laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Joosep Meibaum

Joosep Meibaum (pseudonüüm J. Meig; 16. aprill (vkj) / 28. aprill 1895 Laius-Tähkvere vald, Tartumaa – 7. oktoober 1941 Tartu lähistel) oli Eesti poliitaktivist. Ta astus Gattšina reaalkooli võltsitud küpsustunnistusega Tartu Ülikooli, mille matemaatika-loodusteaduskonnas õppis aastail 1920–1924, oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. 26. novembril 1928 mõistis Tallinna-Haapsalu Rahukogu ta küpsustunnistuse võltsimise eest kolmeks aastaks vangiroodu. Ta vabastati ennetähtaegselt 1931. aastal. 1932. aastal avaldas ta J. Meigi nime all raamatu "Meie eluraskused" ja 1933. aastal "Põletavaist nähtusist meie elus", milles ta esitas süüdistusi valitsuse ja Riigikogu vastu. Kuna ta ei suutnud oma väiteid tõestada, mõistis Tartu-Võru Rahukogu 19. oktoobril 1934 ta kaheks kuuks vangi. Varem, 12. jaanuaril 1934, oli Tartu-Võru rahukogu karistanud teda valekaebuse tõstmise eest oma kirjastaja Karl Puusepa vastu kolmenädalase arestiga. Ta oli Eesti Rahvusfašistide Kogu asutaja, kuid jaanuaris 1933 heideti ta kogust välja. 27. septembril 1935 mõistis Sõjaringkonnakohus Joosep Meibaumi vaps-terroristide protsessil kuueks aastaks vangimajja. 1941. aastal leidis ta, et Eestil peaks olema oma natsipartei. Partei lipp pidi olema sinine, sellel valgel ringil must haakrist. Hiljem said kavandatava partei liikmed teada, et Joosep Meibaum on NSV Liidu spioonina hukatud. Edgar Aavik väitis 1970. aastail, et 1941. aastal moodustati Tartus Eesti valitsus, mille peaminister oli Joosep Meibaum, kes olevat saanud selleks volituse Jüri Uluotsalt.[viide?] 1932 – J. Meig. "Meie elu raskused, nende põhjused ja kõrvaldamise võimalused : rahva elu paremale järjele tõstmise küsimuste selgitamiseks". Tartu 1932. 2. trükk: Tartu 1933 1933 – J. Meig. "Põletavaist nähtusist meie elus : meie olukorra paremale järjele tõstmise küsimuste selgitamiseks". Tartu 1933 Eesti Rahvusarhiiv, RA ERA.R-64.1.89, leht 58p, 59 "Mees võltsitud haridustunnistusega". Rahvaleht, 29. november 1928, nr 141, lk 2 Võltsitud küpsustunnistusega ülikooli. Kaja, 29. november 1928, nr 281, lk 6 "Skandaalid Tartu "fascistidega". Uue organisatsiooni juhiks vangirooduga karistatud endine kooliõpetaja. Kes on J. Meibaum-Meig?". Uudisleht, 12. november 1932, nr 133, lk 3 Fashist Meibaum sai 2 kuud. Vaba Maa, 20. oktoober 1934, nr 247, lk 6 "Eesti Mussolini" süüpingil. Vaba Sõna, 13. jaanuar 1934, nr 9, lk 8 Eilsest tänaseni. Rahvaleht, 14. jaanuar 1933, nr 6, lk 3 Riigipöörajad 1–6 aastaks vangimajja. Vaba Maa, 28. september 1935, nr 229, lk 4 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Eesti biograafiline andmebaas ISIK "(Tartu Vabadussõjalaste Liidu juht) Joosep Meibaum arreteerituna". Foto: 1935. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiiv, RA EFA.222.A.249.97 Pekka Erelt. "Terrorist Eesti Mussolini tahtis Pätsi gaasitada". Eesti Ekspress, 11. oktoober 2017
Kodu (täpsustus)

