laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sahharovi kuldmedal

Sahharovi kuldmedal (vene keeles Золотая медаль имени А. Д. Сахарова) on Venemaa Teaduste Akadeemia teadusauhind väljapaistvate tööde eest tuumafüüsika, osakestefüüsika ja kosmoloogia valdkonnas. Sahharovi kuldmedali asutas 1990. aastal NSV Liidu Teaduste Akadeemia presiidium Andrei Sahharovi mälestuse jäädvustamiseks. Antakse välja iga viie aasta tagant. Medali statuudi järgi võib autasustada ka välismaa teadlasi. 1996 – Jefim Fradkin, uurimistöö eest kvantväljateooria alal 2001 – Vladmir Imšennik, uurimistöö eest hüdrodünaamika, termotuumasünteesi plasma füüsika ja supernoovade plahvatuste teooria alal 2006 – Radi Ilkajev, teoreetiliste ja eksperimentaalsete tööde eest tuuma-füüsikaliste ja hüdrodünaamiliste protsesside juhtimisel kõrge energiakontsentratsiooniga plasmas 2011 – Mihhail Šapošnikov, uurimistöö eest elektronõrkade protsesside kohta kõrgete temperatuuride juures ja Universumi barüoniasümmeetria alal 2016 – Aleksei Starobinski, uurimistöö eest varajases Universumis de Sitteri (inflatsioonilise) staadiumi teooria väljatöötamisel Золотая медаль имени А. Д. Сахарова. ras.ru
Püssirohuait

Püssirohuait on endisaegne hoone (ait), kus hoiti püssirohtu. Püssirohu hoidmiseks võidi kasutada ka mõne hoone keldrit (püssirohukelder) või spetsiaalset torni (püssirohutorn). Eesti alal olid püssirohuaidad näiteks Tallinnas (Tallinna püssirohuait), Narvas, Pärnus. "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 06.05.2019)
Tallinna püssirohuait

Tallinna püssirohuait on püssirohuait, mis asub Tallinnas aadressil Uus tänav 37. Hoone on tunnistatud kultuurimälestiseks. Hoone ehitati tõenäoliselt aastatel 1747–1749. Hoone oli vanuselt teine spetsiaalne püssirohuait Tallinnas. Ühekorruselise paekivihoone välisseinad on 1,8–2,0 m ja lame teravkaarne võlvlagi on 1,8–1,9 m paks. Võlvi lisatugedeks ja aknaavade kaitseks on kummalgi välisküljel neli tugipiilarit. Aita pääses põhjaotsast eesruumi kaudu, otstes ja külgedel olid tugipiilarite vahel valgustus- ja õhutusavad. Viimased olid põhiplaanis algselt ristikujulised, otseühendust tõkestas risti keskel asuv kiviplokk. Hoonel oli algselt madal kivikattega viilkatus, hoonet piirasid küvett ja palissaad. 1794. aastal viimased ehitati ümber, samuti lihtsustati osa külgavasid. 19. sajandi teisel poolel läks eravaldusse ja jäi laoks. Idaseina murti uus sissepääs. Hoones on hiljem tegutsenud ka muuseum ja kunstigalerii. Tallinna püssirohuait kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 06.05.2019) Tallinna püssirohuait kultuurimälestiste riiklikus registris
Jenny Siimon

Jenny Siimon (sünninimi Jenny Kossar; 6. veebruar 1905 Irvala – 3. aprill 1982 Tallinn) oli eesti laulja (metsosopran) ja laulupedagoog. 1926. aastal lõpetas Jenny Narva I Gümnaasiumi. Aastatel 1932–1934 õppis ta Tallinna Konservatooriumis Aleksander Arderi ja Aino Tamme juures laulmist. Aastatel 1936–1941 ja 1944–1948 töötas ta Estonia teatri ooperisolistina. Ta esines ka kontsertlauljana. Aastatel 1940–1976 õpetas ta konservatooriumis laulmist, 1946. aastast dotsendina. Tema õpilaste seas on olnud Teo Maiste, Mati Palm, Harald Uibo, Lehte Mark, Verner Gerretz, Liidia Panova, Enno Eesmaa, Meta Kodanipork, Georg Metssalu, Harri Vasar ja Ilmar Talvik. 1955 – Eesti NSV teeneline kunstnik Tema isa oli kooliõpetaja. Jenny Kossar abiellus 1926. aastal Teodor Siimoniga. Neil sündisid tütred Aime (1927; Aime Tampere) ja Lully (1928; Lully Mölder). Heino Pedusaar. Jenny Siimon, Tallinn: 1983. Ljudmilla Issakova. Laulukateedri õppejõudude: L. Sauli, J. Siimoni ja T. Kuusiku metoodika laulu õpetamisel, uurimisaruanne Tallinna Riiklikus Konservatooriumis, 1978. Tatjana Timofejeva. Jenny Siimoni vokaalpedagoogilise meetodi mõningaid jooni, magistritöö Eesti Muusikaakadeemias, 2000.
Tartu Maratoni Klassik

