laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mikko Fritze

Mikko Fritze (sündinud 27. novembril 1963 Tamperes) on tõlk, tõlkija, õpetaja ja kultuuritegelane. Olnud Euroopa kultuuripealinna projekti ellu viinud sihtasutuse Tallinn 2011 juhatuse liige. Lõpetanud Otto-Hahn-Gymnasiumi Kölnis 1983 Õppinud Hamburgi ülikoolis germanistikat, bioloogiat ja pedagoogikat 1984–1990 Montreali ülikooli stipendiaat Kanadas 1987 Koolitus Goethe Instituudis Münchenis, Bremenis, Buenos Aireses 1983–1984 tsiviilteenistuses vanurite hooldaja 1985–1988 vanurite hooldaja Hamburgis 1985–1993 vabakutseline tõlkija ja tõlk 1986 abiline pagariäris Austinis Texase osariigis USAs 1988 Helsingi ülikooli mikrobioloogia instituudi assistent Olnud tõlk ja assistent Helsinki Festivalil, filmiajalehe Filmriss levijuht Hamburgis, saksa keele õpetaja Goethe Instituudis ja Hoechst AGs Buenos Aireses, publikusoojendaja telesaates «Bitte Lächeln», suurfirmade Nintendo, NCR ja Thyssen reklaamiürituste planeerija ja juhtija rahvusvahelistel messidel Saksamaal 1995–1998 saksa keele õpetaja ja saksa keele õpetajate täienduskoolituse korraldaja Goethe Instituudis Zagrebis Horvaatias 1998–2004 Goethe Instituudi juhataja Tallinnas 2004–2008 Goethe Instituudi juhataja Montevideos Uruguays 2008–2010 sihtasutuse Tallinn 2011 juhatuse liige 2010– Goethe Instituudi juhataja Helsingis Ta mängis Elmo Nüganeni filmis "Nimed marmortahvlil" Saksa ohvitseri. 2004 – Maarjamaa Risti V klassi teenetemärk Eesti-Saksa kultuurisuhete edendamise eest 2010 – Välisministeeriumi kultuuripreemia Abikaasa argentiinlanna Fernanda, kaks tütart ja poeg (kõik lapsed on sündinud Eestis). Mirko Ojakivi. Fritze asub tööle Soomes ja hoiab kultuuripealinna tegudel silma peal. Eesti Päevaleht. 12. aprill 2010
Tuumarelvastus

Tuumarelvastus (varem aatomirelvastus) on tuumarelvad koos nende kohaletoimetamise vahenditega.
Aatomisuurtükk

Aatomisuurtükivägi on väeliik sõjaväes, mis on relvastatud eriliste tuumalaenguga mürskude (taktikaliste tuumarelvade alamliik) tulistamiseks kohandatud raskesuurtükkidega.
Isabelle Adjani

