laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Suur Zimbabwe

Suur Zimbabwe on muistne linn tänapäeva Zimbabwes, Masvingo asula lähistel. Tegemist on nähtavasti hilise rauaaja aegse kuningriigi pealinnaga, mille kohta on väga vähe teada. Linna ehitus algas 9. sajandil ja jätkus 15. sajandini, mil see maha jäeti. Kivist linn hõlmab 7,22 ruutkilomeetri suurust ala ning kuningriigi hiilgeajal võis see olla koduks 18 000 inimesele. Suur Zimbabwe varemed on maailmapärandina tunnustatud UNESCO maailmapärandi nimistus. Pikirayi, Innocent (2013). "Great Zimbabwe in Historical Archaeology: Reconceptualizing Decline, Abandonment, and Reoccupation of an Ancient Polity, A.D. 1450–1900". Historical Archaeology. 47: 26–37. DOI:10.1007/BF03376887. {{cite journal}}: parameeter |hdl-access= nõuab parameetrit |hdl= (juhend) Beach, David (1998). "Cognitive Archaeology and Imaginary History at Great Zimbabwe". Current Anthropology. 39: 47–72. DOI:10.1086/204698. "Great Zimbabwe (11th–15th century) – Thematic Essay". The Metropolitan Museum of Art. Vaadatud 12. jaanuaril 2009.
Poolkuu

Poolkuu on nähtus, mille ajal on näha vaid pool Kuud. Sõltuvalt sellest, kas tegemist on kasvava või kahaneva kuu ajal aset leidva poolkuuga, jaotatakse poolkuu esinemised kaheks erinevaks kuu faasiks. Esimese veerandi poolkuu on noorkuule järgnev poolkuu. Nimetatud kuu faas leiab aset siis, kui kuu kasvab. Kasvava kuu ajal on Kuust põhjapoolkeral näha vaid parem pool. Viimase veerandi poolkuu on vanakuule eelnev poolkuu. See kuu faas leiab aset siis, kui kuu kahaneb. Kahaneva kuu ajal on Kuust põhjapoolkeral näha vaid vasak pool.
Võnnu uus kalmistu

Võnnu uus kalmistu asub Võnnu alevikus Kastre vallas Tartu maakonnas. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena . Võnnu uus kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Võnnu uus kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris
Johannesburgi korterelamu tulekahju

31. augustil 2023, umbes kell 01:30 Lõuna-Aafrika aja järgi, süttis Lõuna-Aafrikas Johannesburgis ebaseaduslikult hõivatud, mahajäetud, riigile kuuluv hoone; 77 inimest hukkus ja 88 sai vigastada. See oli üks surmavamaid tulekahjusid Lõuna-Aafrika ajaloos. Cocks, Tim; Plessis, Carien du (1. september 2023). "Sniffer dogs search for clues in ashes of deadly South African fire". Reuters (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 3. september 2023. Vaadatud 3. septembril 2023. Seeletsa, Molefe (1. september 2023). "'Most survivors broke their limbs,' says Phaahla as death toll increases in Joburg fire". The Citizen (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2023. Vaadatud 2. septembril 2023. McCain, Nicole (4. september 2023). "Joburg fire: Families of unidentifiable victims urged to come forward with DNA samples". News24. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. september 2023. Vaadatud 4. septembril 2023. Imray, Gerald; Magome, Mogomotsi (31. august 2023). "At least 74 are dead, many of them homeless, as fire rips through a rundown building in South Africa" (inglise). Associated Press. Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2023. Vaadatud 31. augustil 2023.
Ben Gardane

Ben Gardane (araabia keeles ‎بنقردان Bin Guirdan) on linn Tuneesias Médenine'i kubernerkonnas. Ben Gardane asub Tuneesia idarannikul, 560 km Tunisest kagus. Linna geograafilised koordinaadid on 33° 7′ N, 11° 12′ E. Linnas elas 2014. aastal 79 912 inimest. Ben Gardane on kaubanduskeskus ning sadamalinn. Tegeldakse muu hulgas oliiviõli tootmise ning kalandusega.  Ben Gardane – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Reinis Kaudzīte

