laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Iwo Jima lahing

Iwo Jima lahing oli 19. veebruarist kuni 26. märtsini 1945 toimunud II maailmasõja lahing, mille vältel ründasid Ameerika Ühendriikide merejalavägi ja merevägi Jaapani vägede käes olnud Iwo Jimat ning hõivasid selle. Viis nädalat kestnud lahing oli üks II maailmasõja Vaikse ookeani sõjategevuse verisemaid ja ägedamaid lahinguid. Jaapani väed olid saare põhjalikult kindlustanud punkrite, tunnelite ja peidetud suurtükipositsioonide võrgustikuga. USA vägedel oli seevastu hea suurtükivõimekus ja kontroll saare õhuruumi üle. Jaapan kaotas lahingus kolm korda rohkem sõdureid kui Ameerika Ühendriigid, kuid Ameerika kaotuste koguarv (hukkunud ja haavatud) ületas Jaapani omi, mis oli Vaikse ookeani sõjategevuses haruldane. Saart kaitsnud 21 000 Jaapani sõdurist võeti vangi ainult 216 ning ülejäänutest enamik hukkus lahingus. Arvatavalt umbes 3000 jaapanlast jätkasid pärast lahingut sissisõda ning surid saadud vigastustesse või andsid nädalaid hiljem alla. Hoolimata verisest võitlusest oli Ameerika vägede võit kindel juba enne lahingut, sest neil oli suur ülekaal ja kontroll õhuruumi üle. Saart kaitsnud Jaapani vägedel polnud võimalik taganeda ega saarele lisajõudusid ja varustust tuua. Lahingu ajal tegi sõjafotograaf Joe Rosenthal foto "Raising the Flag on Iwo Jima", mis on üks tuntumaid II maailmasõja fotosid. "Iwo Jima". History. Vaadatud 30. oktoober 2019. "73 years ago a war photographer snapped the most iconic image of World War II — here's the story of the battle behind the photo". Business Insider. Vaadatud 30. oktoober 2019.
Kurese Pakamäe linnusasula

Kurese Pakamägi on muinasaegne kindlustatud asula  Kuresel, Lääneranna vallas, Pärnu maakonnas. Muistne kindlustus asub Pakamäe nimelisel Biohermsel paekõvikul. 22 m läbimõõduga õue ümbritseb kolmest küljest ligemale 5 m laiune ja 0,8 kuni 0,9 m kõrgune, raudkividest ja mullast vall. Idapoolset külge, kus vall puudub, kaitses järsk looduslik nõlv. Arheoloogilistel kaevamistel, mille viis läbi Mati Mandel juulikuus 2015. aastal sai selgemaks, et tegemist oli tugevamalt kindlustatud asulaga, mis kuulus tõenäoliselt ainult ühele majapidamisele. On ka tõenäoline, et kindlustatud asula võis kuuluda ülikule või lihtsalt rikkale perekonnale. Esialgse dateeringu järgi elati kindlustatud asulas keskmisel pronksiajal. Mati Mandel, lk 154. Mati Mandel. Arheoloogia Läänemaa radadel. Eesti ajaloomuuseum. Tallinn 2011 Kurese Pakamäe linnusasula kultuurimälestiste riiklikus registris
Ringkond (Prantsusmaa)

