laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Katrin Merisalu

Katrin Merisalu (sündinud 23. juunil 1968) on eesti alpinist ja filmilooja. Ta on esimene Eesti naisalpinist, kes on tõusnud kaheksatuhandelise mäe tippu, milleks oli Manaslu (8163 m). Varem on Eesti naistest üle 8000 meetri tõusnud ka Anu Nõulik (Cho Oyul) . 2023. aastal tõusis ta ka Džomolungma (8848 m) tippu. 2015. aasta veebruaris käis eesti alpinistide rühm järjekordselt Lõuna-Ameerika mandri kõrgeimat mäge vallutamas. Ligi 7000 meetri kõrgusele Andides asuva Aconcagua tippu tõusis Katrin Merisalu koos kuue kaaslasega. Sama aasta juulis ronis ta eestlaste rühmaga Alpides eesmärgiga tõusta Matterhorni (4477 m) tippu. Teel tippu sattus rühm kivivaringu alla. Suuremad kivid lendasid neist üle, kuid väiksemad põhjustasid kivitabamusi. Rühm jätkas küll tõusu, kuid Carelli hütis Merisalu enesetunne halvenes. Otsustati ta evakueerida. Nelja tunni pärast viis kopter ta alla. 2016. aastal võttis ta osa ekspeditsioonist Pamiiri Lenini mäetippu, mille käigus üheksa eesti alpinisti tõusis 24. juulil tippu, teiste seas ka Katrin Merisalu. 2022. aastal juhtis ta 8-liikmelist ekspeditsiooni Denali (6190 m) tippu. Tippu jõuti kogu meeskonnaga üheaegselt. See oli Eesti alpinismi ajaloo esimene täielikult õnnestunud ekspeditsioon mandri kõrgemasse tippu.[viide?] 2012 – Mont Blanc (4810 m) 2013 – Ararat (5137 m) 2014 – Elbrus (5642 m) 2015 – Aconcagua (6962 m) 2016 – Lenini mäetipp (7134 m) 2017 – Kilimanjaro (5895 m) 2017 – Korženevskaja mäetipp (7105 m) 2018 – Damāvand (5609 m) 2018 – Ismoili Somoni mäetipp (7495 m) 2019 – Manaslu (8163 m), tipus 26. septembril 2022 – Denali (6190 m) 2023 – Džomolungma (8848 m) Ta on dokumentaalfilmide "Teel Leninile" ja "Valgele mäele" autor (operaator-stsenarist). “Valgele mäele” valiti ülemaailmse ringhäälingukonverentsi INPUT 2020 programmi. 2019 – aasta matkaja 2022 – aasta matk 2022 – aasta matkategelane [1] Katrin Merisalu jõudis esimese Eesti naisena üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu. menu.err.ee, 26. september 2019 8000-meetrise mäetipu vallutanud Eesti naine: inimvõimete piirid on hoomamatud. menu.err.ee, 13. november 2019 Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee 24.07 Tõus Carelli hütti ja kivivaring. sternthing.wordpress.com ""Pealtnägija": alpinist Katrin Merisalu kummitab maailma kõrgeim tipp" ERR, 16. märts 2023 Ascents - Autumn 2019 - Manaslu. himalayandatabase.com "Mäejumal oli sellel korral armuline. Katrin Merisalu jõudis Džomolungma tippu" Eesti Päevaleht, 23. mai 2023 "Teel Leninile" ERR "Valgele mäele" ERR Aasta matkaja 2019. matkaliit.ee Kärt Anvelt "Esimene Eesti naine vallutas üle 8000 meetri kõrguse mäe" Delfi, 26. september 2019 Merili Luuk "Võistlusmoment mägedes oleks halvim, mis võib juhtuda!" Kristina Traks "Kõrgmägede kutse ja ohud" Tervis Pluss, 4. oktoober 2018 Kärt Anvelt "Eesti alpinistid lähevad vallutama kaht Pamiiri mäetippu" Lauri Stern "Matterhorn-Monte Cervino". sternthing.wordpress.com, 16. juuli 2015
Krista Kirspuu

