laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Industrial rock

Industrial rock on muusikastiil, mis ühendab endas industriaalmuusika ja rokkmuusika. Stiil sai alguse 1970. aastatel. Industrial rock sai 1980. aastatel tähelepanu selliste artistidega nagu Killing Joke ja Swans. Stiil kogus laialdasemat populaarsust 1990. aastatel selliste ansamblitega nagu Nine Inch Nails ja Marilyn Manson, kelle albumid on saavutanud plaatinaplaadi staatuse.
Jemma Reekie

Jemma Reekie (sündinud 6. märtsil 1998 Beithis) on Suurbritannia jooksja, kelle põhiala on 800 meetri jooks. Ta võitis 2017. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel Grossetos 1500 meetri jooksus kuldmedali. 2019. aasta U23 Euroopa meistrivõistlustel Gävles võitis ta kuldmedali nii 800 kui ka 1500 meetri jooksus. 2021. aastal toimunud olümpiamängudel Tokyos sai Reekie 800 meetri jooksus isikliku rekordiga 1.56,90 neljanda koha, kaotades pronksmedali võitnud Raevyn Rogersile 9 sajandiksekundiga. 2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis sai ta 800 meetri jooksus ajaga 2.00,31 viienda koha. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis sai Reekie 800 meetri jooksus viienda koha ajaga 1.57,72. 2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis ta 800 meetri jooksus Tsige Duguma järel hõbemedali. Tavarada Lühirada Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit Jemma Reekie Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Pannonhalma

Pannonhalma (kuni 1965. aastani Győrszentmárton, saksa keeles Martinsberg, slovaki keeles Rábsky Svätý Martin) on linn Ungaris Győr-Moson-Soproni komitaadis, Pannonhalma kreisi halduskeskus. Pannonhalma benediktlaste peaklooster ja selle looduskeskkond kuulub alates 1996. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse. Pannonhalma on Pannonhalma veinipiirkonna keskus. Pannonhalma asub komitaadikeskusest Győrist ligikaudu 17 km lõunakagus ja Slovakkia piirist 21 km kaugusel. Linna läbib Győr–Veszprémi raudteeliin. Ungari suurvürst Géza kutsus benediktlased piirkonda 996. aastal. Ungari kuningas István I Püha asutas Pannonhalma kloostri 1002. aastal. 1241. aastal suutis klooster edukalt tõrjuda mongolite rünnakut. 1452. aastal on Győrszentmártonit ürikutes nimetatud turulinnaks (oppidum). Alates 1532. aastast rüüstasid türklased asulat mitmel korral. Türgi ikke ajal pidid mungad kloostrist korduvalt põgenema. Klooster taastati 1640. aastatel. Saksa-Rooma keiser ja Austria ertshertsog Joseph II sulges kloostri 1786. aastal, kuid 1802. aastal lubati klooster taasavada. 19. sajandil arenes Győrszentmárton kiiresti. 1965. aastal võttis Győrszentmárton nimeks Pannonhalma. Pannonhalma sai linnaõigused 2000. aastal. Engen, Saksamaa Dolné Saliby, Slovakkia Pécsvárad, Ungari Muri, Šveits Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Millenary Benedictine Abbey of Pannonhalma and its Natural Environment UNESCO. World Heritage Convention. Vaadatud 26. mail 2024 Dániel Ercsey: Pannonhalmi borvidék Magyar Bor. vaadatud 26. mail 2024 Lili Zemplényi: Pannonhalma, the Thousand-Year-Old Abbey Hungarian Conservative, 20. oktoober 2022. Vaadatud 26. mail 2024 Városunk története Pannonhalma. Vaadatud 26. mail 2024 Kronológia Várossá nyilvánítás. Vaadatud 26. mail 2024
Salaami