Linnad Pariis, Lyon ja Marseille on jaotatud linnaringkondadeks, mitte segi ajada selle artikli ringkondadega. Ringkond (arrondissement, [aʁɔ̃dismɑ̃|]) on Prantsusmaa haldusjaotuse tasand, mis üldiselt vastab alamprefekti kontrollitavale territooriumile. Aastal 2019 oli 101 Prantsusmaa departemangu jaotatud 332 ringkonnaks (sealhulgas 12 ülemere). Ringkonna keskust nimetatakse alamprefektuuriks. Kui ringkond sisaldab departemangu prefektuuri (keskust), on see prefektuur ringkonna keskus, toimides nii prefektuuri kui ka alamprefektuurina. Ringkonnad jagunevad edasi kantoniteks ja valdadeks. Ringkonna haldamine on antud alamprefektile (sous-préfet), kes abistab departemangu prefekti (préfet). Erinevalt Prantsusmaa piirkondadest, departemangudest ja valdadest ei ole ringkondadel avalikus õiguses juriidilise isiku staatust. Lisaks ei juhi neid erinevalt teistest haldusjaotustest valitud ametnikud, vaid poliitilised ametnikud, Prantsusmaa presidendi nimetatud ametnikud. Ringkonnad loodi pärast Prantsuse revolutsiooni Loi du 28 pluviôse poolt revolutsioonikalendri VIII aastal (17. veebruaril 1800). Prantsuse ajaloo teatavatel perioodidel on nad osalenud seadusandlikel valimistel, eriti Kolmanda vabariigi ajal. Aastal 1926 keelustas valitsus 106 ringkonda. Ehkki väideti, et eesmärk on saavutada eelarve kokkuhoid, pidasid mõned poliitilised analüütikud tulemusi valimismanipulatsiooniks. Mõned nendest keelustatud ringkondadest taastati aastal 1942. Enamikus departemangudes on ainult kolm või neli ringkonda. Pariisi ja Belforti departemangudes on ainult üks, samas Pas-de-Calais' departemangus on seitse. Mayotte'il ei ole ühtegi. Prantsusmaa haldusjaotus Prantsusmaa ringkondade loend Linnaringkond (Prantsusmaa) Ringkond (Pariis)
Namonuito keel

Namonuito keel on Mikroneesia keelte hulka kuuluv keel, mida räägitakse Namonuito atollil, Mikroneesias. Namonuito keelt räägib umbes 940 inimest. http://endangeredlanguages.com/lang/4883 https://glottolog.org/resource/languoid/id/namo1247
Saint Paul

Saint Paul on apostel Pauluse üks ingliskeelseid nimekujusid. Seda nime kannavad ingliskeelsetes maades paljud kohad. Saint Paul, USA Minnesota osariigi pealinn Saint Paul, linn USA Nebraska osariigis Saint Paul, linn USA Indiana osariigis Saint Paul, linn USA Missouri osariigis Saint Paul, linn Kanadas Alberta provintsis ... Saint Pauli katedraal Londonis Inglismaal Saint Pauli katedraal Londonis Kanadas Saint Pauli katedraal Dundees Šotimaal Saint Pauli katedraal Saint Paulis Minnesotas Saint Pauli katedraal San Diegos Californias Saint Pauli katedraal Bostonis Massachusettsis Saint Pauli katedraal Buffalos New Yorgi osariigis Saint Pauli katedraal Oklahoma Citys Oklahomas Saint Pauli katedraal Wellingtonis Uus-Meremaal Saint Pauli katedraal Melbourne'is Austraalias Saint Pauli katedraal Macaus Saint Pauli kirik Darienis Connecticutis Paulus Saint-Paul Sain Pauls Santa Paula São Paulo Sankt Pauli
Eliittreener

Eliittreener on Eestis alates 2013. aastast treeneri kõrgeim kutsetase. Eesti Kutsekvalifikatsiooniraamistiku alusel on 2013. aastast Eestis kasutusel 8 treeneri kutsetaset; kolm kõrgemat nendest on vanemtreener, meistertreener ja eliittreener. Eliittreeneri kutsetaset annab treeneritele Eesti Olümpiakomitees moodustatud EOK treenerite kutsekomisjon. 2019. aasta oktoobri seisuga on Eestis vaid viis tegutsevat treenerit, kes on saanud eliittreeneri kutsetaseme: 2016 – Matti Killing, sõudmistreener 2016 – Rein Ottoson, purjetamistreener 2019 – Märt Kermon, korvpallitreener 2019 – Siiri Põlluveer, ujumistreener 2019 – Peeter Vahtra, võrkpallitreener Kutsekomisjoni antud kutsetase on neile kõigile antud tähtajatu kehtivusajaga. Treenerikutse. eok.ee EOK treenerite kutsekomisjon. spordiregister.ee Eliittreenerid. spordiregister.ee Eliittreenerid. spordiregister.ee Nõuded treenerikutse taotlemiseks. eevl.ee
Meistertreener

