laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jarmo Eskelinen

Jarmo Johannes Eskelinen (sündinud 17. mail 1962 Kajaanis) on endine Soome poksija. Eskelinen oli kokku seitsmekordne Soome meister – 1981. aastal kärbeskaalus (kuni 51 kg), aastatel 1983-1985 kukk-kaalus (kuni 54 kg) ning aastatel 1986-1988 sulgkaalus (kuni 57 kg). Eskelinen osales 1984. aasta Los Angelese olümpiamängudel kukk-kaalus (kuni 54 kg) ja 1988. aasta Seouli olümpiamängudel sulgkaalus (kuni 57 kg), kuid kaotas oma kohtumised II ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Eskelinen sai 24. Euroopa meistrivõistlustel 1981. aastal (Tamperes) kärbeskaalus (kuni 51 kg), 26. Euroopa meistrivõistlustel 1985. aastal (Budapestis) kukk-kaalus (kuni 54 kg) ja 27. Euroopa meistrivõistlustel 1987. aastal (Torinos) sulgkaalus (kuni 57 kg) kokku kolm pronksmedalit. Eskelinen töötab poksitreenerina ja on tegutsenud ka poksikohtunikuna.
Määrav kirjeldus

Määrav kirjeldus on fraas, millega saab või tahetakse mingile objektile osutada tänu selle objekti omadusele, mille see fraas välja toob ja mis on ainult sellel objektil. Kirjeldus Määratlus Definitsioon Bertrand Russell. On Denoting. – Mind, 14, 1905, lk 479–493. Peter Strawson. On Referring. – Mind, 59, 1950, lk 320–344. Keith Donnellan. Reference and Definite Descriptions. – The Philosophical Review, 75, 1966, lk 281–304. R. Sharvey. A More General Theory of Definite Descriptions. – Philosophical Review, 1980, 89, lk 607–624. Stephen Neale. – Descriptions, MIT Press: 1990. Gary Ostertag (toim). Definite Descriptions: A Reader, Bradford: MIT Press 1998. Marga Reimer, Anne Bezuidenhout (toim). Descriptions and Beyond, Oxford: Clarendon Press 2004. Google'i raamat
Liustikusete

Liustikusete ehk glatsiaalne sete on liustiku ja tema sulavete poolt kokkukuhjatud purdosakeste settimisel tekkinud sete. Liustikusetted jaotatakse tekkepõhiselt järgmiselt: moreen; liustikujõesete ehk fluvioglatsiaalne sete; liustikujärvesete ehk limnoglatsiaalne sete. Liustikusetetest moodustuvad erinevad pinnavormid. Moreenist on moodustunud moreentasandikud, otsamoreenid ja voored, liustikujõesetetest oosid ja sandurid ning liustikujärvesetetest mõhnad.
Liustikujärvesete

Liustikujärvesete ehk limnoglatsiaalne sete on jääpaisjärves ja jääjärves settinud sete. Liustikujärvesete koosneb kihiliselt settinud peenematest purdosakestest. Suvel settib peamiselt sulavete poolt toodud liiv ja aleuriit, talvel aga savimineraalid. Tüüpiliseks setteks on viirsavi. Liustikujärvesetetest moodustunud tüüpilised pinnavormid on mõhnad. liustikujõesete
Muusika valdkonna elukutsete loend

Siin on loetletud muusika valdkonna elukutseid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y agent - akordionist - ansamblist - arranžeerija bassist - basskitarrist dirigent - diskor fagotimängija - flötist harfimängija - helilooja - helirežissöör - helitehnik - hääleseadja - häälestaja illustraator kammermuusik - klarnetist - klaverihäälestaja - klaverisaatja - kontrabassimängija - kontserdikorraldaja - kontsertmeister - korrepetiitor - koorijuht - koorilaulja - kunstiline juht laulja - löökpillimängija metsasarvemängija - muusik - muusikakirjastaja - muusikakriitik - muusikamänedžer - muusikapedagoog - muusikapoe müüja - muusikaprodutsent - muusikatarvete turu ekspert - muusikateadlane - muusikatoimetaja noodigraafik oboemängija - organist - orkestrant pianist - pillimees - pillimeister - produtsent saksofonist - solist tromboonimängija - trompetist - trummar - tšellist - tšembalist viiuldaja - vioolamängija
Dagmar Mattiisen