Salaami on algselt Itaaliast pärinev vorst, mille nimetus viitab vorsti valmistamisel kasutatud soolale. Maailmas tuntakse arvutul hulgal salaamisorte, Itaalia salaami kõrval on tuntud näiteks ka Ungari salaami. Salaami valmistamisel kasutatakse erinevaid lihasorte, mis hakitakse, maitsestatakse (õige salaami sisaldab küüslauku) ja topitakse soolde või tänapäeval kunstkesta. Kas looduslikult või tänapäeval kultuurina sisaldab kasutatud hakklihasegu baktereid, mille toimel lihamass käärib ning omandab spetsiifilise lõhna ja maitse. Seejärel vorst kuivatatakse, mille käigus ta võib kattuda söödava valge hallituskorraga. Salaami võib jahedas õhurikkas kohas väga kaua säilida. Algupärane Itaalia salaami sisaldab kindlasti ka hobuse- või eesliliha.
Emigrate

Emigrate on 2005. aastal Rammsteini kitarristi Richard Kruspe poolt kõrvalprojektina loodud industrial metal'i ansambel. Nad on välja andnud neli stuudioalbumit. "Emigrate" (2007) "Silent So Long" (2014) "A Million Degrees" (2018) "The Persistence of Memory" (2021) "My World" (2007) "New York City" (2007) "Temptation" (2008) "Eat You Alive" (2014) "1234" (2018) "You Are So Beautiful" (2018) "War" (2019) "Freeze My Mind" (2021) "You Can't Run Away" (2021) "Always On My Mind" (2021)
Annabel (singel)

"Annabel" on ansambli Mr. Lawrence laul ja singel. See on Mr. Lawrence'i üks tuntumaid lugusid. Muusika ja sõnade autor on Mihkel Raud. Laul salvestati Stockholmis EMI Studios 1994. aastal ja see ilmus 1995. aastal albumil "Swing". Laul ilmus 1996. aastal ka singlina. 2021. aastal ilmus laulust uus versioon. "Annabel" "Desperado" "When The Waves Come"
Digitaalne valikkutsung

Digitaalne valikkutsung (Digital Selective Calling, DSC) on standard ettemääratud digitaalsete sõnumite edastamiseks keskmise sagedusega (MF), kõrgsagedusliku (HF) ja väga kõrge sagedusega (VHF) mereraadiosüsteemide kaudu. See on ülemaailmse merehäda ja -ohutuse süsteemi (GMDSS) põhiosa. DSC töötati välja häälkõne asendamiseks vanemates protseduurides. Kuna DSC-signaal kasutab stabiilset kitsa ribalaiusega signaali ja vastuvõtjal puudub mürasummutamine, on selle leviala veidi pikem kui analoogsignaalidel ja oluliselt kiirem. DSC-saatjad on programmeeritud kasutama laeva liikuva mereside raadiosaatja tunnuskoodi (MMSI) ja võivad olla ühendatud laeva globaalse positsioneerimissüsteemiga, mis võimaldab seadmel teada, kes see on, mis kell on ja kus see on. See võimaldab vajadusel mõne sekundiga saata hädasignaali. "GMDSS The Benefts of Digital Selective Calling" (PDF). GOV.uk. Vaadatud 26. mail 2024.
Adam Asnyk