Krista Kirspuu (sündinud 22. juunil 1968) on eesti alpinist. Ta on üks vähestest eesti naismägironijatest, kes on tõusnud kaheksatuhandelise mäe tippu. 2015. aasta veebruaris käis eesti alpinistide grupp järjekordselt Lõuna-Ameerika mandri kõrgeimat mäge vallutamas. Ligi 7000 meetri kõrgusele Andides asuvale Aconcagua tippu tõusis Krista Kirspuu koos kuue kaaslasega. 2016. aastal võttis ta osa ekspeditsioonist Pamiiri Lenini mäele, mille käigus üheksa eesti alpinisti tõusid 24. juulil tippu, teiste seas ka Krista Kirspuu. 2015 – Aconcagua (6962 m) 2016 – Lenini mäetipp (7134 m) 2017 – Ismoili Somoni mäetipp (7495 m) 2019 – Džengiš (7439 m) 2022 – Gasherbrum II (8034 m) Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee Lauri Stern. "Matterhorn-Monte Cervino". 16.07.2015. sternthing.wordpress.com Neli eesti alpinisti vallutas 7439 meetri kõrguse Pobeda mäetipu, ERR, 18.08.2019
Marie Saame

Marie Saame (sündinud 8. augustil 1989) on eesti alpinist ja muusik. Ta on esimene ja ainuke eesti alpinist, kes on tõusnud kolme kaheksatuhandelise mäe tippu. Marie Saame lõpetas 2008. aastal Tallinna Muusikakeskkooli, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemiast sai ta viiuli erialal 2012. aastal bakalaureusekraadi ja 2014. aastal magistrikraadi. 2019. aastal lõpetas ta kasvatusteaduste magistrina Tallinna Ülikooli ja 2020 Schola Cantorum Basiliensise fiidli erialal magistrina. Mägironimisega tegeleb alates aastast 2012. 2016. aastal võttis ta osa ekspeditsioonist Pamiiri Lenini mäetipule, mille käigus Kalle Kiiranen, Allan Sülla ja Marie Saame tõusid 3. augustil tippu. Retke Leninile korraldas Kunnar Karu Nipernaadi Matkaklubist. Tõusu juhtis grupijuht Zoli Pal. Marsruudi raskuskategooria Vene süsteemi järgi oli 5A.. 2018 aastal tõusis Pamiiris Tadžikistanis Korženevskaja mäetippu. Tõusis 2019 esimese eestlasena rahvusvahelise ekspeditsiooni koosseisus Afganistani kõrgeimale mäetipule Nowshakile Hindukušis (7492 m). 2021 aastal tõusis koos Johan Kütiga esimeste eestlastena Pakistanis Gasherbrum II (8034 m) tippu. 2022 aastal korraldas ekspeditsiooni Karakorumis Broad Peaki'le (8047 m), mille tippu jõuti jõuti kaaslastega tippu 18. juulil. Sellele järgnes katse K2-le, kus Marie jõudis 27. juulil u 8150 m kõrgusele (Marie kaaslased Eric Gilbertson ja Andreas Frydensberg jõudsid K2 tippu päev varem ilma lisahapnikuta). 27. septembril 2023 tõusis Nepalis Manaslu (8163 m) tippu. Marie Saame on teine eesti naine kaheksatuhandese mäe tipus (Gasherbrum II, 2021) ja esimene eesti naine kaheksatuhandese mäe tipus ilma lisahapnikuta. Ta on esimene ja ainuke eesti alpinist, kes on tõusnud üle 8000m kõrgusele neil korda ja üle 8000m kõrgusesse tippu jõudnud kolm korda. Kõik tõusud neist on tehtud ilma lisahapniku, giidi ja kõrgkandja abita. 2016 – Lenini mäetipp (7134 m) 2018 – Korženevskaja (7105 m) 2019 – Nevado Ojos del Salado (6893 m; Argentina), marsruut Ruta Varsoviana ('Varssavi marsruut') 2019 – Nowshāk (7492 m), tõus Afganistani poolselt küljel 2021 – Gasherbrum II (8034 m), Pakistan 2022 – Broad Peak (8051 m), Pakistan 2022 – K2-mäe tippu tõusmise katse, jõudis ligi 8150 m kõrgusele 2023 – Manaslu (8163 m), Nepal (tipputõus 27. septembril) Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee Lenini tipp. firn.ee Kütt, Johan; Saame, Marie (6. oktoober 2021). "EESTLASTE ESMATÕUSUST GASHERBRUM II TIPPU". GoReisiajakiri.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Alpinism.ee. facebook.com Ascents - Autumn 2023 - Manaslu. himalayandatabase.com Mägede hooaeg jätkub. firn.ee Mägede nimel. reisikirjad.gotravel.ee, 10. oktoober 2023
Soojus­kandja

