laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
EDG

EDG võib tähendada järgmist: EDG on Eesti filmitootja European Data Grid ...
Cumulus Projekt

OÜ Cumulus Projekt on Eesti filmistuudio. Ettevõtte asutas 1992. aastal Arvo Iho. 1995 "Jaanipäev Ingerimaal" 2001 "Karu süda" 2004 "Euroflot" ... Cumulus Projekt Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 18.03.2018) Cumulus Projekt Eesti filmi andmebaasis
Jüri Eestleol

Jüri Eestleol (13/25. juuli 1893 Rae vald, Harjumaa – 21. juuni 1984 Veneküla, Sommerlingi külanõukogu, Harju rajoon) oli eesti põllumees. Ta osales Vene sõjaväes Esimeses maailmasõjas ja Kalevlaste Maleva koosseisus Vabadussõjas. Vabadusristi II liigi 3. järk 1. septembril 1920. Sai autasuks Lagedi mõisast eraldatud Jõevalja talu Rae vallas Harjumaal. VRVÜ Tallinna osakonna liige. Nõukogude ajal kolhoosis põllutööline. Abikaasa Liisa Catharina Sollbrück (1898–1982), pojad Osvald Eestleol (1924–1993) ja Heino Eestleol (1925–1944, 20. eesti diviis). Geni
Christian Freyberg

Christian-Georg Freyberg (12/24. mai 1892 Pärnu – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti sõjaväelane (alamleitnant/nooremleitnant, 1920/1922). Ta osales Vene sõjaväes Esimeses maailmasõjas, Saksa sõjavangis 1914–1918. Vabadussõjas osales patareiülemana. Juulis 1923 mõisteti Viljandi-Pärnu rahukogu otsusega pooleteiseks aastaks vangi, kaotas sõjaväelise aukraadi ja Vabadusristi kandmise õiguse. Mais 1924 läks Prantsusmaale, pidas Nizzas autoäri. Ta on üks neljast Vabadusristi kavalerist, kes jäeti välja raamatust Eesti Vabadusristi kavalerid (1935).
Jaan Hanson

Jaan Hanson VR II/3 (Vabadusristi annetamise otsuses 11. juunist 1920 Jaan Hansen, Vabariigi Valitsuse otsusega 8. juulist 1938 loetud annetatuks Jaan Hanssonile; 1./13. veebruar 1897 Enge vald, Pärnumaa – 5. aprill 1995 Pärnu-Jaagupi) oli eesti põllumees ja Vabadussõja veteran (kapral, 1978 lipnik?). Ta osales Esimeses maailmasõjas Vene Petrogradi tagavarapataljonis ja Kroonlinna suurtükiväepolgus, Vabadussõjas Pärnu kaitsepataljoni ja 9. jalaväepolgu koosseisus, 19. novembril 1919 sai Narva all Aleksandrovskaja Gorka küla juures haavata. Pidas Juhani talu, VRVÜ Pärnu osakonna liige. 1950 oli lühikest aega kolhoosi Edasi esimees, hiljem põllutööline. Osales 24. juulil 1989 Vabadusristi päeval Adaveres. Maetud Pärnu-Jaagupi kalmistule. 1993 Pärnu vapimärk (Vabadussõja veteran) 1993 Pärnumaa vapimärk (Vabadussõja veteran)
Arhitraav

Arhitraav (ka epistüül või ematala) on taladesüsteemi alumine tala. Kreeka ehitistel sammaste ja friisi vaheline kaunistusteta osa. Talastik Order Friis Karniis
Paul Herem

