laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
2017. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus

2017. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus olid Eesti 100. kergejõustiku meistrivõistlused, mis toimusid 22. ja 23. juulil 2017 Tallinnas Kadrioru staadionil. Finaal: 14. juuli Koht: Tallinn, Kadrioru staadion Finaal: 10. juuni Koht: Narva Finaal: 10. september Koht: Tallinn Finaal: 12. - 13. august Koht: Tartu, Tamme staadion Mikk-Mihkel Arro sai tulemuse 9 alaga, kuna 110 m tõkkejooksus ta katkestas. Finaal: 14. juuli Koht: Tallinn, Kadrioru staadion Finaal: 10. juuni Koht: Narva Finaal: 10. september Koht: Tallinn Finaal: 12. - 13. august Koht: Tartu, Tamme staadion Tulemused
Otto II (Brandenburg)

Otto II (pärast 1147 – 4. juuli 1205), hüüdnimega Helde (der Freigiebige), oli kolmas Brandenburgi markkrahv 1184. aastast kuni oma surmani. Otto II oli Askania dünastiast Otto I ja Piastist Poola hertsogi Bolesław III Krzywousty tütre Judyta Bolesławówna vanem poeg. Mõni aeg pärast oma isa surma abiellus Otto II oma isa lese Adaga. Kuid see abielu oli lastetu. Pärast isale järgnemist parandas ta Brandenburgi kaitset ja asustamist ning korraldas slaavlaste ja Knud VI vastaseid kampaaniaid. 1198.–99. aasta talvel laastas ta Taani poolt okupeeritud Pommerit ja konsolideeris järgmisel aastal oma territooriumi kasvatamist kampaaniaga, mis survestas Rügenit ja ohustas Hamburgi. 1200. ja 1203. aastal toetas ta Hohenstaufenist kuningat Švaabi Philippi Welfist Saksa-Rooma keisri Otto IV vastu. Pärast tema surma päris markkrahvkonna tema vend Albrecht II.
Robotid

"Robotid" (inglise keeles "Robots") on 2005. aastal valminud Ameerika Ühendriikide animafilm, mille režissöör on Chris Wedge. Filmi tootsid Blue Sky Studios ja 20th Century Fox. Ewan McGregor – Rodney Copperbottom Halle Berry – Cappy Robin Williams – Fender Greg Kinnear – Ratchet Mel Brooks – Bigweld Amanda Bynes – Piper Pinwheeler Drew Carey – Crank Casey Jim Broadbent – Madame Gasket Jennifer Coolidge – Aunt Fanny Stanley Tucci – Herb Copperbottom Dianne Wiest – Mrs. Copperbottom Natasha Lyonne – Loretta Geargrinder Paul Giamatti – Tim the Gate Guard Dan Hedaya – Mr. Gunk Robots andmekogus IMDb (inglise)
Our World in Data

Our World in Data (sõna-sõnalt ‘meie maailm andmetes’) on sellistele laiemat huvi pakkuvatele globaalsetele probleemidele nagu vaesus, haigus, nälg, kliimamuutus, sõda, inimkonna säilimist ohustav risk ja sooline ebavõrdsus keskenduv veebipõhine teaduspublikatsioon. 2011. aastal Max Roseri asutatud väljaande töörühm baseerub Ühendkuningriigis Oxfordi ülikoolis. 2020. aastal kujunes Our World in Data üheks juhtivaks koroonapandeemia andmeid avaldavaks väljaandeks. "About". Our World in Data. Vaadatud 23.8.2019. "Coronavirus Pandemic (COVID-19)". Our World in Data. Vaadatud 8.5.2020.  Our World in Data – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Veebisait
Aniliinlilla