Soojuskandja on suvalises agregaatolekus aine, millega soojus mingisse süsteemi sisestatakse, seal edastatakse või sealt väljastatakse. Soojuskandjana kasutatakse vett, freoone, põlemisgaase, vedelaid metalle (leelismetalle), keraamilisi materjale ning orgaanilisi ja räniorgaanilisi ühendeid. Soojuskandja, Eesti entsüklopeedia 8. kd, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995. 575 lk.
Üksiktootmine

Üksiktootmine tähendab vaid üksikute detailide, masinate või masinaosade valmistamist kusjuures see üldse ei kordu või kordub määramata ajavahemiku pärast. Tööpingid, tarvikud, lõike- ja mõõteriistad on universaalsed. Püütakse töödelda võimalikult palju tooriku pindu samal pingil. Masstootmine Saritootmine Paindtootmine
Love

"Love" on inglise keeles 'armastus'. Love, USA ansambel "Love" on mitme asja pealkiri: "Love", Tony Milligani filosoofiline raamat "Love", Angels & Airwavesi album "Love", Leo F. Buscaglia raamat (1972) "Love" ("Armastus"), 1927. aasta film
Priit Jaagant

Priit Jaagant (sündinud 31. juulil 1972) on eesti ärijuht. Ta on mitme äriühingu, sealhulgas osaühingu Mapri Ehitus ja mittetulundusühingu Eesti Karate-Do Shotokai juhatuse liige. Kuni aastani 2010 töötas ta aktsiaseltsi Nordecon Ehitus juhatuse esimehena. Ta lõpetas 1990. aastal Nõo Reaalgümnaasiumi ja 1995. aastal Tallinna Tehnikaülikooli ehituse õppevaldkonna ehituse erialal. 1994. aastal võttis ta osa eesti esimesest ekspeditsioonist Alpides asuvale Matterhornile (4477 m) (grupi juht Erika Ader), mille käigus 7 Eesti alpinisti tõusid mööda klassikalist Hörnli marsruuti selle kuulsa mäe tippu, teiste seas ka Priit Jaagant. Priit Jaagant[alaline kõdulink]. inforegister.ee Priit Jaagant lahkub Nordecon Ehituse juhatuse esimehe kohalt. arileht.delfi.ee Lend1990. nrg.tartu.ee TTÜ lõpetajad 1918–2006.PDF. digi.lib.ttu.ee Ajalugu 1990–1999. firn.ee Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee Mapri Ehitus. Kontakt. mapri.eu
1070. aastad

1070. aastad 1070. aastad on aastad 1070–1079 pKr. Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand Kümnendid: 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad - 1060. aastad - 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad Aastad: 1070 1071 1072 1073 1074 1075 1076 1077 1078 1079 ... ... ... munk Hiltinus (Piiskop Johannes)
Panemunėlise vald

