laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
System der Logik und Metaphysik

"System der Logik und Metaphysik oder Wissenschaftslehre. Lehrbuch für akademische Vorlesungen" ("Loogika ja metafüüsika süsteem ehk teadusõpetus. Õpik akadeemiliste loengute jaoks) on teos, milles Kuno Fischer esitas oma filosoofilise süsteemi. Raamatu esmatrükk ilmus 1852 Stuttgardis. Fischer oli sellal Heidelbergi ülikooli dotsent. Teises, ümbertöötatud trükis 1869 modifitseeris Fischer oma hegeliaanlikku süsteemi Kantist lähtudes. Kolmas trükk ilmus 1909. Õpik on mõeldud esmajoones õppevahendiks Fischeri loengute kuulajatele, teiseks ka tema vaatepunkti esitamiseks avalikkusele. Ühed vastased on vastu selle raamatu pealkirjale, teised selle vaatepunktile. Paljud ründavad tänapäeval loogikat ja metafüüsikat, lähtudes Ludwig Feuerbachist: "loogika olevat abstraktne mõtteheietamine, mis alavääristab inimloomust, nimelt värsket, vahetut meelelisust; metafüüsika olevat üleloomulik koletis, mis inimest ahvatleb ja tema loomuse algallikast, nimelt värskest, vahetust meelelisusest kõrvale juhib; loogika ja metafüüsika ühtsus olevat järeldus tollest inimese enesest võõrandumisest, mis algab religiooniga, lahutades mõtlemise loodusest ja juhtides seda rasketes mõistetes kaudteele: niiviisi aga liikuvat inimmõtlemine ilmselt ebaloomulikul, st mittemeelelisel ja seega paratamatult mõttetul moel." Feuerbach oli "iseseisev iseloom, keda teadlik ja kirglik vaimustus loodusekohase tõe vastu pani nördima kõikide ebatõeste ja loodusevastaste abstraktsioonide üle ning kes seda nördimust avalikult väljendas, pärast seda kui ta oli end tõestanud filosoofilise kirjanduse õpetatud tundjana ja väljapaistva andena filosoofiliste kirjanike seas. Aga inimeste iseseisvad kired on ühtlasi nende saatus ja iseloomu patoloogiline kulg – mis alal see ka ei toimiks – põlgab viimaks loogilist mõõtu, sest ta ei ohjelda end kaine kontrollimisega, vaid tormab metsikult edasi, kuni on jõudnud äärmise piirini." "Vaimustusest mõistetud looduse vastu sai pelga looduse dogma; võitlus ebatõeste mõistetega ägenes vaenuks kõigi mõistete vastu ning "abstraktsiooni" kahtlase nimetuse all põlati ka paratamatuid ja loodusekohaseid mõtteid. Selles vaenus mõtlemise kui niisuguse vastu, mis kulgeb mõistetes ja printsiipides, on Feuerbach traagiline anakronism: sajand varem oleks sellest mehest saanud naturalismi apostel, saksa Rousseau; selle sajandi pojana, mille filosoofiline areng saab aluse Kantist ja Fichtest, sai ta ainult filosoofia apostaadiks." Materialistid ja antipoodid rõõmustavad, et Feuerbach tegi filosoofiale järjekindla lõpu ning komistas nende teelt raske komistuskivi. Sellega, et Feuerbach filosoofiat eitab, ei lõpe filosoofia, vaid üks filosoof.
A Whiter Shade of Pale