Reinis Kaudzīte (sünninimi Reinis Kaudze; 12. mai 1839 Vecpiebalga kihelkond – 21. august 1920 Vecpiebalga vald) oli läti kirjanik ja kooliõpetaja. Ta oli esimese lätikeelse romaani Maamõõtjate ajad (Mērnieku laiki) kaasautor (koos venna Matīssiga). Ta sündis aastal 1839 Vecpiebalga kihelkonnas. Algselt kandis ta koos vennaga isa perekonnanime Kaudze, kuid hiljem muutsid selle mõlemad vennad Kaudzīte'ks. Ta ei käinud koolis, kuid alates 17. eluaastast valmistas ta vokke ja müüs neid turul. Aastal 1867 sai temast "Kalna Kaibēni" kihelkonnakoolimaja juhataja ja õpetaja, ta õpetas geograafiat ja usuõpetust. Ta kaitses mitmes artiklis läti põllumeeste õigusi ja läti keelt, astus vastu saksa pastorite kalduvusele kiita läti rahvast nende "loomulike juhtide eest", polemiseeris pastor Theodor Doebneriga. Jean-Jacques Rousseau mõjul kirjutas ta umbes 900 aforismi. Ta kirjutas õpikud "Piiblilood rahvakoolidele", "Vaimne koolisõber", "Geograafia rahvakoolidele". 1880. aastatel austati ja armastati teda tema kõrval – temast sai oma koguduse vanem. Aastal 1879 ilmus koos venna Matīs Kaudzītega kirjutatud romaan Maamõõtjate ajad ("Mērnieku laiki"), mis on esimene realistlik lätikeelne romaan. Aastal 1880 ostis ta "Kalna Kaibēni". Aastast 1904 elas ta erinevates paikades - Riias, Siguldas, Cēsises jne, aastast 1913 Saulkrastis, kus ostis väikese maja ja elas viimased eluaastad oma majahoidja Karlina Damrozi juures. Aastal 1920 naasis ta oma venna Matīse "Kalna Kaibēni" juurde, kus ta sama aasta 21. augustil suri.
Rodriguese dront

Rodriguese dront (Pezophaps solitaria) oli Madagaskarist idas paiknevat Rodriguese saart asustanud endeemne lennuvõimetu lind, perekonna Pezophaps ainus liik. Rodriguese dront kuulus tuvilaste sugukonda ja koos Mauritiuse saarel elanud dodoga paigutati alamsugukonda Raphinae. Liigi lähim elus olev sugulasliik on Nicobari saartel elav lakktuvi (Caloenas nicobarica). Rodriguese dront kasvas umbes luige suuruseks. Ta oli dodoga sarnane, kuid pikem ja saledam. Linnul oli pikk kael ja pikad jalad, kergelt konksus noka tüvikul oli must vööt kahe iseloomuliku kühmuga. Kolju oli väike ja pealt lame, tiivad lühikesed ja saba väike ning ümar. Liigil esines märgatav sooline dimorfism – emaslindudest märgatavalt suuremad isaslinnud võisid olla 90 cm kõrged ja 28 kg raskused, emased 70 cm ja 17 kg. Linnu sulestik oli hall ja pruun ning emaslind oli isasest kahvatum, sageli kahe heledama mügaraga pugu piirkonnas. Pesas oli üksainud muna, mida isas- ja emaslind haudusid kordamööda. Lind toitus viljadest ja seemnetest, seedimise hõlbustamiseks neelas ta kivikesi. Liiki iseloomustas tugev territoriaalsus, tiibadel asuvaid suuri luukühmusid kasutati isendite vahelistes võitlustes. Esimese täpsema kirjelduse linnu kohta andis François Leguat, aastail 1691–1693 Rodriguese saarele maha jäetud prantsuse hugenottide rühma juht. Lindu küttisid nii inimesed kui ka saarele asustatud uued loomad ning 18. sajandi lõpuks oli liik välja surnud. Leguat' kirjeldus, mõned joonistused ja veel üksikud kaasaegsed tekstid oli ainus info liigi kohta, millest laiemalt midagi ei teatud, kuni 1786. aastal leiti ühest koopast mõned subfossiilsed luud; sellest ajast alates on leide olnud tuhandeid. Rodriguese dront on ainus väljasurnud lind üldse, kelle järgi on nimetatud tähtkuju. Tema järgi nimetas prantsuse astronoom Pierre Charles Le Monnier 1776. aastal Hüdra sabas asuva tähekogumi Turdus Solitarius; 19. aastal asendati see nimetusega Noctua, kuid kumbki nimi ei läinud tähtkujunimena kasutusse. Rodrigues Solitaire Pezophaps solitaria. - IUCN Red List R. Habib. Remembering The Rodrigues Solitaire. - Avibirds.com, 03.02.2021 F. Leguat. Voyages et Avantures de François Leguat & de ses Compagnons, en Deux Isles Desertes des Indes Orientales. 1708, Amsterdam: Jean Louis de Lorme. p. 77. (Francois Leguat' kirjeldus, tõlge inglise keelde) F. Leguat. Voyages et Avantures de François Leguat & de ses Compagnons, en Deux Isles Desertes des Indes Orientales. 1708, Amsterdam: Jean Louis de Lorme. p. 77. (Francois Leguat' kirjeldus, tõlge inglise keelde) Rodrigues solitaire. - Prehistoric Fauna R. Habib. Remembering The Rodrigues Solitaire. - Avibirds.com, 03.02.2021
Rodrigues

