laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mehmet Okur

Mehmet Murat Okur (sündinud 26. mail 1979 Yalovas) on Türgi endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku kümme hooaega, neist enamiku Utah Jazzis. Okur on Detroit Pistonsiga tulnud 2004. aastal NBA meistriks ja võitnud Türgi koondisega 2001. aasta Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. Enne NBA-sse siirdumist mängis Okur aastatel 1997–2002 Türgi kõrgliigaklubides, kellega tuli kolm korda Türgi meistriks ja võitis neli karikat. Detroit Pistons omandas Okuri mängijaõigused 2001. aasta NBA draft '​i 38. valikuga. Debüüthooajal (2002/03) tõi ta Pistonsi kasuks keskmiselt 6,9 punkti ja 4,7 lauapalli mängus. Järgmisel, 2003/04. hooajal kogus ta keskmiselt 9,6 punkti ja 5,9 lauapalli mängus ning tuli Pistonsiga NBA meistriks. Seejärel mängis ta seitse aastat Utah Jazzis, kus tõi oma karjääri parimal, 2005/06. hooajal keskmiselt 18 punkti, 9,1 lauapalli ja 2,4 resultatiivset söötu mängus ning valiti 2007. aastal NBA tähtede mängule. Hooajal 2010/11 sai Okur vigastuse tõttu kaasa teha vaid 13 kohtumises, misjärel vahetati ta 2011. aasta detsembris New Jersey Netsi. Netsis kogus ta 17 mängus keskmiselt 7,6 punkti ja 4,8 lauapalli, kuni vahetati 2012. aasta märtsis Portland Trail Blazersisse. Blazers loobus mõni päev pärast vahetustehingut tema teenetest, misjärel lõpetas Okur vigastustele viidates karjääri. Okur on Türgi koondises mänginud 2002. aasta maailmameistrivõistlustel ning 1999., 2001., 2003., 2005. ja 2007. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Ta on võitnud 2001. aastal Türgis peetud Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. NBA meister (2004) NBA tähtede mäng (2007) Kolmekordne Türgi meister (1999, 2000, 2002) Neljakordne Türgi karika võitja (1999–2002) Mehmet Okur – NBA.com Mehmet Okur – Basketball-Reference.com
Nurd-Kamali mošee

Nurd-Kamali mošee (vene keeles Нурд-Камал) on mošee Venemaal Krasnojarski krais Norilskis. Nurd-Kamali mošee ehitamist alustati 1993. aasta oktoobri lõpus. Mošee pidulik avamine toimus 19. septembril 1998. Nurd-Kamali mošee ehitamist rahastas kohalik tatari rahvusest ettevõtja Mithad Bikmejev. Pühakoda sai nime tema isa Nuritdini ja ema Gainikamali auks. Hoone projekteeris arhitekt Jevgeni Solnõškin. Nurd-Kamali mošee on maailma kõige põhjapoolsem mošee. Мечеть Нурд Камал ИсламЦентр World’s Northernmost Mosque in Russia International Quran News Agency
Hamilton Smith

Hamilton Othanel Smith (sündinud 23. augustil 1931) on Ameerika Ühendriikide mikrobioloog, kes sai 1978. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna restriktsiooniensüümide avastamise ja nende molekulaargeneetikas rakendamise eest. "Hamilton O. Smith Facts". Nobel Media AB 2021. 20.04.2021. Vaadatud 20.04.2021.
Allan Cormack

Allan MacLeod Cormack (23. veebruar 1924 - 7. mai 1998) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi füüsik, kes pälvis 1979. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna koos Godfrey Hounsfieldiga kompuutertomograafi väljatöötamise eest. 1992 – valiti USA Meditsiiniakadeemia välisliikmeks "Allan M. Cormack Facts". Nobel Media AB 2021. 20.04.2021. Vaadatud 20.04.2021.
Godfrey Hounsfield

Godfrey Hounsfield (28. august 1919 – 12. august 2004) oli Inglise elektriinsener, kes sai 1979. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna koos Allan Cormackiga kompuutertomograaf väljatöötamise eest. Godfrey Hounsfieldi järgi on nimetatud Hounsfieldi skaala. "Godfrey N. Hounsfield Facts". Nobel Media AB 2021. 20.04.2021. Vaadatud 20.04.2021.
Benedikt Rejt