"A Whiter Shade of Pale" on inglise ansambli Procol Harum debüütsingel. Singel anti välja 12. mail 1967. Singel on üks vähestest, mida on maailmas müüdud üle 10 miljoni eksemplari. Laulu autorid on Gary Brooker, Keith Reid ja Matthew Fisher. Singel jõudis plaadimüügitabelites esikohale lisaks Suurbritanniale veel ka Iirimaal, Austraalias ja Prantsusmaal. Ajakirja Rolling Stone koostatud kõigi aegade 500 parima laulu nimekirjas on laul 57. kohal. 2009. aasta seisuga oli laul viimase 75 aasta kokkuvõttes mängituim singel Ühendkuningriigi avalikes kohtades ja 2004. aastal viimase 70 aasta mängituim laul Suurbritannia ringhäälingus. 1977. aastal jagas laul koos Queeni hitiga "Bohemian Rhapsody" Suurbritannia aastate 1952–1977 parima popsingli nimetust. Laulust on teada üle tuhande salvestatud kaverversiooni.[viide?] Nii on laulust kaveri teinud näiteks Joe Cocker, Annie Lennox, Demis Roussos, Eric Clapton, Sarah Brightman, Willie Nelson, Jethro Tull, Michael Bolton, King Curtis, Percy Sledge, Fausto Papetti, Richard Clayderman, James Last, Londoni Sümfooniaorkester, The Everly Brothers, Doro, Engelbert Humperdinck, Ringo Starr, Justin Hayward, Puhdys ja Mantovani. Eesti keeles on loo pealkirjaga "Valgemast valgem" salvestanud Tõnis Mägi ja Boris Lehtlaan.
Tartu Indiefest

Tartu Indiefest oli iga-aastane muusikafestival, mis toimus Tartus aastatel 2013–2017 mai eelviimasel nädalal ning keskendus alternatiivmuusikale. Esimene festival toimus koostöös Tartu Muusikanädalaga aastal 2012. Järgmisel aastal toimus festival viiel päeval ja kahel laval. 2014. aastal toimus festival kuuel päeval ja neljal laval. Lisaks tihedale muusikaprogrammile pakuti publikule ka arutelusid ja filme. Festival toimus 18.05 kuni 20.05 2017 Festival toimus 19.05 kuni 21.05 Festival toimus 21.05 kuni 23.05. Festival toimus 19.05 kuni 24.05. Festival toimus 21.05 kuni 25.05. Koduleht
Disūq

Disūq on linn Egiptuses Kafr ash-Shaykhi kubernerkonnas.
Võhmuta mõisa kalmistu

Võhmuta mõisa kalmistu on kalmistu Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Võhmuta külas Tapa vallas Lääne-Viru maakonnas. Kalmistu rajas Võhmuta mõisa tollane omanik Peter Zoege von Manteuffel millalgi pärast 1860. aastat, sest siis omandasid Manteuffelid mõisa. Esimene matus toimus 1886. aastal, kokku on sinna teadaolevalt maetud 3 lahkunut. Mõisa südamest kalmistuni rajati lehiseallee. Ka selle kalmistu puhul on olemas legend, et keelatud armastuse pärast tegi mõisniku tütar enesetapu, keda siis ei saanud matta kihelkonnakalmistule ning seetõttu olevat mõisnik sunnitud asutama uue mõisakalmistu. Ka siin olevat mõisnik lasknud tütre hauale püstitada elusuuruses valge inglikuju. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 650 meetri kaugusele idakirde poole Hundiaugu mäele, see on rööpkülikukujuline ning selle pindala on umbes 0,17 ha. Kalmistu on jäetud maha ja rüüstatud. Sealt võib leida kaks sisselangenud hauakohta, hauatähistest on säilinud fragmente, kuid valgest inglikujust pole mingeid jälgi. Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013. Leht 61 Valdo Praust. "Võhmuta mõis (Wechmuth)". // Virumaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2005. Lk 145 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Pärandkultuuri objekt: "Zoege von Manteuffelite perekonnakalmistu" (786:HAU:002) Eesti looduse infosüsteemis Võhmuta mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
Otto Winzer

