laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Moor

Perekonnanime kohta vaata artiklit Moor (perekonnanimi). Moor ehk toorhuumus moodustub toitaine-, eriti lämmastikuvaesest varisest; tüse halvasti lagunenud metsakõdu. Mull Moder
Anhüdriidid

Anhüdriid on keemiline aine, mis tekib vee formaalsel eraldumisel happest või alusest. Mittemetallide oksiidid, näiteks vääveltrioksiid ja fosfor(V)oksiid, on happeanhüdriidid. Vääveltrioksiid on väävelhappe anhüdriid. H2SO4 – H2O → SO3 Dilämmastikpentaoksiid on lämmastikhappe anhüdriid. Teda on võimalik saada lämmastikhappe hüdraatimisel fosfor(V)oksiidiga, mis on hügroskoopiline: 2 HNO3 + P2O5 → 2 HPO3 + N2O5 Süsinikdioksiid on väga ebastabiilse süsihappe anhüdriid. Metallide oksiidid, näiteks kaltsiumoksiid, on aluseanhüdriidid. Naatriumoksiid on naatriumhüdroksiidi anhüdriid: 2 NaOH - H2O → Na2O Mõnikord on metalli oksiid ka happe anhüdriid, näiteks mangaan(VII)oksiid on permangaanhappe anhüdriid: Mn2O7 + H2O = 2HMnO4 Anhüdriide, mis tekivad kahest karboksüülhappe molekulist veemolekuli eraldumisel, nimetatakse karboksüülhappeanhüdriidideks. Etaanhappeanhüdriid on etaanhappe anhüdriid: 2 CH3COOH –- H2O → (CH3CO)2O Maleiinhappeanhüdriid on tsükliline karboksüülhappeanhüdriid, mis tekib vee eraldumisel maleiinhappest (mis on dikarboksüülhape). Hüdraadid Kristallvesi
Sierre

Sierre (saksa Siders) on linn Šveitsis Valais' kantonis. Linn asub saksa ja prantsuse keeleala piiril. 80% elanikest räägib emakeelena prantsuse keelt. Ständige Wohnbevölkerung nach Staatsangehörigkeitskategorie Geschlecht und Gemeinde; Provisorische Jahresergebnisse; 2018, vaadatud 11.04.2019.
Aurutamine (keemia)

Aurutamine on tahke aine lahust kontsentreerima vedela lahusti osalise aurustamisega. Nt mereveest on võimalik aurutades saada soola. Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1]
Maadlus 1964. aasta suveolümpiamängudel

Maadlusturniir 1964. aasta suveolümpiamängudel peeti Jaapanis Tōkyōis. Nii Kreeka-Rooma kui ka vabamaadluses võisteldi kaheksas kaalus: kuni 52 kg, kuni 57 kg, kuni 63 kg, kuni 70 kg, kuni 78 kg, kuni 87 kg, kuni 97 kg ja üle 97 kg.
Maadlus 1960. aasta suveolümpiamängudel

Maadlusturniir 1960. aasta suveolümpiamängudel peeti Itaalias Roomas. Nii Kreeka-Rooma kui ka vabamaadluses võisteldi kaheksas kaalus: kuni 52 kg, kuni 57 kg, kuni 62 kg, kuni 67 kg, kuni 73 kg, kuni 79 kg, kuni 87 kg, ja + 87 kg
Lõuna-Korea haldusjaotus

Lõuna-Korea koosneb 17 provintsi taseme haldusüksusest: 9 provintsist (do), 7 keskalluvusega linnast ja pealinnast (teukbyeolsi). Provintsi taseme haldusüksused jagunevad maakondadeks (gun), ringkondadeks (gu) ja maakonna õigustega linnadeks (si). Gangwoni provints Gyeonggi provints Jeju provints Lõuna-Gyeongsangi provints Lõuna-Chungcheongi provints Lõuna-Jeolla provints Põhja-Chungcheongi provints Põhja-Gyeongsangi provints Põhja-Jeolla provints Busan Daegu Daejeon Gwangju Incheon Sejong Ulsan Soul Järgmises tabelis on loetletud maakonnad, ringkonnad ja maakonna õigustega linnad provintsi taseme haldusüksuste kaupa.
Küngej ahelik

