laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Bill Russell

William Felton Russell (12. veebruar 1934 – 31. juuli 2022) oli USA elukutseline korvpallur ja treener, kes mängis kogu 13-aastase NBA karjääri Boston Celticsis ja tuli rekordiliselt 11 korda NBA meistriks. Celticsi treenerina veel kaks korda NBA meistriks tulnud Russell tuli USA koondisega 1956. aastal ka olümpiavõitjaks. Russell mängis aastatel 1948–1952 McClymondsi keskkooli meeskonnas. Ta valiti USA keskkooliõpilaste 1951. ja 1952. aasta sümboolsesse koondisse. Russell mängis San Francisco ülikoolis 1952–1956. Ülikooli korvpallimeeskonnaga tuli ta 1955. ja 1956. aastal USA üliõpilaskorvpalliliiga NCAA meistriks. Russell viskas 79 mänguga 1636 punkti (keskmiselt 20,7 mängus) ja noppis 1606 lauapalli (keskmiselt 20,3 mängus). 1955. aastal valiti ta ühtlasi NCAA kõige silmapaistvamaks mängijaks ning 1956. aastal NCAA sümboolsesse koondisse ja NCAA aasta mängijaks. 1956. aasta suveolümpiamängudel kuulus Russell USA olümpiakoondisse. USA alistas kõik vastased ülekaalukalt, kogudes tavaliselt vastasest enam kui poole rohkem punkte. Kõige rohkem suutis vastupanu osutada Nõukogude Liidu korvpallikoondis, kes kaotas USA-le vahegrupis 55 : 85 ja finaalis 55 : 89. 1956. aasta NBA draft'ist kolmandana Bostoni Celticsisse valitud Russell mängis seal kogu oma NBA karjääri (1956–1969). Ta tuli 13 hooaja jooksul 11 korda NBA meistriks, jäädes tiitlita üksnes 1958. ja 1967. aastal. Bill Russell mängis NBA-s põhihooajal kokku 963 mängu. Nende jooksul võttis ta 21 620 lauapalli, mis on Wilt Chamberlaini järel NBA läbi aegade paremuselt teine ja Celticsi parim tulemus. Russelli nimel on NBA rekord: 32 lauapalli ühel poolajal (16. novembril 1957). NBA väljalangemismängudel on Russell osalenud 165 kohtumises ja võtnud neis 4104 lauapalli (keskmiselt 24,9 mängus), mis tähistab NBA rekordit. Russell on vähemalt 40 lauapalli võtnud seitsmes mängus ja püstitas isikliku rekordi 5. veebruaril 1960, kui noppis 51 lauapalli. Russell oli kaheksa aastat ka treener: Celticsis 1966–1969, Seattle SuperSonicsis 1973–1977 ja Sacramento Kingsis 1987–1988. Kokkuvõttes saavutasid tema treenitud meeskonnad 341 võitu ja 290 kaotust (võiduprotsent 54,0%) ning tuli Celticsiga 1968. ja 1969. aastal NBA meistriks. 11-kordne NBA meister (1957, 1959–1966, 1968, 1969) 5-kordne NBA põhihooaja kõige väärtuslikum mängija (1958, 1961–1963, 1965) 12 korda valitud NBA tähtede mängule (1958–1969) NBA tähtede mängu kõige väärtuslikum mängija (1963) 3 korda valitud NBA sümboolsesse 1. viisikusse (1959, 1963, 1965) 8 korda valitud NBA sümboolsesse 2. viisikusse (1958, 1960–1962, 1964, 1966–1968) NBA sümboolne 1. kaitseviisik (1969) 4-kordne NBA hooaja parim lauavõitleja (1958, 1959, 1964, 1965) 2-kordne NCAA meister (1955, 1956) NCAA finaalturniiri kõige silmapaistvam mängija (1955) 2-kordne NBA meister (1968, 1969)  Bill Russell – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Bill Russell – NBA.com Bill Russell – Basketball-Reference.com
Praktiline filosoofia