Kodu on elukoht. "Kodu" on Lydia Koidula luuletus. "Kodu" on Ott Leplandi singel. "Kodu" on Luisa Värgi singel. "Kodu" ("Home") on Ursula Meieri lavastatud draamafilm aastast 2008. "Kodu" ("Home") on Yann Arthus-Bertrandi 2009. aasta film meie koduplaneedist. "Kodu" ("Home") on Tim Johnsoni animafilm aastast 2015. "Kodu", Norra telesari Kodu (ajaleht, 1907) Kodu (ajakiri, 1907) Kodu on ajakiri mis ilmus aastatel 1920-1940. Rahvatööndusettevõte Kodu. Kodu, käsitööndusartell Valimisliit Kodu on Saku valla valimisliit. Kodu on perekonnanimi Arno Kodu, sõjaväelane ja poliitik Margus Kodu, materjaliteadlane Melbourne'i Eesti Ühing "Kodu" Detroidi Eesti Haridusselts "Kodu" Kõdu
Jäävaheaeg

Jäävaheaeg ehk interglatsiaal (inglise interglacial period või interglacial) on jääaegade vaheline suhteliselt soojema kliimaga geoloogiline periood. Praegune jäävaheaeg (Holotseeni jäävaheaeg) algas pärast Pleistotseeni lõppu ehk umbes 11 400 aastat tagasi. Kvaternaaris eristatakse sõltuvalt piirkonnast 2–5 jäävaheaega. TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: http://www.ents.ee:81/Default.aspx?aid=19449[alaline kõdulink] (vaadatud 05.12.2012))
Jääpurjekas

Jääpurjekas (inglise ice boat või iceboat) on kolmel jalasel libisev purjega jääsõiduk. Tänapäeval kasutatakse jääpurjekaid spordis – jääpurjetamises. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] (vaadatud 05.12.2012)
Tsilna rajoon

Tsilna rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Uljanovski oblasti põhjaosas. Piirneb põhjas Tatarstaniga. Elanikest 58% on tšuvašid, 27% venelased ja 13% tatarlased. Rajoonis on 8 kohaliku omavalitsuse üksust, neist üks linnaline. Põhiline tegevusala on põllumajandus. Tööstusharudest on peamine toiduainetetööstus. Rajoonis leidub põlevkivi ja fosforiiti. Q126684906 Tsilna rajooni koduleht
Järelturg

Järelturg (inglise aftermarket) ehk teisene turg (inglise secondary market) on finantsturg, kus kaubeldakse juba varem väljalastud finantsinstrumentidega, nagu aktsiad, võlakirjad, optsioonid, futuurid. Kitsamas mõttes mõeldakse järelturu all väärtpaberiturgu. Esmaturg Secondary market (vaadatud 05.12.2012) TEA entsüklopeedia (e-väljaanne: http://www.ents.ee:81/Default.aspx?aid=19344[alaline kõdulink] (vaadatud 05.12.2012))
Novaja Malõkla rajoon

Novaja Malõkla rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Uljanovski oblasti idaosas. Piirneb idas Tatarstani ja Samara oblastiga. Elanikest on 31,6% tatarlased, 28% mordvalased, 21,8% venelased ja 18,6% tšuvašid. Rajoonis on 5 kohaliku omavalitsuse üksust. Q126684906
Jõustumine

Jõustumine (inglise entry into force) on mingi õigusakti (nt seaduse) kehtima hakkamine, seadusjõusse astumine. Nt Eestis jõustub põhiseaduse kohaselt mingi seadus (kui ei ole vastavas seaduses teisiti sätestatud) kümnendal päeval pärast selle avaldamist Riigi Teatajas.
Aidu võidualtar