Adam Prot Asnyk (11. september 1838 Kalisz – 2. august 1897 Kraków) oli poola luuletaja, näitekirjanik, esseist ja publitsist. Adam Asnyk oli pärit šlahta hulgast. Ta isa oli võtnud osa Novembriülestõusust. 1849. aastal asus ta õppima Kaliszi Kõrgemasse Reaalkooli, mille ta lõpetas 1853. aastal. Kuna ta oli edasiõppimiseks veel liiga noor, jäi ta koju ja õppis keeli. 1856. aastal astus ta isa soovil Varssavi lähedale asuvasse Marymonti Maamajanduse ja Metsanduse Instituuti. Pärast mõnekuulist õppimist katkestas ta õpingud ja pöördus tagasi koju. Aastatel 1857–1859 õppis ta Varssavi Meditsiini ja Kirurgia Akadeemias, 1859–1860 Breslau Ülikoolis, 1861. aastal Pariisis ja 1861–1862 Heidelbergi ülikoolis. Aastatel 1863–1864 võttis ta osa põrandaalusest tegevusest ja Jaanuariülestõusust. 1864–1867 elas ta välismaal eksiilis, omandades 1866. aastal Heidelbergi ülikoolis doktorikraadi. 1867. aastal asus Asnyk elama Austria-Ungari võimu alla kuulunud Lwówi (tol ajal Lemberg). Alates 1870. aastast elas ta Krakówis. 1882. aasta jaanuaris sai temast Krakowi päevalehe Reforma väljaandja, mis sama aasta novembris nimetati ümber Nowa Reformaks, mille peatoimetaja oli Asnyk 1889. aasta detsembrist kuni 1895. aasta jaanuarini. 1884. aastast oli ta Krakówi linnanõunik. 1889. aastal valiti ta Galiitsia seimi liikmeks. 1890. aastal osales ta Adam Mickiewiczi põrmu toomisel Pariisist kodumaale. Asnyk oli üks Krakówi Rahvakooli Seltsi organisaatoreid (1882). Ta reisis palju mitmel pool Euroopas. 1894. aastal külastas ta Indiat ja Tseilonit. Luuletajana debüteeris Adam Asnyk 1864. aastal. Oma eluajal peeti Asnyki positivistliku ajastu suurimaks poeediks, kuigi kirjandusloolased liigitasid ta sageli romantikute teise põlvkonna hulka. Temalt ilmus neli kogumikku luuletusi pealkirjaga "Poezje" (1869, 1872, 1880, 1894). Sonetikogumik "Nad głębiami" ("Sügavuste kohal") ilmus kahes osas 1883. ja 1894. aastal. Janina Chwilczyńska: Kalisz w życiu i twórczości Adama Asnyka Stowarzyszenie Asnykowców. Vaadatud 27. mail 2024 Adam ASNYK Wirtualna Biblioteka Literatury Polskiej. Vaadatud 27. mail 2024 Adam Asnyk Culture.pl Vaadatud 27. mail 2024
Daniel Roberts

Daniel Ellis Roberts (sündinud 13. novembril 1997 Atlantas) on Ameerika Ühendriikide tõkkejooksja. Ta võitis 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis 110 meetri tõkkejooksus Grant Holloway ja Hansle Parchmenti järel pronksmedali ajaga 13,09. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis võitis Roberts Grant Holloway järel hõbemedali ajaga 13,09. Daniel Roberts Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Asparhernes

Asparhernes (Tetragonolobus) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond. Tetragonolobus maritimus – niidu-asparhernes Asparhernes andmebaasis eElurikkus
Suur rusujuur

Suur rusujuur (Lithospermum officinale) on kareleheliste sugukonda arvatud taimeliik. Suur rusujuur andmebaasis eElurikkus
Zsámbék

Zsámbék (saksa keeles Schambeck) on linn Ungaris Pesti komitaadis Budakeszi kreisis. Zsámbék asub kreisikeskusest Budakeszist umbes 16 km ja Budapesti kesklinnast ligikaudu 25 km läänes. Zsámbék kõrvalt läheb mööda kiirtee M1. Zsámbéki kirik oli olemas juba 1050. aastatel. Kuningas Béla III kinkis Zsámbéki ja selle ümbruse rüütel Aynardile, kes tuli sinna 1186. aastal koos oma naise, Prantsuse kuninga õe Marguerite Capetiga. 1220. aasta paiku ehitas see perekond endise kiriku kohale hilisromaani ja gooti stiilis kolmelöövilise basiilika. Kiriku kõrvale ehitati premonstraatide klooster. Turulinnaks sai Zsámbék 1467. aastal. Aastatel 1541–1686 oli Zsámbék Türgi võimu all ja tühjenes inimestest. Türklaste valitsemise ajal said kirik ja klooster lahingutes kannatada. 1689. aastal ostis Zichy perekond asula ja ehitas 1710. aastatel hävinud lossi kohale varabarokse lossi. 18. sajandi alguses saabus piirkonda saksa asunikke. Zsámbéki premonstraatide kloostri kirik sai 1763. aastal maavärinas tugevasti kannatada, seda ei taastatud ja kirik jäigi varemetesse. 1946. aastal saadeti enamus Zsámbéki saksa rahvusest elanikest riigist välja. Linnaõigused sai Zsámbék 1. juulil 2009. Wettenberg, Saksamaa Petreni, Rumeenia Sânpaul, Rumeenia Orășeni, Rumeenia Rareș, Rumeenia Miglianico, Itaalia Zawiercie, Poola Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Várostörténet Zsámbék Város Önkormányzata. Vaadatud 27. mail 2024
Tótkomlós