Rodriguese saar on Mauritiusele kuuluv saar India ookeanis. See paikneb Mauritiuse saarest 580 km idas. Saare pindala on 109 km2, pealinn Port Mathurin. Saare ametlik keel on prantsuse keel, suhtluskeel prantsuse keelel baseeruv kreoolkeel rodriguais. Saar kuulub Maskareenide saarestikku. Rodriguesel elab üle 40 000 elaniku, enamik neist Aafrika päritolu, lisaks Euroopa ja tamili päritolu vähemus. Saar on vulkaanilise päritoluga ning seda ümbritseb igast küljest lai, korallrifiga piiratud laguun. Kõrgeim punkt Mont Limon on 398 meetrit merepinnast. Kliima on karmim kui Mauritiusel: suved on kuumemad (29–33 °C), talved külmemad ja tsüklonid nende hooajal tugevamad. Ilma iseloomustab võrreldes Mauritiusega suurem kuivus, esineb pikki vihmasadudeta perioode. Rodriguesel elas algselt palju ainult saarele iseloomulikke endeemliike, kuid alates 17. sajandist on selle elustikku hävitanud inimesed ja sissetoodud loomad. Välja surnud liikide hulka kuuluvad lennuvõimetu tuvilane rodriguese dront (Pezophaps solitaria), rodriguese sinituvi (Alectroenas payandeei), rodriguese metsruik (Aphanapteryx leguati), tuvi Nesoenas rodericanus, rodriguese kuldnokk (Necropsar rodericanus), rodriguese ööhaigur (Nycticorax megacephalus), rodriguese pruunpapagoi (Necropsittacus rodricanus) ja rodriguese kaeluspapagoi (Psittacula exsul). Endeemne nahkhiir Pteropus rodricensis on Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punases nimestikus väljasuremisohus liikide kategoorias, kaks endeemset linnuliiki rodriguese kangurlind (Foudia flavicans) ja maskareeni roolind (Acrocephalus rodericanus) on ohulähedased liigid. Ohustatud taimeliigid saarel on koldpuuliik Zanthoxylum paniculatum, tarasarik Polyscias rodriguesiana, Badula balfouriana ja Gouania leguatii. Selleks, et säilitada metsi, on Grande Montagne, Anse Quitor koos François Leguat'-nimelise hiidkilpkonnade kaitsealaga ja lähedal asuvad väikesaared Île aux Cocos ja Île aux Sables muudetud 1983. aastast looduskaitsealadeks.
Raphinae