Aidu võidualtar ehk Vabadussõja Aidu lahingu mälestusmärk ehk Aidu lahingu mälestussammas on Vabadussõja mälestussammas Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Aidu külas. 4. jaanuaril 1919 peetud Aidu lahinguga peatati bolševike rünnak Põltsamaale. Altar tähistab kohta, kuhu jõudis kõige kaugemale tunginud punaarmeelane. Ohvri Altari kavandi joonistas Eduard Järv. Mälestusmärk avati 23. juunil 1929. 1932. aastal istutati mälestusmärgi juurde kaks tamme, millest üks on säilinud. 4. jaanuaril 1934 istutas 2. üksik jalaväepataljon Aidu lahingu mälestuseks Aidust toodud tamme Tartu Lembitu kasarmute väljakule. Mälestusmärk õhiti 1940. aasta sügisel ja purustati lõplikult 1965. aastal. 23. juunil 1989 taastati mälestusmärk algsel kujul ja endises kohas Jõgeva–Põltsamaa maantee ääres. Mälestusmärk on arvele võetud ajaloomälestisena. Aidu lahingu mälestusmärk (mai 2012) Aidu lahingu mälestusmärk (mai 2021) Ly Lehtmets. Kivid kõnelevad - Ajaloolisi rännakuid, Toronto 2004, ISBN 0974735507 Aidu võidualtar kultuurimälestiste riiklikus registris
Juveniilhormoonid

Juveniilhormoonid (inglise juvenile hormones, lühendatult JHs) on terpenoidide rühma kuuluvad ühendid, mis reguleerivad putukate füsioloogia mitmeid tahke: arengut, sigimist, diapausi ja polüfenisme (inglise polyphenisms). juvenoidid Riddiford, L. M. (1994) Adv. Insect Physiol. 24, 213–274.
Murru laiendamine

Murru laiendamine on murru lugeja ja nimetaja korrutamine ühe ja sama arvu või avaldisega. Seda arvu (või avaldist) nimetatakse laiendusteguriks. Murru taandamine Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Võisiku-Kundrussaare Külaselts EWA

MTÜ Võisiku-Kundrussaare Külaselts EWA on Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas tegutsev mittetulundusühing, mille eesmärgiks on Võisiku küla arendamine. Külaselts asutati seltsinguna 2000. aastal ja registreeriti mittetulundusühinguna 2001. aastal. MTÜ Võisiku-Kundrussaare külaselts on edendanud Võisikul sporditegevust, moodustanud huvialaringe ja korraldanud nende tööd. Olulisel kohal on ka aktiivse-ettevõtliku mõttelaadi edendamine külarahva hulgas. Võisiku (Kundrussaare) küla arengukava 2003-2008[alaline kõdulink]. Vaadatud 06.12.2012 Jõgevamaa Koostöökoja infobrošüür. Jõgevamaa Koostöökoda 2009, lk 12 Külaseltsist Jõgevamaa Koostöökoja kodulehel, arhiveeritud versioon [1]] Võisiku külamaja võtab ilmet. Vooremaa, 4. juuli 2009 Võisiku küla ja külaselts astuvad ühte jalga. Vooremaa, 4. juuli 2005
Ühistegur

Ühistegur ehk ühisjagaja on naturaalarv, millega jaguvad kõik vaadeldavad täisarvud. Näiteks arvude 24, –132 ja 60 ühistegurid on 1, 2, 3, 4, 6 ja 12. Ühisteguri mõiste on üldistatav polünoomidele. Suurim ühistegur Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.
Tallinna maantee (Aruküla)

Tallinna maantee on tänav (maantee) Arukülas. Tallinna maantee on Aruküla pikim tänav. Selle pikkus on umbes 2100 m. Tallinna maantee algab raudteeülesõidust ja lõpeb Hellemaa talu juures. VildiVilla, Tallinna mnt 5. Aruküla Ehituskaup, Tallinna mnt 6. Aruküla Konsum, Tallinna mnt 8. Raasiku vallavalitsus, Tallinna mnt 24. Bodilsen Estonia AS, Tallinna mnt 34. Aruküla Huvialakeskus Pääsulind, Tallinna mnt 38.
Tallinna maantee

Tallinna maantee on tänav mitmes Eesti asulas. Tallinna maantee (Aruküla) Tallinna maantee (Haapsalu) Tallinna maantee (Jõgeva) Tallinna maantee (Keila) Tallinna maantee (Lihula) Tallinna maantee (Narva) Tallinna maantee (Paldiski) Tallinna maantee (Põltsamaa) Tallinna maantee (Pärnu) Tallinna maantee (Raasiku) Tallinna maantee (Rapla) Tallinna maantee (Risti) Tallinna maantee (Sillamäe) Tallinna maantee (Võru) Tallinna tänav
Toomas Kapten