Benedikt Rejt (ka Benedikt Ried, Benedikt Rieth, Benedikt Reyd või Benedict Reijt; sündinud umbes 1450, surnud 1531. ja 1536. aasta vahemikus) oli hiliskeskajal Böömimaa juhtiv arhitekt ja ehitusmeister. Tema projekteeritud ja ehitatud on Vladislavi saal Praha kindluses, Kutna Hora Püha Barbara kirik, Louny Püha Nikolause kirik jt, mille stiilile oli omane hilisgootika ja renessansi iseloomulike joonte ühendamine. Benedikt Rejt sündis arvatavasti 1454. aasta paiku Landshutis ja õppis ehitusmeistriks Passau toomkiriku bauhütte juures. 1485. aastal kutsuti ta meistriks Prahasse linnakindlustuste uue suurtükitorni ehitusele ja sestsaadik tegutses ta mõjuka ehitusmeistri ja loojana järgmiste suurejooneliste ehitustööde juures. Talle tehti ülesandeks viia lõpule Kutna Hora Püha Barbara kiriku ehitustööd ning hiljem oli ta tegevuses paljude keiserlike ehitiste juures, nagu Vladislavi saal, sinna viiv ratsaniketrepp ja Ludwigstrakti nimeline paleetiib Praha kindluses. Louny Püha Nikolause kiriku ehitustööd lõpetas ta 1520–1528, seal sai ta linnakodaniku õigused ja seetõttu on vahel nimetatud ka "Benedikt Lounyst". Rejt suri 1534. aastal, tema haud oli Louny Nikolause kirikus, kuid Böömimaa rekatoliseerimise segaduses purustati see arvatavasti 17. sajandil. Praha kindluse põhjakülje suurtükitorn, umbes 1485 Praha kindluse Vladislavi saal ja ratsaniketrepp (umbes 1490/1493–1502) Vilniuse püha Anna kirik (ehitatud 1495–1500) Praha kindluse Ludwigstrakt (1503–1510) Kutna Hora Püha Barbara kirik (u 1482) Louny Püha Nikolause kirik (1520–1528) Blatná loss 95 km Prahast lõunas (1520–1530) Benedikt Rejti nimi on antud väiksele tänavakesele Praha kindluse kaguosas. Benedikt Ried. – archINFORM. Benedikt Ried. – archINFORM.
Osariik vs. Chauvin

Minnesota Osariik vs. Derek Michael Chauvin (inglise keeles State of Minnesota v. Derek Michael Chauvin) oli Ameerika Ühendriikide kriminaalkohtuprotsess endise Minneapolise polisteiametniku Derek Chauvini üle, kes mõisteti süüdi 25. mail 2020 kinnipidamise ajal toime pandud George Floydi mõrvas. Chauvin mõisteti süüdi teise ja kolmanda astme mõrvas ja teise astme ettekavatsemata tapmises, mille eest võib määrata kuni 40 aasta pikkuse vanglakaristuse. Kohtuprotsess algas 8. märtsil 2021 Hennepini maakonna valitsuskeskuses Minneapolises Minnesotas. See oli esimene kahest Floydi surmast alanud kohtuprotsessist. Tegu oli lisaks Minnesota esimese täispikkuses televisioonis üle kantud kohtuprotsessiga ja esimese otseülekantud osariigikohtu protsessiga. Protsess sai lõpplahenduse 20. aprillil 2021, kui kohus mõistis Chauvini kõigis kolmes süüdistuses süüdi. Bawab, Nashwa; Cohen, Gabe (25. märts 2021). "VERIFY: What are the charges against Derek Chauvin?". KHOU-TV. Vaadatud 31. märtsil 2021. Bailey, Holly (7. märts 2021). "Chauvin murder trial: What to know as the first officer is tried in George Floyd's death". The Washington Post (inglise). Vaadatud 8. märtsil 2021. Wiita, Tommy; Gray, Callan (12. jaanuar 2021). "2 trials in George Floyd case: Chauvin trial in March, 3 other former officers in late summer" (inglise). KSTP-TV. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. aprill 2021. Vaadatud 13. aprillil 2021. Abdollah, Tami (29. märts 2021). "'They need to be watched': How livestreaming the Derek Chauvin trial lets people of color monitor the justice system". USA Today. Vaadatud 2. aprillil 2021. Hayes, Mike; Macaya, Melissa; Wagner, Meg; Rocha, Veronica (20. aprill 2021). "Derek Chauvin trial verdict: Live updates". CNN (inglise). Vaadatud 20. aprillil 2021.
Van's Aircraft RV-7

