laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aime Sügis

Aime-Ingrid Sügis (neiuna Aime Rulli; 21. jaanuar 1935 Tallinn – 29. august 2017) oli Eesti keemik ja poliitik. Ta lõpetas aastal 1958 Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna silikaatide tehnoloogia erialal. Ta töötas Silikaatbetooni Teadusliku Uurimise Instituudis, hiljem Keemia Instituudis. Aime Sügisest sai tervislike eluviiside ja taimetoitluse propageerija ning rohelise mõtteviisi toetaja. Aime Sügis kandideeris 1992. aasta Riigikogu valimistel Valimisliidus Eesti Kodanik (selle moodustasid Eesti Vabariigi Partei ja Noarootsi Tervisliku Eluviisi Selts). Ta sai 69 häält ning osutus valituks. Ta oli 1992–1995 VII Riigikogu liige. 1994. aasta kevadel liitus Sõltumatute fraktsiooniga, kus viimased kuud oli aseesimees. Töötas majanduskomisjonis. Sügis, Aime-Ingrid 2009. Ökokultuuri kujundamine: Ökoloogiline majandus maal. Noarootsi Tervisliku Eluviisi Selts. 61 lk. Ta oli taimetoitlane ja abielus Anatol Sügisega, kes oli samuti taimetoitlane https://www.nlib.ee/index.php?id=15237 http://vvk.ee/arhiiv/kandidaadi-otsing/?otsi_ajaloost=aime%20sügis https://www.riigiteataja.ee/akt/13082441 Eesti lood: Lained ja võnked
Mary Haas

Mary Rosamund Haas (23. jaanuar 1910 – 17. mai 1996) oli ameerika keeleteadlane, kes uuris põhjaameerika indiaani keeli ja tai keelt ning tegeles ajaloolise keeleteadusega. Ta oli 1963. aastal Ameerika Keeleteaduse Seltsi president. Haas õppis Chicago Ülikoolis kraadiõppes Edward Sapiri käe all võrdlevat filoloogiat. Kui Sapir lahkus Yale'i Ülikooli, järgnes talle sinna ka Haas. Sellal alustas ta ka keeleteaduslike välitööde tegemist, uurides suvekuudel keelejuhtide abiga mitesuguseid indiaani keeli. 1931. aastast 1941. aastani uuris Haas peaaegu kümmet peamiselt edelaosariikide keelt. 1935. aastal kaitses Mary Haas 25 aasta vanuselt Yale'i Ülikooli juures oma doktoriväitekirja "Tunica keele grammatika." 1930ndatel töötas Haas viimase tunika keele kõneleja Sesostrie Youchigantiga. Tema käest kogus Haas suure hulga sõnavara ja tuunikakeelseid tekste. Hiljem töötas Haas natšese keelejuhtide Watt Sami ja Nancy Raveniga, kes olid natšese keele viimased emakeelena kõnelejad Oklahomas. Mary Haasi välitööde materjalid moodustavad nüüdseks väljasurnud natšese keele suurima korpuse. Lisaks tegi ta mahukaid välitöid kriiki keelega. Mary Haasi õpilane Karl V. Teeter osutas Haasi nekroloogis, et Haas õpetas välja rohkem amerikaniste, kui tema enda õpetajad Edward Sapir ja Franz Boas kahe peale kokku. Mary Haas juhendas rohkem kui saja doktorandi välitöid ameerika indiaanlaste keeltega. Paljud Haas juhendatavad on hilisemas elus ise saanud mõjukateks amerikanistideks. Teiste hulgas kuulusid Mary Haasi juhendatavate hulka William Bright (karuki keel), William Shipley (maidu keel), Robert Oswalt (kašaja keel), Karl Teeter (vijoti keel), Margaret Langdon (kumiai keel), Sally McLendon (idapomo keel), Victor Golla (hupa keel), Marc Okrand (mutsuni keel), Kenneth Whistler (vintu keel), Douglas Parks (pooni keel), William Jacobsen (vašo keel) ja paljud teised. Tema õpilaste hulka kuulus ka Eero Vihman. 1974 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks 1975 – Northwesterni Ülikooli audoktor 1976 – Chicago Ülikooli audoktor 1980 – Ohio Osariigi Ülikooli audoktor Kuni lahutuseni 1937. aastal oli Mary Haas abielus keeleteadlase Morris Swadeshiga. McLendon, S. (1997). "Mary R. Haas: A Life in Linguistics". Anthropological Linguistics. 39 (4): 522–543. JSTOR 30028484. Teeter, Karl (31. august 1996). "Mary Haas Obituary". Iatiku. Foundation for Endangered Languages. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. august 2007. Vaadatud 26. aprillil 2008. {{netiviide}}: eiran tundmatut parameetrit |autori link= (juhend)
Valeri Konovalov