Paul-Nikolai-Johann Herem VR II/3 (perekonnanimi kuni 1939 Hermann; 26. jaanuar/7. veebruar 1898 Kaarma mõis, Vao vald, Virumaa – 12. mai 1983 Tallinn) oli eesti insener. Ta osales 1918. aastal Tallinnas Omakaitse ja Kaitseliidu tegevuses, Vabadussõjas soomusrongil Kapten Irv (kapral, 1919), sai põrutada. Vabadusristi II liigi 3. järk 18. veebruaril 1925. Sai Hõreda mõisast eraldatud Paemõisa talu Juuru vallas Harjumaal, müüs selle 1932 ära. Alates 1923. aastast oli SÜÕ konstruktor-joonestaja, ETK ekspediitor, tehnik-hindaja raudteevalitsuses, konstruktor ringhäälingus. Novembris 1933 mõisteti majanduskuritegude pärast kaheksaks kuuks vangi, vabanes veebruaris 1934, veebruaris 1940 sai Vabadusristi ja õigused tagasi. Kaitseliidu Tallinna maleva Kalevi malevkonna ja VRVÜ Tallinna osakonna liige. Nõukogude ajal töötas insenerina. Lipnik 1978? Sõjaväelane Martin Herem on tema lapselaps. 31. mai 1940, Uus Eesti,, Perekonnaseisuteateid. Registreeritud Tallinna linna perekonnaseisuametis. Paul-Nikolai-Johann Herem ja Aleksandra Ervast
August Hindrei

August Hindrei VR II/3 (kuni 1910 August Abel, vene keeles Гиндрей Август Гансович; 2/14. september 1894 Tallinn – surma aeg ja koht teadmata) oli eesti kommunist. Ta osales Vene sõjaväes Esimeses maailmasõjas, Vabadussõjas Ratsapolgu ja 1. Ratsapolgu koosseisus (reamees). Vabadusristi II liigi 3. järk 11. juunil 1920. 1920. aastal astus põrandaaluse EKP liikmeks, Tallinna sadamas kirjutaja, Üle-Eestimaalise Noorproletaarlaste Ühingu liige, mais 1922 ajalehe Punane Täht toimetaja. Põgenes augustis 1923 Nõukogude Liitu, töötas Leningradi sadamas, mõisteti kümneks aastaks vangi "välismaise kaubaga äritsemise pärast" ja heideti parteist välja. Ta mõisteti hiljem poliitilise süüdistuse alusel surma. "base.memo.ru". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. oktoober 2022. Vaadatud 25. oktoobril 2022.
Tiiu Peäske

Tiiu Peäske (sünninimi Tiiu Heinsalu; sündinud 21. novembril 1946) on eesti viiuldaja ja pedagoog. 1970. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakeskkooli viiuli eriala. Ta oli endise Tallinna Muusikakeskkooli õpetaja ja keelpilliosakonna juhataja. Hiljem on ta olnud Tallinna Muusika- ja Ballettikooli ja Rakvere Muusikakooli õpetaja. Tema õpilaste hulgas on olnud näiteks Triin Ruubel, Juta Õunapuu-Mocanita, Maano Männi, Harry Traksmann, Sigrid Kuulmann.[viide?] 2006 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (silmapaistvate tulemuste eest noorte viiuldajate koolitamisel) 2007 Valgetähe V klassi teenetemärk 2013 Presidendi hariduspreemia 2013 Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium 2014 Tallinna Muusikakeskkooli õppeaasta tegu 2013-2014: klassikatäht Katariina Maria Kitse juhendamine Ta on abielus pianist Toivo Peäskega, neil on kaks poega. Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lõpetajad 1925--2009, M. Topmann (Koostaja), saateks, pdf "Tallinna Muusikakooli koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. märts 2018. Vaadatud 18. märtsil 2018. Rakvere Muusikakooli koduleht Teenetemärkide kavalerid "Tunnustus ja tänu". Originaali arhiivikoopia seisuga 19. märts 2018. Vaadatud 18. märtsil 2018. Foto EFA.550.0-164420 Rahvusarhiivi fotode andmebaasis näitab perekond Peäsked oma kodus 1996. aastal. Pianist Toivo Peäske, pojad Kaarel ja Villem ning abikaasa Tiiu Heinsalu-Peäske. ERR Tähtpäevasaade: Päikseline Tiiu Peäske. Novembris tähistas 60. sünnipäeva armastatud viiulipedagoog Tiiu Heinsalu-Peäske. Juubilari ja tema õpilase Maano Männiga vestleb saate autor Virve Normet.
Siesikai

