laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Friðrik Ólafsson

Friðrik Ólafsson (sündinud 26. jaanuaril 1935 Reykjavíkis) on islandi malefunktsionäär ja maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1958). Ólafsson oli aastatel 1978–1982 Rahvusvahelise Maleföderatsiooni president. Ainus FIDE president, kes jätkas ametisoleku ajal turniiridel osalemist. Aastavahetusel 1955/1956 mängis ta Hastingsi rahvusvahelisel turniiril, kus jagas Viktor Kortšnoiga esikohta. Suurmeistriks sai ta 23-aastaselt 1958. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kuuekordne Islandi (1952, 1953, 1957, 1961, 1962, 1969) ja kahekordne Põhjamaade (1953, 1971) malemeister. Ólafsson mängis 1958. aastal MM-i tsoonidevahelisel turniiril Portorožis, kus jagas Robert Fischeriga 5.–6. kohta ja pääses edasi 1959. aastal Bledis ja Belgradis peetud kaheksa osavõtjaga pretendentide turniirile, kus jäi seitsmendaks. 1962. aastal tsoonidevahelisel turniiril Stockholmis jagas ta 11.–12. kohta. Ólafsson mängis märtsis 1975 Tallinnas rahvusvahelisel turniiril, kus jagas Paul Kerese järel koos Boriss Spasskiga 2.–3. kohta. Ta on mänginud Islandi võistkonna koosseisus kaheksal maleolümpial (1952–1956, 1962, 1966, 1974, 1978, 1980). Ta kuulus 1966. aastal Havannas toimunud olümpial 11. koha saanud Islandi võistkonda. 10-aastane Nigel Short simultaani andmas. Vastas on suurmeister Friðrik Ólafsson (1976) Lothar Schmid ja Friðrik Ólafsson (1980) Friðrik Ólafsson (2008) 2014 – FIDE auliige  Friðrik Ólafsson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Friðrik Ólafsson FIDE andmebaasis Foto: Maleturniiri "Tallinn 1975" esikolmik. arhiiv.err.ee
Mänguaed

Mänguaed (ka mängukoppel, maneež on ebasoovitatav) on tarakujuline mööbliese, millesse pannakse väike laps mängima selleks ajaks, kui tema hooldaja ei saa parasjagu tema järele vaadata. Traditsiooniliselt on mänguaiad valmistatud puidust. Tänapäeval valmistatakse neid ka metallist ja plastikust tugikonstruktsiooniga ning tekstiilist või võrgust külgedega.
Songs of Faith and Devotion

"Songs of Faith and Devotion" on Depeche Mode'i kaheksas stuudioalbum, mis anti välja 1993. aastal. Album on ansambli varasemast loomingust rokilikum. "Songs of Faith and Devotion" debüteeris nii Suurbritannia kui ka USA edetabelis esikohal. I Feel You Walking In My Shoes Condemnation Mercy In You Judas In Your Room Get Right With Me Rush One Caress Higher Love Kõik lood on kirjutanud Martin Gore. I Feel You Walking In My Shoes Condemnation In Your Room
Boeschepe

Boeschepe on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis, Belgia piiri ääres. Raekoda Boeschepe'i vaade lõunast Ondankmeulen ('tänamatu tuuleveski') Boeschepe'i vaade Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Borre (Nord)