Valeri Konovalov (sündinud 20. juunil 1952 Tallinnas) on endine Eesti NSV julgeolekutöötaja ja ettevõtja. 2007. aastast on ta Keskerakonna liige. NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee: kõrgemad kursused Minskis – kursant; 12.1977–01.1979 Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee: 5. osakonna 2. jaoskond – operatiivvolinik, vanemoperatiivvolinik; 02.1979–1988 Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee: 4. osakonna 5. jaoskond – vanemoperatiivvolinik; 1988–1989 Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee: organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse osakond – vanemoperatiivvolinik; 1989–10.1991 turvaettevõtte Feba omanik ja direktor Eesti Poksiliit, juhatuse liige, 2014– KGB-lane Savisaare-Mõisa valimisliidus, Postimees, 1. september 2017 Võlgade nõudmine 1990ndate stiilis, Äripäev, 10. jaanuar 2014 KGB ohvitser lahendab konfliktid naeratusega, Postimees, 11. oktoober 2008 Piirivalve magas põgenemise maha, Õhtuleht, 18. mai 2001 Vene maffia maksustab Eestit, Äripäev, 2. märts 2000
Pürenee mäestikukoer

Pürenee mäestikukoer on Prantsusmaalt pärinev koeratõug. Esimesed täpsed kirjeldused sellest koerast avaldati krahv de Bylandt’i raamatus aastal 1897. Pildid "Pürenee mäestikukoer" (PDF). Eesti Kennelliit. Vaadatud 1.09.2017.  Pürenee mäestikukoer – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Pürenee mäestikukoer koer.ee saidil
Marva mõis

