laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Uusrikas

Uusrikas (prantsuse nouveau riche, inglise new rich või new money) on klassiühiskonna väljend suhteliselt lühikese ajaga rikastunud inimese või perekonna kohta. Halvustavalt nimetatakse neid ka tõusikuteks. Väljend iseloomustab sageli 19. sajandi ja 20. sajandi alguspoole rikkama kodanluse klassivõitlust. Tööstuslikust pöördest ja linnastumisest tingituna kerkis kuninglike ja keiserlike õukondade kõrvale jõukam kodanikkond, kelle sissetulek pärines valdavalt ressursijaotusest. Sage oli ka äriga heaolu saavutanud meeste abiellumine nii-öelda maatüdrukutega või töölisperedest pärit naistega, kellest sai seejärel linnadaamid. Uusrikaste vastand on vanarikkad (prantsuse vieux riche, inglise old money), kes on põlised kõrg- või aadliklassi aristokraadid, kes suutsid säilitada oma varanduse väärtuse ja pärandasid selle suguvõsa järgmistele põlvkondadele. Uusrikkus kandus 19. sajandil pöördeliselt üle tööstuslikult tärkava Uue Maailma. Euroopasse levisid legendid Ameerika Ühendriikidest kui unistustemaast (inglise dreamland). See andis veelgi enam hoogu juurde Atlandi ookeani ületavale massiemigratsioonile. Nii uue kui ka vana rikkuse sadam ja sõlmjaam oli eksklusiivne Keisriosariigina tuntud New Yorgi osariik. Tõenäoliselt kõige tuntum uusrikas oli ameeriklannast seltskonnadaam Margaret Brown (neiupõlvenimega Tobin; 1867–1932), kes pääses eluga Titanicu laevahukust. Tema eluloost valmis 1964. aastal muusikalfilm "Uppumatu Molly Brown" ("The Unsinkable Molly Brown"), mis põhineb samanimelisel Broadway muusikalil, mida esitati neli aastat varem. Eluajal kutsuti teda hüüdnimega Maggie, postuumselt Molly. Ta pärines Metsiku Lääne vaesest iiri immigrantide perekonnast. Kaevandusärimehe J. J. Browniga abielludes sai ta aga kiiresti rikkaks ja ühiskonnas mõjukaks. Pärast abielulahutust 1909. aastal reisis ta Euroopasse ja Egiptusse, paistis silma naisaktivisti ja filantroobina ning ühiskondlikult kasuliku tööga, hilisemas eas ka näitlemisega. 1914. aastal kandideeris ta teist korda edutult USA Senatisse. Esimese maailmasõja ajal juhatas ta Prantsusmaal ühingut American Committee for Devastated France, mis aitas taastada rindejoonetaguseid alasid ning hoolitses haavata saanud prantsuse ja ameerika sõdurite eest. Heategevuse eest sai ta kohalikult valitsuselt Auleegioni ordeni teenetemärgi. Ta suri ülemaailmse majanduskriisi ajal 65-aastaselt ainult naistele mõeldud Manhattani Barbizoni hotellis, kus oli aastaid elanud. Nii tema lapsepõlvekodus Hannibalis kui ka Denveri linnas on talle pühendatud majamuuseum. Pärast NSV Liidu langemist kerkisid Venemaal esile nii rikkad kui ka oligarhid, keda kutsutakse uusvenelasteks. Enamik neist sai rikkaks kiiresti, tihti kahtlastel asjaoludel, ja nad kulutavad raha pigem demonstratiivselt.[viide?] Kodanlus Prominentsus McMansion Filister Snoob EKI Eesti keele seletav sõnaraamat. "uusrikas". EKI Õigekeelsussõnaraamat. "vanarikas". The State Historical Society of Missouri. "Margaret "Molly" Tobin Brown". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. jaanuar 2017.
Vanarikas