Siesikai on alev Leedus Ukmergė rajoonis, Siesikai valla halduskeskus. Alev asub Siesikai järve kaldal Obelise jõe ääres. Siesikais on gümnaasium, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu. Alevis on kohaliku metskonna keskus. Vaatamisväärsusteks on Siesikai mõisa hoonetekompleks ja 1537. aastal ehitatud katoliku kirik. XIII sajandil rajati Siesikai linnus. 1441. aastal on esimest korda mainitud Siesikai lossi, samal aastal ehitati selle juurde ka esimene kirik. Sealsest alevist on esimesed teated XVI sajandi teisest poolest. Praegune kirikuhoone valmis 1537. aastal kohaliku mõisniku initsiatiivil. Alev sai turuõigused aastal 1748. XVIII sajandil läks Siesikai Radziwillide valdusse. Tsaariajal kasutati Siesikai kohta venekeelset nimekuju Сѣсики. Siesikai kuulus XIX sajandil Dowgiałłodele. Aastal 1943 sündis alevis Leedu majandusteadlane Julius Veselka. Nõukogude ajal oli Siesikai kohaliku sovhoosi keskasula. Siesikai Koolimaja Siesikai kirik [1] Сѣсики. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 4 (Павастерортъ — Сятра-Касы). СПб, 1868, 864 lk. Alev Poola geograafilises sõnastikus Alev portaalis vietoves.Lt
Arabesk

Arabesk tähendab eesti keeles kaht asja: Arabesk on keerukalt põimitud lehe- ja väänlamotiividega ornament. Eriti levinud islamimaade kunstis. Arabesk on balletipoos: tantsija seisab ühel jalal, teine jalg on taha sirutatud. "Arabesque", Julian Mitchelli stsenaariumi järgi tehtud film
Maria Blower-Porter

Maria Blower-Porter (sünninimi Maria Blower; aastatel 1990–1994 Maria Kuum; sündinud 21. augustil 1964 Leicester, Inglismaa) on Briti endine jalgrattur. Ta sai naiste ühisstardiga maanteesõidus 1984. aasta Barcelona olümpiamängude jalgrattavõistlustel 29. koha. See oli esimene võistlus, kui naiste jalgrattasport oli kaasaegsete olümpiamängude kavas. Ta sai naiste ühisstardiga maanteesõidus 1988. aasta Souli olümpiamängude jalgrattavõistlustel 6. koha. Tema esimene abikaasa oli eestlasest Norra jalgrattur Jaanus Kuum ja nende poeg on Briti jalgrattur Elliott Porter. "Naiste ühisstardiga maanteesõit 23. suveolümpiamängude jalgrattavõistlustel. Los Angeles 1984. Tulemused inglise keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. aprill 2020. Vaadatud 18. märtsil 2018. "Naiste ühisstardiga maanteesõit 24. suveolümpiamängude jalgrattavõistlustel. Soul 1988. Tulemused inglise keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. aprill 2020. Vaadatud 18. märtsil 2018. Maria Blower-Porter veebisaidil Olympedia (inglise) Maria Blower. Cycling Archives. Inglise keeles
Eesti Film Produktion

Eesti Film Produktion oli Eesti filmistuudio. 1931 "Öösel Eesti Film Produktion Eesti filmi andmebaasis (vaadatud 18.03.2018) Eesti Film Produktion Eesti filmi andmebaasis
Austerlased

Austerlased on Austria põhirahvas. Kujunenud germaani hõimude segunemisel slaavi ja romaniseerunud keldi, illüüri ja reedi hõimudega. Austerlased räägivad saksa keelt. Austerlased on valdavalt katoliiklased. http://www.austria.org/religion/
Autoripoogen

