laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Poorbetoon

Poorbetoon on õhuline ehitusmaterjal, mille peamisteks komponentideks on liiv, lubi, tsement ja vesi. Autoklaavimisprotsessi käigus tekib lähteainetest uus homogeenne mineraal – tobermoriit, mis koos poorse struktuuriga annab materjalile tugevuse ja kerguse. Roclite (endine Silbet) poorbetoonist plokkide tootmisel on komponentideks liiv, põlevkivituhk ja vesi. Selline retsept on võimalik kuna Eestis kaevandatav põlevkivi sisaldab ka lubjakivi ja põlevkivituhk sisaldab seetõttu kustutamata lupja ja vähesel määral tsementi. Materjal leiutati 1920.–1930. aastatel Soomes ja Rootsis ning tänapäeval on see leidnud maailmas väga laialdast kasutamist. Aastas toodetakse kümneid miljoneid kuupmeetreid poorbetooni. Euroopa suurimad poorbetoonitootjad on Saksamaa, Poola, Suurbritannia, Rumeenia, Tšehhi. Maailma üks suuremaid poorbetoonitootjaid on Türgi. Poorbetooni eripäraks on materjali üheaegne tugevus, kergus ja soojusisolatsioonivõime. Poorbetoonist valmistatakse nii erinevate füüsikaliste omadustega ja suurustega ehitusplokke kui ka armeeritud tooteid, nagu sillused, lae- ja seinapaneelid. Valmistamise käigus lõigatakse poorbetoontooted suurest massiivist lõiketraatidega, mistõttu toodete pinnad on siledad ja tooted ise on mõõdutäpsed. Sängituspindade tolerants on reeglina kuni ±1,0 mm. Seetõttu on võimalik poorbetoonist ehitusplokkde laduda mitte ainult müürimördiga, vaid ka õhukese liimvuugiga. On võimalik toota kergeid (300 kg/m³) ja soojapidavaid välisseinaplokke, mis ei vaja isegi Soome põhjamaises kliimas täiendavat soojustamist. Ka tihedamatel poorbetoonplokkidel (> 350 kg/m³) on hea soojusisolatsioonivõime, mistõttu on soojustatud poorbetoonist välisseinad alati soojapidavamad kui muudest kivimaterjalidest samasuguse soojustuskihiga välisseinad. Sarnaselt savikrohviga on poorbetoonil õhuniiskuse akumulatsioonivõime. Materjal on kerge, mistõttu seinte omakaal on väiksem võrreldes teiste kivimaterjalidega. Poorbetoonist müüritis on ilmastikukindel ka ilma viimistluseta, mis annab võimaluse ehitada soodsa hinnaga suuremaid ja väiksemaid tootmishooneid. Poorbetoon on parima tulepüsivusega kivimaterjal. Hea tulepüsivus on seotud materjali hea soojusisolatsioonivõimega - tulekahju korral levivad kuumakahjustused poorbetoonist seinas oluliselt aeglasemalt võrreldes teiste kivimaterjalidega. Materjal on hea töödeldavusega, mis võimaldab kergelt ehitada näiteks kaarjaid seinu. Poorbetoonist ehitusplokid ei sobi vundamendi ehitamiseks. Siil, Virgo (juuni 2017). "Tugev sidusaine seob teadlased ettevõtjatega". Universitas Tartuensis. Vaadatud 28.01.2021. Bauroc AS. "https://bauroc.ee/". {{netiviide}}: välislink kohas |Pealkiri= (juhend) Roclite OÜ. "https://roclite.ee/". {{netiviide}}: välislink kohas |Pealkiri= (juhend)
Bulgaaria vürstkond

aastatel 864–917/927 oli Esimene Bulgaaria riik tuntud kui Bulgaaria vürstkond Bulgaaria vürstkonna all võidakse mõelda ka Bulgaaria vürstiriiki (1878–1908)
Iluuisutamine 1964. aasta taliolümpiamängudel

Iluuisutamine 1964. aasta taliolümpiamängudel toimus 29. jaanuarist 6. veebruarini Austrias Innsbrucki olümpiastaadionil.
Lobsand Dorje

