laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tiiu Paulus

Tiiu Paulus (aastani 1971 Hallik, 22. juuni 1941 Torma vald, Tartumaa – 18. märts 2017) oli eesti majandusteadlane. Tiiu Paulus oli talupoja tütar ja Olavi Pauluse abikaasa. Lõpetas 1959 Tapa Keskkooli, 1964 TPI majandusteaduskonna, oli 1966–1969 Moskva Majandusstatistika Instituudi aspirant, majanduskandidaat (1969, samas), väitekiri "Вопросы механизированной обработки информации по учету и калкулированию себестоймости (на примере кабельной промышленности СССР". Täiendas end 1994 Islandis ja 1995, 1997 Rootsis. Oli 1964–1966 TPI raamatupidamise ja statistika kateedri vanemlaborant, 1969–1970 assistent, 1970–1975 NSV Liidu Rahandusministeeriumi Teadusliku Uurimise Instituudi (TUI) vanemteadur, 1975–1992 Eesti NSV Rahandusministeeriumi informaatika- ja arvutuskeskuse vanemteadur, 1992–1999 EV Rahandusministeeriumi talituse juhataja. Aastast 2000 pensionil. Uurimisvaldkond: riigiraamatupidamine ja andmetöötlus. 14 teadustrükist. О вопросах исследования и клссификации экономической информации. // Экономический анализ. Трт, 1967 Построение и анализ информационной модели учета затрат на производство и калкулирование себестоймости продукции. // Техника органзации, учет и анализ. III. Тлн., 1969 Учет затрат на производство и калкулирование себестоймости в условиях автоматизированной системы управления производством. // Вычислительная техника в народном хозяйстве Молдавской ССР. Кишинев, 1970 Концепция автоматизированной системы финансовых расчетов (kaasautor). М., 1973 Техническое задание на разработку автоматизированной системы финансовых расчетов (kaasautor). M., 1974 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 489-490 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Hermann Pauts

Hermann Pauts (7. september 1915 Leisi vald, Saaremaa – 7. juuni 1991 Tartu) oli eesti majandusteadlane ja kaubandusorganisaator. Hermann Pauts oli talupidaja poeg. Lõpetas 1934. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi, 1948. aastal TPI majandusteaduskonna kaubandusökonoomia erialal, majanduskandidaat (1963, TÜ), väitekiri "Kodanliku Eesti väliskaubandus imperialismi süsteemis". Oli 1935–44 Tallinna Konduktorite Reservi konduktor, 1948–52 TPI kaubandusökonoomia kateedri assistent, 1952–65 TPI ja TÜ sama kateedri vanemõpetaja, 1965–67 TÜ sama kateedri dotsent, 1967–74 TÜ kaubatundmise ja kaubanduse organiseerimise kateedri juhataja, 1974–81 dotsent, aastast 1981 pensionil. Õpetas kaubanduse organiseerimist ja tehnikat, kujundas TÜ-s kaubatundmise eriala, koostanud õppevahendeid. Uurimisvaldkond: kaubanduse organiseerimine. 20 teadustrükist. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Vilistlased. Kuressaare Hariduse Kooli veebisait. Jaekaubanduse kujundamise ja planeerimise alused. Tartu, 1967, 2. trükk 1971 Tarbijate täiendava teenindamise vormidest kaubanduses. // Uut kaubanduses 5 (1977) TRÜ majandusteaduskonna ajaloost ja tänapäevast. Tallinn, 1980. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Trt, 1994, III, 314 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 331 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 356 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 303, 304 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
ABC

ABC on mitme tähendusega lühend. ABC oli kaupluste kett Tallinnas. ABC on Hispaania ajaleht. ABC on Paraguay ajaleht. American Broadcasting Company on USA ringhäälingukontsern. Australian Broadcasting Company on Austraalia ringhäälingukontsern. ABC oli Eesti orkester. ABC on endine Briti ansambel. ABC on ansambli The Jackson 5 laul. ABC on interpreteeritav programmeerimiskeel. ABC oli konstruktivistlike arhitektide ja kunstnike rühmitus.
Henno Pavelson

