laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Võru–Petseri ürgorg

Võru–Petseri ürgorg (ka: Võru–Petseri orund) on Palumaa maastikurajooni lõunaosas olev ürgorg; ühtlasi Eesti üks suurimaid ürgorge. Ürgoru moodustavad läänepoolne Võru orund ja idapoolne Petseri ürgorg. Ürgorg läheb lääne pool üle Hargla nõoks. Ürgoru laius on enamjaolt 1 km ja sügavus kuni 70 m. EE 12. köide, 2003: 693.
Sego

Sego on kummituslinn Ameerika Ühendriikides Utah' osariigis Grandi maakonnas. See asub kitsas looklevas Sego kanjonis umbes 8 km (5 miili) kaugusel Thompson Springsist põhjas. Varem oli see oluline söekaevanduslinn. Sego oli asustatud aastatel 1910–1955.
Haanja servamoodustiste vöönd

Haanja servamoodustiste vöönd oli umbes 13 000 14C-aastat tagasi viimase mandrijää taandumise ajal liustiku pealetungil tekkinud pinnavormide vöönd[viide?]. Vöönd ulatus Laadoga ja Äänisjärve lähedalt (Luga vöönd) Läti (Linkuva vöönd) ja Leedu (Põhja-Leedu vöönd) kaudu kuni Lõuna-Rootsini (Skåne vöönd). Otepää servamoodustiste vöönd Sakala servamoodustiste vöönd Palivere servamoodustiste vöönd Pandivere servamoodustiste vöönd EE 12. köide, 2003: 132. Eesti mandrijääst vabanemine. Eesti Geoloogiakeskuse lehel(lk. 25)
Soome Kuningriik

Soome Kuningriik (soome Suomen kuningaskunta, rootsi Konungariket Finland) oli riik Põhja-Euroopas Rootsi ja Nõukogude Venemaa vahel 9. oktoobrist 14. detsembrini 1918. Piirnes idas Nõukogude Venemaaga, läänes Rootsi (586 km piiri) ja põhjas Norraga. Soome parlament valis 8. oktoobril[küsitav] 1918 kuningaks Hessen-Kasseli maakrahvi Friedrich Wilhelmi poja Friedrich Karli, kes oli abielus Saksa keiser Wilhelm II õe Margarethega. Valimisdokumentides nimetatakse teda soomepäraselt Fredrik Kaarleks. Ajalehtedes ja kirjanduses on kuningat nimetatud ka Väinö I-ks, kuid see on pärit Olli pseudonüümi all esinenud Väinö Nuorteva följetonist kaasaegses ajalehes. Kuninga valimise korraldas parlament Soome suurvürstiriigi valitsemise aluseks olnud Rootsi 1772. aasta põhiseaduse paragrahvi 38 järgi, mille kohaselt peab riigipäev pärast valitsejasoo väljasuremist uue kuninga valima. Siiski polnud 1772. aasta põhiseaduse kehtivuse kohta 1918. aasta sügisel Soomes üksmeelt: 1917. aastal – enne kodusõda – kuulutati Soome iseseisvaks vabariigina, monarhistlikud vaated said Soome poliitikute hulgas populaarseks pärast kodusõda. Vabariiklased, nende hulgas kõik sotsiaaldemokraadid, boikoteerisid kuninga valimist. Kui Saksamaa oli Esimeses maailmasõjas lüüa saanud, loobus Friedrich Karl 16. detsembril 1918 kuninga tiitlist ja pretensioonidest troonile. Soome ainus valitud kuningas jäi kroonimata ega jõudnud Soome pinnale. Soome kuningriik ei jäänud kuigi kauaks kestma, kuna see oli seotud riigi Saksa-meelse välispoliitikaga. Saksa suuna lõpu üks märk Soome poliitikas oli kindral Carl Gustaf Emil Mannerheimi valimine riigihoidjaks 12. detsembril 1918, kui eduskund riigihoidja Pehr Evind Svinhufvudi tagasiastumispalve rahuldas. Riigihoidja Mannerheim kinnitas 17. juulil 1919 Soome uue, vabariikliku põhiseaduse, mille eduskund oli võtnud vastu 21. juunil 1919. Soome Demokraatlik Vabariik Soome Vabariik
Laevapiletid.ee

