laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Stephen Eustáquio

Stephen Antunes Eustáquio (sündinud 21. detsembril 1996 Leamingtonis) on Kanada jalgpallur, kes mängib poolkaitsjaana Portugali kõrgliigaklubis FC Porto ja Kanada jalgpallikoondises. Ta sündis Kanadas Portugali päritolu vanemate perekonnas. Portugali kolis ta 7-aastaselt. Eustáquio on peaaegu kogu klubikarjääri mänginud Portugalis. 2015. aastal debüteeris ta Portugali tugevuselt kolmanda liiga klubis Torreense. 2017. aasta juunis sõlmis ta lepingu Portugali esiliigaklubiga Leixões, kuid juba sama hooaja keskel siirdus ta Portugali kõrgliigasse, kui sõlmis lepingu klubiga Chaves. 2019. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu oma esimese ja seni ainsa välisklubiga, Mehhiko kõrgliigaklubiga Cruz Azul. Seal ta aga läbi ei löönud ning naasis sama aasta lõpus laenule Portugali kõrgliigasse, asudes mängima Paços de Ferreiras, kellega sõlmis 2021. aastal püsiva lepingu. 2022. aasta jaanuaris läks Eustáquio Paços de Ferreirast laenule Portosse, kellega tuli samal hooajal Portugali meistriks. 2022. aasta mais sõlmis ta Portoga püsiva viieaastase lepingu. UEFA Meistrite Liiga hooaja 2022/23 alagrupimängudes lõi ta värava Club Brugge ja Madridi Atlético vastu. Aastatel 2017–2018 mängis Eustáquio Portugali kuni 21-aastaste koondises. 2019. aasta veebruaris otsustas ta Kanada jalgpallikoondise kasuks. Kanada koondises tegi ta debüüdi 15. novembril 2019 CONCACAF-i Rahvuste Liiga mängus USA vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2021. aasta CONCACAF Gold Cup'i esimeses alagrupimängus Martinique'i vastu. Samal turniiril lõi ta veel kaks väravat. Ta kuulus Kanada koondisse ka 2022. aasta maailmameistrivõistustel. Porto Primeira Liga: 2021–22 Taça de Portugal: 2021–22 Taça da Liga: 2022–23 Supertaça Cândido de Oliveira: 2022 "Canada Soccer announces squad for FIFA World Cup Qatar 2022". Kanada Jalgpalliliit. 12. november 2022. Vaadatud 13. novembril 2022. "Mauro Eustáquio, o nazareno que sonha com a seleção do Canadá" (portugali). Futebol Distrital de Leiria. 21. veebruar 2015. Vaadatud 23. novembril 2017. "Stephen Eustáquio vai ficar no FC Porto em definitivo" (portugali). Notícias ao Minuto. 1. juuni 2022. Vaadatud 1. juunil 2022.
Sabinov

Sabinov (ungari keeles Kisszeben, saksa keeles Zeben) on linn Slovakkias Prešovi maakonnas, Sabinovi ringkonna halduskeskus. Sabinov asub ajaloolises Šariši piirkonnas, Prešovist umbes 15 km põhjaloodes ja Košicest ligikaudu 44 km põhjas. Sabinovit on esmamainitud 1248. aastal. Linnaõigused sai Sabinov 1299. aastal ja vaba kuningalinna staatuse 1405. aastal. 15. sajandi lõpul sai Sabinov Ida-Slovakkia viie olulisema linna ühenduse Pentopolitana liikmeks, kuhu kuulusid veel ka Košice, Prešov, Bardejov ja Levoča. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sabinovi elanikest slovakke 91,13%, mustlasi 3,41%, russiine 0,72%, tšehhe 0,26% ja ukrainlasi 0,2%. Rahvus oli teadmata 3,98%-l elanikest. Çubuk, Türgi Kenderes, Ungari Siedlce, Poola Soběslav, Tšehhi Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku SVK: Sabinov - Calm Small Town In Šariš Region Infoglobe. Vaadatud 30. aprillil 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Sabinov at 1. 1. 2021 informácie Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 30. aprillil 2023
Eisleben

Eisleben on linn Saksamaa idaosas Saksi-Anhalti liidumaal. Eislebenit on esmamainitud 994. aastal. Linn on tuntud kui Martin Lutheri sünnilinn. Saksakeelne ametlik nimi on Lutherstadt Eisleben (Lutheri linn Eisleben). Kuulub koos Wittenbergiga UNESCO maailmapärandi nimistusse. Eislebeni koduleht
Veľký Krtíš

