laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ingrid Rummo

Ingrid Rummo (aastatel 1983–2001 Ingrid Nikopensius, sündinud 26. juulil 1963 Tartus) on eesti filoloog. Ta on lõpetanud 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal ja 2001. aastal Tartu Ülikoolis eesti ja soome-ugri keelte erialal magistriõppe (magistritöö "Võõrkeele osaoskuste õpetamine ja arendamine interaktiivse infotehnoloogia võimalusi kasutades"). Ta oli aastatel 1983–1984 Eesti Põllumajanduse Akadeemia kirjastusgrupi tehniline toimetaja, aastatel 1988–1989 Põlva 8-klassilise Kooli õpetaja, aastatel 1993–1995 Tartu Ülikooli ajaloo muuseumi giid, aastate 1995–1996 Eesti Põllumajandusülikooli rahvusvaheliste ja avalike suhete osakonna referent ja eesti keele õpetaja, aastatel 1996–2002 Tartu Ülikooli eesti keele (võõrkeelena) õppetooli assistent, aastatel 2002–2003 lektor. Aastatel 2004–2006 oli ta Euroopa institutsioonide ametnike eesti keele lektor Brüsselis (keeletekooli CLL vahendusel). Alates 2006. aastast on ta Tartu Ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi lektor. Uurimisvaldkonnad: eesti keele teise keelena / võõrkeelena õpetamine, omandamine ja õppimine infotehnoloogia abil; eesti keele ortograafia. Uuema tehnoloogia rakendamine võõrkeeleõppe kaugkoolituses. // Tartu Ülikooli kogumik "Elukestev õpe Eestis". Tartu, 2001. Küsitavusi tänapäeva eesti keele ortograafias (kaasautor K. Rummo). // Virsu. Viro ja suomi: kohdenkielet kontrastissa. Joensuu, 2003. Overview of "Tere tulemast!", an Internet course in Estonian (kaasautor M. Must). // Papers from the 30th Finnish Conf. Linguistics. Joensuu, 2004. Efant.ee – interaktiivne keeleõppekeskkond vene koolilastele. // Tartu Ülikooli kogumik "Emakeel ja teised keeled IV". Tartu, 2004. Interaktiivne eesti keele kursus vene koolilastele (kaasautor). // www.efant.ee Ingrid Rummo on keeleteadlase Karin Rummo ja kirjanik Paul-Eerik Rummo tütar. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. 200 aastat eesti keele ülikooliõpet. TÜ eesti keele õppetooli toimetised 25. Juubelikogumik. Tartu, 2003, 340, 343, 344. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Karin Rummo

Karin Rummo (aastani 1962 Uibo; 12. oktoober 1941 Tšeljabinski oblast Venemaa – 3. november 2021) oli Eesti filoloog. Ta lõpetas 1959. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse osakonna. Aastatel 1965–1967 oli TRÜ aspirant; mag. phil. (1998, EPMÜ), väitekiri "Marie Underi esteetiliste tõekspidamiste genees loodusluule näitel ajastu taustal." Ta oli 1964–1969 Tartu 4. Töölisnoorte Keskkooli ja Lähte Keskkooli õpetaja, 1969–1971 TRÜ teadusliku-raamatukogu bibliograaf, 1971–1975 EPA keelte kateedri õpetaja, 1975–1980 juhataja, vanemõpetaja, 1980–1990 eesti keele ja kirjanduse vanemõpetaja, 1990–1092 võõrkeelte kateedri vanemõpetaja, 1992–1995 EPMÜ võõrkeelte lektoraadi ning keeltekeskuse õpetaja, 1995–1997 keeltekeskuse lektor, 1997 keeltekeskuse juhataja kohusetäitja, 1998–2003 keeltekeskuse juhataja, dotsent, alates 2003. aastast keeltekeskuse lektor. Uurimisvaldkond: eesti kirjandus, eesti keel, õpetamise metoodika. Üle 10 teaduspublikatsiooni. Karin Rummo tütar on Ingrid Rummo, tema isa oli Arkaadi Uibo. Tema abikaasa on olnud Paul-Eerik Rummo. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Pilk M. Underi luuletuste käsikirjadele. // Keel ja Kirjandus (1963) 3 Marie Underi kirju Nõukogude Eestisse. (Kommenteerinud K. Rummo, H. Siimisker, E. Siirak). // Keel ja Kirjandus (1983) 3 Eesti kirjaniku elutee. M. Under. // EPMÜ filosoofia ja maasotsioloogia instituudi kogumik "Maarahva hing" II, 1998 Motivatsiooni suurendamine eesti keele kui võõrkeele õppimisel ilukirjanduse paralleelide abil. // XXX kielitieteen päivät Joensuussa 15–16. toukokuuta 2003. Joensuu, 2003 Interaktiivne eesti keele kursus venelastele (kaasautor I. Rummo). // Programm "I.L.L.E." www.efant.ee 2003–2004. Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 52. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Eve Runno