Aniliinlilla ehk Perkini lilla (inglise keeles mauveine ja Perkin's purple) oli esimene sünteesitud aniliinvärv ajaloos, millega sai kangastele anda püsiva erklilla värvitooni. Keemiaüliõpilane William Henry Perkin lõi värvaine juhuslikult 1856. aastal, kui püüdis sünteesida aniliinist malaariaravimit hiniini. Perkin sai avastuse tähtsusest aru ja patenteeris värvaine valmistamise protsessi. Aniliinlilla läks masstootmisse ja elas moemaailmas üle tohutu populaarsuse. Perkin algul ristis oma värvaine kuulsa ajaloolise eeskuju Tüürose purpuri järgi, kuid otsustas hiljem moodsa prantsuskeelse sõna mauve 'kassinaerililla' kasuks. Et moekaup jõudis ruttu ka Eestimaale, näitab 1870. aasta novembrikuu Postimehes avaldatud Krameri apteegi kuulutus. Kuulutuse tekst teatab, et apteegist saab osta igasuguseid värve, sealhulgas "anilini lilla wärwi; anilini wärw saab pulwris, kui ka weddelalt müdud". Värvaine on peaaegu musta värvi pulber, vees lahustumatu, kuid lahustub etanoolis. Aine CAS-number on 6373-22-4. Aluste ja hapete toimele vastupidav. Värvimisomadused väga head, eriti puuvilla- ja siidikiududel. Fuksiin https://rannarahvamuuseum.ee/ajaloo-blogi-et/metchnikoff-school-review/ J. Prisco. The color purple: How an accidental discovery changed fashion forever. CNN, 29th August 2017 Eesti Postimees ehk Näddalaleht : ma- ja linnarahvale, nr. 47, 25. november 1870 W. H. Perkin. LXXIV.– On mauveine and allied colouring matters. – J. Chem. Soc. Trans. 1879: 717–732 J. Prisco. The color purple: How an accidental discovery changed fashion forever. CNN, 29th August 2017 B. García Visos. Mauve: the History of the Colour that Revolutionized the World. – BBVA Open Mind (blog) J. Hicks. William Henry Perkin and the World's First Synthetic Dye. – Science and Industry Museum (blog) Sirelilillat saatis tohutu edu. Tartu Postimees, 12. veebruar 2007 M. Kärginen-Kivi. Aniliinlilla kümnend rannakülas: Anna Leedu kostüümi lugu. – Rannarahva Muuseumi ajaloo blogi Aniliinlillaga värvitud kangast päevakleit 1873. aastast Victoria ja Alberti Muuseumis
Malin Björk

Malin Anna Björk (sündinud 22. mail 1972 Göteborgis) on Rootsi poliitik, ta on Vasakpartei liige. Ta on aastast 2014 Euroopa Parlamendi liige.
Narva Kergetööstuskool

Narva Kergetööstuskool oli kutsekool Narvas aadressil Kreenholmi tänav 45. 1947. aastal asutati Kreenholmi Manufaktuuri jaoks töötajaid ettevalmistav kutsekool nimega Amalia Kreisbergi nimeline Kutsekool nr 8. Alguses asus see Jaanilinnas aadressil Tekstilštšiki tänav 5. Kutsekool autasuti Tööpunalipu ordeniga ja selle täisnimeks sai Ордена Трудового Красного Знамени городское профессионально-техническое училище имени А. Крейсберг. 20. aprillil 1991 nimetati see Eesti Vabariigi Haridusministeeriumi käskkirjaga nr 104 ümber Narva Kergetööstuskooliks. 28. märtsil 2000 otsustas Vabariigi Valitsus liita 1. oktoobrist 2000 Narva Kutsekeskkooli, Narva Kergetööstuskooli, Narva Kaubanduskooli ja Narva Energeetikute Kooli ning asutada Narva Kutseõppekeskuse. ketraja kangur heideseadme operaator meistriabi naisterätsep kleidiõmbleja kergerõivaste õmbleja kodumajanduse ja jalatsivalmistaja automaatliinide seadistaja 1983–2000 Valentina Vereštšagina (direktori asetäitja) Приём учащихся в профессионально-технические училища в 1972 году (vaadatud 26.06.2020) Monika-Aino Jõesaar. Narva Kutseõppekeskuse 15 töörohket aastat. 2000-2015 (vaadatud 26.06.2020) Narva Energeetikute Kooli, Narva Kaubanduskooli, Narva Kergetööstuskooli ja Narva Kutsekeskkooli ümberkorraldamine Vastu võetud 28.03.2000 nr 96 (Vaadatud 25.06.2020) Ушла из жизни Верещагина Валентина Ивановна Tema.ee 24.04.2015 (Vaadatud 25.06.2020)
Sepa põik