Veľký Krtíš (kuni 1927. aastani Veľký Krtýš, ungari keeles Nagykürtös) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas, Veľký Krtíši ringkonna halduskeskus. Veľký Krtíš asub Krupinská planina tasandikul Ungari piirist 12 km kaugusel, Banská Bystricast ligikaudu 59 km lõunas. Asulat on esmamainitud 1245. aastal. Veľký Krtíš asus olulisel keskaegsel kaubateel. Aastatel 1554–1593 oli Veľký Krtíš Osmanite riigi võimu all. 17. sajandil oli asula kuni 1680. aastani peaaegu täiesti purustatud ja asustamata. Soodsad tingimused majandusarenguks avanesid 19. sajandil pärast pärisorjuse kaotamist. 1854–1864 hakati piirkonnas tegelema kaevandustööstuse arendamisega, avati esimene pruunsöekaevandus. 1948. aastal taastati pruunsöe kaevandamine. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Veľký Krtíši elanikest slovakke 84,46%, ungarlasi 4,76%, tšehhe 0,66%, mustlasi 0,41% ja ukrainlasi 0,28%. Rahvus oli teadmata 9,01%-i elanikest. Písek, Tšehhi http://pop-stat.mashke.org/slovakia-cities.htm History Mesto Veľký Krtíš. Vaadatud 30. aprillil 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Veľký Krtíš at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 30. aprillil 2023
Eeli Tolvanen

Eeli Tolvanen (sündinud 22. aprillil 1999 Vihtis) on Soome jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Seattle Kraken ründajana paremäärel. Ta alustas jäähoki mängimist Soome klubis Espoo Blues. Aastatel 2015–2017 mängis ta United States Hockey League'i klubis Sioux City Musketeers. 2017. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i draft '​is 30. valikuna. Enne Põhja-Ameerikas profikarjääri alustamist mängis Tolvanen hooajal 2017/18 KHL-i klubis Jokerit. Tolvanen oli sel hooajal Jokerite resultatiivsuselt teine mängija (19 väravat, 17 väravasöötu) ning Nicklas Jenseni kõrval suurim väravalööja. Väljalangemismängudes lõi Tolvanen kuus väravat. Pärast seda, kui Jokerit olid väljalangemismängudest välja langemud, sõlmis Tolvanen lepingu Predatorsiga. NHL-is debüteeris Tolvanen 31. märtsil 2018 mängus Buffalo Sabresi vastu. Suurem osa hooajast 2018/19 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Predatorsi tütarklubis Milwaukee Admirals, kus ta lõi 15 väravat ja andis 20 väravasöötu. NHL-is sai ta sel hooajal kirja neli mängu ning lõi 1. detsembril 2018 mängus Chicago Blackhawksi vastu oma esimese värav NHL-is. Hooajal 2019/20 mängis Tolvanen ainult AHL-is, kus ta sai kirja 21+15. Hooaja 2020/21 esimeses pooles mängis taas ta Jokerites ning sai KHL-is 25 mänguga kirja viis väravat ja kaheksa väravasöötu. NHL-i hooajal 2020/21 kindlustas Tolvanen koha Predatorsi põhikoosseisus. 40 mänguga sai ta sel hooajal NHL-is kirja 11 väravat ja 11 väravasöötu. 2022. aasta detsembris liitus Tolvanen Seattle Krakeniga. Krakenis tegi Tolvanen 2022/23 seni oma resultatiivseima hooaja NHL-is (16+11). 18. aprillil 2023 lõi Tolvanen Stanley karika esimese vooru mängus Colorado Avalanche'i vastu Krakeni kõige esimese värava Stanley karika väljalangemismängudes. 2016. aastal võitis Tolvanen kuldmedali Soome kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel ning tuli 2019. aastal juunioride maailmameistriks Soome kuni 20-aastaste koondisega. Soome jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud 2018. aasta taliolümpiamängudel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. 2018. aasta taliolümpiamängude jäähokiturniiril oli Tolvanen Soome resultatiivseim mängija (3+6) ning ta valiti turniiri sümboolsesse koosseisu. "Preds Sign Eeli Tolvanen to Three-Year Entry-Level Contract". National Hockey League. 29. märts 2018. Vaadatud 27. märtsil 2023. "Kraken claim former first-round pick Eeli Tolvanen". Seattle Times. 12. detsember 2022. Vaadatud 12. detsembril 2022. Baker, Geoff; Shefte, Kate (19. aprill 2023). "Three thoughts on Kraken's Game 1 win against Avalanche". Seattle Times. Vaadatud 19. aprillil 2023. Eeli Tolvanen NHL.com lehel Eeli Tolvanen hockeydb.com lehel
Tisovec