Eve Runno (sündinud 30. aprillil 1978 Võnnus) on Eesti põllumajandusteadlane, fütopatoloog. Lõpetas 1996 Võnnu Keskkooli, 2000 Eesti Põllumajandusülikooli agronoomina; põllumajandusmagister (2002, EPMÜ), väitekiri "Kartuli-lehemädaniku tõrje programmi NegFry kasutamine Eesti tingimustes". Täiendas end 2004 USA-s Cornelli Ülikoolis. Aastast 2000 Jõgeva Sordiaretuse Instituudis resistentsusaretuse ja fütopatoloogia teadur, ühtlasi EPMÜ doktorant. Uurimisvaldkond: kartuli-lehemädaniku (Phytophthora infestans) Eesti populatsiooni uurimine, fütopatoloogia, taimekaitse ja resistentsusaretus. Umbes 20 teadustrükist. Validation of Potato Late Blight control system NEGFRY in Estonian conditions (kaasautor M. Koppel). // International sci conf. proc. "Research for Rural Development 2002", Latvia, Jelgava, 2002 Phytophthora infestans patotüübid Eestis (kaasautor M. Koppel). // EPMÜ tead-tööde kogumik "Agronoomia" 219 (2004) Phytophthora infestans Eesti isolaatide metalaksüülitundlikkus ja paarumistüübid (kaasautorid M. Koppel, M. Talvoja). // EPMÜ tead-tööde kogumik "Agronoomia" 220 (2005) The question of metalaxyl resistance on late blight fungus in Estonia (kaasautor M. Koppel). // Agronomy Res. (2006) 4. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ervin Rusalep

Ervin Rusalep (ETBLis ekslikult Rusalepp; 25. juuni 1934 Rakvere – 10. mai 2020) oli eesti füüsik. Ervin Rusalep oli tööliste poeg. Lõpetas 1953 Rakvere 1. Keskkooli, 1958 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika osakonna ja 1961 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) aspirantuuri; tehnikakandidaat (1971, Kuibõševi Polütehniline Instituut), väitekiri "Изучение структуры метастабильных фаз электролитических осажденных сплавов меди и олова". Oli TPI füüsikainstituudi assistent 1961–1962, vanemõpetaja 1962–1972, dotsent 1972–2002. Uurimisvaldkond: metallide sulamite ja pooljuhtide röntgenograafia, väävelhapudest lahustest saadud tina ja vase elektrolüütilised sulamid, pooljuhtmaterjalide – CdS, ZnS, Si, Ge ja GaAs – röntgenstruktuuranalüüs ja difraktsioontopograafia. 11 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Об электролитических сплавах меди и олова. // Материалы пятой межвузовской конференции по проблеме прочности и пластичности металлов и сплавов. Петрозаводск, 1967 О фазом составе, текстуре и шероховатости электролитических сплавов меди и олова. // Тез. докл. науч. конф. по пробл. прочности и пластичности металлов и сплавов. Л., 1969 Упрочнение и разупрочнение электролитических сплавов меди и олова при отжиге. // Тез. докл. седьмой всес. конф. по физике прочности и пластичности металлов и сплавов. Куибышев, 1973. Tallinna Polütehniline Instituut 1936-1986, 372, 377-378, 420-421. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Armin Ruse