Laevapiletid.ee on Läänemere suuremate laevaoperaatorite (Tallink-Silja, Viking Line, Eckerö Line, DFDS Seaways) pileteid internetis vahendav ühtne broneerimissüsteem, mida haldab Baltic Ferry Tickets OÜ. Broneerimissüsteem võimaldab ööpäev läbi võrrelda laevaoperaatorite teenuseid (väljumisaegu, hindu, lisateenuseid, vabade kohtade saadavust jms) ning osta pileteid. Laevapiletid.ee alustas tegevust aastal 2009. Esimesena pakuti võimalust osta pileteid Tallinna–Helsingi liinile, teenus oli eestikeelne. Broneerimistugi toimus e-posti teel. Tänapäevaks on teenuseid märgatavalt kasvatatud ning lisandunud on liine ja keeli: teenust saab kasutada eesti, soome, inglise või vene keeles. 2012. aasta suvel avati telefoniteenindus. 2013. aasta talvel loodi piletite broneerimise rakendus Android OS-ile. Laevapiletid.ee
Otepää servamoodustiste vöönd

Otepää servamoodustiste vöönd oli umbes 12 600 14C-aastat tagasi viimase mandrijää taandumise ajal liustiku pealetungil tekkinud pinnavormide vöönd. Vöönd kulges Lätist (Pliena vöönd) läbi Otepää kõrgustiku, Kulje ja Lisje poolsaare, Pihkva järve kuni Loode-Venemaani. Haanja servamoodustiste vöönd Sakala servamoodustiste vöönd Palivere servamoodustiste vöönd Pandivere servamoodustiste vöönd EE 12. köide, 2003: 387. Eesti mandrijääst vabanemine. Eesti Geoloogiakeskuse lehel(lk. 25)
Pandivere servamoodustiste vöönd

Pandivere servamoodustiste vöönd on umbes 12 000 14C-aastat tagasi viimase mandrijää taandumise ajal liustiku pealetungil tekkinud pinnavormide vöönd Eesti aladel.. Pandivere servamoodustiste vöönd kulgeb Peipsi järvest põhja pool, ümbritseb ida, põhja ja lääne küljest Pandivere kõrgustikku, ja jätkub läbi Kesk-Eesti Pärnu suunas. Läbi Pärnumaa kulgeb vöönd läänesuunas üle Suure väina ning Saaremaa Sõrve poolsaareni ja ida suunas jätkub Loode-Venemaal Neeva vööndina. Vööndi moodustavad Iisaku ja Illuka ümbruse oosid ja mõhnad, samuti ka Sinimäed, lisaks veel otsamoreenid Lääne-Saaremaa kõrgendikul. Pärnu jõe basseinis seostub vöönd jääjärvedega, kus settisid viirsavid. Haanja servamoodustiste vöönd Otepää servamoodustiste vöönd Sakala servamoodustiste vöönd Palivere servamoodustiste vöönd EE 12. köide, 2003: 402. Kajak, K.(koost.). 1999. Eesti Kvaternaarisetted. Seletuskiri. Karukäpp, R., Rattas, M., Raukas, A. (toim.). Eesti Geoloogiakeskus, Tallinn, 34 lk. Eesti mandrijääst vabanemine. Eesti Geoloogiakeskuse lehel(lk. 25)
Palivere servamoodustiste vöönd