Henno Pavelson (21. juuli 1926 Tallinn – 4. mai 2000 Tallinn) oli eesti majandus- ja tehnikateadlane. Henno Pavelson oli töölise poeg. Õppis 1947–51 TPI-s, lõpetas 1955 Leningradi Kaugõppe Industriaalinstituudi tselluloosi- ja paberitööstuse tehnoloogia insenerina, 1966–70 Eesti NSV TA Majanduse Instituudi mittestatsionaarne aspirant, majanduskandidaat (1971, Eesti TA), väitekiri "Võimalustest tootmisvõimsuste kasutamise parandamiseks pidevalt töötavates tootmissüsteemides". Oli 1952–53 Maardu Keemiakombinaadi vahetuseülem, 1953–59 Tallinna Tselluloosi- ja Paberikombinaadi brigadir, vahetuseülem ja tsehhijuhataja, 1959–63 ENSV RMN osakonnajuhataja, 1963–71 Kehra Tselluloosi- ja Paberikombinaadi direktor, 1971–79 Koondise Eesti Paberitööstus peainsener, 1979–81 TPI töökaitse kateedri vanemõpetaja, 1981–92 dotsent, ühtlasi 1982–92 ka kateedri juhataja, 1992–95 TTÜ polümeermaterjalide instituudi dotsent. Lugenud elektriohutust, koostanud õppevahendeid. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Elektriohutus. 2. Elektriohutuste vältimise tehnilised abinõud. Tallinn, 1985. Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 187, 333, 353, 498 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Juss Pavelson

Juss Pavelson (sündinud 13. novembril 1948 Tallinnas) on eesti merefüüsik. Lõpetas aastal 1967 Tallinna 1. Keskkooli, 1972 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna, Ph.D. (loodus- ja täppisteadused, 2005, TTÜ), väitekiri "Mesoscale physical processes and the relaled impact on the summer nutrient fields and phytoplankton blooms in the western Gulf of Finland" (Tallinn, 2005). Oli 1972–1990 Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi (TEFI) insener, nooremteadur, grupijuht ja teadur, 1990–1992 Eesti TA Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudi teadur, 1992–2000 Keskkonnaministeeriumi Eesti Mereinstituudi teadur (ühtlasi töötas 1992–1999 periooditi Soome Mereuurimise Instituudis ja 1994 Liverpooli Ülikoolis), 2001–2002 TÜ Eesti Mereinstituudi teadur, 2002–2005 TTÜ Meresüsteemide Instituudi teadur, 2005– vanemteadur. Uurimisvaldkonnad: turbulentne difusioon meres, mesomastaapsete füüsikaliste protsesside eksperimentaaluuringud Läänemeres ja Põhja-Atlandi ookeanil, nende protsesside mõju suvistele fütoplanktoni (peamiselt sinivetikate) massõitsengutele ja toitainete jaotusele. Osalenud aastatel 1976–1999 rohkem kui 40 Läänemerel ja Põhja-Atlandil toimunud ekspeditsioonil ning mitmes rahvusvahelises uurimisprojektis. Üle 40 teadustrükise. Initiation of cyanobacterial blooms in a frontal region at the entrance to the Gulf of Finland, Baltic Sea (kaasautor). // Limnology and Oceanography 41 (1996) Quasi-permanent density front at the entrance to the Gulf of Finland: response to wind forcing (kaasautor). // Continental Shelf Res. 7 (1997) Development of a subsurface chlorophyll maximum at the entrance to the Gulf of Finland, Baltic Sea (kaasautor). // Limnology and Oceanography 43 (1998) Chlorophyll distribution patchiness caused by hydrodynamical processes: a case study in the Baltic Sea (kaasautor). // ICES J. Marine Sci. 56 (1999) Development of a deep chlorophyll maximum of Heterocapsa triquetra Ehrenb. at the entrance to the Gulf of Finland (kaasautor). // Limnology and Oceanography 48 (2003). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Juss Pavelson Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Aino Paves