Borre on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Eesti turism

Eesti turismi perspektiivsemad valdkonnad on loodus- ja ökoturism, maaturism, terviseturism, konverentsiturism ja aktiivse puhkusega seotud turism (nt kultuuriturism, taliturism). Turismimajanduse osatähtsus Eesti SKP-s ja tööhõives on ligi 8% ning turism annab olulise panuse ka Eesti ekspordituludesse. Eesti sissetulevat turismi peamiselt mõjutavateks teguriteks viimasel paarikümnel aastal on olnud transpordiühenduste areng, Eesti hinnatase ning välismeedias Eestile suuremat tähelepanu pöörata aidanud sündmused (näiteks Euroopa Liiduga liitumine 2004, Tallinn kui Euroopa kultuuripealinn 2011). Eesti riigi peamised strateegilised tegevussuunad turismi arendamisel Eestis on Eesti kui reisisihi tuntuse suurendamine, turismitoodete arendamine, rahvusvaheliselt huvipakkuvate turismiatraktsioonide ning piirkondlikke turismisihtkohtade arendamine. 2018 peatus Eesti majutusettevõtetes 3,5 miljonit sise- ja välisturisti. 19. sajandil rajati toona Vene keisririigi koosseisu kuuluval tänapäevasel Eesti alal mitmeid kuurorte, mis kasutasid ära siinseid looduslikke eeldusi: merd, liivaranda ja meremuda. Kuurordid rajati Haapsallu, Pärnusse, Kuressaarde, Narva-Jõesuusse. Neist esimene rajati Haapsallu, kus linnaarst Carl Abraham Hunniuse algatusel rajati 1825. aastal merevee- ja mudakümblusasutus, mille nimeks sai hiljem Bergfeldti mudaravila. Tänu raudteede arengule said suvituskohtadeks ka Võsu, Sillamäe, Toila ja Nõmme. 2024. aastal hakati koostama Tallinna vanalinna arengukava, mis muuhulgas arvestab massiturismi probleemiga: vanalinna n-ö muuseumistumine: tallinlased hoiavad vanalinnast eemale, sest tunnevad, et kogu teenindus on seal üles ehitatud turistide jaoks. Lisaks tegi linna juhtidele muret vanalinnas püsielanike vähenemine. Tiina Ardel (2004). Maaturismi aabits. Tallinn: Argo. Lk 52. "Turism". Majandus- ja kommunikatsiooniministeerium. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.04.2020. Vaadatud 27.12.2019. Majandus- ja kommunikatsiooniministeerium (2013). Eesti riiklik turismiarengukava 2014–2020. https://www.riigiteataja.ee/aktilisa/3191/1201/3015/lisa.pdf "Turism, majutus ja toitlustus". Eesti Statistika. Originaali arhiivikoopia seisuga 13.11.2019. Vaadatud 27.12.2019. Külli Toots (2009). Kuidas tunned Eestimaad? Eesti turismigeograafia õpik. Tallinn: Argo. Lk 32-22. ERR, Marko Tooming | (27. august 2024). "Lippus: et Tallinn toimiks Tallinnana, on vaja, et vanalinn püsiks aktiivne". ERR. Vaadatud 27. augustil 2024.
Püffel

Püffel on 2005. aastal Viljandi teatri Ugala juures loodud ansambel. Ansambli repertuaar koosneb peamiselt Eesti 1960. ja 1970. aastate muusikast, millele lähenetakse rokilikus võtmes. Bänd on ka ise lugusid loonud, näiteks luuletaja Contra sõnadele ("Odaviskaja"). Nende esimene singel on "Vana vaksal". Taniel Vares (laul) Üllar Priks (klahvpillid) Jan Viileberg (soolokitarr) Rain Kõrbe (basskitarr) Kristo Joosep (trummid) Priit Võigemast (laul) Ansambli koduleht
Eugen Bach

Eugen Bach (2. mai 1910 Tartu – ???), oli Eesti karikaturist ja raamatute illustreerija. Tema isa oli Tartu Ülikooli õppejõud. Ta lõpetas 1928. aastal Tartu Vene Eraühisgümnaasiumi ning aastatel 1929–1943 õppis Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsandusosakonnas. Akadeemiliselt oli ta korporatsioonide Fraternitas Ruthenia ja Fraternitas Slavia liige. Ta joonistas ajalehele Postimees, venekeelsele ajalehele Novoje Slovo ning kaitseväe häälekandjale Sõdur, tegi illustratsioone kolonel Georg Leetsi raamatule "Jalasuurtükivägi". 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, hiljem elas Stuttgardis. Paguluses joonistas illustratsioone ja karikatuure Saksamaal ilmuvatele ajalehtedele Võitleja, Bild-Zeitung, Echo, Das USAREUR-Echo, Stimme der Freiheit, Schwäbische Rundschau, Eesti Rada, Latvija, ajakirjadele DerSprecher, DSK (Deutscher Studien-Kreis), K-Zeitung, Tulehoidja, Noorte Sõber ning raamatule „Baltisches Burschentum"; Rootsis ilmuvale ajalehele Eesti Post, Kanada ajalehele Meie Elu, ajakirjale Triinu ja Edgar V. Saksa raamatutele Aestii, Commentatores on the Liber Census Daniae ja Esto-Europa. Oma joonistustel kasutas signatuuri "E.B.". "E. B." Võitleja = The Combatant. 1. juuli 1977. Vaadatud 27.12.2019. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Caëstre