Dagmar Mattiisen (sündinud 8. juulil 1959 Pärnus) on Eesti naiskodukaitsja ja poliitik. 2004. aastal kaitses Mattiisen Akadeemias Nord magistrikraadi väitekirjaga "Eesti totaalkaitsesüsteemi tsiviilaspekt" (juhendaja Raivo Palmaru). Aastatel 1992–2005 oli Dagmar Mattiisen Naiskodukaitse esinaine. 2005–2007 kuulus Mattiisen Isamaa ja Res Publica Liitu, 2007–2011 Erakonda Eestimaa Rohelised. Kui ta astus Eestimaa Rohelistesse, ei olnud IRL veel tema lahkumisavaldust äriregistrile edastanud, seetõttu nimetas Äripäev teda 2007. aasta mais ilmunud topeltparteilaste loetelus. Riigikogu valimistel 4. märtsil 2007 kogus ta Tartu ja Jõgeva maakonnas 916 häält. Dagmar Mattiisen oli Erakonna Eestimaa Rohelised peasekretär aastal 2007. Ta valiti erakonna juhatusse 21. novembril 2009 Raplas toimunud üldkogul, aastani 2010 oli ta erakonna eestkõneleja. Aastal 2011 lahkus ta erakonnast. 2011. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Rahvaliidu nimekirjas Tartu ja Jõgeva maakonnas. Ta sai 27 valija hääle. 2005 – Valgetähe IV klassi teenetemärk https://www.etis.ee/portaal/isikuCV.aspx?PersonVID=57170 http://leht.aripaev.ee/?PublicationId=464dc490-fb94-4024-9b75-258ddc8543a9&articleid=12396&paperid=ACF9CFB7-A8EA-4EC4-AB8C-EF2540CEA7E5[alaline kõdulink] Riigikogu valimine. 4. märts 2007, Vabariigi Valimiskomisjoni koduleht. (Vaadatud 19. aprillil 2010.) Roheliste endine peasekretär kandideerib Rahvaliidu nimekirjas http://rk2011.vvk.ee/election_result_di_5384.html Roheliste erakonna peasekretär on Dagmar Mattiisen. EPL, 11. mai 2007. Roheliste uus peasekretär on Dagmar Mattiisen. Eestimaa Rohelised, pressiteade 11. mai 2007. Ott Heinapuu. Mattiisen ja Jalakas: roheline erakond inimlikumaks ja rohelisemaks. Eesti Päevaleht Online, 22. november 2009.
Kultuuriantropoloogide loend

Siin on loetletud sotsiaal- ja kultuuriantropolooge. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Myrdene Anderson Aet Annist Samuel Barrett Ruth Benedict Brent Berlin Franz Boas Vladimir Bogoraz George Amos Dorsey James Owen Dorsey Alan Dundes Alan Fiske François Flahault James Frazer Clifford Geertz Ernest Gellner Barbara Dix Grimes Edward T. Hall Tim Ingold Alexander Lesser Claude Lévi-Strauss Irén Lovász Bronisław Malinowski Margaret Mead Triinu Mets Horace Miner Argo Moor Lewis Morgan Grafton Smith Julian Steward Renata Sõukand Everard Ferdinand im Thurn Gene Weltfish Leslie White
Nick Clegg

Sir Nicholas William Peter Clegg (sündinud 7. jaanuaril 1967) on endine Suurbritannia poliitik ja praegune Facebooki asepresident välissuhete ja kommunikatsiooni alal (alates 2018). Ta oli 2010–2015 David Cameroni valitsuses peaministri asetäitja ja 2007–2015 Liberaaldemokraatide esimees. Aastatel 1999–2004 oli ta Euroopa Parlamendi liige, 2005–2017 Suurbritannia parlamendi alamkoja liige. Clegg õppis Cambridge'i ülikoolis arheoloogiat ja antropoloogiat. Clegg on alates 2000. aastast abielus hispaania äriõiguse spetsialisti ja kaubandusläbirääkija Miriam González Duránteziga, paaril on kolm last. Nick Cleggi isapoolne vanaema paruness Kira von Engelhardt (abielus tema vanaisa Hugh Anthony Cleggiga) oli baltisaksa aadlik, kelle ema Alexandra Moullen oli Venemaa Keisririigi Valitseva Senati 1. osakonna oberprokuröri Ignati Zakrevski tütar. Ignati Zakrevski tütar oli ka Nick Cleggi vanavanatädi paruness Mura Budberg (sündinud Zakrevskaja, esimeses abielus krahvinna von Benckendorff). Mura Budberg oli 20. sajandi algul Eestis Jäneda mõisas elanud ja topeltagendina nii Nõukogude kui ka Briti valitsuse heaks luuramises kahtlustatud. Briti «kolmas erakond» möödus tooridest ja leiboristidest, Postimees, 18. aprill 2010
Encyclopædia Britannica