Küngej ahelik (ka Kungei Alatau; (kasahhi Күнгей жотасы) on mäestik Aasias Kõrgõzstanis ja Kasahstanis. Ta on osa Tian Shanist. Kulgeb Õsõk-Köli (Issõk-Kuli) põhjakaldal ida-lääne sihis. Kõrgus kuni 4771 meetrit.
Emulgatsioon

Emulgatsioon on emulsiooni tekitamine (emulgeerimine) või tekkimine (emulgeerumine). Emulgatsiooni vastandprotsess on de-emulgeerimine või de-emulgeerumine. Tamm, L., Tamm, T. & A. Tuulmets, 2009. Keemia mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus.
Peter Tauber

Peter Michael Tauber (sündinud 22. augustil 1974 Frankfurdis) on Saksamaa poliitik, Saksamaa Kristlik-Demokraatliku Liidu (CDU) ja Bundestagi liige. Pärast keskkooli lõpetamist õppis ta kesk- ja uusaja ajalugu, germanistikat ja poliitikateadust Johann Wolfgang Goethe nimelises Ülikoolis Frankfurdis. Aastal 2000 lõpetas ta ülikooli magistrikraadi ja kiitusega. 2007 kaitses ta doktoritöö spordi ühiskondlikust positsioonist ja ideoloogilisest rollist Saksa keisririigis. 2000–2001 oli ta teaduslik töötaja Johann Wolfgang Goethe nimelise Ülikooli uurimisprogrammis "Teadmiste kultuur ja ühiskondlikud muutused". 2001–2003 oli ta Junge Unioni Hesseni piirkonna tegevjuht. 2003–2004 töötas Tauber Hesseni kultuuriministri ja asepeaministri Karin Wolffi isikliku referendina. Bundestagi valimisteni oli ta Frankfurdi Saksa Kinnisvaranõustamise AS-i pressiesindaja. Alates märtsist 2008 töötab ta Frankfurdi Johann Wolfgang Goethe nimelise Ülikooli juures asuva Ajaloolise Seminari õppejõuna. 1991. aastal astus Tauber Junge Unioni (JU) ja 1992. aastal CDU liikmeks. 1993–2007 oli ta Wächtersbachi linnavolinik. Alates novembrist 2005 Main Kinzigi maakonna volikogu liige. Aastal 2007 valiti Tauber Ida-Hesseni piirkonna Väike-ja Keskmiste Ettevõtete Ühenduse juhatuse liikmeks ja detsembris 2007 CDU Gelnhauseni piirkonna esimeheks. Aastal 2003 valiti ta JU Hesseni piirkonna esimeheks. Alates 2008 kuulub Tauber ka CDU Hesseni piirkonna juhatusse. Aastal 2008 kanti ta Bundestagi kandideerijate nimekirja. 2009. aasta valimistel kogus ta 39,4% häältest. Peter Tauber on järgmiste Bundestagi komisjonide liige: perekonna, seenioride, naiste ja noorte komisjon, töö ja sotsiaalse valdkonna komisjon ja uurimiskomisjon "Internet ja digitaalne ühiskond". Tauber on vallaline ja luteri usku. Dr. Peter Tauber'i koduleht
Eele Õunapuu-Pikas