Van’s Aircraft RV-7 on kahekohaline aerobaatilise võimekusega ühemootoriline komplektlennuk. RV-7, mille tootmine algas 2001. aastal, on Van’s Aircrafti varem toodetud lennuki RV-6 järeltulija. Eelkäijaga võrreldes on RV-7 tiiva pikkust suurendatud 7 meetrilt 7,6 meetrini. Tiiva profiil ja kõõl on jäetud samaks. Tänu pikematele tiibadele on lennuki kandevõimet suurendatud 90 kg võrra, samuti mahutavad kütusepaagid ligi 15 liitrit rohkem kütust võrreldes varasema mudeliga. Ameerika Ühendriikides tegutsev Van’s Aircraft ei müü lennukit valmisehitatuna, vaid kokkupandava komplektina. Tootjatehases Oregoni osariigis Aurora lennujaamas lõigatakse välja ning töödeldakse alumiiniumist ja terasest detailid, mille sisse puuritakse vajalikud augud lihtsaks komplekteerimiseks. Keerulisemad komponendid, nagu kuplid, komposiitmaterjalist detailid jne, tellitakse allhanke käigus teistelt tootjatelt. 2022. aasta detsembri seisuga on valmistatud 1910 lennukit RV-7. Lennukit RV-7 toodetakse kahes variandis. Mudel RV-7 on varustatud juhitava sabatelikuga ning mudel RV-7A juhitava ninatelikuga. Valida saab ka hingedel ülestõstetava kupli ja tahalükatava kupli vahel. Mootoritest saab valida 150–210 hobujõuliste mudelite Lycoming IO-320, IO-360 või IO-390A vahel. Samuti pakub tootja nii fikseeritud kui ka muutuva nurgaga propellereid. Loetelus on lennuki üldised parameetrid. Tiibade siruulatus: 7,62 m Pikkus: 6,35 m Kõrgus: 1,7 m Tiivapindala: 11,2 m² Tühimass: 505 kg Täismass: 816 kg Kütusepaak: 159 l Pagasiruumi kandevõime: 45 kg Tippkiirus: 348 km/h Reisikiirus: 332 km/h Varisemiskiirus: 89 km/h Õhkutõusuks kuluv distants: 76 m Maandumiseks vajalik distants: 106 m Lennulagi: 6860 m Tõusukiirus: 777 m/min Maksimaalne lennukaugus: 1504 km Van’s Aircraft pakub müügiks erinevaid ehituskomplekte. Esimene ehk standardkomplekt, mille kokkupanemine on kõige ajamahukam, sisaldab kõiki lennuki keredetaile kokku panemata kujul. Kokkupanija peab viimistlema lehtmetallist välja lõigatud detailid ning kinnitama need kere ja tiibade külge. Tootja pakub ka väiksema ajakuluga ehituskomplekte, milles suurem osa paneelidest on juba kere külge kinnitatud. Saadaval on kiirehituskomplektid, kus näiteks kere, tiivad või mõlemad on suures osas kokku pandud. Kokkupanijale jäävad paigaldada näiteks juhtpindade liigutusmehhanismid, üksikud paneelid ja tiivaotsad. Samuti tuleb tiivad kere külge kinnitada. RV-7 standardkomplekti hind on 24 815 dollarit ja kiirkomplekti hind on 36 205 dollarit. Lisanduvad transpordikulud ning mootori hind. Van’s Aircrafti hinnangul vähendab kiirehituskomplekt tööks kuluvat aega 35–50%. "RV-7/7A". Van's Aircraft. 7. mai 2007. Vaadatud 21.04.2021. D. Prizio (22. september 2020). "KITPLANES Guide: Buying a Van's RV-7". AVweb. Vaadatud 21.04.2021. "Introducing the Van's RV-3 through RV-9" (PDF). Van's Aircraft. August 2019. Vaadatud 21.04.2021. "First Flights". Van's Aircraft. Vaadatud 07.12.2022.
MTZ-80