Encyclopædia Britannica on ingliskeelne üldentsüklopeedia, mille esmatrükk (3 köidet) ilmus aastatel 1768–1771 Suurbritannias Edinburghis. Aastatel 1801–1810 ilmunud neljas trükk koosnes juba 20 köitest. 1901. aastast antakse seda entsüklopeediat välja Ameerika Ühendriikides. Encyclopædia Britannicat on koostanud sadakond täiskoormusega toimetajat ning sel on üle 4000 kaasautori, kelle seas on olnud 110 Nobeli auhinna võitjat ja viis USA presidenti. 2010. aastal ilmunud 15. väljaanne, mis koosneb 32 köitest ja kus on kokku 32 640 lehekülge, on viimane paberile trükitud väljaanne. Pärast seda on täiendamist jätkatud digitaalsel kujul. Britannica Online Encyclopedia
Maavarade rikastamine

Maavarade rikastamine on maavarade väärtuslike koostisosade ja aheraine eraldamine toorainest, nende keemilist koostist muutmata. Rikastamine on vajalik, kui tooraines olevate väärtuslike komponentide sisaldus pole piisav selle edasiseks töötlemiseks või kasutamiseks. Rikastamisel saadakse kontsentraat ja jääk. Maavarasid rikastatakse tavaliselt rikastusvabrikus. Levinud rikastusmeetodid on järgmised: mehaaniline rikastamine; gravitatsioonrikastamine; magnetiline rikastamine; elektrostaatiline rikastamine. "Eesti entsüklopeedia", 8. köide. Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995.
Axel Rose

Axel Rose (ka Axel von Rosen; 20. august 1624 Koporje – 12. detsember 1679 Stockholm) oli Rootsi riigitegelane. Ta oli Tartu õuekohtu asepresident, Rootsi asehaldur Tallinnas ja Rootsi kuningliku Tallinna linnusekohtu esimees. 1670. aastate algul valmis tal Tallinnas Pikk tänav 28 nn Roseni palee, kus tänapäeval asub Rootsi Suursaatkond. Talle kuulus Roosna-Alliku ja Viisu mõis. Axel Rose maeti 9. veebruaril 1681 Tallinna Oleviste kirikusse. Tema vanemad olid Koporje ja Jamburgi asehaldur, Eestimaa Rosenite esivanem Bogislaus von Rosen (1572–1658) ja Tallinna raehärra Johann Stampehli tütar Magdalena Stampehl (maetud 1654). Axel Rose abiellus 17. märtsil 1664 Helene Dorothea von Wrangelliga (maetud 1700), kelle vanemad olid Uhtna mõisnik Helmich von Wrangell (hukkus 1657) ja Elisabeth Dorothe von Wrangell Elistverest. Abikaasa vend Fabian von Wrangell (1651–1737) oli Uhtna ja Ubja mõisnik, kes abiellus Rootsi feldmarssali vabahärra Fabian von Ferseni (1626–1677) lesega, ning sai Hispaania kindralfeldmarssalina ja Brüsseli asehaldurina 1709 krahvitiitli. Abielust sündisid Bengt Gustav von Rosen (1665–1725), Roosna-Alliku, Mäo, Viisu ja Vodja mõisnik, Eestimaa rüütelkonna peamees 1702–1705, Eestimaa maanõunik, ja Margeretha von Rosen, kes abiellus 1725, Georg Johann von Stackelbergiga (1697–1766). Elisabeth von Rosen, Bogislaus Rosen aus Pommern, 1572-1658: Stammvater des estländischen Geschlechts der "weiszen"Rosen, Familienverband der "weiszen" Rosen, O./ü. „Ilutrükk“, Tartu, 1938, seite 623 Rootsi Suursaatkond asub Tallinna vanalinnas 17. sajandist pärit hoones, mida kutsutakse ehitaja järgi von Roseni paleeks. Hans Lepp: "Rootsi mälestised Eestis. Lühike teejuht", Tallinn: Huma 1994, ISBN 9985801296 Rosen / Stackelberg, Otto Magnus von, Rosen, Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 2, Görlitz, 1930, lk. 173-174 Wrangell, Stackelberg, Otto Magnus von, Wrangell, Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2 Estland, Bd. 1, Görlitz, 1930, lk. 602 Axel Rose korralduste plakatid Eesti Ajalooarhiivis
Päästeorganisatsioon