Isabelle Yasmina Adjani [izab'ell adžan'ii] (sündinud 27. juunil 1955 Gennevilliers's Hauts-de-Seine'i departemangus) on prantsuse teatri- ja filminäitleja, filmiprodutsent ja laulja. Filminäitlejana mängib ta sageli hapraid, salapäraseid, segaduses, nõrgamõistuslikke või psühholoogiliselt ebastabiilseid naisi. Ta sündis kabiili päritolu isa ja saksa päritolu ema perekonnas. Ta alustas filmikarjääri 14-aastaselt 1970. Aastal 1972 mängis ta Robert Hosseini trupis Federico García Lorca näidendis "Bernarda Alba maja". Hossein soovitas teda Comédie-Française'i Molière'i lavastusse näidendis "Naiste kool" (1972) Agnèsi ossa. Mõlemad osatäitmised olid väljapaistvad; Adjanist sai Comédie-Française'i noorim näitleja. Ta mängis Hosseini trupis ka peaosa Jean Giraudoux' näidendis "Ondine". Adjani sai filminäitlejana kuulsaks peaosaga François Truffaut' filmis "L'Histoire d'Adèle H. (1975), mille eest ta sai mitu filmiauhinda ja Oscari nominatsiooni. Tema tuntumate filmide hulka kuuluvad veel Andrzej Żuławski "Possession", "Surmav suvi" (L’été meurtrier), "Camille Claudel" (ta oli ka selle produtsent) ja "Kuninganna Margot". Isabelle Adjani on saanud viis Prantsuse Kunstide Akadeemia auhinda Césari. Auhinnad sai ta filmide "Possession" (1981), "Surmav suvi" (1983), "Camille Claudel" (1988) ja "Kuninganna Margot" (1994) ja "La journée de la jupe" (2009) eest. Osatäitmise eest filmis "L'Histoire d'Adèle H." (1975) sai ta mitu filmiauhinda ja Oscari nominatsiooni. Oscari nominatsiooni sai ta ka peaosa eest filmis "Camille Claudel". 1981. aastal sai ta Cannesi filmifestivali parima naisosatäitja auhinna osatäitmise eest filmides "Possession" ja "Quartet". Adjani on astunud välja rassismi vastu. "Le Petit Bougnat" (režissöör Bernard Toublanc-Michel; 1970) "La Gifle (režissöör Claude Pinoteau; 1974) "L'Histoire d'Adèle H." (režissöör François Truffaut; 1975) "The Tenant" (režissöör Roman Polanski; 1976) "Barocco" (režissöör André Téchiné; 1976) "Nosferatu – Phantom der Nacht" (režissöör Werner Herzog; 1978) "Les Sœurs Brontë" (režissöör André Téchiné; 1979) "Possession" (režissöör Andrzej Żuławski; 1981) "Quartet (režissöör James Ivory; 1981) "Surmav suvi" (L’été meurtrier; režissöör Jean Becker; 1983) Mortelle Randonnée (režissöör Claude Miller; 1983) "Subway" (režissöör Luc Besson; 1985) "Camille Claudel" (režissöör Bruno Nuytten; 1988) "Kuninganna Margot" ("La Reine Margot"; režissöör Patrice Chéreau; 1994) "Diabolique" (režissöör Jeremiah S. Chechik; 1996) "Paparazzi" (režissöör Alain Berbérian; 1998) "La Repentie" (režissöör Laetitia Masson; 2002) "Adolphe" (režissöör Benoît Jacquot; 2002) "Bon voyage" (režissöör Jean-Paul Rappeneau; 2003) "La journée de la jupe" (režissöör Jean-Paul Lilienfeld; 2009) Koduleht Isabelle Adjani andmekogus IMDb (inglise) Tutvustus (saksa keeles)
Tuumatooraine

Tuumatooraine ehk aatomitooraine on briideris tuumkütuse laiendatud taastootmiseks kasutatav uraani või tooriumi isotoop (uraan-238, toorium-232).
Aatomrefraktsioon

Aatomrefraktsioon on molekulrefraktsiooni komponent, mis vastab molekuli ühele aatomile.
Aatomruumala

Aatomruumala on keemilise elemendi ühe kilogrammaatomi ruumala.
Aasnööbik

Aasnööbik (Marasmius oreades) on nööbikuliste sugukonda nööbiku perekonda kuuluv seeneliik. Aasnööbik on suurepärane söögiseen. Eestis väga sage. Kasvab sageli haljasaladel ja aedades. Moodustab seeneringe. Aasnööbiku kasvav seeneniidistik eritab sinihapet, mis hävitab seeneringi välisservas olevat taimestikku. Viljakehad on väga väikesed, kaaluvad umbes 1 g. kübara läbimõõt on 2–5 (8) cm; noortel seentel poolkerakujuline, hiljem kumer, küpsetel seentel lame, nüri kühmukesega keskel. Vanad kuivanud eksemplarid võivad võtta kausja kuju. Kübara servad on poolläbipaistvad. Index Fungorum Loetud 31.1.2010 Gerrit J. Keizer. Seente entsüklopeedia. Tallinn: Sinisukk, 2006, lk 21 Aasnööbik andmebaasis eElurikkus
Aatomsoojus

