laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lili Marleen

Fail:Lili-Marleen-1939-Version 1.ogg "Lili Marleen" on maailmakuulus Saksa armastuslaul, mille sõnad kirjutas saksa kirjanik ja luuletaja Hans Leip 1915. aastal enne seda, kui ta Idarindele saadeti, ja viisi Norbert Schultze 1938. aastal. Laulu tegi tuntuks 1939. aastal Lale Andersen. 1943. aastal laulis seda Marlene Dietrich ameerika sõduritele inglise keeles. Laulu lauldi Teise maailmasõja lõpus mõlemal pool rindejoont. Lili Marleen Vor der Kaserne bei dem großen Tor Stand eine Laterne und steht sie noch davor So wollen wir uns da wieder seh´n Bei der Laterne wollen wir steh´n Wie einst, Lili Marleen. Unsere beiden Schatten sah’n wie einer aus Daß wir so lieb uns hatten, daß sah man gleich daraus Und alle Leute soll’n es seh’n Wenn wir bei der Laterne steh’n Wie einst, Lili Marleen. Schon rief der Posten, sie blasen Zapfenstreich Es kann drei Tage kosten, Kamerad, ich komm ja gleich Da sagten wir auf Wiedersehen Wie gerne wollt ich mit dir geh’n Mit dir, Lili Marleen Deine Schritte kennt sie, deinen zieren Gang Alle abend brennt sie, doch mich vergaß sie lang Und sollte mir ein Leid gescheh’n Wer wird bei der Laterne stehen Mit dir, Lili Marleen? Aus dem stillen Raume, aus der Erden Grund Küßt mich wie im Traume, dein verliebter Mund Wenn sich die späten Nebel drehn Werd‘ ich bei der Laterne steh’n Wie einst Lili Marleen Wie einst Lili Marleen Hans Leip. "Lili Marleen (Originalfassung)". www.volksliederarchiv.de (saksa). Vaadatud 29.01.2021. Toomas Liiv, "Lili Marleen kui eshatoloogia" (ka Kalju Lepiku luuletusest "Lili Marlen") – Looming 1996, nr 1, lk 86–92 Vaapo Vaher, "Verepulm Männilinna metsas. Aleksandr Blok, Lili Marleen ja Hugo Angervaks" – Looming 2002, nr 9, lk 1382–98 "Lili Marleen" bei ingeb.org saksa ja inglise keeles koos meloodiaga Lale Anddersen "Lili Marleen" (1938)
Standardhälve

Standardhälve on ruutjuur dispersioonist. Mõõdetava suuruse standardhälbe ühikuks on selle sama mõõdetava suuruse ühik. On kasutada järgmised väärtused: 2 , 4 , 4 , 4 , 5 , 5 , 7 , 9 {\displaystyle 2,\;4,\;4,\;4,\;5,\;5,\;7,\;9} Nende kaheksa väärtuse aritmeetiline keskmine on 5: 2 + 4 + 4 + 4 + 5 + 5 + 7 + 9 8 = 5. {\displaystyle {\frac {2+4+4+4+5+5+7+9}{8}}=5.} Et arvutada standardhälvet, tuleb esmalt arvutada iga väärtuse hälve kõigi väärtuste aritmeetilisest keskmisest ja võtta saadud tulemused ruutu: ( 2 − 5 ) 2 = ( − 3 ) 2 = 9 ( 4 − 5 ) 2 = ( − 1 ) 2 = 1 ( 4 − 5 ) 2 = ( − 1 ) 2 = 1 ( 4 − 5 ) 2 = ( − 1 ) 2 = 1 ( 5 − 5 ) 2 = 0 2 = 0 ( 5 − 5 ) 2 = 0 2 = 0 ( 7 − 5 ) 2 = 2 2 = 4 ( 9 − 5 ) 2 = 4 2 = 16 {\displaystyle {\begin{array}{ll}(2-5)^{2}=(-3)^{2}=9\\(4-5)^{2}=(-1)^{2}=1\\(4-5)^{2}=(-1)^{2}=1\\(4-5)^{2}=(-1)^{2}=1\\(5-5)^{2}=0^{2}=0\\(5-5)^{2}=0^{2}=0\\(7-5)^{2}=2^{2}=4\\(9-5)^{2}=4^{2}=16\end{array}}} Järgmiseks tuleb jagada hälvete ruutude summa väärtuste arvuga ning võtta tulemusest ruutjuur: 9 + 1 + 1 + 1 + 0 + 0 + 4 + 16 8 = 2. {\displaystyle {\sqrt {\frac {9+1+1+1+0+0+4+16}{8}}}=2.} Nende arvude standardhälve on 2. NB! Antud valem kehtib vaid siis, kui kasutatud arvud moodustavad kogu üldkogumi (nt kogu õpilaste hulga koolis). Kui üldkogumist on võetud valim suurusega n, siis standardhälbe arvutamisel tuleb ruutjuure all olevat summat jagada suurusega n−1, ehk antud näite korral arvuga 7.
Nové Město (Praha)