Otto Winzer (3. aprill 1902 Berliin – 3. märts 1975 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane. Otto Winzer oli pärit töölisperekonnast. Põhikooli lõpetamise järel õppis ta trükiladujaks ja töötas seejärel trükiladuja abilisena. 1919. aastal astus ta organisatsiooni Vaba Sotsialistlik Noorus ja hiljem Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Alates 1922. aastast oli Winzer juhtival kohal Kommunistlikus Noorteinternatsionaalis, 1925. aastast juhtis ta selle Viini allorganisatsiooni. Aastatel 1930–1934 tegutses ta Berliinis. 1934. aastal asus ta elama Prantsusmaale ja 1935. aastal Nõukogude Liitu, kus ta hiljem töötas raadiojaama Deutscher Volkssender toimetuses. Pärast Teise maailmasõja lõppu pöördus Otto Winzer 1945. aasta aprillis Saksamaale tagasi. Aastatel 1945–1946 oli Berliini Linnavalitsuse rahvaharidusosakonna juhataja. Alates 1947. aastast töötas ta juhtivatel ametikohtadel Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitees. 1949. aasta algul sai ta ajalehe Neues Deutschland peatoimetaja asetäitjaks. 1949. aasta oktoobrist kuni 1956. aastani oli Winzer Saksa DV presidendi Wilhelm Piecki kantseleijuhataja. 1956. aasta augustist kuni 1959. aastani oli ta Saksa DV välisministri asetäitja. Aastatel 1959–1965 oli ta välisministeeriumi riigisekretär ja Saksa DV välisministri esimene asetäitja. 24. juunist 1965 kuni 20. jaanuarini 1975 oli Otto Winzer Saksa DV välisminister. Otto-Winzer-Straße luise-berlin.de Otto Winzer : Politiker; SED Munzinger Otto Winzer ddr-wissen.de Winzer, Otto : *3.4.1902, † 3.3.1975 : Minister für Auswärtige Angelegenheiten Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur German Democratic Republic : Ministries, political parties, etc. rulers.org
Alluaudina

Alluaudina on maoperekond. Perekonda Alluaudina klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Alluaudina bellyi Mocquard, 1894 Alluaudina mocquardi Angel, 1939. Neid madusid võib kohata Madagaskaril. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Alluaudina roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 16.08.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne CoL-is Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Alluaudina seisuga 16.08.2014.
Amplorhinus

Amplorhinus on maoperekond. Perekonda Amplorhinus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Amplorhinus multimaculatus Smith, 1847. Neid madusid võib kohata Lõuna-Aafrikas, Zimbabwes ja Mosambiigis. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Amplorhinus roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 16.08.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne CoL-is Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne roomajate andmebaasis Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Amplorhinus multimaculatus seisuga 16.08.2014.
Sucre (täpsustus)

"Sucre" on mitmetähenduslik sõna: Kohad: Sucre, Boliivia põhiseaduslik pealinn Sucre osariik, Venezuela osariik Sucre departemang, Colombia departemang Sucre (Sucre departemang), linn ja vald Sucre departemangus Muu: Ecuadori sukre (hisp sucre), Ecuardori endine rahaühik
Brygophis

Brygophis on maoperekond. Perekonda Brygophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Brygophis coulangesi (Domergue, 1988) . Neid madusid võib kohata Madagaskaril. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Brygophis roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 16.08.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne CoL-is Sissekanne roomajate andmebaasis Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Brygophis coulangesi seisuga 16.08.2014.
Compsophis

Compsophis on maoperekond. Perekonda Compsophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Compsophis albiventris Mocquard, 1894 Compsophis boulengeri (Peracca, 1892) Compsophis fatsibe (Mercurio & Andreone, 2005) Compsophis infralineatus (Günther, 1882) Compsophis laphystius (Cadle, 1996) Compsophis vinckei (Domergue, 1988) Compsophis zeny (Cadle, 1996). Neid madusid võib kohata Madagaskaril. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Compsophis roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 16.08.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne CoL-is Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database'is Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Compsophis seisuga 16.08.2014.
Riikide paremusjärjestus 1992. aasta taliolümpiamängudel

Siin on loetletud 1992. aasta taliolümpiamängudel medaleid saanud riigid medalite järgi arvutatud punktisumma järjestuses. Meeste 500 meetri kiiruisutamises jagasid hollandlane ja jaapanlane 5.–6. kohta.
Kuklatagused näärmed