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Sepa põik on tänav Narva Vanalinna linnaosas. Algab Sepa tänavast, kulgeb ida poole, pöörab põhja poole ja jätkub Tolli tänava nime all. Tänava pikkus on umbes 220 m. 1905. aasta linnaplaanil oli selle tänava nimi Бойная улица, 1912. linnaplaanil Tapamaja tänav ja 1927. aasta linnaplaanil Õhu tänav.
Peresvet

Peresvet on linn Venemaal Moskva oblastis Sergijev Possadi rajoonis. Asub Kunja jõe ääres, Moskvast 80 km kirde pool. Linn on asutatud 1948. aastal Krasnozavodski Novostroika linnaosana. 2000. aastal eraldati omaette linnaks ja sai praeguse nime Troitse-Sergi suurkloostri munga Aleksandr Peresveti järgi, kes legendi järgi langes 1380. aastal Kulikovo lahingus. 2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 13 411. Народная энциклопедия «Мой город». Пересвет (город) Peresveti koduleht
Lillekäpp

Karu Lillekäpp on Tartu Mänguasjamuuseumi maskott, sest muuseumi loojate arvates sobib sellist mängulist ja lapsepõlvenostalgiast täidetud paika esindama just kõigi laste suur lemmik – kaisukaru. Triibulise rahvariideseeliku ja muheda naeratusega mängukaru õmbles 1994. aastal muuseumi avamise aegu rahvusliku käsitöö eriala üliõpilane Kai Maser. Karule nime leidmiseks kuulutati ajalehes Postimees välja konkurss. Selle võitis 5-aastane tüdruk Käbi Stolovitš, kes pakkus nimeks Lillekäpp, kuna karu käpad olid õmmeldud lillelisest riidest. Aja jooksul sai Lillekäpast täieõiguslik muuseumitöötaja, ta esines televisioonis ja lasteüritustel, temast kirjutati raamatuid ja joonistati kaarte ning tema kujutist kasutati muuseumi templil ja ametlikel paberitel. Hiljem õmbles Kai Maser Lillekäpale väikesed, samuti triibuseelikutes täditütred Musikäpa, Mesimoka ja Maša. Neist esimene rändas mänguasjamuuseumi kingitusena Stratfordi karumuuseumi Inglismaal, teine Riia nukumuuseumi loojate juurde Lätisse ning kolmas Sergiev Posadi mänguasjamuuseumisse Venemaal. Lillekäpa-sarnase koopiana on loodud teatrinukust Lillekäpp, kes mängis muuseumi maskotti Teatri Kodus etendunud lastelavastuses "Öö mänguasjamuuseumis". Alates 2011. aasta maikuust aitab karu Lillekäppa vastutusrikka maskotitöö juures blogiv karu Nässu. Lasteraamat "Nässu ja ko-hu-ta-valt kole kummik". Kirjutanud Marge Pärnits, kujundanud Maarja Roosi, fotod Siim Vahur. Kirjastaja Tartu Mänguasjamuuseum (2021) Lasteraamat "Nässu ja lumekruubid". Kirjutanud Marge Pärnits, kujundanud Maarja Roosi, fotod Siim Vahur. Kirjastaja Tartu Mänguasjamuuseum (2019) Lasteraamat "Nässu". Kirjutanud Marge Pärnits, kujundanud Angelika Schneider, fotod Siim Vahur. Kirjastus Tammerraamat (2014) Lasteraamat "Karu Lillekäpa töö-ööd". Kirjutanud Tiia Toomet. Pildid joonistanud Mare Hunt. Tea Kirjastus (2010) Kinkeraamat "Suur karuraamat". Kirjutanud Tiia Toomet, kujundanud Dan Mikkin. Kirjastus Tänapäev (2009) Lasteraamatute komplekt "Karu Lillekäpa aastaajad". Kirjutanud Tiia Toomet, kujundanud Mare Hunt. Kirjastus Karrup (2008) Miniraamatud Karu Lillekäpa elust ja seiklustest. Tekstid kirjutanud Tiia Toomet, pildid joonistanud Mare Hunt. Välja antud Tartu Mänguasjamuuseumis (1997-2000) https://arhiiv.err.ee/seeria/karu-lillekapa-muuseumijutud/haridus/31 https://arhiiv.err.ee/vaata/173076 https://www.mm.ee/muuseum-ja-naitused/muuseumi-raamatud
Nässu