Eele Õunapuu-Pikas (kuni 2013 Eele Õunapuu; sündinud 31. jaanuaril 1984) on eesti bioloog. Tema tegevusalaks on puude ökofüsioloogia. Õunapuu on lõpetanud 2005 Tartu Ülikooli bakalaureuseõppe bioloogia erialal (cum laude) ning 2007 magistriõppe taime- ja seeneteaduse erialal (cum laude). 2014. aastal sai ta Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituudist doktorikraadi tööga lehe hüdraulilise juhtivuse ruumilis-ajalisest varieeruvusest puittaimedel ning selle ökofüsioloogilisest tähtsusest (juhendaja Arne Sellin). 2010 Olevi Kulli stipendium Eele Õunapuu Eesti Teadusinfosüsteemis Eele Õunapuu Eesti Teadusinfosüsteemis
Krista Lõhmus

Krista Lõhmus (sündinud 5. novembril 1948) on eesti metsateadlane ja õppejõud. Ta on õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis matemaatikat. Doktorikraad 1987. aastast, väitekiri "Biopindade jaotus keskealise kuusiku maapealses ja maa-aluses osas" (juhendaja Toomas Frey), Tartu Ülikool. Tema teadustöö põhiteemad on olnud statistiliste mudelite rakendamine ökoloogias ja puujuurte ökofüsioloogia. Ta on töötanud Zooloogia ja Botaanika Instituudis ning teinud tööd Vooremaa metsaökoloogia jaamas.[viide?] Novembris 2017 sai temast Tartu Ülikooli emeriitprofessor. 2021. aastast on ta osalise koormusega Tartu Ülikooli rakendusökoloogia kaasprofessor. 1986–... Rahvusvahelise Juureteadlaste Ühingu liige 2008–... Riigimetsa Majandamise Keskuse teadusnõukogu liige 2001 Eesti Vabariigi teaduspreemia põllumajandusteaduste valdkonnas 2008 Tartu Ülikooli medal 2013 Tartu Ülikooli aumärk 2014 Eesti Vabariigi teaduspreemia põllumajandusteaduste valdkonnas 2018 Tartu Ülikooli suur medal "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli suure medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 3.12.2022. Krista Lõhmus Eesti Teadusinfosüsteemis
Lothar Metz

Lothar Metz (16. jaanuar 1939 – 23. jaanuar 2021) oli Ida-Saksamaa maadleja. Metz võitis olümpiamängudel täiskomplekti medaleid – kuldmedali (1968. aastal), hõbemedali (1960. aastal) ja pronksmedali (1964. aastal). 1972. aasta olümpiamängudel oli tema koht lõpuprotokollis 7-10. Ta võitis Ida-Saksamaa meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses kümme kuldmedalit. Lothar Metz veebisaidil Olympedia (inglise)
D1 (diiselrong)

Diiselrong D1 on aastatel 1963–1988 Ganz-MAVAG-i tehases Ungaris toodetud hüdraulilise ülekandega reisirong. Selle rongi eelkäija on mehaanilise ülekandega diiselrong D, mida toodeti aastatel 1960-1963. Rong oli mõeldud kasutamiseks NSV Liidus laiarööpmelisel (1520 mm) raudteel. D1-diiselronge on kasutatud ka Eestis. Esimesed neli diiselrongi saabusid Eestisse 1965. aasta mais, alustades tööd Tartu depoos. D1-rongidega toimus reisijate vedu Eestis kuni 2001. aastani. Eestis hüüti neid ronge kapsaussideks, kuna osa neist oli rohelist värvi ja need sõitsid suhteliselt aeglaselt. Võimsus: 2 x 730 hj Reisijate mahutavus: 400 inimest (4 vaguniga) Kere materjal: teras Mootori tüüp: Diiselmootor, turbolaaduriga Töökaal: 274 t Kiirus: 120 km/h Pikkus: 99 080 mm Jüri Loog. "125 aastat raudteid Eestis". Tallinn 1997. Lk 73 Rapla raudteeliini avamine. Diiselrong D1 D1 DIISELRONG, Eesti Raudteeajaloo Selts YouTube video: D1 diiselrongi dokumentaal (ingliskeelsete subtiitritega) Baltic Trains Picture Gallery
Roman Rurua