Nové Město on Praha linnaosa. Korralikult planeeritud Uuslinna rajas kuningas Karl IV 1348. aastal. See oli kaks korda suurem kui Vanalinn, seal asusid põhiliselt kaubalaod ja käsitöölised. 1800. aastate lõpupoole selle kaugem kindlustus lammutati ja Uuslinn arenes selliseks, nagu ta praegu välja paistab. Tänapäeval ei ole see eriti turiste ligi tõmbav, kuna linn on liiga kaasaegne. Prague New Town ingliskeelne
Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh

Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh (kreeka keeles Οικουμενικός Πατριάρχης Κωνσταντινουπόλεως) on Konstantinoopoli Õigeusu Kiriku eestseisja, Konstantinoopoli peapiiskopi tiitel. Kuigi tavaliselt nimetatakse teda lihtsalt Konstantinoopoli patriarhiks, tuleks silmas pidada, et Konstantinoopoli patriarhi tiitel on ka Konstantinoopoli armeenia patriarhil ja oli Konstantinoopoli ladina patriarhil. Konstantinoopoli piiskopi amet seati sisse koos linna asutamisega 330. aastal ja 381. aastal otsustas Konstantinoopoli I kirikukogu, et "Konstantinoopoli piiskop omagu aujärgset eesõigust kohe pärast Rooma piiskoppi, sest see linn on Uus Rooma". Patriarhi tiitel ja õigused anti Konstantinoopoli piiskopile 451. aastal Halkedoni kirikukogul. Nii on ajalooliselt välja kujunenud, et Konstantinoopoli oikumeenilist patriarhi peetakse õigeusu kirikupeade seas kõige auväärsemaks ja talle kuulub privileeg juhatada kõiki kirikukogusid, millel ta osaleb. Talle kuulub ainsa õigeusu kirikupeana õigus kokku kutsuda ülemaailmseid kirikukogusid korraliste ja erakorraliste küsimuste lahendamiseks. Samuti käsitletakse teda õigeusu kogukonna peamise eestkõnelejana, eriti kontaktides teiste religioonide ja denominatsioonide esindajatega. Samas peab meeles pidama, et olles primus inter pares, esimene võrdsete seas, ei ole Konstantinoopoli oikumeenilisel patriarhil otsest võimu teiste õigeusu kirikute ega kirikupeade üle, seetõttu ei tohiks teda pidada õigeusu paavstiks. Millised täpselt on Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhi võimupiirid, on muutunud 20. sajandil üheks keskseks küsimuseks suhetes Vene Õigeusu Kiriku ning Moskva ja kogu Venemaa patriarhiga, kes on korduvalt süüdistanud Konstantinoopoli patriarhi oma volituste ületamises. Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhi jurisdiktsiooni alla kuulub teiste seas ka Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik. Konstantinoopoli oikumeeniliste patriarhide loend Konstantinoopoli Õigeusu Kirik Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhaadi veebileht (inglise ja kreeka keeles, vaadatud 30.05.2014)
Heli Vahing

