laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Julian Brandt

Julian Brandt (sündinud 2. mail 1996 Bremenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Dortmundi Borussia ja Saksamaa jalgpallikoondises. Ta alustas profkarjääri Leverkuseni Bayeris. Bundesligas debüteeris ta 15. veebruaril 2014 mängus Schalke 04 vastu. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 4. aprillil 2014 mängus Hamburger SV vastu. 2019. aasta mais liitus ta Dortmundi Borussiaga. Üleminekusumma oli 24 miljonit eurot. 2014. aastal tuli ta Saksamaa kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. 2016. aasta suveolümpiamängudel võitis ta hõbemedali. Saksamaa jalgpallikoondises tegi Brandt debüüdi 2016. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. juunil 2017 MM-i valikmängus San Marino vastu. Ta võitis Saksamaa koondisega 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri. Samuti kuulus ta Saksamaa koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. "Dortmundi Borussia ostis 24 tunniga kolm tippmängijat". sport.postimees.ee. 23.5.2019. Vaadatud 24.5.2019
Tsitramoon

Tsitramoon on valu vaigistav, verd vedeldav, palavikku alandav ja põletikuvastane ravim. Kasutatakse peavalu ja külmetushaiguste korral. Nimetus tsitramoon ei vasta praegusel ajal mitte ühegi konkreetse ravimi koostisele, vaid pigem tuletab see patsientidele meelde, milline toime on ravimil, millest oli endistes Nõukogude Liidu liiduvabariikides saanud tuttav bränd. Traditsiooniline tsitramooni (Tabulettae "Citramonum") koostis: atsetüülsalitsüülhape 0,24 g fenatsetiin 0,18 g kofeiin 0,03 g kakao 0,015 g sidrunhape 0,02 g Sellise koostisega ravimit ei toodeta enam. Uusi ravimeid, mille nimetuses on sõna tsitramoon, toodetakse paljudes farmaatsiaettevõtetes. Sageli on neil järgmine koostis: atsetüülsalitsüülhape 0,24 g paratsetamool 0,18 g kofeiin 0,03 g Fenatsetiini asendamine paratsetamooliga tsitramooni koostises on tingitud olulistest kõrvaltoimetest, mis on seotud nefropaatia arenguga. Fenatsetiin on müügilt kõrvaldatud paljudes riikides, sealhulgas Venemaal. Paratsetamool on fenatsetiini peamine metaboliit keemiliselt lähedaste omaduste poolest. Fenatsetiini manustamisel avaldub organismis kiiresti valu vaigistav toime. Paratsetamool ei erine oluliselt fenatsetiinist valu vaigistava toime poolest. Sarnaselt fenatsetiiniga on sellel nõrk põletikuvastane toime. Paratsetamooli peamine eelis on väike toksilisus. Kakao ja sidrunhappe eemaldamine tsitramooni koostisest on tingitud nende komponentide ravimtoime olulise mõju puudumisest.
Tiikre

Tiikre (läti Dīķeri) on küla (mazciems) Lätis Valmiera piirkonnas Kööna vallas. Küla jääb endisest piirkonnakeskusest Naukšēnist 13,5 ja Riiast 156 km kaugusele. Külast läheb läbi maantee V178. Seal on Ķoņu skola bussipeatus. Külas on Naukšēni keskkooli filiaal. Asula on tekkinud Dīķeri mõisa (Puderküll) keskuse juurde. Aastail 2009-2021 kuulus Tiikre Naukšēni piirkonda. Looduskaitse all on Dīķeri mõisa park ja saar ümbermõõduga 4,7 meetrit. Aastal 2000 oli külas 10 elanikku. Vietvārdu datubāze Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Eriņi