Roman Rurua (sündinud 25. novembril 1942) on Gruusia rahvusest, endise NSVL maadleja. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist töötas ta Gruusia parlamendis. Ta on Gruusia Olümpiavõitjate Kogu president. 2010. aastast kuulub ta Fila Hall of Fame'i. Roman Rurua veebisaidil Olympedia (inglise)
Kaspar

Kaspar on mehenimi. Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 1863 Kaspari-nimelist inimest. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kaspar 2195 mehel. Kaspar on Eestis populaarsuselt 78. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Kaspar vanuserühmas 5–9, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 44,82 ning Lääne maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 23,61. Kaspar oli keskmiselt 18 aasta vanune (mediaanvanus oli 16). Nimed Kaspar ja Kasper tulevad pärsia sõnast kansbar, mis tähendab varahoidjat või väärisesemete hoidjat. Soomes on kasutusel ka vorm Kasperi. Keskaegse pärimuse järgi kandis üks Jeesusele kingitusi toonud idamaa tarkadest nime Kaspar, kuigi nende nimesid Piiblis ei mainita; teised olid sama traditsiooni järgi Melchior ja Balthasar. Soomes on Kasperi nime 2019. aasta lõpuks antud umbes 6900 inimesele ning Kasperi nime on antud 5647 inimesele. Nimede Kaspar, Kasper, Kasperi, Jasper nimepäev on 20. oktoober. Kaspar, Zweibrückeni ja Veldenzi pfaltskrahv Kaspar Aus, koreograaf ja videokunstnik Kaspar von Fürstenberg, Liivi ordu rüütelvend Kaspar Jancis, animaator ja muusik Kaspar Kadastik, helilooja ja muusik Kaspar Kalluste, muusik Kaspar Anton Kettler, Eesti vaimulik Kaspar Kokk, murdmaasuusataja Kaspar Kolk, klassikaline filoloog Kaspar Koppel, kitarrist Kaspar Taimsoo, sõudja Kaspar von Tiesenhausen, Liivimaa päritolu Rootsi sõjaväelane Tarvo Kaspar Toome, helilooja ja muusik Kaspar Põtter, helilooja ja muusik Caspar https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. august 2020. Vaadatud 19. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Tallinna–Rapla rongiliin

Tallinna–Rapla rongiliin on Elroni opereeritav rongiliin Eestis. Liin läbib Harju ja Rapla maakonda. Varem opereeris liini Edelaraudtee. 10. detsembril 2017 lisati liinile Valdeku peatus. Tallinn Tallinn-Väike Liiva Valdeku Männiku Saku Kasemetsa Kiisa Roobuka Vilivere Kohila Lohu Hagudi Rapla Rapla rongiliini avamine
Aksel Linkhorst

Aksel Linkhorst (1. veebruar 1912 Albu vald, Järvamaa – 4. detsember 1980 New York) oli Eesti diplomaat. Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1929. aastal cum laude ja õppis aastail 1931–1936 (lõpetas) Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas, oli Korporatsioon Fraternitas Estica vilistlane. Aastail 1937–1938 oli Aksel Linkhorst Pariisi ja 1938–1940 Stockholmi saatkonna atašee. Alates 1940. aastast oli ta Eesti Abistamisekomitee sekretär ja 1944. aastast Eesti Komitee peasekretär. Aastatel 1948–1949 oli ta Eesti Rahvusfondi peasekretär, alates 1949. aastast Svenska Handelsbankeni ametnik ja 1958. aastast Misomex AB välisosakonna juhataja. Aastatel 1967–1980 oli ta Eesti Vabariigi peakonsulaadi konsul New Yorgis. 23. detsembril 1939 abiellus ta Tallinnas Maimu Maistega. "Vaba Eestlane = Free Estonian 27 jaanuar 1962 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 23. juulil 2023. "Fr. Estica :: Album Esticum". www.cfe.ee. Vaadatud 23. juulil 2023. Atashee A. Linkhorst abiellus. Rahvaleht, 24. detsember 1939, nr. 303, lk. 3. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Šamil Hissamutdinov

