laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Antiochos XII Dionysos

Antiochos XII Dionysos Epiphanes Philopator Kallinikos (kreeka keeles Αντίοχος ΙΒ' Διόνυσος, ′Dionysos′, kreeka jumal, ὁ Ἐπιφανής, ′jumala kehastus′, Φιλοπάτωρ, ′isaarmastaja′, ja ὁ Καλλίνικος, ′auliselt võidukas′) (u 115−84 eKr) oli Seleukiidide soost kuningas (87−84 eKr). Ta oli kuningas Antiochos VIII Grypose (suri 96 eKr) ja tema abikaasa Tryphaena (u 141−111 eKr) noorim poeg. Pärast oma venna Demetrios III Eukairose vangistamist (88 eKr) langesid tema kätte Seleukiidide riigi lõunapoolsed alad, mille keskuseks oli Damaskus. Alguses toetasid teda Egiptuse Ptolemaioste väed. Tema vanem vend Philippos I Philadelphos, kes oli oma valdusse haaranud riigi põhjapoolsed alad keskusega Antiookias, otsis võimalust teda rünnata. Kui Antiochos oli lõunas sõjakäigul Nabatea araablaste vastu, ilmus Philippos sõjaväega Damaskuse alla. Linna kindluse ülem Milesios avas küll esmalt linnaväravad, kuid vastuolude tõttu Philipposega vahetas uuesti poolt ja ei lasknud Philippost enam linna. Samal ajal kiirustas Antiochos oma pealinna tagasi ja tema vend oli sunnitud tagasi tõmbama. Saanud olukorra kontrolli alla, siirdus Antiochos aga kohe uuesti nabatealaste vastu sõjakäigule. Seekord liikus ta mööda Vahemere rannikuala, mida kontrollisid juudid. Kuningas Alexander Jannaeus üritas teda takistada, kuid Antiochosel õnnestus kummatigi araablaste aladele läbi murda. 84. aastal eKr toimunud Kaana lahing algas talle edukalt, kuid siis sai ta võitluse käigus araabia sõduri käe läbi surma. Sellel oli tõsised tagajärjed: enamus Süüria sõjaväest hukkus kõrbes ja peagi vallutati Damaskus. Antiochos XII oli viimane Seleukiidide soost valitseja, kes oli sõjaväljal edukas, ehkki tema tegevus oli lokaalset laadi. Antiochose abikaasa nimi ei ole teada, kuid väidetavalt oli tal kaks tütart: Kleopatra ja Antiochis. Seleukiidide riik Bevan, Edwyn Robert. The House of Seleucus. Vol. II. London: Edward Arnold, 1902. Lk 261-262 [1].
Borštšivtsi

Borštšivtsi (ukraina keeles Борщівці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Mogõliv-Podilskõi rajoonis. Elanike arv on 1022. Pindala on 1,8 km².
Bandkanon 1

Bandkanon 1 (projektinimega bkan 1) on BAE Systems Bofors AB poolt valmistatud Rootsi liikurhaubits.  Rootsi
Dhanush

Dhanush on India sõjaväes kasutatav veetav abimootoriga keskmine 155 mm välihaubits. Relv põhineb varasemal FH-77 haubitsal ja seda on toodetud alates 2015. aastast.
DRDO 155 mm haubits

DRDO 155 mm haubits on India sõjaväe kasutatav veetav abimootoriga keskmine 155 mm välihaubits. Haubitsat toodab India ettevõte DRDO (Defence Research and Development Organisation).
Vitra disainimuuseum

Vitra disainimuuseum (saksa keeles Vitra Design Museum) on tööstusdisaini näitav eramuuseum Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Weil am Rheini asulas. Muuseumi haldab 1989 asutatud asutus, mis tegutseb mööbliettevõtte Vitra juures. Muuseum asub ühes Vitra mööbliettevõtte hoones, mille 1989 projekteeris Frank Gehry. Hoone esindab dekonstruktivismi. Muuseumi koduleht
G7 haubits

G7 haubits on Lõuna-Aafrika Vabariigis kasutatav veetav abimootoriga keskmine 105 mm välihaubits. Haubitsat toodab Iisraeli ettevõte Denel.
Soome arhitektuurimuuseum

