laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Harri Asi

Harri Asi (29. august 1922 Valga – 15. jaanuar 2009 Calgary) oli eesti luuletaja ja proosakirjanik. Ta lõpetas aastal 1942 Valga Gümnaasiumi, seejärel astus ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonda. Aastal 1943 mobiliseeriti ta Saksa sõjaväkke, sai rindel haavata, oli aastatel 1945–1946 Belgias sõjavangis. Seejärel oli ta Stubbeni põgenikelaagris (asus Sandesneben-Nusse maakonnas Herzogtum Lauenburgi kreis Schleswig-Holsteini liidumaal). Aastal 1951 siirdus ta Kanadasse, õppis aastatel 1955–1957 Toronto Ülikoolis keeli, kirjandust ja kunstiajalugu. Ta töötas Torontos insenerikompanii teenistuses elektrikonstrueerijana. Aastal 1979 siirdus ta Calgarysse, kus ta ka suri. Tema tuhk puistati juunis 2009 Läänemerre. Esimestes luulekogudes "Sõdalane värsivibuga" (Göteborg 1950), "Tuisusõitja" (Toronto 1952) ja "Kui valgus kaob" (Toronto 1954) on ta poeetiliselt mõjukas lihtsates realistlikku põhitüüpi mälestus- ja muljepiltides, saavutusvaesem aga vabavärsilistes meelsuseavaldustes. Kogu "Heiastused" (Toronto 1959) abstraktne stiil näitab jätkuvaid otsinguid. Kogus "Epigramm ehk kaks grammi eepikat" (Toronto 1960) esineb ta nii indiviidi kui pagulaspoliitika kriitikuna. Autori illustreeritud "Öölille laul" (Toronto 1971) suubub meelerahu otsimisse idamaises usundifilosoofias, eeskätt zen-budismis. Modernistlikus romaanis "Pärast plahvatust" (Toronto 1967) kujutab ta Saksa poolel sõdinute heitlikke masendusmeeleolusid, jõudes lõpuks sõja ja vägivalla eitamiseni. 1968 – Henrik Visnapuu preemia ("Pärast plahvatust") 1972 – Henrik Visnapuu preemia ("Öölille laul") Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn 2000. Harri Asi (1922 – 2009) — In Memoriam Asi, Harri (ISIK) Valgamaa kodulooline andmebaas ISIK
Aino Thoen

Aino Thoen (aastani 1936 Aino Andrusson; 30. juuni 1913 Tallinn – 17. detsember 2010) oli eesti kirjanik. Ta sündis Tallinnas töösturi tütrena. Ta lõpetas Hans Kubu eraalgkooli ja aastal 1932 Tallinna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi. Aastatel 1932–1941 töötas ta raamatupidajana oma isa ettevõttes, pärast isa arreteerimist aastal 1941 natsionaliseeritud A. M. Lutheri tehase peakontoris. Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale, elades alguses Baieris Würzburgis ja aastatel 1946–1947 Lääne-Saksamaal Klein-Heubachi põgenikelaagris. Aastal 1947 siirdus ta Belgiasse ja sealt aastal 1949 Kanadasse, kus elas Torontos. Tema esikromaan "Võlaraamat" (Göteborg/Toronto 1951) kujutab II maailmasõja raskeid katsumusi: 1941. aasta augustis Tallinnast mobiliseeritud elavad üle laevahuku Soome lahel ning saadetakse tööpataljoni Siberisse, kust viiakse aastal 1942 Eesti Laskurkorpusse sõjalisele väljaõppele ning Velikije Luki all satuvad nad vangi. Saksa okupatsiooni Tallinnas kujutab romaan "Igaviku veskid" (Lund 1952), kus ajajärku iseloomustavad detailid põimuvad seiklusromaani elementidega.
Sabalülid