Caëstre (prantsuseflaami Kaester, hollandi Kaaster) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Judith Weston

Judith Weston (sündinud 1946 Maine’i osariigis Ameerika Ühendriikides) on Ameerika Ühendriikide näitleja, näitekunsti õpetaja ja kirjanik. Judith Weston on abielus John Hoskinsiga. Kahekümnendates eluaastates kolis Weston New Yorki, kus hakkas päevasel ajal tegema pangatööd, õhtuti aga organiseerima geriljateatri etendusi. Täielikult pühendus Weston näitekunstile alates 1970. aastatest, taibates peagi, et lisaks näitlemisele paelub teda sügavuti lavastajate ja näitlejate vaheliste suhete dünaamika ja selle paremaks muutmine. See tõdemus suunas Westonit arendama välja oma metoodikat. 1988. aasta oktoobrikuus töötas ta välja kursuse „Näitlemine lavastajale“ ja kaks aastat hiljem, 1990. aastal, avas omanimelise näitestuudio. Sellest ajast on ta oma metoodikat täiendanud, arendanud ja tutvustanud maailma eri paigus. Judith Weston andis tunde, töötubasid ja erikoolitusi Los Angeleses 30 aastat. 2015. aastal sulges ta oma stuudio ning lõpetas tundide ja töötubade andmise. Selle asemel pakub ta praegu režissööridele ja stsenaristidele individuaalseid konsultatsioone. Ta on lõpetanud stuudio pidamise, kuid ta ei ole lõpetanud õpetamist. Tema õpilasteks on olnud Alejandro Iñárritu ("The Revenant" (“Mees, kes jäi ellu”) režissöör, Academy Award winner for Best Director, ning "Birdman" (“Lindmees”), winner of the Academy Award for Best Director and Best Picture); Ava DuVernay ("When They See Us" (“Kui nad meid näevad”) režissöör, nominated for 16 Emmys, and "Selma," nominated for a Best Picture Oscar); Steve McQueen (director of Best Picture Academy Award winner "12 Years a Slave" (“12 aastat orjana”); Taika Waititi (“Jojo Rabbit,” “Thor: Ragnarok,” “Hunt for the Wilderpeople” (“Jaht metslastele”), “Boy,” “Flight of the Conchords”); Deniz Gamze Ergüven (“Handmaid’s Tale” (“Teenijanna lugu”), “Mustang,” nominated for Foreign Language Oscar); David Chase (creator/writer/director, “The Sopranos” (“Sopranod”). Seos Eestiga: Judith Weston oli 2018. aastal linastunud (rež. Moonika Siimetsa) mängufilmi „Seltsimees lapse“ stsenaariumi konsultant. Ilmunud teosed: „Töö näitlejaga“ (1996) („Directing Actors“) – ilmunud ka eesti keeles 2017. aastal (tõlkinud Anu Lamp) „The Film Director’s Intuition“ (2003) („Filmirežissööri vaist“) Lisaks on Westoni raamat “Directing Actors” saadaval ka audioraamatuna. Selle teksti, mida ta loeb ise peale, on põhjalikult muudetud ja ajakohastatud. Järgmisel aastal ilmub uuendatud versioon töös näitlejaga ka paberkujul, pealkirjaga “Directing Actors: 25th Anniversary Edition.” Judith Weston (2017). Töö näitlejaga: Unustamatute osatäitmiste loomine filmis ja teles. Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus. Judith Weston. "Judith Weston bio". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. detsember 2019. "Seltsimees laps".
Masako Mori