Soome arhitektuurimuuseum (soome keeles Suomen rakennustaiteen museo) on arhitektuurimuuseum Soomes Helsingis aadressil Kaserngatan 24. Muuseum asutati 1956 Soome Arhitektide Liidu eestvõttel. Muuseumi direktor on Juulia Kauste. Muuseumi koduleht
Norra riiklik kunsti-, arhitektuuri- ja disainimuuseum

Norra riiklik kunsti-, arhitektuuri- ja disainimuuseum (norra keeles Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design) on kunstimuuseum Norras Oslos. Muuseumi tuntuim maal on Edvard Munchi "Karje". Muuseum asutati 1. juulil 2003, kui ühise juhtimise alla läksid Arkitekturmuseet ('arhitektuurimuuseum'), Kunstindustrimuseet ('kunstitööstusmuuseum'), Museet for samtidskunst ('nüüdiskunstimuuseum), Nasjonalgalleriet ('rahvusgalerii') ja Riksutstillinger. Aastast 2017 on muuseumi direktor Karin Hindsbo. Muuseumi koduleht
Ene Mihkelsoni Selts

Ene Mihkelsoni Selts on eesti kirjaniku Ene Mihkelsoni loomingu austajate ning tema lähemate sõprade asutatud isikute vabatahtlik ühendus. Seltsi eesmärk on kirjanik Ene Mihkelsoni vaimse pärandi, temale omaste ideede ja väärtuste elavana hoidmine ja edasikandmine. Ene Mihkelsoni Selts asutati 12. mail 2018 Tartus Eesti Kirjandusmuuseumis, peatselt pärast Mihkelsoni surma 2017. aastal. Seltsi 25 asutajaliikme hulka kuuluvad kirjanikud Viivi Luik, Maimu Berg, Hasso Krull, Aare Pilv, Carolina Pihelgas, kirjandusteadlased Janika Kronberg, Marin Laak, Arne Merilai, Tiina Ann Kirss, Sirje Olesk, Mart Velsker, Rutt Hinrikus, Eneken Laanes, Jaak Tomberg, Aija Sakova, Eve Pormeister, Berk Vaher, aga ka Marju Lauristin, Peeter Vihalemm, Merle Karusoo, Katrin Saukas, Aigi Rahi-Tamm, Reet Valgmaa, Lea Tooming ja Eva Velsker. Seltsi esimesse juhatusse valiti Ene Mihkelsoni pärandi hoidja Marju Lauristin, kirjandusteadlased Mart Velsker, Janika Kronberg, Marin Laak ja Aija Sakova. Seltsi esimeheks valiti Aija Sakova. Septembris 2018 asutas Ene Mihkelsoni Selts Tartu Kultuurkapitali juurde Ene Mihkelsoni fondi. Fondi eesmärk on edendada Ene Mihkelsoni loomingu uurimist ning temale omaste ideede ja väärtuste elavana hoidmist ning edasikandmist. Selleks kuulutab Tartu Kultuurkapital koostöös Ene Mihkelsoni Seltsiga välja Ene Mihkelsoni fondi stipendiumid uurijatele, kes soovivad süvitsi tegeleda Ene Mihkelsoni loominguga või sellega seotud uurimisküsimustega.  Pikemalt artiklis Ene Mihkelsoni fond Augustis 2019 asutas Ene Mihkelsoni Selts Ene Mihkelsoni fondi juurde Ene Mihkelsoni kultuurimõtestaja preemia. Preemia on mõeldud Eesti kultuurimeedias ilmunud selliste silmapaistvate kirjutiste, tele- või raadiosaadete esiletõstmiseks, mis on aidanud kaasa raamatukultuuri ja kirjandusliku loomingu väärtustamisele Eesti ühiskonnas, süvitsi analüüsinud ja mõtestanud eesti keeles ilmuvat kirjasõna ning avardanud kaasaja Eesti kultuuris ja kirjanduses toimuva mõistmise ajalisi ja ruumilisi piire.  Pikemalt artiklis Ene Mihkelsoni kultuurimõtestaja preemia "Tartus asutati Ene Mihkelsoni Selts". Postimees online. 14.05.2018. Vaadatud 29.05.2018. Pille-Riin Larm (18.05.2018). "Asutati Ene Mihkelsoni Selts". Sirp. Vaadatud 29.05.2018. "Tartus asutati Ene Mihkelsoni Selts". kultuur.err.ee. 14.05.2018. Vaadatud 29.05.2018. http://www.enemihkelsoniselts.ee/selts Ene Mihkelsoni kultuurimõtestaja preemia. Ene Mihkelsoni Seltsi veebisait.
BTS Maailmatuur: Love Yourself