Autoripoogen on kirjandusteose mahu mõõtühik, millega arvestatakse autori, tõlkija, toimetaja jt töö hulka. Autoripoogen on võrdne 40 000 tähekohaga (tähekohaks loetakse tähed, numbrid, märgid ja tühikud). Autoripoognaga loetakse võrdseks 700 rida luuleteksti ja illustratsioonide pindala 3000 cm². Varem, kui käsikiri esitati masinakirjas (kirjutusmasinal kirjutatuna), loeti autoripoognaks 22 lehekülge, millel on 30 rida ja reas keskmiselt 60 tähekohta. trükipoogen https://web.archive.org/web/20161220222624/http://termin.nlib.ee/termin/otsi Autoripoogen
Siesikai vald

Siesikai vald (leedu keeles Siesikų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Ukmergė rajooni territooriumil. Valla pindala on 168 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1541 inimest. Valla keskus on Siesikai alev, kus aastal 2011 oli 508 elanikku. Vallamaja asub aadressil Draugystės g. 2. Vallavanem on Algirdas Kaušas. Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid Siesikų seniūnija. Ukmergės rajono savivaldybė, vaadatud 18.03.2018. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 18.02.2017.
Babism

Babism on 19. sajandi esimese poole usuline liikumine Pärsias. Liikumise algataja oli Shīrāzist pärinev Sajjid Ali Muhammad Širazi (20.10.1819–09.07.1850) ja liikumine sai nime, Sajjid Ali Muhammad Širazi lisanime Bab järgi. Tema õpetus lähtus küll islami Pärsias (Iraanis) levinud šiiitluse harust, kuid hülgas selle põhitõed. Järgijate tegevus arenes 1848. aastal feodalismi- ja despootiavastaseks ülestõusuks, mille Pärsia valitsus 1852. aastal veriselt maha surus.. Sajjid Ali Muhammad Širazi hukati kui usutaganeja 1850. aastal "Babism". Encyclopædia Iranica (inglise). Vaadatud 18.03.2018.
Babuiin

Babuiin (Papio cynocephalus, Chaeropithecus cynocephalus) on Ekvatoriaal-Aafrikas elutsev paaviani perekonda kuuluv liik. Babuiini karv on kollakas, pea meenutab koera oma. Babuiinid on segatoidulised, liiguvad karjas. Isased isendid võivad kasvada pikamaks kui 1 meeter ja kaaluda üle 30 kilo. Prantsuse Ekvatoriaal Aafrika Babuiinid
Bagi

Bagi (ik. Buggy), ühe vedava sillaga, kerge lahtise kerega sõiduauto maastikul sõitmiseks. Bagi raam on baasautost lühem, et vähendada pöörderaadiust. Esimesed bagid valmistati Ameerika Ühendriikides, kus peeti ka esimesed võistlused 1960 aastal.
161 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 3. sajand eKr | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | ► ◄ | 180. aastad eKr | 170. aastad eKr | 160. aastad eKr | 150. aastad eKr | 140. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 164 eKr | 163 eKr | 162 eKr | 161 eKr | 160 eKr | 159 eKr | 158 eKr | ► | ►► 161. aasta eKr ehk ab urbe condita DXCIII (593). Vana-Rooma konsuliteks olid Marcus Valerius Messalla ja Gaius Fannius Strabo. ... ... Nikanor, Seleukiidide riigi väejuht
Rinald Bamberg