Belarus MTZ-80 on Valgevenes Minski traktoritehases 1974. tootmisliinile tulnud tagaveoline traktor, mis oli 1970.–1980. aastatel Eestis peamine künni-, külvi ja niidutraktor, samuti saab sellega heina kaarutada ning järelhaagise abil transportida. Seda traktorit kasutati lisaks farmides sööda- ja sõnnikuveoks. Nõukogude Liidus eraomandusse nii võimsaid traktoreid toona ei lubatud. Belarus MTZ-82 traktor Laine, Aare (01.12.2017). "Asja lugu: esimene era-Belarus". Saarte Hääl. Originaali arhiivikoopia seisuga 21.04.2021. Vaadatud 21.04.2021.
East Side (Manhattan)

East Side on Manhattani saare East Riveri poolne külg, mis jääb Broadwayst (ainult selles pikkuses, mis jääb 8th Streetist edelasse) kui ka Fifth Avenuest itta/kagusse. West Side (Manhattan)
Taastusarst

Taastusarst (füüsilise meditsiini ja rehabilitatsiooni arst ehk füsiaater) on eriarst, kes on läbinud residentuuri ja saanud ettevalmistuse erinevate funktsioonihäirete diagnoosimiseks ja raviks. Taastusarst võib olla spetsialiseerunud ühele kitsamale valdkonnale, nt lastearst, spordiarst jt. Taastusarst hindab patsiendi funktsionaalset suutlikkust ja muutuste prognoosi; kaasab vajaduse korral siduserialade spetsialiste; koostab patsiendile sobiva ja konkreetsetes tingimustes tehtava taastusravi plaani; planeerib konkreetse haige taastusravi eesmärke ja tegevuskava nende optimaalseks elluviimiseks lähi- ja kaugemas perspektiivis ning aitab vältida ja ravida taastusravi tüsistusi. Taastusarsti vastuvõtule pääsemiseks on vajalik saatekiri. Tartu Ülikoolis on taastusravi residentuuris õpetatud taastusarste alates 1996. aastat. Residentuuri õppekavad on Euroopa riikidega ühtlustatud. Füsiaatria ja taastusravi residentuur kestab Tartu Ülikoolis 3 aastat. Füsiaatria ja taastusravi eriala koos spordimeditsiini kõrvalerialaga kestab 4 aastat. Aastatel 1996–2010 omandas Eestis taastusarsti eriala 41 taastusarsti. Euroopa taastusarsti sertifikaadi saamiseks tuleb läbida rahvusvaheline eksam või läbida nn dokumendivoor. Dokumendivooru kaudu on võimalik sertifikaati taotleda arstil, kes on töötanud vähemalt 10 aastat multidistsiplinaarses taastusravi meeskonnas ja avaldanud teatud hulga publikatsioone. 2011. aastal oli Euroopa taastusarsti sertifikaat 5 Eesti arstil. Rokk, Merle. "Kes on taastusarst?". ravida.ee. Tartu. Vaadatud 16.03.2021. Lukmann, Aet, Annelii Nikitina. 2011. Taastusravi — nõudlik arstikunst. Eesti Arst, 90: 7, 306-308 Eesti Haigekassa. "Taastusravi". Eesti Haigekassa. Vaadatud 16.03.2021. UT. "Erialade programmid". UT.ee. Tartu. Originaali arhiivikoopia seisuga 14.04.2021. Vaadatud 16.03.2021.
Ujumise maailmameistrivõistluste medalistide nimekiri (naised).