Aino Paves (aastani 1956 Aino Põdra, 9. august 1931 Kõrgesaare vald Läänemaa – 26. august 2024) oli eesti arstiteadlane. Aino Paves oli metsapraakeri tütar, Harri Pavese abikaasa ja Heiti Pavese ema. Lõpetas 1950 Rakvere 1. Keskkooli, 1956 TRÜ arstiteaduskonna, 1968 TRÜ aspirantuuri, meditsiinikandidaat (1972, TRÜ), väitekiri "Vedeliku ja valgu transkapillaarse vahetuse tasakaalu muutustest ägeda pneumooniaga varaealistel lastel". Oli 1956–64 Tartu Linna Kliinilise Haigla lastearst, 1968–81 TRÜ pediaatria kateedri assistent, 1981–92 dotsent ja 1985–91 ka kateedri juhataja, 1992–97 TÜ lastekliiniku dotsent. Õpetanud peamiselt lastehaigusi, sh kardioreumatoloogiat, propedeutikat ja hospitaalpediaatriat; koostanud õppevahendeid. Uurimisvaldkonnad: lapseea südame-veresoonkonna- ja liigesehaigused. Olnud mitme üleliidulise uurimisprogrammi Eesti-poolne juhendaja. Uurinud südame-veresoonkonna haiguste riskitegureid eesti lastel koostöös Helsingi Ülikooli pediaatritega. Uurinud ka lastehaiguste õpetamise ajalugu. Olnud 1983–1994 TÜ arstiteaduskonna nõukogu teadussekretär, mitme nõukogu ja komisjoni liige. Eesti Lastearstide Seltsi (1956), Eesti Kardioloogide Seltsi (1976) ja Eesti Reumatoloogide Seltsi 1979) liige. Üle 80 teadustrükise, sh 10 õppevahendit. 1996–1997 Tartu Ülikooli medal Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Lapse tervishoid (kaasautor). Tallinn, 1967 3. trükk 1981 Об изменениях содержания белков крови у детей раннего возраста, больных острой пневмонией и бронхитом. // Уч. зап. ТГУ 373 (1975) Электрокардиографические изменения при вирусном миокардите у детей (kaasautor). // Уч. зап. ТГУ 496 (1979) Reuma lapseeas (kaasautor L. Tamm). Tartu, 1980, 2. trükk 1986 L. Kavasaki sündroom ehk äge lümfomukokutaanne sündroom (kaasautor Lia Sildver). // NET (1986) 6 Lastehaigused (kaasautor). Tallinn, 1993 Kardiomüopaatia Duchenne'i ja Beckeri tüüpi lihasdüstroofiaga lastel (kaasautor). // EA (1999) 2. Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 109 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), II, 127 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 269 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 893–894 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Harri Paves

Harri Paves (sündinud 26. juunil 1930 Valgas) on eesti metsateadlane. Harri Paves on äriteenija poeg, Aino Pavese abikaasa ja Heiti Pavese isa. Lõpetas 1949 Valga 1. Keskkooli, 1954 EPA metsanduse ja maaparanduse teaduskonna, aspirantuuri 1962, põllumajanduskandidaat (1964, ZBI), väitekiri "Lehis Eesti NSV-s". Oli 1954–1959 EPA metsandusteaduskonna vanemlaborant, 1963–1970 Eesti Metsamajanduse ja Looduskaitse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMI) labori vaneminsener ja nooremteadur, 1970–1971 EMI Katse-Puukooli direktor, 1972–1994 EMI vanemteadur, 1994–1996 Eesti Metsaaretuskeskuse insener. Uurimistegevuse põhisuund: võõrpuuliikide, eeskätt lehiseliikide introduktsioon ja kasvatamine Eestis, vegetatiivsete (poogitud) okaspuuseemlate rajamine ja majandamine. Juhendanud suuremahuliste geograafiliste okaspuukatsekultuuride istutamist. Oli 1976–1995 Metsamajandusee ja Looduskaitse Ministeeriumi dendroloogiaringi (aastast 1993 Eesti Dendroloogia Selts) teadussekretär, 1991–1997 Eesti Looduseuurijate Seltsi (LUS-i) presiidiumi liige. Artiklite kogumike "Krahv Friedrich Berg ja mets" (Tallinn, 1995) toimetaja ning "Lehis: metsa ja pargipuu" (Tartu, 2004) kaasautor ja toimetaja. Üle 60 teadustrükise. Metsamajandus Eesti NSV-s. Tallinn 1967 Eestis kasvavad lehised. Tartu 1971 Lehisevähk vegetatiivses seemlas. // Metsanduslikud uurimused XIX (1984) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Zooloogia ja Botaanika Instituut 1947–1997. Tartu 1997, 65 Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsandusteaduskond 1951–1958. Tartu 2001, 41-42 Kurm, M. Lehiste uurija Harri Paves 75. // Eesti Mets (2005) 3, 56 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ülle Pechter