Eriņi on küla (vidējciems) Lätis Valmiera piirkonnas Kööna vallas. Küla jääb endisest piirkonnakeskusest Naukšēnist 8,5 ja Riiast 151 km kaugusele. Külast läheb läbi maantee P17. Külas on Eriņi bussipeatus. Eriņi on tekkinud Eriņi mõisa (Heringshof) keskuse juurde. Nõukogude perioodil asus seal kolhoosi Cīņa keskasula. Aastail 2009-2021 kuulus küla Naukšēni piirkonda. Mõisa häärber koos sealse vestibüüli trepikäsipuuga on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all. Looduskaitse all on arukask kõrgusega 20 ja ümbermõõduga 3,41 meetrit, vaher kõrgusega 15 ja ümbermõõduga 4,71 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,68 meetrit ja Eriņi mõisa tamm ümbermõõduga 4,01 meetrit. Eriņi mõis Autotransporta direcija Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 14.11 2024 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Unguriņi

Unguriņi on küla (mazciems) Lätis Valmiera piirkonnas Ķoņi vallas. Küla jääb endisest piirkonnakeskusest Naukšēnist 18 ja Riiast 160 km kaugusele. Külast läheb läbi maantee P17. Unguriņi on tekkinud Ķoņi mõisa Unguriņi karjamõisa (Ungershof) keskuse juurde. Aastail 2009-2021 kuulus küla Naukšēni piirkonda. Looduskaitse all on saar ümbermõõduga 3,51 meetrit. Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS
Muinsuskaitse Seltsi Sõnumid

Muinsuskaitse Seltsi Sõnumid oli aastatel 1988–1998 ilmunud Muinsuskaitse Seltsi häälekandja. Leht ei ilmunud 1992–1997. Leht ilmus üks kord kuus. Lehe järeltulija on 2006. aastast ilmuv Eesti Kodu-uurimise Seltsi ja Eesti Muinsuskaitse Seltsi aastaraamat. Muinsuskaitse Seltsi Sõnumid E-kataloogis ESTER (vaadatud 22.05.2019) Muinsuskaitse Seltsi Sõnumid E-kataloogis ESTER
Prževalski hobune