Tartu Maratoni Klassik on spordiürituste sari, mida korraldab Klubi Tartu Maraton. Selle nime all korraldatakse sarja alates 2022. aastast. Aastatel 2015–2021 kandis sari nime Tartu Maratoni Kuubik, 2000–2014 Tartu Neliküritus ja 1983–1999 Tartu Kolmiküritus. Sarja kuulusid Tartu Maraton, Tartu Sügisjooks ja Tartu Rattaralli. Sarja kuulusid Tartu Maraton, Tartu Jooksumaraton, Tartu Rattaralli ja 1998. aastal alguse saanud Tartu Rattamaraton. 2007. aastal lisati korraldatavate ürituste hulka Tartu Rulluisumaraton ja 2012 Tartu Linnamaraton. 2015. aastal uuendati sarja formaati ning sari nimetati Tartu Maratoni Kuubikuks, mis sisaldas kuut võistlust: Tartu maraton, Tartu maastikumaraton, Tartu rattaralli, Tartu rulluisumaraton, Tartu rattamaraton, Tartu linnamaraton. 2022. aasta hooajast lõpetati rulluisumaratoni korraldamine ja sari hakkas koosnema viiest üritusest. https://web.archive.org/web/20190426150243/https://www.tartumaraton.ee/et/yritused/nelikyritus/ (vaadatud 06.05.2019) Sarjast Klubi Tartu Maraton kodulehel
Eesti-Soome ühislaulupidu

Eesti-Soome (ühis)laulupidu (ka Soome-Eesti (ühis)laulupidu) oli 2000. aastal Tallinnas ja Helsingis üheaegselt toimunud Eesti ja Soome laulurühmade ühine laulupidu. Peale laulupeo toimus samal ajal Helsingis ka Eesti-Soome ühistantsupidu. Laulupeol osales kokku umbes 10 000 lauljat, sealhulgas umbes 6800 lauljat Eestist ja 3400 lauljat Soomest. Laulupeole eelnes pidulik rongkäik Tallinnas Vabaduse väljakult ja Helsingis Senati väljakult. Eesti-Soome ühistantsupidu https://www.delfi.ee/news/paevauudised/eesti/eesti-ja-soome-pidasid-uhist-laulupidu-pildid?id=480376 (vaadatud 06.05.2019)
Põlluküla

Põlluküla nime on Eestis pandud mitmele külale: Põlluküla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Põlluküla on endine küla Saare maakonnas endises Lääne-Saare vallas, tänapäeval Suur-Randvere koosseisus Põlluküla on endine küla Saare maakonnas Lümanda vallas
Konstantinos Adeneler ja teised v Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG)