BTS Maailmatuur: Love Yourself on kolmas ülemaailmne kontserditurnee, mille esinejad on Lõuna-Korea poisteansamblist BTS, et reklaamida nende kontserdisarja "Love Yourself" ehk nende stuudioalbumeid "Love Yourself: Her" ja "Love Yourself: Tear". Turnee algas 25. augustil 2018 Lõuna-Koreas ning selle käigus anti kontserte seitsmes riigis, sealhulgas Ameerika Ühendriigid, Kanada, Suurbritannia, Prantsusmaa, Holland ja Saksamaa. "BTS Announces World Tour With Stops In Six North American Cities". Billboard. Vaadatud 26.04.2018. "BTS announce UK tour dates". BBC News (inglise). 27.04.2018. Vaadatud 27.04.2018. Exposito, Suzy (27.04.2018). "BTS Announce 'Love Yourself' World Tour". Rolling Stone. Originaali arhiivikoopia seisuga 27.04.2018. Vaadatud 27.05.2018.
14NÜ

14NÜ on Eesti kirjandusrühmitus. Rühmitus moodustati umbes 1993. Rühmitus on alates 1993. aastast välja andnud kümmekond trükist. Trükised on eripärase disainiga. Rühmitusse on kuulunud Mait Laas, Paavo Matsin, Maarja Vaino, Marianne Ravi (väljamõeldud tegelane), Johannes Üksi (postuumselt) ja Tripp Jarvis. http://nihe.ee/eksp/txtmchincatalog.pdf (vaadatud 29.05.2018)
Calistrat Cuțov

Calistrat Ilie Cuțov (sündinud 7. mai 1948; Smârdanul-Nou, Brăila maakond) on Rumeenia endine poksija. Ta on pärit Rumeenia venekeelsete vanausuliste (lipovaanide) kogukonnast Doonau alamjooksul. Ta oli kokku üheksakordne Rumeenia meister – kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1968–1969, I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1970, 1972–1974 ja 1976–1977 ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1975. aastal. Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ronald Harrisile (USA) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kus kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Vladimir Kolevile (Bulgaaria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974), kus kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Vladimir Kolevile (Bulgaaria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 18. Euroopa meistrivõistlustel (Bukarest, 1969) kuldmedali ja Euroopa meistriks. Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) hõbemedali 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971), hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Ulrich Beyerile (Ida-Saksamaa) ning pronksmedali 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Bogdan Gajdale (Poola) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Tema noorem vend Simion Cuțov oli samuti tuntud Rumeenia poksija. Rumeenia meistrivõistlused poksis. Tulemused Inglise keeles 19. suveolümpiamängude poksivõistlus. México 1968. Tulemused inglise keeles 20. suveolümpiamängude poksivõistlus. München 1972. Tulemused inglise keeles 21. suveolümpiamängude poksivõistlus. Montréal 1976. Tulemused inglise keeles 1. maailmameistrivõistlused poksis. Havanna 1974. Tulemused inglise keeles 18. Euroopa meistrivõistlused poksis. Bukarest 1969. Tulemused inglise keeles 19. Euroopa meistrivõistlused poksis. Madrid 1971. Tulemused inglise keeles 22. Euroopa meistrivõistlused poksis. Halle 1977. Tulemused inglise keeles Calistrat Cuțov veebisaidil Olympedia (inglise)
Tänapäeva romaan

"Tänapäeva romaan" oli kirjastuse Loodus raamatusari, mis ilmus 1932–1936. Kokku kuulus sarja 48 romaani. Edith Maude Hull. Šeik. 1932 9. Gaston Leroux Kollase toa saladus. (Prantsuse keelest tõlkinud Johannes Aavik.) 1932 Eerik Laidsaar. Kolm võtit. 1935 Jeffery Farnol. Pahareti vembud. 1936
Tänapäeva noorsooromaan

Mitte segi ajada 1930. aastatel ilmunud raamatusarjaga Tänapäeva romaan "Tänapäeva noorsooromaan" on peamiselt noorsookirjandust hõlmav Eesti raamatusari, mida annab välja kirjastus Tänapäev. Sarja esimene köide ilmus 2007. aastal. Ketlin Priilinn. Maarjamäe kägu. 2007 Birk Rohelend. Mina, Mortimer. 2007 Mare Sabolotny. Kirjaklambritest vöö. 2007 Marje Ernits. Hei, Dima!. 2009 Sarjast kirjastuse Tänapäev kodulehel
Tartu Puukool