Masako Mori (jaapani keeles 森 まさこ Mori Masako; sündinud 22. augustil 1964 Iwakis Fukushima prefektuuris) on Jaapani jurist ja poliitik, ta on Liberaaldemokraatliku Partei liige. Ta oli 31. oktoobrist 2019 kuni 16. septembrini 2020 Jaapani justiitsminister. Ta sündis aastal 1964 Iwakis Fukushima prefektuuris. Ta on lõpetanud aastal 1992 Tōhoku ülikooli õigusteaduskonna. Ta on täiendanud ennast New Yorgi Ülikooli juures olevas Õigusteaduse Koolis külalisuurijana. 31. oktoobrist 2019 kuni 16. septembrini 2020 oli ta Jaapani justiitsminister.
25. ekspeditsioon

25. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 25. alaline meeskond. Ekspeditsioon algas 25. septembril 2010 kui jaamast lahkus 24. ekspeditsioon. Jaama meeskonna moodustasid esialgu Douglas Wheelock, Fjodor Jurtšihhin ja Shannon Walker. 10. oktoobril saabusid jaama ülejäänud meeskonnaliikmed, kelleks olid Scott Kelly, Aleksandr Kaleri ja Oleg Skripotška. 22. septembril sai jaama komandöriks Wheelock, kes võttis jaama juhtimise üle Aleksandr Skvortsovilt. 25. ekspeditsiooni ajal tähistati jaama 10. aastapäeva, sest 2. novembril 2000 oli jaama saabunud 1. ekspeditsioon. 25. ekspeditsioon lõppes 26. novembril. "NASA Assigns Space Station Crews, Updates Expedition Numbering". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. märts 2023. Vaadatud 27. detsember 2019.
Vladimir Tributs

Vladimir Tributs (vene keeles Владимир Филиппович Трибуц; 15. juuli/28. juuli 1900 Peterburi – 30. august 1977 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõjaväejuht, ta oli aastatel 1937–1947 Balti laevastiku ülem, aastast 1943 admiral. Ta sündis aastal 1900 Peterburis, tema suguvõsa oli pärit Minski kubermangust. Venemaa kodusõja ajal teenis ta Volga-Kaspia sõjaväelaevastikus.
Erodeeritud muld

Erodeeritud muld (ladina keeles erodere – "näkitsema, läbi sööma") on muld, mille pindmine kiht on osaliselt või täiesti ära kantud intensiivse vihmasaju või lumesulamisvee mõjul. Selle pärast on erodeeritud muld huumusevaene, selle huumushorisont on õhuke või selle asemel kujuneb erodeeritud horisont ning laiguti või lausaliselt avanevad maapinnal sügavamad mullahorisondid. Erodeeritud mullad tekivad künklike või mägsite alade järsematel osadel, kõrgendike lagedel ja nõlvadel ning oruveerudel. Muldade erosioon tekib siis, kui pinnas on taimkatteta või hõreda taimkattega ning sellele soodustab põldude rajamine kallakulistel pinnastel. Erodeeritud muld valiti Eestis aastal 2020. aasta mullaks. Eestis kuuluvad erodeeritud muldade hulka alles 1,2% maafondist, põllumajandusmaastikel võib nende osatähtsus olla kuini 3,1%. Eriti palju neid on Lõuna-Eestis paiknevatel Otepää ja Haanja kõrgustikel ning Kagu-Eesti lavamaal, vähemal määral aga Sakala kõrgustiku ümbruses ja Pandivere kõrgustikul. Erosiooniastme järgi erodeeritud mulda saab liigitada nõrgalt, keskmiselt, tugevasti ja väga tugevasti erodeeritud mullaks. Kuna keskmiselt, tugevasti ja väga tugevasti erodeeritud mullad paiknevad pinnamoe kõrgematel osadel, sageli nad on põuakartlikud. Looduses nad vahelduvad pinnamoe madalamatel osadel paiknevate deluviaalmuldadega ning erodeerimata leostunud, leetjate, näivleetunud ja leetunud muldadega. Põlluharimisega tegeledes tuleb erodeeritud mulda erosioonist kaitsta ning selleks saab kasutada minimeeritud mullaharimist, künda põllud risti kallakuga, suurte kallakutega nõlvad kasutada püsirohumaana või metsastada. Erodeeritud mullad kuuluvad erosioonist mõjutatud muldade grupi koosseisu ning jaguneb järgmisteks varianditeks: erodeeritud tüüpilised kamar-karbonaatmullad erodeeritud leostunud kamar-karbonaatmullad erodeeritud leetjad kamar-karbonaatmullad erodeeritud kama-leetmullad MÄRKSÕNU MULLATEADUSEST JA ÖKOLOOGIAST Erodeeritud muld artikkel Eesti entsüklopeedias Aasta muld 2020 on erodeeritud muld, Põllimajandus.ee, 5.detsember 2019 Aasta muld 2020
Cassel (Nord)