Panemunėlise vald (leedu keeles Panemunėlio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Rokiškise rajoonis. Valla pindala on 141 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 1289 inimest. Valla keskus on Panemunėlise raudteejaam, kus aastal 2011 oli 562 elanikku. Vallamaja asub aadressil Stoties g. 4. Vallavanem on Dalia Dubenčiukienė. Vallas asub veel Panemunėlise alev, kus aastal 2011 oli 192 elanikku. Gireišiai külla jääb Struve geodeetilise kaare punkt, mis kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Panemunėlise alevisse jääb kohalik kirik. Lisaks küladele on vallas Panemunėlise huutor, kus aastal 2011 oli üks elanik. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. veebruar 2017. Vaadatud 20. veebruaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) [http://www.rokiskis.lt/lt/seniunijos/panemunelio-seniunija/kontaktai_4745.html Rokiškio rajono savivaldybė, vaadatud 14.02.2017. [1]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 14.02.2017.
Hans Woellke

Hans Otto Woellke (18. veebruar 1911 Bischofsberg (praegu Biskupiec, Olsztyni maakond, Warmia-Masuuria vojevoodkond, Poola) – 22. märts 1943 Kazyry küla lähedal, praegu Hajna külanõukogu, Łahojski rajoon, Minski oblast, Valgevene) oli Saksamaa kergejõustiklane (kuulitõukaja) ja sõjaväelane (kapten, postuumselt major). Woellke sai 1936. aasta Berliini olümpiamängude kergejõustikuvõistlustel kuulitõukes kuldmedali (tulemusega 16.20) ja tuli olümpiavõitjaks. Ta sai kuulitõukes 8. koha 1. Euroopa meistrivõistlustel (Torino, 1934) ning pronksmedali 2. Euroopa meistrivõistlustel (Pariis, 1938). Woellke teenis Berliini politseis ning võistles Berliini politsei spordiühingus (Polizei-Sport-Verein, PSV). Teise maailmasõja ajal teenis ta muuhulgas ka endistest Nõukogude sõjavangidest moodustatud 118. politseipataljoni ülemana okupeeritud Valgevene NSV aladel. Kazyry küla lähedal rünnati 22. märtsil 1943 Saksa väesalka. Surma sai viis sakslast, sealhulgas ka Woellke ise. Kuna ta oli Adolf Hitleri isiklik tuttav, oli see arvatavasti üks põhjuseid, miks karistusena hävitati lähedalasuv Chatyńi küla. Hans Woellke veebisaidil Olympedia (inglise)
Eurolaul 2000

Eurolaul 2000 oli 7. Eurolaulu konkurss, kus valiti Eestit 2000. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindavat laulu. Eurolaul toimus ETV stuudios 5. veebruaril 2000. Saatejuht oli Marko Reikop. Finaal toimus Tallinnas ETV stuudios, saatejuhiks Marko Reikop. Osales kümme laulu, võitja valis välja 10-liikmeline rahvusvaheline eksperdižürii. Punkte andis 10-liikmeline rahvusvaheline žürii: Jernej Vene Noel Kelehan Corinne Hermes Manfred Witt Anders Berglund Andre Vermeulen Jorge de Carmo Michael Ball Moshe Datz Björgvin Halldórsson Eurovisiooni finaalis esines Ines neljandana, peale Suurbritannia ja enne Prantsusmaad. Eestit peeti võistluse eel kihlveokontorite seas üheks võidusoosikuks Norra, Iiirimaa ja Hollandi lugudevõistluste kõrval. Eesti sai finaalis 98 punkti ja saavutas 24 loo hulgast 4. koha, mis oli senini Eesti kõrgeim koht. Hiljem väitis Ines 2002. aasta BBC dokumentaalfilmis, et teda halvustati Eestisse naasmisel, sest inimesed ootasid temalt võitu ja tundsid pettumust, et ta ei suutnud seda saavutada. Inesel oli viis taustalauljat Maiken, Kaire Vilgats, Jelena Juzvik, Pearu Paulus ja Tanel Padar. 2000. aasta Eurovisiooni lauluvõistlust kandis Eestis üle ETV ja võistlust kommenteeris Marko Reikop. Võistlust vaatas Eestis kokku 545 000 vaatajat, kogu rahvastikust 46,6%.
Eurolaul 1999