Palivere servamoodustiste vöönd on umbes 11 200 14C-aastat tagasi viimase mandrijää taandumise ajal liustiku pealetungil tekkinud pinnavormide vöönd. Jää tungis vööndi moodustumise ajal edasi vähemalt 35 kilomeetrit, mida näitavad vööndist 35 kilomeetri kauguselt Kõpu poolsaarelt leitud pealetungieelsed setted. Vöönd ulatub Lahemaalt kuni Sõrve poolsaareni, kulgedes läbi Tallinna, Palivere ja Hiiumaa. Vööndi moodustavad glatsiofluviaalsed setted Hiiumaal ja Tallinna ning Kunda vahel, otsamoreenid Lääne-Saaremaa kõrgendikul, Sõrve poolsaarel ja Hiiumaa ning Haapsalu vahel, samuti ka oosid Loode-Eestis. Vööndi tähelepanuväärsemaid avaldumisi pinnamoes on Läänemaa kõrgeim paik Risti-Palivere oos, mille järgi vöönd on nime saanud. Palivere servamoodustiste vöönd on jälgitav vaid Eesti aladel. See lõpeb mõlemas otsas Läänemeres, kus see pole enam jälgitav. Seetõttu on selle edasine kulg hüpoteetiline ja nii on seda seostatud nii 11 200 aastat tagasi toimunud Vimmerby kui ka 12 000 aastat tagasi toimunud Levene jääpealetungiga. Erinevate võimaluste põhjuseks on see, et muudatused jääkattes ei ole Läänemere eri kallastel üksüheses vastavuses ja jää taganes liustiku idaosas aeglasemalt, kui selle lääneosas. Haanja servamoodustiste vöönd Otepää servamoodustiste vöönd Sakala servamoodustiste vöönd Pandivere servamoodustiste vöönd EE 12. köide, 2003: 398. Kalm, V., Raukas, A., Rattas, M., Lasberg, K. 2011. Pleistocene Glaciations in Estonia. Kogumikus: Ehlers, J., Gibbard, P.L., Hughes, P.D. (toim.). Developments in Quaternary Sciences 15, Elsevier, Amsterdam, lk 95–104. Karukäpp, R., Raukas, A. 1997. Deglaciation history. Kogumikus: Raukas, A., Teedumäe, A. (toim.). Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Acadamy Publishers, Tallinn, 436 lk Saarse, L., Heinsalu, A., Veski, S. 2012. Deglaciation chronology of the Pandivere and Palivere ice-marginal zones in Estonia. Geological Quarterly, Vol 56. Elsevier, lk 353-362. Raukas, A. 1992. Ice marginal formations of the Palivere zone in the eastern Baltic. SverigesGeologiska Undersökning 81, lk 277–284. Eesti mandrijääst vabanemine. Eesti Geoloogiakeskuse lehel(lk. 25)
Jägala kompleks

Jägala kompleks on Põhja-Eesti aluskorra moondekivimite stratigraafiline üksus. Selle üksuse kivimid moodustusid u 1,8–1,9 miljardit aastat tagasi Paleoproterosoikumis Svekofennia mäetekkel. Alutaguse kompleks EE 12. köide, 2003: 176.
Alutaguse kompleks

Alutaguse kompleks on Kirde-Eesti aluskorra kurrutatud moondekivimite stratigraafiline üksus. Selle üksuse kivimid moodustusid u 1,8–1,9 miljardit aastat tagasi Paleoproterosoikumis Svekofennia mäetekkel. Jägala kompleks EE 12. köide, 2003: 19.
Ahtme rike

Ahtme rike on Kirde-Eestis olev kirde–edela-sihiline tektooniline rikkevöönd, mis läbib nii alus- kui pealiskorda. Rikkevööndi laius on kuni 2 km ja pikkus 50 km. Rike tekkis u 400 mln aastat tagasi, kui toimus kaledoonia kurrutus. Rike pinnamoes ei avaldu. EE 12. köide, 2003: 13.
Lars Berger

Lars Berger (sündinud 1. mail 1979 Levangeris) on Norra laske- ja murdmaasuusataja. 2004. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlustel Oberhofis sai Berger 15 km ühisstardiga sõidus ja 4x7,5 teatesõidus hõbemedali. Samal aastal võitis ta sõjaväelaste maailmameistrivõistlustel kaks kuldmedalit. Laskesuusatajate maailma karikasarjas oli ta üldarvestuses viies. 2007. aasta laskesuusatamise MM-il võitis Berger hõbemedali 4x7,5 km teatevõistluses. Laskesuusatamise maailmasarjas on ta saanud kolm etapivõitu: hooajal 2003/2004 Holmenkollenis, Lake Placidis ja Hochfilzenis. Murdmaasuusatamises võitis Berger 4x10 km teatesõidus kuldmedali 2005. aasta maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis. 2007. aasta MM-il Sapporos võitis ta tugevas lumesajus toimunud 15 km vabastiilis sõidus kuldmedali. Teise kuldmedali sai ta 4x10 km teatevõistluses. Maailma karikasarjas pole ta poodiumile jõudnud ja tema parimaks kohaks on seni jäänud 18. novembril 2006 Gällivares saadud viies koht 15 km vabasõidus. 2004 Oberhofis hõbemedal 15 km ühisstart hõbemedal 4x7,5 km teatesõidus 2007 Anterselvas hõbemedal 4x7,5 km teatesõidus 2009 Pyeongchangis hõbemedal 10 km sprindis 2005 Oberstdorfis maailmameister 4×10 km teatesõidus 2007 Sapporos maailmameister 15 km vabastiilis maailmameister 4×10 km teatesõidus Lars Berger on 189 cm pikk ja kaalub 76 kg. Tema õde Tora Berger on edukas laskesuusataja. Lars Berger FIS-i kodulehel (inglise) Lars Berger IBU kodulehel
Aseri rike