Šamil Hissamutdinov (tatari Шамил Шәмсетдин улы Хисаметдинов; vene Шамиль Шамшатдинович Хисамутдинов; sündinud 20. septembril 1950) on endine Nõukogude Liidu maadleja, rahvuselt tatarlane. Ta võitis Nõukogude Liidu meistrivõistlustel aastatel 1971–1974 neli kuldmedalit. Ta oli Eesti NSV maadleja Valeri Spiridonovi konkurent. 1976. aastal pärast Euroopa meistrivõistlustel saadud tõsist õlavigastust sai temast 26-aastaselt NSV Liidu maadluskoondise peatreener. 2010. aastal valiti ta neljaks aastaks Venemaa Vöömaadlusföderatsiooni presidendiks. Šamil Hissamutdinov veebisaidil Olympedia (inglise)
Paul Teas

Paul Jüri Teas (27. detsember 1895 Tartu – 23. august 1980 Stockholm) oli eesti arst. Ta õppis aastail 1916–1918 ja 1920–1923 (lõpetas) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. Dr. med. 1933 (Muda kümblusravi toimest reumaatiliste haiguste juures, eriti verepildi muutustest). Paul Teas osales Vabadussõjas, oli 1924–1927 Tartu ülikooli sisehaiguste kliiniku assistent, 1927–1934 Lääne Maahaigla juhataja ja sisehaiguste osakonna ülemarst, 1935–1940 Tallinna Ühise Haigekassa Haigla sisehaiguste osakonna juhataja, 1940–1944 Tallinna Diakonisside Asutise Haigemaja juhataja. 1944. aastal põgenes ta Rootsi. TÜ üliõpilased
Eesti Heategev Selts

Eesti Heategev Selts oli 1880. aastal Venemaal Peterburis asutatud Peterburi eesti kogukonna heatagevusselts. Seltsi eesmärgiks oli ühendada Peterburis elavaid eestlasi, edendada seltsiliikmete hariduspüüdeid, arendada seltskondlikku tegevust ja aidata abivajajaid ning puudustkannatavaid eestlasi Seltsi tegevuses osalesid: Johannes Kappel, Aleksander Ferdinand Tombach, isa poolt eesti päritolu Vene kirjanik Aleksandr Scheller (kirjanduslik pseudonüüm N. Mihhailov (ru)). 1907. aastal reorganiseeriti EHS ja Peterburi Eesti Kooliühistu Peterburi Eesti Haridusseltsiks. Eestlased Venemaal Peterburi Eesti Üliõpilaste Selts Peterburi Eesti Jõumeeste Selts Peterburi Teataja Eesti Heategev Selts Helsingis "Eesti biograafiline andmebaas ISIK, Jansen, August". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2016. Vaadatud 16. aprillil 2012. "Eesti biograafiline andmebaas ISIK, Tombach, Aleksander Ferdinand". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. veebruar 2007. Vaadatud 16. aprillil 2012. Эстонские сыны Отечества, "С.-Петербургские ведомости", Выпуск № 056 от 31.03.2009 ЭСТОНСКОЕ ОБЩЕСТВО ОБРАЗОВАНИЯ И ПРИЗРЕНИЯ СИРОТ
Survereservuaar

Survereservuaar (ka veekants, survekants) on lahtise veepinnaga reservuaar, mis vähendab hüdraulilise löögi mõju survetorus. Elektroenergeetikasõnastik [eesti-inglise-soome-saksa-vene]. 2005. Koostanud Meldorf, M. jt. Tallinna Tehnikaülikooli elektroenergeetika instituut. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus
Heiki Ahonen