Heli Vahing (neiuna Heli Karotam, aastani 1982 Heli Raave; sündinud 18. oktoobril 1955)[viide?] on eesti näitleja ja laulja. Ta õppis aastatel 1964–1981 Pärnu Lastemuusikakoolis klaverit, ta lõpetas aastal 1974 Pärnu 4. Keskkooli. Aastal 1981 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina ning aastal 1986 Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli laulu erialal (õpetaja Aino Kõiv).[viide?] Ta töötas aastatel 1981–1987 Tartu Ülikooli Raamatukogus, 1986–2001 teatris Vanemuine ja aastatel 2001–2002 revüüteatris Bel-Etage näitlejana. Aastast 2001 on ta laulnud Tallinna Aleksander Nevski katedraali kooris. On esinenud koos Onu Bellaga ning aeg-ajalt annab kontserte koos Peeter Kaljumäega.[viide?] Tema esimene abikaasa oli Raivo Raave, nende poeg Henrik Raave on laulja. Aastatel 1982–1984 oli ta abielus Vaino Vahinguga. Tema elukaaslased on olnud Hannes Villemson, Sven Kullerkupp (aastal 1994 sündis neil poeg Karl-Johan Kullerkupp, kes on löökpillimängija) ja Aare Laanemets.[viide?] Mari Raidmets Pool sajandit keskharidust Ülejõel: Pärnu IV Keskkool (1958-1995), Ülejõe Gümnaasium (1995-2010) (lk. 526) Vahing. Mälestusi Vaino Vahingust. Kirjastus Hermes. 2011 http://www.ohtuleht.ee/243624/heli-vahing-kaks-hektarit-karjamaad-niitsin-vikatiga-maha "Käbi ei kuku..." vikerraadio.err.ee. 11. detsember 2022. Vaadatud 11.12.2022. Eesti muusika biograafiline leksikon. 2. köide: N–Y. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008, lk. 485. Jaanus Kulli. Heli Vahing: "Kaks hektarit karjamaad niitsin vikatiga maha!" Õhtuleht 28. august 2007 Kirsti Vainküla. Heli Vahing: «Aare tahtis elada. Minu pärast!» Õhtuleht 6. veebruar 2004 Kati Murutar. Heli Vahing pühendas talgud kihlatu mälestusele Pärnu Postimees, 26. oktoober 2001
Hugo Kraas

Hugo Kraas (25. jaanuar 1911 Witten, Nordrhein-Westfalen – 20. veebruar 1980 Selk, Schleswig-Holstein) oli Saksa sõjaväelane, SS-Brigadeführer (1945) ja Rüütliristi kavaler (1943). Hugo Kraas oli perekonna seitsmest pojast vanim. Pärast kooli lõpetamist asus ta õppima õpetajaks, kuid isa surma tõttu oli ta sunnitud õpingud katkestama ja tööle minema. 1. mail 1934 liitus Hugo Kraas Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölisparteiga, olles ka lühikest aega, täpsemalt kuni 19. aprillini 1935 SA liige. Siis viidi ta üle Relvajõududesse, jalaväkke. Ka Wehrmachtis ei olnud ta kaua, sest saades võimaluse astuda vastloodud SS-vägedesse, astus ta sinna 15. oktoobril 1935. Ta teenis SS-Rottenführerina SS/VT "Germania" Standarte’s. Kraas võttis kolmanda kateti lennuna osa SS Junkerschulest Braunschweigis aprillis 1937 ja selle lõpetades 12. märtsil 1938 omandati talle SS-Untersturmführeri aukraad. Ta oli oma kursusel õppeedukuselt paremuselt teine lõpetaja. Hugo Kraas suri südamerabandusse oma kodus Selkis 20.veebruaril 1980. Ohvitser alates: 12. märts 1938 SS-Obersturmführer: 20. aprill 1939 SS-Hauptsturmführer: 1. september 1940 SS-Sturmbannführer: 20. aprill 1942 SS-Obersturmbannführer: 21. juuni 1943 SS-Standartenführer: 30. jaanuar 1944 SS-Oberführer: 30. jaanuar 1945 SS-Brigadeführer: 20. aprill 1945 Raudristi II klass: 16. oktoober 1939 Raudristi I klass: 25. mai 1940 Pronksist Jalaväe rünnakmärk: 3. oktoober 1940 Must haavatasaamise märk: 28. august 1941 Saksa Rist kullas: 25. detsember 1941 Idamedal: 25. august 1942 Rüütlirist:28. märts 1943 Lähivõitlus kilp - hõbedast: 15. oktoober 1943 Tammelehed: 24. jaanuar 1944
Neoliitikum