Armin Ruse (13. veebruar 1927 Albu vald, Järvamaa – 20. oktoober 1999 Tartu) oli eesti loomakasvatusteadlane. Armin Ruse oli talupidaja poeg. Lõpetas 1946 Jäneda Põllumajandustehnikumi ja 1956 EPA agronoomina; majanduskandidaat (1963, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Töökulu vähendamine nuumsigade pidamisel Eesti NSV-s". Oli 1946–50 Paide ja Järva-Jaani agro-jaoskonna agronoom, 1950–56 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudis zootehnik, 1956–65 nooremteadur, 1965–93 ökonoomikaosakonna vanemteadur. Uurimisvaldkond: töökulu loomakasvatuses, eriti noor- ja nuumsigade pidamisel, sigade erinevate soo- ja vanuserühmade pidamistehnoloogiate kujundamine erinevates tootmistingimustes sigalate ja seadmete ratsionaalsemaks projekteerimiseks. 59 teadusartiklit. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Abinõusid tööviljakuse tõstmiseks seakasvatuses. // Sotsialistlik Põllumajandus 1960 3 Возможности повышения производительности труда при содержании откорточных. // ELVI tead tööde kogumik 5 (1961) Рационализация труда при содержании откормочных. // ELVI tead. tööde kogumik 43 (1965). Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 48 Agraarteadus (1997), 1, 125. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Silvia Russak

Silvia Russak (aastani 1957 Silvia Pau, sündinud 19. jaanuaril 1930 Tartus) on eesti arstiteadlane ja stomatoloog. Lõpetas 1948 Tartu 2. Keskkooli ja 1952 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna stomatoloogia osakonna; meditsiinikandidaat (1969, Riia Meditsiininstituut), väitekiri "Распространение кариеса зубов и его связь с изменением гормонального состояния организма и некоторых биохимических свойств смещанной слюны (клинико-лабораторных исследование)". Oli 1952–1957 Puka jaoskonnaarst, 1953–1956 ka Tartu Kliinilise Lastehaigla stomatoloog, 1957–1975 TRÜ stomatoloogia kateedri assistent, 1975–1985 kateedrijuhataja, dotsent, 1996–1997 TÜ stomatoloogia kliiniku erakorraline dotsent, 1999–2002 projektijuht, aastast 2003 spetsialist. Eesti Stomatoloogia Seltsi esimees (1978–1997), International Association of Paediatric Dentistry liige (1999). 1981–1987 tervishoiuministeeriumi lastepeastomatoloog, 1991–2001 sotsiaalministeeriumi stomatoloogia nõunik. Uurimisvaldkond: hambahaiguste levimus, hammaste struktuur, fluoroos, suuõõne mikrofloora, sülje koostis. Üle 100 teadustrükise, õppevahendeid. 1996–1997 Tartu Ülikooli medal 2020 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis" Laste jäävhammaste periodondiitide bioloogilisi ravimeetodeid. // TÜ Toim 179 (1965) Кариес зубов у школьников Эстонской ССР в зависимости от содержания фтора в питевой воде. // Стоматология (1980) 5 Poyol-Combinat saliva stimulants: a 4-month pilot study in young adults (kaasautor). // Acta Odontol. Scand. (1998) 2 Dental Caries Situation in Estonia (kaasautor). // Finnish Dental J. (1998) 18 Dental Diseases Prevention Program for Estonian Children (1996–2000) (kaasautor). // International J. Paediatric Dentistry (1999) 9 Hambafluoroosi ja -kaariese haigestumus Tartu linna lastel seoses joogivee fluorisisaldusega (kaasautorid E. Indermitte, A. Saava). // Eesti Antropomeetria (2002) Eesti elanike fluoriekspositsioon joogivee kaudu (kaasautor). // Eesti Arst (2007) 1. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Teenetemärgi "100 semestrit Tartu Ülikoolis" kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 121 II, 154 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 268, 269, 361 Silvia Russak. Nõukogude Eesti Tervishoid (1980) 2, 135 Silvia Russak. Eesti Arst (1990) 2, 168 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 38, 386, 387,390, 391, 395, 398, 399. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Stigma