Kuklatagused näärmed (ka kuklatagused mürginäärmed, inglise keeles nuchal glands) on mitmete kahepaiksete ja madude nahas paiknevad juhadeta näärmed, mille sisaldised toimivad kiskjatele toksiinina. Kuklataguste näärmete areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia ja histoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti. Madude nahk on kuiv ja enamikul peaaegu näärmeteta. Mitmetel maoperekondadel, nagu Rhabdophis, Macropisthodon, Balanophis on pea piirkonnas, naha all selgmiselt, tuvastatud hulgaliselt paarilisi juhadeta kuklataguseid mürginäärmeid. Kuklataguseid näärmeid kirjeldati esmakordselt 1935. aastal Rhabdophis tigrinus 'el. Näärmete otstarve pole praegu päris selge. Uuringud näitavad, et näärmete eritised võivad pärineda madude saakloomadelt, on steroidilaadsed, ja maod kasutavad neid enesekaitsel. Rhabdophis tigrinuse näärmete histoloogiliste uuringute käigus ei tuvastatud kukla-selja näärmetel näärmerakke ja arvatakse, et toksiinina toimivad ained transporditakse näärmetesse verega. Väljapigistatud eritisest on uurijad leidnud verd, lümfi- ja pigmentrakke. Uurijate arvates ei saa kuklatagused näärmed väljutada eritisi madudel, keda peetakse vangistuses ja toidetakse kunstlikult. Deborah A. Hutchinson, Akira Mori, Alan H. Savitzky, Gordon M. Burghardt, Xiaogang Wu, Jerrold Meinwald, ja Frank C. Schroeder, Dietary sequestration of defensive steroids in nuchal glands of the Asian snake Rhabdophis tigrinus, www.pnas.org, doi10.1073pnas.0610785104, PNAS, 13. veebruar 2007, 104. köide, nr. 7, lk 2265–2270, veebiversioon (vaadatud 16.08.2014) (inglise keeles) Akira Mori, Gordon M. Burghardt, Alan H. Savitzky, Kathleen A. Roberts, Deborah A. Hutchinson, Richard C. Goris, Nuchal glands: a novel defensive system in snakes, Chemoecology, September 2012, 22. väljaanne, nr 3, lk 187-198, veebiversioon (vaadatud 24.06.2014) (inglise keeles) Herpetological Review 43(3), 2012, 497, veebiversioon (vaadatud 16.08.2014) (inglise keeles)
Ahti (suurtükipaat)

Ahti oli Eesti merejõudude Peipsi Laevastiku Divisjoni suurtükipaat. Ehitaja: Riia Lange & Pojad tehas Veeväljasurve: 140 t, Pikkus: 28,6 m Laius: 4,9 m Süvis: 1,8 m Relvastus: 2x 75 mm kahurit, 2 kuulipildujat ja kuni 60 miini Jõuallikas: 2x aurumasinat koguvõimsusega 200 hj Kiirus: 9 sõlme Meeskond: 28 meest, sellest 3 ohvitseri [1]
Uku (suurtükilaev)