Vanarikas (prantsuse keeles vieux riche, inglise keeles old money) oli klassiühiskonna väljend põliste kõrg- või aadliklassi aristokraatide kohta, kes suutsid säilitada enda varanduse väärtust ja pärandada seda järgmistele põlvkondadele sugulussidemete kaudu. Sõna antonüüm ehk vastand on uusrikas (prantsuse keeles nouveau riche, inglise keeles new rich või new money), kes olid suhteliselt lühikese ajaga rikastunud inimesed või perekonnad; teisisõnu öelduna tõusikud. Aristokraatia Elitarism EKI Õigekeelsussõnaraamat. "vanarikas". EKI Eesti keele seletav sõnaraamat. "uusrikas".
Ojcowski rahvuspark

Ojcowski rahvuspark on rahvuspark Lõuna-Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas. Asub Krakówist 16 km põhja pool. Rahvuspark asutati 1956. aastal. Hõlmab 21,46 km². Ojcówi loss Maczuga Herkulesa Prądniki jõgi oru http://www.ojcowskiparknarodowy.pl/ Koduleht
Słowiński rahvuspark

Słowiński rahvuspark on rahvuspark Põhja-Poolas Pomorze vojevoodkonnas. Asub Läänemere ääres, Łeba ja Rowy vahel. Rahvuspark asutati 1967. aastal Hõlmab 327,44 km². Słowiński rahvuspargi liivaluiteid Kaarluide Mülgas http://slowinskipn.pl/en/ Koduleht
Vladimir Berens

Vladimir Berens (sünninimi Vladimir Kirillovitš Samsonov; kasutanud ka nime Vladimir von Berens; 15. veebruar 1947 Tallinn – 22. september 2006 Hellenurme) oli Eesti õigeusu vaimulik, ajaloolane ja genealoog. Vladimir Berens õppis alates 1966. aastast Pihkva Pedagoogilises Instituudis ajalugu, aastatel 1970–1972 Leningradi Vaimulikus Akadeemias ja hiljem Moskva Vaimulikus Akadeemias, mille lõpetas eksternina 1978. aastal. Ta alustas teenistust õigeusu kirikus 1966. aastal Pihkvas ning jätkas 1972. aastal Leningradis. Aastatel 1972–1976 teenis ta köstri ja lugejana Tallinnas, Rakveres ja Lauras. Pühitseti preestriks 1976. aastal. Teenis aastatel 1976–1991 Eesti ja Läti aladel, mis olid tollal Vene NFSV ja on tänapäevalgi Venemaa kontrolli all. 1983. aastal oli ta preester Haapsalus. Alates 1991. aastast teenis ta mitmel pool Eestis koguduste preestrina. Berens on koostanud uurimuse Eesti õigeusu koguduste ajaloost, mis on senini oluline Eesti õigeusu kiriku ajaloo allikas. Oluline osa tema uurimuses on ka August Kaljukose uurimusel õigeusu kiriku vaimulikest. "Историко-статистическое описание церквей и приходов Северо-Западных епархий. Часть 2, Эстонская епархия". Tallinn 1974. Käsikiri TLÜAR Baltica kogus, Msc K1-593/I, II Vladimir von Berens EAÕK vaimulike andmekogus Памяти отца Владимира фон Беренса
Kuressaare merepäevad

Kuressaare merepäevad on 1996. aastast Kuressaares igal aastal toimuv merekultuuri populariseeriv üritus. Merepäevade raames toimub käsitöölaat, avatud on messiala, Arensburgi veinitelk, töötoad, tutvustatakse rahvakultuuri. Merepäevi korraldab Kuressaare Kultuurivara. Merepäevad kestavad mitu päeva, näiteks 2017. aasta Kuressaare merepäevad toimusid 10.–12. augustil. http://www.merepaevad.ee/ (vaadatud 13.02.2017) Kuressaare merepäevade koduleht
ALMAVÜ spordivahendite katsetehas Vihur