Aatomsoojus on soojushulk, mis kulub ühe kilogrammaatomi aine temperatuuri tõstmiseks ühe kraadi võrra.
Abadla

Abadla on asula Alžeerias Bechari provintsis, Abadla ringkonna ja Abadla valla keskus. Ta asub riigi lääneosas Sahara kõrbes Maroko piiri lähedal umbes 1000 km Alžiirist edelas ning 90 km kaugusel Becharist. Geograafilised koordinaadid on 31°01′ N, 2°44′ W.
Õgijalased

Õgijalased (Laniidae) on lindude sugukond värvuliste seltsist. Sugukonda kuulub 3 perekonda (õgija, harakõgija, Eurocephalus) 31 liigiga.
Araukaarialised

Araukaarialised (Araucariaceae) on igihaljaste okaspuude sugukond okaspuulaadsete seltsist. Araukaarialiste sugukonda kuulub kolm perekonda 41 liigiga. Araukaarialised kasvavad valdavalt lõunapoolkeral, nende levila ulatub Austraaliast ja Kagu-Aasia saartest üle Vaikse ookeani Lõuna-Ameerikasse. Põhjapoolkeral leidub neid vaid Malaisias ja Filipiinidel. Kunagi olid araukaarialised levinud ka põhjapoolkeral, kuid suurem osa liikidest suri välja Kriidi ajastu lõpul. Leitud fossiilide põhjal eristatakse fossiilseid perekondi Araucarioxylon, Brachyphyllum ja Protodammara. Sugukonda kuuluvad kõrgekasvulised jämeda tüvega puud, millel on kitsad või nõeljad okkad. Paljudel neist on väärtuslik puit. Puudelt kogutakse ka vaiku ja söödavaid seemneid. araukaaria (Araucaria), perekonda kuulub 19 liiki kauripuu (Agathis), perekonda kuulub 21 liiki volleemia (Wollemia), perekonda kuulub üks liik
Punapea-õgija

Punapea-õgija (Lanius senator) on lind õgijalaste sugukonnast õgija perekonnast. Punapea-õgija on Eestis eksikülaline. Punapea-õgija andmebaasis eElurikkus Punapea-õgija Eesti Ornitoloogiaühingu kodulehel
Nikolai Steinmann

Nikolai Steinmann VR I/3 (28. detsember 1894 Vaivara vald, Virumaa – ) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1920) Nikolai Steinmann teenis Vene armee eesti rahvusväeosades 1. eesti jalaväepolgus ja Eesti Vabadussõjas 4. Jalaväepolgus, 1. diviisi tagavarapataljoni, 2. roodu ülemana, 4. jalaväepolgu Tallinna tagavararoodus, Ülendati 11. veebruaril 1920 Sõjavägede Ülemjuhataja kindralstaabi kindralmajor Laidoneri käsuga Vabariigi Sõjavägedele nr. 379 kaptenist alampolkovikuks. Eesti Vabaduse Risti II liigi 3. järgu kavaler. 1925. aastast teenis 5. Jalaväerügemendis, 1927. aastal arvati reservi. Hinnatud kui Kaitseliidu Kotkaristi (mõõkadega) teenetemärgi III klassi kavaler (sõjaliste teenete eest). Ohvitseride andmekogu. Nikolai Steinmann Ohvitseride andmekogu. Nikolai Steinmann Nikolai Steinmann (1894 - d.), www.geni.com [1]
Villem Väeden

Villem Väeden VR I/3 (ka Wilhelm Wäeden; 27. august 1886 Vormsi saar, Läänemaa — 24. aprill 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kapten). Villem Väeden teenis alamleitnandina, 1. eesti jalaväepolgus, oli Kaitseliidu Lääne Maleva pealik Vabadussõja ajal, 11.08.1919 Piirikontrolli ülem ja Kaitseliidu Lääne Maleva pealik 1925. aastast, pärast 1924. aastal taasloomist kuni 1930. aastani. Vabadusristi I liigi 3. järk, 14.12.1920 Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1929 Kaitseliidu Valgeristi III klass, 1930 Ohvitseride andmekogu Вяден Виллем Карлович, http://russianestonia.eu/ Kaitseliidu Lääne malev mälestab oma pealikke, Lääne Elu, nr. 127, 2 november 2013
Mustlauk-õgija