Tisovec (ungari keeles Tiszolc, saksa keeles Theissholz) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas Rimavská Sobota ringkonnas. Tisovec asub Rimavská Sobotast umbes 34 km põhjas ja Banská Bystricast ligi 60 km idas. Tisoveci on esmamainitud 1334. aastal. Linnas tegutsevatest ettevõtetest on olulisemad lubjakivi kaevandamisega tegelev Calmit ja masinaehitusettevõtte CSM Tisovec, kus toodetakse ekskavaatoreid. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tisoveci elanikest slovakke 96,32%, ungarlasi 0,38%, tšehhe 0,35% ja mustlased 0,32%. Rahvus oli teadmata 2,55%-l elanikest. Putnok, Ungari Ludgeřovice, Tšehhi Nowy Żmigród, Poola Shenandoah, Ameerika Ühendriigid Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku SK, Tisovec – Malohontské Mining Town Infoglobe. Vaadatud 1. mail 2023 Calmit gains consent to continue limestone quarrying for five years at Tisovec, Slovakia Aggregates Business, 26. juuni 2012. Vaadatud 1. mail 2023 CSM Industry LinkedIn. Vaadatud 1. mail 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Tisovec at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 1. mail 2023
Taqtiegħa

Taqtiegħa (malta keeles koos määratud artikliga It-Taqtiegħa) on saar Maltas. Saar asub Vahemeres Malta saare idarannikul, Xrobb l-Għaġini poolsaarest umbes 50 meetri kaugusel. Saar on asustamata. Saar on olnud osa lubjakivimassiivist, mis moodustas Xrobb l-Għaġini poolsaare ederannikul omaette väikese poolsaare. Arvatavasti murdis meri selle poolsaare keskel läbi tunneli, mille ülaosa kukkus hiljem sisse ning tekkis eraldi saar. Suure Xrobb l-Għaġini poolsaare külge jäänud väikepoolsaare osa tuntakse tänapäeval 'Ta Kalanka ranna' (inglise keeles Ta Kalanka Beach) nime all. 2002. aastast on saar merekaitseala osa. It-Taqtiegħa u t-Taqtiegħa ta Delimara, limiti ta Marsaxlokk. // World Database on Protected Areas. Inglise keeles, vaadatud 1. mail 2023 Vaade üle merelahe, Taqtiegħa saar on vasakul meres
Tornaľa

Tornaľa (aastatel 1948–1990 Šafárikovo, ungari keeles Tornalja) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas Revúca ringkonnas. Tornaľa asub Rimava nõos Ungari piirist 7 km kaugusel, Revúcast ligikaudu 33 km lõunakagus. Tornaľa paikneb merepinnast 182 meetri kõrgusel. Asulat on esmamainitud 1245. aastal. Aastatel 1554–1593 ja 1596–1686 oli Tornaľa Osmanite riigi võimu all. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tornaľa elanikest ungarlasi 58,34%, slovakke 30,93%, mustlasi 2,84%, tšehhe 0,34% ja ukrainlasi 0,13%. Rahvus oli teadmata 6,97%-l elanikest. Heves, Ungari Putnok, Ungari Tarnówi vald, Poola Valea lui Mihai, Rumeenia Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku Tornaľa Slovensko v Kocke. Vaadatud 1. mail 2023 Tornaľa Gemer. Vaadatud 1. mail 2023 Number of population by ethnicity in the municipality Tornaľa at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 1. mail 2023
Marija palee