Stigma on põletusmärk, millega märgistati orje ja kurjategijaid.
Viivi Russak

Viivi Russak (aastani 1958 Viivi Kannes, 1958–1981 Viivi Põldmaa, sündinud 11. novembril 1933 Tallinnas) on eesti geofüüsik. Ta lõpetas 1952 Tallinna 4. Keskkooli, 1957 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna ja 1963 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi (FAI) aspirantuuri; füüsika-matemaatika-kandidaat (1966, TRÜ), väitekiri "Исследование сумеречного зондирования атмосферы", Ph.D. (geograafia, 1992, TÜ), väitekiri "Солнечная радиация в Тыравере". Oli 1957–59 FAI insener-meteoroloog, 1959–60 vaneminsener, 1960–63 aspirant, 1963–74 nooremteadur, 1974–95 Eesti NSV TA Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudi vanemteadur, 1995-2015 Tartu Observatooriumi teadur, ühtlasi 1997–2001 Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudi teadur. Uurimisvaldkond: päikesekiirguse levimine atmosfääris, seda mõjutavad tegurid (pilvisus, aerosool); kiirguskliima; kiirgustingimuste pikaajalised muutused. Üle 100 teadustrükise. Высотный ход яркости дневного неба в мезосфере. Изв. АН СССР, физ. aтм. и океана (kaasautor V. G. Rosenberg), V (1969) 6 Trends of solar radiation, cloudiness and atmospheric transparency during recent decades in Estonia. // Tellus, 42B, (1990) 2 Evaluation of long-term changes in radiation, cloudiness, and surface temperature on the territory of the former Soviet Union (kaasautor). // J. of Climate 9 (1996) 6 Changes in the amount of low clouds in Estonia (1955–1995) (kaasautor S. Keevallik). // International J. Climatology, 21 (2001) Eesti kiirguskliima teatmik (kaasautor A. Kallis) 2003 From dimming to brightening: decadal changes in solar radiation at Earth's surface (kaasautor). // Science, 308 (2005) 5723 Viivi Russak on pedagoogide tütar. Tema esimene abikaasa oli mükoloog Peeter Põldmaa. Tema abikaasa oli korvpallur ja korvpallitreener Harri Russak. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide https://jupiter.to.ee/~russak/russak.html EE 14. Lk 439 Viivi Russak Eesti Teadusinfosüsteemis https://jupiter.to.ee/~russak/russak.html Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Neeme Russi

Neeme Russi (sündinud 16. mail 1928 Uue-Põltsamaa vallas Viljandimaal) on Eesti põllumajandusteadlane. Lõpetas 1947 Põltsamaa Keskkooli ja 1952 EPA agronoomina. Oli 1952–67 EPMÜ taimekasvatuse ja sordiaretuse kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1967–78 rohumaaviljeluse kateedri vanemõpetaja, 1978–91 taimekasvatuse kateedri vanemõpetaja, 1992–94 sordiaretuse õppetooli dotsent, 1994–98 lektor. Uurimisvaldkonnad: valge mesika maailmakollektsiooni sobivus sordiaretuse lähtematerjaliks, mesika ja kõrreliste heintaimede kooskasvatamise võimalused, põldoa ja nisu aretus ning sordivõrdluskatsed. Avaldanud 2 õpikut ja 62 teadustrükist. Sordiaretuse ja seemnekasvatuse alused. // Maaviljeluse lühikursus. Tallinn 1964 Tabelid ja valemid põldkatsete arvutamiseks. Tartu 1965 Sordiaretuse ja seemnekasvatuse praktikum. Tallinn 1966 Sordiaretus ja seemnekasvatus. Tallinn 1976 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide, lk 1267 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Tartu 1981. Lk 46 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Tartu 1991. Lk 38 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 1267 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Edmund Arthur Walther Russow