Tótkomlós (slovaki keeles Slovenský Komlóš) on linn Ungaris Békési komitaadis Orosháza kreisis. Tótkomlós asub Rumeenia piirist 15 km kaugusel, kreisikeskusest Orosházast umbes 18 km lõunas ja komitaadikeskusest Békéscsabast ligikaudu 40 km edelas. Türgi ikke ajal jäi senine Nagy-Komlósi küla tühjaks. 1746. aastal alustati piirkonna asustamist slovakkidega. Umbes sada aastat elasid Tótkomlósis peaaegu ainult slovakid. Külakoolis mindi ungarikeelsele õppele üle 1850. aastatel. 19. sajandi lõpul elavnes külas kultuurielu, moodustati lugemisringe. Slovakkia-Ungari rahvastikuvahetuse käigus lahkus külast aastatel 1946–1948 Tšehhoslovakkiasse 3254 slovaki rahvusest inimest. Tótkomlós sai linnaõigused 1. novembril 1993. Brețcu, Rumeenia Nové Zámky, Slovakkia Galanta, Slovakkia Jelšava, Slovakkia Nădlac, Rumeenia Neunkirchen am Brand, Saksamaa Zvolen, Slovakkia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Településtörténet Tótkomlós város hivatalos honlapja. Vaadatud 27. mail 2024
Gustav Talmar

Gustav Talmar (sündinud 21. oktoobril 2005 Tallinnas) on eesti muusik ja koorijuht. Talmar on õppinud Tallinna Muusikakeskkoolis Ira Flossi klaveriklassis. Lisaks klaverile on ta õppinud metsasarve (Vigo Uusmäe juhendamisel). 2024. aasta seisuga õpib ta dirigent Hirvo Surva käe all Tallinna Muusika- ja Balletikoolis koorijuhtimist. Gustav Talmar juhatab MUBA noormeestekoori. 2024. aasta kevadel saavutas ta selle kooriga koolidevahelisel noorte koorijuhtide konkursil esikoha. Ta on ka segakoori K.O.O.R kaasdirigent; seda koori juhatas ta näiteks veebruaris 2024 toimunud Eesti Vabariigi 106. aastapäevale pühendatud kontsert-lavastuses "Inimesed sõdurisinelis – mõeldes Ukrainale". Gustav Talmar on hääleliigilt bass. Ta on laulnud Estonia poistekooris (sh solistina), noorte segakooris Vox Populi, kammerkooris Voces Tallinn, segakooris K.O.O.R. ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Projektmeeskooris, aga ka kammerlikes ansamblites (nt duetti Eesti Kooriühingu esindusüritusel jm). Gustav Talmari isa on koorijuht Raul Talmar. Parim noor instrumentalist 2017. Ajakiri Muusika, nr 5, mai 2017. Meie õpilased koorijuhtide konkursil Heino Elleri Muusikakooli koduleht. 02.04.2024. Uudised Segakoori K.O.O.R koduleht. Vaadatud 16.07.2024. Kooskõla. Inimesed sõdurisinelis - mõeldes Ukrainale Tallinna Filharmoonia koduleht. Vaadatud 16.07.2024. Kooriteisipäev 10. juulil: Eesti juurtega, värske ja uus – 8 uudisteost ERR Klassikaraadio, 10.07.2018. Kontserdisaalis. Andres Lemba – Missa meeskoorile, poistekoorile ja orelile (2011–2015) ERR Klassikaraadio, 18.06.2020. Koorist Segakoori Vox Populi koduleht. Vaadatud 16.07.2024. Tuhande sümfoonia – Mahleri kaheksas Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri koduleht. 08.09.2023. Uudised Segakoori K.O.O.R. koduleht. Vaadatud 16.07.2024. Kooridirigeerimise avalik bakalaureuseeksam EMTA Kontserdi- ja Teatrimaja koduleht. 10.04.2023. Eesti Kooriühingu aastapreemiate gala 2020 Eesti Kooriühingu aastaraamat. 2019.
Europapa: Greatest Hits