Meistertreener on Eestis alates 2013. aastast treeneri kutsetase. Eesti Kutsekvalifikatsiooniraamistiku alusel on 2013. aastast Eestis kasutusel 8 treeneri kutsetaset; kaks kõrgemat nendest on meistertreener ja eliittreener. Meistertreeneri kutsetaseme annab treenerile Eesti Olümpiakomitee koostöös spordialaliiduga moodustatud kutsekomisjon. 2019. aasta oktoobri seisuga on Eestis treenerite seas 206 meistertreenerit. Kutsekomisjoni antud kutsetase on valdavalt ajalise kehtivuspiiranguga (nelja-aastase kehtivusajaga). Vähemal määral on neid treenereid, kellele on antud meistertreeneri kutsetase tähtajatu kehtivusajaga (teiste seas Tatjana Jaanson, Anna Levandi, Henn Põlluste, Jaak Salumets, Jaak Uudmäe, Anatoli Šmigun ja Tõnu Truus). Treenerikutse. eok.ee Meistertreenerid. spordiregister.ee Meistertreenerid. spordiregister.ee Nõuded treenerikutse taotlemiseks. eevl.ee
Lobri

Lobri on mineraalainete poolvedel toorsegu (lubjakivilobri, savilobri), mida kasutatakse keraamikas ja tsemendi valmistamisel. Lobri on keraamikas kasutatavatest savimassidest vedelaim. See valmistatakse veega segatud savist. Lobrit kasutatakse angoobina, esemete valamiseks kipsvormides ja siduva ainena põletamata savist detailide ühendamiseks. Lubjakivi peenendatakse esmalt lõugpurustiga ja seejärel haamerpurustiga. Lubjakivilobri valmistatakse neljas kahekambrilises kuulveskis. Veskisse antakse samaaegselt lubjakivi ja vesi. Savilobri valmib kahes savikarusellis savi segamisel veega. Pärast analüüside tegemist lisatakse lubjakivilobrile teatud kogus savilobri. Tulemuseks saadakse ahjus põletamiseks sobiv lobrisegu, millest põletatakse tsemendiklinker ning sellest jahvatatakse tsement. Angoob http://eki.ee/dict/ekss/index.cgi?Q=lobri V. Eller. Keraamika käsiraamat. Tallinn, 1961 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. aprill 2019. Vaadatud 31. oktoobril 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Maletreener