Konstantinos Adeneler ja Teised v Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG) (2006) C-212/04 on Euroopa Liidu kohtulahend, milles olid täpsustatud direktiivide kaudse õigusmõju (kooskõlalise tõlgendamise) ajalised piirid. Kreeka piimaettevõtes Ellinikos Organismos Galaktosis töötas 18 inimest (proovide võtjatena, sekretäridena, tehnikutena ja veterinaaridena). 2001. aasta maist kuni 10. juulini 2002 sõlmisid nad mitu järjestikuid tähtajalisi töölepinguid, mis kestsid kaheksa kuud. Viimased tähtajalised lepingud lõppesid 2003. aastal juunist septembrini ilma seda uuendamata. Hagejad esitasid Kreeka kohtusse hagiavalduse, mille kohaselt nad palusid kohtult, et lepinguid tuleb käsitleda tähtajatu töölepingutena vastavalt tähtajaliste töölepingute raamlepingule, mis on lisatud EÜ tähtajalise töö direktiivile 1999/70/EMÜ. Kuid Kreeka ei võtnud lõplikku kuupäevaks ehk 10. juuliks 2002 aastaks direktiivi 1999/70/EMÜ üle. Kreeka kohus esitas EL kohtule mittu küsimust, kuid peamine neist oli: "Kas siseriiklik kohus peab siseriiklikku õigust tõlgendama, nii palju kui võimalik, vastavuses siseriiklikku õigusesse hilinenult üle võetud direktiiviga alates kuupäevast, mil direktiiv jõustus, või kuupäevast, mil möödus ülevõtmiseks määratud tähtaeg, millest ei oldud kinni peetud?" Vastates sellele küsimusele Euroopa Liidu Kohus ütles, et: Lisaks sellele, selles asjas Euroopa Kohus sõnastas kooskõlalise eesmärgi. Euroopa Kohtu järgi kooskõlaline tõlgendamine on mõeldud juhtudeks, kui direktiivi sättel puudub vahetu õigusmõju kas seetõttu, et asjakohane säte pole sellise mõju loomiseks piisavalt selge, täpne ja tingimusteta või seetõttu, et tegemist on ainult üksikisikute vahelise vaidlusega. Asi C-212/04, Konstantinos Adeneler ja Teised v Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG) Nõukogu direktiiv 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta
Tondirahu

Tondirahu on 1,5 hektari suurune saar (rahu) Lääne maakonnas Haapsalu linna alal Väinameres Matsalu rahvuspargis Kumari laiust põhjas ja 1 km Valgerahust lõunas. Saare suurim kõrgus on 3 m üle merepinna. Saare rannajoone pikkus on 760 meetrit. Saarel asus perioodil 1986–2010 Eesti suurim kormoranide koloonia. Nende väljaheidete tõttu kadus saare rohelus: türnpuud, pihlakad ja kibuvitsad on pleekinud ja raagu läinud. Suviti on saar kormoranide väljaheidetest valge. Võib-olla ongi saar nime saanud tontlike lindude järgi. Enne kormoranide invasiooni on Tondirahul pesitsenud kuni 700 paari hahkasid. 1990. aastal nähti seal pesitsemas alki. Esimesed kormoranid asusid Tondirahul pesitsema 1986. aastal. Suurim oli kormoranide arvukus sel saarel 2000. aastal, mil seal pesitses 2911 paari. 2011. aastal fikseerisid TÜ Mereinstituudi ihtüoloogid, et kormoranid on saare hüljanud ja asunud kaugematele saartele. Linnustiku ja taimestiku tõttu kaitstakse saart loodusreservaadina. Inimeste viibimine saarel ning 500 m laiuses veevööndis selle ümber on keelatud, välja arvatud teaduslikeks uurimistöödeks ning järelevalve- ja päästetöödeks. Kalev Rattiste (Tartu, 2011). "Aruanne Keskkonnaametile "Kormorani levik ja arvukus Eestis 2011"" (PDF). {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |Aeg= (juhend) R. Eschbaum 2004. Kormoran sööb kalamehe vaeseks. Eesti Loodus, 1: 14–17. Tiit Leito 1997. Pildikirjad Matsalust 3. Eesti Loodus, 6. Villu Lilleleht 2004. Tondi tagasitulek. Eesti Loodus, 1: 6–13. Tondirahu Eesti looduse infosüsteemis
Kundun

"Kundun" on Martin Scorsese film aastast 1997. Film kandideeris neljale Oscarile. Filmi teljeks on poisi jutt, mis järgib põhijoontes dalai-laama Tenzin Gyatso autobiograafiat "Mu maa ja mu rahvas". Tenzin Thuthob Tsarong (dalai-laama, täiskasvanuna) Gyurme Tethong (dalai-laama, kaheteistkümneaastasena) Tulku Jamyang Kunga Tenzin (dalai-laama, viieaastasena) Tenzin Yeshi Paichang (dalai-laama, kaheaastasena) Tucho Gyalpo (ema) Tenzin Topjar (Lobsang, viie- kuni kümneaastasena) Tsewang Migyur Khangsar (isa) Sonam Phuntsok (lord Chamberlain) Tsewang Jigme Tsarong (Taktra Rinpoche) Robert Lin (esimees Mao) Kundun andmekogus IMDb (inglise)
Hertsegoviina