Uku oli Eesti merejõudude Peipsi Laevastiku Divisjoni suurtükilaev. Ehitati laevatehases Varkauses Soome Suurvürstiriigis, tellija oli Liivimaa Aurulaevade Selts. Lasti vette oktoobris 1912, alates 21. aprillist oli sõidukõlblik, nimeks pandi Delphin. Algselt oli ta reisi-kaubalaev, tehes reise Emajõel ja Koosa järvele. Pärast Vabadussõda oli laev kasutusel riigilaevana siseveeteedel, oli meremärkide panija, vedurlaev jms. Elas üle Teise maailmasõja, ehkki oli uputatud 1941. aastal Mustvee sadamas ja 1944. aastal Tartu sadamas. 1950. aastate lõpul ehitati ümber lõbusõidulaevaks, aurumasin asendati diiselmootoriga ning nimeks sai Turist. Jäi 1960. aastate lõpul seisma Tartu sadamasse, tegutses ujuvhotellina. Alates 1978. aastast renditi erinevatele ettevõtetele (Tartu Vetelpäästejaam jt), kuid laeva eest korralikult hoolt kanda enam ei suudetud. Laeva vrakistunud kere oli aastaid poolpõlenuna Kalli järve rannavees seismas, kuid lõpuks lammutati ta 2013. aastal vanarauaks. 1913 Delphin 1919, 27. jaanuar Uku 1949 Bolševik 1959 Turist Ehitaja: Varkause tehas, Soome Suurvürstiriik Veeväljasurve: 110 t Pikkus: 20,5 m Laius: 5,2 m Süvis: 1,6 m Relvastus: üks 76 mm kahur ja üks kuulipilduja Jõuallikas: aurumasin koguvõimsusega 120 hj Kiirus: 10 sõlme Meeskond: 20 meest, sellest kaks ohvitseri Peedu Sammalsoo. "Mis saab "Ukust"?". Meremees 10/ 1992, lk 11; 11/ 1992, lk 6; 12/ 1992, lk 7; 13/ 1992, lk 7 Mati Õun, Hanno Ojalo. "35. Meremärkide panija ja suurtükilaev Uku. 1912". // 100 Eesti laeva. Varrak. Tallinn 2015. Lk 78–79
Kõu (soomuskaater)

Kõu oli Eesti merejõudude Peipsi Laevastiku Divisjoni soomuskaater. Ehitaja: USA Salem Veeväljasurve: 6,5 t, Pikkus: 9,1 m Laius: 2,47 m Süvis: 0,6 m Laeva soomus: Kuulipildujatornis oli 7 mm, masinaruumi veeliinil 5 mm Relvastus: üks kuulipilduja Jõuallikas: aurumasin koguvõimsusega 80 hj Kiirus: 11 sõlme
Maru (soomuskaater)

Maru oli Eesti merejõudude Peipsi Laevastiku Divisjoni soomuskaater. Ehituskoht: Salem, Massachusetts, USA Veeväljasurve: 6,5 t Pikkus: 9,1 m Laius: 2,47 m Süvis: 0,6 m Laeva soomus: kuulipildujatornis oli 7 mm, masinaruumi veeliinil 5 mm Relvastus: 2 kuulipildujat (üks ees ja teine taga) Jõuallikas: aurumasin koguvõimsusega 80 hj Kiirus: 11 sõlme
Idina Menzel

Idina Menzel [id'iina menz'el] (sünninimi Idina Kim Mentzel; sündinud 30. mail 1971 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide näitleja, laulja ning laulukirjutaja. Menzel sai tuntuks Maureen Johnsoni rolliga Broadway muusikalis "Rent"; sama rolli mängis ta ka 2005. aastal valminud filmiversioonis. 2004. aastal võitis ta Tony parima muusikalinäitlejanna auhinna Elphaba rolli eest Broadway muusikalis "Wicked". Menzel on tuntud ka Shelby Corcorani rolliga Fox Broadcasting Company teleseriaalis "Glee". 2013. aastal luges ta Elsa tegelaskuju teksti Disney animafilmis "Frozen" ("Lumekuninganna ja igavene talv"). Brigit Grant, "Idina Menzel: Streisand, Hamlisch and me", The Jewish Chronicle, 4. oktoober 2012 (vaadatud 16. augustil 2014). Ametlik koduleht Idina Menzel andmekogus IMDb (inglise)
Marvin Hamlisch