"Europapa: Greatest Hits" on Hollandi muusiku Joost Klein'i EP, mis ilmus 2024. aasta aprillis. "Europapa" – 2:40 "Europapa (Official Remix)" – 1:49 "Europapa (Used Remix)" – 2:27 "Europapa (DJ Paul Elstak Remix)" – 3:01 "Europapa (Sped Up)" – 2:03 "Europapa (Ringtone)" – 0:57
Cyprian Kamil Norwid

Cyprian Kamil Norwid (täisnimega Cyprian Ksawery Gerard Walenty Norwid; 24. september 1821 Laskowo-Głuchy – 23. mai 1883 Pariis) oli poola luuletaja, proosakirjanik, näitekirjanik ja kunstnik. Cyprian Kamil Norwid oli pärit aadliperekonnast. Ta kaotas ema nelja-aastaselt ja seejärel tegeles tema kasvatamisega vanaema Anna Hilaria Sobieska. 1835. aastal suri ta isa Jan Norwid. 1837. aastal jättis Norwid gümnaasiumi pooleli ja asus õppima erakunstikooli. 1842. aastal lahkus ta Poolast ja ei pöördunud enam kunagi kodumaale tagasi. Esialgu jätkas ta Dresdenis ja Itaalias kunstiõpinguid. 1849–1852 elas ta Pariisis. 1853. aasta veebruaris asus ta elama Ameerika Ühendriikidesse New Yorki, kuid pöördus sealt 1854. aasta aprillis Euroopasse tagasi. Alates 1854. aastast elas Norwid jälle Pariisis. Ta elas vaesuses, tema tervis halvenes ja ta hakkas kurdiks jääma. Alates 1877. aastast elas ta Püha Kasimiri Varjupaigas (Œuvre de Saint Casimir). Norwidi poeetiline debüüt tõi talle esialgu kirjanduskriitikute tunnustuse. Peagi aga selgus, et tema loomingul pole palju ühist romantikute teise põlvkonna poeetikaga. Tema vaated ei sobinud poola romantismi programmi ega ka emigrantlike ringkondade vaadetega. Teda on peetud ka modernismi eelkäijaks poola kirjanduses. 1840. aastal avaldas ta ajakirjas Pismiennictwo Krajowe anonüümselt oma esimese poeemi "Moj ostatni sonnet" ("Minu viimane sonett"). 1862. aastal ilmus Leipzigis Norwidi loomingu kogumik "Poezje", mis sisaldas luuletusi, proosat ja kirjutisi kunstist. Luulekogu "Vade-mecum" oleks pidanud ilmuma 1866. aastal, kuid tegelikult ilmus alles pärast poeedi surma. Ta kirjutas ka novelle ja näidendeid. Suurem osa Norwidi teostest ei ilmunud tema eluajal. Norwidi surma järel langes ta looming unustusse. 20. sajandi algul tõid ta teosed laiema avalikkuse ette Noor-Poola liikmed eesotsas Zenon Przesmyckiga. Norwidi täielikud kogutud teosed üheteistkümnes köites ilmusid alles aastatel 1971–1976. Cyprian Kamil Norwid Narodowe Centrum Kultury, 17. mai 2021. Vaadatud 27. mail 2024 Norwid. Biography Google Arts&Culture. Vaadatud 27. mail 2024 197 lat temu urodził się Cyprian Kamil Norwid : skan aktu chrztu i aktu zgonu More Maiorum, 24. september 2015. Vaadatud 27. mail 2024 Cyprian Kamil Norwid Poems My poetic Side. Vaadatud 27. mail 2024 Cyprian Kamil Norwid Culture.pl. Vaadatud 27. mail 2024 Norwid Cyprian Kamil Encyklopedia PWN. Vaadatud 27. mail 2024 Jaroslaw K. Radomski: Cyprian Kamil Norwid ‒ the harsh life of a genius writer Am-Pol Eagle, 29. september 2014. Vaadatud 27. mail 2024 Twórczość Norwida odkrył dopiero Zenon Przesmycki Gazeta Prawna, 22. mai 2018. Vaadatud 27. mail 2024
2024. aasta Enga maalihe