Maletreener on sporditreener, maletajaid kutseliselt ette valmistav ja õpetav inimene. Maletreeneri töö võib hõlmata algajate ettevalmistust, edasijõudnud maletajate treenimist või tippmaletajate abistamist tähtsamate malevõistluste eel ja selle käigus (konkreetsete vastasmängijate partiide analüüsimisel). Maletreeneri tegevuse eest annab Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) erinevaid nimetusi. Kolm kõrgemat nendest on FIDE instruktor, FIDE treener ja FIDE vanemtreener. Eestis annavad maletreeneri kutse Eesti Olümpiakomitee koostöös Eesti Maleliiduga moodustatud kutsekomisjon. Aastatel 2006–2013 kehtinud kutsekvalifikatsioonisüsteemis oli viis taset, kusjuures V kutsetase oli kõrgeim. Ainsa maletreenerina oli V kutsetaseme saanud Tõnu Truus, kes sai kõrghariduse Moskva Kehakultuuri Instituudist maletreeneri erialal ja kelle tuntuim õpilane on MM-i pretendentide turniiril mänginud Jaan Ehlvest. Truus sai 1983. aastal NSV Liidu kõrgema kategooria treeneriks ja 1987. aastal Eesti NSV teeneliseks treeneriks. Eesti Kutsekvalifikatsiooniraamistiku alusel on 2013. aastast Eestis kasutusel 8 treeneri kutsetaset; kolm kõrgemat nendest on vanemtreener, meistertreener ja eliittreener. 2019. aasta oktoobri seisuga on Eesti maletreenerite seas kuus vanemtreenerit ja neli meistertreenerit. Eliittreeneri kutsetasemega maletreenerid Eestis ei ole. Kutsekomisjoni antud kutsetase on tavajuhul ajalise kehtivuspiiranguga (nelja-aastase kehtivusajaga). Maletreeneritest on ainsana meistertreeneri kutsetaseme tähtajatu kehtivusajaga saanud Tõnu Truus (2014). 2014 – Rainer Raud, Monika Tsõganova, Svetlana Zainetdinova, Igor Švõrjov 2016 – Tõnu Õim 2018 – Oleg Kortšagin 2013 – Aksel Rei 2014 – Tõnu Truus 2016 – Ervin Liebert 2019 – Hendrik Olde 2005 – Kalle Kiik, Monika Tsõganova, Ülar Lauk 2012 – Rainer Raud 2014 – Hendrik Olde, Leonid Pelešev, Igor Švõrjov, Svetlana Zainetdinova 2018 – Oleg Kortšagin 2011 – Mihhail Rõtšagov Treenerikutse. eok.ee Vanemtreenerid male alal. spordiregister.ee Meistertreenerid male alal. spordiregister.ee Treenerite tasemekoolitus. Male. Tõnu Truusi loeng "Maletreeneri koolitus" (2007). webzone.ee
FIDE vanemtreener