Tartu Puukool on Riigimetsa Majandamise Keskuse (RMK) allüksus, mis asub Tartus aadressil Rõõmu tee 1. Puukoolist saab muu hulgas osta mitmesuguseid puid, põõsaid. Puukool moodustati 1. aprillil 1964 Tartu metsamajandi õppe- ja katsepuukooli baasil. 1964-1969 kandis puukool nime Metsanduse Teadusliku Uurimise Laboratooriumi Isemajandav Puukool, seejärel 1970-1971 Tartu Katse-Puukool, seejärel 1971-1996 Eesti Metsanduse ja Looduskaitse Instituudi Tartu katsepuukool. Aastal 1996 sai puukool riiklikuks aktsiaseltsiks. Aastast 2008 on puukool Riigimetsa Majandamise Keskuse allüksus. http://www.rmk.ee/metsa-majandamine/taimed/tartu-puukool (vaadatud 29.05.2018) Tartu Puukool Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 29.05.2018) Puukoolist RMK kodulehel Tartu Puukool Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis
FH-88

FH-88 on Singapuri koostööprojektina valmistatud veetav abimootoriga keskmine 155 mm välihaubits. FH-2000
FH-2000

FH-2000 on Singapuriis kasutatav veetav abimootoriga keskmine 155 mm välihaubits. Relv põhineb varasemal FH-88 haubitsal.
Rudolf Peltzer

Rudolf Peltzer (4. oktoober 1875 Narva – 7. mai 1935 Narva) oli saksa päritolu eesti kalevivabrikant. Rudolf Peltzer sündis Narva Kalevivabriku direktori Robert Peltzeri perekonnas. Noormees omandas kõrghariduse välismaal ning täiendas end kalevitööstuse alal. Juhtis koos oma isaga igi 30 aastat Narva Kalevivabrikut ning teda peeti toonases Eestis üks kõige paremaks eksperdiks kalevitööstuste alal. "R. Peltzer suri kopsupõletikku". Postimees (1886–1944), nr. 124,. 8. mai 1935. Vaadatud 29.05.2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: üleliigsed kirjavahemärgid (link)
Lansing (Põhja-Carolina)

Lansing on asula Ameerika Ühendriikides Põhja-Carolina osariigis Ashe'i maakonnas. Elanike arv oli 2000. aasta rahvaloenduse järgi 151 ja 2010. aasta rahvaloenduse järgi 158. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Panter (haubits)

Panter on Türgis kasutatav veetav abimootoriga keskmine 155 mm välihaubits. Relv põhineb varasemal FH-2000 haubitsal.
Pajustik

Pajustik (ka pajupõõsastik, pajuvõsa) on paju enamusega puistu. Et pajud kasvavad kiiresti, siis on neid kasvatatud energiataimedena.
Pegasus (haubits)

Pegasus on Singapuri sõjaväes kasutatav veetav keskmine 155 mm välihaubits.
TRF1

TRF1 (prantsuse keeles 155 Tracté model F1) on Prantsuse päritolu järelveetav välihaubits. Haubitsal on abimootor, et läbida iseseisvalt lühikesi vahemaid. TRF1 laseb kõiki NATO standardile vastavaid 155 mm mürske.  Küpros  Saudi Araabia  Senegal  Ukraina  Prantsusmaa CAESAR FH-70 TR-F1[alaline kõdulink]. Military Today. Vaadatud 24. augustil 2023. На фронті з’явилися гаубиці TRF1. Мілітарний. Vaadatud 23. detsembril 2022. 155 TRacté model F1. FAS MAN. Vaadatud 24. augustil 2023. Франція передала Україні шість саморухомих гаубиць TRF1. Мілітарний. Vaadatud 13. detsembril 2022. Chapleau, Philippe. (9. september 2022). La seconde vie des TRF1 français commence en Ukraine (actualisé). Lignes de défense. Vaadatud 26. veebruaril 2023.  TRF1 – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hans Lepa puukool-aed