Edmund Arthur Walther Russow (20. veebruar 1914, Riia – 12. veebruar 1994, Tallinn) oli Eesti meresõitja ja merenduspedagoog. Edmund Arthur Walther Russow oli Wolfgang Russowi poeg ja Erki Russowi vanaisa. Lõpetas 1933 Tallinna Toomkooli. Oli sõjaväeteenistuses ja pühendus meresõidule madrusena kaubalaevadel. Astus 1938 Tallinna Merekooli, omandades 1939 ligisõidutüürimehe kutse. Järgnesid laevasõidud Läänemerel, mis sõja puhkedes 1941 lõppesid Leningradis sinna jõudnud eesti meremeeste evakueerimisega Aarali järve kaubalaevastikku. Järgnes sõjatee Eesti Laskurkorpuses, mis lõppes Kuramaal. Töötas sõja järel mitmel tehnikaalasel töökohal, aastail 1957–63 oli õppemeister nn Karu akadeemias (Tallinna Tehnikakool nr 1), mis valmistas ette merendusspetsialiste. Kuulus aastast 1973 Eesti Meremuuseumi merekeele komisjoni kui merendusspetsialist, kes valdas vabalt 8 võõrkeelt. Toim K. Olevi "Inglise-eesti-vene meresõnastiku" (1981) ja oli "Mereleksikoni" (1996) koostajaid. Avaldanud merendusalaseid artikleid. Eesti Teaduse Biograafiline Leksikon, 3. köide Kulno Olev. Inglise-eesti-vene meresõnastik (koost-toim). Tallinn, 1981 Mereleksikon (koostajaid). Tallinn, 1996 Edmund Arthur Walter Russowi Aralski kroonika. // Meremees (2000) 1–4, (2007) 1. Laur, Uno, Kass, Peedu. Mälestusi Edmund Arthur Walther Russovist. // Eesti laevanduse aastaraamat 2006, 81–85. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Erki Russow