Eurolaul 1999 oli 6. Eurolaulu konkurss, kus valiti Eestit 1999. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindavat laulu. Eurolaul toimus ETV stuudios 30. jaanuaril 1999. Saatejuhid olid Marko Reikop ja Romi Erlach. Võistluse võitis Evelin Samuel lauluga "Diamond of Night". See oli esimene ingliskeelne võidulaul Eurolaulul. Finaal võttis aset 30. jaanuaril 1999 Tallinnas ETV stuudios. Seda juhtisid Romi Erlach ja Marko Reikop. Finaali formaat oli sama, mis eelmistel aastatel, 10-liikmeline rahvusvaheline žürii jagas oma punkte finaalis kümnele laulule. Finaalis hääletanud žüriisse kuulusid 1997. aasta Eurovisiooni võitja Katrina Leskanich Suurbritanniast, Bjorgvin Halldorsson Islandilt, Nana Mouskouri Kreekast (kes esindas Luksemburgi 1963. aastal) ning dirigendid Anders Berglund Rootsist, Noel Kelehan Iirimaalt ja Kobi Oshrat Iisraelist. (kellest viimane lõi ka 1979. aasta võiduloo "Halleluuja", mille ta esitas saate ajal vaheaktina). Žürii  Rootsi – Anders Berglund (rootsikeelsete laulude dirigent, sealhulgas 1991. aasta võitja "Fångad av en stormvind", 1992. aasta konkursi muusikaline juht)  Läti - Raimonds Pauls  Sloveenia – Andrej Karoli  Island - Björgvin Halldórsson (esindas Islandit 1995. aastal)  Saksamaa – Manfred Witt  Itaalia – Camila Raznovich  Iirimaa – Noel Kelehan (iirikeelsete laulude dirigent, sealhulgas viis võidulaulu, kõigi Iirimaa korraldatud konkursside muusikaline juht aastatel 1981–1995)  Suurbritannia - Katrina Leskanich (1997. aasta konkursi võitja Katrina and the Waves laulja)  Kreeka - Nana Mouskouri (esindas Luksemburgi 1963. aasta võistlusel)  Iisrael – Kobi Oshrat (mitme Iisraeli laulu helilooja ja dirigent, 1979. aasta võitja "Hallelujah" Evelin Samuel astus üles 23 riigist viimasena, peale Bosnia ja Hertsegoviinale. Hääletuse lõppedes oli laul kogunud 90 punkti, millega saavutati 6. koht.
Kalli Samorodni