Mustlauk-õgija (Lanius minor) on lind õgijalaste sugukonnast õgija perekonnast. Mustlauk-õgija andmebaasis eElurikkus Mustlauk-õgija Eesti Ornitoloogiaühingu kodulehel
Abaginski

Arhip Georgijevitš Abaginski (õieti Kudrin; luuletajanimi Abaginski; vene Архип Георгиевич Абагинский (Кудрин); jakuudi Архыып Георгиевич Кудрин-Абаҕыыныскай, luuletajanimi Абаҕыыныскай; 20. jaanuar (7. jaanuar) 1907 Abaga küla, praegune Oljokminski uluss – 22. september 1960 Jakutsk) oli jakuudi luuletaja.
Jakuudi kirjandus

Jakuudi kirjandus on jakuudi keeles kirjutatud ilukirjandus. Abaginski (Arhip Kudrin) Amma Atštšõgõia Semjon Danilov Sofron Danilov Elljai Erilik Eristin Gavril Kolessov Aleksei Kulakovski Nikolai Luginov Nikolai Neustrojev Platon Oiunski Suorun Omolloon (Dmitri Sivtsev) Alampa (Anempodist Sofronov) Savva Tarassov Künnük Uurastõõrap (Vladimir Novikov) Afanassi Uvarovski Vassili Harõshal (Vassili Vassiljev) Sahha rahvakirjanik Platon Oiunski nimeline Jakuudi Riiklik Kirjandusmuuseum (sisaldab paljude jakuudi kirjanike lühibiograafiaid)
Heino Rebane (kaitseväelane)

Heino Rebane on Eesti kaitseliitlane ja kaitseväelane. Viimane auaste Eesti kaitseväes oli kapten ning teenistuskoht Kaitseliidu Lääne maleva staabiülem. Alates 1. jaanuarist 2010 on pensionil, jätkates teenistust reservis (reservohvitserina). On Kaitseliidu Lääne maleva tegevliige.
Hüljatud (film 1995)

"Hüljatud" (prantsuse "Les Misérables") on 1995. aasta Prantsusmaa film. Filmi lavastas Claude Lelouch, peaosades mängivad Jean-Paul Belmondo, Michel Boujenah ja Alessandra Martines. 1996. aastal võitis film parima võõrkeelse filmi Kuldgloobuse.
Urmia järv