Lobsand Dorje oli eesti indie ja triphop'i ansambel. Ansambli koosseis on aja jooksul olnud erinev, ühtede andmete kohaselt [1] on see järgmine: Hans (klahvpillid, flööt ja rütmimasinad) DJ Drummie (turntables, grammofonid) Priit (kitarr) Sven (vokaal) Lobsand Dorjest on läbi käinud ja oma panuse andnud üle 10 inimese. Kurb fakt on, et kolm neist surid noorelt. Kogumikplaadil "Vibratsioon" on antud järgmine koosseis: Reio Remma, Hans Lillemets, Liina Vahtrik. Praegune näitleja Liina Vahtrik peab kunagist laulmist Lobsand Dorjes "armsaks noorpõlvemälestuseks". "May The Force Be With You" kogumikul "Vibratsioon" (Raadio 2, 1997, CD) "Waveforms" (Kosmos Control Records, 1994, MC) "You Take This Woman" (singel) (21E67, 1994, 7-tolline vinüülplaat) "The Owls Are Not What They Seem" (Camp Productions, 1996, MC) Helen Arusoo. Liina Vahtrik: "Tahan hirmsasti laulda, aga mitte laulmist õppida.", SL-Õhtuleht, 20.05.2002 info Vibratsiooni kogumiku lehelt (kõdulink) info Eesti Ansamblite Andmebaasi lehelt (kõdulink)
Iluuisutamine 1968. aasta taliolümpiamängudel

Iluuisutamine 1968. aasta taliolümpiamängudel toimus 7.–16. veebruarini Prantsusmaal Grenoble'is Palais des Sportsi staadionil.
Iluuisutamine 1972. aasta taliolümpiamängudel

Iluuisutamine 1972. aasta taliolümpiamängudel toimus Jaapanis Sapporos Makomanai jääareenil.
Iluuisutamine 1976. aasta taliolümpiamängudel

Iluuisutamine 1976. aasta taliolümpiamängudel toimus 4.–13. veebruarini Austrias Innsbruckis. Innsbrucki olümpiamängudel oli esimest korda kavas jäätants.
Kerasparv

Kerasparved on kerakujulised täheparved, mille läbimõõt jääb 50 ja 150 valgusaasta vahele ja mis koosnevad mõnesajast tuhandest tähest. Kerasparved tiirlevad ümber galaktika keskme. Kerasparved on tihedalt gravitatsiooniga seotud, mis annab neile kera kuju. Linnutee galaktikasse kuulub umbes 150 kerasparve. M13 ehk Herkulese kerasparv – tuntuim kerasparv põhjapoolkeral Omega Centauri – suurim kerasparv Linnutee galaktikas
Skynet

Skynet on peamine antagonist Terminaatori frantsiisis. Ta on tehisintellekt, kes püüab oma loodud terminaatorite prototüüpide abil maailma valitseda, hävitades sellega inimesed. Skynet loodi aastal 1984. Skyneti vastu võitlevad vastupanuliikujad. Teda on mänginud vaid paar näitlejat, need on Helena Bonham Carter ja Matt Smith.
Iluuisutamine 1980. aasta taliolümpiamängudel

Iluuisutamine 1980. aasta taliolümpiamängudel toimus 16. veebruarist 23. veebruarini Ameerika Ühendriikides Lake Placidis.
Mihkel Nukk

Mihkel Nukk (3. juuli 1907 – 30. november 1995) oli eesti rahvusest USA ajakirjanik, kommunistliku ajalehe Uus Ilm peatoimetaja 1933–38, 1940–44 ja 1947–89. „Uus Ilm” 70. Tallinn, 1980 Mihkel Nukk Uus Eesti: kimp fakte ja kirju sünnimaalt, mis kõnelevad tõtt. New York : Uue Ilma kirjastus, 1941 30, [3] lk. [1] Saade väliseestlastele. Anni Bartels-Jürgenson, Mihkel Nukk. Eesti Raadio, 1984. Lehekülgi eesti kultuuriloost: Mihkel Nukk - 80. Eesti Raadio, 1987.
Boniniit