Ülle Pechter (aastani 1982 Ülle Purga; sündinud 31. märtsil 1959 Tartus) on Eesti arstiteadlane ja taastusarst. Ülle Pechter on arsti tütar. Lõpetas 1977. aastal Tallinna 7. Keskkooli, 1983 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) arstiteaduskonna, aastatel 1995–2003 oli Tartu Ülikooli (TÜ) taastusravi doktorant, meditsiinidoktor (2004, TÜ), väitekiri "Progression prevention strategies in chronic renal failure and hypertension. An experimental and clinical study" (Tartu, 2004). Oli 1983–1984 Tallinna Lastehaigla intern ja 1999–2001 Tartu Ülikooli perearstiteaduse resident, 1984–1991 Tartu Kliinilise Lastehaigla pediaater, 1993–1995 Tartu Ülikooli Kliinikumi (TÜK) üldarst, 1995–1999 Tõrvandi Perearsti Vastuvõtu ja 2000–2004 Tartu Jakobi Terapeutikumi taastusarst, 2003–2006 Tartu Ülikooli sisekliiniku nefroloogia teadur, ühtlasi aastast 2005 TÜK spordimeditsiini ja taastusravi kliiniku taastusarst, aastast 2007 Tartu Ülikooli polikliiniku teadur. Uurimisvaldkonnad: krooniliste, multifaktoriliste haiguste, eriti kroonilise neeruhaiguse epidemioloogia; krooniliste haigustega kaasnevate kahjustuste hindamine biokeemilisel ja morfoloogilisel tasandil; taastusravi võimalused krooniliste haiguste kulu mõjutamisel. Society of European Classical Natural Medicine (ESCNM; 1994), International Society of Anthroposophical Physiciansi (1996), Eesti Hüpertensiooni Ühingu (200), Eesti Nefroloogide Seltsi (2002) ja Eesti Taastusarstide Seltsi liige (2003). 30 teadustrükist. Oksüdatiivse stressi staatus sekundaarse hüpertensiooni eksperimentaalsel mudelil (kaasautor). // EA 2001) 9 Beneficial effects of water-based exercise in patients with chronic kidney disease. // Int. J. Rehabilit. Res. 26 (2003) 2: Kroonilise neerupuudulikkusega haigete kompleksse taastusravi võimalusi (kaasautorid M. Ots, J. Maaroos). // EA (2003) 2 Effects of Losartan on the oxydative status in early stage of experimental renal failure (kaasautor). // Nephron Exp. Nephrol. 97 (2004) 2 Mikroalbuminuuria – südame- ja veresoonkonnahaiguse riski näitaja (kaasautor M. Rosenberg). // EA (2007) 7. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Ülle Pechter Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ülo Peda

Ülo Peda (sündinud 2. oktoobril 1942 Tartus) on eesti loomaarstiteadlane. Ülo Peda on töölise poeg. Lõpetas 1961 Tartu 7. Keskkooli, 1969 EPA veterinaariateaduskonna, veterinaariamagister (1997, EPMÜ), väitekiri "Maksa valgusünteesi ja ekskretoorse funktsiooni hindamine maksakahjustuste varajaseks diagnoosimiseks suuretoodangulistel lehmadel". Täiendas end 1991 Juhtimise Kõrgema Kooli kursustel konsulentteenistuse alal. Oli 1969 Tartu Lihakombinaadi veterinaararst, 1969–78 Jõgeva Näidissovhoosi peaveterinaararst, 1978–79 EPA sise- ja nakkushaiguste kateedri vanemteadur, 1979–81 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) ainevahetuse uurimise labori vanemveterinaararst, 1981–88 vanemteadur, 1988–90 teadur, 1990–99 labori juhataja, 1999– Taimetoodangu Inspektsiooni Tartu büroo peainspektor. Uurimisvaldkonnad: lüpsilehmade ainevahetus, maksakahjustuste diagnoosimine ja profülaktika. Üle 10 teadustrükise. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide https://www.karlova.tartu.ee/est/koolipere/vilistlased/[alaline kõdulink] О поражении печени у коров (kaasautor). // Теоретические и практические вопросы ветеринарии. I. Tartu, 1979 Ainevahetuslikust seisundist ja meetoditest selle hindamisel põllumajandusloomadel. // Veterinaaria ‘93. I. Tartu, 1993. Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 62 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, II, 206 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 76 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Milli-Irene Pedajas