Urmia järv (pärsia keeles دریاچه ارومیه, Daryācheh-ye Orūmīyeh, aserbaidžaani keeles Urmiya gölü, kurdi keeles Gola Urmiyê, armeenia keeles Ուրմիա լիճ) on äravooluta soolajärv Iraani loodeosas Ida- ja Lääne-Aserbaidžaani provintside vahel kõrgusel 1275 m. Järv kannab Lääne-Aserbaidžaani provintsi keskuse Urmia nime. Urmia ei asu järve kaldal, vaid sellest üle 10 km eemal. Järve kaldal ei olegi ühtki asulat. Urmia järv ise on Lääne- ja Ida-Aserbaidžaani piiril. Järve suurim pikkus on umbes 140 km, laius umbes 55 km. Keskmine sügavus on 5 m, suurim sügavus kuni 16 m. Järve pindala on umbes 4868 km². Järves on 102 saart. Suuruselt teisele saarele Kaboudile on maetud Tšingis-khaani pojapoeg Hulagu-khaan, kes rüüstas Bagdadi. Vee soolsus on suur: 150–230‰. Kalu järves pole, esinevad väikesed vähilaadsed. Järv on laevatatav. Rändlinnud (pelikanid, flamingod jt) kasutavad Urmia järve saari peatuseks. Aastal 1926 nimetati järv šahh Reẕā Pahlavī auks ümber Reẕā’īyeh' järveks. 1970. aastatel järve nimi taastati. Lääne- ja Ida-Aserbaidžaani pealinnade Urmia ja Tabrizi vaheline sirgjoon kaardil kulgeb üle Urmia järve. Enne läks maantee nende linnade vahel järvest põhja poolt ringi. 1970. aastatel esitati projekt ehitada üle järve sild. Pärast Iraani revolutsiooni 1979 sellest projektist loobuti, ehkki osaliselt oli maantee juba valmis. 21. sajandi alguses hakati projekti lõpetama ja 2008. aasta novembris avati maantee üle järve koos 1,5 km pikkuse sillaga. Kuid järve soolane keskkond on pannud silla terase juba tugevalt roostetama, hoolimata korrosioonitõrjemeetmetest. Järve peamised katioonid on naatrium Na+, kaalium K+, kaltsium Ca2+, liitium Li+ ja magneesium Mg2+. Järve peamised anioonid on kloor Cl-, sulfaat SO42- ja vesinikkarbonaat HCO3-. Naatriumi- ja klooriioonide kontsentratsioon on Urmia järves umbes 4 korda suurem kui merevees. Järv jaguneb põhja- ja lõunaosaks. Neid eraldab 1500 meetri laiune väin, mille kaudu veevahetust eriti ei toimu. Naatriumiioonide sisaldus on lõunaosas suurem; seda põhjustavad lõunaosa väiksem sügavus ja suurem aurumine. Aurumise ja vee suurenenud kasutamise tõttu põllumajanduse jaoks järve valglas on viimastel aastatel järve veetase langenud. Osa endisest järvepõhjast on üldse kuivale jäänud ja järve soolsus on suurenenud üle 300 g/l. Iraani Riiklik Statistikaportaal
Aleksei Tõranov

Aleksei Vassiljevitš Tõranov (vene Алексей Васильевич Тыранов; 1810 Bežetsk – 3. august 1859) oli vene maalikunstnik, portretist. Ivan Aivazovski portree (1841) Pjotr Pletnjovi portree (1836)
Abanti järv

Abanti järv (türgi Abant Gölü) on järv Türgis. Asub Bolu provintsis Bolu linna lähedal 1328 m kõrgusel. Pindala on 1,28 km², sügavus kuni 18 meetrit. Järv on tekkinud maalihke tulemusel ja toitub järve põhjas olevatest allikatest. Äravool puudub. Järves elab meriforelli endeemne alamliik Salmo trutta abanticus. Abanti järv asub looduspargis. http://www.abant.info/abant-lake.html
Kuldristik

Kuldristik (Trifolium aureum) on rohttaim liblikõieliste sugukonnast ristiku perekonnast. Kuldristik on ühe- või kaheaastane taim. Taime varred on püstised, kaetud lidus karvadega. Kõrgus 10–40 cm. Õisikud õitseajal kollased, hiljem pruunikaskollased. Kuldristik kasvab niitudel, põldudel ja teeservadel. Õitseb juunist augustini. Levinud peaaegu kogu Euroopas. Eestis kasvab hajusalt. Kuldristik andmebaasis eElurikkus
Väike oblikas

Väike oblikas (Rumex acetosella) on taimeliik tatraliste sugukonnast oblika perekonnast. Väike oblikas andmebaasis eElurikkus
Roosa ristik

Roosa ristik (Trifolium hybridum) ehk Rootsi ristik on mitmeaastane ühekojaline rohttaim liblikõieliste sugukonnast ristiku perekonnast. Taime kõrgus 20–70 cm. Vars püstine, õied roosad. Roosa ristik kasvab teeservadel, põldudel ja niitudel. Õitseb maist oktoobrini. Eestis kasvab hajusalt. Roosa ristik andmebaasis eElurikkus
Ahtalehine oblikas

Ahtalehine oblikas (Rumex tenuifolius) on taimeliik tatraliste sugukonnast oblika perekonnast.
Tömbilehine oblikas

Tömbilehine oblikas (Rumex obtusifolius) on taimeliik tatraliste sugukonnast oblika perekonnast. Tömbilehine oblikas andmebaasis eElurikkus
Vesioblikas