Boniniit on vulkaaniline kivim. Boniniiti koos sarnase koostisega sanukiidiga peetakse primitiivseks andesiidiks; boniniit tekib purskekivimina, aga sanukiit tekib intrusioonides. Boniniit koosneb klaasjas põhimassis asuvatest pürokseeni ja oliviini fenokristallidest, leidub ka andesiini ja hüpersteeni fenokristalle. Boniniidile on omane suur magneesiumisisaldus ja väike titaanisisaldus (oksiidide mahuprotsendid vastavalt 8–15% ja 0,5%). 57–60% kivimist moodustab ränidioksiid. Boniniit tekib saarkaarte eel magmast, mille tekkepõhjuseks on sukelduvast laamast eralduvad lenduvad ühendid (peamiselt vesi), mis alandavad laama kohal oleva vahevöö kiilu sulamistemperatuuri ning põhjustavad selle osalise sulamise. Vee allikaks on vett sisaldavad mineraalid. Neid on merepõhja moodustanud laamas rohkelt, sest vesi ringleb ookeani keskmäestikus tekkinud kuumades, kuid lõhelistes kivimites. Kuna see magma on tekkinud mantli teisesel sulamisel (esimesel sulamisel tekib basalt), siis on raskete metallide sisaldus boniniidis väike. Ofioliitset boniniiti peetakse samuti saarkaartes tekkinuks. Protsessi käigus jaguneb peridotiidist tekkinud magma saarkaartes asuvaks toleiidiks ja saarkaarte eel tekkivaks boniniidiks. Nimetus "boniniit" on tuletatud Bonini saarte järgi. Boniniidile andis nime Petersen aastal 1890. Boniniiti leidub mitmel pool üle maakera, põhiliselt Vaikse ookeani ümbruses, aga ka Küprosel. Aastal 2009 õnnestus esimest korda jälgida vulkaanipurset, milles tekkis boniniiti moodustav laava. Suur osa Merkuuri pinda katvatest kivimitest on tõenäoliselt boniniit. Sanukiit "The nomenclature of petrology, with references to selected literature" http://petrology.oxfordjournals.org/content/35/3/577.abstract http://www.osti.gov/scitech/servlets/purl/900702-BBo9Mh/ Igneous Rocks: A Classification and Glossary of Terms: Recommendations of the International Union of Geological Sciences Subcommission on the Systematics of Igneous Rocks R. W. Le Maitre, A. Streckeisen, B. Zanettin, M. J. Le Bas, B. Bonin, P. Bateman Cambridge University Press, 11. apr 2002 lk. 65 A. J. Crawford, (1989) Boninites, London, Unwin Hyman, ISBN 0-04-445003-6 http://www.nsf.gov/news/news_summ.jsp?cntn_id=116098 Weider, Shoshana Z. Weider, Petrology and Geochemistry of Mercury, Oxford Research Encyclopedia of Planetary Science, 2018
Iluuisutamine 1952. aasta taliolümpiamängudel

Iluuisutamine 1952. aasta taliolümpiamängudel toimus 17.–22. veebruarini Norras Oslo Bisletti staadionil.
Paunküla aardeleiud

Paunküla aardeleiud on kaks aardeleidu (I leid ja II leid) Harju maakonnast Kuusalu vallast Paunkülast. Need kaks aardeleidu pärinevad endise Piirsalu asundustalu põllumaalt, mida kohalikud kutsuvad Kõrtsimäe põlluks. I leid tuli välja 1956 ja II leid osaliselt 1959 ja teine osa sellest 1961. I ja II leiu vahemaa on 60 m. Esimene aardeleid leiti 1956. aastal põllu äestamisel ja selleks oli peentest hõbetraatidest punutud kee, mille lülide vahel olid rõngakeseks nende küljes rippuva 10 Araabia mündiga. Viimased mündid pärinevad 10. sajandist, kuid kee tervikuna on mõnevõrra hilisem. II leid (1959 ja 1961) sisaldas muu hulgas 4 rinnalehte, 3 kaelavõru katket, ühte granuleeritud hõbehelmest, 107 hõbemünti, millel oli kand ja mida seetõttu sai kanda kaelakee küljes ripatsitena. Müntide hulgas on peale Araabia müntide 1 Sassaniidi, 11 Bütsantsi, 2 Saksa ja 1 anglosaksi münt. II leid peideti maa sisse tõenäoliselt 12. sajandil. Paunküla aardeleiud veebiportaalis eestigiid.ee (vaadatud 26.09.2015) Paunküla aardeleiud veebiportaalis eestigiid.ee
Iluuisutamine 1948. aasta taliolümpiamängudel