Marva mõis (leedu Marvos dvaras; ka Marvelė mõis, leedu Marvelės dvaras) on endine mõis Leedus Kaunases Aleksotase vallas Marvelė linnaosas. Mõisa peahoone asub aadressil Marvelės g. 192, praktiliselt asub see Via Baltica ääres. Kohanime Marva on esimest korda mainitud aastal 1514, ent mõis rajati sinna arvatavasti XVI sajandil. XVIII sajandi alguses, Põhjasõja ajal laastasid mõisa Rootsi väed. Aastal 1795 läks mõis Preisimaa valdusse ja mõisa omanikeks said sakslased. Aastast 1815 sai mõisa omanikuks Venemaa kindral Šahhovski. Hiljem kuulus see preisi päritolu Lorchedele ja vendadele Gavronskistele. Aastal 1889 sai mõisa omanikus Vene vägede polkovnik Wojciech Falewicz, kellest aastal 1918 sai Poola kindral. Esimese maailmasõja ajal oli mõisas Paul von Hindenburgi residents. Pärast sõda konfiskeeriti mõisa maad, kuna selle omanik oli Poola sõjaväelane. Suurem osa maadest jagati laiali. Mõisa peahoone koos järelejäänud 80 hektari suuruse maaga läks Petras Maikauskase valdusse. Osa mõisa hoonetest jäi aga konfiskeeritud maadele. Aastal 1920 rajas Leonas Gogelis mõisa juurde bakterioloogia- ja seroloogiajaama, mis oli Leedu alade esimene mikrobioloogia labor. Seal kavatseti hakata tootma vaktsiine, selle tarbeks oli kavas remontida mõisa laut ja tall. Epideemia taandudes sealne jaam suleti, selle inventar anti aga üle Vytautas Suure Ülikooli meditsiiniteaduskonnale. Petras Maikauskase valdustesse rajati 1930. aastatel vanadekodu, aastal 1940 aga kurtide instituut. Teise maailmasõja ajal asus mõisas haigla, hiljem aga lasteaed. Aastast 1961 sai mõisakompleksi omanikuks Aleksandras Stulginskise Ülikool, peahoones asus selle töötajate lasteaed. Mõisakompleksi jaoks kujunes katastroofiliseks aasta 1991, mil sinna rajati linna veepuhastusjaam. Algul jäi mõisakompleks veepuhastusjaama sanitaartsooni, mistõttu sealsed hooned jäid tühjalt seisma. Aastal 1996 lisati mõisakompleks erastatava kinnisvara nimekirja, kuid kuna selle pärijad Argentinas ja Austraalias taotlesid hoonete tagastamist, peatati erastamisprotsess. Aastal 1997 tagastatigi hooned pärijatele, kuid enne, kui need jõudsid hakata hooneid korda tegema, põles mõisa peahoone maha. Aastal 2001 panid omanikud mõisakompleksi enampakkumisele, kuid see kukkus läbi, kuna nõukogude ajal mõisakompleksi juurde rajatud muude hoonete (tallid, garaažid, laohooned) tõttu tekkisid hoonete müügil juriidilised probleemid. Hoonetest on säilinud mõisa tall ja kaks lauta. Peahoone, ait ja kaks teenijatemaja on lagunenud. Mõisakompleksi juurde viiv tee on kujundatud alleena. Aastal 2014 tähistati Marvelės Marva asumi viiesajandat aastapäeva. Sellega seoses pandi mõisa juurde viiva tee otsa juurde teadetetahvel, kus tutvustatakse Marva mõisa ajalugu. [1][alaline kõdulink] Biologinio preparato gamybos Lietuvoje istorija „Marvos dvaro liekanas vis dar ketinama restauruoti“. kauno.diena.lt. 2004-03-17 „Žolinių dieną kviečia Marvos dvaro 500-ųjų metinių sukaktuvių šventė“. alkas.lt. 2014-08-15. Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (leedu keeles) Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiskeem (leedu keeles) Mõis Kaunase keskraamatukogu kodulehel (leedu keeles)
Melenki rajoon

Melenki rajoon (vene keeles Меленковский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Melenki linn. Rajoon piirneb põhjas Selivanovo rajooniga, kirdes Muromi rajooniga, idas Nižni Novgorodi oblastiga, lõunas Rjazani oblastiga ja läänes Guss-Hrustalnõi rajooniga. Rajooni pindala on 2221 km². Elanike arv oli 2012. aastal 35 880, 2009. aastal 37 348 ja 2002. aastal 41 125. Melenki rajoonis on 184 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Melenki linna) ja kuue külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Oka ja Unža. Q126684906
Maryam al-‘Ijlīyah

Al-‘Ijlīyah bint al-‘Ijlī al-Asțurlābī (araabia keeles العجلية بنت العجلي الأسطرلابي), tuntud ka kui Maryam Asţurlābī (مریم اسطرلابی ), oli 10. sajandi naisastronoom ja astrolaabide valmistaja. Ta oli pärit Aleppost. Tema elust on vähe teada ja teda mainitakse ainult Ibn an-Nadīmi raamatus. Ta oli astrolabist al-‘Ijlī al-Asțurlābī tütar. Ibn an-Nadīmi andmetel oli ta Nasţūluse õpilane (tilmīthah). Al-‘Ijlīyah konstrueeris ja valmistas astrolaabe. Tema tööandja oli Aleppo emiir Sayf al-Dawlah (valitses 944–967). Tema auks nimetati asteroidide vöösse kuuluv asteroid 7060 Al-'Ijliya, mille avastas 1990. aastal Palomari observatooriumis Henry E. Holt.
Maryam Heydarzādeh