Heiki Ahonen (sündinud 3. septembril 1956 Pärnus) on endine dissident ja vabadusvõitleja Eesti NSV-s ning Eesti Vabariigi Okupatsioonide Muuseumi esimene direktor. Tema isapoolne vanaisa oli ingerlane. Ahoneni mõlemad vanemad olid Nõukogude võimu poolt represseeritud: isa mõisteti 1946. aastal koolinoorte vabadusliikumises osalemise eest vangi; ema küüditati 1949. aastal. Emapoolne vanaisa oli ohvitser, kes lasti 1941. aastal maha. Ta ise on öelnud: "Meie perekonnas polnud ainsatki inimest, kes poleks olnud represseeritud." 1971–1975 õppis ta Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis geodeesiat. Restaureerimisvalitsus 1977–1978 Korstnapühkija Pääskülas 1978–1983 Raadio Vaba Euroopa ajakirjanik 1988–1998 Elekterside Inspektsioon 1998 Kistler-Ritso Eesti Sihtasutuse juhatuse esimees 1999–2003 Okupatsioonide Muuseumi direktor 2003–2012 1977 liitus ta põrandaaluse vastupanuliikumisega. Ta kirjutas alla kollektiivsetele protestikirjadele ja pidas sidet Moskvas töötavate välismaiste ajakirjanikega. 1983 ta vahistati ja Eesti NSV Ülemkohus mõistis ta Nõukogude-vastases agitatsioonis ja propagandas süüdi ning määras talle viis aastat vangilaagrit koos kaheaastase asumisajaga. Karistust kandis ta Permi oblastis. 1987 vabastati ta ennetähtaegselt ja ta asus freesijana tööle Tallinna tehases Pioneer. Ta oli 23. augustil toimunud Hirvepargi miitingu üks peakorraldajaid ja MRP-AEG asutajaliige. 1988 arreteeriti ta taas sõjaväe kordusõppustest kõrvalehoidmise ettekäändel ja saadeti Rootsi, kus ta elas aastatel 1988–1989. Rootsis oli ta Eesti Vangistatud Vabadusvõitlejate Abistamiskeskuse abiesimees. 1989–1998 töötas ta Münchenis ja Prahas raadiojaama Vaba Euroopa eesti toimetuse toimetaja ja juhatajana. 1998 tuli ta tagasi Eestisse. Ta on Kistler-Ritso Eesti Sihtasutuse juhatuse esimees. Samuti oli ta selle sihtasutuse eestvedamisel loodud Okupatsioonide Muuseumi esimene direktor aastatel 2003–2012. Ta on abielus Rita Ahoneniga ja neil on kaks last. Tema tädi (ema õde) on Lagle Parek, emapoolne vanaema kunstiajaloolane Elsbet Parek, emapoolne vanaisa ohvitser Karl Parek, vanavanaema näitleja Anna Markus. 2000 Riigivapi IV klassi teenetemärk 2004 Valgetähe III klassi teenetemärk 2009 Kolme Tähe IV klassi orden "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 31. august 2009. Vaadatud 22. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. november 2013. Vaadatud 22. märtsil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Klaats, Erika (4. november 2023). "Sirje Eesmaa: pimedal ajal pole põhjust mossitada, kui töötad helendaval ekraanil". Maaleht. Vaadatud 4. novembril 2023. Vabadusvõitleja Heiki Ahonen: kott oli mul juba valmis pandud
Georg-Voldemar Klaus