Neoliitikum ehk noorem kiviaeg oli ajavahemik 4.–2. aastatuhat eKr. Inimesed kasutasid kivist, luust, puust ja sarvest esemeid. Need olid paremini töödeldud kui mesoliitikumis, samuti ilmusid uued täiustatumad töö- ja tarberiistad. Võeti kasutusele savinõud. Tegeldi küttimise, kalapüügi, algelise loomakasvatuse ja maaviljelusega. Euroopa neoliitikum
Haide-Ene Rebassoo

Haide-Ene Rebassoo (25. jaanuar 1935 Tallinn – 27. detsember 2018) oli eesti botaanik. Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1958 botaanikuna. Bioloogiakandidaadi väitekiri oli Hiiumaa floorast ja selle geneesist. 1988. aastal kaitses Rebassoo Leningradis doktoriväitekirja, mille aluseks oli 1987. aastal ilmunud monograafia "Läänemere idaosa saarte biotsönoosid, nende koosseis, klassifikatsioon ja kaitse" (I, II; eesti ja vene keeles). Töötas Zooloogia ja Botaanika Instituudis (1960–1979 ja 1983–1993) ja Tallinna Botaanikaaias. Ta uuris Hiiumaa ja Eesti väikesaarte floorat. 1967: "Hiiumaa floora ja selle genees" 1972: "Laidude raamat" 1973: "Hiiumaa" (koostöös Volli Mäeumbaiaga) 1974: "Eesti taimeriigis" (fotoalbum) 1975: "Botaanilisi kilde 17 Hiiumaa suvest" 1975: "Sea-shore plant communities of the Estonian islands" 1979: "Eesti taimharuldusi" 1981: "Kaitskem kauneid taimi" (koostöös Heldur Viiresega) Im Memoriam Haide-Ene Rebassoo. Eesti Loodus 1/2019, lk 73 Volli Mäeumbaed: "Huvialaks Hiiumaa ja hiidlased". Hiiu Leht: kalender/aastaraamat 2001, Kärdla 2001, lk 80–81
Wolter von Plettenberg noorem

Wolter von Plettenberg noorem (Wolter von Plettenberg der jüngere; surnud augustis 1518) oli ordukäsknik Vana-Liivimaal, maameister Wolter von Plettenbergi noorem vend. Tõenäoliselt sündis ta juba siis, kui Wolter vanem oli Liivimaale lahkunud. Plettenberg nooremast on teada, et ta asus arvatavasti 15. sajandi lõpu poole Liivimaale, võimalik, et samal ajal kui tema vend Johann. 1505. aasta paiku sai temast Dünaburgi (Daugavpilsi), 1512. aastal aga Viljandi komtuur, seega üks olulisimaid mehi ordus. Tema venna Johanni poeg kandis samuti nime Wolter. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 677 (lk 513–514). Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Shawn Crawford