Raphinae (varem peetud omaette sugukonnaks Raphidae), on India ookeanis Maskareenidel elanud kahte endeemset, nüüdseks välja surnud linnuliiki dodo ja rodriguese dronti ühendav tuvilaste (Columbidae) sugukonna alamsugukond. Alamsugukonda kuulub kaks monotüüpset (üheainsa liigiga) perekonda: † Raphus Brisson, 1760 † dodo ehk dront, Raphus cucullatus (Linnaeus, 1758) † Pezophaps Strickland, 1848 † rodriguese dront, Pezophaps solitaria (Gmelin, 1789) Esimene teadlane, kes märkas nende 17.–18. sajandil väljasurnud liikide sugulust tuvidega, oli taani zooloog Johannes Theodor Reinhardt. Tema tähelepanekuid toetasid briti ornitoloog Hugh Edwin Strickland ja võrdlev anatoom Alexander Gordon Melville, kes avaldasid 19. sajandi keskel töö "The Dodo and Its Kindred (1848)". 37 tuviliigi, dodo ja rodriguese drondi DNA järjestuste uurimise tulemusena 21. sajandil tehti kindlaks, kus Raphinae alamsugukond teiste tuvilaste perekondade suhtes paikneb. Raphinae liigid ei osutunud DNA järjestuste alusel evolutsiooniliselt kõige primitiivsemateks, vaid nende lähimaks sugulaseks osutus Nicobaril ja mujal Kagu-Aasia saartel elav lakktuvi perekond, läheduselt järgmisteks kroontuvi ja hammastuvi perekond. Seda asetust näitab 2002. aastal avaldatud kladogramm: 19. sajandil paigutati, lähtudes 17. sajandi kujutistest, dodo perekonda ekslikult ka réunioni iibis, tänaseks väljasurnud liik, kes kuulub tegelikult perekonda Threskiornis (vana nimetus Raphus solitarius, tänapäeval Threskiornis solitarius). H.E. Strickland, A. G. Melville. The Dodo and Its Kindred; or the History, Affinities, and Osteology of the Dodo, Solitaire, and Other Extinct Birds of the Islands Mauritius, Rodriguez, and Bourbon. 1848. London: Reeve, Benham and Reeve. B. Shapiro, D. Sibthorpe, A. Rambaut, J. Austin, G. Wragg, O. Bininda-Emonds, P. Lee, A. Cooper. Flight of the Dodo. - Science. 295 (5560): 1683
Tamm (täpsustus)

"Tamm" on mitmetähenduslik sõna. Tamm ehk harilik tamm (Quercus robur) on puuliik. Tamm on puude perekond, kuhu kuulub ka harilik tamm. Tamm ehk kaldavall on looduslik või tehislikult loodud vall veetaseme tõstmiseks jões või järves. Tamm on Eestis suhteliselt levinud perekonnanimi. Tamm on rahvapärane nimetus kabe ehk kahest või enamast kabenupust koosneva kabendi kohta. Tamm on linn Baden-Württembergi liidumaal Saksamaal.
Lakktuvi (perekond)

Lakktuvi (Caloenas) on lindude perekond tuvilaste (Columbidae) sugukonnas. Ainus tänapäeval elav liik on Kagu-Aasias ja Okeaanias elav lakktuvi (C. nicobarica). Perekonna nimetus on tuletatud vanakreekakeelsetest sõnadest kalos 'ilus' ja oenas 'tuvi'. Lisaks lakktuvile (Caloenas nicobarica) on teada üks või kaks väljasurnud liiki sellest perekonnast. Suur-lakktuvi (Caloenas canacorum) oli suurekasvuline liik, kes elas Uus-Kaledoonial ja Tongal ning kes on kirjeldatud subfossiilide järgi; tõenäoliselt suri ta küttimise tagajärjel välja saarte varaste asukate ajal umbes 2500 aastat tagasi. Teine liik Caloenas maculata, kellest on üks päritolumärketa eksemplar Liverpooli Muuseumis, on lakktuviga veidi sarnane, eriti kaelasulgede poolest ja ornitoloogid paigutavad ta enamasti samuti lakktuvi perekonda, kuid leidub ka eriarvamusi. Lakktuvi (Caloenas nicobarica) Linnaeus, 1758 † Caloenas maculata Gmelin, 1789 † Suur-lakktuvi (Caloenas canacorum) Balouet & Olson, 1989
Dmõtro Deljatõtskõi