Maryam Heydarzādeh (pärsia keeles مریم حیدرزاده‎‎) (sündinud 20. novembril 1977 Teheranis) on Iraani luuletaja, laulukirjutaja ja laulja. Heydarzadeh on pime. Ta kirjutab lihtsaid, kuid sügavamõttelisi luuletusi, peaaegu alati armunud olemisest. Just tema luule lihtsus on selle suure populaarsuse põhjus iraanlaste seas. Mõned Iraani lauljad on loonud tema luuletustest laule. Tema sõnu on lauludes kasutanud näiteks poplauljad Kamran ja Hooman oma debüütalbumil "20". Temal põhineb ka Benyamin Barani laul "Begoo Nemiri" ("Ütle, et sa ei lähe"), milles Heydarzādeh oma laulusõnu ise retsiteerib.‎‎ روز هفتم : مريم حيدر زاده, BBC Persian, 3. november 2004, vaadatud 28. jaanuaril 2011. Maryam Heydarzādeh' ametlik koduleht
Mona Borzūī

Mona Borzūī (pärsia keeles مونا برزویی‎‎; sündinud 9. mail 1984) on Iraani luuletaja ja laulukirjutaja. Ta on tuntud romantiliste laulusõnade, eriti lauljatele Ebi ja Shadmehr Aghili kirjutatute poolest. Ta on õppinud inglise keele tõlgiks. Luuletusi hakkas kirjutama 14-aastaselt.
Sobinka rajoon

Sobinka rajoon (vene keeles Собинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti keskosas. Rajooni keskus on Sobinka linn. Rajoon piirneb põhjas Jurjev-Polski rajooniga, kirdes Suzdali rajooniga, idas Sudogda rajooniga, kagus Radužnõi kinnise linnaga, lõunas Guss-Hrustalnõi rajooniga, edelas Moskva oblastiga, läänes Petuški rajooniga ja loodes Koltšugino rajooniga. Rajooni pindala on 1524 km². Elanike arv oli 2012. aastal 58 011, 2009. aastal 58 596 ja 2002. aastal 24 864. Sobinka rajoonis on 198 asulat, mis kuuluvad kolme linnaasunduse (Lakinski ja Sobinka linna ning Stavrovo alevi) ja üheksa külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma, Vorša ja Kolokša. Q126684906
Tosa

Tosa on Jaapanist pärinev koeratõug. Eesti Kennelliidu avaldatud standardis on kirjas: "Tosale tüüpilisteks iseloomuomadusteks peetakse tema vastupidavust ja võitlusinstinkti, mis on omased molossidele ja esinevad tosal tema aretuses kasutatud tõugude mõjutusena." Pildid "Tosa" (PDF). Eesti Kennelliit. Vaadatud 1.09.2017.  Tosa – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Tosa koer.ee saidil
Pakruojis

Pakruojis (leedu) on linn Põhja-Leedus, Pakruojise rajooni ja Pakruojise valla halduskeskus. Linn asub Kruoja jõe kaldal, merepinnast 76 meetri kõrgusel. Linna ümber on suured dolomiidi varud, selle kaevandamine on ka üks linna tähtsamaid tööstusharusid. Vaatamisväärsusteks on Pakruojise mõisa hoonetekompleks, aastal 1887 valminud katoliku kirik ja aastal 1801 püstitatud sünagoog (vanim säilinud puidust sünagoogihoone Leedus). 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pakruojise elanikest leedulasi 98,6%, venelasi 0,51% ja teiste rahvaste esindajaid 0,9%. Pakruojis asub vanal semgalite alal. Asulat on esimest korda mainitud 1531. aastal. Kui aastal 1581 mainitakse sealset mõisa, oli Pakruojis juba alev. Aastal 1613 ehitati sinna esimene katoliku kirik. Kuni XVIII sajandini kandis asula saksa keeles nime Pockroy. Aastal 1801 valmis sealne sünagoog. Asula kuulus pikka aega Roppide suguvõsale. Linnaõigused sai 1950. aastal. Aastal 1982 valmis linna Radviliškisega ühendav raudtee. FC Pakruojis Centrinis stadionas Pakruojis Pakruojise veski Pakruojise sünagoog Pakruojise katoliku kirik Eugen von Keyserling – baltisaksa arahnoloog Stasys Ušinskas – Leedu kunstnik Algimantas Kunčius - Leedu fotograaf Darijus Beinoravičius – Leedu jurist ja filosoof Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 7. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Pakruojise sünagoog Linn portaalis vietoves.Lt
Andrei Krivošapkin