Erki Russow (sündinud 8. märtsil 1974 Tallinnas) on Eesti arheoloog. Erki Russow on teenistujate poeg, Edmund Russowi lapselapse lapselaps ja Arthur Walther Russowi tütrepoeg. Lõpetas 1992 Jakob Westholmi Keskkooli, 1997 TÜ arheoloogina; M.A. (arheoloogia, 2001, TÜ), väitekiri "Importkeraamika Lääne-Eestis ca 1225–1650", Ph.D. (arheoloogia, 2007, TÜ), väitekiri "Importkeraamika Lääne-Eesti linnades 13.–17. sajandil". Praktikant arheoloogilistel kaevamistel Lübeckis 1993 ja 1999. Oli 1997–2000 Muinsuskaitseameti arheoloogiainspektor, 2000 arheoloogiliste kaevamiste juhataja Dresdenis, 2001 Ajaloo Instituudi (AI) arheoloogiakogude fondihoidja, aastast 2001 TLÜ AI arheoloogiaosakonna teadur. Alates 2001 juhendanud arheoloogilisi päästekaevamisi ja järelevalvetöid Haapsalus. Alates 2002 lugenud keraamika, kesk- ja uusaja arheoloogia valik- ja põhikursusi TÜ-s ja TLÜ-s. Uurimisvaldkonnad: keraamika, kesk- ja uusaja arheoloogia, linnaarheoloogia, ajaloolise aja esemeline kultuur. Saksa kesk- ja uusaja arheoloogia ühingu, Soome keskaja arheoloogia seltsi ja Suurbritannia keskaja arheoloogia ühingu liige. Üle 20 teadustrükise, sh 1 monograafia. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Kohalik ja importkeraamika Tallinnas 1200–1550 (kaasautor J. Mäll). // Eesti Arheol. Ajakiri 4 (2000) 2 Archäologie und Stalinismus – die Anfänge der Stadtarchäologie in Estland und die Ausgrabungen auf dem Tallinner Rathausplatz 1953 (kaasautor J. Mäll). // Z. f. Archäologie des Mittelalters 31 (2003) Haruldane habemik Toompealt. // Muinasaja teadus, 14. Tallinn-Tartu, 2004 Tonpfeifen aus Tallinn. // Knasterkopf. Fachzeitschrift für Tonpfeifen und historischen Tabakgenuss 18 (2005) Keraamika. // Eesti kunsti ajalugu 2. Tallinn, 2005 Medieval archaeology of the European context: towns, churches, monasteries and castles (kaasautor). // Archaeological Research. in Estonia 1865–2005. Est. Archaeology 1. Tartu, 2006 Post-Medieval Archaeology in Estonia. // Archaeol. Res. in Estonia 1865–2005. Est. Archaeology, 1. Tartu, 2006 Archäologische Erkenntnisse zum Handwerk in estnischen Kleinstädten (kaasautor A. Pärn). // Lübecker Kolloquium zur Stadtarchäologie im Hanseraum V (2006) Some remarks on medieval and post-medieval redware vessels in Tallinn. // Archaeologia Medii aevi Finlandiae XII (2007). Turku Kaks aastakümmet linnaarheoloogiat Haapsalus – mitte ainult potikildudest ja müürikatkeist. Ühe väikelinna mineviku uurimise olevikust ja tulevikust. // Läänemaa Muuseumi Toim XI. Haapsalu, 2008 Piiburaamat / Book of Pipes (kaasautor S. Pallo). Tallinn, 2008. Erki Russow Eesti Teadusinfosüsteemis Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Karl Ernst Russow

Karl Ernst Russow (12. aprill 1869, Tartu – 27. aprill 1932, Kuressaare) oli Eesti arstiteadlane. Karl Ernst Russow oli Edmund August Russowi poeg, Wolfgang Russowi vend. Lõpetas 1890 Tartus Kollmanni eragümnaasiumi, 1890–95 TÜ arstiteaduskonna, 1895–96 Heidelbergi Ülikooli arstiteaduskonna. Oli 1896–1901 kihelkonnaarst Amblas, 1901–02 ordinaator Arhangelski linnahaiglas, 1903–20 arst Tartus, aastast 1921 Kuressaares. Nädalalehe Arensburger Wochenblatt väljaandja (1925). On uurinud ka kunstiajalugu. Avaldanud monograafiat. rootsi maalikunstnikust B. Liljeforsist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Ueber eine neue Kontrastfärbung zur Darstellung intrazellularer Tuberkelbazillon. // Münch, med. Wschr. (1909) Ueber Ringkörper im Blute Anämischer. // Dt. Archiv f. klin. Med. (1911) Surma põhjusest ägeda alkoholimürgituse puhul. // Eesti Arst (1926) 3 Bruno Liljefors: eine Studie. Stockholm, 1929 (ka ing ja r-tsi k-s). Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 657 Die Aerzte Estlands, 314. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Valerian Carl Michael Russow