Rinald Bamberg (28. august 1932 Põltsamaa, Viljandimaa – 14. november 2011 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitreener ning laulja (tenor). Lõpetas 1949. aastal tislerina 12. tööstuskooli Tartus. Ta hakkas poksimisega tegelema 1948. aastal Tööjõureservides Heino Villumi juhendamisel. Ta oli 1951. aastal Eesti NSV noorte meister sulgkaalus (kuni 57 kg). Ta oli aastatel 1952–1956 sundajateenistuses NSV Liidu mereväes. Ta tuli aastatel 1952, 1954 ja 1955 Vaikse ookeani laevastiku meistriks, aastatel 1953 Vladivostoki ja 1955 Primorje krai meistriks ning 1956. aastal relvajõudude ametiühingute meistriks. Pärast sõjaväeteenistuse lõppu hakkas ta poksima Tallinna Kalevis Raimond Turja juhendamisel. Ta sai 1956. aastal Eesti NSV meistrivõistlustel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 3. koha. Ta tuli aastatel 1956–1958 Tallinna meistriks ja 1957. aastal Tööjõureservide üleliiduliseks meistriks. Ta osales 1958. aastal Eesti NSV ja Leedu NSV sõpruskohtumisel ning võitis oma kohtumise II kergekeskkaalus (kuni 67 kg). Ta pidas kokku 163 kohtumist ja võitis neist 132. Ta tegutses aastatel 1966–1988 poksikohtunikuna ning aastatel 1993–2007 poksitreenerina spordiklubides Kuldkinnas ja Merepojad. Ta oli muusikas iseõppija. Ta laulis aastatel 1965–1978 Estonia teatri ooperikooris ja mängis ka kõrvalosi. Ta esines lauljana ka mujal, sealhulgas solistina Tombi-nimelises kultuuripalees. 1976 kaputsiin (Eino Tambergi "Cyrano de Bergerac") 1972 Tinca (Puccini "Mantel") 1971 Teener/Sancho Panza (Mitch Leigh’ "Mees La Manchast") 1969 röövel (Ülo Vinteri ja Ülo Raudmäe "Pipi Pikksukk") 1966 sõdur (Hervé "Mam'zelle Nitouche") 1972 sepasell ("Verekivi") 1967 üleliidulise kunstilise isetegevuse festivali laureaat Rinald Bamberg Eesti filmi andmebaasis Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 365 Biograafia ESBL-is Rinald Bamberg ja tema sporditulemused "Üleliidulise kunstilise isetegevuse festivali laureaat J. Tombi nim. Kultuuripalee vokaalsolist Rinald Bamberg esinemas". Foto: Valdur-Peeter Vahi, 1967. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogu Mitch Leigh' muusikal "Mees La Manchast". Katrin Karisma (Aldonza), Rinald Bamberg (Teener/Sanco Panza). Foto, 13. veebruar 1971. Andmekogu AIRE Haud Tallinna Liiva kalmistul
Arvestuspoogen

Arvestuspoogen on trükise mahu ühik kirjastustöö arvestamiseks. Arvestuspoogen on nagu autoripoogengi 40 000 tähekoha suurune, kuid peale autori(te) loomingu läheb arvesse ka muude tekstide maht (tiitelleht, sisukord, toimetaja eessõna, leheküljenumbrid, päistiitlid jm). Autoripoogen Trükipoogen Arvestuspoogen Raamatukogusõnastikus
Märten Matsu