Andrei Vassiljevitš Krivošapkin (vene keeles Андрей Васильевич Кривошапкин; sündinud 17. oktoobril 1940 Kobjai rajoonis Jakuudi ANSV-s) on eveeni rahvusest Sahha poliitik (rahvasaadik), ühiskonnategelane ja eveeni kirjanik, Sahha rahvakirjanik. Ta oli aastatel 1990–1993 Vene NFSV rahvasaadik ja on Sahha (Jakuutia) Vabariigi parlamendi Il Tümene rahvasaadik alates selle loomisest. 2008. aastast on ta Il Tumeni aseesimees. Ta alustas kirjanduslikku tegevust 1962. aastal. Esimene raamat – "Opo" ("Опо") – ilmus 1969. aastal eveeni keeles. 1982. aastal valiti ta NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks. Ta lõpetas 1970. aastal Herzeni-nimelise Leningradi Riikliku Pedagoogilise Instituudi ja 1985. aastal Habarovskis kõrgema parteikooli. Ta töötas aastatel 1970–1977 koolidirektorina Kobjai rajoonis ning 1981–1990 instruktorina NLKP Jakuudi oblastikomitees. Ta on kaitsnud sotsioloogiateaduste kandidaadi kraadi. 2002 – Venemaa suure kirjandusauhinna teine preemia ("Kotševje dlinoju v žizn" ("Кочевье длиною в жизнь")) 2005 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi rahvakirjanik 2010 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi aukodanik "Опо" (1969) "Олени моего детства" (jutustus) "Уйамкане идут на Север" (jutustus) "Берег судьбы" (1988, romaan), "Золотой олень" (1990, romaan) "Кочевье длиною в жизнь" Кривошапкин Андрей Васильевич. ysia.ru
Jonas Blue: Electronic Nature – The Mix 2017

"Jonas Blue: Electronic Nature – The Mix 2017" on esimene kompilatsiooni album Jonas Blue poolt.
Elektroonikakomponentide loend

Elektroonikakomponendid on elektroonikas kasutatavad kindlate parameetritega terviklikud üksikdetailid, millest luuakse elektroonikalülitusi ja koostatakse mitmesuguse otstarbega elektroonikaplokke (sõlmi). Juhe Kaabel Koaksiaalkaabel Lainejuhe Ribaliin Trükkplaat Õõsresonaator Abikontakt Herkonrelee Kaitselüliti Keelrelee Klemm Klemmliide Kontakt Kontaktor Liugkontakt  Lüliti Magnetkontakt Relee Bajonettühendus BNC-pistikühendus DC-konnektor Elektrivõrgu-pistikupesa F-konnektor Moodulpistikühendus N-konnektor Pistik (elekter) Pistikupesa Pistikühendus Pulkpistik RF-konnektor RJ-pistikühendus SMA-konnektor TNC-konnektor Vooluvõrgu-pistikupesa Ferroelektrik Keraamiline resonaator Kristallostsillaator Kvartsresonaator Piesoelektriline efekt Piesoelement Pinnalainefilter Elektromehaaniline mikrosüsteem MEMS-ostsillaator MEMS Aktiivtakisti Fototakisti Kiletakisti Muuttakisti Peltier' element Piesoelektriline takisti Posistor Potentsiomeeter Reostaat Seadetakisti Termistor Termotakisti Varistor Memristor Elektrolüütkondensaator Keraamikakondensaator Seadekondensaator Superkondensaator Trimmerkondensaator Elektromagnet Eraldustrafo Impulssrafo Induktiivpool Kõrgsagedustrafo Paispool Süütepool Trafo Transformaator Güraator Lampdiood Ekstsitron Elavhõbealaldi Elektronkiiretoru Elektronlamp Fotokordisti Gaaslahenduslamp Ignitron Kenotron Kineskoop Klüstron Kulglainelamp Magnetron Neoonlamp Pentood Röntgenitoru* Televisioonisaatetoru Tetrood Triood Türatron Alaldusdiood Gunni diood Impulssdiood Laserdiood Laviindiood Lülitidiood Mahtuvusdiood Pooljuhtdiood Pooljuhtdiood Pooljuhtstabilitron Röntgenitoru Schottky diood Stabilitron Supressordiood Zeneri diood Tunneldiood Dinistor Diiak GTO-türistor Integreeritud paisuga suletav türistor Paisu kaudu suletav türistor Sümistor Triiak Bipolaartransistor Grafeentransistor Isoleeritud paisuga bipolaartransistor Isoleeritud paisuga väljatransistor Kiletransistor (TFT) Laviintransistor Väljatransistor Elektronkiiretoru Fotodiood Fotoelement Fototakisti Fototransistor Fototüristor Laengsidestusseadis OLED Optiline positsiooniandur Optopaar Optron Orgaaniline valgusdiood Päikeseelement Asendiandur CCD-sensor CMOS-sensor Fotoelektriline andur Fotodetektor Halli tajur Keelkontakttajur Kiirendusandur Kiirgusdetektor Kontaktita andur Laengsidestusseadis Liikumisandur Mahtuvustajur Optopaartajur Piesoandur PIR-andur Positsiooniandur Releetajur Reostaatandur Suitsuandur Tajur Tensotajur Temperatuuriandur Termopaartajur Termotakistustajur Vahelduvsignaali detektor Ülijuhtiv kvantinterferomeeter CMOS Elektronseadis Integraallülitus Jõupooljuhtmuundur Kiip Mikrokontroller Mikrolülitus Mikroprotsessor • Piesomootor Pindmontaažikomponent Pistikühendus Sulavkaitse Transistorlüliti Elektroonika mõisteid Energeetika mõisteid Elektrotehnika mõisteid Informaatika mõisteid Infotehnoloogia mõisteid Telekommunikatsiooni lühendite loend
Linkuva