Prževalski hobune (Equus przewalskii ehk Equus caballus przewalskii) on punasesse raamatusse kantud väljasuremisohus loomaliik hobuste perekonnast. Liik on tuntud ka nimetustega Mongoolia metsik hobune ja Taki. Prževalski hobune on viimane tänapäevani püsinud ulukhobuse liik, kes küll 1960. aastatel loodusest hävis, kuid keda tänu kasvandustes ja loomaaedades peetud isenditele on alates 1990. aastatest loodusesse tagasi viidud. Prževalski hobune on kehaehituselt jässakas, tüvepikkus 220–280 cm, õlakõrgus 120–145 cm, kaal 200–300 kg. Värvuselt võik, koduhobusega võrreldes lühikese saba ja lühikese püstise lakaga, laubatukka ei ole. Looduses elavad karjana (nn tabuunides), kuhu kuulub 5–11 mära ja noorlooma ning mida juhib täkk. Nende looduslikuks elupaigaks on kuivad Aasia stepid ja poolkõrbed Edela-Mongoolias. Võimsad lõuad ja jõulised mälumislihased lasevad neil toituda karmist ja kuivast taimestikust. Jääkülmi talvi võimaldab üle elada pikk ja paks talvekarvastik. Teadusele avastas liigi 1879. aastal Vene kindral ja geograaf Nikolai Mihhailovitš Prževalski. Vene piirilinnas Zajzanis veedetud aja jooksul omandas ta kahe ulukhobuse luustikud ja nahad ning andis need materjalid üle Peterburi Zooloogia Muuseumile, kus aastal 1881 kirjeldaski I. Spuljakov uue liigi ning nimetas selle kindrali auks Prževalski hobuseks. Esimesed isendid toodi Euroopasse Askania Novasse 1899. aastal. Kuni 1903. aastani läks korda kinni püüda ja Euroopasse toimetada 52 puhtaverelist ja 2 hübriidset looma, kuid ainult 3 paari nendest hakkasid tehisoludes sigima. Need isendid koos 1945. aastal Mongoolias püütud Orlitsa III nimelise viimase ulukmäraga on eellasteks kõigile tänapäeva Prževalski hobusele. Teise maailmasõja tõttu oleks Prževalski hobuste pidamine peaaegu lõpetatud. Üksnes tänu Praha ja Müncheni loomaaedade jõupingutustele läks korda liik päästa. Looduses vähenes 1940. ja 1950. aastatel Prževalski hobuste arvukus järsult, viimast looma nähti 1969. aastal. Loomaaedades ja kasvandustes elas 1971 kogu maailmas 182 puhtaverelist Prževalski hobust. 1987. aastal juba 723 (303 täkku ja 420 mära). 1980. aastate keskel alustati ettevalmistusi liigi tagasitoomiseks nende kunagisse koduloodusesse. Tänaseks on Mongoolias ja Hiinas neli Prževalski hobuste kohanemis- ja paljunduskeskust. Aastail 1996 ja 1998 lasti esimesed kaks karja Prževalski hobuseid Gobi Rahvuspargi piiril asuva Tachin Tali paljunduskeskuse lähistel taas loodusesse. 1998. aastal lasti Ukrainas hobuseid ka Tšornobõli katastroofis saastunud tsooni, kus nende arvukus tasapisi kasvas ja osa neist asus elama ka Valgevene territooriumile. Kõigis maailma kasvandustes ja loomaaedades peetavate hobuste kohta peetakse arvestust ja suguregistrit, mida igal aastal avaldab Praha loomaaed. Tallinna loomaaias elas 2004. aasta seisuga 13 Prževalski hobust. Дмирто Сидоров (26.04.2018). Заповедный Чернобыль: вместо человека – легенды о чупакабре, «черные» волки и лошади из Монголии http://www.imh.org/imh/bw/prz.html http://przewalskihorse.nl/
Tulehoidjad

Tulehoidjad on eesti rahvatantsurühm Portlandis, mis alustas tegevust 1950. aastal. Rühmituse eesmärk on eestlasperet linnas koos hoida ning Eesti kultuuri ameeriklastele tutvustada. Portlandis on nendega koos esinenud Eestist tantsuansamblid Kuljus, Savijalakesed, Lee, Kandali, Killuke. Tulehoidjate juhendajad on Liina Teose (täiskasvanute rühm) ja Janne Sepp (laste rühm). 1950–1985 juhendas rühma Lehti Merilo. Tulehoidjad.org veeb fotod Tulehoidjatest
Põhja-Tallinna Sõnumid

Põhja-Tallinna Sõnumid (rööppealkirjaga Вести Пыхья-Таллинна) on aastast 2001 ilmuv eesti- ja venekeelne ajaleht, mis vahendab Põhja-Tallinna linnaosa uudiseid. Lehte annab välja Põhja-Tallinna linnaosa valitsus. Leht ilmub üks kord kuus (välja arvatud suvekuud). Lehe ilmumise esimesel ja teisel aastal kandis see nime Põhja-Tallinna Seltsi Sõnumid. Tollal oli see ka Põhja-Tallinna Seltsi häälekandja. Põhja-Tallinna Sõnumid E-kataloogis ESTER (vaadatud 22.05.2019) Ajalehest Tallinna kodulehel Põhja-Tallinna Sõnumid E-kataloogis ESTER
Saarepeedi Sõnumid

Saarepeedi Sõnumid oli 1998-2013 ilmunud ajaleht, mis vahendas endise Saarepeedi valla uudiseid. Lehte andis välja Saarepeedi vallavalitsus. Lehte toimetas Reet Maks. Leht ilmus üks kord kahe kuu jooksul. Tänapäeval vahendab endise Saarepeedi valla aladel toimuvat Viljandi valla ajaleht Üheskoos. Saarepeedi Sõnumid E-kataloogis ESTER (vaadatud 22.05.2019) Saarepeedi Sõnumid E-kataloogis ESTER
Venekeelne elanikkond Eestis