Praktiliseks filosoofiaks nimetatakse filosoofia harusid, mis on tihedalt seotud praktiliste rakendustega nagu eetika, esteetika, poliitiline filosoofia, õigusfilosoofia, religioonifilosoofia, väärtusteooria jts. Filosoofia jagamine praktiliseks ja teoreetiliseks pärineb Aristotelese filosoofialiigitusest moraali- ja loodusfilosoofiaks. Taoline eristus on mõnel pool maailmas tänini kasutusel, näiteks Soomes ja Rootsis õpetatakse praktilist ja teoreetilist filosoofiat enamasti lahus ning mõnes Šoti ülikoolis jagatakse filosoofia loogikaks, metafüüsikaks ja eetikaks. Enamik maailma ülikooli käsitleb tänapäeval filosoofiat siiski tervikuna. Praktiliseks filosoofiaks nimetatakse ka filosoofia ja filosoofiliste tehnikate rakendamist igapäevaelus. Selle näidete hulka kuuluvad näiteks filosoofiline nõustamine ja mõned mõtluspraktikad. Immanuel Kanti järgi on praktilise filosoofia ülesanne määrata, mis tähendab olla hea ja vooruslik inimene ehk avastada tingimused, millel vääritakse õnne, ning uurida poliitilise võimu loomust ja piire: millised seadused peaks riik jõustama, milliseid institutsioone edendama ja millised õigused tagama. Näiteks Puhta mõistuse kriitika, A 805/B 833jj. Sally Sedgwick. Kant's Groundwork to the Metaphysics of Morals: An Introduction, Cambridge University Press 2008, lk 3.
Eetika (Spinoza)

"Eetika" (täispika pealkirjaga "Eetika, tõestatud geomeetrilises järjestuses"; ladina keeles "Ethica, ordine geometrico demonstrata") on hollandi juudi filosoofi Baruch Spinoza postuumselt avaldatud ladinakeelne filosoofiline teos, mis esitab Spinoza eetikateooria aksiomaatilisel kujul, eeskujuks Eukleidese geomeetriaraamat "Elemendid". Esimese osa alguses määratleb Spinoza põhiterminid ja loetleb aksioomid. Nende ja teiste definitsioonide ja aksioomide põhjal, mis on antud raamatu ülejäänud neljas osas, tõestab Spinoza sadu propositsioone ja korollaare nagu "Kui mõistus kujutleb omaenda võimetust, teeb see ta kurvaks" (3. osa, 33. propositsioon), "Vaba inimene ei mõtle millestki vähem kui surmast"( 4. osa, 67. propositsioon) ja "Inimmõistust ei saa koos kehaga täielikult hävitada, miski sellest on igavene ja jääv" (5. osa, 23. propositsioon). Umbisikulist stiili katkestavad sageli emotsionaalsed lõigud, kus kritiseeritakse teiste filosoofide, sealhulgas René Descartesi ja Moses Maimonidese vaateid. Pärast teose ilmumist mõisteti see hukka kui ateistlik. Lääne filosoofia hilisemas ajaloos on Spinoza "Eetika" olnud mõjukas, ehkki on harva leidnud otsest järgimist. Selle motiive on kasutanud ka kirjanikud, nt Jorge Luis Borges oma luuletustes. "Eetika: geomeetrilise korra järgi tõestatud ja viide ossa jagatud". Ladina keelest tõlkinud ja järelsõna: Margus Ott. Sari Avatud Eesti raamat, Ilmamaa, Tartu 2016, 392 lk; ISBN 9789985775370
Gustav Linquist

Gustav Linquist (13. jaanuar 1884 Kolga vald, Harjumaa – 19. jaanuar 1936 Tallinn) oli eesti tulundustegelane. Gustav Linquist lõpetas Tallinna Aleksandri Gümnaasiumi ja seejärel 1910 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Gustav Linquist praktiseeris Vene riigipanga Tallinna osakonnas, töötas seejärel riigipanga Tveri osakonnas, oli Tallinna linnasekretäri abi, Eesti Maavalitsuse toitlusosakonna juhataja ja iseseisvuse alul Siseministeeriumi kantseleiülem ja Siseministeeriumi hobuste sõjaväkke võtmise peakomisjoni esimees. 1923. aastal andis valitsus piirituse müügi ainuõiguse üksikisikust ettevõtjale Gustav Linquistile (Harju panga juhatuse liige), kes pidi tagama piirituse vedamise Venemaale. 1922. aastal ulatus Venemaale veetud piirituse kogus 250 000 liitrini. Kuni 1925. aastani oli ta Harju Panga direktor, kaotas seejärel oma varanduse, oli vanglas ja tegutses siis muudel ärialadel. Gustav Linquist oli Tallinna Meestelaulu Seltsi asutajaliige aastal 1916 ja seltsi esimees 1923–1924. Ta maeti 21. jaanuaril 1936 Rahumäe kalmistule. "Gustav Linquisti matused". Rahvaleht, 22. jaanuar 1936, nr 10, lk 3
India filosoofia

