laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Piret Mäeniit

Piret Mäeniit (9. september 1956 – 1. august 2023) oli eesti ajakirjanik. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajaloo erialal aastal 1979. Töötanud ajakirjanikuna, olnud ajakirja Kodutohter peatoimetaja ja nädalalehe Terviseleht peatoimetaja. Alates 2009. aastast oli Piret Mäeniit MTÜ Eesti Naistoimetajad asutajaliige ja juhatuse liige, aastail 2011–2014 Eesti Ajakirjanike Liidu juhatuse liige. Eesti nimed. Tallinn, Mytho, 2011 Kuulsuste allee: Mustamäe imelised inimesed. Tallinn, Mustamäe Linnaosa Valitsus, 2013 Aleksei Turovski ja teised loomad: Vaatluspäevik. Tallinn, Tänapäev, 2013 Loomaaia jäljerajad: Tallinna Loomaaia lood ja inimesed. Tallinn, 2014 ISBN 9789949276165 Kadaka: küla keset linna (koos Aino Ojapervega). Tallinn, 2015, ISBN 9789949382262 Valu seitse sõnumit. Tallinn, 2015, ISBN 9789949969258 12 lugu lilleaiast. Nigula, Jutuvakk, 2021, ISBN 9789916408773
Brad Jones

Bradley Scott Jones (sündinud 19. märtsil 1982 Armadale'is) on Austraalia jalgpallur, väravavaht. Alates 2018. aastast mängib ta Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Nassr. Debüüdi Austraalia rahvuskoondises tegi Jones 2. juunil 2007 sõprusmängus Uruguay vastu. Ta on kuulunud Austraalia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2007. ja 2011. aasta Aasia meistrivõistlustel ning 2004. aasta Okeaania meistrivõistlustel. Lisaks kuulus ta Austraalia meeskonda 2004. aasta suveolümpiamängudel. Blackpool Football League Trophy: 2003–04 Feyenoord Eredivisie: 2016–17 Johan Cruyff Shield: 2017 KNVB beker: 2017–18 Al-Nassr Saudi Professional League: 2018–19 Saudi Super Cup: 2019, 2020  Brad Jones – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Luis Alberto Romero

Luis Alberto Romero Alconchel (sündinud 28. septembril 1992 San José del Valles) on hispaania jalgpallur. Ta mängib Itaalia kõrgliiga klubis Rooma Lazio poolkaitsjana. Hispaania rahvuskoondises tegi ta debüüdi 11. novembril 2017 sõprusmängus Costa Rica vastu. Lazio Coppa Italia: 2018–19 Supercoppa Italiana: 2017
Bjurakani observatoorium

Viktor Hambardzumjani nimeline Bjurakani astrofüüsikaobservatoorium (armeenia keeles Բյուրականի աստղադիտարան) on observatoorium Armeenias. See asub Armeenia kõrgeima mäe Aragatsi lõunanõlval Bjurakani külas. Bjurakani observatoorium asutati 1946. aastal akadeemik Viktor Hambardzumjani algatusel. Hambardzumjan oli ka asutuse esimene direktor. Alates 1998. aastast kannab observatoorium Viktor Hambardzumjani nime. Observatooriumi suuremad teleskoobid on 2,6-meetrine Cassegraini teleskoop ja 1-meetrine Schmidti teleskoop. Bjurakani observatooriumi rajatised on projekteerinud tuntud armeenia arhitekt Samvel Safarjan. Korraldatakse muu hulgas ekskursioone ja loenguid huvilistele. Koduleht Koduleht
Kutsu-Juku seiklusi