Cassel (flaami keelest; tänapäeval hollandi kirjapildis Kassel) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis. Ehitatuna silmatorkavale künkale, kust avaneb vaade Prantsuse Flandriale, on linn eksisteerinud Rooma ajast saati. See arendati roomlaste poolt oluliseks linnaliseks keskuseks ja oli mäele koonduva teedevõrgustiku sõlm, mis on tänini kasutusel. Pärast Rooma riigi langemist sai Casselist Flandria valitsejatele oluline kindlustatud kants, mille üle võideldi korduvalt, enne kui ta 17. sajandil lõpuks Prantsusmaasse annekteeriti. See oli Esimese maailmasõja ajal marssal Ferdinand Fochi peakorter. 1940. aastal, Saksamaa sissetungi ajal Prantsusmaale oli Cassel raevuka kolmepäevase lahingu toimumiskoht Briti ja Saksa vägede vahel, mille tagajärjel suur osa linnast hävis. Tänapäeval on linn, mis pärast sõda uuesti üles ehitati, populaarne sihtkoht Prantsuse Flandria külastajatele. See on tuntud oma ulatuslike vaadete poolest Mont Casseli tipust ning seal asub Nordi departemangu peamine kohaliku kunsti, ajaloo ja folkloori muuseum. See on ka legendaarsete hiiglaste Reuze-Papa ja Reuze-Mamani kodu, mida paradeeritakse igal lihavõttepühal linna iga-aastase karnevali ajal. Casseli linn asub Mont Casseli mäel (hollandi: Kasselberg), mis on silmapaistev küngas kohalikus Houtlandi piirkonnas umbes 30 km merest. Mägi kõrgub 176 m üle merepinna. Geoloogiliselt koosneb see lubjakivist, mis on kaetud väga kõva raudkivi kihiga. Panoraamvaade Casselist Turuplats Turuplatsi nurk tüüpiliste majadega Endine Landhuis, nüüd Musée de Flandre Porte du Château, munitsipaalpargi sissepääs Mont Casselil Munitsipaalpark Casseli tuuleveski Maréchal Ferdinand Fochi ratsamonument Mälestusmärk kolmele Casseli lahingule (1071, 1328, 1677) Esimese maailmasõja mälestusmärk Maarja kirik (Collégiale Notre-Dame-de-la-Crypte) Maarja kiriku sisevaade Prantsuseflaami murre Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Le Doulieu

Le Doulieu on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Victoria Alexandra