Venekeelne elanikkond Eestis on inimesed, kelle emakeel on vene keel ja kes elavad Eesti Vabariigi territooriumil. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 383 118 inimest (29,6% elanikkonnast), kelle emakeel oli vene keel. Vene emakeelega suurimad rahvusgrupid enesemääratluse alusel on venelased, eestlased, ukrainlased, valgevenelased, soomlased, juudid ja poolakad. Eesti Inimarengu Aruande kohaselt on Eesti venekeelsete noorte seas probleemiks välja kujunemata selge identiteet. Integratsiooni monitooringu aruanne on uurinud venekeelse elanikkonna riigiidentiteeti ning järeldanud, et ühiskonna integratsiooni põhiprobleem on seotud eelkõige hoiakute ja meelsusega. Hoiakute peamiseks näitajaks peetakse riigiidentiteeti, ehk teisisõnu "inimeste kollektiivset meie-tunnet", mille sisuks on Eesti riiki kuuluvuse tähtsustamine ning selle väärtuste ja sümbolite jagamine. Monitooring on järeldanud, et Eestis sõltub integratsiooni edukus sellest, kuidas erinevate identiteetide koos eksisteerimisel õnnestub kujundada ennast Eestiga sidunud inimestele "ühine avalik sfäär", millega on võimalik kõigil end samastada ja turvaliselt tunda. Eesti Inimarengu Aruanne on täheldanud oma 2016-2017 uuringus järgmist: „Oluline samm edasi oleks ühine arusaam, et kuigi ametlikult räägime kogu ühiskonda hõlmavast lõimumisprotsessist, oleme salamisi siiski lootnud ja eeldanud, et küll eestivenelased aegapidi iseeneslikult eestlaste hulka sulanduvad. Paraku ei ole seda 25 aasta jooksul juhtunud, isegi mitte sisserännanute lapselaste seas. Pigem on tulemuseks separatsioon, kus venekeelne elanikkond on surutud või tõmbunud omaette füüsilisse ja sotsiaalsesse ruumi või marginaliseerumine, kus Eestis sündinud ja kasvanud venekeelsed noored ei tea, kes nad tegelikult on, ega oska ennast samastada ühegi rahvuse või kultuuriga“ – Eesti Inimarengu Aruanne, 2016/2017 Venekeelne elanikkond määratleb end Eestis erinevate terminitega, olenevalt inimese kuuluvustundest. Levinud näited enesemääratlusest on: venelane, eestivenelane, venekeelne eestlane. Statistikaameti andmetel jagunes vene emakeelega elanikkond Eestis rahvusliku enesemääratluse alusel 31. märtsil 2000 järgnevalt. [pub.stat.ee/px-web.2001/Dialog/varval.asp?ma=RL0431&ti=RAHVASTIK+EMAKEELE+JA+SOO+J%C4RGI%2C+31%2E+DETSEMBER+2011&path=../Database/Rahvaloendus/REL2011/07Rahvastiku_demograafilised_ja_etno_kultuurilised_naitajad/08Rahvus_Emakeel_ja_keelteoskus_Murded/&lang=2 Päring Statistikaameti andmebaasis] [1] "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 3. mai 2019. Vaadatud 24. mail 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) [2] [3] [4]
Tuudiköied