Shawn Crawford (sündinud 14. jaanuaril 1978 Van Wyck) on USA kergejõustiklane (100 m ja 200 m jooksja). Olümpiavõitja 2004 (200 m jooksus). 100 m jooksus – 9.95 (2004 Doha) 200 m jooksus – 19.79 (2004 Ateena) 2004 – olümpiavõitja 200 m jooksus – 19.79 (26. august Ateena) 2004 – 2. koht 4 x 100 m teatejooksus – 38.08 (28. august Ateena) 2008 – 2. koht 200 m jooksus – 19.96 (20. august Peking) 2001 – 1. koht 200 m jooksus – 20.63 sisemaailmameistrivõistlused (Lissabon) 2001 – 3. koht 200 m jooksus – 20.20 (Edmonton) 2004 – 2. koht 60 m jooksus – 6.52 sisemaailmameistrivõistlused (Budapest) 2003 – 3. koht 200 m jooksus – 20.18 (Brüssel) 2003 – 2. koht 200 m jooksus – 20.02 (Rooma) 2004 – 1. koht 200 m jooksus – 20.31 (Bergen) 2003 – 2. koht 100 m jooksus – 10.20 (Berliin) 2001 – 1. koht 200 m jooksus – 20.20 (Ōsaka) 2001 – 2. koht 200 m jooksus – 20,27 (Nice) 2001 – 3. koht 200 m jooksus – 20.39 (Eugene) 2002 – 1. koht 100 m jooksus – 9.94 (Ōsaka) 2003 – 1. koht 200 m jooksus – 20.10 (Zagreb) 2003 – 2. koht 100 m jooksus – 10.19 (Zagreb) 2003 – 1. koht 200 m jooksus – 20.24 (Rieti) 2003 – 1. koht 200 m jooksus – 20.26 (Helsingi) 2003 – 3. koht 100 m jooksus – 10.16 (Helsingi) 2004 – 1. koht 100 m jooksus – 9.86 (Doha) 2004 – 1. koht 100 m jooksus – 9.88 (Eugene) 2004 – 1. koht 200 m jooksus – 20.23 (Sevilla) 2004 – 2. koht 200 m jooksus – 20.35 (Ostrava) 2001 – 1. koht 200 m jooksus – 20.37 (Melbourne) 2003 – 2. koht 200 m jooksus – 20.37 (Monaco) Shawn Crawford on 177 cm pikk ja kaalub 81 kg. Ta on abielus. Kuulub klubisse Nike ja treenib Trevor Grahami juhendamisel. Hobideks on muusika ja kalandus.
Johann von Plettenberg

Johann von Plettenberg (pärast 1450 – 1523 või 1524) oli baltisaksa aadlik, ordumeister Wolter von Plettenbergi vend. Ta saabus Liivimaale 1495. aastal, kus sai 1500. aasta paiku ordunõunikuks. Ta oli ka ordu Taani-saatkonna liige (1499–1500). Ta elas mitmel pool Liivimaal, nii Kuramaal kui ka Eestis, 1500. aastal omandas ta Salla mõisa (Sall) Virumaal, saades nõnda orduvasalliks. Kuramaal kuulus talle Rundāle vasallilinnus ja Liivimaal Luke ja Hoomuli mõis. Plettenberg abiellus Barbara Tödweniga, neil oli kolm poega ja kolm tütart. Nende vanim poeg Wolter abiellus Elisabeth von Tiesenhauseniga, samas kui nende tütar Gesche laulatati Restu mõisniku Christian von Tiesenhauseniga. Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust Rundāle (Ruhenthal) vasallilinnus (läti keeles)
Wolter von Plettenberg (ordunõunik)