Toomas Kapten (sündinud 4. juunil 1957 Tallinnas) on eesti koori- ja orkestridirigent ning muusikapedagoog. Ta on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli koorijuhtimise ja kompositsiooni erialal. Kapten jätkas dirigeerimisõpinguid Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (praeguses Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias) Kuno Arengu (koorijuhtimine) ja Roman Matsovi (orkestrijuhtimine) käe all. Seejärel täiendas end dirigeerimise alal Leningradi Konservatooriumis professorite Alexander Dmitrijevi ja Jelizaveta Kudrjavtseva juures. Aastatel 1994–2011 oli Toomas Kapten EMTA dirigeerimisosakonna juhataja. Alates 2004. aastast on ta EMTA professor. 1978–1983, 1987–1989 Tallinna Kammerkoor 1984–1987 Vanemuise Sümfooniaorkester 1987–2006 Tallinna Muusikakeskkooli Sümfooniaorkester 1988–1995 Eesti Noorte Filharmoonia Orkester 1990–1995 Eesti Raadio Segakoor Toomas Kapten; Eesti Muusika Infokeskus
Nestori karikas

Nestori karikas, kahe sangpaariga kuldkarikas (kantharos) teise aastatuhande keskpaigast e.m.a. Karika leidis Mükeene kaevandushauast 1876. aastal Heinrich Schliemann. Võimalik, et tegemist on "Iliases" kirjeldatud Pylose kuninga Nestorile karikaga. Karikas asub Ateena Riiklikus Arheoloogiamuuseumis.
Palvetav poiss

"Palvetav poiss" on pronksist poisikuju, mis arvatakse olevat 4. sajandist e.m.a pärit kreeka kuju pronkskoopia. Kuju asub Berliini Riigimuuseumis. Poisi poosi on tõlgendatud palveasendina.
Piip

Piip on kahast (suitsetatava aine kamber) ja varrest (suitsutorust) koosnev riist, mida kasutatakse mõnuainete suitsetamiseks. Tavaliselt suitsetatakse piibus tubakat. Spetsiaalse konstruktsiooniga piipu, milles suits läbib veega täidetud jahutuskambri, nimetatakse vesipiibuks. Enamik piipe on tänapäeval lihtsa konstruktsiooniga ning kaasaskantavad. Valdavalt valmistatakse piibud nüüdisajal puidust, harvem mineraalidest (näiteks sepioliidist), maisitõlvikutest või sünteetilistest materjalidest. Traditsiooniliselt ei hingata piibusuitsetamisel tubakasuitsu alla, seetõttu on aeg-ajalt väidetud, et piibusuitsetamine kahjustavat tervist vähem kui sigarettide suitsetamine. Meditsiinilised uuringud seda ei kinnita. Piip võeti Eestis kasutusele 17. sajandi algul ning sai 18. sajandil talurahva hulgas tavaliseks. Arenes kodune tubakakasvatamine ning piibud tehti tavaliselt kodus ise, ehkki Eestis tegutsesid ka piibumeistrid, kelle piibud olid tulekindlamast materjalist ning varustatud vasega. Piibud tehti kasepuust, noaga nikerdati välja piibu kuju, kahaauk tehti oherdiga ja varreauk piibupuuriga. Piip viiliti siledaks, lihviti ning lakiti piirituslakiga. Piibukahasse pandi väga õhuke vaskplekk ning äärde vits. Piibuvarre otsas oli vaskrõngas piibupitsi kinnitamiseks. Kuulsamad piibuvalmistajad olid Haanjas. Parematel piipudel nikerdati kaha inim- või loomapea kujuliseks. 19. sajandi lõpus hakati rohkem paberosse suitsetama. Rahupiip Piibupuur Piibualasi Piibusoon Eesti entsüklopeedia veebis [1][alaline kõdulink] (vaadatud 10.12.2012) Aivar Kriiska. Suitsetajate horisont. Pilguheit suitsetamise ajaloo algusesse Eestis Horisont 6/2010 Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 142 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 211 Pallo, Sirje. Piiburaamat = Book of pipes / Sirje Pallo, Erki Russow ; [tõlge: Kristi Tarand, Tuuli Stewart ; toimetajad Tõnis Liibek, Erki Russow ; kujundus: Maarja Meeru ; fotograafid Vahur Lõhmus, Anu Ansu, Arp Karm]. – Tallinn : S. Pallo : M. Meeru, 2008. – 269 lk. ISBN 9789949157662 Aivar Kriiska. Suitsetajate horisont. Pilguheit suitsetamise ajaloo algusesse Eestis. Horisont 6/2010 Toomas Tiivel. Uhke raamat uhkest asjast Horisont 5/2008 Piip, Eesti Rahva Muuseum
Pedro Nolasco