Hans Lepa puukool-aed on aed (varem ka puukool) Tallinnas Haabersti linnaosas Haabersti asumis Vabaõhumuuseumi tee ja Lillevälja tänava nurgal.[viide?] Aed on võetud kaitse alla. Aia suurus on 2,2 ha. Aia ja puukooli rajas aednik Hans Lepp. Hans Lepa puukool-aed keskkonnaportaalis (vaadatud 29.05.2018) Hans Lepa puukool-aed keskkonnaportaalis
AMX-30 Auf1

AMX-30 Auf1 on Prantsusmaal toodetud liikurhaubits. Mudelit hakati arendama 1970. aastatel ja esimene valmis masin võeti kasutusele 1977. aastal. AMX-10RC
Eesti NSV Kartuli- ja Juurviljakasvatuse Ühistute Liit

Eesti NSV Kartuli- ja Juurviljakasvatuse Ühistute Liit oli Eesti NSV kartuli- ja juurviljakasvatusega tegelevaid organisatsioone ühendav katusorganisatsioon. Liidu ajalugu ulatub aastasse 1920, kui asutati Eesti Kartuliühingute Liit. Kartuliühingute Liidu peaülesanne oli hallata piiritusvabrikuid ning osta kokku ja säilitada söögikartulit ja aedvilja. 1945 nimetati Kartuliühingute Liit ümber Eesti NSV Kartuli- ja Juurviljakasvatuse Ühistute Liiduks. 1946 liideti see liit Põllumajandusliku Ühistegevuse Keskliiduga. Sissekanne Rahvusarhiivi infosüsteemis: Eesti NSV Kartuli- ja Juurviljakasvatuse Ühistute Liit(vaadatud 29.05.2018)
Starõi Sambir

Starõi Sambir (ukraina keeles Старий Самбір; poola keeles Stary Sambor) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli linn Starõi Sambiri rajooni keskus. Starõi Sambir asub Dnestri jõe ääres, Sambirist 17 km edela pool. Linna läbib Sambiri–Tšopi raudteeliin. Kroonikates on Sambiri-nimelist asulat esmamainitud 1071. aastal. 1241. aastal vallutasid ja hävitasid mongolid Sambiri. Ellujäänud Sambiri elanikud asusid elama Pogonitši külla. Pogonitši uueks nimeks sai Novõi Sambir (Новий Самбір, 'Uus Sambir') ja hiljem lihtsalt Sambir. Kui esialgne Sambir taas üles ehitati, sai see uueks nimeks Starõi Sambir (Старий Самбір, 'Vana Sambir'). Starõi Sambiri nime mainitakse ürikutes esimest korda 1301. aastal. Magdeburgi linnaõigused sai Starõi Sambir 1553. aastal. 1837. aastal toimunud maavärin hävitas Starõi Sambiri peaaegu täielikult ja linn kaotas endise tähtsuse. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Starõi Sambiri elanikest ukrainlasi 98,59%, venelasi 0,95% ja poolakaid 0,23%. Старый Самбор tochka-na-karte.ru Національний склад міст Datatowel.in.ua
Peremõšljanõ

Peremõšljanõ (ukraina keeles Перемишляни; poola keeles Przemyślany) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Peremõšljanõ rajooni keskus. Peremõšljanõ asub Lvivist umbes 43 km idakagus. Kirjalikes ürikutes mainitakse Peremõšljanõt esimest korda 1437. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1623. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks Peremõšljanõ 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. 1919–1939 oli linn Poola koosseisus. 1857. aastal rajati Peremõšljanõs mesinduskool, mille tõttu on linna vapil ja lipul kujutatud taru ja mesilasi. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Peremõšljanõ elanikest ukrainlasi 98,65%, venelasi 0,87% ja poolakaid 0,35%. Перемышляны tochka-na-karte.ru Перемышляны Мой штетл Перемышляны doroga.ua Національний склад міст Datatowel.in.ua
MX Aircraft MX2