Georg-Voldemar Klaus (26. august 1907 Moskva – 9. mai 1983 Kloogaranna) oli eesti vaimulik. Tema isa oli Simunast pärit, aastal 1904 Moskvasse elama asunud rätsep; ema oli Moskvas sündinud eestlanna. Alghariduse sai ta Moskva Peeter-Pauli luteri usu gümnaasiumi algkoolis. Aastal 1920 asusid ta vanemad Eestisse, 1926 käis ta leeris Tallinna Toompea Kaarli koguduses õpetaja Artur Sommeri juures ja 1928 lõpetas ta Tallinna Reaalkooli. Pärast sõjaväeteenistust õppis ta aastatel 1929–1936 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Tallinna Pauluse koguduses õpetaja Rein Uhke ja Keila Miikaeli koguduses praost Ado Köögardali juures. Ordineeriti 19. detsembril 1937 õpetajaks. Ta oli aastatel 1937–1938 Tallinna Toomkoguduse õpetaja kohusetäitja. Aastatel 1938–1939 oli ta Tallinna Pauluse koguduses õpetaja Rein Uhke isiklik adjunkt, 1939–1943 oli ta Tallinna Kopli koguduse õpetaja, 1943–1945 Randvere koguduse õpetaja. Aastatel 1945–1978 oli ta Nõmme Rahu koguduse õpetaja ja 1949–1972 Tallinna praostkonna praost ja konsistooriumi assessor. Aastal 1978 jäi ta emerituuri. Ta suri aastal 1983. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. II, lk 544 Rita Puidet. Eeskujudest innustunud Georg Voldemar Klaus, "Eesti Kirik", 29. august 2007
21 Jump Street

21 Jump Street (seriaal) 21 Jump Street (film 2012)
Põllundus

Mitte segi ajada mõistega põllumajandus Põllundus on maaviljeluse haru, mis hõlmab kultuurtaimede kasvatamist. U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide II (N–Y). Lk 140
Balti ja Rahvusvaheline Merendusnõukogu

Balti ja Rahvusvaheline Merendusnõukogu (inglise keeles The Baltic and International Maritime Council, varasema nimega The Baltic and International Maritime Conference; lühendatult BIMCO) on suurim rahvusvaheline valitsusväline mereveoorganisatsioon, mis esindab laevaomanikke ja teisi kaubandusliku meresõiduga seotud isikuid ja organisatsioone. BIMCO asutati 1905. aastal. Organisatsiooni peakorter asub Kopenhaagenis. BIMCOs on kolme liiki liikmeid: laevaomanikud, brokerid ja klubid. Eidast, A., 2009. Inglise-eesti meretranspordi kommertsterminite leksikon. Tallinn. Eesti Mereakadeemia. 230 lk. BIMCO ametlik veebileht
Eduard Teiter

Eduard Teiter (vene keeles Эдуард Юрьевич Тейтер; 7.veebruar1886–4.juuni 1938) oli eesti päritolu NSV Liidu sõjaväelane ja 1. detsembri riigipöördekatsest osavõtnu. Eduard Teiter astus VK(b)P liikmeks 1917. aasta veebruaris. Eduard Teiter oli 1917. aastal pärast Eestimaa Sõja-Revolutsioonikomitee poolt Tallinnas võimu haaramist Tallinna linna kaitse komissariaadi komissar. 25.–27. oktoobril 1917 toimunud Eestimaa Nõukogude II kongressil Tallinnas valiti Eduard Teiter EN Täitevkomitee liikmeks. Pärast Eesti okupeerimist Saksa keisririigi vägede poolt 1918. aasta kevadel taganes Teiter koos nõukogude asutustega Petrogradi, kus ta valiti 15. oktoobril 1918 Eestimaa Ajutise Revolutsioonikomitee koosseisu. EARK ülesandeks oli ette valmistada ja koordineerida Eesti bolševike tegevust Nõukogude Venemaa Punaarmeega Eesti vallutamisel. 1918. aasta 22. novembril juhtis ta Kulgu lahingus ja 28. novembril Narva lahingus Viljandi kommunistlikku kütipolku ning pärast Punaarmee poolt Narva vallutamist ja Eestimaa Töörahva Kommuuni väljakuulutamist oli Eduard Teiter ETK Sõjaväe Valitsuse asjaajaja. Eesti Vabadussõjas oli ta Nõukogude Venemaa Punaarmee poolel Eesti iseseisvuse vastu sõdinud Eesti kütivägede 1. Eesti Kütidiviisi koosseisus 2. Viljandi Eesti kommunistliku kütipolgu polgukomandör, 1. Petrogradi diviisi staabiülema abi, Hanko rinde ülem Soomes ja Eesti diviisi staabiülema abi. Pärast Eesti Vabadussõda töötas Petrogradis Eesti Haridusmaja juhatajana. 1924. aastal suunati ta illegaalsele tööle Eestisse, kus osales 1. detsembri riigipöördekatse ettevalmistamisel ning oli ühe rünnakrühma (III pataljoni) komandör.  Pikemalt artiklis 1. detsembri riigipöördekatse. Sündinud Viljandimaal Tarvastu vallas Mustla külas Jüri Teiteri ja Mari Lilientali peres. 19. sajandi lõpupoole kolinud koos perega Tartusse, kus isa pidas juuksuriäri. Õppis Hugo Treffneri gümnaasiumis, koos noorema venna Georgiga osales 1905. aasta rahutustes. Poegade liigse agaruse tõttu oli pere sunnitud kolima Helsingisse. Koos vennaga töötasid isa Helsingi juuksuriärides. Osalesid eestlastest sotsiaaldemokraatide Helsingi organisatsiooni töös. Rindeohvitserina võttis osa Esimesest maailmasõjast, oli autasustatud kahe ordeniga. Eduard Teiteri vend Georg Teiter oli samuti Soome sotsiaaldemokraatliku, hiljem Eesti pagulaste kommunistliku liikumise aktivist (EKP Keskkomitee liige). Mõlemad vennad arreteeriti 1936. aastal süüdistatuna Nõukogude-vastases spionaažis, saadeti laagritesse ning 1937. aastal lasti maha. Eesti biograafiline andmebaas ISIK, Teiter, Eduard
Jakob Vakker