Märten Matsu (sündinud 15. detsembril 1992 Tallinnas) on eesti näitleja. Ta lõpetas 2012. aastal Saue Gümnaasiumi ja 2017. aastal Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna teatrikunsti erialal. Alates 2017. aastast töötab ta näitlejana Rakvere Teatris. 2015 "Vabad mehed" teleseriaal, Merimaa 2016 "Ema" mängufilm, Karl-Andreas 2017 "Siberi võmm" teleseriaal, Harri Vernik 2019 "Janu", lühifilm 2019 "Kättemaksukontor" teleseriaal, Ilmar Ubin 2015 Arto Paasilinna, Maailma parim küla, lavastaja Jaanus Rohumaa, Nooremkonstaabel ja Jussi 2016 Grigori Gorin, Thijl Ulenspiegel, lavastaja Üllar Saaremäe, Lamme Goedzak 2017 Anthony Burgess, Kellavärgiga apelsin, lavastaja Ringo Ramul, Dim, arst, vang, turvamees 2017 Ken Kesey / Dale Wasserman, Lendas üle käopesa, lavastaja Eili Neuhaus, Martini 2018 Brian Friel, Lõikuspeo tantsud, lavastaja Eili Neuhaus, Michael 2018 Oskar Luts / Urmas Lennuk, Paunvere poiste igavene kevade, lavastaja Urmas Lennuk, Imelik 2019 Reeli Reinaus, Verikambi, lavastaja ja dramatiseerija Jaanika Juhanson, Joonas 2019 Ingmar Bergman / Jenny Worton, Nagu peeglis, lavastaja Madis Kalmet, Max. Rakvere Teatri kolleegipreemia, parim meesnäitleja 2017, 2019 Märten Matsu Tartu Ülikool. Viljandi Kultuuriakadeemia. Etenduskunstide osakond "Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna teatrikunsti põhiõppe lõpetanud 2017.aastal". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. august 2018. Vaadatud 18. augustil 2018. Rakvere Teater vaadatud 30.03.2020 Märten Matsu andmekogus IMDb (inglise) Märten Matsu Rakvere Teatri kodulehel Märten Matsu näitab ennast muusikuna, Virumaa Teataja 21. september 2019 25-aastasest Märtenist 55-aastaseks Michaeliks, Kultuur 14. juuni 2018
Lõhnav kood

Lõhnav kood on programmeerimises tunnus programmi lähtekoodis, mis viitab võimalikule sügavamale probleemile koodis. Lõhnav kood on puuduliku tarkvara disaini ja tarkvara kirjutamise käigus tehtud halbade otsuste tulemus. Lõhnava koodi tunnused võivad olla näiteks koodikordus, liigne keerukus ja liiga pikad meetodid või klassid. Martin Fowler (09.02.2006). "CodeSmell" (inglise). Vaadatud 18.03.2018. Tufano, M., Palomba, F., Bavota, G., Oliveto, R., Di Penta, M., De Lucia, A., & Poshyvanyk, D. (2015, May). When and why your code starts to smell bad. In Software Engineering (ICSE), 2015 IEEE/ACM 37th IEEE International Conference on (Vol. 1, pp. 403-414). IEEE. "SmellsToRefactorings" (inglise). Vaadatud 18.03.2018.
Norman Triplett

Norman Triplett (1861–1934) oli USA psühholoog. Norman Triplett avaldas 1898. aastal esimese sotsiaalpsühholoogia alase artikli (Strubbe, 2005). Ta uuris sotsiaalse hõlbustamise efekti. Triplett uuris Ameerika ratturite kohta kogutud andmeid, võrreldes sõidukiirust individuaalselt ja grupis sõites, ning avastas, et üheskoos võidu sõites hoiti kiiremat tempot kui üksinda aja peale sõites. Sellise tähelepaneku alusel järeldas Triplett, et kaasvõistlejate juuresolek vabastab teatavad energiavarud, mis parandavad sooritust. Sportlik tegevus oli Tripletti jaoks siiski lihtsalt üks viis grupis tegutseda ja ratturid pakkusid talle tänuväärset katselapikest. See tähistas aga olulist verstaposti liigutustegevuse aluseks olevate tegurite uurimisel, mis andis tunnistust sellest, kuidas psüühilised ja sotsiaalsed aspektid mõjutavad inimese kehalise tegevuse potentsiaali. Kaasates 40 last näitas Norman Triplett oma uurimuses, et lapsed, kel paluti kerida õngerulli nii kiiresti kui nad suudavad, tegid seda märgatavalt kiiremini kui ruumis olid teised lapsed. Oma uurimistöö tähelepanekutele tuginedes järeldas Triplett, et kaaslaste juuresolek vabastab teatavad energiavarud, mis parandavad sooritust. Hilisemad uurimused on näidanud, et parem sooritus kaldub avalduma pigem inimese jaoks kergetes ja tuttavates kui keerulistes ja uuemates ülesannetes. Viimaste puhul teeb inimene teiste juuresolekul ka märgatavalt rohkem vigu.
Baltistika