FIDE vanemtreener (inglise keeles FIDE Senior Trainer) on males maletreeneri tegevuse eest antav kõrgeim nimetus. Nimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE). Nõuded FIDE vanemtreeneri nimetuse saamiseks on kõrgemad kui FIDE treeneri nimetuse saamiseks. FIDE vanemtreeneri nimetus on eluaegne. FIDE vanemtreeneri nimetuse saamisele võib pretendeerida kõrgema järgu maletaja (vähemalt rahvusvaheline meister), kelle maksimaalne ELO-reiting on olnud vähemalt 2450, kellel on 10 aastat maletreeneri staaži ja kes on täitnud vähemalt ühe alltoodud juhtudest: olnud maailmameistri või tiitlipretendendi treener olnud maailmajao individuaalse meistri treener olnud vähemalt kolme juunioride või noorte maailmameistri treener olnud maleolümpial medali võitnud võistkonna treener olnud võistkondlikel maailmameistrivõistlustel kuldmedali võitnud võistkonna treener olnud maailmajao võistkondlikel meistrivõistlustel kuldmedali võitnud võistkonna treener olnud malekooli asutaja-treener, kelle kasvandikest on võrsunud vähemalt kolm rahvusvahelist suurmeistrit või kuus kõrgema järgu maletajat, kes saanud (suurmeistri, rahvusvahelise meistri või naiste suurmeistri) nimetuse. Lisaks eeltoodule nõutakse FIDE vanemtreeneri kandidaadilt vähemalt ühe võõrkeele valdamist FIDE ametlikest keelte hulgast (araabia, inglise, prantsuse, saksa, hispaania, portugali ja vene keel). 2019. aasta oktoobri seisuga on FIDE andmebaasides kirjas 225 maletreenerit, kes on saanud FIDE vanemtreeneri nimetuse. Nende seas on 169 rahvusvahelist suurmeistrit. Enim FIDE vanemtreenereid on Venemaal (35). Ukrainas on neid 15, Iisraelis 12 ja Ameerika Ühendriikides 12. 2004 – Zurab Azmaipharašvili 2004 – Volodõmõr Tukmakov 2004 – Alexander Beliavsky 2004 – Yasser Seirawan 2004 – Gennadi Sosonko 2005 – Ye Jiangchuan 2006 – Joël Lautier 2006 – Mikhail Gurevich 2009 – Anatoli Karpov 2009 – Garri Kasparov 2009 – Gregory Kaidanov 2009 – Helgi Ólafsson 2012 – Eugenio Torre 2012 – Sergei Rublevski 2012 – Pavel Tregubov 2012 – Aleksandr Halifman 2014 – Jaan Ehlvest 2015 – Giorgi Giorgadze 2015 – Bartosz Soćko 2016 – Vladimir Potkin 2018 – John Nunn 2004 – Xie Jun 2004 – Susan Polgár 2014 – Xu Yuhua 2015 – Judit Polgár 2015 – Antoaneta Stefanova 2011 – Mihhail Rõtšagov, Eesti 2015 – Edvīns Ķeņģis, Läti 2018 – Zigurds Lanka, Läti Ainsana Eesti treeneritest on nimetuse saanud suurmeister Mihhail Rõtšagov, kes sai 1997. aastal Hispaania suurmeistri Alexéi Shírovi (PCA maailmameistrivõistluste tiitlipretendent 1998. aastal) treeneriks. Aastatel 2003–2006 oli Rõtšagov Leedu suurmeistri Viktorija Čmilytė treener. Čmilytė tuli 2003. aastal Euroopa naiste meistriks ja sai 2006. aastal naiste MM-i turniiri poolfinalistiks. 1.2.1. FIDE Senior Trainer (FST). Fide.com FIDE Senior Trainer. ratings.fide.com
Annika Saarikko