Pedro Julio Nolasco (20. veebruar 1962 La Romana – 15. september 1995 La Romana) oli Dominikaani Vabariigi poksija. Nolasco sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Maurizio Steccale (Itaalia) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Nolasco oli esimene Dominikaani Vabariigi sportlane, kes on olümpiamängudel võitnud medali. Nolasco poksis maist 1986 kuni jaanuarini 1989 elukutselisena ning pidas kokku 11 kohtumist, millest võitis 5 (neist 1 nokaudiga) ja kaotas 6 (neist 5 nokaudiga) kohtumist. 23. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles Pedro Nolasco veebisaidil Olympedia (inglise) Pedro Nolasco veebisaidil BoxRec (inglise)
Piiroja rallikrossirada

Piiroja rallikrossirada on rallikrossirada Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Alastvere külas. Rallikrossirajale sobiva koha leidmiseks käidi läbi kõik piirkonna vanad kruusakarjäärid. Lõpuks otsustati, et Alastvere kunagisse karjääri, kus vahepeal asus kohalik prügimägi, on võimalik päris võimas rada teha. 2003. aasta sügisel hakati rada ehitama. Raja pikkuseks on 1030 meetrit ja laiuseks keskmiselt 24 meetrit. Piiroja rallikrossirada on saanud võistlejatelt ainult positiivseid hinnanguid. Enamik on pärast esimest tutvumist Piiroja rajaga arvamusel, et tegemist on Eesti ühe kiirema rajaga, mis on tänu laiusele ka manöövriteks piisavalt turvaline. MTÜ Põltsamaa Tehnikaspordiklubi on asutatud 17. juulil 2006 ja sellel on seitse liiget. MTÜ arendab ja propageerib autosporti ning korraldab autospordivõistlusi. Põltsamaa Tehnikaspordiklubi on välja ehitanud Piiroja rallikrossiraja ja selle juurde kuuluva kompleksi: boksi- ja puhkealad, kohtunikemaja, vabaõhupuhkeplatsid, ATV-raja jne. Põltsamaa Tehnikaspordiklubi soovib auto- ja spordivõistluste kaudu tõsta piirkonna turismipotentsiaali, sisustada noorte vaba aega huvipakkuvate tegevustega, tutvustada ja propageerida rallikrossi kui spordiala Põltsamaa piirkonnas. Klubi on korraldanud Eesti meistrivõistlusi rallikrossis alates 2008. aastast, samuti Superkrossi karikasarja võistlusi ja jäärajavõistlusi ning kutsunud ellu sarja Piiroja Külasprint. Piirojal valmib rallikrossirada[alaline kõdulink]. Vooremaa Vaadatud 1.veebruaril 2013 "Piiroja rallikrossiraja koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. oktoober 2015. Vaadatud 7. detsembril 2012.
Maurizio Stecca