Linkuva (leedu) on linn Põhja-Leedus Pakruojise rajoonis. Linn on Linkuva valla halduskeskuseks. Linkuva asub merepinnast 70-80 (kohati ka 98) meetri kõrgusel. Haridust annab vaimse puudega lastele mõeldud gümnaasium. Linnas on kultuurimaja ja raamatukogu. Gümnaasiumi juures asub muuseum. Vaatamisväärsusteks on veel aastal 1593 ehitatud ja aastal 1745 taastatud katoliku kirik, aastal 1773 rajatud karmeliitide klooster, kalmistul asuv puidust kabel aastast 1799, aastal 1890 ehitatud sünagoogi hoone ja skulptuuride park. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Linkuva elanikest leedulasi 98,97% ja teiste rahvaste esindajaid 1,03%. Asulat on esmamainitud 1371. aastal Wartberge Hermanni kroonikas. 1500. aastal on esmamainitud sealset mõisa. 1501. aastal püstitati sinna esimene kirik, millest sai kohaliku kihelkonna keskus. Aastail 1506–1520 sai Linkuvast alev. Aastal 1605 püstitasid sinna kiriku ka protestandid. XVI sajandi teisel poole rajati sinna kihelkonnakool. Aastal 1634 rajasid sinna kloostri karmeliidid, aga aastal 1832 see suleti. Aastal 1690 sai asula omale turu ja kaubandusprivileegid. Aastail 1915-1916 valmis asulat läbiv Šiauliai ja Pasvalyse vaheline kitsarööpmeline raudtee. Aastal 1919 hõivasid linna Pavel Bermondt-Avalovi sõjajõud, kuid Leedu partisanid lõid nad linnast välja. Aastal 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed asulas 614 Linkuvas või selle ümbruskonnas elanud juuti. Pärast sõda tegutsesid asula ümbruses Leedu metsavennad. Linnaõigused sai Linkuva 1950. aastal, samal aastal sai sellest kohaliku kolhoosi keskasula. Raudtee suleti aastal 1996. Linkuva raudteejaam Linkuva klooster Linkuva katoliku kirik Aleksandras Dičpetris – leedu luuletaja Vladas Garastas – leedu korvpallitreener Stasys Tumėnas – leedu ajakirjanik Kęstutis Juknis – Leedu poliitik Vilija Blinkevičiūtė - Leedu poliitik Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. aprill 2015. Vaadatud 7. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.linkuva.net Linn portaalis vietoves.Lt
Petuški rajoon