Hertsegoviina (bosnia, horvaadi ja serbia keeles Hercegovina, kirillitsas Херцеговина) on ajalooline piirkond Balkani poolsaarel, Bosnia ja Hertsegoviina lõunapoolne osa, põhjapoolset suuremat osa kutsutakse Bosniaks. Hertsegoviina ei moodusta tänapäeval iseseisvat haldusüksust. Mõlemad ajaloolised piirkonnad, Bosnia ja Hertsegoviina, on moodustanud keskajast peale geopoliitilise terviku ja sageli kasutatakse nime Bosnia mõlema jaoks koos. Nimi Bosnia ja Hertsegoviina tuli kasutusele alles Osmanite valitsemisaja lõpus. Hertsegoviina tähendab 'hertsogi maa'. Hertsegoviina on saanud nime 15. sajandil elanud hertsogi Stjepan Vukčić Kosača järgi, kes piirkonda valitses. Hertsegoviina suurim linn ja ajalooline keskus on Mostar. Teised tähtsamad linnad on Stolac, Trebinje, Čapljina ja Ljubuški. Bosnia Medieval Fort in Blagaj (Stjepan Grad), Blagaj Tekija & Vrelo Bune sanjindumisic.com Mostar Marzito
Tallinna orienteerumisneljapäevakud

Tallinna orienteerumisneljapäevakud on peamiselt Harju maakonna eri paikades toimuvad orienteerumisvõistlused. Võistlustega seotut koordineerib Orienteerumisklubi TON. Võistlused toimuvad neljapäeviti. Esimene võistlus toimus 1964. 2019. aastal on kavas 23 orienteerumisneljapäevakut. https://www.ton.ee/2019/index.php?cal_year=2019 (vaadatud 06.05.2019) Võistlustest Orienteeriumisklubi TON kodulehel
Alvin Plantinga

Alvin Carl Plantinga (sündinud 15. novembril 1932 Ann Arboris Michiganis) on Hollandi päritolu Ameerika Ühendriikide filosoof, Notre Dame'i ülikooli emeriitprofessor. Ta on analüütiline filosoof, kelle valdkonnad on religioonifilosoofia ja loogika. Plantinga sai 1958. aastal Yale'i Ülikoolist doktorikraadi (PhD). 1955. aastal abiellus ta Kathleen De Boeriga, neil on neli last: Carl, Jane, Harry ja Ann. God and Other Minds. Ithaca: Cornell University Press. 1967. rev. ed., 1990. ISBN 0-8014-9735-3 The Nature of Necessity. Oxford: Clarendon Press. 1974. ISBN 0-19-824404-5 God, Freedom, and Evil. Grand Rapids: Eerdmans. 1974. ISBN 0-04-100040-4 Does God Have A Nature? Wisconsin: Marquette University Press. 1980. ISBN 0-87462-145-3 Faith and Rationality: Reason and Belief in God (ed. with Nicholas Wolterstorff). Notre Dame: University of Notre Dame Press. 1983. ISBN 0-268-00964-3 Warrant: the Current Debate. New York: Oxford University Press. 1993. ISBN 0-19-507861-6 (1987-1988 Gifford Lectures), online Warrant and Proper Function. Oxford: Oxford University Press. 1993. ISBN 0-19-507863-2 (1987-1988 Gifford Lectures), online Warranted Christian Belief. New York: Oxford University Press. 2000. ISBN 0-19-513192-4 online Essays in the Metaphysics of Modality (red.) Matthew Davidson. New York: Oxford University Press. 2003. ISBN 0-19-510376-9 Knowledge of God (with Michael Tooley). Oxford: Blackwell. 2008. ISBN 0-631-19364-2 Science and Religion (with Daniel Dennett). Oxford: Oxford University Press. 2010 ISBN 0-19-973842-4 Where the Conflict Really Lies: Science, Religion, and Naturalism. Oxford: Oxford University Press. 2011. ISBN 0-19-981209-8 Knowledge and Christian Belief. Grand Rapids: Eerdmans. 2015. ISBN 0802872042 eesti keeles Jakapi, Roomet (3. mai 2019). "Sissevaade Alvin Plantinga religioonifilosoofiasse". Kirik & Teoloogia (386). ISSN 2228-1975 ISSN 2228-1975. Vaadatud 6.05.2019. {{cite journal}}: kontrolli parameetri |issn= väärtust (juhend) inglise keeles "Self-profile" in Alvin Plantinga, James Tomberlin and Peter van Inwagen ed., (Dordrecht: D. Riedle Pub. Co.), 1985 Beebe, James R. (12. juuli 2005). "Logical Problem of Evil". Internet Encyclopedia of Philosophy. Vaadatud 7.05.2019. Forrest, Barbara; Gross, Paul R. (8. jaanuar 2004). Creationism's Trojan Horse. Oxford University Press. ISBN 0-19-515742-7. Mackie, J.L (1982). The Miracle of Theism: Arguments for and Against the Existence of God. Oxford University Press. ISBN 0-19-824682-X. Meister, Chad (2009). Introducing Philosophy of Religion. Routledge. ISBN 978-0-415-40327-6. Peterson, Michael; Hasker, William; Reichenbach, Bruce; Basinger, David (1991). Reason and Religious Belief. Oxford University Press. ISBN 0-19-506155-1. "Alvin Plantinga". The Gifford Lectures. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. mai 2019. Vaadatud 6. mail 2019. "Self-profile", pp. 21–22. "Self-profile", p. 14. "Introduction: Alvin Plantinga, God's Philosopher" in Alvin Plantinga; Deane-Peter Baker ed., (New York: Cambridge University Press), 2007, p. 5. "Alvin Plantinga", Well-Known Dutch-Americans at The New Netherland Institute website.
Tartu Projekt