Aseri rike on Kirde- ja Kesk-Eestis olev kirde–edelasihiline tektooniline rikkevöönd, mis läbib nii alus- kui ka pealiskorda. Rikkevööndi laius on kuni 3 km ja pikkus kuni 75 km. Rike tekkis u 400 mln aastat tagasi, kui toimus kaledoonia kurrutus. Rike pinnamoes ei avaldu. EE 12. köide, 2003: 27.
Viivikonna rike

Viivikonna rike on Kirde-Eestis olev kirde–edela-sihiline tektooniline rikkevöönd, mis läbib nii alus- kui pealiskorda. Rikkevööndi laius on 2–5 km. EE 12. köide, 2003: 664.
Daugava lade

Daugava lade on ülemdevoni ladestiku regionaalne lade. Üleilmses standardis vastab sellele Frasnes'i lade, litostratigraafiliselt vastab sellele umbkaudu Daugava kihistu. Lademe vanus on 359...354 miljonit aastat. Eestis on ladet leitud vaid Kagu-Eesti Parmu puuraugust. Sealseks kivimiks on lubjakivi, mis sisaldab argilliiti. Lade avaneb Lätis 1–5 kilomeetri laiuse ribana, Läti ida- ja keskosas on avamusala aga kuni 45 kilomeetrit lai. Lademel on laiem avamusala veel Jaunjelgava ja Biržai vahel, kus see avaneb 20–25 kilomeetri laiuse ribana. Lade paljandub näiteks Daugava, Aiviekste, Ogre, Mēmele, Abava ja Venta kallastel. Lademe kivimitest moodustab põhiosa dolomiit, esineb ka domeriiti, kipsi, savi ja lubjakivi. EE 12. köide, 2003: 26. Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 pp. ISBN 9985-50-185-3. Latvijas ģeoloģiskā karte M 1:500 000 – Latvijas Universitāte
Dubniki lade

Dubniki lade on ülemdevoni ladestiku regionaalne lade. Üleilmses standardis vastab sellele Frasnes'i lade, litostratigraafiliselt vastab sellele umbkaudu Dubniki kihistu. Lademe vanus on 359...364 miljonit aastat. Dubniki lademe all lamab Eestis Pļaviņase lade ja temal lasub Daugava lade. Läti aladel vastab sellele Salaspilsi lade. Lade on nime saanud Dubniki kivimurru järgi Irboska lähistel, kus paljanduvad 12,5 meetri paksused rohekashalli savi kihid, mis vahelduvad kipsi ja dolomiidiga. Lademe paksus Eestis on kuni 10 m. Lademe kivimkoosseisus on palju dolokivi, domeriiti ja savi. EE 12. köide, 2003: 41. Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 pp. ISBN 9985-50-185-3. http://www.geoeducation.info/geoturism/ajaskaala.php (vaadatud 16.02.2013)
Ķemeri lade

Ķemeri lade on alamdevoni ladestiku regionaalne lade. Ķemeri lade lasub Tilžė lademel ja see lamab Rēzekne lademe all. Lademe vanus on 408...400 miljonit aastat. Ladet hakkas esimesena eristama P. Liepiņš aastal 1960. Üleilmses standardis vastab sellele Praha lade, osalt ka Emsi lade, litostratigraafiliselt vastab sellele Eesti aladel aga tõenäoliselt umbkaudu Ķemeri kihistu (kuna selles puuduvad fossiilid, on taoline määratlus siiski oletuslik).. Lademe stratotüübiks on Ķemeri puurauk, millest kuuluvad lademesse meetrid 461-547,65. Lademe paksus Eestis on kuni 6–8,4 m. Lätis on see Balti sünekliisi aladel kohati üpris paks, Skrīveri all on selle paksus 127 meetrit, Baldone all 169 meetrit, Vaiņodes 163 meetrit, Ezere all aga 172 meetrit. Lademe kivimkoosseisus on Eestis palju kvartsirikast liivakivi. Läti aladel sisaldab lade ka ohtralt punakaspruuni aleuroliiti ja savi. Lademe savi sisaldab suhteliselt palju illiiti, liivakivi aga tsirkooni ja turmaliini. Ladestut eristataksegi selle mineraalse koostise järgi. Lade avandub üksnes väikesel alal Talsi ümbruskonnas. EE 12. köide, 2003: 215. Stratigraafia terminoloogia Ķemeri Stage by A. Kleesment & E. Mark-Kurik Original text from: Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 pp. ISBN 9985-50-185-3. Ķemeri Stage by A. Kleesment & E. Mark-Kurik. Geology and Mineral Resources of Estonia. Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 pp. ISBN 9985-50-185-3. Latvijas ģeoloģiskā karte M 1:500 000 - Latvijas Universitāte
Nukk (täpsustus)