Päästeorganisatsioon oli 1924. aastal Eestis tegutsenud salaorganisatsioon. 1923. aasta esimesel poolel levisid kuulujutud, et on loodud organisatsioon eesmärgiga kukutada kehtiv Eesti Vabariigi riigikord. Organisatsiooni jälgedele saadi tänu ühele Tallinna kaupmehele, kes teatas politseile, et keegi Eduard Reinkubjas pöördus tema poole sooviga osta 30 revolvrit Päästeorganisatsioonile,mille sihiks on riigikorra kulutamine ja uue "õiglasema" korra sisseseadmine. 30. juulil 1924 arreteeriti organisatsiooni juht, varem kelmuses süüdi mõistetud Eduard Reinkubjas (1892–1960), kes oli koostanud kaks programmilist dokumenti „Päästeorganisatsiooni põhikirja üldised sihtjooned Eesti Vabariigi võimu ülevõtmise puhul" ja "Eesti Vabariigi praeguse ebanormaalse maksva korra kukutamise programm" ning asus värbas poolehoidjaid riigipöörde korraldamiseks, andes neile rahalist toetust. Riigipöördekatse pidi toimuma 2. augustil 1924. "Kas riigipööre oleks õnnestunud, on muidugi küsitav, kuid tuleb sellega rehkendada, et Reinkubjase määratud tähtpäevad riigipöördeks täpselt Eestis asuvate kommunistide tegevusega ühte langesid, iseäranis viimane, milleks ka kommunistid kihutustööd tegid, et 3. augustil suuremat väljaastumist ette võtta ja kui siis oleks Reinkubjase poolt riigipöörde katses väike segadus esile toodud, siis oleks kommunistid kindlasti tõsisemalt välja astunud ja momenti kasutanud, et omalt poolt riigipööret ette võtta, milleks neil kõik valmistatud oli. Sellega oleks "Päästeorganisatsiooni" poolt ette võetud riigipöörde katse kommunistidele tee valmistamiseks olnud." (Eduard Kapsta, Kaitsepolitsei Tallinna jaoskonna agentuuri juhataja). 30. aprillil 1925 mõistis Sõjaringkonnakohus Eduard Reinkubjase kümneks ning tema kaaslased Johannes Holmi, Leonhard Tompi ja Nikolai Pantsi kuueks aastaks sunnitööle ühes kõigi õiguste kaotamisega, süüdistatuna osavõtus riigivastase "Päästeorganisatsiooni" tööst. Päästeorganisatsiooni tuluallikaid ei õnnestunud juurdluse käigus kindlaks teha. Organisatsiooni liige Nikolai Pants oli kommunist. Organisatsioon tekkis samaaegselt Eestimaa Kommunistliku Partei korraldatud fašismivastase kampaaniaga. ""Riigipööraja" Reinkubjas riigikohtu ees". Postimees (1886-1944), nr. 258. 24. september 1925. Kuidas suvine kuumus peaajude peale mõjub. Postimees, 3. august 1924, nr. 206, lk. 1. Kah üks riigipöörde kavatsus! Postimees, 5. august 1924, nr. 208, lk. 1 ja 5. Riigipöörde jant politseilise ülekuulamise valgustusel. Kaja, 5. august 1924, nr. 206, lk. 1. Mart Raudsaar. Riigipöörajad ei-tea-kust. Vikerkaar, 1993, nr. 2, lk. 30–45.
Välismaa muuseumide loend