India filosoofiaks nimetatakse India mõttetraditsiooni, mis algas upanišadidega. India filosoofi Sarvepalli Radhakrishnani järgi on vanimad neist ühtlasi "maailma varaseimad filosoofilised teosed". India filosoofia nimetamine filosoofiaks on vaieldav, sest filosoofiat võidakse määratleda nii, et see hõlmab ainult Lääne filosoofiatraditsiooni. Vahel samastatakse ekslikult india filosoofia hinduistliku filosoofiaga, mis moodustab vaid osa India filosoofiatraditsioonist. Tavaliselt jaotatakse India filosoofiakoolkonnad klassikalisteks (sanskriti astika) ehk hinduistlikeks (kuus koolkonda; peavad vedasid eksimatuks teadmisteallikaks) ja mitteklassikalisteks (nastika). Ortodokssed koolkonnad on njaaja, vaišešika, saankhja, jooga koolkond, mimaansa ja vedaanta. Šramanad rajasid materialistliku lokaajata, adžiivika, džainismi ja budismi. Vidjāranja jaotab India filosoofia 16 koolkonda, mille hulka ta arvab ka Saiva ja Raseśvara, India filosoofia põhikoolkonnad kujunesid ajavahemikus 1000 eKr kuni meie ajaarvamise esimeste sajanditeni. Kommentaarid ja ümbersõnastused lisandusid kuni 20. sajandini, mil tegutsesid näiteks Aurobindo ja Prabhupada. Eri koolkondade võistlus ja segunemine olid kõige tihedamad nende sünniaegadel, eriti 800 ema kuni 200 ema. Mõned neist jäid ellu (džainism, budism, šivaism ja advaita), teised kadusid või liitusid (saankhja ja adžiivika). Sarvepalli Radhakrishnan. The Principal Upanisads, Harper Collins, 1994, lk 22. Oxford Dictionary of World Religions, lk 259. Cowell ja Gough, lk xii.
Lääne filosoofia

Lääne filosoofiaks nimetatakse läänemaailmast, eelkõige Euroopast pärinevat filosoofiatraditsiooni, mis tavapärase käsitluse kohaselt sai alguse Antiik-Kreekas antiikfilosoofiana. Tänapäeval on lääne traditsioon valdav ka teistes maailma piirkondades. Sõna "filosoofia" ise pärineb samuti vanakreeka keelest ja tähendab tarkusearmastust. Filosoofia uuema ajaloo vältel on sageli vaieldud, mil määral ja kas üldse võib pidada teise mõttetraditsiooni filosoofiateks ehk kas kogu filosoofia ongi Lääne filosoofia, samas kui teised traditsioonid peaksid kandma muid nimetusi, ühendamata neid kunstlikult ühise nimetuse "filosoofia" alla. (Tavaliselt ei vaidlustata sel juhul lääne filosoofiaga tihedalt põimunud araabia, juudi ja vene filosoofiate kuuluvust samasse traditsiooni.) Siiski on tänapäeval tavaks kõnelda nii hiina, india, jaapani kui ka aafrika filosoofiast, samuti käsitletakse vahel Vana-Kreekale eelnenud Vana-Lähis-Ida mõttelugu Mesopotaamia eelfilosoofiana. Läänele filosoofiale vastandudes nimetatakse india, hiina, jaapani jts filosoofiatest sageli koondnimetuse all "ida filosoofia". Teisalt toetab lääne filosoofia ainsaks või vähemalt põhiliseks pidamist levinum tava kõnelda filosoofia ajaloos eri perioodide filosoofiat käsitledes just lääne traditsioonist, näiteks ei kirjutata tavaliselt keskaja või valgustusajastu filosoofia raames ida filosoofiatraditsioonidest, kuna mõtteloo periodiseeringud ei ole ülemaailmsed. Lääne filosoofiat on eestikeelses Vikipeedias pikemalt käsitletud üldartiklis "Filosoofia", samuti selle konkreetsete perioodide all nagu "Antiikfilosoofia" ja "Keskaja filosoofia".
Tapa vald (2005)