Jakob Vakker (1880 Rägavere vald Virumaa – 1924 Tallinn) oli eesti revolutsionäär ja 1. detsembri riigipöördekatsest osavõtnu. Jakob Vakker sündis 1880. aastal Rägavere vallas sauniku pojana. Jakob Vakker võttis osa 1905–1906 aasta revolutsioonist Eestis, Aseri tsemenditehases. Pärast 1905. aasta revolutsioonisündmusi töötas raudteel rööpaseadjana ja signalistina. Jakob Vakker osales Eesti Vabadussõja ajal korraldatud raudteelaste streigi organiseerimises, mille eest saadeti koos 61 teise raudteelasega Nõukogude Venemaale. Jakob Vakker suunati tagasi Eestisse, kus asus illegaalsele kommunistlikule poliitilisele agitatsioonitööle ning osales 1. detsembri riigipöördekatse ettevalmistamises ning juhtis riigipöördekatse ajal rünnakut Balti jaamale, mille vallutamise katse ajal sai haavata, varjas end, kuid tabati ning mõisteti sõjaväljakohtu poolt surma ja hukati. Foto, Vakker, Jakob
3 (Tallinna trolliliin)

3. trolliliin on Tallinna trolliliin, mis teenindab reisijaid marsruudil Mustamäe – Kaubamaja. Erinevalt liinidest 1 ja 5 sõidab liin 3 Mustamäele Akadeemia tee kaudu. 31 detsember.-1 jaanuar. on lõpp peatus Tõnismägi. Väljumised 9-20 minuti tagant. 1.novembrist asendab buss nr.83 Mustamäe, Raja, Keemia, Ehitajate tee, Liivaku, Vambola, Lepistiku, Siili, Linnu tee, Tedre, Koskla, Taksopark, Koidu, Tõnismägi, Vabaduse väljak, Estonia, Kaubamaja. Kaubamaja, Estonia, Vabaduse väljak, Tõnismägi, Koidu, Koskla, Tihase, Tedre, Linnu tee, Siili, Lepistiku, Vambola, Liivaku, Ehitajate tee, Keemia, Mustamäe. Trolliliiklus Tallinnas Tallinna ühistranspordiliinid "TLT:Trollid". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. juuni 2017. Vaadatud 7. aprillil 2016.