Karu Nässu on Riias sündinud Eesti soost mängukaru, kes pärast pikki rännakuid mööda maailma jõudis käsitööfoorumi Kullaketrajad liikmete abiga 2011. aastal Tartu Mänguasjamuuseumisse ja jäi sinna elama. Nässu on abimaskotiks muuseumi maskotile, kes kannab nime karu Lillekäpp. Nässu ise on enda kohta kirjutanud järgmised read: "Ma sündisin 24. veebruaril 2009. aastal Riias. Just Eesti Vabariigi sünnipäeval! Oma sünnikohast hoolimata pean ma end siiski eesti karuks. Pealegi räägitakse, et ega siin Lätis enam oma karusid polegi, puha Eestist sisserännanud. Mina jällegi kavatsen Eestisse sisse rännata! Loodan oma kodumaa kohta rohkem teada saada." Nässu tegutseb sotsiaalmeedias, peab omanimelist Facebooki lehte ning kirjutab mänguasjamuuseumi blogisse, mida ta maailmast arvab. Karu Nässu blogikannetest inspireerituna on sündinud Marge Pärnitsa lasteraamatud „Nässu“(2014), "Nässu ja lumekruubid" (2019) ja "Nässu ja ko-hu-ta-valt kole kummik" (2021). "Nässu" [tekst Marge Pärnits, kujundanud Angelika Schneider, fotod Siim Vahur]. Kirjastus Tammerraamat (2014) "Nässu ja lumekruubid" [tekst Marge Pärnits, kujundanud Maarja Roosi, fotod Siim Vahur]. Kirjastaja Tartu Mänguasjamuuseum (2019) "Nässu ja ko-hu-ta-valt kole kummik" [tekst Marge Pärnits, kujundanud Maarja Roosi, fotod Siim Vahur]. Kirjastaja Tartu Mänguasjamuuseum (2021) Paavle, Silja (10. november 2022). "Muuseumiööl jõudis karu Nässu viimaks vitriini". Õhtuleht. Vaadatud 12. novembril 2022. "Mänguasjamuuseumisse kolib muuseumiööl rändurkaru Nässu!". Maaleht. 11. mai 2011. Vaadatud 12. novembril 2022. "Karu Nässu kummikuhommik mänguasjamuuseumis". Tartu linn. 8. november 2022. Vaadatud 12. novembril 2022. https://www.mm.ee/muuseum-ja-naitused/muuseumi-blogi http://www.tammerraamat.ee/raamatud/159/N%C3%A4ssu https://www.mm.ee/muuseum-ja-naitused/muuseumi-raamatud
Tšernogolovka

Tšernogolovka on linn Venemaal Moskva oblastis, samanimelise linnaringkonna keskus. Asub Tšernogolovka jõe ääres, Moskvast umbes 40 km kirde pool. Tšernogolovka küla on teada 1710. aastast alates. 1956. aastal rajati asulas Nobeli keemiaauhinna laureadi Nikolai Semjonovi algatusel füüsikalise keemia instituut. 1964. aastal lisandus Landau Teoreetilise Füüsika Instituut. 1975 sai aleviks ja 2001 linnaks. 2008 sai teaduslinna (vene 'наукоград') nimetuse. 2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 21 288. Q127257780 Tšernogolovka linnaringkonna koduleht
Kurovskoje