Siin on loetletud välismaa muuseume. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y ABBA muuseum Ambrosiuse pinakoteek Ameerika Džässimuuseum Ándrose Moodsa Kunsti Muuseum Anne Franki maja Ars Aevi Aserbaidžaani Riiklik Kunstimuuseum Ateneum Baksı muuseum Balti Laevastiku muuseum Barcelona mammutimuuseum Bardo Rahvusmuuseum Bilbao Guggenheimi muuseum Borghese galerii Brera pinakoteek Briti Muuseum California indiaanimuuseum Cantini muuseum Chișinău Külamuuseum Cinemateket Derby Muuseum Ees-Aasia muuseum Eiffeli torn Ermitaaž ¡Explora! Frami muuseum Galerii Steinek Galileo muuseum Galleria Doria Pamphilj Gattšina parkmuuseum Guitars – the Museum Heinaste merekooli muuseum Henie-Onstadi Kunstikeskus Hergé muuseum Honolulu Kunstimuuseum Iisraeli Muuseum Oskari Jauhiaise muuseum Kiasma Konföderatsiooni Muuseum Kunsthistorisches Museum Kuradimuuseum Leedu Meremuuseum Lepikon torppa Londoni Muuseum Louisiana Louvre Louvre-Lens Läti Etnograafiline Vabaõhumuuseum Läti Rahvuslik Kunstimuuseum Magritte'i muuseum Mannerheimi muuseum Metropolitani Kunstimuuseum Moderna Museet Monino lennundusmuuseum Montsoreau lossi kaasaegse kunsti muuseum Munchi muuseum Museo del Fin del Mundo New Yorgi moodsa kunsti muuseum Niederweningeni mammutimuuseum Niterói moodsa kunsti muuseum Ny Carlsberg Glyptotek Orsay muuseum Palanga Merevaigumuuseum Palazzo Pitti Pariisi moodsa kunsti muuseum Pavlo Muravskõi muuseum Peeter Suure nimeline Antropoloogia- ja Etnograafiamuuseum Pera muuseum Pergamoni muuseum Prado muuseum Preusi Muuseum A. Puškini nimeline Kujutava Kunsti Muuseum Rahvusgalerii (London) Rahvuslik Trükimuuseum (Dublin) Riiklik Arheoloogiamuuseum (Ateena) Riiklik Vene Muuseum (Peterburi) Rijksmuseum Rostovi oblasti kujutava kunsti muuseum (Rostov Doni ääres) Saint-Étienne'i moodsa kunsti muuseum São Paulo kunstimuuseum Skansen Smithsonian Institution Soome jäähokimuuseum Soome rahvusmuuseum Soome Raudteemuuseum Stará Ľubovňa Linnakodaniku Maja Šoutjärvi Rjurik Lonini nimeline vepsa etnograafiamuuseum Taani Disainikeskus A. H. Tammsaare muuseum (Eesti Aiake) Tate Modern Tōkyō Rahvusmuuseum Tretjakovi galerii Uffizi galerii Ukraina Rahvuslik Kunstimuuseum Uus Pinakoteek Valgevene vabaõhumuuseum Valka koduloomuuseum Vatikani muuseumid Victoria Rahvusgalerii Viikingilaevade muuseum Västerbotteni muuseum
2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste Euroopa valikturniir

2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste Euroopa valikturniir oli 2006. aasta maailmameistrivõistluste kvalifikatsioonivõistlus. Osales 51 meeskonda.  Pikemalt artiklis 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste Euroopa valikturniiri 3. alagrupp
Dormagen

Dormagen on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Düsseldorfi ringkonnas Neussi Reini-kreisis. Asub kolmnurgas Düsseldorf-Köln-Mönchengladbach. Piirneb põhjas Neussiga, kirdes ja idas Reini jõega. Dormagen jaguneb 16 linnaosaks. Elanike arv on 63 100 (2008). Neist umbes 50% on katoliiklased ja 20% protestandid. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Dormageni koduleht
Tuulealune külg

Tuulealune külg on objekti see külg, mis jääb allatuult suunas, seega tuulest kaitstud külg. Tuulealused nõlvad on kuivemad kui tuulepealsed nõlvad. Olles tuulepealsest nõlvast teisel pool mäeharja allatuulenõlval, jõuab sinna mäeharja ületanud kuivenenud õhk, mis tuulealusel nõlval laskudes hakkab adiabaatiliselt taas soojenema. Väikesel laeval on lihtsam läheneda suurele laevale selle tuulealuselt küljelt. Kui kiskja läheneb saagile tolle tuulealuselt küljelt, tunneb ta saaklooma lõhna, tema enda lõhn aga ei jõua kergesti saakloomani. Tuulealused saared Tuulepealne külg
Õelad tüdrukud