Maurizio Stecca (sündinud 9. märtsil 1963 Santarcangelo di Romagna vallas Rimini provintsis Emilia-Romagna maakonnas) on Itaalia endine poksija. Stecca tuli kukk-kaalus (kuni 54 kg) Itaalia meistriks kolm korda – 1979., 1980. ja 1981. aastal. Stecca võitis kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Stecca osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 25. Euroopa meistrivõistlustel (Varna, 1983), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Klaus-Dieter Kirchsteinile (Ida-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Stecca poksis detsembrist 1984 kuni märtsini 1995 elukutselisena. Ta pidas kokku 53 kohtumist, millest võitis 49 (neist 22 nokaudiga) ja kaotas 4 (neist 3 nokaudiga) kohtumist. Ta on olnud elukutseliste eri kaalukategooriate ja poksiorganisatsioonide Itaalia, Euroopa ja maailmameister. Maurizio Stecca vanem vend Loris on samuti tuntud Itaalia poksija. Itaalia meistrivõistlused poksis. Fano 1979. Tulemused inglise keeles Itaalia meistrivõistlused poksis. Terracina 1980. Tulemused inglise keeles 23. suveolümpiamängude poksivõistlus. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles 25. Euroopa meistrivõistlused poksis. Varna 1983. Tulemused inglise keeles Maurizio Stecca veebisaidil Olympedia (inglise) Maurizio Stecca veebisaidil BoxRec (inglise)
Õunastruudel

Õunastruudel (saksa Apfelstrudel) on õunatäidisega küpsetis (vaata artiklit struudel). Õunastruudlit peetakse ennekõike mitme riigi (Šveitsi, Hollandi, Prantsusmaa) köökidest mõjutusi saanud Austria rahvuskööki kuuluvaks, kuid see on tuntud magustoit kõikjal endise Austria-Ungari riigi aladel. Struudel sai tuntuks 18. sajandil Habsburgide dünastia valitsusajal. Struudel on saksakeelne sõna, mis on tulnud kõrgsaksa päritoluga sõnast, mis tähendas pöörist. Õunastruudel meenutab Ottomani impeeriumist pärit magustoitu baklavat. See koosneb õhukeseks rullitud tainakihist, millele määritakse täidis, ning tainas rullitakse käterätiku või küpsetuspaberi abil rulliks. Tainas võib olla filo-, leht-, mure- või pärmitainas. Täidis koosneb hapukatest õuntest, suhkrust, kaneelist, rosinatest ja riivsaiast või kartulijahust. Eestis kasvatatavatest õunasortidest sobivad mahlased ja hapukad taliõunad, näiteks "Antonovka", "Meelis", "Paide taliõun" ja "Tellissaare" jpt. Paljudes riikides serveeritakse seda jäätise, vahukoore või vanillikastmega. Õunastruudli kõrvale sobib serveerida ka kohvijooke ja teed. Struudel Ajalugu ja retsept ingliskeelsetes Vikiõpikutes Austria köök Õunastruudli retsept
Ildar Nisametdinov

Mitte segi ajada mikrobioloog Ildar Nisamedtinoviga Ildar Nisametdinov (sündinud 19. juunil 1960) on Eesti ajakirjanik. Ta töötab Raadio 4-s. 2016. aastal pälvis ta Valgetähe V klassi teenetemärgi. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Kitsaspea-mamba

Kitsaspea-mamba ehk roheline mamba (Dendroaspis angusticeps) on Aafrika kaguosas esinev mürkmadu. Ta kuulub mambade perekonda ja selle sugulased on must mamba, džeimsoni mamba ja lääne-mamba. Kitsaspea-mamba on väga kiire ja surmavalt mürgine. Ta elab enamasti puudel. Kitsaspea-mamba on väikseim mamba. Keskmine pikkus on 1,8 m.
Järvakandi vald (Rapla kihelkond)

Järvakandi vald (saksa keeles Jerwakant) oli vald Rapla kihelkonnas Harjumaal. Vallamaja asus Purku külas. Vald moodustati 1866. aastal. Valda kuulusid Järvakandi, Lellapere ja Vahakõnnu mõis. 1896. aastal asutati vallas Rapla kihelkonnas kolmandana "tulekahju korral vastastikku avitamise selts". Selts muretses omale kolm tulekahju kustutamise käsipritsi. 1939. aastal moodustati valdade reformi käigus uus Järvakandi vald. Vallas on sündinud sõjaväelane Osvald Hansen, publitsist ja tõlkija Bernhard Linde, lavastaja ja näitleja Aggio Bachmann. Maa-ameti kaardirakendused "Kirjandus, seltsielu, segasõnumed". // Olevik nr 1, 2. jaanuar (ukj 14. jaanuar) 1896. Lk 14, veerg 41
Hugo Schütz