Sabalülid (ladina vertebrae caudales; ainsuses vertebra caudalis) on paljude sabaga selgroogsete loomade skeleti luud. Sabalülide anatoomia, kuju ja morfoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Kõikidel roomajatel on sabalülid, kuid nende morfoloogia on varieeruv ning oleneb ka roomaja keha ja saba pikkusest. Kõikidel madudel on looduslikult sabalülid. Sabalülide arv aga sõltub nii liigist kui ka mao soost. Sabalülide arv näiteks: Amphiabaena 'l (7), Coluber natrix 'il (112), pimemaol (17), lõgismaol (26), boal (52), rästikul (55), kobral 65. Paljude maoliikide emased on isastest suuremad kuid tõenäoliselt on neil kehalülide arv suurem ja sabalülide arv väiksem[viide?]. Teadlased püüavad seda seletada asjaoluga, et isastel madudel paikneb sabapiirkonnas suguelund paariline hemipeenis mis on mõlemalt poolt ühendatud sabalüliga lihase (refractor penis) kaudu. Lindudel on mõned sabalülid kasvanud kokku synsacrum'iks. Arvatakse, et inimestel saba emakasisese elustaadumi käigus taandareneb ja 4 - 5 sabalüli kasvavad kokku õndraluuks (os coccygis). Vastsündinuil kellel on saba jäänuk (arenguanomaalia) ka peale sündi, eemaldatakse see vajadusel operatiivse raviga. selgroog David Craigie,Elements of Anatomy, General, Special, and Comparative from Encyclopedia Britannica 7th ed, lk 161, 1838, A. and C. Black, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 06.12.2013) (inglise keeles) R. SHINE,Vertebral numbers in male and female snakes: the rolesof natural, sexual and fecundity selection, School of Biological Sciences A08, University of Sydney, NSW 2006 Australia, Volume 13, Issue 3, 25 DEC 2001, Veebiversioon (vaadatud 09.12.2013) (inglise keeles) Boulenger, George Albert, (1858-1937),The snakes of Europe, CHAPTER IX, 1913, London, Methuen & Co., Ltd, Veebiversioon (vaadatud 05.12.2013) (inglise keeles) Skeletal Adaptations of Birds for Flight, Henderson State University, Veebiversioon (vaadatud 05.12.2013) (inglise keeles) Richard Owen,Lectures on the comparative anatomy and physiology of the vertebrate animals, Volume 1 Fishes, lk 63 - 69, 1846, London, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 05.12.2013) (inglise keeles) Boulenger, George Albert, (1858-1937), The snakes of Europe, CHAPTER IX, 1913, London, Methuen & Co., Ltd, Veebiversioon (vaadatud 05.12.2013) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Caudal vertebrae seisuga 05.12.2013.
Vestiena

Vestiena on küla (vidējciems) Lätis Madona piirkonnas, Vestiena valla halduskeskus. Külas on luteri kirik, põhikool, rahvamaja, vabaõhulava, postkontor ja raamatukogu. Sinna jääb Vestiena bussipeatus. Vestiena jääb Vestiena maastikukaitsealale. Looduskaitse all on kolm põlist tamme, osaliselt jääb külla ka Vestiena mõisa allee. Idas ulatub küla Ilziņši järve kaitsealale. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Vestiena mõisa hoonetekompleks, sealhulgas ait ja tall. Aastal 2015 oli külas 333 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 289. https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. november 2022. Vaadatud 28. novembril 2022. Vietvārdu datubāze Vestiena kihelkond
Korporatsioon Fraternitas Normannia

Fraternitas Normannia oli 1920. aastal asutatud Tartu üliõpilaskorporatsioon. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 287
Eesti Naisüliõpilaste Selts Ilmatar

Eesti Naisüliõpilaste Selts Ilmatar (lühendatult ENÜS Ilmatar) oli Tartu naisüliõpilasselts. Selts asutati 7. mail 1920. aastal. Vilistlaskogu asutati 1927. aastal ja Tallinna koondis 1934. aastal. Seltsil oli 1935. aastal umbes 100 liiget (vilistlast ja üliõpilast). "Eesti Naisüliõpilasselts "Ilmatari" 15 aastat". Postimees nr 120, 4. mai 1935. Lk 6 "Eesti Naisüliõpilasselts "Ilmatari" 15 aastat". Postimees nr 120, 4. mai 1935, lk 6. "A ja O taskuteatmik Eesti". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2007, lk 287.
Usuteaduse Üliõpilaste Selts