"Õelad tüdrukud" (eesti keeles ka "Julmad tüdrukud"; ingliskeelne pealkiri "Mean Girls"; algne tööpealkiri "Queen Bees and Wannabes") on USAs 2004. aastal Rosalind Wisemani teose "Queen Bees and Wannabes" põhjal valminud noortekomöödia. Film on Aafrikas zooloogide peres kasvanud 15-aastasest tüdrukust Cady Heronist (Lindsay Lohan), kes on suurlinna kolinud ning läheb seal esimesse klassi. Seal saab ta sõbraks Damiani (Daniel Franzese) ja Janisega (Lizzy Caplan), kes on teiste poolt tõrjutud. Varsti kohtub ta "plastikutega", kelleks on kolm ilusat, populaarset ja julma tüdrukut Regina (Rachel McAdams), Gretchen (Lacey Chabert) ja Karen (Amanda Seyfried). Algab psühholoogiline sõda Cadys eneses. Lindsay Lohan Rachel McAdams Tina Fey Tim Meadows Amy Poehler Ana Gasteyer Lacey Chabert Amanda Seyfried Lizzy Caplan Daniel Franzese Neil Flynn Jonathan Bennett Rajiv Surendra Elana Shilling Graham Kartna
Tuulepealne külg

Tuulepealne külg on objekti see külg, kust poolt puhub tuul. Tuulepealsed nõlvad on sademeterohkemad kui tuulealused nõlvad. Õhk nõlva pidi üles liikudes jahtub, veeaur kondenseerub, võivad tekkida pilved ja sadada. Vihma puhul saab maja tuulepealne külg märjemaks kui tuulealune. Tuulealune külg Tuulepealsed saared
Viroidid

Viroidid on väikseimad teadaolevad patogeenid. Nad kujutavad endast väikesi tsirkulaarseid RNA molekule, millel on selgelt väljendunud sekundaarstruktuur. Valdavalt on tegu taimepatogeenidega, mis ei kodeeri valke ja replitseeruvad sõltumatult taimeviirustest. Teada on üle 50 viroidi isolaadi nukleotiidse järjestuse, mille alusel on eristatud 16 erinevat viroidi, mis jagunevad viide gruppi. viirused Taime viroloogia üldkursus Viroidid (PSTV ja ASBV)
Alessandro Nesta

Alessandro Giovanni Faccutio Nesta (ka Alessandro Nesta; sündinud 19. märtsil 1976 Roomas) on Itaalia jalgpallikoondise endine kaitsja. Suurema osa klubikarjäärist mängis ta Rooma Lazios ja AC Milanis. Nesta mängis Itaalia koondises 78 kohtumist. Pärast 2006. aasta MM-i lõpetas ta koondises mängimise. Lazio Serie A (1): 1999–2000 Coppa Italia (2): 1997–98, 1999–2000 Supercoppa Italiana (1): 2000 UEFA karikavõitjate karikas (1): 1998–99 UEFA Superkarikas (1): 1999 Milan Serie A (2): 2004, 2010–2011 Coppa Italia (1): 2002–03 Supercoppa Italiana (2): 2004, 2011 UEFA Meistrite Liiga (2): 2002–03, 2006–07 UEFA Superkarikas (2): 2003, 2007 Klubide maailmameistrivõistlused (1): 2007
Valle Resko

Valle Aleksander Resko (kuni 1935 Walfrid Aleksander Resch; 3. juuni 1910 Uusikirkko Viiburi lähedal (praegu Poljanõ, Viiburi rajoon, Leningradi oblast) – 2. august 1988 Lahti) oli Soome poksija ja pesapallur, poksitreener ja -kohtunik ning spordipedagoog ja -tegelane. Resko oli neljakordne Soome meister poksis – 1927. aastal kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) ning aastatel 1929 ja 1934 kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) ning 1937. aastal keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg). Ta osales viis korda Eesti–Soome maavõistlustel, kus võitis aastatel 1927–1929 ning 1931–1932 kõik oma kohtumised (viimane kord võitis Nikolai Stepulovit). Resko osales 1928. aasta Amsterdami olümpiamängudel kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg), kuid kaotas oma kohtumise esimeses ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales ka 1948. aasta Londoni olümpiamängudel keskkaalus (kuni 73 kg), kuid kaotas oma esimese kohtumise hilisemale olümpiavõitjale László Pappile (Ungari) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Resko osales 3. Euroopa meistrivõistlustel 1930. aastal Budapestis kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg), kuid kaotas oma esimese kohtumise hilisemale Euroopa meistrile Josef Besselmannile (Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Resko sai Soome meistrivõistlustel soome pesapallis 1933. aastal meeskondliku hõbemedali. Resko tegutses hiljem poksitreenerina. Ta tegutses ka poksikohtunikuna, muuhulgas ka 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel, 1960. aasta Rooma olümpiamängudel ja 1964. aasta Tōkyō olümpiamängudel. Ta oli mitme Soome poksi- ja riikliku spordiorganisatsiooni juhatuses aastatel 1939–1972 ning Rahvusvahelise Poksiassotsiatsiooni (AIBA) juhatuses aastatel 1957–1966. Resko kirjutas kaks soomekeelset poksiõpikut: 1931 Walfrid Resch. Nyrkkeilytaito 1947 Nyrkkeily Tema poeg Anssi Resko oli 1960. aastatel tuntud Soome mootorrattasportlane. 9. suveolümpiamängude poksivõistlus. Amsterdam 1928. Tulemused inglise keeles 14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles 3. Euroopa meistrivõistlused poksis. Budapest 1930. Tulemused inglise keeles Valle Resko veebisaidil Olympedia (inglise)
Andro Roos