Dmõtro Deljatõtskõi (Дмитро Євгенович Делятицький; sündinud 14. augustil 1976 Habarovskis) on Ukraina sõjaväelane, kindralmajor. Ta oli aastal 2023 Odessa Sõjaväeakadeemia ülem. 2018–2023 oli ta Ukraina merejalaväe ülema asetäitja. 2022 – Bohdan Hmelnõtskõi ordeni I järk 2014 – Danõlo Halõtskõi orden 2021 – brigaadikindral 2023 – kindralmajor Указ Президента України № 366/2022. Нагородити орденом Богдана Хмельницького I ступеня: ДЕЛЯТИЦЬКОГО Дмитра Євгеновича – бригадного генерала, 24.05.2022 УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №660/2014. Нагородити орденом Данила Галицького: ДЕЛЯТИЦЬКОГО Дмитра Євгеновича – підполковника. 21.08.2014 УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №621/2021 Про присвоєння військового звання. 1. Присвоїти військове звання бригадного генерала: полковнику ДЕЛЯТИЦЬКОМУ Дмитру Євгеновичу — начальнику штабу — заступнику командувача морської піхоти Військово-Морських Сил Збройних Сил України; 06.12.2021 УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №520/2023. Присвоїти військове звання генерал-майора бригадному генералу ДЕЛЯТИЦЬКОМУ Дмитру Євгеновичу – начальнику Військової академії (м.Одеса), 24.08.2023
Matīss Kaudzīte

Matīss Kaudzīte (sünninimi Matīss Kaudze; 18. august 1848 Vecpiebalga kihelkond – 8. november 1926 Vecpiebalga vald) oli läti kirjanik ja kooliõpetaja. Ta oli esimese lätikeelse romaani "Maamõõtjate ajad" (Mērnieku laiki) kaasautor (koos venna Reinisega). Ta sündis aastal 1848 Vecpiebalga kihelkonnas. Algselt kandis ta koos vennaga isa perekonnanime Kaudze, kuid hiljem muutsid selle mõlemad vennad Kaudzīte'ks. Ta õppis Vecpiebalga kihelkonnakoolis. Aastal 1868 ilmus tema esimene kirjutis ajalehes Mājas Viesis. Ta sooritas koduõpetaja eksamid, aastast 1868 oli ta õpetaja Vecpiebalga Kalna Kaibēni kihelkonnakoolis. Aastast 1868 oli ta Riia Läti Seltsi liige ja oli selles tegev kogu elu. Ta töötas ka Vecpiebalga laulu (hiljem heategevus) seltsis, osales aktiivselt kohalikus kultuurielus ja teatrietendustel. 1870. aastatel kirjutas ta mitu väikest näidendit, avaldas mitmeid luulekogusid, sealhulgas rahva seas väga populaarseks saanud luuletuse "Tautas mīlestība" (1879), mitu kirjanduskriitikat, raamatu vennastekogudusest. Aastal 1879 ilmus koos venna Reinis Kaudzītega kirjutatud romaan "Maamõõtjate ajad" ("Mērnieku laiki"), mis on esimene realistlik lätikeelne romaan. Aastal 1911 etendati seda esimest korda teatris. Ta koostas ka antoloogiaid ja õpikuid. 1880. aastatel ilmus ajalehtedes tema vennaga koos kirjutatud reisikirjeldusi Saksamaa, Austria, Šveitsi, Itaalia, Prantsusmaa ja teiste Euroopa riikide kohta. Ta läks 1911. aastal pensionile, elas venna ostetud majas Kalna Kaibēnis, põgenes aastal 1915 Venemaale, naasis 1917 Lätti. Aastal 1929 asutati Kalna Kaibēnis muuseum – esimene memoriaalmuuseum Lätis. Biograafia letonika.lv (läti keeles)
Lakktuvi

Lakktuvi (Caloenas nicobarica) on tuvilaste sugukonda kuuluv linnuliik. Ta oma perekonna ainus retsentne liik. Lakktuvi kehapikkus on umbes 40 cm. Tema pea on hallikas, samuti kaela ülaosa. Saba on väga lühike ja valge. Ülejäänud sulestik on metallroheline. Jalad on tuhmpunased. Emased on isastest veidi väiksemad ning nende keha alapool on pruunikam. Lakktuvi pesitsusala hõlmab Andamanide ja Nicobaride saared Indias, Mergui saared Birmas, Tai edelaosa rannikusaared, Lääne-Malaisia, Lõuna-Kambodža ja -Vietnami ning paljud Kagu-Aasia saared Sumatrast Saalomoni Saarteni. Belau saarel elab alamliik C. n. pelewensis . Lakktuvi liigub saarelt saarele parves. Ta veedab öö tavaliselt rannikuäärsetel laidudel, kus ei esine kiskjaid, ja päeva aladel, kus on parem kättesaadavus toidule, sh inimasustuse lähedal. Ta toitub peamiselt taimede seemnetest, viljadest ja pungadest. Lakktuvi pesitseb rannikulähedal tihedas metsas, sageli suures koloonias. Pesa rajab puu otsa. Korraga muneb ühe kahvatult sinise varjundiga valge muna. Haudeperiood kestab 30 päeva, hauvad mõlemad vanemad. Linnupojad saavad lennuvõimeliseks 70–80 päevaga. Lakktuvid kuuluvad üleküttimise, elupaikade hävimise ja suureneva vaenlaste arvu tõttu ohulähedaste liikide sekka. BirdLife International (2016). Caloenas nicobarica. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2016.
Ohtlik punkt