Kalli Samorodni (varem Kalli Meriste; sündinud 22. mail 1974 Sauga vallas) on Eesti sõudja. 1994. aastal alustas ta Ülo Tölbi juhendamisel sõudmistreeninguid. Ta on paljukordne Eesti meister sõudmises. Politsei- ja tuletõrje maailmamängudel on ta saavutanud mitmel korral esikoha laskejooksus, sõudmises ja ergomeetrisõudmises. Ta lõpetas 1993. aastal Nõo Reaalgümnaasiumi. Seejärel asus ta õppima Tartu Ülikoolis geograafiat, mis jäi lõpetamata (õpiaastad 1993–1995). 1997. aastal lõpetas ta Paikuse Politseikooli ja 2012. aastal Tallinna Ülikooli kunstiõpetuse bakalaureuseõppe õppekava, lastekaitse lisaerialaga. Pärast politseikooli lõpetamist töötas ta aastatel 1997–2003 Pärnu Politseiprefektuuri kriminaalosakonna, 2004–2008 Lääne Prefektuuri Pärnu kriminaaltalituse, 2008–2012 Põhja Prefektuuri kriminaalbüroo ja alates 2012. aastast töötab Lääne Prefektuuri Kärdla kriminaaltalituse uurijana. 1991. aastal hakkas Erika Aderi innustusel tegelema alpinismiga ja 1994 alustas Ülo Tölbi juhendamisel sõudmistreeninguid. Tulnud politsei ja tuletõrje maailmamängudel 13 korral esikohale: 1999 ja 2003 ühepaadil, 2003 paarisaerulisel kahepaadil, 1999–2007 indiv sisesõudmises (5) ning paaris- (3) ja segapaarissõudmises (2). 2003–05 segapaarissõudmises 2. ja 2007 3. koht. Püstitanud 2 korral sisesõudmises 2000 m distantsil mängude rekordi: 7.11,0 (1999) ja 7.07,3 (2002). Tulnud 21 korral Eesti meistriks: 1998–2001 ühepaadil, 1998–99 ja 2002 paarisaerulisel kahepaadil, 2006 roolijata neljapaadil, 1998–2002 ja 2005 paarisaerulisel neljapaadil, 1997–99 ja 2002 kaheksapaadil 1999–2001 sisesõudmises. Pärnu Sõudeklubi liige. Sõudeliidu parim naissõudja 1998–2002. Tema abikaasa on meediategelane Oleg Samorodni. Isa Eerik M. (14. VII 1947 Pärnu – 6. X 2018), tuli sõudmises 2 korral Eesti meistriks: 1971 kaheksapaadil ja 1975 paarisaerulisel neljapaadil. Õde Tuuli M. (14. IX 1979 Pärnu), tulnud sõudmises 2 korral Eesti meistriks: 1998–99 kaheksapaadil. Meriste, Kalli. esbl.ee Kalli Samorodni. samorodni.eu Kalli Samorodni. samorodni.eu Kalli Meriste andmed Rahvusvahelise Sõudeliidu (FISA) kodulehel. worldrowing.com
Peeter Malla

Peeter Malla (sündinud 9. novembril 1951) on eesti tööstuskunstnik ja karikaturist. Ta lõpetas 1980. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi tööstuskunsti eriala. Kuni 2006. aastani töötas ARS Keraamika juhatuse liikmena. 2007. aastal korraldas Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum teatriteemaliste karikatuuride videoinstallatsiooni. Muuseumi kogust pärinevad karikatuurid olid esitatud 1969., 1970., 1973. ja 1974. aastal Teatriliidu ja Õhtulehe korraldatud teatriteemalisele karikatuuride võistlusele "Teater ja meie". Karikatuuride autorid olid Jüri Aljak, Peeter Ernits, Olimar Kallas, Teet Kallas, Feliks Kark, Ants Kasesalu, Mati Kütt, Peeter Malla, Illar Mõttus, Tõnu Puustusmaa, Janno Põldma, Elmar Rõigas, Tõnis Teemaa, Elle Tikerpäe, Eduard Tüür, Mart Ummelas, Kuulo Vahter, Ilmar Vaino, Aarne Vasar ja Kurti Vool. Eesti Kunstiakadeemia - Tööstuskunst (õhtune) Inforegister ARS Keraamika OÜ
Eurolaul 1998

Eurolaul 1998 oli 5. Eurolaulu konkurss, kus valiti Eestit 1998. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindavat laulu. 24. jaanuaril toimunud Eurolaulu 1998 võistluse võitis laul "Mere lapsed". Eurolaul 1998 toimus Tallinnas ETV stuudios, saatejuhtideks olid Marko Reikop ja Anu Välba. Võistlusel osales kümme laulu, võitja valis välja professionaalne rahvusvaheline žürii. Võistlusel osalesid ka mõned endised Eesti esindajad Janika Sillamaa ja Ivo Linna ning järgmise aasta esindaja Evelin Samuel. Punkte andis 11-liikmeline rahvusvaheline žürii. Jordi Catala Seamus Crimmins Mate Victor Kato Hansen Birte Krohn Hans Barksjö Tanya Peck Erkki Pohjanheimo Jos Moons Muusikaeksperdid Šveitsist ja Türgist Eestit ennustati BBC väitel 25 laulu hulgast 12. kohale. Finaaliõhtul esines Koit Toome esinemisjärjekorras kahekümnekolmandana peale Norrat ja enne Türgit. Hääletuse lõppedes oli "Mere lapsed" kogunud 36 punkti, millega Eesti jäi 25 loo hulgas Portugaliga viiki 12. kohal. Eesti telehääletuse 12 punkti pälvis Rootsi.
Operatsioon (masinaehitus)