Baltistika on balti rahvaste ajalugu, keeli, kirjandust, arheoloogiat käsitlev teadusala. Baltistikale pandi alus 19. sajandil, kui Franz Bopp uuris preisi, Friedrich Kurschat leedu ja August Johann Gottfried Bielenstein läti keelt. 20. sajandi esimesel poolel tegeleti baltistikaga peamiselt slavistikakeskustes. Läti Ülikoolis Riias ja Leedu Ülikoolis Kaunases avati vastavalt 1919. ja 1922. aastal balti keelte õppetool ja tekkisid iseseisvad baltistika koolkonnad. https://g.co/kgs/Sr3ZGt https://g.co/kgs/wZMWt1 Läti Ülikool Vytautas Suure Ülikool
Eesti saadikute loend

Friedrich Akel (1871–1941) 1922–1923 Soomes 1928–1933 Rootsis, Norras ja Taanis 1934–1936 Saksamaal ja Hollandis Ado Birk (1883–1942) 1922–1926 Nõukogude Liidus Aleksander Hellat (1881–1943) 1921–1922 Lätis ja Poolas 1922 Rumeenias, Ungaris ja Kreekas 1923–1931 Soomes 1925–1927 Ungaris Oskar Kallas (1868–1946) 1920–1922 Soomes 1922–1934 Suurbritannias ja Hollandis Heinrich Laretei (1892–1973) 1926–1928 Nõukogude Liidus 1928–1931 Leedus 1936–1940 Rootsis, Taanis ja Norras Jaan Lattik (1878–1967) 1939–1940 Leedus Juhan Leppik (1894–1965) 1924–1927 Poolas ja Rumeenias 1931–1936 Leedus 1936–1940 Itaalias 1937–1940 Ungaris 1937–1938 Austrias Johannes Markus (1884–1969) 1935–1939 Poolas, Rumeenias ja Tšehhoslovakkias 1939–1940 Türgis, Ungaris ja Rumeenias Karl Menning (1874–1941) 1923–1933 Saksamaal 1925–1933 Austrias 1931–1933 Ungaris 1933–1937 Lätis Rudolf Möllerson (1892–1940) 1937–1939 Soomes 1939–1940 Saksamaal 1940 Hollandis Ants Piip (1884–1942) 1923–1925 USA-s Karl Robert Pusta (1883–1963) 1921–1932 Prantsusmaal 1921–1923 Itaalias 1923–1932 Belgias 1928–1932 Hispaanias 1932–1934 Poolas, Rumeenias ja Tšehhoslovakkias 1935 Rootsis, Norras ja Taanis August Rei (1886–1963) 1938–1940 Nõukogude Liidus Hans Rebane (1882–1961) 1931–1937 Soomes 1937–1940 Lätis August Torma (1895–1971) 1931–1934 Itaalias 1931–1939 Rahvasteliidus 1934–1971 Suurbritannias Julius Seljamaa (1883–1936) 1922–1928 Lätis 1925–1926 Leedus 1928–1933 Nõukogude Liidus Karl Selter (1898–1958) 1939–1940 Rahvasteliidus ja Vatikanis 1940 Šveitsis Otto Strandman (1875–1941) 1927–1929 Poolas, Rumeenias ja Tšehhoslovakkias 1933–1939 Prantsusmaal, Belgias, Hispaanias ja Vatikanis Karl Tofer (1885–1942) 1927–1931 Itaalias 1927–1930 Ungaris 1930–1932 Poolas, Rumeenias ja Tšehhoslovakkias 1933–1936 Nõukogude Liidus 1936–1939 Saksamaal ja Hollandis August Traksmaa (1893–1942) 1936–1937 Nõukogude Liidus Tõnis Vares (1859–1925) 1921–1922 Nõukogude Venemaal Eduard Virgo (1878–1938) 1928–1931 Lätis Aleksander Warma (1890–1970) 1938–1939 Leedus 1939–1944 Soomes Oskar Öpik (1895–1974) 1936–1938 Leedus 1940 Prantsusmaal Eesti Vabariigi esindajad välismaal 1939
Barokamber