ALMAVÜ Eksperimentaalne Tootmiskombinaat "Vihur" oli ALMAVÜ ENSV Keskkomitee Presiidiumi otsusega nr 10 (26. oktoobrist 1973) 2. jaanuaril 1974 tegevust alustanud ettevõte. See loodi ALMAVÜ Tallinna Linna Mere Rajooni TSK "Sport" töökoja, ALMAVÜ Tallinna Linna TSK "Võit" töökoja ja ALMAVÜ Harju Rajooni TSK "Sõprus" töökoja baasil. Tootmiskombinaat allus tegevuses vahetult ALMAVÜ ENSV Keskkomiteele. "Vihur" tegeles sportautode, mootorrataste ja teiste tehnikaspordivahendite tootmise, ümberehituse ja remondiga, dispetšerside aparaatide, rinnamärkide, medalite, vimplite ja spordimütside valmistamisega. 1. veebruarist 1981 reorganiseeriti tootmiskombinaat "Vihur" Spordivahendite Katsetehaseks "Vihur". See põhines Eesti NSV Ministrite Nõukogu 31. detsembrist 1980 pärineval määrusel nr 781 ja Eesti NSV ALMAVÜ Keskkomitee esimehe käskkirjal jaanuarist 1981 numbriga 23. ENSV ALMAVÜ lõpetas tegevuse vastavalt konverentsi otsusele 17. mail 1990. Spordivahendite Katsetehas jätkas tegutsemist veel kuni 1996. aastani, toimides isemajandava ühiskondliku organisatsioonina, mille põhitegevusaladeks oli autoteenindus ning õmblustoodete ja elektroonikaseadmete valmistamine. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. juuli 2020. Vaadatud 13. veebruaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Nordisk Copyright Bureau

Nordisk Copyright Bureau (taanikeelne nimi; inglise Nordic Copyright Bureau, lühend NCB, harvem n©b) on autoriõigusi koguv organisatsioon (inglise copyright collecting society (:en)), mille peakontor asub Taanis Kopenhaagenis. NCB kogub Põhjamaade ja Baltimaade heliloojate ja produtsentide autoriõigusi. Eestis tegutseb NCB Eesti. NCB koduleht
Pilvepillerkaar

Pilvepillerkaar (kirjutatud ka Pilve Pillerkaar) oli Eesti alternatiivmuusika festival, mida korraldab MKDK. Festival toimus alates 1998. aastast ja alati augusti viimasel nädalavahetusel. Ansambli Beggar's Farm liige ja festivali juhtfiguure Heikki Tikas on seda festivali kirjeldanud nii, et sellele festivalile reklaami ei tehta, plakateid ei trükita ja publikut ei oodata. http://virumaateataja.postimees.ee/2264113/hipid-pidasid-aentul-pillerkaart (vaadatud 13.02.2017) http://www.aripaev.ee/uudised/2003/08/28/ise-valmiv-festival (vaadatud 13.02.2017) Kaja Kann, Ise valmiv festival, Äripäev, 28. august 2003 Hipid pidasid Äntul pillerkaart, Virumaa Teataja, 31. august 2004
Katherina Reiche