MX2 on süsinikkiust valmistatud kahekohaline sportlennuk, mille ehitas USA Põhja-Carolina osariigi ettevõte MX Aircraft. Seda lennukit kasutavad Red Bull Air Race World Championshipi võistlejad. MX2 on loodud Giles G-202 sportlennuki põhjal. Esimene prototüüp oli modifitseeritud Giles G-202 ning selle esmalend toimusi 2002. aasta mais. Esimene MX2-tüüpi lennuk lendas esimest korda 2005. aasta mais. MX2 on süsinikkiust madala tiivaprofiiliga monoplaanlennuk, millel on terve tiiva pikkused kaldtüürid lennuki kiiremaks ja äkilisemaks juhtimiseks. MX2-l on 260-hobujõuline (194 kW) Lycoming IO-540 kuuesilindriline kolbmootor ja kolme labaga propeller. MX2 on võimeline järske pöördeid, surmasõlmi ja muid akrobaatilisi manöövreid tehes saavutama 12 G suurusi jõudusid. Lycoming O-540-l töötab õhkjahutusega kuuesilindrilise horisontaalselt paigutatud 8874 m3 kolbmootoriga, mille on valmistanud Lycoming Engines. Seda mootorit on 16 tüüpi. Lennukil on IO-540-tüüpi vabalthingav mootor, millel on karburaatori asemel kütuse sissepritsesüsteem. See mootor on kuuesilindriline versioon neljasilindrilisest mootorist Lycoming O-360. Paljudel teistel sportlennukitel on kasutusel AEIO-540-tüüpi mootor, millel on lisaks ümberpööratud õlitus, et tagada mootori parem töökindlus. Paul Jackson (2008). Jane's All the World's Aircraft 2008-2009. Coulsdon, Surrey, England: Jane's Information Group. Lycoming. 2005.
Rossija Segodnja

Rossija Segodnja (vene keeles Россия cегодня; IPA: [rɐˈsʲijə sʲɪˈvodʲnʲə] 'Venemaa täna'), ametlikult Föderaalne Riiklik Unitaarettevõte "Rahvusvaheline infoagentuur Rossija Segodnja" (Федеральное государственное унитарное предприятие «Международное информационное агентство "Россия сегодня"»; lühendatult ФГУП МИА «Россия сегодня») on Venemaa riiklik uudisteagentuur, mis on loodud Venemaa presidendi dekreediga 9. detsembrist 2013. Uudisteagentuuri ainuomanik on Venemaa riik. Vastavalt Venemaa presidendi Vladimir Putini allkirjastatud asutamisdekreedile on Rossija Segodnja ülesandeks "valgustada välismaal Venemaa Föderatsiooni riiklikku poliitikat ja ühiskondlikku elu". Rossija Segodnja loodi detsembris 2013 senise Venemaa riikliku uudisteagentuuri RIA Novosti välismaale suunatud haru ja välisauditooriumile mõeldud Venemaa riikliku raadiokanali Voice of Russia ühendamise teel. Uue agentuuri peadirektoriks sai Venemaa riikliku telekanali Rossija-1 uudistesaatejuht Dmitri Kisseljov ja peatoimetajaks alates 31. detsembrist 2013 Margarita Simonjan, kes on ka välismaale suunatud telekanalitevõrgu RT (endine Russia Today) peatoimetaja. Peadirektori nimetab ja vabastab ametist Venemaa president isiklikult. Rossija Segodnja ühendab endas vene-, inglis-, hispaania-, araabia- ja hiinakeelse raadio, internetiportaalid kümnetes keeltes, rahvusvahelised multimeedia pressikeskused. Välismaal tegutseb see alates märtsist 2014 uudisteportaalina Sputnik News, Venemaale endale suunatud Rossija Segodnja uudiseportaal kannab nime RIA Novosti. Nagu agentuuri asutamisdokumendis kirjas, tegeleb Rossija Segodnja Venemaa riikliku poliitika valgustamise ja õigustamisega. Uudisteagentuuri peetakse president Vladimir Putini hääletoruks, mis asendab senise pooliseseisva ja professionaalse uudisteteenistuse otseselt Putinile lojaalse agentuuriga. Selle eesotsas seisev Dmitri Kisseljov on tuntud oma läänevastase, Putini režiimi ülistava retoorika poolest. Указ о мерах по повышению эффективности деятельности государственных СМИ Steven Lee Myers „Without Notice, Putin Dissolves a News Agency“
Orissaare Gümnaasium