"Kutsu-Juku seiklusi" oli esimene Eestis valminud ja ekraanile jõudnud joonisfilm ehk animafilm. Režissöör oli Voldemar Päts, produtsent Aleksander Teppor ja joonistaja karikaturist Elmar Jaanimägi. Tegemist oli groteskse lühifilmiga. Arvati, et naljafilmi (toonases keelepruugis "trikkfilmi") tegelaskuju loomisel tootmisel võeti eeskuju Disney Miki Hiirest. Juku ratsutab põrsaga, võitleb kurega, konnaga ja varesega, siseneb kännu ja raadiolainete kaudu põrgusse, kus näeb tantsivat luukeret ja tuld sülgavat draakonit. Filmikaadrite vahel on selgitavad tekstid. Muusika toodeti plaadifirma AS Tormolen * Ko, Parlophon plaatidele, mis salvestati arvatavasti Saksamaal. Filmi valmistati 1930. aasta jooksul Aleksander Teppori fotostuudios Tallinnas Suur-Karja 9 ja peamiselt Eesti Karskusseltsi toetusel. Kokku tehti 5000 joonistust ja filmilindi pikkus oli 180 m ehk 6 minutit. Sellest on säilinud umbes sajameetrine lõik kestusega 4 minutit. Lõplikult valmis film alles 17. aprilliks 1931, kui see linastus esmalt Tallinnas kinos "Modern" ja seejärel Tartus kinos "Capitol" 7. novembril. Film oli algselt mõeldud seriaalina. Valmistati ette ka teine osa pealkirjaga "Juku seiklused maal ja veel", mis ei saanud aga valmis ega ole säilinud. Edasisele tootmistegevusele sai paljuski saatuslikuks alanud majanduskriis, aga küllap ka tootmisraskused, sest keerukate joonisfilmide kvaliteetne tootmine oli sel ajal jõukohane pigem suurriikidele. 1940. aastal peitis Aleksander Teppor filmi koopia okupatsioonivõimude eest Tartusse Eesti Karskusseltsi arhiivi ja see avastati Tartus Eesti Ajalooarhiivist 1986. aastal. 2001. aastal restaureeris filmi Eesti Filmi Sihtasutus. 30. novembril 2001 avati Tallinnas maja Suur-Karja 9 ees kõnniteel mälestusplaat filmile ja filmi tootjaile. http://www.efis.ee/et/inimesed/id/20424/bibliograafia Filmi andmed EFIS-es Filmi andmed IMDb-s Filmilõigu allalaadimine (WMV; 4,3 MB) Mälestusplaadi avamine
Antaresia

Antaresia on maoperekond. Perekonda Antaresia klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Antaresia childreni (Gray, 1842) Antaresia maculosa (Peters, 1873) Antaresia perthensis (Stull, 1932) Antaresia stimsoni (Smith, 1985). Perekond on nime saanud Skorpioni tähtkuju tähe Antaarese järgi. Need kägistajamaod on levinud Austraalias ja Paapua Uus-Guineas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Antaresia Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Wells & Wellington, http://www.calodema.com/freefiles/wells/Wells-Reptilia1984.pdf "1983" : A synopsis of the class Reptilia in Australia. Australian Journal of Herpetology, vol. 1, n. 3/4, lk 106, 1984, Veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Antaresia seisuga 21.12.2013.
Mall Künnapuu

Mall Künnapuu (aastani 1933 Miili Krevald, aastast 1933 Miili-Milli Melts; 6. jaanuar/19. jaanuar 1913 Vastse-Antsla vald – 1. märts 1988 Long Island) oli eesti prosaist. Ta lõpetas Kuldre algkooli ja Väimela põllutöökooli. Pärast abiellumist 1933 elas Kuldrel, võttis agaralt osa kohalikust seltsielust. Põgenes aastal 1944 Eestist, elas Austrias ja Saksamaal põgenikelaagreis, siirdus aastal 1950 USA-sse.
Apodora

Apodora on maoperekond. Perekonna Apodora süstemaatika pole seni selge. Perekonda Apodora klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Apodora papuana (Peters & Doria, 1878). Varem (kuni 1993) kuulus liik Apodora papuana maoperekonda Liasis. 2014. aasta seisuga on molekulaaruuringute alusel perekonna ainus esindaja roomajate andmebaasis liigitatud maoliigina Liasis papuana maoperekonda Liasis. Need üsna pikad (täiskasvanuna 4 m) kägistajamaod elavad Indoneesias ja Paapua Uus-Guineas. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Apodora Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Patricia Pope Bartlett, Ernie Wagner, Pythons: Everything about Selection, Care, Nutrition, Diseases, Breeding ..., 1997, Barron's Educational Series, lk 60, Veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) R. Graham Reynolds, Matthew L. Niemillerb,Liam J. Revell, Toward a Tree-of-Life for the boas and pythons: Multilocus species-level phylogeny with unprecedented taxon sampling, veebiversioon (vaadatud 27.04.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI Taxonomy database-s'is Sissekanne roomajate andmebaasis Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Liasis papuana seisuga 27.04.2014.
Mustpeapüüton (perekond)