Wolter von Plettenberg (enne 1518. aastat – pärast 1559. aastat) oli Liivimaa aadlik, ordunõunik. Wolter oli oma nimekaimust Liivi ordumeistri Wolter von Plettenbergi venna, Johanni poeg. Ta sündis arvatavasti juba Liivimaal, esimesed teated temast on 1518. aastast. 1530 abiellus ta Kavilda mõisniku Fromhold von Tiesenhauseni tütre Elisabeth von Tiesenhauseniga. 1552. aastal abiellus ta teist korda. 1540. aastal sai Wolterist ordunõunik (ordumeistri nõukogu liige). Ta on laialdasemalt tuntud seetõttu, et Liivi sõja alguses toimusid tema Valgamaal asuvate Lugaži (Luke, Luhde) ja Omuļi (Hoomuli, Homeln) mõisa juures mitmed lahingud (vt Härgmäe lahing) ning teised silmapaistvad juhtumused, mida kirjeldab oma kroonikas Johann Renner. Plettenberg ise lahkus Liivimaalt 1559. aastal, asudes elama Meyerichi, kus ordumeister Wolter von Plettenberg 1450. aasta paiku sündinud oli. Tema tütar Barbara abiellus aga Ērgļi (Erla) mõisniku Johann von Tiesenhauseniga, kes hukkus 1577. aastal Võnnu ordulinnuses ning oli Jama asehalduri Dettleff von Tiesenhauseni (1548–1635) ema. Stackelberg, Otto Magnus von, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft. 1, Görlitz: Verl. für Sippenforschung und Wappenkunde Starke, 1931, seite 397 Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Bertold von Plettenberg

Bertold von Plettenberg (surnud 1483 või 1486) oli Vestfaali aadlik, ordumeister Wolter von Plettenbergi isa. Plettenberg sündis Soesti linna lähedal ning abiellus 1450. aasta paiku Meyerichi pärijanna Gosteke Lappega. Neil oli vähemalt kaheksa last: Wolter, Liivi ordu maameister Johann, Liivimaa aadlik ja ordunõunik Bertold, Vestfaali aadlik ja Meyerichi pärija Wolter noorem, ordukäsknik Liivimaal teadmata nimega tütar Margarethe Elisabeth, elas Kuramaal Regina, elas Liivimaal
Bertold von Plettenberg noorem

Bertold von Plettenberg noorem (Bertold der jüngere; surnud 18. oktoobril 1505) oli Vestfaali aadlik, Meyerichi valitseja. Bertoldi isa oli samuti Bertold, tema vanem vend oli aga ordumeister Wolter von Plettenberg. Et tollele valiti poolvaimuliku sõjamehe karjäär ning tema teinegi vanem vend Johann lahkus Liivimaale, siis sai Bertoldist Meyerichi linnuse pärija ning valitseja. Ta abiellus oma sugulase Katharina von Plettenbergiga, kellega sai tütre Anna.
Codename: Panzers

"Codename: Panzers" on arvutimäng Teisest maailmasõjast, mille on loonud Ungari mänguarendaja StormRegion.
StormRegion

StormRegion on Ungari mänguarendaja, hästi tuntud mängude Rush for Berlin ja Codename: Panzers järgi. S.W.I.N.E (2001) Codename: Panzers Phase One (2004) Codename: Panzers Phase Two (2004) Rush for Berlin (2006) Rush for the Bomb (2007) Codename: Panzers Cold War (2008) Ametlik koduleht. Ametlik foorum.
Plettenberg (aadlisuguvõsa)