Marvin Frederick Hamlisch (2. juuni 1944 New York – 6. august 2012 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide helilooja ja dirigent. Ta on üks 12 inimesest, kes on võitnud nii Emmy, Grammy, Oscari kui ka Tony auhinna (kokku nn EGOT); üks 10 inimesest, kes on võitnud korraga kolm või rohkem Oscarit ning Richard Rodgersi kõrval teine inimene, kes on võitnud nii nimetatud neli auhinda kui ka Pulitzeri preemia. Samuti on Hamlisch võitnud kaks Kuldgloobust. IMDb link puudub Marvin Hamlisch andmekogus IMDb (inglise) Ametlik koduleht
Igate

Igate (vanasti Igates muiža ehk 'Igate mõis') on küla (mazciems) Lätis Limbaži piirkonnas Vidriži vallas. Esimest korda mainiti aastal 1455. Asulas asub Igate mõisa (Idsel) süda. Igates asub aastal 2010 ehitatud palvemaja, mis on esimene oikumeeniline palvemaja Lätis. Küla lähistel asub koorijuhi Emilis Melngailise memoriaalmuuseum. Külas asub Igate bussipeatus. Igate asub valla põhjaosas. Küla jääb osaliselt Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealale. Looduskaitse all on Igate vaher, Igate pärn ja Igate tammed. Aastal 2013 oli külas 32 elanikku. Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Igate mõis

Igate mõis (Igates muiža) on endine mõis Lätis Limbaži piirkonnas Vidriži vallas Igates. Saksa keeles Idsel. Igate mõisa on esmamainitud aastal kui Vietinghoffide valdust, mis kuulus Borchidele. Aastal 1466 on loetletud Turaida foogtidele kuulunud Igate lääni kasutajaid, nende seas ka Borche. Aastal 1512 pärandas Jurgen Lode mõisa Rosenitele. 1631–1845 kuulus mõis Mengdenitele, seejärel Campenhausenitele. Aastast 1880 kuulus mõis Pistohlkorsidele. Mõisa peahoone lasid rajada Pistohlkorsid, see pärineb 1880. aastatest. Aastast 1934 asus hoones internaat, aastast 1940 aga lastekodu. Aastast 1972 kuulus põllumajandusministeeriumile, aastast 1996 aga riiklikule kinnisvaraagentuurile. Mõisakompleks pärineb XVIII sajandi lõpust ja XIX sajandist ning jaguneb kaheks osaks. Ühes pooles on majandushooned nagu laut, ait ja mõisavalitseja maja. Teise poole juurde kuulub lisaks peahoonele veel teenijate maja ja XIX sajandi alguses rajatud park tiikide ning vesiveskiga. Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles) Mõisa koduleht
Mie prefektuur

Mie prefektuur on Jaapani prefektuur Honshū saare keskosas Vaikse ookeani rannikul. Asub Kinki regioonis. Mie prefektuur on valdavalt mägine. Põhjaosas on Suzuka mäestik, lõunas Kii mäestik. Suuremad jõed on Miya ja Kushida jõgi. 64,8% pindalast katab mets. Mie prefektuuri tunnuslind on mustjalg-tüll (Charadrius alexandrinus), tunnuspuu on krüptomeeria (Cryptomeria japonica) ja tunnuslill iiris (Iris ensata). Mie prefektuur on jaotatud 29 omavalitsusüksuseks, millest 14 on linnad (市 shi). Iga Inabe Ise Kameyama Kumano Kuwana Matsusaka Nabari Owase Shima Suzuka Toba Tsu Yokkaichi Ueno loss Ise tempel 三重県｜統計データライブラリ：人口・世帯の動き, vaadatud 2.11.2020. Mie prefektuuri koduleht
Novoaidar

Novoaidar on alev Ukrainas Luhanski oblastis, Novoaidari rajooni keskus. Aidari jõe kallastel asuv Novoaidar asutati 1685. aastal, alev alates 1957. aastast. 2011. aasta 1. jaanuaril elas asulas 8622 inimest, asustustihedus 746 inimest ruutkilomeetri kohta. "Державний комітет статистики України. Чисельність наявного населення України на 1 січня 2011 року, Київ-2011 (doc)". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. oktoober 2012. Vaadatud 16. augustil 2014. 16. august 2014. На Луганщине снесли еще одного Ленина [Luhanskimaal võeti maha veel üks Lenin]
Siegfried Böhm