Usuteaduse Üliõpilaste Selts oli 1920. aastal asutatud Tartu üliõpilasorganisatsioon. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 287
Xenodon

Xenodon on maoperekond. Perekonda Xenodon klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Xenodon dorbignyi (Duméril, Bibron & Duméril, 1854) Xenodon guentheri Boulenger, 1894 Xenodon histricus (Jan, 1863) Xenodon matogrossensis (Scrocchi & Cruz, 1993) Xenodon merremi (Wagler, 1824) Xenodon nattereri (Steindachner, 1867) Xenodon neuwiedii Günther, 1863 Xenodon pulcher (Jan, 1863) Xenodon rabdocephalus (Wied, 1824) Xenodon semicinctus (Duméril, Bibron & Duméril, 1854) Xenodon severus (Linnaeus, 1758). Peter Uetz & Jakob Hallermann, Xenodon Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies The Annals and Magazine of Natural History: Zoology, Botany, and Geology, Vol XII- Third Series, lk 353- 355, 1863, London, Taylor and Francis, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 05.12.2013) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Xenodon seisuga 05.12.2013.
Urotheca

Urotheca on maoperekond. Perekonda Urotheca klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Urotheca decipiens (Günther, 1893) Urotheca dumerilli (Bibron, 1840) Urotheca fulviceps (Cope, 1886) Urotheca guentheri (Dunn, 1938) Urotheca lateristriga (Berthold, 1859) Urotheca multilineata (Peters, 1863) Urotheca myersi Savage & Lahanas, 1989 Urotheca pachyura (Cope, 1875). Peter Uetz & Jakob Hallermann, Urotheca Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Urotheca seisuga 05.12.2013.
Nils Rõõmussaar

Nils Rõõmussaar (sündinud 12. augustil 1974) on eesti oboemängija. 2006. aastast töötab ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia tunnitasulise lektorina. Tema isa oli Jaan Rõõmussaar ja ema on Kaie Mihkelson. EMTA aastaraamat 2006, lk 24.
Allaži

Allaži on küla (lielciems) Lätis Sigulda piirkonnas, Allaži valla halduskeskus. Küla asub Riia linnast 59 kilomeetri kaugusel. Külas on rahvamaja, põhikool ja raamatukogu, seal asuvad Skola, Allaži, Līvu ciemsi ja Stūrīši bussipeatus. Allaži mõis asus Allažist 4 kilomeetri kaugusel Allažmuiža külas, Allaži kirik asub Stīveri külas. Allaži kujunes Teise maailmasõja järel vallamaja ja kooli juurde ning kujunes kohaliku kolhoosi keskasulaks. 2015. aastal oli külas 701 elanikku, 2020. aastal 708. Allaži kihelkond Vietvārdu datubāze, vaadatud 22.05 2020 https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija
Lēdurga

Lēdurga (ka Lēdurgas muiža) on küla (lielciems) Lätis Sigulda piirkonnas, Lēdurga valla halduskeskus. Külas asuvad põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Seal asuvad Krīviņi, Druvase, Metāli, Bērnudārzsi, Lēdurgas skola ja Lēdurga bussipeatus. Küla asub 64 kilomeetri kaugusel Riia linnast, merepinnast 66 meetri kõrgusel. Seal asus vanasti Lēdurga mõisa (Loddiger) süda, küla loodi selle juurde 1932. aastal. 2022. aastal liideti sellega endine Mudurga küla (ka Mudurgas), kus 2006. aastal oli 34 elanikku. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Lēdurga luteri kirik, selle piirdemüür ja väravad, kantsel, kantsliuks, portaalid ning altar. Ķipukalni muinaskalmed on regionaalse kaitse all. Külas asub Teises maailmasõjas hukkunud sõdurite vennaskalmistu, mis on tähistatud mälestuskiviga. Looduskaitse all on mänd ümbermõõduga 2,59 meetrit, rabe remmelgas ümbermõõduga 4,07 meetrit Mācītājmuiža tammed, Lēdurga dendropark, Lēdurga metsapark Zaļā birzs, Lēdurga pärn, Lēdurga mõisa tamm, Viesturi tamm, Zaļā mõisa pärn, Mudurgase paju ja Mudurga hiidrahn. 2015. aastal oli külas 648 elanikku, 2018. aastal 603 ja 2022. aastal 555. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Krimulda piirkonda. https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Vietvārdu datubāze Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts Список памятников и памятных мест, связанных с событиями Великой Отечественной войны, на территории Латвийской Республики Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Vietvārdu datubāze
Tipp TV