Kurovskoje on linn Venemaal Moskva oblastis Orehhovo-Zujevo rajoonis. Asub Nerskaja jõe ääres, Moskvast umbes 90 km kagu pool. Kurovskaja küla on teada 1646. aastast alates. 1952 sai linnaõigused. 2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 20 598. Q127257121
Samavas

Samavas on järv Leedus Zarasai rajoonis. Järv asub Zarasaist 8 kilomeetrit lõunas ja kuulub Nemunase vesikonda. Järv on kagu-kirde sihiline. Järve kaldad on looklevad, sügavate lahtedega. Kagupoolne abajas kannab Ilgise nime. Lõunas ja läänes on kaldad kõrged ja metsased, põhja- ja idaosas aga madalad ning soostunud. Kaldajoone pikkus on 21,83 kilomeetrit. Järves on kuus saart kogupindalaga 2,1 ha (1,21 ha, 0,44 ha, 0,18 ha, 0,16 ha, 0,09 ha ja 0,02 ha). Kaldavöönd on lai ja liivase põhjaga, seal kasvab pilliroog. Ülejäänud põhja katab muda. Samavas jääb Gražutė regionaalparki Gražutė maastikukaitsealale. Järve suubuvad Vaisinė, Apiritysi oja, Ilžikise oja ja veel kolm nimetut oja. Välja voolab Samava oja. Kaladest elavad järves ahven, särg, roosärg, luts, angerjas, nurg, haug, latikas ja linask. Küladest asuvad järve kaldal Tumiškė, Pameldynė, Šarkiškės, Pajuodalankės, Samavai ja Pagraužė. Järve nime päritolu on teadmata, võimalik et see tuleneb sõnast samėti (lihvima). Samavas (Zarasų r.). Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. 619 lk. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 289–290 lk., – Vilnius: Mokslas, 1981.
Kujuteldavate olendite raamat

"Kujuteldavate olendite raamat" (hispaania keeles "El libro de los seres imaginarios") on Jorge Luis Borgese 1967. aastal ilmunud raamat, mis on üles ehitatud mütoloogiliste ja kirjanduslike olendite teatmiku, bestiaariumina. Raamatu toimetaja ja kaasautor oli Margarita Guerrero. Artiklid põhinevad muu hulgas antiikautorite kirjutistel, mütoloogiat käsitlevatel allikatel, varasematel bestiaariumidel ning kirjandusteostel. Osa teatmiku artikleid on pikad tsitaadid teiste proosakirjanike teostest, sealhulgas Franz Kafka lühiproosast, C. S. Lewise romaanist "Perelandra", Edgar Allan Poe romaanist "Arthur Gordon Pymi lugu" ja William Thomas Coxi raamatust "Fearsome Creatures of the Lumberwoods". Samuti on teoses tsiteeritud mütoloogiliste olendite kirjeldusi Gustave Flaubert'i "Püha Antoniuse kiusamisest". Eesti keeles ilmus "Kujuteldavate olendite raamat" 2019. aastal Ehte Puhangu tõlkes Tänapäeva kirjastusel. Teos on 1957. aastal ilmunud "Fantastilise zooloogia käsiraamatu" täiendatud versioon. "Fantastilise zooloogia käsiraamatust" on eesti keeles ilmunud katkendeid ajakirjades Eesti Loodus (1986, nr 9, lk 604–611, tõlkinud Rein Kuresoo) ja Vikerkaar (1996, nr 1-2, lk 67–84, tõlkinud Ruth Lias). A Bao A Qu Abtu ja Anet Ahelates siga Ameerika Ühendriikide loomad Hidebehind ehk tahapeitja Roperite ehk köiekeerutaja Teakettler ehk teekannloom Axehandle hound ehk kirvevarre-koer Upland trout ehk kõrgmaa-forell Goofang ehk tobukala Goofus bird ehk tobulind Gillygaloo Pinnacle grouse ehk mäetipu-püü Amphisbaena Annami tiigrid Bahamut Baldanders Basilisk Behemot Borametz Buraq Catoblepas Cheshire'i kass ja Kilkenny kassid Crocotta ja leucrocotta Draakon Hiina draakon Läänemaailma draakon ehk lohe Džinnid Elevant, kes ennustas ette Buddha sündi Elfid Eloid ja morlokid Fastitocalon Ferte-Bernardi Karvik Fööniks Garuda Gnoomid Golem Greif Haldjad Haniel, Kafziel, Azriel ja Aniel Haokah, kõuejumal Harpüiad Hiina loomad, sh Chiang-liang Ch'ou-t'i Hiina fööniks Hiina rebane Hobugreif Hochigan Humbaba Ihtüokentaur (Jucivur, Juhan Jaigi kirjeldatud koll jutsivurr, eestikeelses tõlkes tõlkija lisatud) Judaismi deemonid Kaheksakordne madu Kaks metafüüsilist looma Kami Kentaur Kerberos Kilpkonnaema Kolme jalaga eesel Kimäär Koletis Acheron Kraaken Kronos ehk Herakles Kuuejalgsed antiloobid (Siberi müüt) Kuujänes Kuyata Lamed wufnik Lamiad Leemurid Lerna hüdra Leviaatani poeg Lilith Loom, keda C. S. Lewis unes nägi Loom, keda Kafka unes nägi Loom, keda Poe unes nägi Majahaldjad Mandragora Manticora Mardus Merisälg Minotauros Myrmecoleon Monoculo Naagad Nisnad Nornid Nümfid Odratek (Franz Kafka, "Majaisa mure", Die Sorge des Hausvaters) Panter Peegliloomad Pelikan Peryton Pressloom Pügmeed Remora Rok-lind Roomaja, keda C. S. Lewis unes nägi Saatürid Sajapäine Salamander Sfinks Sfäärilised loomad Skylla Simurgh Sireenid Squonk (William T. Cox) Swedenborgi inglid Swedenborgi deemonid 142 Sülfid Zaratan T'ao-T'ieh Taevahirv Taevakukk Talos Teisik Termilised olendid Tindiahv Trollid Tulekuningas ja tema ratsu Uroboros Valküürid Varjuõgija Vihmalind Värd (Franz Kafka) Ükssarvik Hiina ükssarvik Youwarkee
The National Interest