Katherina Birgitt Reiche (sündinud 16. juulil 1973 Luckenwaldes Brandenburgis) on endine Saksa poliitik (Saksamaa Kristlik-Demokraatlik Liit) ja Munitsipaalettevõtete Ühingu (Verband kommunaler Unternehmen) tegevjuht. Katherina Reiche on innogy tütarettevõtte innogy Westenergie GmbH juhatuse esimees alates 1. jaanuarist 2020. Pärast gümnaasiumi lõpetamist 1992. aastal õppis ta keemiat Potsdami Ülikoolis, Clarksoni ülikoolis New Yorgis ja Turu Ülikoolis Soomes. 1997. aastal sai ta diplomi. 1992. aastal astus ta CDU noorteorganisatsiooni ja Kristlik-Demokraatliku Üliõpilaste Ühingusse (RDCS), 1996. aastast CDU liige. Aastal 2000 sai temast CDU eestseisuse liige. Aastatel 1998–2015 oli Katherina Reiche Saksa Liidupäeva liige. 2005.–2009. aastal oli Reiche CDU/CSU parlamendifraktsiooni aseesimees, esimees oli siis Volker Kauder. Selles ametis vastutas ta haridus- ja teaduse poliitikavaldkondade eest, samuti ka keskkonna-, looduskaitse- ja tuumaohutuse valdkondade eest. Kantsler Angela Merkeli valitsuses oli Reiche esialgu parlamendi riigisekretär Saksa keskkonna-, looduskaitse- ja tuumaohutuse ministeeriumis. Pärast 2013. aasta valimisi sai ta parlamendi riigisekretäriks Saksa transpordi ja digitaalse infrastruktuuri ministeeriumis. 2015. aastal astus ta tagasi oma ametikohalt Saksamaa valitsuses ja loobus ka oma Liidupäeva mandaadist ning hakkas Munitsipaalettevõtete Ühingu tegevjuhiks. Selles ametis valiti ta 2016. aasta juunis ühehäälselt Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Üldise Majandushuvi Ettevõtete ühingu (CEEP) presidendiks. Saksa säästva arengu nõukogu (RNE) liige Deutsche Flugsicherung (DFS) nõuandekogu liige Juhatuse liige Trustees Deutsches Museumis Katherina Reiche, abgeordnetenwatch.de Deutscher Bundestag German Council for Sustainable Development CDU/CSU-Fraktion
Andrus Allikas

Andrus Allikas (sündinud 16. aprillil 1975) on eesti loodusfotograaf. Ta on pälvinud Eesti suurima loodusfotokonkursi peaauhinna. Eesti suurima loodusfotokonkursi "Looduse aasta foto" žürii eesotsas Rein Maraniga määras 2014. aastal peaauhinna – Suure Hundi auhinna – Andrus Allikasele foto "Karge hommik" eest. Kargel talvehommikul Kaberneeme rannas tehtud foto sai esikoha ka kategoorias "Maastikupildid". 2014 – fotokonkursil "Looduse aasta foto 2014" I koht kategoorias "Maastikupildid" (foto "Karge hommik") 2014 – fotokonkursil "Looduse aasta foto 2014" peaauhind koos Suure Hundi tiitliga Looduse Aasta Foto 2014. laf.looduseomnibuss.ee Aasta loodusfotograafiks kuulutati Andrus Allikas. 28.04-2014. laf.looduseomnibuss.ee Aasta loodusfoto autor on ilvesega kohtunud neli korda, aga karu pole veel trehvanud. 8.05.2014. linnaleht.ee
Erik Mandre

Erik Mandre (sündinud 13. märtsil 1976) on eesti loodusfotograaf. Eesti suurima loodusfotokonkursi "Looduse aasta foto" žürii eesotsas Rein Maraniga määras 2016. aastal talle peaauhinna – Suure Hundi auhinna – foto "Punkar öötunnil" eest. Ööhämaruses paistvast metsseast tehtud foto sai esikoha ka kategoorias "Loomaportreed". Mandre foto "Karupoja puhkehetk" avaldati National Geographic Eesti 2013. aasta augustinumbris ja ajakirja National Geographic ingliskeelse väljaande sama aasta oktoobrinumbris. Ta on mittetulundusühingu Eesti Autoriõiguste Kaitse Organisatsioon tegevdirektor. 2010 – fotokonkursil "Eesti Looduse fotovõistlus 2010" loomafotode 1. auhind 2011 – fotokonkursil "Looduse aasta foto 2011" II koht sarjas "Loomad tegutsemas". Eesti Ornitoloogiaühingu eriauhind. 2016 – fotokonkursil "Looduse aasta foto 2016" I koht kategoorias "Loomaportreed" (foto "Punkar öötunnil") 2016 – fotokonkursil "Looduse aasta foto 2016" äramärgitud töö kategoorias "Loomad tegutsemas" (foto "Sõbralik näks") 2016 – fotokonkursil "Looduse aasta foto 2016" peaauhind koos Suure Hundi tiitliga 2017 – fotokonkursil "Looduse aasta foto 2017" žürii tunnustus sarjas "Loomaportreed" (foto "Kähriku portree") 2019 – fotokonkursil "Looduse aasta foto 2019" žürii tunnustus sarjas "Loomad tegutsemas" (foto "Tormijooks rannaliival") 2020 – fotokonkursil "Looduse aasta foto 2020" äramärgitud töö kategoorias "Loomaportreed" (foto "Metsapõssa õhtuvalguses") 2021 – fotokonkursil "Vuoden Luontokuva 2021" III koht kategoorias "Vaba ja loominguline" (foto: "Karu piirjooned") Erik Mandre. "Silmside loodusega. Loodusalbum". Tallinn: Tammerraamat, 2014. ISBN 9789949526642 [1] Karu Metskits Metssiga Põder Rebane Teder Looduse Aasta Foto 2016. laf.looduseomnibuss.ee "FOTO: Eesti fotograafi pilt puhkavast karupojast ilmus National Geographicus" Maaleht, 30. september 2013 Eesti Autoriõiguste Kaitse Organisatsioon. eako.ee Koduleht. erikmandre.planet.ee Erik Mandre. instagram.com Erik Mandre. 500px.com Erik Mandre's portfolio. shutterstock.com Erik Mandre. yourshot.nationalgeographic.com Looduse Aasta Foto 2016 võitis Erik Mandre fotoga "Punkar öötunnil". 1.05.2016. ohtuleht.ee
Risk (muusikal)