Annika Virpi Irene Saarikko (sündinud 10. novembril 1983 Oripääl) on Soome poliitik, ta kuulub Keskerakonda. Ta oli 10. juulist 2017 kuni 6. juunini 2019 Soome rahvastiku- ja sotsiaalteenuste minister Juha Sipilä valitsuses. 6. juunist 2019 kuni 9. augustini 2019 oli ta Soome teadus- ja kultuuriminister Antti Rinne valitsuses. Alates 27. maist 2021 on ta Soome rahandusminister. Ta lõpetas aastal 2002 Huittinenis Lauttakylä lütseumi, aastal 2008 kandidaadina pedagoogika alal Turu Ülikooli ja aastal 2013 Turu Ülikooli filosoofia magistrina meediauuringute alal. Ta on veebruarist 2014 abielus jurist Erkki Papuneniga, oktoobris 2014 sündis neil poeg. Usutunnistuse poolest on ta luterlane. Nende kodu on Turus Pitkämäe linnaosas. Annika Saarikko koduleht
Chrysler

Stellantis North America, ametliku nimetusega FCA US, LLC ja varem tuntud kui Chrysler, on suur USA autotootja, mille peakorter asub Michigani osariigis Auburn Hillsis. Chrysler on üks kolmest USA suurest autotootjast General Motorsi ja Ford Motor Company kõrval. Lisaks Chryslerile kuuluvad Stellantis North Americale ka kaubamärgid Dodge, Jeep, Ram, Mopar (autode varuosad ja lisatarvikud) ja SRT (sportautode osakond). 1925. aastal asutas Walter Chrysler Chrysler Corporationi, võttes üle Maxwell Motor Company. Chrysler suurenes kiiresti 1928. aastal, kui omandati veoautotootja Fargo ja Dodge Brothers Company; samal aastal loodi automargid Plymouth ja DeSoto. Chrysler on tavaliselt olnud kontserni tippmark. Plymouth oli Chrysleri algtaseme mark, mis konkureeris GMi Chevrolet' ja Fordiga; Dodge oli kesktaseme mark sportlikemate autodega, konkureerides peamiselt GMi Chevrolet/Pontiaci ja Fordi/Mercuryga. DeSoto oli kõrgema kesktaseme mark, mis konkureeris peamiselt GMi Oldsmobile/Buicki ja Fordi Mercuryga. Chrysler konkureeris valdavalt GMi Cadillaci ja Fordi Lincolniga. 1955. aastal aga otsustati Chrysleri tippmudelist Imperial luua omaette mark, et konkureerida Cadillaci ja Lincolniga. 1960. aastatel laines ettevõte Euroopasse, loodi Chrysler Euroopa divisjon. 1960. aastal läks ka DeSoto hingusele Chrysleri kontsernisisese poliitika tõttu, kus viis marki (Plymouth, Dodge, DeSoto, Chrysler ja Imperial) omavahel konkureerisid, erinevalt General Motorsist, mille viis marki pretendeerisid erinevatele hinnaklassidele ja sihtgruppidele. Ka Dodge oli tulnud välja oma kõrgema hinnatasemega autoga Custom Royal, mis hakkas lõikama DeSoto turuosasse. Ka Chrysler, teinud järelduse, et kliendid ostnuks parema meelega odavaima Chrysleri kui DeSoto, tuli välja algtaseme mudeliga Newport, mis oli kohe DeSotost palju edukam. 1987. aastal ostis Chrysler American Motors Corporationi, mis tõi Chrysleri alla tulusa Jeepi brändi. 1998. aastal ostis Chrysler Saksamaa autotootja Daimler-Benzi ning ettevõte sai nimeks DaimlerChrysler. 2001. aasta jäi viimaseks ka Plymouthi margile. Alates 1980. aastast olid Plymouthi autod olnud sisuliselt odavamad, kehvema varustustasemega ümbersildistatud (badge-engineered) Dodge'i autod, mistõttu kadus Plymouthi enda identiteet. 2007. aastal loobus Daimler Chryslerist ning uueks nimeks sai Chrysler LLC (2007–2009) ja Chrysler Group LLC (2009–2014). 2014. aastal liideti Chrysler holding-ettevõttega Fiat S.p.A. ning sündis Fiat Chrysler Automobiles (FCA). 2019. aastal teatati soovist liituda Prantsuse autotootjaga Groupe PSA. Liitumine viidi lõpule 2021. aasta jaanuaris ja ettevõtte uueks nimeks sai Stellantis. 2023. aastal kuulus Chrysleri mudelivalikusse ainult kaks autot: Chrysler 300 ja mahtuniversaal Chrysler Pacifica. 300 tootmine lõppes 2023. mudeliaastaga, viimane auto toodeti 8. detsembril 2023. Groupe PSA andFCA planto join forces to build a world leader for a new era in sustainable mobility. 31.10.2019. "The merger of FCA and Groupe PSA has been completed". 16. jaanuar 2021. Ametlik koduleht
Kullassepakunst

Kullassepakunst on tarbekunsti haru, mis tegeleb väärismetallide kulla, hõbeda ja plaatina ning nende sulamite kunstilise töötlemisega ning nende kujundamisega eheteks, ilu- ning tarbeesemeteks. Mõni allikas käsitleb kullassepakunsti ja juveliirikunsti sünonüümsetena. Eesti kullassepakunst kujunes välja keskajal saksa eeskujudel ning sai hiljem, barokkstiili perioodil, kui Eesti oli Rootsi kuningriigi provints, ka Rootsi-poolseid mõjutusi. 15.–18. sajandil oli see tarbekunstiala Eestis nii kunstiliselt kui tehniliselt euroopalikul tasemel. metallehistöö Kunstileksikon. Tallinn, 2001 https://www.eki.ee/dict/ekss/index.cgi?Q=kullassepakunst&F=M K. Kirme. Eesti hõbe. 800 aastat hõbe- ja kullassepakunsti Eestis. Estnisches Silber. 800 Jahre Silber- und Goldschmiedekunst in Estland. Tallinn, 2000
Valamine