Orissaare Gümnaasium on põhi- ja keskharidust andev kool Orissaares aadressil Kuivastu maantee 29. Kooli hallataval staadionil kasvab keset jalgpalliväljakut tamm. 1951. aastani kasvas tamm staadioni kõrval. Kui 1951. aastal staadionit laiendati, jäi puu keset staadioni. Orissaare staadioni tamm valiti 2015. aastal üle 60 000 häälega Euroopa aasta puuks.  Pikemalt artiklis Piiri 8-klassiline Kool Orissaare Gümnaasiumi asutamise aastaks peetakse 1946. aastat, kui Piiri 7-klassilise Kooli juures avati 8. klass ja kool sai nimeks Muhu Keskkool. Aastatel 1950–1953 lõpetas Muhu Keskkooli neli lendu. Kui 1953. aastal moodustati Orissaare rajoon, viidi keskkool Muhust Tumala 7-klassilise Kooli ruumidesse ja kool alustas tööd Orissaare Keskkoolina. Tumalas lõpetas keskkooli viies ja kuues lend. 1955. aastal valmis Orissaares uus koolihoone ja 1. septembril 1955 koliti keskkool Orissaarde. Kuni 1960. aastani õppisid Orissaare uues koolimajas neli algklassi ja keskkool, 5.–7. klass õppis endiselt Tumalas. 1959. aastal valmis Orissaares uus internaadihoone. 1970. aastal nimetati kool Aleksei Müürisepa järgi Aleksei Müürisepa nimeliseks Orissaare Keskkooliks. 1990. aastal sai kooli nimeks Orissaare Keskkool, 1997. aastal Orissaare Gümnaasium. Merealaseid teadmisi asuti andma 1991. aastal. 2003. aastal alustas tööd 7. klassi õpilastele mõeldud jungade kool. 2006. aastal avati koolimajas admiral Johan Pitka mälestuseks büst. 2010. aastal muutus gümnaasiumis õppimine suunapõhiseks, avati reaal- ja loodussuund, humanitaar- ja sotsiaalsuund ning kutseõppesuund (võimalik valida kahe eriala vahel: merendus ja sisekaitseline eelkutseõpe). Õpilaskodus avati merepraktika õppeklass. 1946 – veebruar 1947 Kersti Õispuu aprill 1947 – 1952 Linda Murko september 1952 – 1953 Ludmilla Judina september 1952 – 1960 Vanda Jõelaid september 1960 – 1979 Heino Tiidus september 1979 – 1987 Lembit Söömer jaanuar 1988 – 1995 Evi Männik august 1995 – august 2013 Peeter Hansberg oktoober 2013 – Marjana Prii Ajalugu -2014. Orissaare Gümnaasiumi veebisait. Orissaare Keskkooli/Gümnaasiumi direktorid ja õppealajuhatajad. Orissaare Gümnaasiumi veebisait.
Hõriv

Hõriv (ukraina keeles Хирів; poola keeles Chyrów) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Sambiri rajoonis. Hõriv on raudteesõlm, asub Poola piirist umbes 12 km kaugusel. Kirjalikes allikates mainitakse Hõrivi esimest korda 1374. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1528. aastal. Aastatel 1886–1939 tegutses linnas jesuiitide kolleegium. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hõrivi elanikest ukrainlasi 96,78%, venelasi 2,18% ja poolakaid 0,67%. Хиров ukrainaincognita.com Konwikt OO. jezuitów w Chyrowie Towarzystwo Opieki Nad Zabytkami Національний склад міст Datatowel.in.ua
Antiochos XI Epiphanes

Antiochos XI Epiphanes Philadelphos (kreeka keeles Αντίοχος ΙΑ΄ ὁ Ἐπιφανής, ′jumala kehastus′ ja Φιλάδελφος ′vennaarmastaja′) (u 115/113−92 eKr) oli Seleukiidide soost kuningas (95−92 eKr). Ta oli kuningas Antiochos VIII Grypose (suri 96 eKr) ja tema abikaasa Egiptuse printsessi Tryphaena (u 141−111 eKr) poeg, ilmselt Philippos I Philadelphose kaksikvend. Pärast vanema venna Seleukos VI Epiphanese hukkumist 95. aastal eKr soovisid Antiochos ja Philippos tema surma eest oma nõole Antiochos X Eusebesele kätte maksta. Nad ületasid Amanose jõe, et rünnata viimast Antiookias. Linna all toimunud lahingus said vennad lüüa ja Antiochos uppus hobuse seljas Orontose jõge ületades. Seleukiidide riik Bevan, Edwyn Robert. The House of Seleucus. Vol. II. London: Edward Arnold, 1902. Lk 260 [1]. Antiochos XI Epiphanese biograafia