Marija palee (ukraina keeles Маріїнський палац) on Ukraina presidendi ametlik esindushoone. Elisabeti barokkstiilis palee asub Ukrainas Kiievis Dnepri jõe paremal kaldal ja külgneb Ukraina parlamendi Ülemraada hoonega. Palee ehitati Vene keisrinna Jelizaveta Petrovna käsul 1744. aastal. Selle arhitekt oli Bartolomeo Rastrelli, tolle aja silmapaistvaim arhitekt Venemaa Keisririigis. Üks Rastrelli õpilastest, Ivan Mitšurin viis 1752. aastal koos rühma teiste arhitektidega palee ehituse lõpule. Keisrinna Elisabet ei elanud aga palee valmimiseni. Esimene tähtis keiserliku perekonna liige, kes lossis viibis, oli keisrinna Jelizaveta õetütar keisrinna Katariina II, kes külastas Kiievit 1787. aastal. 18. sajandi lõpus ja 19. sajandi alguses oli palee peamiseks kuberneride elukohaks. 19. sajandi alguses põles palee mitmes tulekahjus maha ning oli peaaegu pool sajandit täiesti lagunenud ja maha jäetud. 1870. aastal lasi keiser Aleksander II lossi arhitekt Konstantin Majevskil rekonstrueerida, kasutades selleks vanu jooniseid ja akvarelle. Seejärel nimetati see ümber valitseva keisrinna Maria Aleksandrovna järgi. Tema soovil rajati lossi lõunaküljele suur park. Paleed kasutati kuni 1917. aastani keiserliku perekonna liikmete elukohana. Venemaa kodusõja aastatel 1917–1920 kasutati paleed Kiievi revkomi peakorterina, eriti Kiievi bolševike ülestõusu ajal. 1920. aastatel kuulus hoone põllumajanduskoolile, misjärel sai sellest peagi muuseum. Marija palee sai Teise maailmasõja ajal kõvasti kannatada ja taastati 1940. aastate lõpus. Veel üks suurem restaureerimine viidi lõpule 1980. aastate alguses. Marija palee 1918. aastal Marija palee kohal lehvib presidendi lipp Vaade palee tagaküljele selle aedadest President Kutšma kõneleb Ameerika Ühendriikide presidendi Clintoniga. 5. juuni 2000 Liechtensteini printsi Aloisi ametlik visiit Kiievisse 2018. aasta juunis Palee on ümbritsetud keerukate raudpiiretega. Marija palee 1911. aastal Marija palee 1888. aastal USA president Joe Biden koos Ukraina presidendi Volodõmõr Zelenskõiga Kiievis 20. veebruaril 2023 Joe Bideni mälestuskiri Marija palee külalisraamatus. 20. veebruar 2023 2022. aasta India telugukeelse filmi "RRR" laulu "Naatu Naatu" muusikavideo filmiti Marija palees 2021. aasta augustis. Laul võitis 2022. aasta Kuldgloobuse auhinna parima originaallaulu eest ja 95. Oscari parima originaallaulu eest. Klovi palee "'RRR' team reaches Ukraine for last leg of shooting". The News Minute. 3. august 2021. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2023. "Zelenskyy Offered Ukrainian President's Palace for RRR". indiaherald.com (inglise). Vaadatud 29. mail 2022. "RRR Team Celebrates Win at Golden Globe Awards 2023: See Unseen Photos of Ram Charan, Jr NTR, SS Rajamouli and MM Keeravani". Nordyke, Hilary Lewis,Kimberly; Lewis, Hilary; Nordyke, Kimberly (24. jaanuar 2023). "Oscars: Full List of Nominations". The Hollywood Reporter (Ameerika inglise). Vaadatud 26. jaanuaril 2023. "Oscars 2023: RRR's Naatu Naatu, the Elephant Whisperers bring home trophy". Marija palee – Ukraina entsüklopeedia Marija: elegantne palee võluvas pargis
Ruth-Helene Melioranski