Tapa vald oli kohalik omavalitsus Lääne-Viru maakonnas aastail 2005–2017. Pärast 2017. aasta kohalike omavalitsuste haldusreformi tekkis olemasoleva Tapa valla ja Tamsalu valla ühinemisel uus Tapa vald. Tapa vald oli Lääne-Virumaa läänepoolseim vald, piirnedes põhjas Kadrina, Kuusalu, Aegviidu ja Anija vallaga ning lõunas Tamsalu, Ambla ja Albu vallaga. Vald ulatus kiiluna Harju- ja Järvamaa vahele. Valla üldpindala oli 262,8 km2, ulatudes idast läände 35 km ja põhjast lõunasse keskmiselt 9 km. Vald moodustati 2005. aasta lõpus Tapa linna, Saksi valla ja Lehtse valla ühtseks omavalitsuseks ühendamise teel. Saksi valla Kiku, Pariisi ja Salda külad liitusid Kadrina vallaga. Tegu oli pretsedenditu sündmusega, sest esimest korda ühinesid eri maakondades olevad omavalitsused: senine Lehtse valla ala oli varem Järvamaa osa. Tapa vald jaotus viieks kandiks: Tapa, Lehtse, Jäneda, Saksi ja Karkuse. Tapa Lehtse Statistikaameti andmed 1. jaanuari seisuga: 2005–2009 Aleksander Sile, Keskerakond 2009–2013 Urmas Roosimägi, parteitu (VL Valgejõgi) 2013–2016 Urmas Roosimägi, parteitu (VL Valgejõgi) 2016–2017 Reigo Tamm, Eesti Reformierakond 2005–2009 Kuno Rooba, Sotsiaaldemokraatlik Erakond 2009–2013 Alari Kirt, Isamaa ja Res Publica Liit (VL Valgejõgi) 2013–2017 Alari Kirt, Isamaa ja Res Publica Liit (VL Valgejõgi) 2006–2010 Teet Koitjärv 2010–2011 Herki Kübarsepp 2011–2017 Andrus Freienthal 2006–2017 Piret Treial Tapa valla lipp (2005) Tapa valla vapp (2005) Maakatastri statistika, vaadatud 27.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Päring Statistikaameti andmebaasist Kohaliku omavalitsuse volikogu valimised: 16.10.2005 Kohaliku omavalitsuse volikogu valimised: 18.10.2009 Kohaliku omavalitsuse volikogu valimised: 20.10.2013
Vana-Lähis-Ida

Vana-Lähis-Ida on ajalooline piirkond, mis kattub suuresti tänapäeva Lähis-Idaga. Tavaliselt kõneldakse sellest Vana-Lähis-Ida teadusuuringute kontekstis, käsitledes eelkõige aega selle piirkonna esimestest kõrgkultuuridest kuni meie ajaarvamise alguse või Rooma keisririigi jagunemiseni 4. sajandil pKr. Vana-Lähis-Ida uuringute keskne teadusharu on kiilkirjakultuure uuriv assürioloogia, kuid sageli arvatakse Vana-Lähis-Ida alla ka Vana-Egiptus, millega tegeleb egüptoloogia. Vana-Lähis-Idas paiknesid inimkonna ajaloo ühed vanemad kõrgkultuurid, eelkõige Mesopotaamiasse jäänud Sumer, Akkad, Assüüria ja Babüloonia, aga ka Väike-Aasias asunud Hetiidi riik, praeguse Iraani aladel Vana-Pärsia ning mitmesugused väiksemad kultuurid nagu Kaukaasias asunud Urartu, Vahemere idarannikule jäänud Ugarit ja Foiniikia. Vladimir Sazonov, Peeter Espak, Andreas Johandi. "Vana-Lähis-Ida ajalugu 3500–2000 eKr. Mesopotaamia ajalugu kiilkirja tekkest kuni Uus-Sumeri riigi languseni". Toimetanud Raul Veede. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2017, ISBN 978-9949773718 [1]
Pafawagi reisivagun