Printsess Victoria (sünninimega Victoria Alexandra Olga Mary; 6. juulil 1868 – 3. detsember 1935) oli Briti kuningliku perekonna liige, kuningas Edward VII neljas laps ja teine tütar. Printsess Victoria sündis 6. juulil 1868 Londonis Marlborough House'is. Tema isa oli Walesi prints Albert Edward, kuninganna Victoria ja prints Alberti vanim poeg. Tema ema oli Walesi printsess Alexandra, Taani kuninga Christian IX ja kuninganna Louise'i vanim tütar. Briti monarhi lapselapsena oli tema tiitel Tema Kuninglik Kõrgus Walesi printsess Victoria. Perekonnaringis kutsuti teda Toriaks. Ta ristiti 6. augustil 1868 ning tema ristivanemad olid kuninganna Victoria, Venemaa keiser, Venemaa tsareevitš, prints Arthur, Hesse-Rhine'i prints Ludwig, Hesse-Kasseli prints George, Kreeka kuninganna, Taani leskkuninganna Caroline Amalia, Hesse-Kasseli Marie, Mary Adelaide Cambridge ja Anhalt-Dessau printsess Friedrich. Printsess Victoria veetis lapsepõlve Marlborough House'is ja Sandringhamis ning teda õpetasid koduõpetajad. Printsess oli eriti lähedane oma venna, tulevase kuningas George V-ga. Kuigi Victorial käis palju kosilasi, ei abiellunud ta kunagi. Selles arvatakse olevat olnud suur osa tema emal Alexandral. Victoria jäigi vanemate seltsiliseks ning elas emaga koos kuni viimase surmani 1925. aastal. Seejärel lõi ta oma kodu Coppinsis Buckinghamshire'is. Ta oli huvitatud külaelust ning lõi selles kaasa. Printsess Victoria suri oma kodus 3. detsembril 1935. Tema matusetalitus peeti St George'i kabelis ning ta maeti Frogmore'i kuninglikku matmispaika. Victoria surm avaldas tugevat mõju ta vennale George V-le, kes suri kuu aega hiljem.
Eecke

Eecke (flaami keelest, tänapäevases hollandi keeles Eke) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis. Eecke kellatorn veetorn Saint Wulmari kirik ja kellatorn Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Ivan Bilibin

Ivan Bilibin (16. august 1876 – 7. veebruar 1942) oli vene graafik, raamatuillustraator ja lavakujundaja. Aastatel 1898–1901 õppis ta Anton Ažbe kunstikoolis. Ta osales vene kunstiühenduses Mir Iskusstva. 20. sajandi alguses õpetas ta graafikat Peterburi Kunstiakadeemias ja Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi kunstikoolis. Eesti graafikutest on tema õpilasi Peet Aren, August Roosileht, Aleksander Uurits, Arnold Vihvelin. Ta suri Leningradi blokaadi ajal.
Flêtre

Flêtre (hollandi: Vleteren) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis. Bertenacre'i sõjaväekalmistu, Briti sõjaväekalmistu hukkunutega mõlemast maailmasõjast asub 3 km Flêtre'st põhjas. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Colorado Avalanche

Colorado Avalanche on USA jäähokiklubi, mis tegutseb Colorado osariigis Denveris. See mängib NHL-i Läänekonverentsis Keskdivisjonis. Klubi koduväljak on Pepsi Center. Klubi peatreener on Jared Bednar. Seisuga 21. juuli 2023 Väravavahid: Justus Annunen, Pavel Francouz, Aleksandr Georgijev Kaitsjad: Bowen Byram, Samuel Girard, Jack Johnson, Erik Johnson, Cale Makar, Josh Manson, Devon Toews, Kurtis MacDermid Ründajad: Ross Colton, Ryan Johansen, Nathan MacKinnon, Andrew Cogliano, Jonathan Drouin, Gabriel Landeskog (kapten), Artturi Lehkonen, Fredrik Olofsson, Miles Wood, Valeri Nitšuškin, Logan O'Connor, Mikko Rantanen Stanley karika võidud (3): 1995–96, 2000–01, 2021–22 Konverentsi võidud (3): 1995–96, 2000–01, 2021–22 Presidents' Trophy võidud (3) 1996–97, 2000–01, 2020–21 Divisjoni võidud (10): 1995–96, 1996–97, 1997–98, 1998–99, 1999–00, 2000–01, 2001–02, 2002–03, 2013–14, 2021-22 19 Joe Sakic 21 Peter Forsberg 23 Milan Hejduk 33 Patrick Roy 52 Adam Foote 77 Ray Bourque 99 Wayne Gretzky (ei kasutata NHL-is enam kunagi) http://nhl.com/avalanche
Mono keel