Tuudiköied (ka kuusad) olid köied, mida kasutati muttnootadega kalade püüdmiseks. Kalavõrgu räbalad ja õletuustid (tuudid) rippusid tuudiköite küljes umbes meetriste vahedega ja oli põhiköiega kokkupõimitud. Tuudiköied kinnitati nooda tiibade külge, nende pikkus sõltus püünise üldsuurusest, kuid nad võisid olla ka 200 meetri pikkused. Tuudid ajasid noodaveol üles põhjamuda ning hirmutasid kalu nooda tiheda võrkkoti suunas. Tuudiköite otsa olid kinnitatud veoköied, millega püünis käsitsi paati tõmmati. mutt noot Eesti etnograafia sõnaraamat 1995. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn, AS Pakett trükikoda. Lk 221 Eesti rahvakultuuri leksikon (2. trükk). 2000. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 167
Tampere Aleksandri kirik

Tampere Aleksandri kirik (soome keeles Aleksanterin kirkko) on luteri kirik Soomes Tamperes. Kiriku kõrgus on 57,5 m, pikkus 60 m. Kirikus on umbes 1200 istekohta. Kirik ehitati aastatel 1880–1881.
Ipriit

Ipriit ehk sinepigaas ehk 2,2'-diklorodietüülsulfiid on sööbiv aine, mida saab kasutada keemiarelvana. Ipriit on nimetuse saanud Belgia linna Ieperi järgi, mille lähistel Saksa väed seda gaasi 12. juulil 1917 esimest korda sõjategevuses kasutasid. Olek: vedelik Lõhn: sinepi või küüslaugu Värv: tume Lahustuvus: lahustub hästi orgaanilistes ainetes, aga halvasti vees. Ipriit satub organismi hingamisteede, naha ja seedeelundite kaudu; tekitab nahal ville, mis pärast muutuvad raskesti paranevateks haavanditeks; avaldub 4–12 tunni pärast. Kaitseriietus ja gaasimask; nahka puhastada individuaalse keemiakaitsepaketi abil. Kui töötlus on tehtud 4 minuti jooksul pärast kokkupuudet, siis mürgistust ei järgne; silmi, suud ja kurku on soovitatav loputada 2% söögisooda lahusega; hingamiselundite kahjustuse korral vajalik spetsiaalse valdkonna arstiabi. Esimeses maailmasõjas kasutasid gaasirelvi mitme riigi armeed, sealhulgas Vene Keisririigi omad. Seetõttu jäi ka Eestisse ipriiti sisaldavaid mürske. Mõnel määral kasutasid neid Vabadussõjas nii Eesti kui ka kommunistide pool, kuid surmajuhtumeid pole teada. 1937. aasta augustis leidsid aga Viimsis Miiduranna külas karjapoisid kuivaks jäänud kaevust mürsu, mille käsitsi lõhkasid. Selle tagajärjel sai kolm poissi surma ja neljas raskelt viga. Oletatavasti oli mürsk maha jäänud Viimsi merekindluse 7. patareist. Tõnis Erilaid Kuidas lapsed rahuajal sõjagaasi ohvriks langesid Õhtuleht, 12. august 2015 Neli karjast Viimsis plahvatuse ohvriks. Uus Eesti, 6. august 1937, nr 210, lk 3. Tõnis Erilaid. Kuidas lapsed rahuajal sõjagaasi ohvriks langesid Õhtuleht, 12. august 2015
Wrangeli palee

Wrangeli palee (rootsi keeles Wrangelska palatset) on hoone Stockholmi vanalinnas Riddarholmeni saarel. Aastast 1756 tegutseb hoones Svea õuekohus. 1697-1754 oli hoone Rootsi kuninga residents. Hoone ehitamist alustati 1530.
Zygmunti sammas

Zygmunti sammas (ka Sigismundi sammas; poola keeles Kolumna Zygmunta III Wazy või Kolumna Zygmuntowska) on ausammas Poolas Varssavi kuningalossi ees. Sammas on pühendatud Rzeczpospolita kuningale Zygmunt III Wazale (1566-1632). Sammas püstitati 1643-1644. 1944. aasta Varssavi ülestõusu ajal võeti sammas maha. Hiljem pandi sammas tagasi.
Boliivia pass