Andro Roos (sündinud 2. augustil 1983) on Eesti poliitik, majandusteadlane ja ühistegelane, aastast 2024 Keskerakonna Tartu piirkonna juht. Ta on ka Tartu Hoiu-laenuühistu juhatuse esimees. Andro Roos on omandanud teadusmagistrikraadi Tartu Ülikoolis. Alates 2008. aastast omandab doktorikraadi majandusteaduses.[viide?] Andro Roos kuulub Rahva Raadio Seltsi, Eesti Majandusteaduse Seltsi, korporatsiooni Fraternitas Tartuensis, Eesti Klubisse, Nõmme Haridus- ja Rahvamajaseltsi. Roos on Vanemuise Seltsi esimees, Akadeemilise Ühistegevuse Seltsi esimees ning Eesti Ühistegevuse Liidu esimees. Ta kandideeris Eesti Keskerakonna nimekirjas 2023. aasta Riigikogu valimistel, kus kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 528 häält ning ei osutunud valituks. 2. mail 2024 valiti Andro Roos Keskerakonna Tartu piirkonna juhiks. Valimisringkond nr 10 valimised.ee (andmed seisuga 07.03.2023 19:45) ARVAMUS: Hakkame, mehed, elama! Raha ja pendel Andro Roos, Objektiiv "Unustagem minakeskne sonimine ja taastagem terve peremehetunne" 2016 Andro Roos, Objektiiv: "Usaldada tuleb kodanike algatusel loodud meediat, nagu seda on Objektiiv" 2017 ANDRO ROOS AINULT MEIE MAAS: Meie maa – kui meie sa oled? Andro Roos, Pealinn: "Eesti maksusüsteem toodab vaeseid" 2016 Andro Roos, Pealinn "Eesti maksusüsteem on nagu virtuaalne kartul, süüa ei saa, aga statistiliselt on olemas" 2016 Andro Roos, Pealinn: "Eesti riigi iseseisvus on müüdud väliskapitalistidele" 2016 Pealinn. Andro Roos: "Eesti pangad on tasude tõstmise kiusatuse ees" 2015 Andro Roos Eesti Teadusinfosüsteemis Andro Roos ühistegevusest ja hoiu-laenuühistutest Andro Roos ETV "Aktuaalses kaameras" teemal "Hoiu-laenuühistud pakuvad pankadele alternatiivi
Vlad Filat

Vladimir Filat (sündinud 6. mail 1969 Lăpușnas) on Moldova poliitik. Ta oli Moldova peaminister 25. septembrist 2009 kuni 25. aprillini 2013. Ta on 2007. aastast Moldova Liberaaldemokraatliku Partei esimees. Filat on õppinud Iași Ülikoolis õigusteadust. http://www.filat.md/blog/ Eesti riigipea kohtus Moldova peaministriga president.ee, 19. oktoober 2011
Onni Saari

Onni Saari (28. veebruar 1907 – surma-aeg ja -koht on teadmata) oli Soome poksija. Saari oli kahekordne Soome meister keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) aastatel 1931 ja 1935. Saari poksis maist 1935 kuni septembrini 1947 elukutselisena. Ta pidas 21 kohtumist, millest võitis 10 (neist 7 nokaudiga) ja kaotas 7 (neist 4 nokaudiga) ning 4 kohtumist lõppes viigiliselt. Onni Saari veebisaidil BoxRec (inglise)