Operatsiooniks nimetatakse masinaehituses tehnoloogilise protsessi osa, mis sooritatakse ühel töökohal kuni üleminekuni järgmise tooriku töötlemiseni. Toorikut võib nihutada või ümber paigutada. Kui näiteks võlli töödelda algul ühest otsast, siis võll ümber pöörata ja treida teine ots, siis on see kõik üks operatsioon. Kui aga ühe partii kõikidel võllidel treida algul üks ots ning seejärel kõigil teine ots, siis on tegemist kahe operatsiooniga. Masinaehitustehnoloogia Ülesseade Positsioon Siire Läbim
Brillouini hajumine

Brillouini hajumine on üks mitteelastse hajumise tüüpe, kus valguslaine ja keskkonna deformatsioonilaine vastasmõju tulemusena valguskvandi energia muutub. See on saanud nimetuse füüsikLéon Brillouini järgi. Footon võib energiat kaotada (Stokesi protsess) ja selle kaotatud energia arvelt tekitada ühe kvaasiosakese (foononi, magnoni või polaroni). Footon võib ka ühe neist kvaasiosakestest neelata (anti-Stokesi protsess) ja seeläbi energiat juurde saada (nii palju kui oli energiat selles kvaasiosakeses). Lainete vastasmõju tulemusena muutub teatava väikese osa valguslainete energia, st väga väikese osa footonite energia muutub (ja muutub vähe, sest kvaasiosakeste energia on väike võrreldes footoni energiaga). Footonite energia muutuse järgi saab leida võre võnkumiste (kvaasiosakeste) energiad. Mie hajumine Rayleigh' hajumine
Kai Luiga

Kai Luiga (1. juuli 1946 Elva – 8. veebruar 2017) oli eesti tekstiilikunstnik. Ta lõpetas aastal 1964 Elva Keskkooli, aastal 1969 Tallinna Kergetööstuse Tehnikumi ja aastal 1975 tekstiilikunsti erialal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi. Tema diplomitöö juhendaja oli Mari Adamson. Ta töötas aastatel 1975–79 kunstnikuna tehases Areng. Aastatel 1980–87 ja 1989–2000 töötas ta Tartu Ülikooli kaunite kunstide osakonna rahvakunsti kabineti lektorina. 2002–03 oli ta Tartumaa Muuseumi muuseumipedagoog ja aastast 2003 vabakutseline kunstnik. Ta on loonud peamiselt põimevaipu või gobelääne, milles seostas rahvuslikke ja moodsaid vormivõtteid. Tema töid leidub paljudes ühiskondlikes hoonetes. 1987 "Kai Luiga vaibad & Marget Tafeli keraamika", Tartu Kunstimuuseum 2000 "Põimumine", Rahvusooperi Estonia talveaed (koos Kersti Pukiga) 2001 "Meenutades", Tartu Ülikooli raamatukogu ja Tartumaa muuseum 2001 "Tekstiilid", Kastellaanimaja galerii, Tallinn Kai Luiga oli aastast 1981 Eesti Kunstnike Liidu liige ja aastatel 1987–89 Kunstnike Liidu Tartu osakonna esimees. Aastatel 1993–2014 kuulus ta Eesti Tekstiilikunstnike Liitu. Tema isa oli maali- ja teatrikunstnik August Luiga (1906–1985). Sirp 17.02.2017 Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751 Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996
Illar Mõttus