Boliivia pass on ametlik reisidokument, mille Boliivia valitsus on välja andnud Boliivia valitsuse poolt spetsiaalselt määratud büroo - Dirección General de Migración (Migratsiooniamet) kaudu. Dokumenti saab pikendada ka välismaal konsulaadi esindajate kaudu. Boliivia pass on ka Boliivia kodakondsuse tõend.
Hiina Rahvavabariigi pass

Hiina Rahvavabariigi pass (hiina keeles: 中华人民共和国 护照; pinyinis: Zhōnghuá Rénmín Gònghuó hùzhào), mida tavaliselt nimetatakse Hiina passiks, on Hiina Rahvavabariigi kodanikele väljastatud pass, mida saab kasutada Mandri-Hiina elanik ning omab seega rahvusvahelise reisimise luba silmas pidades hukoud ja annab kandjale õiguse kaitsta ennast välismaal Hiina konsulaarametnikke abiga.
Kuuba pass

Kuuba pass on dokument, mida väljastatakse Kuuba kodanikele rahvusvahelise reisimise hõlbustamiseks. Passid kehtivad 6 aastat alates väljaandmise kuupäevast, kuid neid tuleb pikendada iga kahe aasta tagant.
Jordaania pass

Jordaania pass on dokument, mille väljastab Civil Status and Passport Department (CSPD) Jordaania kodanikele rahvusvahelistele reisidele. Jordaania pass on ka dokument, mis tõendab Jordaania kodakondsust.
Olkusz

Olkusz on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas, Olkuszi maakonna ja Olkuszi valla halduskeskus. Olkusz asub Krakówist umbes 37 km loodes. Olkuszit on ürikutes esmamainitud 1184. aastal, linnaõigused sai 1299. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/011212312054-0941777?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022. Olkusz - Srebrne Miasto[alaline kõdulink] visitmalopolska.pl
710. aastad eKr

Sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 1. aastatuhat eKr | ► ◄ | 9. sajand eKr | 8. sajand eKr | 7. sajand eKr | ► ◄ | 740. aastad eKr | 730. aastad eKr | 720. aastad eKr | 710. aastad eKr | 700. aastad eKr | 690. aastad eKr | 680. aastad eKr | ► 719 eKr | 718 eKr | 717 eKr | 716 eKr | 715 eKr | 714 eKr | 713 eKr | 712 eKr | 711 eKr | 710 eKr 719 eKr – Huan Wang (Zhou dünastiast) sai Hiina valitsejaks. 718 eKr – Gyges sai Lüüdia valitsejaks. 717 eKr – Assüüria kuningas Sargon II vallutas hetiidide Carchemishi kindluse. 715 eKr – Rooma teiseks kuningaks sai Numa Pompilius. 713 eKr – Numa Pompiliuse kalendrireform. 712 eKr – Numa Pompilius lõi pontifex maximus'e ametikoha. ... 716 eKr – 5. või 7. juuli – Romulus 715 eKr või 716 eKr – Aahas, Juuda kuningas
Lari