2024. aasta Enga maalihe oli 2024. aasta 24. mail Paapua Uus-Guinea Enga provintsis toimunud maalihe. "Death toll in Papua New Guinea climbs to 2,000". The Street Journal. 27. mai 2024. Vaadatud 27. mail 2024. "Mulitaka landslide: Total number of people missing yet to be confirmed". Papua New Guinea Post-Courier. 26. mai 2024. Originaali arhiivikoopia seisuga 26. mai 2024. Vaadatud 26. mail 2024. "PNG landslide: Couple pulled alive from rubble as 690 feared dead". asiapacificreport.nz. 27. mai 2024. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. mai 2024. Vaadatud 27. mail 2024. "ÜRO hinnangul hukkus Paapua Uus-Guinea maalihkes üle 670 inimese". err.ee. ERR. 26. mai 2024. Vaadatud 27. mail 2024.
Paolo Cognetti

Paolo Cognetti (sündinud 27. jaanuaril 1978 Milanos) on itaalia kirjanik ja dokumentaalfilmide looja. Ta alustas Milano ülikoolis matemaatikaõpinguid, kuid läks seejärel üle Milano filmiakadeemiasse Civica Scuola di Cinema "Luchino Visconti", mille lõpetas aastal 1999. Ta on aktiivne ka kirjanikuna. Ülemaailmse kuulsuse saavutas ta aastal 2016 romaaniga "Le otto montagne." Raamat ilmus aastal 2017 ka eesti keeles, pealkirja all "Kaheksa mäge", tõlkijaks Kaidi Saavan. Aastal 2021 ilmus raamat "La felicità del lupo", mis ilmus aastal 2024 pealkirja all "Hundi õnn", tõlkijaks Paul Raud. 2017 Prix Médicis étrangeri laureaat
Leyanis Pérez

Leyanis Pérez Hernández (sündinud 10. jaanuaril 2002 Pinar del Ríos) on Kuuba kolmikhüppaja. Ta hüppas 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is finaalis isikliku rekordi 14.70 sa sai neljanda koha. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapest's võitis ta tulemusega 14.96 Yulimar Rojase ja Marõna Behh-Romantšuki järel pronksmedali. 2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis Pérez Thea LaFondi järel hõbemedali tulemusega 14.90. Péreze isiklik rekord on 2023. aastal San Salvadoris hüpatud 14.98. Leyanis Péreze kaksikõde on käsipallur Lidianis Pérez. Leyanis Pérez Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Frýdek-Místek

Frýdek-Místek (saksa keeles Friedeck-Mistek) on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas, Frýdek-Místeki ringkonna keskus. Asub Ostravice jõe ääres Morávka suudme juures. Linn loodi 1. jaanuaril 1943 kahe linna, Ostravice idakaldal asuva Místeki (esmamainitud 1434. aastal) ja läänekaldal asuva Frýdeki (esmamainitud 1267. aastal) liitmisel. 2023. aasta alguses oli linnas 54 188 elanikku. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. http://www.frydek-mistek.cz/
Proliferodiscus