Vesioblikas (Rumex aquaticus) on taimeliik tatraliste sugukonnast oblika perekonnast. Vesioblikas andmebaasis eElurikkus
Merioblikas

Merioblikas (Rumex maritimus) on taimeliik tatraliste sugukonnast oblika perekonnast. Merioblikas andmebaasis eElurikkus
Kärnoblikas

Kärnoblikas (Rumex crispus) on taimeliik tatraliste sugukonnast oblika perekonnast. Kärnoblikal on õisi palju, need moodustavad varre ladvas kitsa, tiheda, väljast punaka pöörisja õisiku. Sisemised õiekatte hõlmad on tumedama mõhnaga, ümarsüdajad, terveservalised või alusel veidi hambulised. Õitseb juunist augustini. Alumised lehed on suured, kuni 20 cm pikad, kitsassüstjad, servast tugevalt kurrulised, kiilja või veidi südaja alusega. Ülemised varrelehed on märksa väiksemad. Vars on enamasti lihtne, alusel mõned oksad, 40-120 cm kõrge. J. Tammeorg, O. Kook, G. Vilbaste (1973). Eestin NSV ravimtaimed. Tallinn: Valgus. Lk 154.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Kärnoblikas andmebaasis eElurikkus
Q Raadio

Q Raadio oli aastatel 1993–1995 Tartus tegutsenud eestikeelne raadiojaam. Q Raadio peatoimetajad olid Krista Aru ja Jaan Murumets, direktor Hannes Astok. Uudiseid tegid Olaf Suuder ja Tiina Joosu, igaõhtusi poliitilisi kommentaare Andrei Hvostov. Džässiprogrammi tõi eetrisse Andres Hion. Teiste hulgas töötasid Q Raadios veel Priit Kuusk, Heidit Kaio, Ingvar Bärenklau, Daniel Vaarik, Martin Pau, Ago Pärtelpoeg, Villu Arak, Inga Lill, Kaupo Torim, Ants Johanson, Toomas Lunge ning hilisem Elmari raadio juht Andres Panksepp. Libauudistega esines algul Tartu Raadiost üle tulnud Erkki Kõlu, pärast Kõlu lahkumist võttis 1994. aasta oktoobris selle töö üle Gaute Kivistik alias Rohke Debelakk. Kuna Q Raadio oli esimene FM-sagedusel raadiojaam Lõuna-Eestis, polnud paljudel veel selle kuulamiseks sobivat vastuvõtjat. Q Raadio kasutas sagedust 101,2 MHz, mida hiljem tarvitasid Tartu Kuku ja Tartumaa Raadio / Sun FM. Q-Raadio tegutses aadressil Õpetaja 9a, kus kuni 2016. aasta lõpuni töötas mitu raadiojaama. Jaama omanik oli AS Oirt, mis hiljem majandas raadiojaamu Elmar, Tartu Kuku, Tartu Uno ja Tartu Eva. 1995. aastal sai Q-Raadiost Tartu Kuku. Eesti raadiojaamade loend "Eesti rahva muuseumi direktorit Krista Aru kummitab Jaan Tõnissoni vaim". Pärnu Postimees. 28.01.2006. Originaali arhiivikoopia seisuga 19.04.2021. "Andres Hion". LinkedIn (inglise).[alaline kõdulink] Martin Pau (8. aprill 2004). "Raadio Elmari juht on lustialdis seltskonnalõvi". Tartu Postimees. Riina Mägi (08.04.2008). "Juubelipreemia sai kätte antud". Vooremaa. "Gautest ei ole Debelakki saanud". Naiste Maailm. 06.10.2010.[alaline kõdulink] Urve Vilk (08.04.2008). "Libauudiste vorpija Gaute Kivistik". Äripäev. "Kultuuriministeerium eelistas Russkoje Radiot kohalikule Tartu Jaamale". Tartu Ekspress. 28.01.2010. Originaali arhiivikoopia seisuga 5.03.2016. Martin Pau. "Raadio Elmari juht on lustialdis seltskonnalõvi". Tartu Postimees, 8. aprill 2004
Hobuoblikas