Iluuisutamine 1948. aasta taliolümpiamängudel toimus 2. veebruarist 7. veebruarini Šveitsis Sankt Moritzis.
Omega Centauri

Omega Centauri (ka NGC 5139) on kerasparv, mis asub Kentauri tähtkujus. Parve avastas 1677. aastal Edmond Halley ning see asub Maast 15 800 valgusaasta kaugusel. Parve läbimõõt on umbes 150 valgusaastat ning see on Linnutee suurim ja heledaim kerasparv. Omega Centauri sisaldab umbes 10 miljonit tähte ja selle mass on võrdne 4 miljoni Päikese massiga, mis teeb sellest Linnutee massiivseima kerasparve. "NGC 5139 - Omega Centauri - Globular Cluster". freestarcharts. Vaadatud 12. juuni 2019. "Giant star cluster Omega Centauri". EarthSky. Vaadatud 12. juuni 2019.
Iluuisutamine 1936. aasta taliolümpiamängudel

Iluuisutamine 1936. aasta taliolümpiamängudel toimus 9.–14. veebruarini Austrias Garmisch-Partenkirchenis. Eesti sportlastest osalesid Helene Michelson ja Eduard Hiiop, kes said paarissõidus 18. koha.
Iluuisutamine 1932. aasta taliolümpiamängudel

Iluuisutamine 1932. aasta taliolümpiamängudel toimus 8.–12. veebruarini Ameerika Ühendriikides Lake Placidis.
Iluuisutamine 1928. aasta taliolümpiamängudel

Iluuisutamine 1928. aasta taliolümpiamängudel toimus 14. veebruarist 19. veebruarini Šveitsis Sankt Moritzi Olümpiajäähallis.
Vaida aare

Vaida aare on aardeleid Harju maakonnas Rae vallas. 1896 leiti Paali talu alalt raudnõu peamiselt müntidega. Raudnõu kadus II maailmasõja ajal, ent leiust säilis käsikiri ja hõbekäevõru (praegu hoiul Ajaloomuuseumis). Käsikirja andmetel oli leius 446 münti ja üks hõbekäevõru. Tõenäoliselt maeti varandus maha 1150. aastatel. Vaida aare veebiportaalis eestigiid.ee (vaadatud 26.09.2015) Vaida aare veebiportaalis eestigiid.ee
Habe

Habe on inimese näo alaosal (lõual, ülahuule kohal, põskedel ja kaela ülaosal) kasvav karvkate. Habemel võib olla selle kandja ajule õõvastav mõju, Delfi, 12. märts 2016
Joe Murray

Joseph David Murray (sündinud 3. mail 1961 San Joses Californias) on Ameerika Ühendriikide animaator. Ta on töötanud animaatorina aastast 1987. "Rocko's Modern Life" ("Rocko seiklused", 1993-1996) "Camp Lazlo" (Lazlo laager", 2005-2008) Joe Murray andmekogus IMDb (inglise)
Erik Heinrichs

Axel Erik Heinrichs (21. juuli 1890 Helsingi – 16. november 1965 Helsingi) oli Soome sõjaväelane (jalaväekindral, 1941). 1925. aastal autasustati teda Kotkaristi II klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015)
Folke Bernadotte

Folke Bernadotte (rootsi Folke Bernadotte af Wisborg; 2. jaanuar 1895 – 17. september 1948) oli Rootsi diplomaat ja ühiskonnategelane, Wisborgi krahv. Ta oli üks Rahvusvahelise Punase Risti Komitee juhte. Teise maailmasõja ajal päästis ta arvukalt Skandinaavia sõjavange Saksa koonduslaagritest. 1937. aastal sai ta Eesti Punase Risti I klassi teenetemärgi. 1948. aastal määrati ta ÜRO rahuvahendajaks Palestiinas. Sama aasta 17. septembril mõrvasid juudi terrorirühmituse Lehi liikmed ta Jeruusalemmas. Tema järgi on nimetatud tänav Göteborgis, Viinis, Gazas ja mitmes Saksamaa linnas. Valged bussid Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015)
Pēteris Radziņš