The National Interest (eesti keeles 'riiklik huvi') on USAs Washingtonis kaks korda kuus ilmuv rahvusvaheliste suhete ajakiri, mida annab välja Rahvuslike Huvide Keskus (Center for the National Interest, CNI). CNI eesotsas on venejuudi päritolu Dimitri K. Simes, keda eriprokurör Robert Muelleri raportis on nimetatud Venemaa mõjuagendiks USAs. Ajakirja asutasid 1985. aastal neokonservatismi ristiisa Irving Kristol ja Austraalia juhtiv välispoliitiline mõtleja Owen Harris. Viimane oli ka ajakirja peatoimetaja 1985–2001 (koos Robert W. Tuckeriga). Suunitluselt oli see enda sõnul konservatiivne realistliku koolkonna väljaanne. 1990. aastatel oli see üks USA mõjukamaid poliitika väljaandeid, kus kirjutasid muuhulgas Francis Fukuyama, Samuel Huntington, Henry Kissinger, Fareed Zakaria jt, kes, v.a Kissinger, lahkusid toimetusest 2000. aastate esimesel poolel. 2001. aastal omandas ajakirja Nixoni Keskus (alates 2011. aastast Rahvuslike Huvide Keskus ehk Center for the National Interest, CNI). 2006. aastal võttis ajakiri kasutusele uue, läikivama kaanevormingu, mis põhines keskel asuval pildil ja sildil, muutes sellega ära senise ainult tekstipõhise formaadi. Juulist 2013 on ajakirja toimetaja Jacob Heilbrunn. Nõuandekogu juhtis oma surmani 2014 James R. Schlesinger, sealt edasi Charles G. Boyd, liikmed on Morton Abramowitz, Graham Allison, John Mearsheimer ja Dov Zakheim. Ajakirja väljaandja on CNI president Dimitri K. Simes ja auesimees Herny Kissinger. Kaastöölised on Andrew J. Bacevich, Ian Bremmer, Ted Galen Carpenter, Bruce Hoffman, Andrew Kohut, Paul R. Pillar, Milton Ezrati, Kenneth M. Pollack ja Nikolas Gvosdev. Olles CNI häälekandja on ajakiri üha enam muutunud Venemaa ja Putini sõbralikuks. 12. juulil 2015 ilmus ajakirjas Maria Butina artikkel "Karu ja elevant" ("The Bear and Elephant"), kus ta propageeris suhete parandamist Venemaa (karu) ja tulevase USA vabariiklasest presidendi (elevant on USA vabariikliku partei vapiloom) vahel. Butina arreteeriti juulis 2018 Venemaa agendina. 18. juunil 2020 ilmus ajakirjas Venemaa presidendi Vladimir Putini artikkel "Teise maailmasõja 75. aastapäeva tõelised õppetunnid" ("The Real Lessons of the 75th Anniversary of World War II"), kus ta lähtub täiesti Nõukogude aja historiograafia seisuskohtadest, õigustades Nõukogude Liidu tegevust Molotovi-Ribbentropi pakti sõlmimisel, Poola ründamisel 1939. aastal (mindi lääneukrainlastele ja -valgevenelastele appi), Balti riikide okupeerimisel (see kõik toimus nende riikide juhtkonna nõusolekul) jne. https://www.kommersant.ru/doc/632410 The Bear and the Elephant Vladimir Putin: The Real Lessons of the 75th Anniversary of World War II Koduleht
Luodis