Tipp TV oli Eestis aastatel 1995–1996 nähtav telekanal. Telekanali aktsiatest 50% kuulus ettevõttele Makarov Muusik Management (MMM) ja 50% jagunes ettevõtete Rahajuhtimise AS, AS Krooninvest ja AS Carina vahel. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 328 http://arileht.delfi.ee/news/uudised/tipp-tv-saatja-lulitatakse-valja.d?id=50724729[alaline kõdulink] (vaadatud 05.12.2013) Tipp TV saatja lülitatakse välja. Äripäev, 21.03.1996
Elisabeth-Karin Peikel

Elisabeth-Karin Peikel (ka Erna Peikel, 1902–1988) oli eesti botaanik. Ta töötas aastail 1945–1988 Eesti Loodusmuuseumi botaanikaosakonnas.
Helmi Võsamäe

Helmi Võsamäe (23. september 1929 – 1. märts 2016) oli eesti aiandusteadlane. Tammoja, Nora (toim.) 1998. Eesti aianduse biograafiline leksikon. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk. 155–156.
Maralik

Maralik (armeenia keeles Մարալիկ) on linn Armeenia Širaki maakonna kagunurgas. 2011 Results of Census for Armenia  Maralik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kopijivka (Tultšõni rajoon)

Kopijivka (ukraina keeles Копіївка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 1297. Pindala on 4,35 km².
Välismälu

Välismälu (inglise keeles external memory) ehk sekundaarsalvesti (secondary storage) on mäluseade, mis paikneb põhiseadmest (näiteks arvuti emaplaadist) väljaspool ja millele protsessoril on juurdepääs ainult sisend-väljundkanalite kaudu. Välismälus talletatakse andmeid, mis vajavad suuri mälumahtusid ning ei ole kasutuses pidevalt. Välismäluseadmed sobivad ka andmete varundamiseks. Välismäluseadmed on üldiselt aeglasemad kui arvuti primaarsalvestid, kuid nad pakuvad üldiselt rohkem salvestusruumi ja salvestatud andmed säilivad neis ka toitepinge väljalülitamise järel. Salvestustehnika järgi liigitatakse väliseid mäluseadmeid järgmiselt (ajaloolises järjestuses): mehaanilised andmekandjad: perfolint-andmekandja, perfokaart-andmekandja; ferriitmälud; magnetlintsalvestid; magnetsalvestid: diskett, kõvaketas (HDD); optilised salvestid: CD-ROM, DVD-ROM; magnetoptilised salvestid: Minidisc (MD), HiMD; digitaalsalvestid: pooljuhtketas (SSD), mälupulk, mälukaart. Suure mahutavusega säilmälu nimetatakse ka massmäluks. Püsimälu Mäluseade Mälu (arvuti)
Salmonid