Pēteris Radziņš (2. mai 1880 – 8. oktoober 1930 Riia) oli Läti sõjaväelane (kindral), õppejõud. 1924–1928 oli ta Läti sõjaväe ülemjuhataja. 1925. aastal autasustati teda Vabadusristi I liigi 2. järgu teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015)
Woldemar Hägglund

Johan Woldemar (Voldemar) Hägglund (10. august 1893 Viiburi – 12. veebruar 1963 Helsingi) oli Soome sõjaväelane (kindralleitnant, 1942). 1935. aastal autasustati teda Kotkaristi II klassi teenetemärgiga. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015)
Frans Timmermans

Franciscus Cornelis Gerardus Maria "Frans" Timmermans (sündinud 6. mail 1961 Maastrichtis) on Madalmaade ja Euroopa Liidu poliitik ja diplomaat. Ta oli aastatel 2007–2010 Madalmaade Euroopa asjade minister ja aastatel 2012–2014 Madalmaade välisminister. 1. novembrist 2014 kuni 30. novembrini 2019 oli ta Euroopa Komisjonis Junckeri komisjoni esimene asepresident, vastutades parema seadusloome, institutsioonidevahelise koostöö, õigusriigi ja põhiõiguste küsimuste eest. Alates 1. detsembrist 2019 kuni 22. augustini 2023 oli ta von der Leyeni komisjoni üks kolmest juhtivast asepresidendist, juhtides volinikerühma, mis vastutab Euroopa rohelise kokkuleppe eest. Ta lahkus volinikukohalt, et kandideerida 22. novembril 2023 Madalmaade valimistel. Ta oli kahest parteist koosneva tugeva vasaktiiva peakandidaat, võimalik tulevane Madalmaade peaminister. Tema ülesanded Euroopa Komisjonis võttis üle Maroš Šefčovič. Euroopa Komisjoni uueks volinikukandidaadiks nimetasid Madalmaad Timmermansi asemel Madalmaade senise välisministri Wopke Hoekstra. 2008 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk Frans Timmermansi CV. Euroopa Komisjoni veebisait. Holland nimetas Hoekstra Timmermansi asemele Euroopa Komisjoni volinikuks. Postimees, 25. august 2023. Kivil, Karl. Hollandi valimisteks valmistuv EK asepresident Timmermans astus tagasi. ERR, 22. august 2023. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015) Epp Ehand: "Timmermans ERR-ile: Venemaaga tuleb rääkida jõupositsioonilt" ERR, 24. mai 2019
Anni Holdmann

Anni Holdmann (28. jaanuar 1900 Hamburg – 2. november 1960) oli Saksamaa jooksja. 21. juulil 1925 Hamelnis saavutas ta 100 m jooksus tulemuse 12,6, mis oli mitteametliku naiste maailmarekordi mitteametlik kordamine. 1928. aastal tuli ta Saksamaa kergejõustiku meistrivõistlustel 100 m jooksus teiseks. Amsterdami olümpiamängudel 1928 sai ta naiste 4×100 m teatejooksus Saksamaa võistkonna koosseisus koos Rosa Kellneri, Leni Schmidti ja Leni Junkeriga pronksmedali (aeg 49,0; kulla võitis Kanada ja hõbeda USA võistkond). Samadel mängudel võistles ta ka 100 m jooksus, kuid langes vahejooksus välja. Ta võitis esimese eeljooksu, saades esimeseks naiseks, kes võitis olümpiamängudel jooksuvõistluse. Anni Holdmanni kasv oli 1.60 ja võistluskaal 50 kg. Ta kuulus spordiklubisse Hamburger Turnerbund 1862.
Gustave Ador