Milli-Irene Pedajas (aastani 1956 Milli-Irene Ploompuu; 16. august 1933 Tsooru, Võrumaa – 8. oktoober 1991 Tallinn) oli eesti pedagoogikateadlane. Milli-Irene Pedajas oli talupidaja tütar. Tema vanemad olid Jakob Ploompuu ja Anna Ploompuu (Lust)[viide?]. Ta lõpetas 1953. aastal Tartu Õpetajate Instituudi. Õppis 1956–1958 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna raamatukogunduse ja bibliograafia osakonnas, lõpetas 1964 Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. Aastatel 1969–1973 oli aspirantuuris, 1973. aastal kaitses TRÜ-s pedagoogikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Mõningate arengufaktorite osa õpetaja professionaalses adaptatsioonis" (juhendaja Enn Koemets). Perioodil 1953–1958 töötas ta Ahjal ja Vastse-Kuustes õpetajana ning oli Põlva rajooniraamatukogu juhataja. 1957. aastal Põlva rajooni ajalehes Koit ilmunud artiklis kutsus kutsus ta üles murdekeelt välja juurima. Aastatel 1958–1962 oli ta Põlvas ajalehe Koit ajakirjanik ja 1963 Põltsamaal ajakirjanik. Aastatel 1963–1969 oli ta Viljandi rajooni koolide inspektor, 1973–1975 Tartu Riikliku Ülikooli pedagoogika kateedri vanemõpetaja ja vanemteadur. 1976. aastast Tallinna Pedagoogilise Instituudi pedagoogika ja psühholoogia kateedri dotsent, 1986–1991 TPedI haridusjuhtide ettevalmistus- ja täiendusteaduskonna andragoogika kateedri dotsent, 1986. aastast ka TPedI kultuuriteaduskonna dekaani kohusetäitja, 1991. aastast professor. Ta õpetas pedagoogika üldkursust, andragoogikat, õpetaja psühholoogiat ja koostas õppevahendeid. 1956. aastal abiellus ta August Pedajasega, kellega tal sündis kaks poega.[viide?] Milli-Irene Pedajas suri kollagenoosi ja vaskuliidi tagajärjel.[viide?] Ta uuris õpetaja erialast ja pedagoogilist ettevalmistust, kutsekohanemist, töökultuuri ja töö efektiivsust. Üle saja publikatsiooni. Õpetaja efektiivsuse määrang. Nõukogude Kool, 1971, 7 Õpetajakutse iseärasustest. Nõukogude Kool, 1977, 6 Õpetajast õpetajale. Tallinn, 1979 Kutsekohanemise fenomen kõrgkooli pedagoogikas. Tallinn, 1982 Täienduspedagoogika aktuaalseid probleeme. Tallinn, 1982 Üliõpilased õpetajaks. Tallinn, 1983 Noorele õpetajale (kaasautor). Tallinn, 1985 Eesti NSV õpetajate psühholoogilised karakteristikud. Tallinn, 1988 Kreedo. Tallinn, 1991. 1988 Eesti NSV teeneline õpetaja Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tähtpäevi oktoobris. Koit, 1. oktoober 2016 https://koiduaeg.ee/otsitakse-1957-aastal-voro-keele-eest-nuheldud-neiu-helvet/ Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu, 1987, 473 Eesti entsüklopeedia 14 kd, lk 363 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, lk 246 Virkus, Rein. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, lk-d 22, 51, 53, 62, 69, 87. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ellen Pedak