Tartu Projekt oli Eesti arhitektuuribüroo. Büroo ajalugu ulatub aastasse 1951, kui Estonprojekti (hilisem Eesti Projekt) juurde asutati Tartu osakond. 1991 eraldus Tartu osakond Eesti Projektist ja iseseisvus. Alus pandi OÜ-le Tartu Projekt. Tartu Projekt kustutati Äriregistrist 2014. Tartu Projekt Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis (vaadatud 06.05.2019) Tartu Projekt Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis
Dylan Larkin

Dylan Larkin (sündinud 30. juulil 1996 Waterfordis Michiganis) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Detroit Red Wings. Ta on klubi meeskonna kapten. 2014. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Red Wingsi poolt 15. valikuna. Enne NHL-i karjääri algust mängis ta ühe hooaja Michigani Ülikooli meeskonnas. Red Wingsi meeskonda kuulub Larkin alates hooajast 2015–16. 2021. aasta jaanuaris sai ta Red Wingsi kapteniks. 2016. aastal osales ta NHL-i tähtede mängul. USA jäähokikoondise koosseisus on ta maailmameistrivõistlustelt võitnud kaks pronksmedalit. Dylan Larkin NHL.com lehel Dylan Larkin hockeydb.com lehel
Eesti Ehitab

Eesti Ehitab (rahvusvahelise nimega Estbuild) on Tallinnas Eesti Näituste messikeskuses igal aastal toimuv rahvusvaheline ehitusmess; ühtlasi Eesti suurim ehitusmess. Messi korraldab Eesti Näituste AS. Esimene mess toimus 1997. https://estbuild.ee/ (vaadatud 06.05.2019) Koduleht
Kiillõige

Kiillõige (inglise keeles chip carving, saksa keeles Kerbschnitt) on pinnakaunistustehnika, mille puhul luuakse kaunistatavasse pinnasse süvend täpsete poolviltu lõigetega, mis kohtuvad süvendi põhjas, nii et süvendi põhja tekib nurk. Etnograafiliste puitesemete puhul on seda nimetatud ka täkeornamendiks või täkkeornamendiks, 1927. aastal välja antud "Kunstiajaloo oskussõnastik" annab termini täkklõige. Kiillõiget on kasutatud varakeskaja loomastiilis hõbe- ja pronksehete kaunistamisel. Tehnika ilmub metallikunsti 4.–5. sajandi paiku ja levib germaani hõimude juures üle Euroopa. Kiillõiget tehti nii otse metalli (ajalooliselt varasem variant – võimalik, et metallile kanti üle tehnika, mida juba kasutati puidul) kui ka vahamudelitel, mida kasutati metallivalus. Puidutöötluses sai täkklõige populaarseks gooti kunstis ja sealt edasi hilisemas puunikerduses. Kiillõikega sarnast pinnatöötlust on kasutatud ka kiviraidkunstis ja keraamikas. Kolmnurksed täkked Puusse lõigatud rosett Vastastikku asetsevad kolmeküljelised süvendid Reljeefsed ornamendid ja loomapead sõlel on modelleeritud kiillõiget kasutades Aachenis asuva Tassilo karika ornamendid on samuti loodud kiillõiketehnikas I. Jets. Lahingu maod : Skandinaavia 9.-11. sajandi kunstistiilid Eesti arheoloogilistel leidudel. Tallinn, 2013. Lk 22 http://www.keeleveeb.ee/dict/speciality/art/dict.cgi?word=sv2830 http://eki.ee/dict/ekss/index.cgi?Q=t%C3%A4keornament Vaike Reemann. Küübid Eesti Rahva Muuseumi kogudes. - Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat, 50, 131−158. Kunstiajaloo oskussõnastik. Tartu, 1927 O Untracht. Jewelry Concepts & Technology. 2011 H. Hamerow, D. A. Hinton, S. Crawford. The Oxford Handbook of Anglo-Saxon Archaeology. Oxford University Press, 2011 http://www.thewoodcarverscabin.com/library/history-of-chip-carving/ Kiillõiketehnikas kaunistatud varakeskaja metallesemeid Commonsis Täkkeornamendiga kaunistatud puitesemeid Commonsis
Tallinna keelpillitrio