Gustave Ador (23. detsember 1845 – 31. märts 1928) oli Šveitsi poliitik. Ta oli 1. jaanuarist 1919 kuni 31. detsembrini 1919 Šveitsi liidupresident. Ta oli Rahvusvahelise Punase Risti Komitee liige. 1932. aastal anti talle Eesti Punase Risti mälestusmärgi III järgu[küsitav] teenetemärk ja 1926. aastal Eesti Punase Risti mälestusmärgi I järgu I aste. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015)
Krišjānis Berķis

Krišjānis Berķis (26. aprill 1884 – 29. juuli 1942) oli Läti sõjaväelane (kindral). 14. novembrist 1934 kuni 20. juunini 1940 oli ta Läti sõjaväe ülemjuhataja. 1940. aasta 6. aprillist kuni 20. juunini oli ta Läti kaitseminister. Pärast Läti okupeerimist Nõukogude Liidu poolt läks ta pagulusse Soome, kuid pöördus sealt varsti tagasi. 30. septembril 1940 deporteeriti ta Vene NFSV-sse. Krišjānis Berķis arreteeriti 23. juunil 1941, suri Permi vangla haiglas 1942. aasta juulis. 1921 Vabadusristi I liik 2. järk 1932 Kotkaristi II klassi teenetemärk 1940 Kotkaristi I klassi teenetemärk "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2016. Vaadatud 27. jaanuaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2016. Vaadatud 27. jaanuaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://lkok.com/detail1.asp?ID=148 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015)
Miguel Ángel Moratinos Cuyaubé

Miguel Ángel Moratinos Cuyaubé (sündinud 8. juunil 1951 Madridis) on Hispaania diplomaat, jurist ja poliitik. Aastatel 2004–2010 oli ta Hispaania välis- ja koostööminister. 2007. aastal anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015)
Poul Schlüter

Poul Holmskov Schlüter (3. aprill 1929 Tønder – 27. mai 2021) oli Taani poliitik. Aastatel 1982–1993 oli ta Taani peaminister ja 1994–1999 Euroopa Parlamendi liige. 2003. aastal sai ta Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi, millega tunnustati tema kui Taani peaministri tööd Eesti taasiseseisvumise toetajana. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015)
Carl (Rootsi prints)

Carl (27. veebruar 1861 – 24. oktoober 1951) oli Rootsi kuningliku perekonna liige, Västergötlandi hertsog. Tema vanemad olid Oscar II ja kuninganna Sofia. 1897. aastal abiellus ta Taani printsessi Ingeborgiga (1878–1958), nende lapsed olid: Margaretha (1899–1977) Märtha (Norra kuninganna, 1901–1954) Astrid (Belgia kuninganna, 1905–1935) prints Carl Bernadotte (endine Östergötlandi hertsog, 1911–2003) Ta on saanud Eesti Punase Risti I klassi teenetemärgi[viide?].
Leni Junker

Leni Junker (õieti Helene Junker, abielus (1927. või 1928. aastast) Helene Thymm (Leni Thymm); 8. detsember 1905 Kassel – 9. veebruar 1997 Wilhelmshaven) oli saksa kergejõustiklane. 30. augustil 1925 püstitas ta Leipzigis ajaga 12,4 oma esimese (mitteametliku) maailmarekordi naiste 100 m jooksus. 15. septembril 1925 Wiesbadenis parandas ta mitteametlikku maailmarekordit 12,2 sekundile. Seda tulemust kordas 22. augustil 1926 Gundel Wittmann, kelle nimele läks ametlik maailmarekord. Leni junker kordas tulemust 12,2 mitteametlikult veel 29. augustil 1926 Hannoveris ja 14. augustil 1927 Berliinis. 17. juunil 1928 püstitas ta uue mitteametliku maailmarekordi 12,1. Seda tulemust kordas 31. augustil 1930 Tollien Schuurman, kelle nimele läks ametlik maailmarekord. 1. augustil 1931 püstitas Leni Junker Magdeburgis uue mitteametliku maailmarekordi 12,0 ning kordas seda samadel võistlustel kaks korda. 5. juunil 1932 kordas seda tulemust Haarlemis Tollien Schuurman, kelle nimele läks ametlik maailmarekord. 1928. aasta suveolümpiamängudel Amsterdamis võitis Leni Junker-Thymm naiste 4×100 m teatejooksus Saksamaa võistkonna koosseisus koos Rosa Kellneri, Leni Schmidti ja Anni Holdmanniga pronksmedali ajaga 49,0 (kulla sai Kanada ja hõbeda USA võistkond). Samadel mängudel jooksid Leni Junker-Thymm ja Leni Schmidt olümpiarekordi naiste 100 m jooksus. Saksamaa kergejõustikumeistrivõistlustel tuli ta naiste 100 m jooksus 1928. aastal kolmandaks ja 1931. aastal esimeseks. Aastal 1932 võitis ta tõkkejooksu. 1923. aasta meistrivõistlustel tuli Leni Junker kõrgushüppes teiseks. Tema koduklubi oli ATV 1845 Leipzig. Leni Thymm-Junkeri autogramm
Pál Teleki