"Risk" on Eesti muusikal, mis esietendus juunis 2001 NUKU teatris. Muusikali lavastaja on Andres Dvinjaninov, muusika autorid on ansambli Terminaator liikmed Elmar Liitmaa ja Jaagup Kreem. Muusikalis kõlavad laulud, mis on koondatud Terminaatori albumisse "Risk" http://epl.delfi.ee/news/melu/reportaa-13-paeva-muusikali-risk-esietenduseni?id=50882584 (vaadatud 13.02.2017) Valdo Jahilo, REPORTAAŽ: 13 päeva muusikali "Risk" esietenduseni, SL Õhtuleht, 25.05.2001
Simuna kõrts

Simuna kõrts oli kõrts Virumaal, ajalooliselt Simuna kihelkonnas Avanduse mõisa alal. Kõrts on hävinud. http://register.muinas.ee/ftp/DIGI_2013/pdf/eraT-0-76_001_0001189.pdf (vaadatud 13.02.2017)
Vladimir Samsonov

Vladimir Samsonov (vene keeles Владимир Анатольевич Самсонов; 11. august 1936 – 20. veebruar 2024) oli vene multifilmide lavastaja. Vladimir Samsonov töötas Sojuzmultfilmis ja aastail 1975–1995 multifilmistuudios Ekraan. Vladimir Samsonov andmekogus IMDb (inglise)
Söögitoruvähk

Söögitoruvähk on söögitoru pahaloomuline kasvaja. Söögitoruvähi täpseid tekkepõhjuseid, arengu ja taandarengu mehhanisme tänapäeval veel ei teata. Seetõttu võivad eri liikidel ja indiviididel erineda sümptomid, põhjused, kulg, vastuvõtlikkus onkoteraapiale (või selle olemasolu) ja haiguse kestus ning suremus. Pahaloomuliste kasvajate tipp on 50.–60. eluaastal, ülekaalukalt meestel. Söögitoruvähi riskiteguritena tuuakse esile alkoholi tarvitamist, suitsetamist, HPV-infektsiooni, Barretti söögitoru, düsplaasiat. Autorite kollektiiv, "Patoanatoomia õpik kõrgkoolile", Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 339, 2012 Vahur Valvere, Söögitoruvähk, kliinik.ee, “Tervise ABC” (ISBN 9789985682388)
Antsu preemia