Hobuoblikas (Rumex confertus) on tatraliste (Polygonaceae) sugukonna, oblika (Rumex) perekonda kuuluv mitmeaastane taim. Kuni 120 cm pikkusega taim, lehed vahelduvad, alumised lehed suured, südajad. Lehe alumise pinna leherootsud on kaetud karedate karvakestega. Õisik pikk, kitsas, õied kollakasrohelised, väikesed ja rohekad. Juur lühike, väheharunenud aga jäme. Hobuoblikas õitseb mais-juunis, viljad valmistuvad aga juunis-juulis. Vili on pruunikas värvuga pähklike. Leidub Euraasias, peamiselt parasniiskes ja niiskes mullas. Kasvab niitudel, parkides, teeäärtel, raudteedel. Kohati hoogsalt laieneva levikuga. Juurtes ja juurestikutes on leitavad järgmised keemilised ained: K-vitamiin, alkaloidid, eetriline õli, saponiin, fenool, katehhiin, parkained, glükoos, fruktoos, sahharoos, fenoolkarboksüülhape ja teised orgaanilised happed. Viljades on orgaanilisi happeid, C- ja K- vitamiini, karotiini, antratseene, katehhiine, eeterlikku õli, flavonoide, antrakinoone ja aromaatseid ühendeid. Ravimina saab meditsiinis kasutada juurikat koos juurtega ja vilju. Juurikate ja juurte kogumine toimub augustis-septembris. Juurikaid pestakse külma veega puhtaks ja lõigatakse tükkideks, kui juurikas on liiga suur. Seejärel närvutatakse õhu käes ja kuivatatakse päikese käes või kuivatise abil, kuni see muutub hapraks. Vilju korjatakse käsitsi ning kuivatatakse õhu käes. Säilivusaeg on 3 aastat. Suure parkainete sisalduse tõttu kasutatakse juuri kõhulahtisuse, ka nakkusliku, raviks. Väikestes kogustes (0,25 g) on kootav ja kõhulahtisust raviv toime, aga suured kogused (0,5 g) toimivad lahtistina, mistõttu neid tarvitatakse jäme- ja peensoolepõletikust tingitud hemorröa, kõhukinnisuse ja pärakulõhede korral. Juuretõmmist võetakse kui nõrgatoimelist sapieritit koletsüstiidi ja hepakoletsüstiidi puhul. Tõmmis hävitab düsenteeriapisikuid, omab nugilistevastast ja verejooksu peatavat toimet. Hobuoblikas on efektiivne nahahaiguste ja põletushaavade ravimisel. Hobuoblika juuretõmmist tarvitatakse välispidiselt ekseemi raviks. Furunkulite, haavandite ja mädaste haavade raviks kasutatakse värskeid lehti. Hobuoblikas andmebaasis eElurikkus Liigi kirjeldus ja pilt andmebaasis 'Herba' Värva, Mall (2010). Meie ravimtaimed. Elmatar. Лозина-Лозинская, А. С. (1936). Флора СССР. Издательство Академии Наук СССР. "Rumex confertus Willd. - hobuoblikas". 07.05.2023. Britton, Jade (2013). Ravimine taimedega. Varrak. Raal, Ain (2010). Maailma ravimtaimede entsüklopeedia. Eesti Entsüklopeediakirjastus AS. https://elurikkus.ee/en https://herba.folklore.ee
Jõgioblikas

Jõgioblikas (Rumex hydrolapathum) on taimeliik tatraliste sugukonnast oblika perekonnast. Jõgioblikas andmebaasis eElurikkus
Soome oblikas

Soome oblikas (Rumex pseudonatronatus) on taimeliik tatraliste sugukonnast oblika perekonnast. Soome oblikas andmebaasis eElurikkus
Koduoblikas

Koduoblikas (Rumex longifolius) on taimeliik tatraliste sugukonnast oblika perekonnast. Koduoblikas andmebaasis eElurikkus
Diego Milito