Nukk on mitmetähenduslik sõna: Nukk on mänguasi. Nukk on putuka arenguvorm. Nukk on nukkmehhanismi osa. Nukk on mingit objekti kõrgem või eenduv osa, nt poolsaare tipp, neem. Nukk on ka perekonnanimi. Selle kandjate hulgas on näiteks: Eduard Nukk, eesti ajakirjanik, luuletaja, laste- ja näitekirjanik. Mannekeen Nukid ehk kasteet Nukkumine Nukkvõll
Viola Bauer

Viola Bauer (sündinud 13. detsembril 1976 Annaberg-Buchholzis) on saksa endine murdmaasuusataja. Viola Bauer osales FIS-i murdmaasuusatamise võistlustel aastatel 1994–2007. 2002 Salt Lake Citys olümpiavõitja 4×5 km teatesõidus pronksmedal 5 + 5 km topeltjälitussõidus 6. koht 30 km klassikas 10. koht 10 km klassikas 2006 Torinos hõbemedal 4×5 km teatesõidus 5. koht teatesprindis 10. koht 10 km klassikasõidus 1999 Ramsaus maailmameister 4×5 km teatesõidus 24. koht 15 km vabastiilis 29. koht 5 km klassikas 2001 Lahtis 4. koht 4×5 km teatesõidus 13. koht 10 km klassikas 13. koht 15 km klassikas 18. koht 10 km jälitussõidus 2003 Val di Fiemmes hõbemedal 4×5 km teatesõidus 18. koht topeltjälitussõidus (5 km klassika+5 km vabastiilis). 2005 Oberstdorfis 4. koht sprinditeates 4. koht 4×5 km teatesõidus 6. koht sprindis 11. koht 30 km klassikas 13. koht 2×7,5 km topeltjälitussõidus 2007 Sapporos pronksmedal 4×5 km teatesõidus 16. koht klassikasprindis 21. koht 7,5+7,5 km suusavahetusega sõidus 23. koht 30 km klassikas Viola Bauer FIS-i kodulehel
San Juani maakond (Colorado)

San Juani maakond (San Juan County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 37°77' N, 107°67' W. Maakonna halduskeskus ja ainus linn on Silverton. Maakonna pindala on 1000 km². Veepindala on 2 km². Maakond asub San Juani mägedes. Maakonna keskmine kõrgus merepinnast on 3426 meetrit, millega on see kõige kõrgemal paiknev maakond USA-s. Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 705. 2010. aasta rahvaloenduse järgi oli elanikke 699. San Juani maakond on elanike arvult Colorado väikseim maakond. Asustustihedus on 0,71 in/km². Maakonda läbib maantee U.S. Route 550. Ouray maakond (põhjas) Hinsdale'i maakond (idas) La Plata maakond (lõunas) Montezuma maakond (edelas) Dolorese maakond (läänes) San Migueli maakond (loodes) Maakond moodustati 31. jaanuaril 1876 La Plata ja Lake'i maakonna osadest. 1877. aastal loovutas San Juani maakond suure osa territooriumist Ouray maakonnale ja väiksema osa Gunnisoni maakonnale. Maakond on saanud nime püha apostli Johannese järgi (hispaania keeles Juan el Apóstol), kelle järgi andsid hispaania maadeavastajad nime selles piirkonnas asuvale jõele ja mäeahelikule. Animas Forks Eureka Howardsville Middleton Needleton Silverton San Juani maakonnas oli 558 inimest, 269 leibkonda ja 157 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 1 in/km². Elamuüksusi (housing units) oli 632 (keskmine tihedus 2/km²). Rassiline koosseis oli: valgeid 97,13% põlisameeriklasi 0,18% aasialasi 0,36% Vaikse ookeani saarte rassist 0,72% teistest rassidest 0,90% Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 7,35%. 269 leibkonna seas oli 23,80% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi 43,90% koos elavad abielupaarid 8,90% neid, kus oli ilma abikaasata naine 41,30% neid, mis ei olnud perekonnad. 36,80% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 4,80% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. Leibkonnas oli keskmiselt 2,06 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,63 inimest. Elanikud jagunesid ealiselt nii: 20,10% alla 18-aastased 4,30% 18...24, 28,10% 25...44, 40,50% 45...64 7,00% üle 65-aastased. Ea mediaan oli 44 aastat. Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 110,60 meessoost inimest. Iga vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 112,40 meest. Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 30 764 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 40 000 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 30 588 dollarit, naistel 19 545 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 17 584 dollarit. 20,90% elanikkonnast ja 13,50% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 29,400% alla 18-aastasi ja 7,10% üle 65-aastasi. Rio Grande metsakaitseala San Juani metsakaitseala Uncompahgre metsakaitseala Weminuche ürgloodusala USA Ajalooliste Paikade Riikliku Registrisse on kantud San Juani maakonnas 11 objekti. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. "Mean County Elevation Lists" San Juan County, Colorado. Ameerika Ühendriikide Rahvaloenduse Büroo, Vaadatud 28.3.2017 San Juani maakonna koduleht (inglise keeles)
Pļaviņase lade