Mono keel on USAs California osariigis Mono orus räägitav keel, mis kuulub jutoasteegi keelkonna numi rühma. Mono keel on kriitiliselt ohustatud. 2011. aastal rääkis mono keelt alla 40 vanemaealise inimese. Mono keeles on 6 vokaalfoneemi ja 15 konsonantfoneemi. http://cla.berkeley.edu/languages/mono.php https://phoible.org/inventories/view/629 https://glottolog.org/resource/languoid/id/mono1275 http://www.endangeredlanguages.com/lang/4692
26. ekspeditsioon

26. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 26. alaline meeskond. Ekspeditsiooni esimesed kolm liiget saabusid jaama 10. oktoobril 2010 ning 25. ekspeditsiooni komandör Douglas Wheelock andis 24. novembril jaama juhtimise üle 26. ekspeditsiooni komandör Scott Kellyle. 26. ekspeditsioon algas 26. novembril kui 25. ekspeditsiooni liikmed jaamast lahkusid. Ekspeditsiooni ülejäänud kolm liiget saabusid jaama 10. detsembril. Veebruaris 2011 külastas jaama missiooni STS-133 raames viimast korda kosmosesüstik Discovery. 26. ekspeditsiooni ajal külastas jaama ka ESA transpordilaev ATV "Photos of Discovery's Final Mission: STS-133". Space.com. Vaadatud 29. detsember 2019. "NASA Assigns Space Station Crews, Updates Expedition Numbering". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. märts 2023. Vaadatud 28. detsember 2019.
Merili Nikkolo

Merili Nikkolo (sündinud 12. juunil 1984) on eesti ajakirjanik ja meediajuht. 2006. aastal lõpetas Merili Nikkolo Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse erialal. Töö kõrvalt jätkas ta samas õpinguid ning kaitses 2010. aastal ärijuhtimises magistritöö "Ajakirjanike töörahulolu kujundavad tegurid" cum laude (juhendaja Maaja Vadi). 2006. aastast töötas Merili Nikkolo ajalehe Järva Teataja reporterina, sealhulgas aastatel 2012–2015 peatoimetajana. 2006–2009 õpetas ta Paide Gümnaasiumis ja Türi majandusgümnaasiumis meediat, algatas ja juhtis Järva Teataja meediaklubi. 1. septembrist 2015 kuni 6. maini 2018 oli Nikkolo Pärnu Postimehe peatoimetaja. 2018. aasta mais sai Nikkolost ajalehe Postimees vastutav väljaandja ning AS-i Eesti Meedia uudismeedia juht, kelle vastutusalasse kuulusid ka kontserni maakonnalehed, uudisteagentuur BNS ja Kuku raadio. 2019. aasta lõpus lahkus Nikkolo Postimehe vastutava väljaandja ametist. Tema lahkumise järel esitas lahkumisavalduse ka uuriva toimetuse juht Holger Roonemaa. Nende lahkumise põhjuseks tõi Postimees Grupi juhatuse esimees Andrus Raudsalu "erinevad nägemused tuleviku arengustrateegiate osas". Alates 2020. aasta suvest töötas ta Ekspress Meedias tasulise sisu juhina. 1. novembrist 2021 töötab Nikkolo Eesti Ekspressi peatoimetajana. Tiit Reinberg Järva Teataja uus peatoimetaja on Merili Nikkolo Järva Teataja, 06.03.2012. Merili Nikkolo "Ajakirjanike töörahulolu kujundavad tegurid" Tartu Ülikool, 2010. Postimehe vastutavaks väljaandjaks saab Merili Nikkolo ERR/BNS, 02.05.2018 Postimehe vastutav väljaandja Merili Nikkolo lahkub ametist ERR, 23.12.2019. "Eesti Ekspressi peatoimetajaks saab Merili Nikkolo" ERR, 18.10.2021. Merili Nikkolo "Ajakirjanike töörahulolu kujundavad tegurid" Tartu Ülikool, 2010 (magistritöö) Tiit Reinberg Järva teataja uus peatoimetaja on Merili Nikkolo Järva Teataja, 6. märts 2012 Postimehe vastutavaks väljaandjaks saab Merili Nikkolo ERR/BNS, 2. mai 2018 Postimehe vastutav väljaandja Merili Nikkolo lahkub ametist ERR, 23. detsember 2019