Siegfried Böhm (20. august 1928 Plauen – 4. mai 1980 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane. Põhikooli lõpetamise järel õppis Siegfried Böhm kaubandust. 1947. aastal astus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu, 1948. aastal Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1948–1953 oli Böhm Saksa Vaba Noorsoo Liidu funktsionäär. Aastatel 1953–1954 töötas ta Espenhaini pruunsöeelektrijaamas, 1954–1958 õppis Böhm Leipzigi Karl Marxi Ülikoolis. 1959. aastast töötas ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee planeerimise ja rahanduse töörühmas, 1963. aastast selle juhatajana. Alates 12. detsembrist 1966 kuni 4. maini 1980 oli Siegfried Böhm Saksa DV rahandusminister. 4. mail 1980 leidis Böhmi poeg Siegfried Böhmi ja ta naise nende magamistoast mahalastutena. Ametliku versiooni kohaselt olevat Böhm tahtnud oma perekonna maha jätta. Armukadedushoos olevat naine lasknud maha Siegfried Böhmi ja seejärel ka enda. Avalikkusele teatati, et tegemist oli traagilise õnnetusjuhtumiga. Böhmi perekond ei uskunud ametlikku versiooni. 2003. aastal teatas Saksamaa Liiduprokuratuur, et on asunud uurima Böhmi surma asjaolusid, kuna tegemist võis olla Stasi korraldatud salamõrvaga. Böhm olevat kritiseerinud Saksa DV juhtkonna poliitikat, mistõttu teda peeti julgeolekuriskiks ning ta otsustati likvideerida. Siegfried Böhm Web Lexikon German Democratic Republic. Ministries, political parties, etc. rulers.org Bundesanwaltschaft untersucht den Tod des DDR-Finanzministers Siegfried Böhm. Wurde auch er ein Opfer der Mörder? Der Alters-Sitz des Stasi-Killers Berliner Kurier, 27. september 2003 Andreas Förster. Bundesanwaltschaft ermittelt im Fall Siegfried Böhm / SED-Politiker war 1980 erschossen worden DDR-Killerkommando soll Minister getötet haben Berliner Zeitung, 27. september 2003
Allveelaevade Divisjon

Allveelaevade Divisjon oli Eesti merejõudude üksus aastail 1940. Divisjon moodustati 1. aprillil 1940. Divisjoni ülemaks määrati kaptenmajor Ferdinand Schmiedehelm. Allveelaevade Divisjoni emalaevaks sai vahilaev Pikker. Divisjoni kuulus kolm laeva: allveelaev Kalev, allveelaev Lembit ja vahilaev Pikker. Allveelaev Kalev Allveelaev Lembit Lennusadamas (2008) vahilaev Pikker
Kārļi

Kārļi (vanasti ka Kārļu muiža) on küla (vidējciems) Lätis Cēsise piirkonnas Drabeši vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda. Küla asub valla keskosas merepinnast 130 meetri kõrgusel Amata jõe kaldal. Kārļi jääb valla keskusest Ausmasest 5 ja Riiast 78 kilomeetri kaugusele. Asula jääb Gauja rahvusparki. Jõe kallastel on mitu liivakivipaljandit, sealhulgas looduskaitsealused Dambji pank ja Pruun koobas (Bruņa ala). Külas asuvas tamm kõrgusega 24 ja ümbermõõduga 5,13 m ning kuusk tamm kõrgusega 31 ja ümbermõõduga 3 m on looduskaitse all. Asulas asub Kārļi mõisa (Karlsruhe) süda. Nõukogude perioodil rajati selle juurde puukool ja kalakasvatus. Külas asub Kārļi bussipeatus. Aastal 2015 oli külas 92 elanikku, aastal 2019 oli elanikke 76. Kārļi võõrastemaja Läti Ruumiandmete Agentuur Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze