laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Partia

Partia oli hellenistlik suurriik tänapäeva Iraani ja Iraagi aladel, aastatel 247 eKr – 224 pKr. Partia riik ja hilisem impeerium moodustus 3. sajandi eKr keskpaiku, kui Seleukiidide Süüria suurriik kaotas idapoolsed alad ja Kesk-Aasias moodustus hellenistlik Baktria riik ja Iraani aladel lõi lahku kohalikku päritolu Partia dünastia. Iraani rändhõimu, Indoiraani keelkonda kuulunud parmide pealik Aršak hõivas 239–238 eKr Seleukiididelt Kaspiast kagus asuva Parthava (kreeka keeles Parthia) maakonna (pealinnad Nisa ja Hekatompylos) ja rajas Aršakiidi ehk Aršakaniidi dünastia. Riik koosnes pooliseseisvaist iraani ja hellenistliku kreeka kultuuriga valdustest, tähtsad olid Siiditee ja Mesopotaamia kaubalinnad (Dura-Europos, Hatra). 232–231 eKr tunnustasid Seleukiidid kuningas Tiridates I (248–211 eKr) iseseisvust. Mithridates I (170–138 eKr) laiendas Partia valdusi Baktrias, hõivas Meedia ja Eelami, tungis Mesopotaamiasse ning võttis endale kuningate kuninga tiitli. Pealinn viidi Ekbatanasse ja hiljem Ktesiphoni. Partia purustas 129 eKr Seleukiidid ja alistas seejärel Armeenia, kus tulid võimule nn Armeenia Aršakiidid.  Pikemalt artiklis Rooma-Partia sõjad Karrhai lahingus 53 eKr peatas Partia Vana-Rooma tungi itta, Rooma väejuhi Marcus Licinius Crassus tapeti ebaedukal Partia sõjakäigul, tema kolbast tehti veinikarikas. 1.–2. sajandil hakkas Partia nõrgenema ning sai Mesopotaamias ja Armeenias Vana-Roomalt ja Kesk-Aasias rändhõimudelt mitu korda lüüa. 1. sajandi keskpaiga poole vaidlustas Partia mõju Rooma ülemvõimu, mis taastati Gnaeus Domitius Corbulo kampaaniatega. See konflikt lõppes pärast Rhandeia lahingut ametliku kompromissiga: Partia Aršakiidide prints võis nüüdsest istuda Armeenia troonil, kuid tema kandidatuuri pidi heaks kiitma Rooma keiser. Aastal 113 tungis Trajanus Partiasse, kuna ta tahtis taastada Armeenia vasallkuninga (mis mõned aastad varem langes Partia kontrolli alla). Aastal 114 marssis Trajanus Antiookiast Süürias Armeeniasse ja vallutas pealinna Artashati. Trajanus kukutas siis Armeenia kuninga Partamasirise ja käskis annekteerida Armeenia Rooma keisririigi uueks provintsiks. Aastal 118 loobus Hadrianus Armeeniast ja seadis Partamaspatese selle kuningaks. Partamaspates sai varsti partlalastelt lüüa ja põgenes taas roomlaste juurde. Aastal 161, kaotati Armeenia taas Partia Vologases IV-le. Aastal 163 võitis Statius Priscuse juhitud Rooma vasturünnak partlasi Armeenias. 224. aastal purustas Pärsia valitseja Ardašir I (224–239) Partia kuninga Artaban V (213–227) väe ja rajas Sassaniidide riigi, mis hõlmas järgnevalt tänapäeva Iraagi, Iraani, Afganistani, Ida-Süüria, Kaukaasia maa-alad ning piirkondi Türgis ja Araabia poolsaarel.  Partia – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Sirkka Selja

Sirkka Selja (kodanikunimi Sirkka-Liisa Tulonen; 20. märts 1920 Hämeenkoski – 17. august 2017 Hollola vald) oli soome luuletaja. "Vielä minä elän" (1942) "Vedenneito" (1944) "Taman lauluja" (1945) "Linnut" (1948) "Niin kuin ovi" (1953) "Enkelin pelto" (1957) "Juuret" (1962) "Vierailulla ketun talossa" (1966) "Runot" (1970) "Kissansilmät" (1971) "Talo nimeltä Villiruusu" (1975) "Pisaroita iholla" (1978) "Unitie" (1985) "Aurinko on tallella: valitut runot 1942–1985" (1988) "Valokuvaaja: proosarunoja" (1995) "Puut herättävät muistini" (2000) "Mahdottomuuden ylistys" (2005) "Riikinkukon lapsi" (2010) 1970 Pro Finlandia medal 1987 Aleksis Kivi auhind
Madis Mäeorg

Madis Mäeorg (sündinud 7. septembril 1987) on eesti näitleja. Ta on lõpetanud 2006. aastal Kadrioru Saksa Gümnaasiumi ja 2011. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia (8. lend). Alates 2016. aastast töötab ta Rakvere Teatris. Ta on Rakvere Teatri loomenõukogu liige. Mees – Aleksander Stroganov "Kuhu küll kõik lilled jäid?" lavastaja Eili Neuhaus, Rakvere Teater 2016 Jaanus – Erki Aule "Astuge edasi", lavastaja Erki Aule, Rakvere Teater 2016 Aadu – Donald Tomberg "Gravitatsioon", lavastaja Raivo Trass, Rakvere Teater 2017 Peter Mooney – Martin McDonagh "Viimane võllamees", lavastaja Üllar Saaremäe, Rakvere Teater 2017 William Bibbit – Ken Kesey / Dale Wasserman, "Lendas üle käopesa", lavastaja Eili Neuhaus, Rakvere Teater 2017 Arno – Oskar Luts / Urmas Lennuk, "Paunvere poiste igavene kevade", lavastaja Urmas Lennuk, Rakvere Teater 2018 Martin – Ingmar Bergman, "Nagu peeglis", lavastaja Madis Kalmet, Rakvere Teater 2019 Gustav Schagerström – Selma Lagerlöf, "Charlotte Löwensköld", lavastaja Urmas Lennuk, Rakvere Teater 2020 Stanley Gardner – Ray Cooney, "Oi, Johnny", lavastaja Peeter Raudsepp, Rakvere Teater 2021 August – August Gailit, "Nipernaaditalv", lavastaja Urmas Lennuk, Rakvere Teater 2022 2006 "Maasikad maanteel" (harrastusfilm) – operaator 2009 "Kelgukoerad" ("Mõrv filmivõtetel") – Ivo 2010 "Külm on" (tudengifilm) – Vend 2014 "Kättemaksukontor" ("Õuduste maja") – Valmar Saar 2015 "Kalad meres" (tudengifilm) – Joel 2016 "When Demons Die" (lühifilm)- Father 2018 "Kättemaksukontor" ("Ämblik") – Norbert Leis Rakvere Teatri loomenõukogu preemia 2018 Rakvere Teatri kolleegipreemia, parim meesnäitleja 2018 Madis Mäeorg Rakvere Teatri kodulehel Margus Mikomägi (17. november 2022). "Hannes Kaljujärv: usun juhustesse, aga jumalale peab ka alati võimaluse andma". Maaleht. Vaadatud 17.11.2022. Madis Mäeorg andmebaasis IMDb Madis Mäeorg eesti filmi andmebaasis Madis Mäeorg eesti lavastuste andmebaasis Katrin Kivi. Madis Mäeorg: Rakveres on tugev vägi ja meeldiv kargus Kuulutaja 17. märts 2017
Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik (kujutav kunst)

Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik (vene keeles Народный художник Российской Федерации) on kõrgem riiklik aunimetus Venemaa Föderatsioonis kujutava kunsti valdkonnas (välja arvatud arhitektuuris, kus on eraldi aunimetus). Venemaa Föderatsiooni rahvakunstniku aunimetust antakse Venemaa kunstnikele, kes on loonud väljapaistvaid kunstiteoseid maalikunstis, skulptuuris, graafikas, monumentaalkunstis, dekoratiiv- ja tarbekunstis ning teatri-, filmi- ja televisioonikunstis. Aunimetusega kaasneb rinnamärk. Reeglina ei anta Venemaa rahvakunstniku aunimetust kandidaadile enne kümne aasta möödumist teenelise kunstniku või teenelise kunstitegelase aunimetuse andmisest. Nõukogude Liidus anti välja Vene NFSV rahvakunstniku ja NSV Liidu rahvakunstniku aunimetust. 1993 – Aleksei Zelja, klaasikunstnik 1994 – Zurab Tsereteli, monumentaalkunstik ja skulptor 1994 – David Borovski, lavakujundaja 1994 – Pavel Nikonov, maalikunstnik ja graafik 1995 – Valeri Balabanov, maalikunstnik 1996 – Tair Salahhov, maalikunstnik ja lavakujundaja 1997 – Oleg Šeintsis, lavakujundaja 1998 – Sergei Barhin, lavakujundaja 1999 – Boriss Diodorov, raamatukunstnik 2001 – Anatoli Jelissejev, graafik, illustraator, karikaturist ja näitleja 2002 – Leonid Schwarzmann, animakunstnik 2003 – Andrei Kovaltšuk, skulptor 2003 – Vladimir Svetozarov, filmikunstnik ja lavakujundaja 2004 – Vassili Nesterenko, maalikunstnik 2005 – Valentin Judaškin, moedisainer 2005 – Sergei Andrijaka, akvarellist 2006 – Vjatšeslav Zaitsev, moedisainer 2006 – Aleksandr Tihhomirov, maalikunstnik 2006 – German Paštov, graafik ja maalikunstnik 2006 – Nikolai Selivanov, skulptor 2007 – Andrei Bliok, maalikunstnik 2007 – Juri Mežirov, maalikunstnik 2008 – Iless Tatajev, filmilavastaja ja skulptor 2010 – Gennadi Dobrov, graafik ja maalikunstnik 2010 – Ljubov Saveljeva, keraamikakunstnik 2011 – Salavat Štšerbakov, skulptor Aleksei Zelja Zurab Tsereteli David Borovski Tair Salahhov Sergei Barhin Boriss Diodorov Andrei Kovaltšuk Sergei Andrijaka German Paštov Nikolai Selivanov Andrei Bliok Juri Mežirov Iless Tatajev Gennadi Dobrov Salavat Štšerbakov Положение о почетном звании "Народный артист Российской Федерации". rg.ru
Peeter Rästas

Peeter Rästas (sündinud 26. oktoobril 1978) on eesti näitleja. Ta on lõpetanud 1997. aastal Rakvere Gümnaasiumi ja 2001. aastal Viljandi Kultuurikolledži näitleja erialal. Alates 2004. aastast töötab ta Rakvere Teatris. Ta on Rakvere Teatri loomenõukogu liige. Osaline – August Gailit "Isademaa", lavastaja Margus Kasterpalu, Rakvere Teater 2012 Tegutseja – Andres Noormets "Köök, keittiö", lavastaja Andres Noormets, Rakvere Teater 2013 Veršinin – Anton Tšehhov "3 õde", lavastaja Andres Noormets, Rakvere Teater 2014 Satin – Maksim Gorki "Põhjas", lavastaja Jussi Sorjanen, Rakvere Teater 2015 Taksojuht ja Türklane – Stig Claesson "Sina maga mina pesen nõud", lavastaja Tarmo Tagamets, Rakvere Teater 2015 Ülo – Andrus Kivirähk "Maailma otsas", lavastaja Raivo Trass, Rakvere Teater 2016 Markovski – Erki Aule "Astuge edasi", lavastaja Erki Aule, Rakvere Teater 2016 Haarald ja Mauno Kask – Donald Tomberg "Gravitatsioon", lavastaja Raivo Trass, Rakvere Teater 2017 Heldur – Urmas Lennuk "Ükssarvikute farm", lavastaja Urmas Lennuk, Rakvere Teater 2017 Jonathan – H. Lewis, J. Sayer, H. Shields, "Hullemast hullem", lavastaja Elina Purde, Rakvere Teater 2018 Mees 1, külaline – Urmas Vadi "Furby tagasitulek", lavastaja Urmas vadi, Vaba Lava 2018 Garcin – Jean-Paul Sartre "Kinnine kohus", lavastaja Vallo Kirs, Rakvere Teater 2019 Kingsepp Jakob – Ludvig Holberg "Miks Jeppe joob?", lavastaja Hendrik Toompere, Rakvere Teater 2019 2004 "Naaber" – kolleeg 2010 "Kelgukoerad" – turuomanik Arved 2012 "Ühikarotid: õed" – Aivo 2011–2014 "Kättemaksukontor" ("Aardekütid" ja "Hirmu vald") – Vahur Menning / kõrtsmik 2016–2018 "Naabriplika" – Kröösman 2017 "Mehetapja/Süütu/Vari" – Georgi 2017 "Lillepood" – Valdis Paldis 2018 "Võta või jäta" – Kuunäoga mees Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] "Rakvere Teater". Vaadatud 25.02.2020. Peeter Rästas andmekogus IMDb (inglise) Peeter Rästas, Rakvere Teatri kodulehel
Kurakaldkriips

Kurakaldkriips ehk längkriips ehk kurakriips (\) on peamiselt andmetöötluses kasutatav tüpograafiline märk (glüüf), mis kujutab endast tavalise kaldkriipsu (/) peegelpilti. ASCII standardisse võeti kurakaldkriips 1961. aastal. Arvuti klaviatuuril asub \ tavaliselt ülemise numbrite rea parempoolses osas ning \ sisestamiseks tuleb vajutada korraga klahve Ctrl ja Alt (või klahvile Alt Gr) ja klahvile märgiga  \  (sama tulemuse annab ka parempoolselt numbriklahvistikult "092" tippimine, samal ajal klahvi Alt all hoides). Bob Bemer. "How ASCII got its backslash". Originaali arhiivikoopia seisuga 19.07.2013. Backslash Definition by The Linux Information Project (LINFO)
William Singe

Liam Anthony "William" Singe (sündinud 2. juuli 1992) on laulja, laulukirjutaja ja produtsent. Teda märgatakse kõige enam tema Youtube'i ja Facebooki üles laaditud videote tõttu. Singe alustas oma karjääri ansambli The Collective liikmena. See oli Austraalia poistebänd, mis tuli kokku telesaatesarja "The X Factor Australia" 4. hooajal aastal 2012, lõpetades kolmandal kohal. The Collective sai seejärel plaadilepingu Sony Music Australiaga. Grupp andis välja seitse singlit ja omanimelise albumi. Nad läksid laiali, kui Singe lahkus bändist aastal 2015. Aastatel 2014 ja 2015 salvestas Singe oma magamistoas R&B-, popmuusika-, hiphopi- ja räpikavereid. Vähem kui aastaga kogus ta üle 2 miljoni Facebooki fänni, jõudis esikohale Spotifys, sai 20 miljonit Spotify kuulamist ning rohkem kui 100 miljonit vaatamist ja miljon jälgijat Youtube'is. Singe sündis Forestville'is (hüüdnimega 'Forry') Uus-Lõuna-Walesis. See koht on Sydney põhjapoolne äärelinn. Ta on Māori austraallane. Liam hakkas muusikat salvestama juba lapsena, inspiratsiooni sai ta isalt, kes on Uus-Meremaa laulja ja laulukirjutaja. Ta õppis St Augustine'i ülikoolis Brookvale'is ja töötas pangatellerina Commonwealthi pangas Austraalias Dee Whys. Aastal 2011 esines Singe saatesarja "The X Factor" kolmanda hooaja saadetes ja sai bootcamp-lavale. Aastal 2012 proovis ta saada neljanda hooaja saadetesse, lauldes Justin Bieberi laulu "One Less Lonely Girl" (koos lisatud räpivärssidega, mille Singe ise kirjutas), ja sai positiivset tagasisidet kohtunikelt. Tal läkski saates paremini – ta jõudis super bootcamp'i lavale. Jaanuaris 2016 teatas Singe turneest "The Introduction Tour", mis toimus Austraalias, Aasias, USAs ja Euroopas. Veebruaris, märtsis ja aprillis 2017 oli Singe turneel "Changes Tour" USAs koos Alex Aionoga.
Gennadi Muravin

Gennadi Muravin (14. mai 1931 Belgorod, Nõukogude Liit – 8. november 2021 Helsingi, Soome) oli tõlkija ja kunstnik. Ta lõpetas NSV Liidu Kunstide Akadeemia Moskva Kunstikooli ja 1957. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi maalikunsti erialal. Töötas toimetajana Üleliidulises Raadios, hiljem ajakirjade Moskva ja Lastekirjandus toimetustes. Aastatel 1976–1979 töötas Eesti NSV Riiklikus Vene Draamateatris kirjandusala juhatajana. Tõlkis alates 1960. aastast eesti kirjandust vene keelde – üle 150 eesti autorite teose, 1970. aastatest tõlkis vene keelde ka soome kirjandust. Ta on töötanud Tallinnfilmis, kus oli dokumentaalfilmi "See on täiesti tõsine asi" (1982) stsenarist; tõlkis filmistsenaariume: "Tuli öös" (1973), "Röövpüüdjajaht" (1975), "Aeg elada, aeg armastada" (1976) ja "Jõulud Vigalas" (1980), samas filmis mängis ta ka ohvitser Schmidti. Ta on avaldanud raamatu "Ebatsensuursed juhtumid : Sekeldused eesti raamatutega nõukogude ajal" (Tammerraamat 2016). Kunstnikuna on ta illustreerinud raamatuid, näiteks Lev Tolstoi "Jutukesi" (1961), Sergei Aksakovi "Tulipunane lilleke" (1962), ja joonistanud karikatuure. Tema karikatuuridega on illustreeritud Ivan Krõlovi "Valitud valmid" (Eesti Riiklik Kirjastus, 1960). Samuti on ta kujundanud kompvekipabereid. Viimased 20 aastat elas Gennadi Muravin Soomes ja pidas loenguid Helsingi Ülikoolis. Jukka Rislakki: Gennadi Muravin 1921–2021. Helsingin Sanomat 17.11.2021, B15 [1] ERKI lõpetajad Postimees 29. aprill 2016 – Literatuursed õukonnaintriigid Eesti Filmi Andmebaas – Gennadi Muravin KPD kirjastus – Autorid – Gennadi Muravin
Sammuta klahv

Sammuta klahv on kirjutusmasina või arvuti klaviatuuri klahv, mida kasutatakse järgnevalt sisestatavale tähele diakriitilise märgi lisamiseks. Arvuti klaviatuuril on need klahvid tavaliselt ülemise numbrite rea vasakpoolses (~, ˇ) ja parempoolses otsas (` – graavis ja ´ – akuut). Näiteks, sisestades esmalt tõstuklahvile (Shift) vajutades tilde (~) ja sisestades seejärel klaviatuurilt o tähe, on tulemuseks õ täht. ~ + O → Õ ´ + e → é
Mama (Jonas Blue laul)