Tallinna keelpillitrio on Tallinnas tegutsev keelpilliansambel (keelpillitrio), mis on ühtlasi Rahvusooper Estonia esindusansambel. Trio asutati 2003 Eesti Vabariigi presidendi ettepanekul. President tahtis asutada Rahvusooper Estonia esindusansambli, mis esineks teatri juubelivastuvõttudel. Trio moodustavad: Kristina Kriit (viiul) Toomas Nestor (viiul) Levi-Danel Mägila (tšello). https://web.archive.org/web/20190506154904/http://www.artsplmf.ee/tallinna-keelpillitrio (vaadatud 06.05.2019) Ansamblist Plmf Arts Managementi kodulehel
Tartu rivitrummide ansambel

Tartu rivitrummide ansambel on Tartus tegutsev neidude trummiansambel. Ansamblit juhendavad Margus Kasemaa, Erki Välk, Helen Kasemaa. Ansambel on esinenud muu hulgas Tartu laulupidudel. https://web.archive.org/web/20190506160336/http://www.potartu.ee/?s=546 (vaadatud 06.05.2019) Ansambel Facebookis
Kultuskivi

Kultuskivi on kivi, mille peal või juures on sooritatud kultustalitusi. Uskumustega seotud kivirahn, millel on sellele osutav rahvapärane nimi (Ohvri-, Tohtri-, Hiie-, Maalja-, Kabeli-, Tondi-, Uku-, Kõrva-, Litrekivi) või mille pinnal leidub looduslikke või tehissüvendeid (lohke, nn jälgi). Paljude kivide kohta teatakse muistendeid. Eestis registreeritud rohkem kui 1700 kultuskivist on enamik (1300) väikeselohulised. Kultuskivi, 1. at eKr – 1. at, Peterburi tee ja Osmussaare tee vahelisel rohualal Lasnamäe linnaosas Tallinnas arh. mälestis nr 2620 Kultuskivi, 1. at eKr – 1. at, Peterburi tee ja Osmussaare tee vahelisel rohualal Lasnamäe linnaosas Tallinnas arh. mälestis nr 2621 Ohvrikivi "Ussikivi" Tõdva-Nabala kõrvalmaantee esimesel kilomeetril Saku vallas Harjumaal, arheoloogiline mälestis nr 18923 Kultuskivi, Järveküla-Jüri tee Assaku alevikus Rae vallas Harjumaal, arheoloogiline mälestis nr 18729 Kultuskivi Voka külas Toila vallas Ida-Virumaal Lohukivi Ohvrikivi Uurdekivi 18956 Kultuskivi, Harju maakond, Saue vald, Kiia küla Eesti Entsüklopeedia nr. 5, lk 202 Eesti Kultuurimälestiste register Eesti Kultuurimälestiste register Valter Lang. Baltimaade pronksi- ja rauaaeg. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus 2007, lk 67–69.
Katari pass

Katari kodaniku pass (araabia keeles: جواز السفر القطري) on passi dokument, mis on väljastatud Katari kodanikele rahvusvaheliseks reisimiseks.
Venemaa Teaduste Akadeemia Tuumauuringute Instituut