Valerian Carl Michael Russow (30. aprill (vkj 18. aprill) 1842 Tallinn – 18. jaanuar (vkj 6. jaanuar) 1879 Peterburi) oli Eesti ornitoloog, taksidermist-konservaator ja Baltimaade ornitoloogia rajaja. Valerian Carl Michael Russow oli eestlane, varem peetud baltisakslaseks, ohvitseri Carl Friedrich Russowi poeg ja Edmund August Friedrich Russowi vend. Õppis Tallinna kubermangugümnaasiumis. 1862–1874 Tartu Ülikooli zooloogiamuuseumi preparaator ja 1874–1879 Peterburis Teaduste Akadeemia zooloogiamuuseumi teaduslik konservaator. Teinud korduvalt uurimisretki Liivimaa ja Eestimaa kubermangu ornitoloogilise materjali kogumise otstarbel, 1878 Kesk-Aasiasse (nakatus seal mustadesse rõugetesse). Avaldanud uurimusi Põhja-Liivimaa ja Eestimaa (sh Matsalu) lindude kohta. Die Ornis Ehst-, Liv- und Curlands. Tartu, 1880. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 657 Eesti biograafiline leksikon. Täiendusköide. Tartu, Tallinn, 1940, 231 EE 8, 247 EE 14, 440 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, II, 128, 193 Mereleksikon, 246. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Carl Friedrich Wilhelm Russwurm

Carl Friedrich Wilhelm Russwurm (25. november 1812 Ratzeburg, Saksamaa – 17. veebruar (5. veebruar vkj) 1883 Tallinn) oli saksa rahvusest Eesti ajaloolane, etnograaf ja folklorist. Carl Friedrich Wilhelm Russwurm oli toomkooli rektori poeg, Johannes Russwurmi isa, sakslane. Lõpetas Ratzeburgi Toomkooli, õppis Bonni ja Berliini ülikoolis teoloogiat ning sooritas 1835 Ratzeburgis kirikuõpetajakandidaadi eksami. Oli 1835–1839 Läänemaal Ehmja mõisas koduõpetaja, 1839–1841 Tallinna Toomkooli pansionaadi inspektor, 1841–1868 Haapsalu kreiskooli õpetaja ja Läänemaa koolide inspektor, 1869–1877 Tallinna linnaarhivaar ja 1877–1883 Eestimaa rüütelkonna kantselei arhivaar. Uurimisvaldkond: rannarootslaste ajalugu, etnograafia, folkloor; Haapsalu ja selle ümbruskonna, Saaremaa ja Ruhnu rahvapärimused, Haapsalu piiskopilinnuse ajalugu, baltisaksa suguvõsade genealoogiad. Eibofolke oder die Schweden an den Küsten Ehstlands und auf Runö I–II. Reval 1855 2015 "Eibofolke ehk rootslased Eestimaa randadel ja Ruhnus". Tõlkinud Ivar Rüütli. MTÜ Eestirootsi Akadeemia Eibofolke oder die Schweden an den Küsten Ehstlands und auf Runö ... Sagen aus Hapsal und der Umgegend. Reval 1856 Chronik der Stadt-Töchterschule und Kleinkinderschule Marien-Asyl zu Hapsal. Reval 1858 Sagen aus Hapsal, d. Wiek, Ösel u. Runö. Reval 1861 Der Ständetag zu Reval im Juli 1524. Reval 1874 Das Schloss zu Hapsal in d. Vergangenheit u. Gegenwart. Reval 1877 Nachrichten über das adelige und freiherrliche Geschlecht Stael von Holstein, ehstländischer Linie. Reval 1877 Nachrichten über Alt-Pernau. Reval 1880 1842 Eestimaa Kirjanduse Ühingu asutajaliige 1855 Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia Demidovi auhind Uppsala Ülikooli audoktor Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Russwurmi suurteos eestirootslastest nägi eestikeelsena trükivalgust. Lääne Elu, 5. november 2015 E-kataloog ESTER. 8.veebruar 2016 Eesti biograafiline leksikon. Tartu 1926–1929. Lk 420 Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien 1977. Lk 658 EE 8. Tallinn 1995. Lk 247 EE 14. Tallinn 2000. Lk 440 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.