"Mama" on briti DJ ja albumite produtsendi Jonas Blue laul koos Austraalia laulja William Singega. See avaldati 5. mail 2017 Jonas Blue Music plaadifirma kaudu. Laulust rääkides ütles Blue: ""Mama" on laul sellest perioodist sinu elus, kus sa oled noor, murevaba, ilma stressita, arveteta ja probleemideta ning kõik, millest sa hoolid, on vaid päeval ja õhtul mõnus ajaveetmine koos sõpradega." ALLALAADITAV "Mama" (koos William Singega) – 3:04 ALLALAADITAV – PIKENDATUD MIKS ''Mama'' (koos William Singega) – 3:04 ''Mama'' (koos William Singega) (Extended Mix) – 4:28 ALLALAADITAV – REMIKSIDE EP ''Mama'' (koos William Singega) (Club mix) ''Mama'' (koos William Singega) (Syn Cole Remix) ''Mama'' (koos William Singega) (Dzeko Remix) ''Mama'' (koos William Singega) (Perplexus Remix) ''Mama'' (koos William Singega) (Pola & Bryson Remix)
Antropovo rajoon

Antropovo rajoon (vene keeles Антроповский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kostroma oblasti idaosas. Rajooni keskus on Antropovo alevik. Rajoon piirneb põhjas Tšuhloma rajooniga, kirdes Parfenjevo rajooniga, kagus Neja rajooniga, lõunas Kadõi rajooniga, kagus Ostrovskoje rajooniga ja läänes Galitši rajooniga. Rajooni pindala on 2470 km². Elanike arv oli 2012. aastal 6885, 2008. aastal 8302 ja 2002. aastal 9088. Antropovo rajoonis on 185 asulat, mis kuuluvad viie külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Njomda, Šuja, Neja ja Kuss. Q126687602
Huygens

Huygens oli Euroopa Kosmoseagentuuri maandur, mis maandus 2005. aastal edukalt Saturni kaaslasel Titanil. See oli osa Cassini-Huygensi missioonist ning see oli ajaloo esimene maandumine Päikesesüsteemi välisosas. Maandur oli nimetatud Hollandi astronoomi Christiaan Huygensi järgi, kes avastas 1655. aastal Titani. Huygens startis Titani suunas 15. oktoobril 1997, olles kinnitatud kosmosesondi Cassini külge. Maandur eraldus emalaevast 25. detsembril 2004 ja maandus Titanil 14. jaanuaril 2005. Huygensi projekteerimisel arvestasid insenerid võimalusega, et see maandub järve, ning seetõttu ehitati see ka ujuvaks, aga tegelikuks maandumispaigaks osutus siiski kuiv pind. Missioon oli esialgu plaanitud nii, et Huygens pidi paari tunni jooksul koguma infot Titani atmosfääri kohta ning lühikest aega edastama infot ka pinnal olles, kuid tegelikult töötas maandur ka veel poolteist tundi pärast maandumist. "Ootamatult kodune Titan". Horisont. Vaadatud 20. august 2017. "What happened when Huygens landed on Titan eight years ago". The Astrobiology Magazine. Vaadatud 20. august 2017. "Who was Christiaan Huygens?". Universe Today. Vaadatud 20. august 2017. "Titan: Facts About Saturn's Largest Moon". Space.com. Vaadatud 20. august 2017. "Parachuting to Titan". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. juuni 2017. Vaadatud 20. august 2017. "NASA Salutes Successful Huygens Probe". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. aprill 2021. Vaadatud 20. august 2017.
Loodusrekordid

Loodusrekordid on looduse enda tippsaavutused, nagu kõrgeimad tipud, vanimad elusolendid, kõrgeimad puud jne. Regulaarselt kogutakse loodusrekordeid vähestes riikides, näiteks Ameerika Ühendriikides. Eestis kogutakse loodusrekordeid regulaarselt alates 2014. aasta kevadest. Seda teeb vabatahtlikuna Marek Vahula, projekti "Meie loodusrekordid" raames. Rekordid on näiteks 134-aastane ebapärlikarp kui Eesti vanimaks elanud loom, kodumaa kõrgeim tipp Suur Munamägi, vanim hiireviu pesa Neeruti maastikukaitsealal jne. Regulaarselt tutvustatakse Eesti loodusrekordeid alates 2. septembrist 2019 Looduskalender.ee-s rubriigis "Vaatame Eesti loodusrekordeid" ning alates 5. jaanuarist 2023 ajalehes Postimees rubriigis "Loodusrekordite veerg". 2022. aasta 4. septembri seisuga on Eesti loodusrekordite nimistus 887 kodumaist tipptulemust.[viide?] Eesti kõrgeimad puud Ülar Allas, Eestimaa looduse rekordid. Tallinn (kirjastus Pegasus), 2018. Marek Vahula. Meie Loodusrekordid. 865 kõige-kõige fakti Eestimaa loodusest. Tallinn, 2022. (ISBN 978-9949-7442-7-5). http://eesti-loodusrekordid.blogspot.com/
Zapiasočča