Petuški rajoon (vene keeles Петушинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Petuški linn. Rajoon piirneb põhjas Koltšugino rajooniga, idas Sobinka rajooniga, lõunas Moskva oblastiga ja loodes Kiržatši rajooniga. Rajooni pindala on 1692 km². Elanike arv oli 2012. aastal 67 384, 2009. aastal 64 047 ja 2002. aastal 69 364. Petuški rajoonis on 160 asulat, mis kuuluvad viie linnaasunduse (Kosterjovo, Petuški ja Pokrovi linna ning Volginski ja Gorodištši alevi) ning kolme külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma, Bolšaja Ušma, Pekša ja Volga. Q126684906
Park Row

Park Row on edela-kirdesuunaline tänav Lower Manhattanil, mis asub Financial Districti ärikeskuses Civic Centeri linnajaos, Chinatowni naabruses. See piirneb City Hall Parkiga. Tänavat on kutsutud hüüdnimega Newspaper Row, kuna sajand tagasi asusid seal mitmed ajalehetoimetuste peakontorid, millest mõned on tänapäevaks lammutatud. See oli 20. sajandi vahetuse maailmauudiste suurim keskus. Park Row Building New York Times Building New York Tribune Building New York World Building
Plungė

Plungė (leedu) on linn Leedus, Plungė rajooni halduskeskus. Linna läbib Šiauliai–Klaipėda raudtee. Plungė asub merepinnast 119 meetri kõrgusel Babrungase jõe kaldal. Linna poolakeelne nimi on Płungiany, vene keeles on aga kasutusel olnud nimekuju Плунгяны. Halduslikult moodustab linn omaette valla. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Plungė elanikest leedulasi 98,34%, venelasi 0,62% ja ukrainlasi 0,16%. Linna järgi on nimetatud Oandu lademe Plunge kihistik. Asulat on esmamainitud 1567. aastal, toona oli see juba alev. Linnaõigused sai 1792. Aastal 1806 läks linn Platon Zubovi valdusse; Zubovitele kuulus see aastani 1873. Hiljem kuulus linn Ogińskite valdusse, nemad ehitasid välja ka Plungė mõisa keskuse. Aastal 1932 valmis linna läbiv raudtee. Linnas asus suur juutide kogukond. Aastal 1928 elas seal 1815 juuti, neid oli Plungė elanikest 44%. Esimene sünagoog valmis aastal 1719. Kokku ehitati linna viis sünagoogi. Sealne juutide kogukond hävis Teise maailmasõja ajal. Nõukogude ajal muudeti Plungė tööstuslinnaks. Hakati valmistama kunstnahka, jõusööta, linast riiet. Linn oli aastal 2009 Leedu kultuuripealinnaks. Plungė raudteejaam Plungė kellatorn Babrungase jõgi Plungė kirik Mikalojus Konstantinas Čiurlionis – Leedu helilooja Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė – Leedu kirjanik Yosef Yozel Horwitz – juudi kirjanik Chaim Yitzchak Bloch Hacohen – juudi rabi Lazarus Goldschmidt – juudi kirjanik Lippy Lipshitz – Lõuna-Aafrika Vabariigi kunstnik Zenonas Ivinskis – Leedu ajaloolane Wanda Rutkiewicz – Poola alpinist Petras Vyšniauskas – Leedu saksofonist Olga Rajecka – Läti muusik Žilvinas Kempinas – USA kunstnik Jurgita Jurkutė – Leedu modell Mantas Armalis – Leedu modell Bronislovas Lubys – Leedu ärimees ja poliitik Resident population by city / town at the beginning of the year, vaadatud 12.02.2023. Плунгяны. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 4 (Павастерортъ — Сятра-Касы). СПб, 1868, 130 lk "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. august 2015. Vaadatud 14. aprillil 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 24  Plungė – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linn portaalis vietoves.Lt