Mustpeapüüton (Aspidites) on maoperekond. Mustpeapüütonite perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Aspidites melanocephalus (Krefft, 1864) – mustpeapüüton, Aspidites ramsayi (Macleay, 1882). Need pikad (täiskasvanuna 3 m) kägistajamaod on levinud Austraalias. Nad toituvad peamiselt nn tugevamürgilistest madudest nagu tiigermadu (Notechis scutatus) ja austraalia mustmadu (Pseudechis porhyriacus), kusjuures nende madude hammustused ei avalda neile nähtavat toimet. Loomade elu 5:254. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Aspidites Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Aspidites seisuga 21.12.2013.
Rõngaspüüton (perekond)

Rõngaspüüton (Bothrochilus) on maoperekond. Rõngaspüütonite perekonda oli roomajate andmebaasis, seisuga 21.12.2013, liigitatud üksainus maoliik: Bothrochilus boa (Schlegel, 1837) – rõngaspüüton. Varem (kuni aastani 1993) kuulus rõngaspüüton liigina maoperekonda Liasis. Käesoleval ajal (seisuga juuni 2014) klassifitseeritakse rõngaspüütonite perekonda roomajate andmebaasis järgmised maoliigid, kes varem olid liigitatud maoperekonda Leiopython: Bothrochilus albertisii (Peters & Doria, 1878) Bothrochilus bennettorum (Hoser, 2000) Bothrochilus biakensis (Schleip, 2008) Bothrochilus boa (Schlegel, 1837) Bothrochilus fredparkeri (Schleip, 2008) Bothrochilus hoserae (Hoser, 2000) Bothrochilus huonensis (Schleip, 2008). Need keskmist kasvu kägistajamaod elavad Austraalias, Indoneesias ja Paapua Uus-Guineas. Bothrochilus boa on levinud Bismarcki saarestikus, Uus-Britannia, Uus-Iirimaa, Lavongai ja Saalomoni saartel ning nende väiksematel lähisaartel. Loomade elu 5:255. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Bothrochilus Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Patricia Pope Bartlett, Ernie Wagner, Pythons: Everything about Selection, Care, Nutrition, Diseases, Breeding ..., lk 63, 1997, Barron's Educational Series, veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Bothrochilus Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 05.06.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Sissekanne roomajate andmebaas-is Sissekanne uBio-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artikleid fr:Bothrochilus boa seisuga 21.12.2013. ja fr:Bothrochilus seisuga 05.06.2014.
Bjurakan

Bjurakan (armeenia keeles Բյուրական) on asula Armeenias Aragatsotni maakonnas Armeenia kõrgeima mäe Aragatsi nõlval. Bjurakan asub 1460 meetri kõrgusel. Aastal 2008 elas Bjurakanis 4238 inimest. Bjurakanis tegutseb Bjurakani observatoorium. Asula vaatamisväärsuste hulka kuuluvad muu hulgas 10. sajandist pärinev Püha Hovhannese kirik ning 7. sajandist pärinev Artavaziku kirik selle juures kõrguva 13. sajandist pärit hatškariga. Artavaziku kirik Hatškar kiriku taga
Pjotr Bolotnikov

Pjotr Bolotnikov (8. märts 1930 – 20. detsember 2013) oli vene kergejõustiklane. Ta tuli 10 000 meetri jooksus 1960. aasta Rooma mängudel olümpiavõitjaks ja 1962. aastal Euroopa meistriks. 10 000 meetri jooksu maailmarekord oli tema nimel 15. oktoobrist 1960 kuni 18. detsembrini 1963.
Broghammerus

Broghammerus on maoperekond. Perekonda Broghammerus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Broghammerus reticulatus (Schneider, 1801) Broghammerus timoriensis (Peters, 1876). Need pikad kägistajamaod on levinud Kagu-Aasias. 1912. aastal Sulawesi saarel tapetud Broghammerus reticulatust, kelle pikkuseks mõõdeti 10,0 m, loetakse maailma pikimaks maoks. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Broghammerus Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Mark O'Shea, Boas and Pythons of the World, lk 24, 2007. New Holland Publischers, ISBN 1-8453-7544-0, veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne roomajate andmebaasis, seisuga 21.12.2013 Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne saidil Wikispecies R. Graham Reynoldsa, Matthew L. Niemillerb, Liam J. Revella, Toward a Tree-of-Life for the boas and pythons: Multilocus species-level phylogeny with unprecedented taxon sampling, Molecular Phylogenetics and Evolution, 71. köide, veebruar 2014, lk 201–213, veebiversioon (vaadatud 11.09.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelseid artikleid fr:Broghammerus (seisuga 21.12.2013) ja fr:Malayopython (seisuga 11.09.2014)
Otsetõus