Valamine ehk valu on üks vanimaid skulptuuri- ja metallehistöötehnikaid, mis võimaldab luua mitu identset koopiat. Valamist kasutatakse esemete valmistamiseks ka keraamikas. Valamisprotsessis kasutatakse aja jooksul kõvastuvaid materjale (kips, vaha, pronks, betoon, mitmesugused plastid jne). Protsessi esimese etapina võetakse mudelilt õõnesmahuline negatiivvorm. Pärast isoleeriva ainega seestpoolt määrimist valatakse vorm kõvastuvat ainet täis. Valatud ese vabastatakse pärast kõvastumist vormidest. Vaske hakati valama arvatavasti 4. aastatuhandel eKr Lähis-Idas. Pronksi, vase, värviliste metallide ja sulamite valamise tehnoloogia jõudis Euroopasse oletatavasti 3.–2. aastatuhandel eKr. Kaduva vaha meetod Kunstileksikon. Tallinn, 2001 V. Eller. Keraamika käsiraamat. Tallinn, 1961
Glüptoteek

Glüptoteek (kreeka keeles γλυπτός glyptós 'välja lõigatud' ja θήκη thḗkē 'mahuti', 'kast') on kivilõikes kunstiteoste (gemmide) ja skulptuuride kogu. Alates 19. sajandist, kui Baieri hertsog Ludwig I laskis 1816.–1830. aastatel ehitada Müncheni antiikskulptuuride muuseumi nimega Glyptothek, käibib nimetus ka kivilõike- ja skulptuurikogu hoidmise ruumi kohta. Peale Müncheni muuseumi kannavad glüptoteegi nime ka Kopenhaagenis asuv kunstimuuseum Ny Carlsberg Glyptotek, Ateenas asuv Rahvuslik Glüptoteek (Εθνική Γλυπτοθήκη) ja Zagrebi Gliptoteka Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti (Horvaatia kunstiakadeemia glüptoteek) pinakoteek lapidaarium Kunstileksikon. Tallinn, 2001
Sodwana laht

Sodwana laht (inglise Sodwana Bay, afrikaani Sodwanabaai) on laht India ookeani ääres KwaZulu-Natali provintsis Lõuna-Aafrika Vabariigis. Laht asub Maputalandi merekaitsealal ja piirneb rannikul iSimangaliso märgalapargiga. Sodwana lahe riffides on registreeritud üle 1200 liigi. Suure elurikkuse tõttu on Sodwana laht Lõuna-Aafrika Vabariigi populaarseim snorgeldamis- ja sukeldumiskoht. Lahes muudavad ujumise ohtlikuks rannikul elutsevad haid. Sodwana lahest Mosambiigi piirini on linnulennult 80 kilomeetrit.
Adnan Menderes

Adnan Menderes (1899 Koçarlı – 17. september 1960 İmralı saar) oli Türgi poliitik. Ta oli aastatel 1950–1960 Türgi peaminister. Ta kukutati 27. mail 1960 sõjaväelise riigipöörde tulemusel. Ta on hariduse poolest jurist, ta on lõpetanud Ankara Ülikooli juures oleva õigusteaduse kooli.
Abscon

Abscon on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Denaini kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Krimi keel

Krimi keel on Sierra Leones räägitav keel, mis kuulub Atlandi keelkonda. Krimi keel on kriitiliselt ohustatud, 2006. aasta andmetel rääkis seda alla 100 inimese. "Language Endangerment in West Africa: Its Victims and Causes" . G. Tucker Childs (2006) https://glottolog.org/resource/languoid/id/krim1238 http://endangeredlanguages.com/lang/365
Avariipoi

Avariipoi (inglise keeles emergency position-indicating radiobeacon, lühend EPIRB) on liikuva side raadiosaatja, mis on ette nähtud otsimis- ja päästetööde võimaldamiseks. Avariipoid on laevadel kaasaveetavad hädaolukorra raadiosaatjad. Laeva uppumisel raadiomajakas aktiveerub ja edastab raadiosignaali, mille võtab vastu otsingu- ja päästesatelliit (search and rescue satellite, lühend SARSAT), et laeva leida. Avariipoid edastavad raadiosignaali rahvusvahelisel SARSAT-i sagedusel 406 MHz, mõned avariipoid edastavad ka väikese võimsusega hoiatussignaali sagedusel 121,5 MHz. Cospas-Sarsat
Sada ja Seened