Hugo Schütz (ka Hugo Schüts; 23. mai 1900 Tähtvere vald – 26. oktoober 1969 Tallinn) oli eesti viiuldaja. Ta õppis viiulit aastatel 1912–1918 Tartus Aleksander Mahkatsi juures. Aastatel 1918–1919 õppis ta Petrogradi konservatooriumis (Ovanes Nalbandjani viiuliklassis) ning lõpetas aastal 1928 Tallinna Konservatooriumi (Sofia Lemba klassis). Ta täiendas end aastatel 1936 ja 1939 Pariisis Jules Boucherit' juures. Ta mängis aastatel 1916 ja 1919–1920 Vanemuise orkestris; 1926–1929 oli ta Raadio Ringhäälingu muusikajuht ja selle ansambli esiviiuldaja. Aastatel 1929–1969 oli ta Estonia orkestri kontsertmeister. Lisaks oli ta aastatel 1945–1947 Tallinna Õpetajate Seminari ja seejärel aastast 1947 kuni surmani Tallinna Õpetajate Instituudi (hilisema nimetusega Tallinna Pedagoogilise Instituudi) õppejõud. 1957 – Eesti NSV teeneline kunstnik Tema tütar oli viiuldaja Juta Aasmets (1940–1979), poeg oli viiuldaja Juhan Schütz (1947–2012); onupoeg oli luuletaja Juhan Sütiste.
Carmelo Bossi

Carmelo Bossi (15. oktoober 1939 Milano – 23. märts 2014) oli Itaalia poksija. Bossi sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Wilbert McClure'ile (USA). Bossi sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Leszek Drogoszile (Poola). Bossi poksis märtsist 1961 kuni oktoobrini 1971 elukutselisena. Ta osales kokku 51 kohtumisel ning võitis neist 40 (neist 10 nokaudiga), kaotas 8 (neist 2 nokaudiga) ja viigistas 3 kohtumist. Ta oli elukutseliste Itaalia ning erinevate kaalukategooriate ja poksiorganisatsioonide Euroopa ja maailmameister. 17. suveolümpiamängude poksivõistlus. Rooma 1960. Tulemused inglise keeles 13. Euroopa meistrivõistlused poksis. Luzern 1959. Tulemused inglise keeles Carmelo Bossi veebisaidil Olympedia (inglise) Carmelo Bossi veebisaidil BoxRec (inglise)
Vijender Singh

Vijender Kumar Singh (hindi विजेन्द्र कुमार; sündinud 29. oktoobril 1985 Kaluwasis Rewāri ringkonnas Haryana osariigis) on India poksija. Singh sai keskkaalus (kuni 75 kg) 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Emilio Correale (Kuuba) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 2004. aasta Ateena olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas oma kohtumise 1. ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning keskkaalus (kuni 75 kg) 2012. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Abbos Atayevile (Usbekistan) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Singh sai keskkaalus (kuni 75 kg) 15. maailmameistrivõistlustel (Milano, 2009) pronksmedali, kaotades taas poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Abbos Atayevile (Usbekistan) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 13. maailmameistrivõistlustel (Mianyang, 2005), kuid kaotas 1. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Erislandi Larale (Kuuba) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales keskkaalus (kuni 75 kg) 14. maailmameistrivõistlustel (Chicago, 2007), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Alfonso Blancole (Venezuela) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011), kuid kaotas 2. ringis taas Emilio Correale (Kuuba) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 29. suveolümpiamängude poksivõistlus. Peking 2008. Tulemused inglise keeles 28. suveolümpiamängude poksivõistlus. Ateena 2004. Tulemused inglise keeles 30. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 2012. Tulemused inglise keeles 15. maailmameistrivõistlused poksis. Milano 2009. Tulemused inglise keeles 13. maailmameistrivõistlused poksis. Mianyang 2005. Tulemused inglise keeles 14. maailmameistrivõistlused poksis. Chicago 2007. Tulemused inglise keeles 16. maailmameistrivõistlused poksis. Bakuu 2011. Tulemused inglise keeles Vijender Singh veebisaidil Olympedia (inglise)