See on täielik nimekiri veealade maailmameistrivõistluste medalistidest naiste ujumises aastatel 1973 kuni 2019. Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: Medalid riikiti: paksus kirjas tähistab aktiivseid ujujaid * Sealhulgas üks medal teateujumises, kus ta osales ainult eelujumises. ** Austraalias Perthis 1991. aasta maailmameistrivõistlustel võitis USA võistkond naiste 4 × 100 m kompleksujumises kulla. Jenny Thompson osales eelujumises, kuid endiste reeglite kohaselt ei premeeritud toona ainult eelujumises ujunud võistkonnakaaslasi medalitega. Seetõttu ei võetud seda võitu tema medalistatistikasse. # Jaapanis Fukuokas toimunud 2001. aasta maailmameistrivõistlustel naiste 4 × 200 m vabaujumises lõpetas Austraalia võistkond esimesena, kuid diskvalifitseeriti teise ujuja basseini hüppamise eest, enne kui kõik võistkonnad olid võistluse lõpetanud. USA võistkond lõpetas teisena, kuid vale vahetuse tõttu diskvalifitseeriti. Hiljem süüdistati seda vigases puuteplaadis. Vastavalt FINA büroo otsusele (2001, Bangkok): "Fukuokas peetud 9. FINA maailmameistrivõistluste naiste teateujumises 4x200 m vabatehnika finaali tulemuse osas, kuid ilma võistluse ametlikke tulemusi ebaõiglaselt muutmata, et ei saaks tekkida ebamõistlikke kahtlusi," juhatus otsustas anda USA võistkonnale teise komplekti kuldmedaleid. " Natalie Coughlin oli üks neljast USA võistkonna liikmest. Ujumise maailmarekordid Olümpia medalivõitjad ujumises (mehed) Olümpia medalivõitjad ujumises (naised) Ujumise maailmameistrivõistluste medalistide nimekiri (mehed)
Chýnov

Chýnov (saksa keeles Chejnow) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Tábori ringkonnas. Chýnov asub Táborist umbes 9 km idas. Chýnov paikneb merepinnast 488 meetri kõrgusel. Asulat on esmamainitud 981. aastal. Esimest korda on Chýnovit nimetatud linnaks 1289. aastal. 1994. aastal sai Chýnov vahepeal kaotatud linnaõigused tagasi. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Chýnov Místopisný průvodce po České Republice Chýnov CzechIndex
Počátky

Počátky (saksa keeles Potschatek) on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Pelhřimovi ringkonnas. Počátky asub Pelhřimovist 19 km lõunas ja Jihlavast 29 km edelas. Počátkyt on esmamainitud 1289. aastal. Počátky vanalinn on alates 1990. aasta novembrist ajalooline linnakaitseala. Počátkys on sündinud tšehhi luuletaja ja esseist Otokar Březina (1868–1929). Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie města Město Počátky Počátky : právní ochrana Národní památkový ústav Otokar Březina Nová Říše
Koryčany

Koryčany (saksa keeles Koritschan) on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Kroměříži ringkonnas. Koryčany asub Kyjovist 11 km põhjas ja Kroměřížist 27 km edelas. Koryčanyt on esmamainitud 1320. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Koryčany Místopisný průvodce po České Republice
Tšornobõli tuumaelektrijaam