Ruth-Helene Melioranski (sündinud 30. augustil 1973) on Eesti disainer ja disainiteadur, Eesti Kunstiakadeemia disainiteaduskonna dekaan. Alates 2022. aastast on ta Põhja- ja Baltimaade disaini-, meedia- ja kunstikõrgkoolide koostöövõrgustiku juht. Disaini- ja arhitektuuribüroo MELIORAD partner. 1998 Eesti Kunstiakadeemia, tootedisain, BA 2001 Eesti Kunstiakadeemia, tootedisain, MA 2021-2022 Erivajadustega laste ja nende perekondade selged, terviklikud ja inimkesksed teekonnad Autorid: Melioranski, Ruth-Helene; Jürgens, Triin; Saare, Liis Tellija: Sotsiaalministeerium 2021 Endoproteesimise terviklik, koostöine ja inimkeskne raviteekond Autorid: Melioranski, Ruth-Helene; Mõtus, Maarja; Raudne, Riina; Kärp, Tanel Tellija: Haigekassa 2020-2021 Ligipääsetavuse rakkerühma teenuste suunajuht 2001 Eesti Sisearhitektide Liidu aastapreemia parima seeriatoote eest koos Ingmar Melioranskiga 2002 EASi regionaalsete infopunktide disainikonkursi 1. koht Kõiki kaasava elukeskkonna kavandamine & loomine (2012) Falkenberg, Valeri; Kotsjuba, Daniel; Lepik, Pille-Riika; Levald, Andres; Lillemaa, Margit; Lubjak, Ivar; Maas, Hille; Melioranski, Ruth-Helene; Mikola, Alo; Peetsalu, Kristiina; Pukk, Maria; Rummel, Kristi; Vaikla, Tüüne-Kristin; Valk, Veronika. Tallinn: Eesti Arhitektuurikeskus, Eesti Disainikeskus ja Eesti Kunstiakadeemia . Kuidas leiutada jalgratast? Disainimeelselt ettevõtlusest (2012) Ionel Lehari, Lylian Meister, Ruth-Helene Melioranski, Martin Pärn, Janno Siimar. Tallinn: Eesti Disainikeskus ja Eesti Kunstiakadeemia . THE FUTURE OF DESIGN SUPPORT: What Can We Learn From Design Support Experience in the UK, Estonia and Turkey? (2017) Gulari, Melehat Nil; Er, Ozlem; Fremantle, Chris. The Design Journal. The Changing Role of the Designer in the Domain of Design for Health and Wellbeing Exemplified by Educational Case Studies. (2020) Melioranski, Ruth-Helene; Alhonsuo, Mira & Kuusk, Kristi. AVATUD JA HÄGUS Tärkavate disainipraktikate kaardistamine. (2020) Melioranski, Ruth-Helene; Pärn, Martin. Tallinn: Eesti Disainikeskus. https://www.artun.ee/eka-dekaanidena-alustavad-ruth-helene-melioranski-ja-hilkka-hiiop/ https://www.cirrusnetwork.info/contact https://www.astangu.ee/sites/default/files/media/koiki_kaasava_elukeskkonna_kavandamine_loomine.pdf https://www.artun.ee/kuidas-leiutada-jalgratast-disainimeelsest-ettevotlusest/ https://www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/14606925.2017.1353013 https://research.shu.ac.uk/design4health/wp-content/uploads/2020/09/D4H2020-Proceedings-Vol-2.pdf https://media.voog.com/0000/0038/1850/files/Avatud%20ja%20h2gus_taispikk_printversioon_final.pdf
David Coulthard

David Marshall Coulthard (sündinud 27. märtsil 1971 Šotimaal Twynholmis) on Suurbritannia endine Vormel 1-sõitja. David Coulthardi ametlik koduleht (inglise keeles) David Coulthard Formula1 History and Statistics andmebaasis (www.4mula1.ro) (inglise keeles) David Coulthard Formula One DataBase andmebaasis (www.f1db.com) (inglise, hollandi ja portugali keeles)
Parema käe rusikareegel

Parema käe rusikareegel, ka parema käe reegel, on elektriõpetuses mnemotehniline juhis, mis määrab elektrivooluga kaasneva magnetvälja suuna. Juhet läbiv vool tekitab sirge juhtme ümber silindrilise magnetvälja. Seda välja näitlikustavad jõujooned ümbritsevad juhet kontsentriliste ringidena. Parema käe rusikareegel ütleb, et kui rusikas parema käe väljasirutatud pöial näitab voolu suunda (vooluallika plussilt miinusele), siis neli kõverdatud sõrme näitavad selle vooluga kaasneva magnetväljasuunda jõujoontel. Juhtme ümber olev magnetväli on nõrk. Kui kerida juhe pooliks (solenoidiks), osutavad kõik pooli sees olevad väljajooned samas suunas. Juhtmepooli ühest otsast väljuvad väljajooned teevad väljaspool pooli ringi ja sisenevad pooli teisest otsast. Kui ümbritseda pool parema käega nii, et sõrmed näitavad voolu suunda juhtmekeerdudes, siis näitab pöial magnetilise põhjapooluse (N) suunas. Vasaku käe reegel Kalev Tarkpea, Henn Voolaid. Elektromagnetism
Danilo Barbosa