Lari (gruusia ლარი; ISO-4217 kood: GEL; sümbol ₾) on Gruusia valuuta. See jaguneb 100 tetriks. Lari ei käibi Abhaasias ja Lõuna-Osseetias. 1993. aastal vahetas Gruusia Vene rubla kupon lari vastu välja. See koosnes ainult paberrahadest, sel ei olnud alajaotusi ja kannatas hüperinflatsiooni all. Rahaühiku nimi lari on vana Gruusia sõna 'varandus' või 'omandus'. Tetri on Gruusia rahaline termin, mis on kasutusel 13. sajandist. Gruusia rahatähed on käibel järgnevates vääringutes: 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100 ja 200 lari ning mündid 1, 2, 5, 10, 20 ja 50 tetrit ning 1 ja 2 lari. Varasemad Gruusia rahaühikud on kandnud nimesid maneti ja abazi. 1 lari - Gruusia kunstnik Niko Phirosmani 2 larit - Gruusia helilooja Zakaria Paliašvili 5 larit - Ajaloolane Ivane Javakhišvili 10 larit - Luuletaja Akaki Tsereteli 20 larit - Gruusia riigimees ja kirjanik, "Gruusia rahva isa" Ilia Tšavtsavadze 50 larit - Gruusia kuninganna Tamar 100 larit - Poeet Šotha Rusthaveli 200 larit - Gruusia sõjaväelane ja nõukogude-vastase liikumise juht (1921-24) Kakutsa Tsolokašvili 500 larit (ei ole käibel) - Gruusia kuningas David Ehitaja 2006. aasta mündid 50 tetrit 1 lari 2 lari Banknotes (pangatähed), National Bank of Georgia Coins (käibemündid), National Bank of Georgia Lari Security Fearutes (turvaelemendid), National Bank of Georgia Collection Coins (meenemündid), National Bank of Georgia
Messerschmitt Me 163 Komet

Messerschmitt Me 163 Komet oli Saksamaal Teise maailmasõja ajal arendamisel olnud rakettmootoriga püüdurhävitaja. Seda Alexander Lippischi projekteeritud rakettlennukit katsetati ka lahingutegevuses. Me 163 oli esimene inimese juhitud lennuk, mis saavutas kiiruse 1000 km/h. Saksa katselendur Heini Dittmar saavutas 1944. aasta juuli alguses Me-163-l kiiruse 1130 km/h.[viide?] See oli lennukite mitteametlik kiirusrekord, mis ületati turboreaktiivmootoriga lennukite rekordite kategoorias alles peaaegu kümme aastat hiljem. Ehitati üle 300 Me-163. Lennuk ei õigustanud end, see ei sobinud ebaefektiivsuse ja ohtlike, segunemisel isesüttivate kütusekomponentide (kaalult 3 osa vesinikülihapendit (nn T-Stoff) ja üks osa segust, mis koosnes 57% metanoolist, 30% hüdrasiinist ja 13% veest (nn C-Stoff)) tõttu. Kokku hävitati Me-163-ga 16 liitlasvägede lennukit, neist enamik neljamootorilised pommituslennukid. Lisaks õhulahingutes langenud lenduritele said paljud Me-163 piloodid surma katsetustel ja õppelendudel.
Peru (kalandus)

Peru oli vitstest punutud ilma pujuseta mõrd. Perul oli nelinurkne või kaarja ülaservaga suu ning pikk kitsas päraosa, milles kala ei saanud tagasi pöörata. Püünis asetati kalatõkke silma, suuga vastuvoolu. Peru oli kasutusel põhiliselt Põhja- ja Lääne-Eestis ning ka lähialadel Soomes, Venemaal ja Lätis. . mõrd silmutorbik rüsa Eesti rahvakultuuri leksikon. 2000. Koostanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 203 Peru, Eesti Rahva Muuseum
Ameerika Stafforshire'i terjer

Ameerika Stafforshire'i terjer on Ameerika Ühendriikidest pärit koeratõug. Ameerika staffordshire'i terjerit peetakse laialdaselt üheks kõige ohtlikumaks koeratõuks, kuna ta vihastab ja hammustab kiiremini kui enamik teisi tõuge. Selle ohuteguri tõttu on tõug mitmes maailma piirkonnas keelatud. "Ameerika stafforshire'i terjer" (PDF). EKL. Vaadatud 24.5.2019. "American Staffordshire Terrier" (PDF) (saksa). FCI. Vaadatud 24.5.2019. American Staffordshire Terrier Dog Breed Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, ISBN 91-89090-79-9 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, ISBN 978-1-57076-410-3 American Staffordshire Terrier, Meet the Breeds, American Kennel Club (AKC) Ameerika Staffordshire'i terjer saidil koer.ee „Ema tuli surnud koeraga tuppa, käed üleni verised.“ Lemmiku kaotanud naine soovib teisi hoiatada delfi.ee, 7. september 2023 TRAGÖÖDIA: Saksamaal pures võitluskoer ema ja poja surnuks ohtuleht.ee, 4. aprill 2018 Väikse lapse surmanud ning varjupaigatöötajat rünnanud koer pandi magama ohtuleht.ee, 18. oktoober 2022 Canine expert says American Staffy dog that killed baby while parents slept saw newborn ‘as prey’ independent.co.uk, 15. juuli 2021
Rivimõrd