Tšornobõli tuumaelektrijaam (ka Tšernobõli tuumaelektrijaam) oli Nõukogude Liidu tuumaelektrijaam nüüdses Ukrainas Kiievi oblastis Tšornobõli keelutsoonis. Jaama ehitust alustati 1970. aastal Nõukogude Liidus Ukraina NSV-s. Esimene energiaplokk käivitati 1977. aastal. 2., 3. ja 4. plokk järgnesid aastatel 1978, 1981 ja 1983. 1986. aastal töötas 4 plokki, igaüks võimsusega 1000 MW, käsil oli 5. ja 6. ploki ehitamine. Jaamas toodeti ka mitmeotstarbelistes kaitsekuplita grafiitreaktorites tuumarelvadele vajalikku plutooniumi. Jaamast 4 km läänes paiknes 50 000 elanikuga ehitajate ja energeetikute asula Prõpjat. 1982. aasta septembris toimus 1. energiaplokis avarii, kus kuumenes üle ja sulas osaliselt üles reaktori tuum. Reaktor parandati mõne kuuga. Õnnetuse tegelikku ulatust hoiti aastaid salajas, olgugi et reaktorit parandanud töölised said ülemäära kiiritada. 26. aprillil 1986 leidis jaama 4. energiaplokis aset Tšornobõli katastroof. Pärast katastroofi alles jäänud kolm reaktorit seisati, sest kogu jaam oli tugevasti saastunud ja inimestel oli ohtlik seal töötada. Piirkonnas tekkinud energiapuuduse tõttu aga reaktorid peagi puhastati ja taaskäivitati. Plahvatanud 4. reaktori ümber ehitati betoonist sarkofaag. 5. ja 6. energiaploki ehitus peatati. 1. energiaplokk suleti 1996. aasta novembris. Viimane, 3. energiaplokk suleti 15. detsembril 2000 ametlikul tseremoonial, kus osales ka Ukraina tolleaegne president Leonid Kutšma. 1991. aasta oktoobris toimus jaama 2. energiaploki masinasaalis tulekahju, milles hävis osaliselt saali katus ja sai tugevalt kannatada üks kahest turbogeneraatorist. Reaktor seisati, radioaktiivset ainet välja ei pääsenud. Pärast kahjustuste hindamist otsustati 2. plokk lõplikult sulgeda. 24. veebruaril 2022 alanud Venemaa invasiooni ajal Ukrainasse langes Tšornobõli tuumaelektrijaam Vene vägede kätte. Keelutsoonis viibis rohkearvuliselt Vene sõjaväelasi, kelle tegevuse tulemusel tsooni radioaktiivsuse tase tõusis ohtlikult kõrgele tasemele, mis toob piirkonnas pikemat aega viibijatele kaasa "pöördumatud tervisekahjustused". 2022. aasta märtsi lõpus alustasid Vene väed lahkumist tuumaelektrijaamast Valgevene suunas ja olid aprilli alguseks objektilt lahkunud. 2. aprillil 2022 heisati objektil Ukraina lipp. 4. reaktoriplokk Tšornobõli katastroof "Chernobyl power plant captured by Russian forces - Ukrainian official". Reuters (inglise). Vaadatud 24.2.2022. Це вкрай небезпечно, і для окупантів РФ також. Фахівчиня про підвищення рівня радіації на ЧАЕС Suspilne, 1. märts 2022. Russians start to withdraw from Chernobyl: US Ukraine war: 'Most Russian troops' leaving Chernobyl, Ukraine says Украинский флаг снова развивается на Чернобыльской АЭС - ZN.ua, 02.04.2022 (vaadatud: 02.04.2022) "Ukraina tahab Tšernobõli kandmist UNESCO pärandinimekirja" ERR, 13. detsember 2020
Konice

Konice (saksa keeles Konitz) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Prostějovi ringkonnas. Konice asub Prostějovist umbes 21 km loodes ja Olomoucist ligi 27 km läänes. Konicet on esmamainitud 1200. aastal. Linnaõigused sai Konice 1970. aastal. Linna olulisim vaatamisväärsus on aastatel 1703–1705 ehitatud barokkstiilis Konice loss. Konices on sündinud tšehhi näitleja Pavel Trávníček (1950). Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Historie Městský úřad Konice Konice Chateau Olomouc region, Central Moravia Tourism Association Pavel Trávníček Česko-Slovenská filmová databáze
Lasteaia tänav (Kunda)