Pafawagi reisivagun (mudelid 1Aw, 2Aw, 3Aw) on kitsarööpmelise raudtee reisivagun, mida toodeti Poolas Pafawagi tehases Nõukogude Liidu tellimusel 1950. aastail. Esimesed Pafawagi reisivagunid toodeti Wrocławis. Mudeli 2Aw tootmine algas 1956. a. Vaguni katsetused toimusid Eesti NSV-s. Selle tulemusena valmistati Mõisakülas Pafawag 2Aw-le uus parandatud alusvanker. Alates 1958. a vahetati Nõukogude Liidus kõik Pafawagide originaalalusvankrid Mõisaküla näidise põhjal valmistatute vastu. Uus tähistus oli 3Aw. Vaguni tootmine lõpetati 1960. Kokku toodeti kuni 560 vagunit. Valmistati ka modifikatsioonina pakivagunit, platskaartvagunit ja kupeevagunit. Tänapäevaks on alles olevad Pafawag reisivagunid jäänud enamasti vaid mõnedele lasteraudteedele või raudteemuuseumidesse. Järeltulijaks on saanud praktiliselt samal ajal tootmisse läinud reisvagun seeriast PV-40. Tegemist oli oma ajastu kohta moodsate ja uudsete täis-metallist kerega reisivagunitega. Vagunil olid sõidu ajal ratastelt käitatav elektrigeneraator ja seistes voolu saamiseks ka akud. Puudustena ilmnesid vaguni suur pöörderaadius, mis tulenes vaguni pikkusest ja kehvavõitu püstivus kohati viletsama kvaliteediga raudteedel Vaguni tehnilised andmed: Rööpmelaius – 750 mm Pikkus – 14200 mm Laius – 2260 mm Kõrgus – 3170 mm Istekohti – 38 Seisukohti – 22 Kaal – 16,8 t Minimaalne pöörderaadius – 60 m
Augusta Treverorum

Augusta Treverorum oli roomlaste rajatud linn, mis on tänapäeva Trieri eelkäija. Linn võidi rajada esimese roomlaste rajatud silla (Trierer Römerbrücke) (18/17 eKr) rajamise või keiser Augustuse (30 eKr – 14 pKr) valitsemisajal.
Ilmar Lilleorg

Ilmar Lilleorg (2. august 1934 Jõuga – 14. aprill 2019) oli eesti loogik. Ta õpetas Tallinna Tehnikagümnaasiumis loogikat. 1958 astus ta Moskva Riikliku Ülikooli füüsika teaduskonda. Aastal 1959 astus Moskva Riikliku Ülikooli filosoofia teaduskonda, mille lõpetas 1963. aastal. Alates 1963 oli õppejõud Tallinna Pedagoogilises Instituudis. Monograafia: "Loodus meile-meie loodusele" 1982, "Loogika harjutused ja ülesanded" 1999. Ilmar Lilleorg 2.08.1934 - 14.04.2019 Eesti Maleliit
Rory McIlroy

Rory Daniel McIlroy (sündinud 4. mail 1989 Holywoodis) on Põhja-Iirimaa golfimängija. RoryMcIlroy.com
It's So Easy

"It's So Easy", Buddy Holly ja ansambli The Crickets laul aastast 1958, hilisem Linda Ronstadti hitt. Eesti keeles esitas seda Tarmo Pihlap pealkirjaga "Arm on aare" "It's So Easy", Andy Williamsi laul aastast 1970 "It's So Easy", Hawkwindi laul 1974. aasta albumilt "Hall of the Mountain Grill" "It's So Easy", Olivia Newton-Johni laul tema 1975. aasta albumilt "Have You Never Been Mellow" "It's So Easy", Guns N' Rosesi laul 1987. aasta albumilt "Appetite for Destruction" "It's So Easy", Sheryl Crow laul tema 2002. aasta albumilt "C'mon, C'mon"
It's So Easy (Buddy Holly laul)