Danilo Barbosa da Silva (sündinud 28. veebruaril 1996 Simões Filhos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Botafogo. 2014. aastal debüteeris ta Brasiilia esiliigaklubis Vasco da Gama. 2014. aasta juulis sõlmis ta lepingu Portugali kõrgliigaklubiga Braga. Hooajal 2014/15 kuulus Danilo Braga põhikoosseisu ning tema vastu tundsid huvi mitu teist klubi. Hooajal 2015/16 oli ta laenul Hispaania kõrgliigaklubis Valencia. Hooaja 2016/17 esimeses pooles oli ta laenul Portugali kõrgliigaklubis Lissaboni Benfica ja hooaja teises pooles Belgia kõrgliigaklubis Standard Liège. Hooajal 2017/18 mängis Danilo taas Braga põhikoosseisus. 2018. aasta juunis sõlmis Danilo lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Nice. 2021. aastal oli ta Nice'ist laenul Brasiilia kõrgliigaklubis Palmeiras ja võitis samal aastal klubiga Copa Libertadorese. Pärast seda ta Nice'is enam mänguaega märkimisväärselt ei saanud, kuuludes hooajal 2021/22 Prantsusmaa kõrgliigas koosseisus vaid ühes mängus. 2022. aasta augustis sõlmis Danilo lepingu Botafogoga. Aastatel 2011–2015 mängis Danilo Barbosa Brasiilia noortekoondistes. 2015. aastal saavutas Brasiilia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel teise koha. Danilo oli turniiril koondise kapten ning valiti lõpuks turniiri teiseks parimaks mängijaks. Ainsa värava lõi ta turniiril teises alagrupimängus penaltist Ungari vastu. https://int.soccerway.com/players/-/288087/ (vaadatud 1.5.2023) "Danilo is an Aiglon". OGC Nice. 10. juuni 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2018. Vaadatud 10. juunil 2018. "BEM-VINDO, DANILO BARBOSA" (portugali). Botafogo. 12. august 2022. Vaadatud 16. augustil 2022. "Mali's magician Traore nets top honour". FIFA.com. Fédération Internationale de Football Association. 20. juuni 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. mai 2019.
Vrútky

Vrútky (saksa keeles Ruttek, ungari keeles Ruttka) on linn Slovakkias Žilina maakonnas Martini ringkonnas. Vrútky on oluline raudteesõlm. Vrútky asub ajaloolises Turieci piirkonnas Turieci jõe suubumiskohas Váci jõkke, Martinist 5 km põhjas. Asulat on esmamainitud 1255. aastal. Raudteeühenduse sai Vrútky 1870. aastal. Martinist eraldus ja iseseisvaks linnaks sai Vrútky 1990. aastal. Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vrútky elanikest slovakke 93,17%, mustlasi 1,33%, tšehhe 0,84%, ungarlasi 0,19% ja sakslasi 0,13. Rahvus oli teadmata 3,94%-l. Bebra, Saksamaa Fulnek, Tšehhi Łaziska Górne, Poola Nymburk, Tšehhi Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku SK: Vrutky – Important Transportation Point and the Entrance Gate to Turcianska Garden Infoglobe. Vaadatud 1. mail 2023 História Mesto Vrútky Number of population by ethnicity in the municipality Vrútky at 1. 1. 2021 Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021. Vaadatud 1. mail 2023
Mario Banožić

Mario Banožić (sündinud 10. märtsil 1979 Vinkovcis) on Horvaatia poliitik (Horvaatia Demokraatlik Liit). Mario Banožić lõpetas Osijeki Ülikooli majandusteaduskonna 2002. aastal. 2008. omandas ta samas magitrikraadi majanduse alal ja 2013. aasta doktorikraadi majanduse alal. Aastatel 2003–2005 töötas ta erasektoris müügijuhi ja mänedžerina. Alates 2005. aasta augustist töötas ta Vukovari-Srijemi maakonna maakonnavalitsuses erinevatel ametikohtadel. 2014–2017 oli ta Vinkovci linna kultuuri- ja turismiosakonna juhataja ja 2018–2019 Vukovar-Srijemi maakonna riigihalduse büroo juhataja. 19. juulist 2019 kuni 22. juulini 2020 oli ta Horvaatia riigivaraminister. 23. juulist 2020 kuni 11. novembrini 2023 oli Mario Banožić Horvaatia kaitseminister. Kako je Mario Banožić od studenta ekonomije postao direktor poduzeća pa ministar obrane? Danas, 9. november 2021. Vaadatud 1. mail 2023 Ph. D. Mario Banožić, Defence Minister Ministarstvo obrane Republike Hrvatske. Vaadatud 1. mail 2023 Mario Banožić Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa. Vaadatud 1. mail 2023 Croatia. Ministries, etc. rulers.org Vaadatud 4. detsembril 2023