Sada ja Seened on Eesti kahemehe ansambel, mille asutasid 2005. aastal Aivo Sadam ja Tanel Bergmann. Peamiselt esitab ansambel rütmikaid kavereid tuntud hittidest, aga ka omaloomingut. Aastal 2018 jõudis Sada ja Seened muusikasaate "Rahvabänd" teise hooaja finaali, kus pidi alla vanduma Nedsaja küla bändile. saavutades hooaja kokkuvõttes teise koha. Samal aastal ilmus ansambli esikalbum "Nii kuum".
BALTSO

BALTSO (inglise keeles Baltic Transmission System Operators) oli organisatsioon, mis asutati 30. märtsil 2006 eesmärgiga edendada ülekandesüsteemide süsteemihaldurite vahelist koostööd ja koordineerida energiasüsteemide paralleelset toimimist Baltimaades: Eestis, Lätis ja Leedus. Ühtlasi tehti koostööd ülekandesüsteemide võrgukoodeksi ja kõrgepinge (330 kV) elektrivõrkude disaini, arendamise ja koordineerimise alal. BALTSO liikmed olid AS Latvenergo Augstsprieguma tīkls Lätist, Põhivõrk Eestist ja Lietuvos energija Leedust. Kõik kolm Baltimaad olid okupatsiooni ajal IPS/UPS-i liikmed, samasse organisatsiooni kuulusid ka teised Nõukogude liiduvabariigid. BALTSO eesmärgid loomise ajal olid Eesti, Läti ja Leedu elektrienergia süsteemide usaldusväärseks tööks ja ühendamiseks vajalike tingimuste loomine, väljatöötamine ja rakendamine; Balti ülekandesüsteemide arendamise valdkonna vahendite hooldus; Eesti, Läti ja Leedu elektrienergia turgude kooskõlastatud ja ohutuks toimimiseks vajalike tingimuste loomine, väljatöötamine ja rakendamine; ühelt poolt organisatsiooni ja selle liikmete ning teiselt poolt BALTSO-sse mittekuuluvate riikide energiaettevõtete vahelise koostöö edendamine ja rakendamine; Balti energiasüsteemi ja elektriturgudega seotud avalike suhete korraldamine; suhete loomine, hoidmine ja arendamine teiste oluliste organisatsioonide ja asutustega Baltimaades, Euroopas ja mujal maailmas. BALTSO liikmete viimane kokkusaamine toimus Vilniuses 2009. aasta 1. juunil. „Ehkki iga lõpp on millegi uue algus, ei muutu Baltimaade eesmärgid,” märkis ENTSO-E juhatuse liige Lietuvos Energija AB tegevjuht Darius Masionis ürituse avakõnes. „BALTSO asutati selleks, et edendada Leedu, Läti ja Eesti kõrgepingeoperaatorite koostööd ja saavutada ühiseid eesmärke. Meie liitumine ENTSO-E-ga ainult tugevdab meid kogu Baltikumi energiajulgeoleku tagamisel ja tagab elektrivarustuse usaldusväärsuse,” ütles Darius, lisades veel: „Oluline on ka see, et see organisatsioon toimib platvormina ühtsete üleeuroopaliste kõrgepingevõrkude reeglite loomisel, pikaajaliste võrgu arengukavade ja tulevaste Euroopa kõrgepingevõrkude operaatorite ühise tööstrateegia koostamisel.” 1. juulil 2009 BALTSO likvideeriti ning kõik operatiivülesanded anti üle ENTSO-E-le. "Asutati Balti energiasüsteemi süsteemihaldurite organisatsioon". Delfi. 31.03.2006. Vaadatud 01.11.2019. "ENTSO-E koostöö partnerid (BALTSO eesmärgid ja tutvustus)". ENTSO-E. Vaadatud 01.11.2019. Renata Gaudinskaitė (01.06.2009). "BALTSO lõppkoosolek toimus Vilniuses". Ignitis Gamyba. Vaadatud 01.11.2019.