Zapiasočča (transkribeerituna Zapjasottša) on küla Valgevenes Homieli oblastis Žytkavičy rajoonis Vierasnica külanõukogus. Asula asub Turaŭ linna lääneservas, Homieli linnast 266 ja rajooni keskusest Žytkavičyst 30 kilomeetri kaugusel Prõpjatsi kaldal merepinnast 129 meetri kõrgusel, see on riikliku põllumajandusettevõtte «Запясочча» keskasulaks. Arheoloogilistel andmetel on küla kohal asustus olnud juba vanemal rauaajal, jätkudes järjepidevalt kuni keskajani. Aastal 1521 põletasid krimmitatarlased Turaŭ linna maha. Nõnda otsustas Konstanty Ostrogski küla ja linna vahelisele linnamäele uue kindluse rajada. Sel ajal tekkisid ka Zajacella ja Zapiasočča eeslinnad, mis moodustavad tänapäeva Zapiasočča küla. Iseseisvat asulat on esimest korda mainitud XVIII sajandil. Toona oli Zajacella-Zapiasočča küla, mis kuulus Minski vojevoodkonda ja Mazyri maakonda, asudes Turaŭ vallas. Seoses Poola jagamisega läks küla aastal 1763 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mozõri maakonda. Aastal 1765 hakkas see kuuluma Ivan Sollogubile. Aastast 1897 on teada, et külas oli tuulik. 29. juunil 1908 laastas küla suur tulekahju, milles põles maha 47 majapidamist. Vastavalt aastal 1909 läbi viidud rahvaloendusele oli Zapiasočča külas 1071 elanikku ja 214 majapidamist, Zajacellas aga 14 majapidamist ja 316 elanikku. Aastal 1924 Turaŭ vald likvideeriti ja küla hakkas kuuluma Turaŭ rajooni. Aastal 1931 sai külast samanimelise külanõukogu keskasula. Detsembris 1941 põletasid saksa okupatsiooniväed küla maha, tules hävis küla 300 majapidamisest 250. Hukati ka 72 külaelanikku, sõjas hukkus rindel veel 100 Zapiasočča elanikku. 16. juulil 1954 Zapiasočča külanõukogu likvideeriti. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. oktoober 2020. Vaadatud 20. augustil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Küla Valgevene fotoentsüklopeedias
Düren

Düren on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal, Düreni kreisi keskus. Asub Ruri jõe ääres. Düreni ajalugu algab üle 2000 aasta tagasi, kui seal elanud keldid rajasid Durumi kindluse. Pärast kelte elasid seal germaani hõimud, kelle roomlased Julius Caesari juhtimisel alistasid. Pärast Rooma võimu langemist 5. sajandil valitsesid linna frangid. Kuningas Pippin Lühike korraldas linnas sageli oma nõupidamisi ja tegi Villa Duriast oma lossi. Karl Suur külastas linna sageli. 13. sajandi alguses sai Düren linnaõigused. 17. sajandist alates oli linn paberitööstuse keskus. 1812. aastal oli linnas 17 paberivabrikut. 1794–1815 oli Düren Prantsusmaa valduses ja läks seejärel Preisimaa koosseisu. 20. sajandi alguses oli Düren üks Saksamaa rikkamaid linnu. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Düreni koduleht
Anna Sedokova