Antsu preemiad on Eesti Draamateatri kolleegipreemiad, mida antakse välja aastast 1999. Preemiaid antakse välja igal aastal detsembris toimuval niinimetatud Antsude peol. Preemia nimi tuleneb mitme Draamateatris töötanud Antsu (Ants Eskola, Ants Lauter, Ants Jõgi jt) nimest. Antsu preemiad on järgmised: Suur Ants Väike Ants Käsu-Ants Ilu-Ants Asi-Ants Abi-Ants Kaval-Ants. http://www.teater.ee/teater_eestis/uudised/aid-6479/Draamateater-jagas-kolleegipreemiaid (vaadatud 13.02.2017) Tanel Tomson, Draamateater jagas kolleegipreemiaid, Eesti Teatri Agentuur, detsember 2015
Piret Ilves (tennisist)

Piret Ilves (aastani 1990 Kallas; sündinud 19. juunil 1970 Tallinnas) on Eesti tennisist ja treener. Lõpetanud 1989. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli. Tennisetreeninguid alustas 1979. aastal Valdur Aksimi õpilasena, treeninud ka Tiiu ja Jaak Parmase juhendamisel. Võitnud 1987 NSV Liidu noortemeistrivõistlustel naispaarismängus hõbemedali. Tulnud 1987–2016 kaks korda üksikmängus (1988, 2001), kümme korda naispaarismängus ja neli korda segapaarismängus Eesti meistriks, saanud 1985–2016 meistrivõistlustel lisaks 17 hõbe- ja 13 pronksmedalit. Aastatel 2005 ja 2006 naispaarismängus ka Eesti sisemeister. Kuulunud 1992 Fed Cupi karikavõistlustel Eesti naiskonda. Võitnud rahvusvaheliste veteranide turniiride medaleid. Töötanud 2002–2005 Kadrioru tennisekeskuses, 2005–2008 Coral Clubis, 2008–2013 Rene Buschi tennisekoolis ja aastast 2013 Fredi Vöörmani tenniseakadeemias treenerina. Aastast 2016 MTÜ MinuTennis juhatuse liige. 1987 – meistersportlane tennises Biograafia ESBL-is
Jannseni puiestik

Jannseni puiestik on parkmets Tallinnas Nõmme linnaosas Jannseni, Põllu ja Olevi tänava vahel. Parkmetsa pindala on 6 ha. Pargis kasvab nõmme- ja palumännik. Pargis on I maailmasõja aegne suurtüki betoonalus, mis kuulus Peeter Suure merekindluse koosseisu. Tallinna entsüklopeedia. I köide Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS, 2004. Lk 140
Jaak Parmas

Jaak Parmas (aastani 1954 Murd; sündinud 10. juulil 1938 Tartumaal Peipsiääre vallas) on Eesti tennisist ja treener. Ta on lõpetanud 1956. aastal Tallinna 21. keskkooli ja 1962. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna. Ta on võitnud Nõukogude Liidu noortemeistrivõistlustel paarismängus hõbe-, Nõukogude Liidu meistrivõistlustel üksikmängus pronks- ning paarismängus hõbe- ja kolm pronksmedalit. Ta on võistkondlikult tulnud seitsmel korral Nõukogude Liidu meistriks (kolm korda Eesti koondises). Aastatel 1957–1965 tuli ta kaks korda üksikmängus ja kaheksa korda paarismängudes Eesti meistriks; lisaks on ta meistrivõistlustel võitnud 11 hõbe- ja 3 pronksmedalit. Ta on Tenniseliidu auliige (1996). Ta on teinud kaastööd ajakirjale Sporditäht. Tiiu Parmas, Ain Suurthal, Rene Busch, Piret Ilves. Ta on Tiiu Parmase abikaasa. 1965 – meistersportlane tennises Biograafia ESBL-is (vaadatud 09.05.2019). Biograafia ESBL-is Elulugu Eesti Entsüklopeedias
Hans Rosling