Proliferodiscus on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond. Proliferodiscus tricolor Proliferodiscus andmebaasis eElurikkus.
Urmas Lips

Urmas Lips (sündinud 22. augustil 1960 Viljandis) on eesti mereteadlane. Urmas Lips lõpetas Nõo Keskkooli füüsikaklassi 1978, Leningradi Hüdrometeoroloogiainstituudi okeanoloogia erialal 1983 ja NSV Liidu Teaduste Akadeemia P. Širšovi nimelise Okeanoloogiainstituudi aspirantuuri 1987; füüsika-matemaatikakandidaat (1988). Töötas Eesti Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis insenerina 1983–1984 ja teadurina 1988–1990. Oli vanemteadur Eesti Teaduste Akadeemia Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudis 1990–1992 ning Eesti Mereinstituudis 1992–2001. Eesti Mereakadeemias erakorraline professor ning hüdrograafia ja meteoroloogia instituudi juhataja kohusetäitja 2000–2001; professor, hüdrograafia õppetooli juhataja ja merendusteaduskonna dekaan 2001–2004; õppeprorektor 2004–2006. Oli ühtlasi Keskkonnaministeeriumi veeosakonna nõunik 2000–2003. Alates 2006 TTÜ Meresüsteemide Instituudis juhtivteadur, merefüüsika sektori/osakonna juhataja 2008–2020, professor aastast 2007 (täisprofessor tenuuris alates 2019). Uurinud Eesti rannikumere seisundit, hüdrofüüsikalisi protsesse Läänemeres, meteoroloogiliste tingimuste ja hüdrofüüsikaliste protsesside mõju sinivetikate vohamisele. Urmas Lipsu abikaasa on hüdrobioloog Inga Lips. 2012 TTÜ Meresüsteemide Instituudi 2011. aasta õppejõud 2014 Soome Valge Roosi Rüütelkonna I järgu rüütlirist 2020 Valgetähe IV klassi teenetemärk Eesti teaduse biograafiline leksikon, 2. köide Eesti Teaduse Infosüsteem Urmas Lips Eesti Teaduse Infosüsteemis Urmas Lipsu publikatsioonid
Heldur Kroon

Heldur Kroon (sündinud 6. aprillil 1938) on eesti endine poksija. Ta alustas poksiga 1956. aastal, poksis Viljandi Jõus. Oli kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1958. aastal Eesti NSV meister. Ta oli esimene Jõu (maasportlaste) esindaja, kes tuli Eesti NSV poksimeistriks. Tuli Jõu 3. raskejõustiku spartakiaadil 1960. aastal ja Põltsamaa rajooni esindajana 4. raskejõustiku spartakiaadil 1961. aastal Eesti NSV maasportlaste meistriks. "Eesti NSV meistrivõistöused poksis. Poksimeistrid". Spordileht nr 41, 23. mai 1958. Lk 5 "Eesti NSV meistrivõistöused poksis. Nii jagunesid meistritiitlid". Spordileht nr 41, 23. mai 1958. Lk 4 "Maanoored võistlesid raskejõustikus". Kiir nr 48, 22. aprill 1961. Lk 4 Heldur Krooni sporditulemused
Henrik Hinrikus