Rivimõrd ehk angerjarüsa on tiibadeta, üldjuhul jadasse asetatav, mõrd suu ja sellega ühendatud juhtaia kõrgusega kuni 0,5 m, mille kaks ühe või mitme pujusega varustatud keret on paigutatud ühe juhtaia kummassegi otsa. Rivimõrd on lõkspüünis. mõrd avaveemõrd ääremõrd jõemõrd mõrrajada Kalapüügieeskiri 16.06.2016. § 7.3.3 Lõkspüünised
Bochnia

Bochnia on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas, Bochnia maakonna halduskeskus. Bochnia asub Krakówi kesklinnast umbes 37 km idakagus. Ürikutes on Bochniat esmamainitud 1198. aastal, linnaõigused sai asula 1253. aastal. Soola leiukoht avastati Bochnias 1248. aastal, soola hakati kaevandama 1251. aastal ja kaevandatakse tänini. Wieliczka ja Bochnia kuninglikud soolakaevandused kuuluvad alates 1978. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse. Bochnia StayPoland Wieliczka and Bochnia Royal Salt Mines UNESCO World Heritage Convention. Vaadatud 10. juunil 2024
Talve kolm sõpra

Talve kolm sõpra (hiina keeles: 岁寒 三友 Suìhán sānyǒu, jaapani keeles: 歳寒三友 Saikan no sanyū, jaapani keeles ka „mänd-bambus-ploom“ (松竹梅; Chō-chiku-bai)) on idamaades kunstimotiiv, kus kujutatakse koos mändi, bambust ja ploomiõisi. Koos sümboliseerivad nad järjekindlust, sitkust ja vastupidavust. Neid hinnatakse kõrgelt konfutsianismis ja nad esindavad junzi omadusi. Kolm talve sõpra on tüüpiline hiina kunstis ja teistes maades, mis on hiina kultuurist mõjutatud. Esimest korda ilmusid nad kolmekesi poeet Zhu Qingyu (朱慶餘) luuletuses Tangi dünastia ajal 9. sajandil. Songi dünastia ajal tegi kunstnik Zhao Mengjian (趙孟堅, u 1199–1264), koos teiste sama aja kunstnikega, selle kolmiku maalikunstis tuntuks. "Chinese symbols" (PDF). British Museum. Lk 1. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 24. mai 2019. Dusenbury, Mary (2004). Flowers, dragons and pine trees: Asian textiles in the Spencer Museum of Art (Bier, Carol; Foresman, Helen ed.). New York: Hudson Hills Press. Lk 248. ISBN 978-1-55595-238-9. Welch, Patricia Bjaaland (2008). Chinese art: A guide to motifs and visual imagery. North Clarendon: Tuttle Publishing. Lk 37. ISBN 978-0-8048-3864-1. Welch, Patricia Bjaaland (2008). Chinese art: a guide to motifs and visual imagery. North Clarendon: Tuttle Publishing. Lk 20–21. ISBN 978-0-8048-3864-1.
Gorlice

Gorlice on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas, Gorlice maakonna halduskeskus. Gorlice asub Nowy Sączist umbes 33 km idas ja Krakówist ligikaudu 100 km idakagus. Gorlice on asutatud ja sai linnaõigused 1354. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/011212205011-0959903?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 4.10.2022. Gorlice Poland Travel