Ellen-Olinde Pedak (kuni 16. juunini 1936 Ellen-Olinde Seimann, 1955. aastani Ellen-Olinde Saluvee, 10. august 1930 Pärnu – 16. juuli 2022) oli eesti keemik. Ellen Pedak oli õpetajate (Johan Saluvee ja Olinde-Marie Saluvee) tütar ja Evald Pedaku abikaasa. Lõpetas 1949 Pärnu 2. Keskkooli, 1955 TÜ keemiaosakonna, 1969 aspirantuuri, keemiakandidaat (1980, TÜ), väitekiri "О физико-химической природе центров люминесценции в сульфидах кальция, стронция и бария, активированных медью и серебром". Oli 1955–66 TÜ analüütilise keemia kateedri assistent, 1969–76 noorem- ja 1976–79 vanemteadur, 1979–92 assistent, 1993–95 keemilise füüsika instituudi lektor. Lugenud analüütilise keemia, spektraalanalüüsi ja mikroanalüüsi kursusi; koostanud õppevahendeid. Uurinud kristallfosfooride füüsikalist keemiat ja luminestsentsi probleeme. Rinnamärk "NSVL leidur" (1987). Üle 65 teadustrükise, 5 autoritunnistust. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide О синтезе сульфидов щелочноземельных металлов (kaasautor) // Ж. прикл. химии (1972) 45 A New Material for Thermoluminescence Dosimetry (kaasautor). // Abstr. 4th Int. Conf. on Luminescence Dosimetry. Krakow, 1974 Different Eu-centres in CaS:Eu, Cl (kaasautor). // Radiation Measurements 24 (1995) EPR of V centres in plastically deformed CaS (kaasautor). // J. Phys. Chem. Solids 57 (1996) F-c centres in plastically deformed CaS polycristals (kaasautor). // Phys. Stat. Sol. (B). 208 (1998). Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 300 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), II, 127 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Evald Pedak

Evald Pedak (18. aprill 1931 Uue-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 6. august 2017) on eesti keemik ja loomakasvatusteadlane. Evald Pedak on talupidaja poeg ja Ellen Pedaku abikaasa. Lõpetas 1950 Põltsamaa Keskkooli, 1955 TÜ keemiaosakonna, 1961 sihtaspirantuuri Leningradi Riiklikus Ülikoolis, põllumajanduskandidaat (1981, Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut (ELVI)), väitekiri "Аминокислотный состав кормов и его влияние на свободные аминокислоты плазмы крови ". Oli 1955–58 TÜ analüütilise keemia kateedri vanemlaborant, 1958–59 assistent, 1961–65 ELVI biokeemia ja füsioloogia labori nooremteadur, 1965–67 juhataja kohusetäitja, 1967–77 keemia labori juhataja, 1977–94 söötade uurimise labori juhataja, 1994–2000 EPMÜ loomakasvatuse instituudi vanemteadur. Uurinud toiduainete, söötade jt bioloogiliste materjalide koostist ja toiteväärtust. Medal "Kalevipoeg kündmas" (1991). Üle 50 teadustrükise. Termilise töötlemise mõju muljutud kaera kuivaine ja mõnede aminohapete lõhustumisele veise vatsas (kaasautorid A. Kaasik, H. Kask). // Agraarteadus 4/2000 Teraviljade kuivaine ja proteiini (mõnede aminohapete) lõhustumine erinevate töötlemisviiside korral (kaasautorid A. Kaasik, H. Kask). // Agraarteadus 5/2002 https://www.geni.com/people/Evald-Pedak/6000000017584640326 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987, 300 ajakiri "Agraarteadus" 2/1991 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn 1992 44, 122 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Tartu 1996, 76 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Lembit Pedak

Lembit Pedak (kuni 9. detsember 1936 Lembit Villemson; 13. juunil 1923 Abja vald, Halliste kihelkond, Pärnumaa – 21. mai 2008) oli eesti majandusteadlane. Lembit Pedak on talupidaja poeg. Lõpetas 1948. aastal Tallinna Rahanduse ja Krediidi Tehnikumi ja 1955. aastal Üleliidulise Kaugõppe Rahanduse Instituudi, majanduskandidaat (1965, Eesti TA), väitekiri "Ehitusettevõtete lisakulude alandamine ehitustegevuse organisatsioonilise struktuuri ja juhtimismeetodi täiustamise teel (Eesti NSV tingimustes)". Oli 1965–1966 TPI tööstuse juhtimise ja plaanimise kateedri vanemõpetaja, 1966–1973 dotsent. Uurimisvaldkond: rahvamajanduse planeerimine, regionaalplaneerimine, tööstusökonoomika. NSV Liidu rahvamajanduse planeerimine I. Tallinn 1969 Territoriaalplaneerimise efektiivsuse tõstmise põhiprobleemid tööstuse ja rahvamajanduse juhtimise kaasaegsetes tingimustes. Tallinn 1970 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn 1986. Lk 346, 498 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, lk. 499 Haud Tallinna Rahumäe kalmistul Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.