Henrik Hinrikus (sündinud 15. veebruaril 1994 Põlvas) on eesti lõõtspillimängija, rahvamuusik ja kultuurikorraldaja. Henrik Hinrikus on pärit Põlvamaalt Säkna külast. 2010. aastal lõpetas ta Mooste Põhikooli ja omandas seejärel gümnaasiumihariduse Põlva Ühisgümnaasiumis. Ta on õppinud ettevõtlust ja müügikorraldust Lääne-Viru Rakenduskõrgkoolis. Aastatel 2017–2024 õppis pärimusmuusikat Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias. Ta on õpetanud lõõtspille Viljandi Muusikakoolis. Henrik Hinrikus valdab kitarri ja suupilli. 2010. aastast on ta spetisialiseerunud Teppo tüüpi lõõtspillile, kuid mängib ka teisi lõõtspille (karmoška, nuppakordion). 2020. aastal ilmus tema sooloalbum “Kümme aastat pillimehe leiba”. Henrik on pillimehena üles astunud nii sooloesinejana kui ka erinevate muusikakollektiivide koosseisus. Ta on rahvamuusikat viljeleva ansambli Estlager asutaja, lõõtspillimängija ja laulja. 2022. aastal andis ansambel välja kolmeteistkümne rahvaliku looga plaadi “Estlager”. Aastast 2023 tegutseb ta ansamblis Kuulsuse narrid, kuhu lisaks temale kuuluvad Tanel Sakrits ja Juhan Suits. Säkna küla traditsioonilist üritust Säkna rehepidu hakkasid 1999. aastal Säkna Rehetalus korraldama Erik ja Karin Hinrikus. Alates 2013. aastast korraldab pidu Henrik Hinrikus. 2019. aastal  lisandus iga aasta augustis toimuvale rehepeole samas kohas mais toimuv üritus Reherock. 2009. aastast on Säkna Rehetalu tegelenud vaarikakasvatusega. "Henrik Hinrikus. Koduleht". Vaadatud 28. mail 2024. "Pärimusmuusikatudengid tulevad jõululauluhädalistele appi". Sakala. 24. detsember 2021. Vaadatud 28. mail 2024. "CD | Henrik Hinrikus". Vaadatud 28. mail 2024. "Linnalõõtsa kontserdil kõlas rahvamuusika lõõbiga vaheldumisi". Tartu Postimees. 29. juuni 2020. Vaadatud 28. mail 2024. "Tantsuks/Kontserdiks | Henrik Hinrikus". Vaadatud 28. mail 2024. "Ansambel ESTLAGER | Henrik Hinrikus". Vaadatud 28. mail 2024. "ESTLAGER [CD]". www.lasering.ee. Vaadatud 28. mail 2024. "Rehealune Selts – Põlvamaa Partnerluskogu". Vaadatud 28. mail 2024. "Mooste Vaarikas | Henrik Hinrikus". Vaadatud 30. mail 2024. Henrik Hinrikus lõõtspillil MTÜ Rahvalõõts Youtube video, 2020 Ansambel Estlager Youtube kanal
Alar Vettik

Alar Vettik (19. mai 1927 – 24. mai 1997) oli eesti agronoom. Alar Vettik sündis Salutaguse külas Paasvere vallas. Ta õppis Laekvere algkoolis ja Avanduse Põllutöökoolis ning hiljem Räpina Aianduskoolis kaugõppe teel aiandust. Ta on õppinud ka Eesti Põllumajanduse Akadeemias. Alates 1944. aastast töötas ta maakorraldajana, hiljem peagronoomina Rudolf Pälsoni nimelises sovhoosis. Peaagronoomina jätkas ta tööd 1975. aastast Väike-Maarja kolhoosis. Alar Vettik oli Väike-Maarja külanõukogu saadik, EKP Rakvere Rajoonikomitee ja Väike-Maarja kolhoosi parteikomitee liige. Eesti Looduskaitse Seltsis tegutses ta Lõuna-Pandivere osakonna esimehena. 1986. aastal valiti Vettik Rakvere rajooni viljaklubi presidendiks. 1972 Eesti NSV teeneline agronoom 1987 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri Alar Vettik 60. dea.digar.ee, Punane Täht, 21 mai 1987. Esimesena käis koos viljaklubi. dea.digar.ee, Punane Täht, 25 veebruar 1988. Autasustati. dea.digar.ee, Punane Täht, 21 mai 1987. Väike-Maarja kolhoosi peaagronoom Alar Vettik. Foto 1981. aastast, Eesti Põllumajandusmuuseum.