Luodis on järv Leedus Zarasai rajoonis. Järv asub Visaginasest 12 kilomeetrit läänes ja kuulub Nemunase vesikonda. Luodis on pindalalt Leedu kuues järv. Luodis piirneb idakaldal Ignalina rajooniga. Järv on loode-edelasihiline. Järve kaldad on looklevad, arvukate lahtedega. Lõunaosas asuvad Raudonasis tiltelise, Kanapinio ja Juodoji lahed, põhjas Dumblynė laht. Kagupoolne pikk ja kitsas abajas kannab Plavėjai või Kopta lahe nime. Järve kaldad on enamasti kõrged ja järsud, lahtede kohal kohati ka madalad ning soostunud. Luodis asub jääajal jää sulamisel tekkinud lohus. Kaldajoone pikkus on 33,43 kilomeetrit. Järves on kuus saart. Suurim neist on Juodasis Astravase saar ehk Krutamoja saar pindalaga 10 hektarit. Arvatakse, et see oli varem asustatud. Teine suurem saar on Sadausko saar pindalaga 7,86 ha. Väiksemad saared on Pilelė (0,2 ha), Kanapinė (0,05 ha) ja kaks nimetut saart (0,19 ha ning 0,15 ha), saarte kogupindala on 18,45 ha. Saarte ümbruses on järv suhteliselt madal, mujal sügavam. Järve põhja katavad sapropeel ja lubjarikas muda, lahtedes ka lubjakivi. Luodis jääb Gražutė regionaalparki. Järvest voolab läbi Šventoji jõgi, sinna suubub veel 20 oja. Kaladest elavad järves latikas ja haug, kaldavööndis ka särg ja roosärg. Viimased kaks kolmest meetrist sügavamale ei lähe ja hoiduvad kaldavööndi taimestiku varju. Kaldavööndis kasvavad kaislad ja pilliroog, lahkedes ka vesiroosid. Kagupoolses abajas moodustavad veetaimestiku mändvetikad ja vesikatk. Luodisest läänes asub Salakase alev, küladest asuvad järve kaldal Sabalunkos, Luodžiai, Luodkos, Paluodė, Plavėjai, Žagarinė, Marceliškis ja Dumblynė. Luodise kaldal asub kolm turismitalu. Kazimieras Būga arvates tuleneb järve nime seeli keelest. Aleksandras Vanagas seevastu peab tõenäolisemaks nime soome-ugri päritolu (näiteks liivi keele sõnast luod, mis tähendab loodesuunda). Luodis. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 2 (Grūdas-Marvelės). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1986. 665 lk. Aleksandras Vanagas. Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas. 199 lk., – Vilnius: Mokslas, 1981.