Plettenbergi aadlisuguvõsa on Vestfaalist pärineva aadlisuguvõsa nimi, mille pärusvaldused asusid tänase Plettenbergi linna kandis. Suguvõsa esimest teadaolevat liiget on mainitud 1187. aasta Kölni peapiiskopi ürikus. 13. sajandil oli rüütel Heydenricus de Plettenberg Vestfaali maamarssaliks. Kõige tuntum selle nime kandja on ilmselt aga Saksa ordu Liivi haru maameister Wolter von Plettenberg. Tema lähisugulased elasid Liivimaal kuni Liivi sõja alguseni. Ka Saksamaal jõudsid Plettenbergid mitmetele juhtivatele kohtadele, olles Münsteri piiskopid, Baieri peaministrid ning saades vabahärradeks ja riigikrahvi seisusegi. 1913. aastal sai üks haru keiser Wilhelm II trooniloleku 25. aastapäeva puhul Plettenbergi krahvi (Graf von Plettenberg) tiitli. 22. märtsil 1806 naturaliseeriti Mengdeni krahvinna ja Plettenbergi paruness Sophie, ka Briti aadlikuks. Goddert von Plettenberg, Liivi ordu maamarssal 1450–1461 Bertold von Plettenberg (surnud 1483 või 1486), Vestfaali aadlik Wolter von Plettenberg (surnud 1535), Liivi ordumeister 1494–1535 Johann von Plettenberg, Wolter von Plettenbergi teine vend, Liivimaa Plettenbergide suguvõsa rajaja Wolter von Plettenberg (surnud pärast 1559), Liivimaa aadlik, ordunõunik Johann von Plettenberg noorem, Liivimaal Lugaži–Omuļi (Luhde-Homeln) ja Kuramaal Lindē–Birzgalē (Linden-Birsgallen) mõisnik, abiellus Rannu vasallilinnuse omaniku Reinhold von Tiesenhauseni ja Anna Sawijerwe tütre Gertrudiga, kuid järglasi ei saanud. Heinrich von Plettenberg (surnud 1592), Meyerichi ja Lindē–Birzgalē haru esiisa, abiellus Hermann von Hatzfeldi (saksa Hermann von Hatzfeld) ja Anna von Droste-Schweckhauseni tütre Helene von Hatzfeldiga Bertold von Plettenberg noorem (surnud 1505), Vestfaali aadlik, Meyerichi valitseja. Wolter von Plettenberg noorem (surnud 1518), Liivi ordu liige, Viljandi komtuur 1512–1518 Gertrud von Plettenberg (surnud 1608), Kölni peapiiskop Baieri Ernsti armuke Friedrich Christian von Plettenberg (1644–1706), Münsteri piiskop Wilhelm von Plettenberg (surnud 1711), Saksa ordu maakomtuur (18. sajand) Krahv Ferdinand von Plettenberg (1690–1737), Baieri peaminister (18. sajand) Christoph Friedrich Steffen von Plettenberg (1698–1777), Friedrich II kindral Parun Joachim van Plettenberg (1739–1793), Kapimaa kuberner, kelle järgi on nime saanud Plettenberg Bay Lõuna-Aafrikas Karl von Plettenberg (1852–1938), keiser Wilhelm II kindraladjutant Kurt von Plettenberg (1891–1945), saksa sõjaväelane, Juulivandenõu osaline Arbusow: "Zur Genealogie der Plettenberg" /Jahrbuch für Genealogie, Heraldik und Sphragistik. Herausgeben von der Kurländischen Gesellschaft für Literatur u. Kunst., Mitau: J. F. Steffenhagen und Sohn 1895, lk.163–166 Lindes muiža (Pletenberģe, Lielā Daugavas muiža) Plettenbergidele kuulunud mõisast Lätis, Ogre rajoonis (läti k.) Linde mõisa ajaloost (läti k.)
Taktika reaalajas

Taktika reaalajas on taktikalise sõjamängu liik, mis simuleerib kaalutlust ja asjaolusid sõjaolukorras ja taktikas, vastandades ennast strateegiale reaalajas.
Pärilik motoorne ja sensoorne neuropaatia

Pärilik motoorne ja sensoorne neuropaatia ehk Charcot'-Marie-Toothi tõbi ehk Charcot'-Marie-Toothi haigus on harvaesinev pärilik haigus, mille all kannatav patsient on üldiselt valu- ja temperatuuritundetu, esineb anhidroos, võimalik alaareng ja episoodiline palavik. RHK-10-s klassifitseeritakse seda haigust koodiga G60.0.
Talsi