Illar Mõttus (17. juuli 1952 – 1. september 2016) oli vabakutseline ajakirjanik, näitekirjanik, karikaturist ja stsenarist. Lõpetas Hiiu Gümnaasiumi 1970. aastal. Oli toimetaja Viru Raadios. Töötas arvamustoimetajana ajalehtedes Virumaa Teataja ja Kuulutaja. Töötanud ka Tallinna Linnamuuseumi Lennusadamas giidina. Illar Mõttuse näidendeid on lavastatud Endla teatris ("Õitsengu likvideerimine", 2003), Rakvere Teatris ("Jumalaga Vargamäe", 1991; "Isamaa ilu hoieldes", 1992; "Kaarnakivi ehk Barbie ja kollid", 1992 ja "Nirraki-Nirraki", 1993) ning Tallinna Linnateatris ("Kaks paari ja üksainus", 1995). Illar Mõttus joonistas karikatuure, mida avaldati ajakirjas Pikker ja ajalehes Kuulutaja. 2007. aastal korraldas Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum teatriteemaliste karikatuuride videoinstallatsiooni. Muuseumi kogust pärinevad karikatuurid olid esitatud 1969., 1970., 1973. ja 1974. aastal Eesti NSV Teatriliidu ja Õhtulehe korraldatud teatriteemalisele karikatuuride võistlusele "Teater ja meie". Karikatuuride autorid olid Jüri Aljak, Peeter Ernits, Olimar Kallas, Teet Kallas, Feliks Kark, Ants Kasesalu, Mati Kütt, Peeter Malla, Illar Mõttus, Tõnu Puustusmaa, Janno Põldma, Elmar Rõigas, Tõnis Teemaa, Elle Tikerpäe, Eduard Tüür, Mart Ummelas, Kuulo Vahter, Ilmar Vaino, Aarne Vasar, Kurti Vool. 2012. aastal andis koos Avo Seidelbergiga välja fotoraamatu "Looduskaunis Lääne-Virumaa". Illar Mõttus on maetud Rakvere linnakalmistule. 1992 – A. H. Tammsaare nimeline kirjanduspreemia ("Jumalaga Vargamäe") [www.kuulutaja.ee/PDF/33_2016.pdf Kuulutaja reede, 9. september 2016 Illar Mõttus 17. VII 1952 - 1. IX 2016 (lk 2)] https://web.archive.org/web/20170221010941/http://www.rakvereteater.ee/kaduviku_nimel/ajalugu/rakvere-teatri-lavastused/ Rakvere Teater Rakvere Teatri lavastused E-kataloog ESTER HAUDI[alaline kõdulink] "Kaks paari ja üksainus". ERR arhiiv
Kuningate heitlus

"Kuningate heitlus" on George R. R. Martini romaanisarja "Jää ja tule laul" teine osa. Eesti keeles ilmus raamat kahes köites: "Kuningate heitlus : Esimene raamat" (2008 aprill) ja "Kuningate heitlus : Teine raamat" (2009 juuli). Eestikeelsed kõvaköitelised raamatud on välja andnud kirjastus Varrak. Romaanisarja "Jää ja tule laul" põhjal valmis ka teleseriaal.
Rokiškise maavald

Rokiškise maavald (leedu keeles Rokiškio kaimiškoji seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Rokiškise rajoonis. Vald piirneb põhjas Lätiga. Valla pindala on 285 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 4686 inimest. Valla keskus on Rokiškise linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asub aadressil Respublikos g. 94. Vallavanem on Dalia Janulienė. Vallas asub Čedasai alev, kus aastal 2011 oli 196 elanikku. Valla territooriumile jäävad Kavoliškise mõis ning Čedasai ja Žiobiškise kirikud. Martiniškėnai ja Moškėnai külas asuvad linnamäed. Valla territooriumil asub ka Čedasai ornitoloogiline kaitseala. Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid: http://www.rokiskis.lt/lt/seniunijos/rokiskio-kaimiskoji-seniunija.html [http://www.rokiskis.lt/lt/seniunijos/rokiskio-kaimiskoji-seniunija/kontaktai_4889.html Rokiškio rajono savivaldybė, vaadatud 14.02.2017. [1]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 14.02.2017. [2]. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 14.02.2017.