Otsetõus ehk rektastsensioon (tähis RA või α) on astronoomias taevasfääril paikneva punkti üks koordinaatidest ekvatoriaalses koordinaatide süsteemis. Teine koordinaat on kääne. Otsetõusu defineeritakse kui kevadpunkti ja mingi taevakeha käänderingi vahelist taevaekvaatori kaart. Enamasti mõõdetakse otsetõusu tundides, minutites ja sekundites, 360 kraadile taevaekvaatoril on seatud vastavusse 24 tundi. Otsetõusu tund võrdub 15 nurgakraadiga, otsetõusu minut 15 nurgaminutiga ja otsetõusu sekund 15 nurgasekundiga. Otsetõusu kasutatakse lisaks koordinaatide määramisele ka täheaja määramiseks. Täheaeg on võrdne vaadeldaval ajahetkel kulmineeruva tähe otsetõusuga. Otsetõusu abil saab määrata tähe asukohta horisondi suhtes ning määrata, kui kaua aega võtab tähel taevasfääri teatavasse punkti jõudmine. Näiteks kui täht otsetõusuga 01h30m00s kulmineerub praegu (e. asub taevameridiaanil), siis täht otsetõusuga 02h50m00s kulmineerub 1 tähetund ja 20 täheminutit hiljem. kääne (astronoomia) taevakoordinaatide süsteem
Samvel Safarjan

Samvel Safarjan (armeenia keeles Սամվել Սաֆարյան; 6. juuni 1902 Şuşa – 9. jaanuar 1969 Jerevan) oli armeenia arhitekt. Samvel Safarjan lõpetas 1928. aastal Jerevani ülikooli arhitektuuriosakonna. Alates 1932. aastast töötas ta õppejõuna Jerevani Polütehnilises Instituudis. Tema tööde hulgas on Armeenia paviljon 1939. aasta põllumajandusnäitusel Moskvas (kaasautor), Armeenia NSV valitsushoone, Jerevani meditsiini- ja põllumajandusinstituudi hooned, Bjurakani observatooriumi hooned, Armeenia Teaduste Akadeemia hoone. Kanne Suures nõukogude entsüklopeedias[alaline kõdulink] Kanne Suures nõukogude entsüklopeedias
Päikesekaru (perekond)

Päikesekaru (Helarctos) on karuperekond. Päikesekaru perekonda klassifitseeritakse üksainus karuliik: Helarctos malayanus Raffles, 1821 – päikesekaru. Don E. Wilson ja DeeAnn M. Reeder, Mammal Species of the World, 3. trükk., Veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne NCBI Taxonomy database-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Ours malais seisuga 21.12.2013.
Jaan Tõnisson (sõjaväelane)

Jaan Tõnisson (24. oktoober 1889 Viljandi vald, Viljandimaa – 8. juuni 1927 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten), VR I/3 ja VR II/3. Teenis I Eesti Suurtükibrigaadis, 1. Suurtükiväepolgus, 5. Rakvere jalaväepolgus, 3. kindluse raskesuurtükiväe divisjonis (ülem), 1. Välja Suurtükiväedivisjonis ja 3. diviisi suurtükiväes. Jaan Tõnisson sai Vabadussõjas üles näidatud vapruse ja teenete eest II liigi 3. järgu Vabadusristi (21. veebruaril 1920) ja I liigi 3. järgu Vabadusristi (18. veebruaril 1925) ning tasuta maa normaaltalu mõõdus. Suri 1927. aastal kopsutiisikusse. Jaak Pihlak, "Viljandi kihelkond ja Vabaduse Risti vennad" Viljandi Muuseumi aastaraamat, 2008, lk 254 Jaak Pihlak, "Suure-Jaani kihelkond ja Vabaduse Risti vennad" Viljandi Muuseumi aastaraamat, 2003, lk 154-155 Ohvitseride andmekogu
Wiesel