"Salmonid" oli Eesti Televisioonis aastatel 1993–1995 näidatud 36-osaline Eesti teleseriaal, millel oli kolm hooaega. Seriaali režissöör on Toomas Kirss, esimese nelja osa stsenaariumi kirjutasid Villu Kangur ja Tõnu Oja (varjunimede Joshua Katz ja Moisha Berlin all), alates viiendast osast oli stsenarist Mihkel Mutt.Teise osa režissöör oli Riin Rand. Algul plaaniti teha 18 osa, aga et T.Kirsi sõnul "asi hakkas minema", otsustati ümber 40-le osale. Kolm jäi lõpuks sellest siiski puudu.Tegevus algab pereisa Anton Salmoni surmaga. Advokaat hakkab manipuleerima tema testamendiga jne. Näidati igal teisel laupäeval 30 minutit. 1.osa oli eetris 23.10.1993, viimane, 37. 13.05.1995. Produtsent oli Even Tudeberg (Guvatrak või "Kuvatrack"-1993.a nimekuju), operaator Felix Grossmann, helimees Henn Liiva. Ita Ever – Ella Salmon Merle Palmiste – Signe-Felicita Salmon Andrus Vaarik – Carl Salmon Piret Kalda - Svärje Salmon Aarne Üksküla – väimees Endel Salmon (sünninimega Endel Räim) Guido Kangur – Vambola Sordi Jüri Krjukov Lembit Ulfsak - Aaron Gronstain (Salmonite advokaat Aaron Gronštein) Kersti Kreismann – Sirje Salmon Maria Avdjuško – Aige Rita Raave – (sekretär Pille-Mari Kibuvits Maria Klenskaja – Marge Dolbikov Ülle Kaljuste – Ülle Gronstain Sulev Luik – dr. Sacharias Mati Klooren Gunnar Kilgas – Jürgen Grundig Eduard Toman – Jüri Dorbikov Ada Lundver – Minni Kibuvits Ken Kirss – Ingemar Kibuvits Robert Gutman "Eesti filmi andmebaas". A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 329 Pauts, Katrin (14. november 2008). "Telesari "Salmonid" oli suhkruvati-Eesti paroodia". Õhtuleht.
V.E.R.I.

"V.E.R.I." oli telekanalil EVTV aastatel 1995–1996 ja TV3-s 1997 näidatud Eesti teleseriaal. Seriaali režissöör on Toomas Kirss. Aarne Üksküla - Dr. Matt Kanter Lembit Ulfsak - Dr. Georg Rei Guido Kangur - Dr. Max Aabner Ülle Kaljuste - Dr. Mary Kiin Ivo Uukkivi - Dr. Anti Kivi Rita Rätsepp - Dr. Silva Mets Mait Malmsten - Dr. Harri Ormisson Kärt Kross - õde Grete Angelina Semjonova - õde Leida Ita Ever - õde Gertrud Stein Triinu Meriste - õde Lily Mari Lill - sanitar Anni Hans Kaldoja - Erik Kiin Andrus Vaarik - Toomas Hagen Dan Põldroos - Toomas Hagen Eduard Toman - Ants Paju Juhan Ulfsak - politseinik Ines Aru - Eva Kanter Merle Palmiste - Margit Rei Aksel Lemberg - kannatanu Helene Vannari - tädi Erna Ain Jürisson - patsient A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 329
Waba Riik

"Waba Riik" oli telekanalil TV3 aastatel 1997–1999 näidatud Eesti teleseriaal. Seriaali režissöörid on Toomas Kirss ja Indrek Simm. Peaosades olid Mait Malmsten ja Diana Tammisto, kes mängisid ajalehe Waba Riik ajakirjanikke. A ja O taskuteatmik. Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 329
Armastuse kahur

"Armastuse kahur" oli telekanalil Kanal 2 aastal 1998 näidatud Eesti teleseriaal. Seriaali lavastasid Hardi Volmer, Peeter Simm jt. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 329
Kired

"Kired" oli telekanalil TV3 aastatel 1998–1999 näidatud Eesti teleseriaal. Seriaali režissöörid on Rein Oja ja Kalev Lepik. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 329
Õpetajate tuba (telesari)

"Õpetajate tuba" oli telekanalil Kanal 2 aastatel 2003–2004 näidatud Eesti teleseriaal. Seriaali režissöörid on Rando Pettai ja Ivo Eensalu. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 329
Palmse park