Pļaviņase lade on ülemdevoni ladestiku regionaalne lade. Pļaviņase lademe all lamab Amata lade ja temal lasub Dubniki lade. Lademe vanus on 370...364 miljonit aastat. Ladet hakkas esimesena eristama P. Liepiņš aastal 1951. Lademe neostratotüübiks on Irboska paljand. Üleilmses standardis vastab sellele Frasnesi lade, litostratigraafiliselt vastavad sellele umbkaudu Chudovo, Pskovi ja Snetnaya Gora kihistu. Lademe paksus Eestis on 27–32 m. Lätis on selle paksus valdavalt 11–15 meetrit, kaguosas kuni 20 meetrit, Läti kirdeosas Riia–Pihkva maantee ümbruskonnas aga kuni 50 meetrit. Läti aladel lasub Pļaviņase lademel Salaspilsi lade. Lade jaguneb kolmeks alamlademeks (Snetnaya Gora alamlade, Pihkva alamlade ja Chudovo alamlade). Lade avaneb Lätis 1–10 kilomeetri laiuse ribana, Läti ida- ja keskosas on lademel aga veel teine avamusala, mis on kuni 10, kohati aga kuni 40 kilomeetrit lai. Lade paljandub näiteks Venta, Abava, Gauja, Dubna ja Palsa jõe kallastel, samuti ka Daugava kallastel Līvānist Riiani. Selle tüüppaljand ujutati Pļaviņase hüdroelektrijaama rajamisel üle. Eestis paljandub lade näiteks Peetri jõel Kalkahju juures. Lademe kivimkoosseisus on palju dolokivi, domeriiti ja lubjakivi. Lätis esineb lademes kohati ka liivakivi. EE 12. köide, 2003: 417. Stratigraafia terminoloogia Latvijas ģeoloģiskā karte M 1:500 000 – Latvijas Universitāte http://www.geoeducation.info/geoturism/ajaskaala.php (vaadatud 08.03.2013)
San Juani maakond

San Juani maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis: San Juani maakond Colorados San Juani maakond New Mexicos San Juani maakond Utah's San Juani maakond Washingtonis
Tom ja Eileen Lonergan

Tom ja Eileen Lonergan oli USA abielupaar, kes unustati 25. jaanuaril 1998 sukeldumisretkel Korallimeres avamerele. Paat, millega Lonerganide rühm oli sukeldumispaika saabunud, lahkus ilma nendeta. Mitte keegi meeskonnast või sukeldujatest ei märganud paari puudumist. Nende surnukehi pole leitud, aga arvatakse, et nad hukkusid merel abi oodates. 2003. aasta film "Avameri" põhineb nendega juhtunul.
Avameri (film)

"Avameri" on Tom ja Eileen Lonerganiga juhtunud sündmustel põhinev draamafilm kahest sukeldujast, kes unustatakse avamerele. Abielupaar David ja Susan läheb sukelduma, kuid veepinnale naasnult avastavad nad, et neid vedanud laev on lahkunud. Nad leiavad end triivimas keset merd. Neid ähvardavad paljud ohud meduusidest näljasurmani. Lõpuks hakkavad nende vastu huvi tundma ka haid. Nad üritavad elus püsida ja loodavad, et päästjad jõuavad nendeni enne, kui nad oma märja haua leiavad.
Jevgeni Dementjev