Wiesel on Saksamaal firmas Rheinmetall AG valmistatud kerge roomikveermikuga soomuk, mida võib klassifitseerida ka kui kerget dessandi lahingumasinat. Jaguneb vastavalt suurusele ja ajastule mudelite perekonnaks Wiesel 1 ja Wiesel 2. Wiesel on väga mobiilne (80 km/h), hea manööverdusvõimega ja kerge (2,5-3 t) masin. Sõidukaugus on 200 km, roomikute ressurss kuni 6000 km ja kütusepaagi maht 80 ltr. Relvastuseks on tavaliselt kas 20 mm automaatkahur või juhitav tankitõrjeraketisüsteem. Meeskond on 2-3 liikmeline. Wieselid on kasutusel peamiselt Bundeswehri õhudessantvägedes erinevate tuletoetus-, juhtimis- ja lahingutoetussoomukitena. Esimene seeriamasin toodeti 1989. aastal ja kokku on valmistatud ligikaudu 350 masinat. 24. veebruar 2020, Welt, The Wiesel Tracked Vehicle, youtube.com
Päikesekaru

Päikesekaru ehk malai karu ehk biruang (Helarctos malayanus) on karuliik. Teda loetakse maailma väikseimaks karuks. Päikesekarud on öise eluviisiga ja talveund ei maga. Päikesekarudel klassifitseeritakse järgmised alamliigid: Helarctos malayanus malayanus (Raffles, 1821) Helarctos malayanus euryspilus (Horsfield, 1825). Päikesekaru looduslikud elupaigad asuvad tänapäeval Kagu-Aasias Laoses, Malaisias, Tais, Myanmaris, Kambodžas, Sumatral, Kalimantanil ja Vietnamis. Loomade elu 7:243. Ellerman, J. R., Morrison-Scott, T. C. S. (1966).Checklist of Palaearctic and Indian mammals 1758 to 1946. Second edition. British Museum of Natural History, London. Page 241, Veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Meijaard, E. (2004). Craniometric differences among Malayan sun bears (Ursus malayanus); Evolutionary and taxonomic implications. Raffles Bulletin of Zoology 52: 665–672, Veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) James de Carle Sowerby,The Zoological Journal, Art XXV description of the HELARCTOS EURYSPILUS; exhibiting the Bear from the Island of Borneo the type of a subgenus URSUS, Thomas Horsfield, Volume 2 , 1825 – aprill 1826, London, Veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Don E. Wilson ja DeeAnn M. Reeder, Mammal Species of the World, 3. trükk., Veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Christopher S. Fitzgerald, Paul R. Krausman, Helarctos malayanus., 5. juuli 2002, MAMMALIAN SPECIES No. 696, lk 1–5,, Veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne Encyclopædia Britannica-s Sissekanne ITIS-es Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI Taxonomy database-s'is Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Ours malais seisuga 21.12.2013.
Alba (Itaalia)

Alba on linn Itaalias Piemonte maakonnas Cuneo provintsis. Maailmakuulus on Alba oma valgete trühvlite (Tuber magnatum) poolest. Trühvlihooaeg kestab oktoobrist kuni detsembrini. Alba on ka tuntud veinikeskus, kus toodetakse barbera, dolcetto ja barbaresco veine. Albas asub maiustustetootja Ferrero peakontor. Rooma ajal asus seal tõenäoliselt konsul Gnaeus Pompeius Strabo asutatud Alba Pompeia. Albas sündis 16. sajandi maalikunstnik Macrino. Alba toomkirik (Duomo) 14. sajandist Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. Popolazione Residente al 1° Gennaio 2023, vaadatud 27.05.2023. Alba linna koduleht itaalia keeles
Laitse vald

Laitse vald (saksa keeles Gemeinde Laitz) oli vald Nissi kihelkonnas Harju kreisis ja Harju maakonnas 1866-1939. Vallamaja asus tänapäeva Kaasiku küla territooriumil. Nissi kihelkonna Laitse valda kuulus Laitse mõis. Vallas sündisid maadleja Voldemar Roolaan ja loomakasvatusteadlane Elmar Rätsep. 1939. aasta valdade reformiga liideti 2/3 Laitse vallast (Mäe ja Vansi külade maa-alad ning Laitse asunduse maa-ala kuni Ruila metsandiku kvartaalide nr. 10 ja 11 maa-aladeni, viimased kaasa arvatud) Kernu vallaga, Vähepereveski nr. A-149 talu maa-ala läks Keila valla koosseisu. Laitse vald Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 Maa-ameti kaardirakendused
Plaatan