"It's So Easy" on Buddy Holly ja Norman Petty laul. Laul avaldati ansambli The Crickets singlina 1958. aastal. Hilisematest laulu esitustest tuntuim on Linda Ronstadti 1977. aasta versioon. Eesti keeles pealkirjaga "Arm on aare" esitas seda Tarmo Pihlap. Buddy Holly 75. sünnipäevaks 2011. aastal salvestas kaks versiooni laulust Paul McCartney. Loo on salvestanud veel ka näiteks Bobby Vee, The Astronauts, Skeeter Davis, The Trashmen, Connie Francis, Hank Marvin, Mike Berry ja the Outlaws, P.J. Proby, Chris Spedding, Denny Laine, Waylon Jennings ja The Crickets ning Zooey Deschanel. Kontsertidel on McCartney esitanud seda laulu nii biitlite kui ka ansambliga Wings. Laulu avaldamisõigused kuuluvad Paul McCartney valdusühingule MPL Communications.
Stephen Kiprotich

Stephen Kiprotich (sündinud 27. veebruaril 1989) on Uganda pikamaajooksja. Kiprotich võitis Londoni olümpiamängudel 2012 maratonijooksu ajaga 2:08.01. Kiprotichi olümpiakuld oli Uganda esimene olümpiamedal pärast 1996. aastat ja esimene kuldmedal pärast 1972. aastat. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas võitis ta maratoni ajaga 2:09.51. 2012. aasta Tōkyō maratonil saavutas Kiprotich kolmanda koha ajaga 2:07.50. Kiprotichi rekord maratonijooksus on 2 tundi 6 minutit ja 33 sekundit, mis on joostud 2015. aasta veebruaris Tōkyō maratonil. Tema eelmine rekord maratonis oli 2:7.20 sekundit, mille ta püstitas 2011. aastal samuti Tōkyō maratonil. Tutvustus IAAFi lehel "Olümpiavõitja näitas võimu ka Moskva MMil". Postimees.ee. 17. august 2013. Stephen Kiprotich Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Bohdan Bondarenko

Bohdan Bondarenko (ukraina keeles Богдан Вікторович Бондаренко, sündinud 30. augustil 1989 Harkivis) on Ukraina kergejõustiklane (kõrgushüppaja), maailmameister (2013) ja Euroopa meister (2014). Juunioride maailmameistrivõistlustel 2006 võitis Bondarenko pronksmedali tulemusega 226 cm. 2008. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta taas tulemusega 2.26 kuldmedali. Alla 23-aastaste Euroopa meistrivõistlustel 2011 võitis Bondarenko kuldmedali tulemusega 230 cm. Daegu maailmameistrivõistlustel 2011 Bondarenko finaali ei jõudnud hüpates kvalifikatsioonis 228 cm. Londoni olümpiamängudel 2012 saavutas Bondarenko finaalis 229 cm ületamisega seitsmenda koha. Bondarenko võitis maailmameistrivõistlustel Moskvas 2013 kuldmedali 241 cm ületamisega. 2014. aastal tuli ta Zürichis Euroopa meistriks. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta 2.33ga hõbemedali. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta 2.33-ga pronksmedali. Tema isiklik rekord on 2.42, mis on püstitatud 14. juunil 2014 New Yorgis, millega ta jagab kõigi aegade edetabelis kolmandat kohta. Tutvustus IAAFi lehel "Tänased finaalid Moskva MMil: Bondarenko ründas maailmarekordit". Postimees.ee. 15. august 2013. Bohdan Bondarenko Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Diplomaat