Jevgeni Dementjev (vene Евгений Александрович Дементьев; sündinud 17. jaanuaril 1983 Tajožnõis Handi-Mansimaal Tjumeni oblastis) on Venemaa murdmaasuusataja. Esimeseks treeneriks oli Valeri Užov, hiljem oli tema treener Juri Borodavko. Augustis 2009 avalikustati, et Jevgeni Dementjevi jaanuaris 2009 võetud dopinguproovist leiti keelatud ainet erütropoetiini (EPO-t). Pärast uudise avaldamist teatas Jevgeni Dementjev spordikarjääri lõpetamisest, kuid hiljem pärast karistuse kandmist on ta alates 2011. aastast siiski edasi võistelnud ning tulnud rullsuusatamises 2015. aastal ka maailmameistriks. 2011. aastal teatas ta tippsporti tagasitulekust. 2006 Torinos olümpiavõitja 15+15 km suusavahetusega sõidus hõbemedal koht 50 km vabatehnika ühisstardiga sõidus 6. koht 4×10 km teatesõidus 2005 Oberstdorfis pronksmedal 4×10 km teatesõidus 22. koht 2×15 km topeltjälitussõidus 23. koht 15 km vabastiilis 2007 Sapporos hõbemedal 4×10 km teatesõidus 22. koht 15 km vabastiilis Jevgeni Dementjev on osalenud 98 maailma karikasarja etapil (seisuga 27. märts 2015) ja jõudnud poodiumile viiel korral, millest ühel korral kõige kõrgemale astmele. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 25. augustil 2009.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Jevgeni Dementjev FIS-i kodulehel
Eesti monoklinaal

Eesti monoklinaal on Põhja- ja Kesk-Eesti aluskorra peal lasuv Vendi- ja Vanaaegkonna pealiskord, mille paksus on 100–400 m. Monoklinaal on laugelt (15') lõunasse kaldu. Monoklinaalis on mitmeid rikkeid, nt Ahtme ja Aseri rike. Monoklinaali piirab lõunast aluskorda moodustavad Balti sünekliis ja Võru sadul. Võru sadul Valmiera-Mõniste-Lokno kerkeala Balti sünekliis EE 12. köide, 2003: 76.
Animas Forks Pioneer

Animas Forks Pioneer oli Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis Animas Forksi kaevanduslinnas ilmunud ajaleht. See hakkas ilmuma 1882 ja lõpetas tegevuse neli aastat hiljem; viimane number avaldati oktoobris 1886. Ajalehte andis välja George N. Raymond.
Valmiera-Mõniste-Lokno kerkeala

Valmiera-Mõniste-Lokno kerkeala on Põhja-Lätist Valmierast läbi Mõniste kuni Loknoni (Pihkva oblast) ulatuv lääne-idasuunaline kurrutatud aluskorrakihtide vöönd. Kerkeala kõrgeim osa on Mõniste kerge, kus aluskord on kuni 650 m kõrgemal kui Põhja-Lätis Alūksne järve juures. Balti sünekliis Eesti monoklinaal Võru sadul EE 12. köide, 2003: 643.
Võru sadul

Võru sadul on Lõuna-Eesti aluskorras olev sadulakujuline ida–läänesuunaline lauge vaond. See jääb Eesti monoklinaali ja Valmiera-Mõniste-Lokno kerkeala vahele. Vaondit täidavad settekivimite kihid vanusevahemikus Vendist Kesk-Devonini. Vaond avaldub pinnamoes Valga-Võru ürgoruna. Balti sünekliis Eesti monoklinaal Valmiera-Mõniste-Lokno kerkeala EE 12. köide, 2003: 693.
Balti sünekliis

Balti sünekliis on Ida-Euroopa kraatoni lääneossa jääv suur aluskorravagumus ehk sünekliis. Vagumus piirneb põhjas Fennoskandia kilbi ja lõunas Valgevene antekliisiga. Sünekliis jääb Edela-Eesti, Lääne-Läti ja -Leedu, Kaliningradi oblasti, Põhja- ja Kirde-Poola ning Läänemere idaosa kohale. Eesti monoklinaal Valmiera-Mõniste-Lokno kerkeala Võru sadul EE 12. köide, 2003: 37.