Plaatan (Platanus) on taimeperekond puid sugukonnast plaatanilised. Nende lehed sarnanevad kujult hariliku vahtra lehtedega. Tüve koor on laiguline, võib veidi sarnaneda mägivahtra koorega. Perekonda kuulub 8–10 liiki, nende seas Platanus mexicana Moric. – mehhiko plaatan Platanus occidentalis L. – lääneplaatan Platanus orientalis L. – idaplaatan Platanus racemosa Nutt. – kalifornia plaatan Levinud on ka hübriid Platanus ×hispanica Mill. ex Münchh. (Platanus occidentalis × Platanus orientalis) – vahtralehine plaatan
Õpiringi kivid

Õpiringi kivid on kaks lähestikku paiknevat rabakivirahnu Tallinnas Nõmme–Mustamäe maastikukaitsealal, Kuusiku parkmetsas. Suurem kivi paikneb männiku serval. Rabakivi on vertikaalsete külgedega ja ebatasane. Kivi mõõtmed on 5,4×4,3×3,1 m ja ümbermõõt 14,9 m. Väiksem rahn paikneb esimesest umbes 50 m ida pool niiskes lodumetsas. Rahn on samuti järskude külgedega, mõõtudega 3,2×2,4×1,5 m ja ümbermõõt on 9,5 m. Õpiringi kivid on nime saanud neid 1935. aastal uurinud ja mõõdistanud Tallinna koolinoorsoo loodussõprade ühingu geograafia õpiringi järgi. Kivid on kaitse all alates 22. maist 1992. Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala Harju maakonna kaitstavate loodusobjektide ja -alade loend Õpiringi kivid Eesti looduses Õpiringi kivid keskkonnaportaalis
Tšehhi kollasetriibuline kana

Tšehhi kollasetriibuline kana on kerge kanatõug. Kuked kaaluvad 2,3...2,8 kg, kanad 2...2,5 kg. Kanad on head munejad: 150...190 kollast kreemjat muna aastas, kaaluga 55...60 g. "Tšehhi kanatõud". Vaadatud 21.12.2013.
Alba

Alba on mitme koha, asja ja inimese nimi. Alba on särgitaoline liturgiline rüü. Alba on hommikulaul trubaduuride luules. Alba on vanamuusikaansambel. Alba on linn Itaalias. Alba järv on ajutine karstijärv Läänemaal Alba (perekonnanimi) Jessica Alba, USA filminäitleja (1981–) Eduard Alba (sündis 1920) on olnud Eestis sovhoosidirektor.
Reval (sigaretimark)

Reval on Saksamaal toodetav filtrita sigaret, mida toodab Badische Tabakmanufaktur. Pilte Reval-Plakatid
Stephanos Nazarjan

Stephanos Nazarjan (armeenia Ստեփանոս Նազարյան, vene Назарян Степан Исаевич; 15. (27.) mai 1812, Thbilisi – 27. aprill (9. mai) 1879, Moskva) oli armeenia päritolu idamaade kirjanduse ajaloolane, õpetaja ja toimetaja. Nazarjan sündis preestri perekonnas. Aastal 1827 lõpetas ta Thbilisis keskkooli, mille järel töötas lühikest aega ajaloo ja geograafia õpetajana. Aastatel 1832–1840 õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Seejärel õppis idamaade keeli Peterburis ja 1842 läks Kaasanisse, kus hakkas orientalistika osakonnas õpetama armeenia keelt. 1849 sai Nazarjanist Moskva Lazarevi Idamaade Keelte Instituudi pärsia ja araabia kirjanduse professor. Oma doktoritöös analüüsis Nazarjan 10.–11. sajandi vahetuse paiku elanud pärsia luuletaja Firdausi kirjutatud tänapäeva Iraani rahvuseepost "Shāhnāmeh". Euroopa valgustusliikumise ja 1840. aastate Venemaa sotsiaalliikumise mõjul hakkas Nazarjan kirjutama ja avaldama palju feodaalkorda ja ideoloogiat kritiseerivaid kirjutisi. 1850ndatel sai temast Armeenia valgustusliikumise eestvedaja. Aastatel 1858–1864 vahel avaldas ta oma artikleid Moskvas väljaantavas ajakirjas Hjusisaphajl (Virmalised), millel oli suur mõju Armeenia avaliku arvamuse kujundamisel.