Lasteaia tänav on tänav Kunda linna põhjaosas. Tänava pikkus on 163 meetrit, tänava-ala laiuseks on 13 meetrit. Tänav saab alguse Mere tänava ristmikult Uus-Sadama tee kõrvalt. Ida poole suundudes lõpeb ta Lasteaia 4 krundi juures umbes 75 meetri kaugusel Kunda jõest. Tegemist on umbtänavaga, tänava pikendusena on ringsõit Lasteaia 4 kinnistul. Lasteaia tänava ääres paikneb üks elamu (Lasteaia 2). Aadressil Lasteaia 4 asub ajalooline hoone, mis on rajatud 1888. aastal algselt Kunda tsemendivabriku direktori elamuks. Praegu tegutsevad hoones Viru-Nigula Kultuurikeskus, Kunda linna klubi ja MTÜ Kunda Kultuuriselts. Tänaval paiknevad kahel pool kõrghaljastusega rohealad, jalgteed puuduvad, paigaldatud on tänavavalgustus. Kunda linna kaart Teeregister(Vaadatud 21.04.2021) Geoportaal(vaadatud 21.04.2021) Vaade Lasteaia tänavale kirde suunas Lasteaia 2 kohalt
Rotava

Rotava (saksa keeles Rothau) on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Sokolovi ringkonnas. Rotava asub Saksamaa piirist 23 km kaugusel, Sokolovist umbes 15 km põhjaloodes ja Karlovy Varyst ligikaudu 22 km lääneloodes. Rotavat on esmamainitud 1597. aastal. Linnaõigused sai Rotava 1965. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Současnost Městský úřad Rotava
Kaunase kindluse VIII fort

Kaunase kindluse VIII fort on endine fort Tsaari-Venemaa Kaunase kindluse koosseisus. Tänapäeval jääb see Kaunasesse Šilainiai asumisse Milkoniai linnaossa. Fort valmis aastail 1890-1907. See on viisnurkse põhiplaaniga sümmeetriline rajatis. Algselt oli Kaunase kindluse juurde ette nähtud üksnes seitse forti. Hiljem avastati, et lääneküljele jääb kaitseta sektor ja kavandati uus fort. Fort on esimene Kaunase kindluse fort, mille rajamisel kasutati punaste telliste asemel betooni. See rajati Nerise oru nõlval asuvale terrassile. Koos sellega rajati ka X patarei ja mitmed muldkindlustised, mis kuulusid koos fordiga Linkuva kindlustiste vööndisse. Kui fort valmis, avastati, et selle asukoht on liialt madalal, et soovitud ala tule all hoida, nii rajati kõrgemale Kaunase kindluse IX fort. Fort on ehitatud eksperimentaalse projekti kohaselt ja on seega Tsaari-Venemaa kindlusrajatiste seas unikaalne. Fordi vallikraav on Kaunase kindluse juures ainus, mis on täidetud veega. Ka oli see esimene fort, millel oli oma elektrijaam; ühes kasematis oli naftal töötav elektrigeneraator. See pani tööle ka kaponiiri ventilatsioonisüsteemi. Esimese maailmasõja ajal oli see reservvägede asupaigaks; seal paiknenud sõdurid saadeti hiljem III fordi alla lahingusse. Taanduvad väed õhkisid laskemoonalaod, mis jöid hiljem vee alla. Fordil on keskne potern, samal teljel asuvad kaponiir ja laskemoonalaod. Sellega ristuvad külgmised poternid, mis viivad vallikraavini. Fordi tagumises osas on kasematid barakkidega, mis ristuvad keskse poterniga. Vallikraavi juures asuvad ümarad tulepesad. Fort on peaaegu täielikult betoonist, vaid selle alumise osa juures on kasutatud maakive ja punaseid telliseid. Tänapäeval on fort hüljatud, kuna vee äravool on tõkestatud ja ruumid on suures osas üle ujutatud. Fordis on säilinud suur osa selle algsest sisustusest, sealhulgas ka elektrigeneraator. Väiselt on fordi struktuuri rikkunud sinna rajatud aiad, kuurid ja suvituskohad. Ehitiste kasutamist raskendab see, et need olid täielikult maa alla ehitatud. Fordi aladel elavate nahkhiirte kaitseks on loodud Milikoniai terioloogiline kaitseala (pindala 2 ha). Fort ise on aastast 2002 kultuurimälestisena kaitse all. VIII fort Poterni sissepääs "Kauno tvirtovės parkas". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. aprill 2021. Vaadatud 21. aprillil 2021. "Kauno tvirtovės 8-asis fortas". Vaadatud 21. aprillil 2021. www.saugoma.lt