Diplomaat on riiki või rahvusvahelist organisatsiooni esindav kindlaksmääratud volitustega isik. Eesti Vabariik eristab karjääri- ja erialadiplomaati. Karjääridiplomaat on Välisministeeriumi koosseisu kuuluv välisteenistuses olev teenistuja, kellele on antud diplomaatiline au- või teenistusaste ning kes on volitatud esindama Eestit välissuhtlemises. Erialadiplomaat on teise ministeeriumi või selle valitsemisala asutuse teenistuja, kes on välisesinduses töötamise ajaks võetud välisteenistusse välisministeeriumi diplomaatilisele ametikohale koosseisuväliseks teenistujaks ning kes välissuhtlemises esindab Eestit kindlaks määratud volituste piires ja ajal. Diplomaat saab tavaliselt väga laia erialase hariduse diplomaatide koolis, kus pearõhk võõrkeeltel, ajalool, etiketil ja ka näiteks luurealastel teadmistel.  Pikemalt artiklis Diplomaatiline teenistusaste Au- ja teenistusastmed antakse vaid karjääridiplomaadile. Kui suursaadik lahkub välisteenistusest, siis tal auaste säilib aga ta ei saa enam nn. auastmetasu, mida riik diplomaatidele maksab. Auastmed: suursaadik (täielik ametinimetus: erakorraline ja täievoliline suursaadik) saadik (täielik ametinimetus: erakorraline saadik ja täievoliline minister või lihtsalt minister; saadiku auastet ei ole Eestis pärast 1991. aastat antud (v.a üks kord), kuna ajaga on selle auastme tähtsus devalveerunud.) Teenistusastmed: vanemnõunik nõunik esimene sekretär (I sekretär) teine sekretär (II sekretär) kolmas sekretär (III sekretär) atašee Diplomaati ja saatkonna töötajaid kaitseb rahvusvaheliste lepete järgi kindlaksmääratud diplomaatiline puutumatus, mistõttu ei ole asukohariigil õigust diplomaadilt vabadust võtta ega teda ka näiteks läbiotsimiseks kinni pidada. Diplomaadi kinnitab asukohariigi riigipea ning tema volitused lõppevad kolmel juhul: Riigipea lõpetab diplomaadi volitused esindatava riigi nõudmisel. (Näiteks lõppeb diplomaadi lähetamise aeg või muu tavapärane põhjus) Diplomaat kuulutatakse asukohariigi poolt soovimatuks isikuks ehk persona non grata'ks. Sel juhul saadetakse diplomaat riigist välja, sest asukohamaal ei ole teda õigust kriminaalvastutusele võtta. Traditsiooniliselt saadetakse ka väljasaatnud riigi mõni diplomaat tavaliselt "diplomaatilise vastusena" vastaspoole riigist välja. (Põhjuseks on peaaegu alati see, et diplomaat tabatakse spionaažilt ehk salajaste andmete ebaseaduslikult kogumiselt.) Diplomaadi surm. Diplomaatia Diplomaatide loend Venemaa Keisririigi saadikud ja suursaadikud
Einar Himma

Einar Himma (4. aprill 1928 Sonda – 15. juuni 1997) oli eesti päritolu USA sõjaväelane. Einar Himma emigreerus Ameerika Ühendriikidesse 1949. aastal. Ta lõpetas 1956. aastal Illinoisi Ülikooli arstiteaduskonna meditsiinidoktori kraadiga. Himma teenis USA sõjaväes aastatel 1957–1983. Erru läks ta koloneli aukraadis. Einar Himma oli Kenneth Einar Himma isa. Eestlased Ameerika Ühendriikide relvajõududes pärast Teist maailmasõda. Kolonel Einar Himma Einar Himma Eesti raamatukogunduse biograafilises andmebaasis
Diasporaa

"Hajala" suunab siia. Soome küla kohta vaata artiklit Hajala (Soome). Diasporaa (vanakreeka sõnast διασπορά diaspora 'laialipuistamine') ehk hajala on mingi enamusrahva hulgas elav laialipillatud vähemusrahvus, kes on sinna oma kodumaalt sattunud vabatahtlikult või muudel põhjustel, näiteks kodumaa vallutamisel võõra võimu poolt, riigipiiride muutumisel jne. Diasporaale on sageli omane säilitada ühtekuuluvustunnet ja kultuurilist eneseteadvust. Eestlaste diasporaad tekkisid 19. ja 20. sajandil näiteks Venemaal, Rootsis, Põhja-Ameerikas. Pagulus Armeenia diasporaa Juudi diasporaa Peipsivenelased Väliseestlased Eesti külad välismaal Eestlased Venemaal Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] (vaadatud 12.08.2013) TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: [2][alaline kõdulink] (vaadatud 12.08.2013)) G. Sheffer. Diaspora Politics. At Home Abroad, 2003; R. Mayer. Diaspora. Eine kritische Begriffserklärung, 2005.