Hans Gösta Rosling (27. juuli 1948 Uppsala – 7. veebruar 2017 Uppsala) oli Rootsi akadeemik, statistikateadlane, meditsiiniteadlane ja teaduse populariseerija. Hans Rosling oli Karolinska Instituudi rahvusvahelise meditsiini professor ja Gapminder Foundation asutaja. Hans Rosling ja Gapminder tegid suure töö eelarvamuste ja teadmatuse vastu võitlemisel. Hans Rosling selgitas levinud valearvamuste paikapidamatust, statistikat ja arve huvitavalt ja humoorikalt. Gapminder küsib: Why is there so much ignorance? (Miks on maailmas nii palju teadmatust?) Hans Roslingi TED esinemine "The best stats you've ever seen" tõestab statistiliste näitajate abil, millised levinud uskumused ei ole enam õiged. Hans Roslingi stiil on veenev ja ettekanne on väga populaarne. Seda on ka põhjalikumalt analüüsitud. Hans Rosling propageeris andmete vaba kasutamist – temale omase humoristliku stiili ja sõnakasutusega: „And I have pretty good news for you. I have good news that the present, new Head of U.N. Statistics, he doesn't say it's impossible. He only says, "We can't do it." - Ja mul on teile päris hea uudis. Selline hea uudis, et praegune, uus ÜRO statistikaosakonna direktor ei ütle enam, et see on võimatu. Ta ütleb ainult: "Me ei saa seda teha".“ Gapminder.org (vaadatud 13.02.2016) Riin Aljas.Hüvasti, Hans Rosling – vaata uuesti vanameistri statistikaetendust. (vaadatud 13.02.2017) Ronald Bailey. Hans Rosling, Founder of the Invaluable GapMinder, Has Died. The Ignorance Test (Gapminder)(vaadatud 13.02.2017) Hans Rosling: The best stats you've ever seen. TED 2006 (vaadatud 13.02.2017) Andrew Dlugan. Six Simple Techniques for Presenting Data: Hans Rosling (TED, 2006)(vaadatud 13.02.2017)
Sima

Sima ehk masu ehk kirsslõhe (Oncorhynchus masou) on lõhelaste sugukonda idalõhe perekonda kuuluv röövkala. Sima on levinud Vaikse ookeani lääneosas Ida-Aasia ranniku lähedal. Peamiselt elutseb ta parasvöötmes laiuskraadidel 65–58°N kuni 200 meetri sügavuses vees. Sarnaneb värvuselt kisutšiga, kuid musti täppe on rohkem ja need on suuremad. Pulmarüüs sima on musta selja ja tumepunaste triipudega. Täiskasvanuna kaalub sima 2–2,5 kg (teadaolevalt suurim 10 kg) ja on keskmiselt 50 cm (teadaolevalt suurim 79 cm) pikk. Sarnaselt teiste lõhelastega on sima eluring jagatud mere- ja mageveeperioodideks. Sima elab jões 1–3 aastat, pärast seda rändab ta avamerre ja elab seal 2–3,5 aastat. Avameres toitub sima vähilaadsetest, harvem ka noortest kaladest. 3–7-aastaselt rändavad suguküpsed isendid kudemiseks tagasi jõkke. Ränne tagasi jõgedesse algab simadel varem kui teistel lõhelistel. Pärast kudemist enamik simasid sureb. Sima nagu teisedki lõhelased on suure majandusliku tähtsusega liik. Vähenõudlikkuse, kvaliteetse liha ja suure produktiivsuse tõttu on see kala vesiviljeluses populaarne. "Oncorhynchus masou". Fishbase. Vaadatud 2. jaanuaril 2018. "Masu ehk sima (Oncorhynchus masou)". Kalapeedia. Vaadatud 2. jaanuaril 2018.
Munnimägi

Munnimägi on suurküngas Otepää kõrgustikul Otepää vallas Vana-Otepää külas. Mäe kõrgus merepinnast on 170,2 meetrit. Munnimäe läänenõlv kuulub Zeema, idanõlv Mäe-Tseema talule. Läänenõlv on tihedalt metsaga kaetud, seal kasvab hulk põlistammesid. Idanõlval hõredamas kasesalus peavad Mäe-Tseema elanikud mesitarusid. Mäetipus asub maakividest ring. Munnimäest 200 meetrit põhja pool asub Vitimägi, mille kõrgus merepinnast on 152,8 meetrit. Munnimäe edelaküljel on Tseema järv. Maa-ameti kaardirakendus, vaadatud 13.02.2017
Päidre oja