Talsi (läti) (saksa keeles Talsen, liivi keeles Tālsa) on linn Lätis Kurzemes, Talsi piirkonna keskus. Linn asub Vilkmuiža järve ja Talsi järve kallastel. Linnas on avalik raamatukogu. Linnas asuv 55 puurauk on siluri Adavere lademesse kuuluvate Irlava kihtide stratotüüp. Muinsusmälestistest on linnas riikliku kaitse all Talsi vanalinn, Kupferi kabel, Talsi luteri kirik oreli ja E. Fischeri epitaafiga, elumaja aadressil Baznīcas laukums 1, Talsi muinaslinnus, Talsi ordulinnus, Talsi muinaskalmed ja Vilkumuiža järve muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Talsi gümnaasiumi direktori A. Dreimanise elukoht aadressil Saules iela 6, Talsi kiriku hauaplaadid, kantsel ja noodivihik. Looduskaitse all on kaks Vilkmuiža järve kirdekaldal kasvavat sangleppa, Lielā iela 10 kasvav tamm, Talsi dendropark ja Bētiņu iela pärn. Ajalooallikates on asulat esmamainitud 1231. aastal. Talsi muinaslinnus oli kuralaste Vanema muinasmaakonna üks tähtsamaid keskusi. Aastal 1434 rajati sinna Talsi ordulinnus, mis kuulus Kandava foogtkonda. Keskajal oli Talsi alev. Asulale mõjus laastavalt Teine Põhjasõda, mil Talsi kannatas aastal 1657 katku käes ja Rootsi sõdurid hävitasid aastal 1659 sealse ordulinnuse. Põhjasõja ajal laastas Talsit taas katk, nii et aastal 1710 oli sinna jäänud vaid 10 elanikku. Aastal 1894 sai Talsi osalised linnaõigused. Kuni aastani 1897 olid suurem osa alevi elanikest juudid. Linn aastast 1917. Toona läbis linna idaosa Stende ja Ventspilsi vaheline kitsarööpmeline raudtee, Talsi raudteejaamast lähtusid Mērsragsi, Rojasse ja Dundagasse viivad haruliinid. Raudtee tegutses 1960. aastateni, kuigi selle tähtsus pärast Riiast Ventspilsi viiva maantee valmimist vähenes. Linn oli Talsi rajooni keskus kuni 1. juulini 2009. Kalna iela Talsi järv Vilkmuiža järv Luteri kirik Reģionu, novadu, pilsētu un pagastu kopējā un sauszemes platība gada sākumā, vaadatud 30.07.2024. Iedzīvotāju skaits pēc tautības reģionos, pilsētās, novados, pagastos, apkaimēs un blīvi apdzīvotās teritorijās gada sākumā (pēc administratīvi teritoriālās reformas 2021. gadā), vaadatud 19.06.2024. https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu "Stratigraafia terminoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. juuli 2021. Vaadatud 15. septembril 2020. Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija[alaline kõdulink], vaadatud 27.12 2018 Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija[alaline kõdulink], vaadatud 27.12 2018 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS http://www.talsi.lv/
Keiko Abe

Keiko Abe (安倍 圭子 Abe Keiko; sündinud 18. aprillil 1937 Tōkyōs) on jaapani naishelilooja. Nooruses oli ta tuntud marimbamängija. Tokyos algkoolis õppides alustas ta ksülofoni mängimist. 13-aastaselt võitis ta Jaapani ringhäälingu talendivõistluse ning hakkas raadios esinema. Ta sai Tōkyōs ka bakalaureuse- ja magistrikraadi muusikahariduse erialal. 1962. aastal lõi ta koos kahe sõbraga Xebec Marimba Trio, mis esitas levimuusikat ja rahvamuusika seadeid ning salvestas mitu albumit. Ta juhtis muusikasaateid televisioonis ja raadios. Ta on kaasa aidanud marimbamängu arengule nii mängutehnika kui ka repertuaari vallas ning alates 1963. aastast tegi koostööd Yamaha Corporationiga tänapäevase kontsertmarimba väljaarendamisel. Tema õhutusel suurendati marimba ulatust neljalt oktaavilt viiele, mis on saanud standardiks. Tema helilooming on saanud marimbarepertuaari tähtsaks osaks.