Barokamber on hermeetiliselt isoleeritud ruum, kus saab rõhku kas madaldada või kõrgendada. Barokambris uuritakse üle- ja alarõhu toimet organismile, treenitakse lendureid ja kosmonaute. Barokambris ravitakse ka mitmeid haigusi, seda nimetatakse baroteraapiaks. Baroteraapia terviseuudised.ee, 25. mai 2016
Konstantin Rudakov

Konstantin Ivanovitš Rudakov (vene keeles Константин Иванович Рудаков; 26. märts 1891 Peterburi – 1949 Leningrad) oli vene graafik, kunstnik, karikaturist ja disainer. Ta sündis Maria teatri dekoraatorite peres Peterburis. Joonistamist ja maalimist hakkas ta õppima Tsarskoje Selo lütseumis Vassili Savinski erastuudios Pavel Tšistjakovi juhendamisel. 1910. aasta alguses külastas ta uut kunstistuudiot, mida juhtisid Boriss Kustodijev, Jevgeni Jevgenjevitš Lansere ja Mstislav Valerianovitš Dobužinski. Aastal 1913 astus ta IAH-i maalimise, skulptuuri ja arhitektuuri kõrgkunstikooli, kus algul õppis arhitektuuriosakonnas, kuid 1915. aastal läks üle maali erialale, mida juhendas Dmitri Kardovski. Ta lõpetas selle kursuse 1922. aastal. Aastatel 1918–1920 töötas ta kunstistuudio juhendajana ja samal ajal õpetas ka matemaatikat Läänemere laevastiku meremeestele. 1918. aastal hakkas ta osalema näitustel. Ta kuulus revolutsioonilise Venemaa kunstnike assotsiatsiooni ühendusse. 1920. aastatel joonistas ta karikatuure ajakirjadele Siskin, Hedkid, Behemoth, Laughers, Krokodil, Nepmen (1928–1932), Lääs (1932–1934), Alasti Kunstniku Mudel (1930). Alates 1929. aastast õpetas ta Leningradis VHUTEIN-is (proletariaadi kunstiinstituut, Leningradi maali-, skulptuuri- ja arhitektuuriinstituut) Repini graafikaosakonnas. Aastal 1930 töötas ta riigi kirjastuse lasteosakonnas, kus illustreeris raamatuid, näiteks Aleksander Puškini "Jevgeni Onegin" (1934), Emile Zola "Nana" (1935–1937), Guy de Maupassanti "Kallis sõber" (1935–1937), E. T. A. Hoffmanni "Pähklipureja" (1937), Lev Tolstoi "Anna Karenina" (1942–1945) ja "Sõda ja rahu" (1941–1948), Nikolai Gogoli "Audiitor" (1948), Antoine François Prévosti "Manon Lescaut" (1948) jm. Aastatel 1938–1940 töötas ta eksperimentaalses litograafia töörühmas LOSSH. 1940. aastatel hakkas ta tegelema teatraalse-dekoratiivkunstiga. Leningradi Akadeemilises Suures Draamateatris tegi ta kostüümide eskiise (Aleksandr Gribojedovi "Häda mõistuse pärast", "Aleksander Puškin" (1940–1941), "Anton Tšehhovi pulmad" (1942)) ja Leningradi Music Halli teatrile (William Shakespeare'i "Palju kära ei millestki" (1943, mida ei esitatud)). Ta on maetud Peterburi Literatorski surnuaeda. Rudakovi teoseid leidub paljudes muuseumides ja erakogudes, sealhulgas Vene Muuseumis, Tretjakovi galeriis, Puškini muuseumis ja mujal. ARTinvestment.RU Konstantin Ivanovitš Rudakovi tööd Konstantin Rudakovi elulugu