Päidre oja on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas ja Mulgi vallas, Vardi oja vasakpoolne lisajõgi. Oja on 5,1 km pikk, valgla pindala on 6,2 km². Oja saab alguse Mõõnaste külas ning suubub Päidre, Vardi ja Turva küla piiril vasakult poolt Vardi ojja 3,5 km kaugusel suudmest. Oja voolab läbi Päidre järve. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Päidre oja Eesti looduse infosüsteemis Päidre oja keskkonnaportaalis Päidre oja Eesti looduse infosüsteemis Päidre oja keskkonnaportaalis
Mark Dindal

Mark Louis Dindal (sündinud 1960 Columbuses Ohios) on Ameerika Ühendriikide eriefektide animaator, filmilavastaja ja stsenarist. Tuntumad filmid, mille tegemises on ta kaasa löönud, on "Cats Don't Dance" (1997), "Kreisi keiser" (2000) ja "Väike tibu" (2005).
Laura Prits

Laura Prits (sündinud 4. veebruaril 1993) on eesti rokklaulja. Ta on ansambli Ziggy Wild solist. Ta osales 11. veebruaril 2017 toimunud lauluvõistluse Eesti Laul 2017 esimeses poolfinaalis võistluslooga "Hey Kiddo". Ta oli aastatel 2018–2019 ansambli Must Hunt solist. Alates septembrist 2023 on ta soome ansambli Barbe-Q-Barbies laulja. "Inforegister.ee: Laura Prits".[alaline kõdulink] Kerli Kivistu, Kätlin Hallik, Kadi Hainas (20. detsember 2013). "Ziggy Wild – põrandaalune peavoolurokk". Müürileht. Vaadatud 11. juulil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "Eesti Laul 2017: Laura Prits - "Hey Kiddo"". Menu.err.ee. 1. veebruar 2017. "Reporter: Vaata ansambli Must Hunt värsket videot!". reporter.postimees.ee. 20. aprill 2018. Vaadatud 11. juulil 2018. "Laura Prits lahkus Musta Hundi solistikohalt: tundsin, et see pole minu suund". sky.ee. 05.02.2019. Vaadatud 02.05.2020. "Barbe-Q-Barbies jatkaa uuden laulajan kera – helsinkiläisyhtye löysi tuoreen keulakuvansa Virosta". Soundi.fi (soome). 1. september 2023. Vaadatud 2. septembril 2023. "Ziggy Wild – põrandaalune peavoolurokk". Müürileht, 20. detsember 2013
Pärimusteater Loomine

Loomine (täisnimega Sihtasutus Eesti rahvapärandi ja kirjavara esitamise selts LOOMINE, rahvasuus Pärimusteater Loomine) on 16. detsembril 2004 Eesti Rahvusliku Folkloorinõukogu ja Eesti Teatriliidu asutatud selts (ühtlasi ka teater). Selts asub Tallinnas aadressil Vene tänav 6. Seltsi eesmärk on teatrilavale tuua eesti folkloorset pärandit ja väärtkirjandust, samuti soome-ugri ja teiste väikerahvaste loomingut. Seltsi juhib Erika Kaljusaar. https://web.archive.org/web/20170214084826/http://statistika.teater.ee/stat/theatres/show/22/ (vaadatud 14.02.2017) Seltsist/teatrist Eesti Teatri Agentuuri kodulehel
Uus-Ihaste asulakoht

Uus-Ihaste asulakoht on asulakoht Tartus Uus-Ihastes. Asulakoht pärineb umbes 8000 eKr ja on seetõttu vanimad inimasustuse jälgi Tartus. Aadu Must: tähistame 10 000-aastase Tartu 775. aastapäeva? (vaadatud 14.02.2017) Jüri Saar, Kiviaja kobras lisas Tartule aastatuhande, Tartu Postimees, 4.10.2010