Venemaa Teaduste Akadeemia Tuumauuringute Instituut (vene keeles Институт ядерных исследований РАН) on Venemaa Teaduste Akadeemia teadusuurimisinstituut. NSV Liidu Teaduste Akadeemia Tuumauuringute Instituut loodi 1970. aastal Moskvas. 1991. aastast praegune nimi. Aastatel 1970–1986 juhtis instituuti Albert Tahvelidze, seejärel Viktor Matvejev (1987–2014). Alates 2015. aastast on direktoriks Leonid Kravtšuk. osakestefüüsika, kõrge energia füüsika, kalibratsiooniväljateooria, fundamentaalsete vastastikmõjude teooria, kosmoloogia; neutriinoastrofüüsika, neutriinoastronoomia, gammaastronoomia, gravitatsioonilainete astronoomia, kosmilise kiirguse füüsika, neutriinoteleskoopide füüsika ja tehnoloogia madala taustaga maa-alustes ja veealustes laborites; tuumafüüsika, relativistlik tuumafüüsika; kondenseerunud aine füüsika, neutronifüüsika; kiirendite füüsika ja tehnoloogia; interdistsiplinaarsed uuringud, rakenduslik tuumafüüsika, radioisotoopuuringud, tuumameditsiin, keskkonnaohutuse probleemid, infotehnoloogia eksperimentaalses ja teoreetilises füüsikas Instituudi allüksused asuvad Moskvas, Troitskis, Kabardi-Balkaarias (Baksani neutriinoobservatoorium), Baikali järve ääres (Baikali neutriinoobservatoorium); neutriinoseadmed asuvad Donetski oblastis Ukrainas ja Gran Sassos Itaalias. Instituudis on 12 osakonda ja laboratooriumit, sealhulgas kaks neutriinoobservatooriumi. Instituudis töötab umbes tuhat inimest. Instituudi koduleht
Araabia Ühendemiraatide pass

Araabia Ühendemiraatide kodaniku pass (araabia keeles: جواز السفر الإماراتي) on dokument, mis väljastatakse Araabia Ühendemiraatide (AÜE) kodanikele rahvusvahelise reisimise eesmärgil. Alates 26. märtsist 2019 on Araabia Ühendemiraatide kodanikel viisavaba või viisa saabumisel 165 riigile ja territooriumile, asetades AÜE passi 21. kohale reisimisvabaduse järgi vastavalt Henley passiindeksile.
Suurbritannia pass

Suurbritannia kodaniku passid on Suurbritannia väljastatud passid neile, kellel on mis tahes vormis Suurbritannia kodakondsus. Seega on Suurbritannia kodakondsust mitut tüüpi ja nii ka Suurbritannia passe. Suurbritannia pass on kogu maailmas kehtiv reisidokument ja tõend kodakondsuse kohta. See hõlbustab ka Suurbritannia saatkondade kogu maailma konsulaarabi või mõne teise Euroopa Liidu liikmesriigi saatkonna juurdepääsu. Passid väljastatakse kuningliku eelisõiguse alusel, mida teostab Tema Majesteedi Valitsus. Suurbritannia kodaniku passi on Suurbritannias välja andnud Tema Majesteedi passibüroo alates 2006. aastast. Suurbritannia kodanikud võivad kasutada oma passi tõendina elamisõigusest Ühendkuningriigis ja ELi kodakondsusest. Kõik Ühendkuningriigis alates 2006. aastast väljastatud passid on olnud biomeetrilised.
Soome pass

Soome kodaniku passid antakse Soome kodanikele rahvusvahelise reisimise eesmärgil. Peale Soome kodakondsuse tõendamise hõlbustavad nad välismaiste konsulaarametnike (või teiste ELi konsulaatide abistamist, kui Soome konsulaarametnik puudub). Soome passid jagavad teiste ELi riikidega standardset kujundust ja burgundi-punast kaanet. Soome kodaniku passe väljastab kohalik politsei või volitatud Soome diplomaatiline esindus välismaal. Iga Soome kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass, koos ID-kaardiga, võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides.
Auduboni maakond

Auduboni maakond (Audubon County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis. Maakonna halduskeskus on Audubon. Maakond moodustati 15. jaanuaril 1851. See sai nime loodusteadlase ja kunstniku John James Auduboni järgi. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 6119. Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga): 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. County Population Totals and Components of Change: 2010-2018 United States Census Bureau (vaadatud 3. mail 2019)