Diego Alberto Milito (sündinud 12. juunil 1979 Bernalis) on endine Argentina jalgpallur (ründaja). Klubikarjääri jooksul mängis ta Argentina klubis Racing Club, Hispaania kõrgliiga klubis Real Zaragoza ning Itaalia kõrgliiga klubides Milano Internazionale ja Genoa. Hooajal 2009–10 tuli ta Internazionalega Itaalia meistriks ning ta valiti liiga hooaja parimaks mängijaks. Argentina jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2003–2011. Diego Milito on 183 cm pikk ja kaalub 78 kg.
Kommunistliku partei manifest

"Kommunistliku partei manifest" on Karl Marxi ja Friedrich Engelsi teos, mis ilmus esimest korda 21. veebruaril 1848 Londonis saksa keeles. Manifest valmis 1847 Kommunistide Liidu II kongressi ülesandel Kommunistide Liidu programmina, mis andis tegevusjuhised kapitalismi kukutamiseks ning klassideta ühiskonna loomiseks. Manifest on tegevusjuhis kommunistidele ja sotsialistidele, kuidas muuta riik ideaalühiskonnaks – kommunismiks, milles puuduvad nii klassid kui riik. Manifesti on kommunistlikes parteides läbi aegade erinevalt ja tihtipeale vaid omakasu silmas pidades tõlgitsetud (Nõukogude Liidu Kommunistlik Partei). Manifestis on kirjeldatud meetmeid, mida ka praegused demokraatlikud riigid kasutavad, näiteks progressiivne tulumaks laste tööjõu kasutamise lõpetamine tasuta haridus riiklikes koolides keskpanga süsteem laenude juhtimiseks I peatükis "Kodanlased ja proletaarlased" põhjendatakse ühiskondlik-majanduslike formatsioonide vahetumise seaduspärasust, kapitalismi vastuolude teravnemist ning kapitalistliku ühiskonna kadumist. Lähtudes seisukohast, et ühiskonna ajalugu pärast ürgkogukondlikku korda on klassivõitluse ajalugu, selgitatakse, et proletariaat on revolutsiooniline klass. II peatükis "Proletaarlased ja kommunistid" selgitatakse, et kommunistide lähim eesmärk on proletariaadi kujundamine klassiks, kodanluse võimu kukutamine ja poliitilise võimu siirdumine laiemale grupile inimestele ehk rahvale. Selles peatükis on ka proletariaadi diktatuuri idee, kavandatakse majanduslikke abinõusid, mida proletariaat peab pärast võimuletulekut rakendama, ning selgitatakse suhtumist perekonda, omandisse ja isamaasse. III peatükis "Sotsialistlik ja kommunistlik kirjandus" käsitletakse ideoloogilist võitlust, kritiseeritakse sotsialistlikena esinevaid kodanlikke ja väikekodanlikke voole ning määratakse kindlaks suhtumine utopistlikku sotsialismi, väikekodanlikku sotsialismi ja muudesse ideoloogiliselt lähedal seisvatesse poliitilistesse rühmitustesse. IV peatükis "Kommunistide suhtumine opositsioonilistesse parteidesse" esitatakse teiste parteide suhtes rakendatava taktika põhimõtted. Programm lõpeb hüüdlausega "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!". Eesti keeles avaldati "Kommunistliku partei manifest" esimest korda 1917 Hans Pöögelmanni tõlkes. Kogu senise ühiskonna ajalugu on olnud klassivõitluste ajalugu. Rõhuja ja rõhutu on olnud vastamisi, katkematult kord varjatult, kord avalikult võidelnud; võitlus on lõppenud kogu ühiskonna revolutsioonilise ümberkorraldamisega või võitlevate klasside ühise hävimisega. Varem on ühiskond peaaegu kõikjal liigendunud mitmekesisteks seisusteks. Moodsas kodanlikus ühiskonnas on klassivastandused lihtsustunud: ühiskond lõheneb üha enam kaheks suureks, teineteisega leppimatus vastasseisus olevaks klassiks: kodanluseks ja proletariaadiks. Kommunism Marksism Sotsialism Karl Marx Friedrich Engels Originaaltekst saksa keeles Eestikeelne tõlge