord on laeva või mõne muu aluse vasak parras näoga vööri suunas oleva laevalolija suhtes. Laeva pakpoord on tähistatud punaste navigatsioonituledega. Pakpoordi vastand on tüürpoord.
Remark

Remark on draamateoses tegelaskõnet, lava-, heli-, valguskujundust vm kommenteeriv märkus autorilt näitlejale, lavastajale või lugejale. Remarktekst on draamateoses tekst, mis ei ole tegelaskõne: autori nimi, pealkiri, žanrimääratlus, tegelaste loetelu, tegevusaeg ja -koht, ees- või järelsõna, remargid.