Palmse (mõisa) park asub Lääne-Virumaal Lahemaa rahvuspargi territooriumil, ajaloolise Kadrina kihelkonna maal, praegu Haljala valla maal, Palmse külas. Pargi pindala on 316,1 hektarit ning park on looduskaitse all aastast 1971. Härrastemaja koos kõrvalhoonete ja mõisapargiga on muinsuskaitse all. Palmse oli esimene mõisaansambel Eestis, kus koos hoonetega korrastati park, seda aastail 1975–1985. Mõisapargi ja kogu kompleksi omanik on 2002. aastast SA Virumaa Muuseumid. Kogu mõisasüdame väljaehitamine algas 1697. aastal Gustav Christian von der Pahleni ajal. Park kujundati algselt Prantsuse ehk barokkstiilis. Ulatuslik pargi ümberkujundamine toimus aastatel 1818–1840, kui regulaarne osa muudeti vabakujuliseks ning lisati suur Inglise stiilis metsa ehk hirvepark. Rajati teed, kärestik, kaskaadid, sillad, paviljonid. Park on üks esinduslikumaid Inglise stiilis parke Eestis. Peahoone lähemas ümbruses on taastatud regulaarpark. Parkmets muutub mõisast eemaldudes järjest looduslikumaks metsaks. Pargis on rühm rabakivirahne, mis võeti looduskaitse alla juba 1937. aastal. Palmse pargi kujundasid pikaajalised mõisaomanikud von Pahlenid ise. Park on keskmise liigirikkusega ja seal kasvab 61 taksonit puid ja põõsaid, neist 38 võõrliiki. Pargis kasvavad mitmed kaitsealused samblikud ja taimed ning elavad nahkhiired. Kohata võib jalgadeta sisalikku – vaskussi. Pargis ja parkmetsas võib kohata pea sadakond linnuliiki, nende seas metsist ja ka koguni suuri röövlinde – händkakku, herilaseviud ja kanakulli. Palmse mõis Ants Hein. Palmse. Palms. Ein Herrenhof in Estland. Tallinn, 1996. Marek Vahula. Lahemaa rahvuspargi Laukasoo raba ja Palmse pargi haudelinnustik. Käsikiri Lahemaa rahvuspargi arhiivis. Viitna, 1991. Palmse park kultuurimälestiste riiklikus registris
Myanmari lipp

Myanmari lipp on Myanmari riigilipp. See võeti kasutusele 21. oktoobril 2010. Lipul on kolm horisontaalset laidu – kollane, roheline ja punane. Lipu keskel on valge viisnurk. Värvide tähenduseks on solidaarsus, rahu ja vagurus ning julgus ja otsusekindlus. Samasuguse värvikombinatsiooniga lipp oli Birmas kasutusel ka 1943–1945 Jaapani okupatsiooni ajal. Siis oli värvilaidude keskel tantsiv paabulind. Võitlevat paabulindu kasutab oma sümbolina Birma demokraatlik opositsioon, sealhulgas ka juba aastaid koduarestis viibiva poliitiku Aung San Suu Kyi praeguseks laiali saadetud partei. Eelmine Birma lipp võeti kasutusele 3. jaanuaril 1974, kui Ne Win kuulutas Birmas välja sotsialistliku vabariigi. See ei erinenud palju Birma eelmisest lipust. Nelinurga sisse paigutati hammasratta kujutis ja riisivõsu kujutis selle peal. Tegemist on sotsialistlike sümbolitega, mis tähendavad töölisi ja talupoegi või tööstust ja põllumajandust. Neid sümboleid ümbritseb 14 viieharulist tähte, mis kujutavad Birma 14 osariiki. Tähed on ühesuurused, mis sümboliseerib nende võrdsust. Valge värv sümboliseerib puhtust, sinine värv rahu ja ausust ning punane julgust, solidaarsust ja sihikindlust. Birma riigilipp kasvas välja Teise maailmasõja aegse Jaapani-vastase vastupanuliikumise lipust, mis oli punane väli valge tähega ülemises vardapoolses nurgas. Kui Birma iseseisvus, asetati täht sinisele ristkülikule ja ümbritseti 5 väiksema tähega, mis esindasid rahvusrühmi. Birma vapp Associated Press (21.10.2010). "Myanmar unveils new national flag" (inglise keeles). Yahoo! News.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Birma lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
Louisiana (ajalooline piirkond)