Pál Teleki (1. november 1879 Budapest – 3. aprill 1941 Budapest) oli Ungari poliitik ja ühiskonnategelane, krahv. Ta oli 19. juulist 1920 kuni 14. aprillini 1921 ja 16. veebruarist 1939 kuni 3. aprillini 1941 Ungari peaminister. Ta oli Ungari Teaduste Akadeemia liige. Ta oli Ungari skaudiliikumise juhte. 1931. aastal anti talle Eesti Punase Risti mälestusmärgi I järgu I aste ja 1933. aastal Kotkaristi I klassi teenetemärk. http://www.rulers.org/rulh.html Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015) Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015).
Saulius Sondeckis

Saulius Sondeckis (11. oktoober 1928 Šiauliai – 3. veebruar 2016 Vilnius) oli Leedu viiuldaja, helilooja, dirigent ja muusikapedagoog. Sondeckis õppis Vilniuse konservatooriumis viiulit Alexander Livontase juhendmisel ja lõpetas kooli 1952. Aastatel 1957–1960 õppis ta Moskva konservatooriumi aspirantuuris. 1963. aastal tegi läbi pooleaastase kursuse prantsuse dirigendi Igor Markevitši juures. Sondeckis alustas karjääri viiuldajana. Aastatel 1952–1959 oli ta Vilniuse konservatooriumis viiuliõpetaja, 1959–1987 keelpillide kateedri juhataja, 1977. aastast professor. 1955. aastal asus ta juhatama Vilniuse Kunstide Kooli õpilaste keelpilliorkestrit ning 1964. aastal sai temast esimene leedu dirigent, kes esines oma orkestriga välismaal, osaledes festivalil Bukarestis. 1976. aastal sai kollektiiv kuldmedali rahvusvahelisel Herbert von Karajani Fondi noorteorkestrite konkursil Lääne-Berliinis. Aastatel 1960–2004 oli Sondeckis Leedu Kammerorkestri peadirigent. Alates 2004. aastast oli ta orkestri Moskva Virtuoosid peakülalisdirigent ja 2005. aastast Leedu Balti Kammerorkestri juht. Sondeckis asutas 1960. aastal Leedu kammerorkestri. Ta on juhatanud Berliini, Peterburi ja Toronto filharmooniaorkestrit. 1980. aastal sai ta Nõukogude Liidu rahvakunstniku aunimetuse. 2002. aastal pälvis ta Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärgi, tunnustusena tema töö eest Eesti heliloomingu tutvustajana maailmas. Ta on pälvinud ka Leedu, Poola, Venemaa ja Austria riiklikke autasusid.[viide?] Pärdi teos "Tabula rasa" ja Schnittke concerto grosso'd nr 1 ja 3 on pühendatud Sondeckisele. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. november 2007. Vaadatud 10. veebruaril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) [1] Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015)
Vygaudas Ušackas

Vygaudas Ušackas (sündinud 16. detsembril 1964 Skuodases) on Leedu poliitik ja diplomaat. Ta lõpetas aastal 1982 Skuodases keskkooli ja aastal 1990 Vilniuse Ülikooli õigusteaduskonna. Aastatel 2008–2010 oli ta Leedu välisminister. 2013. aastal sai ta Maarjamaa Risti II klassi teenetemärgi, millega tunnustati tema kui Leedu välisministri tööd Eesti-Leedu koostöö edendajana. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 28.09.2015)