Gau

Gau (hollandi: gouw, läänefriisi: gea või goa) on germaani mõiste piirkonnale riigis, sageli endisele või praegusele provintsile. Seda kasutati keskajal. Mõiste halduslik kasutamine alljaotusena taastati Natsi-Saksamaal aastatel 1933–1945. Tänapäeval on seda ikka veel piirkondlikes nimedes, nagu Rheingau või Allgäu. Germaani sõna peegeldub gooti keeles: gavi (neuter; genitive gaujis); ja varavanaülemsaksa keeles: gewi, gowi (neuter); ning mõnes liitnimes ikka veel gootipäraselt -gawi (näiteks Durgawi "Thurgau", Alpagawi "Allgäu"), hiljem gâi, gôi, ja pärast tüve järelliite kaotamist gaw, gao, ja naissukku liikumisega gowo (sõnast gowio) kõrval ka gawa. Vanasaksi keel näitab edasist lühenemist: gâ, gô. Tõlgitsusena ladina keelest (pagus) on Gau analoogne feodaalse Prantsusmaa mõistega pays.  Pikemalt artiklis Keskaegsete ''gaude'' loend  Pikemalt artiklis Alemanni ''pagide'' loend Karolingide impeeriumis oli Gau kuningriigi alljaotus, mis jagunes edasi Hardedeks. Seega näib, et frankide gowe vastab teistes barbarite kuningriikides (läänegoodid, burgundid või Itaalia Langobardide kuningriik) ligikaudu civitasele. Pärast Suure rahvasterändamise lõppu muutus Harde (centena või hunaria, vanaülemsaksa keeles huntari) mõisteks haldusüksusele või jurisdiktsioonile, sõltumata arvust 100. Frankide sõnakasutus on vastuolus Tacituse Germaniaga, kus pagus oli hõimuterritooriumi või civitase alljaotus, vastates Hardele, s.o. alale, mis suutis pakkuda sadat relvakandjat või sisaldas umbkaudu sada talumajapidamist, jagunedes edasi vicideks (küladeks või taludeks). Keiser Karl Suur võttis oma kapitulaaridega omaks comitatuse alljaotused ja nimetas kohalikud valitsejad keiserliku keskvõimu saadikuteks. Saksakeelsetes maades Ida-Frangi riigist idas moodustas Gau riigi haldusüksuse 9. ja 10. sajandil. Keskajal said paljud sellised Gaud tuntuks kui krahvkond või Grafschaft, Grafi (krahvi) territoorium Saksa-Rooma riigis. Selline krahv või Graf võis algselt olla ametisse nimetatud kuberner, kuid positsioon muutus enamikus Mandri-Euroopas üldiselt pärilikuks vasallvürstkonnaks või lääniks.  Pikemalt artiklis Natsi-Saksamaa haldusjaotus Mõiste Gau taaselustati Saksa ajaloolises uurimuses 18. ja 19. sajandil, pidades seda ekslikult iidseks germaani hõimude haldusstruktuuriks. See võeti 1920. aastatel kasutusele Natsipartei (NSDAP) piirkondlike ühenduste nimena. Iga Gau tähistas halduspiirkonda, mis loodi partei statuudiga 22. maist 1926. Iga Gaud juhtis Gauleiter. Esialgsed 33 Gaud langesid üldiselt kokku Weimari vabariigi Riigipäeva valimisringkondadega, mis põhinesid osariikidel (Länder) ja Preisimaa provintsidel. Pärast Länder poliitiliste institutsioonide natside Gleichschaltung protsessi käigus mahasurumist ja Reichsstatthalter (Reichi asemike) rakendamist 1933. aastal muutusid Gaud valitsuse de facto halduspiirkondadeks ja iga üksik Gauleiter omas märkimisväärset võimu oma territooriumil.  Pikemalt artiklis Reichsgau Naaberterritooriumite annekteerimise algusega Natsi-Saksamaa poolt 1930. aastate lõpul loodi uus tsiviilhalduse üksus Reichsgau. Pärast edukat sissetungi Prantsusmaale 1940. aastal taasannekteeris Saksamaa Elsaß-Lothringi. Endine Moselle'i departemang liidendati Saar-Pfalzi Gauga, samas Bas-Rhin ja Haut-Rhin said Badeni Gau osaks. Sarnaselt annekteeriti varem sõltumatu Luksemburgi riik Koblenz-Trieri ning Belgia territooriumid Eupen ja Malmedy liidendati Köln-Aachenisse. Saksamaasse 1938. aastast annekteeritud saksakeelsed territooriumid organiseeriti üldiselt Reichsgaudeks. Erinevalt varemeksisteerinud Gaudest ühendasid uued Reichsgaud ametlikult nii partei kui ka riigihalduse sfääre. Pärast Austria annekteerimist 1938. aastal jaotati riik, mis kandis aastatel 1938 kuni 1942 lühidalt nime "Ostmark", seitsmeks Reichsgauks. Nende piirid olid laias laastus samad kui endistel Austria liidumaadel, kuid Tirool ja Vorarlberg olid ühendatud "Tirool-Vorarlbergiks", Burgenland jaotatud Steiermargi ja "Alam-Doonau" (Niederdonau, ümbernimetatud Alam-Austria) vahel. Ülem-Austria oli samuti nimetatud "Ülem-Doonauks" (Oberdonau), sellega eemaldati "Austria" (Österreich) nimi ametlikult kaardilt. Toimus ka vähesel määral piirimuudatusi, neist kõige olulisem oli Viini ametliku territooriumi tohutu laienemine "Alam-Doonau" arvelt. Tükeldatud Tšehhoslovakkiast annekteeritud põhja- ja idaterritoorium organiseeriti peamiselt Sudeedimaa Reichsgauks, lõunapoolne territoorium annekteeriti Alam- ja Ülem-Doonau Reichsgaudesse. Pärast sissetungi Poolasse 1939. aastal taasannekteeriti Saksamaasse Pomorze ja Poznańi vojevoodkondade territooriumid, samuti Łódźi vojevoodkonna lääneosa kui Danzig-Westpreußeni (millega liidendati ka endine Danzigi vabalinn) ja Warthelandi Reichsgaud. Teised natside poolt okupeeritud Poola osad liidendati Ida-Preisimaa ja Ülem-Sileesia külgnevate Gaudega s.o. Zichenau ja Sileesia vojevoodkond vastavalt Auschwitzi ja Bielitz-Biala maakondadega. Keskaegne mõiste Gau (mõnikord Gäu; hollandi: gouw) on säilinud teatud piirkondade nimede (teisejärgulise, üldisema) komponendina – mõni nimetatud jõe järgi – Saksamaal, Austrias, Elsaßis, Šveitsis, Belgias, Lõuna-Tiroolis ja Hollandis.