Louisiana (prantsuse La Louisiane, inglise Louisiana) on USA alal Mississippi jõgikonna piirkonnas asuv ajalooline piirkond, mis sai alguse Prantsusmaa kuningriigi koloniaalvallutustest. Ta ulatus Apalatšidest Kaljumäestikuni, hõlmates ka Ohio Maa ja Illinoisi Maa. Piirkonnale pani 1682. aastal nime maadeavastaja René Robert Cavelier de La Salle kuningas Louis XIV auks. Louisiana ala uurisid Louis Joliet, Jacques Marquette ja Pierre Laclède. 1803. aastal müüs Napoleon I Louisiana Ameerika Ühendriikidele-le 80 miljoni frangi eest. Mississippi suudmealal asuv USA osariik Louisiana eraldati 1812. aastal ja see hõlmab sellest piirkonnast vaid väikese osa. Louisiana osariigist ülejäänud ala nimetati Missouri alaks. Uus-Prantsusmaa
Hiiu Teataja

Hiiu Teataja oli Hiiu maakonna ajaleht, mis ilmus aastatel 1934–1938 ja 1995–1999. Aastatel 1934–1938 andis lehte välja A. Tamverk (Tammver). Aastatel 1995–1999 oli lehe toimetaja Agnes Kallit. A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 329 https://web.archive.org/web/20131206055839/http://erb.nlib.ee//?kid=10722312 (vaadatud 06.12.2013) https://web.archive.org/web/20131206055705/http://erb.nlib.ee/?kid=13202765 (vaadatud 06.12.2013)
Kasari sild

Kasari silla all võidakse mõelda: Kasari raudbetoonsilda (ka: Kasari vana sild) või Kasari maanteesilda (ka: Kasari uus sild)
Papiniidu sild

Papiniidu sild on Tallinna–Pärnu–Ikla maanteel üle Pärnu jõe ehitatud sild. Sild valmis 1976. aastal ja selle pikkus on 284 m. Et sillalt said sõita üle ka rongid, siis nimetati seda mõnikord ka Papiniidu raudteesillaks. Papiniidu silda hakati ehitama 23. jaanuaril 1973, kui ehitajad lõid Papiniidu tänava poolsesse kaldasse esimese sillavaia. Sild võeti vastu 30. detsembril 1976, ilma et sillakatte viimistlusega oleks lõpuni jõutud. Silla ehituskvaliteet oli halb ja vajadus põhjaliku kapitaalremondi järel tekkis juba 20 aastat peale silla valmimist. Seoses Pärnu ümbersõidu rekonstrueerimisega remonditi aastatel 2009–2011 ka Papiniidu silda. Remondi käigus vahetati välja silla hüdroisolatsioon, sadevete ärajuhtimissüsteem, kattekonstruktsioon, tänavavalgustus ja piirded. Samuti parandati kahjustatud betoonpinnad, puhastati ja värviti metallkonstruktsioonid ning ehitati silla otstesse pealesõiduplaadid. Lisaks ehitati silla Tallinna-poolsele küljele jalakäijate kaldtee. Papiniidu sild augustis 2019 Papiniidu sild ja Pärnu teletorn oktoobris 2023 Grafiti Papiniidu silla all, veebruar 2024 Papiniidu sild veebruaris 2024 Pärnu sillad A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 340 Tõnu Kann (17. märts 2007). "Pärnu suured sillad 1803–2007". Pärnu Postimees. Vaadatud 09.05.2021. Ingvar Bärenklau (17. detsember 2009). "Pärnu Papiniidu silla remont maksab 27 miljonit krooni". ERR. Vaadatud 09.05.2021. Inga-Gretel Linkgreim, Merili Nael (9. oktoober 2012). "Pärnu ümbersõit sai valmis". ERR. Vaadatud 09.05.2021.
Õpetajate tuba

Õpetajate tuba on ruum õppeasutuses (tavaliselt üldharidus-, kutse- või huvikoolis), mis on mõeldud selles töötavate õpetajate ühiseks töö- ja kokkusaamisruumiks. kool
Vanemuise sümfooniaorkester

Vanemuise sümfooniaorkester on aastast 1908 Vanemuise teatri juures tegutsev sümfooniaorkester. Orkestrile pani 1908. aastal aluse Samuel Lindpere. Tartu sümfooniaorkester A ja O taskuteatmik Eesti. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 353 http://www.emic.ee/?sisu=interpreedid&mid=33&id=175&lang=est&action=view&method=biograafia (vaadatud 06.12.2013)