Anna Sedokova (ukraina keeles Анна Сєдокова; vene keeles Анна Седокова; sündinud 16. detsembril 1982 Kiievis) on vene päritolu Ukraina laulja. Aastatel 2002–2004 oli ta ansambli VIA Gra liige (väljaspool Venemaad ja Ukrainat on grupp tuntud kui Nu Virgos). 2006: My Heart 2007: The Best Girl 2008: Get used to it 2010: Cold Heart (con Dzhigan) 2010: Drama 2010: Jealousy 2011: Cosmos 2012: What have I done 2013: Между нами кайф 2014: Сердце в бинтах 2014: Дотронься 2015: Тише (Anna Sedokova & MONATIK) Tal on kolm last. Ta elab oma lastega Los Angeleses. Ta on olnud kaks korda abielus. Ксения Яснова. Через неделю после родов Анна Седокова поразила подписчиков откровенным селфи Bishop, Rachel (02.05.2017). "Stunning mum-of-three shows off incredible body just THREE WEEKS after giving birth". Daily Mirror. Vaadatud 21.08.2017. Ремизова, Мария (18.01.2010). "Седокова поселилась в Лос-Анджелесе". Komsomolskaja Pravda. Vaadatud 21.08.2017. Бондарчук, Ирина (04.04.2016). "Анна Седокова: "лос-Анджелес - Город Самых Спортивных и Красивых Людей"". Источник.НЕТ. Originaali arhiivikoopia seisuga 21.08.2017. Vaadatud 21.08.2017. Ametlik koduleht (vene keeles)
JP Cooper

John Paul Cooper (sündinud 2. november 1983), esinejanimega JP Cooper, on Suurbritannia laulja ja laulukirjutaja. Tema tuntuim laul "Perfect Strangers" sündis koostöös Jonas Bluega. Laul sertifitseeriti plaatinaks Suurbritannias. Tema järgnev soolosingel oli "September Song". Tal on plaadileping Island Recordsiga. Cooper sai tähelepanu Euroopas tänu briti DJ Jonas Bluega tehtud loole "Perfect Strangers" aastal 2016. Laul jõudis esikümnesse Suurbritannias, Iirimaal, Hollandis, Belgias, Portugalis, Rootsis, Norras ja Saksamaal. Ka Uus-Meremaal ja Austraalias tõusis singel ajaga esikümnesse. Septembris 2016 avaldas ta loo "September Song", mis hääletati 9. novembril 2016 BBC Raadio number 1 päevahitiks. Singlit saatis edu nii Suurbritannias kui ka Iirimaal. See jõudis esikümnesse 2017. aasta alguses. Enamikus riikides eelkäija singli edu ei kordunud.
Dhūl-Nūn al-Mişrī

Dhūl-Nūn Abū l-Fayḍ Thawbān sündinud Ibrāhīm al-Miṣrī (araabia: ذو النون المصري‎‎; 796 – 245/859 või 248/862 Gizas), samuti viidatud kui Dhūl-Nūn al-Miṣrī või Zūl-Nūn al-Miṣrī, oli Nuubia päritolu egiptuse sufimüstik, askeet ja ajaloolane. Väidetavalt esimesi, kes araabia maades uuris hieroglüüfe.
Ibn Waḩshīyah

Ibn Waḩshīyah Nabatealane (araabia: ابن وحشية النبطي‎‎), samuti ʾAbū Bakr ʾAḥmad bin ʿAlī (araabia: أبو بكر أحمد بن علي‎‎) (9/10 sajand) oli iraagi alkeemik, loodusteadlane, toksikoloog, egüptoloog, ajaloolane. Sündinud Kufa lähedal Qusaynis Iraagis. Ta oli esimesi ajaloolasi, kes oli väidetavalt võimeline vähemalt osaliselt dešifreerima, mis on kirjas muinas-egiptuse hieroglüüfides, kasutades ja suhestades kaasaegsete räägitud kopti keelt.