Ohtlikuks punktiks nimetatakse tugevusõpetuses konstruktsioonielemendi punkti, milles tekivad suurimad pinged σmax. Ohtlikus punktis arvutatud pinget nimetatakse arvutuspingeks.
Rustem Umjerov

Rustem Umjerov (ukraina keeles Рустем Енверович Умєров, krimmitatari keeles Rustem Enver oğlu Umerov; sündinud 19. aprillil 1982 Bulunguris) on krimmitatarlasest Ukraina ettevõtja, poliitik ja riigiametnik, alates 6. septembrist 2023 Ukraina kaitseminister. Eelnevalt oli ta 2022. aasta sügisest Ukraina Riigivarade fondi juht. Umjerov sündis 19. aprillil 1982 Usbekistanis Bulunguris (tänapäevase Samarqandi vilajeti territooriumil) Aluštast pärit krimmitatarlaste järeltulijana. 2019. aastal valiti Umjerov Ülemraada liikmeks parteituna erakonna Holos nimekirjas. Parlamendiliikmena osales ta ka Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee tegevuses. 2022. aasta 7. septembril nimetati Umjerov Riigivarade fondi juhiks. Umjerov on krimmitatarlaste Kurultai liige ja tegutsenud Mustafa Džemiljevi nõunikuna. 3. septembril 2023 teatas Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi plaanist esitada Umjerov kaitseministri kandidaadiks. Ülemraada kinnitas Umjerovi ametisse 6. septembril ja seega vahetas Umjerov selles ametis välja Oleksi Reznikovi. 2021 orden Teenete eest, 3. järk Умєров Рустем Енверович slovoidilo.ua. Умєров Рустем Енверович itd.rada.gov.ua. Mr Rustem UMEROV (Ukraine, ALDE) pace.coe.int. Рада призначила нардепа Умєрова новим головою Фонду держмайна Ukrajinska Pravda, 7. september 2022. Зеленський запропонує Раді замінити Резнікова на Умєрова на посаді міністра оборони Suspilne, 3. september 2023. Рустем Умєров — новий міністр оборони. Що про нього відомо Suspilne, 6. september 2023. УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №406/2021 Про відзначення державними нагородами України з нагоди Дня Незалежності України president.gov.ua.
Kraad (alkohol)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1169/2011, 25. oktoober 2011 , milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele XII lisa kohaselt üle 1,2 % mahuprotsendiga jookide etanoolisisaldus esitatakse ainult kuni ühe kümnendkoha täpsusega. Sellele järgneb sümbol „% vol” (mahuprotsent) ning sellele võib eelneda sõna „alkohol” või lühend „alk” või „alc” .
Mihhail Anikušin

Mihhail Konstantinovitš Anikušin (vene keeles Михаил Константинович Аникушин; 2. oktoober (vkj 19. september) 1917 Moskva – 18. mai 1997 Peterburi) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa skulptor. Aleksandr Puškini mälestusmärk Peterburis Kunstide väljakul (1957) Lenini monument Peterburis Moskva väljakul (1970) Aleksandr Puškini mälestusmärk Taškendis (1974) Lenini monument Turus (1977) Aleksandr Puškini mälestusmärk Narvas (1999) Mälestusmärk NKVD 10. osakonnale (1947), Volgograd Monument Leningradi kaitsjatele (1975), Peterburi Pjotr Kuprijanovi hauamonument, Bogoslovskoje kalmistu, Peterburi
Oktoober 2023

Oktoober 2023, kroonika. 2023. aasta oktoober algas pühapäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem teisipäeval. Kuupäevad:   1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 Raketirünnak Hrozale 2023. aasta Herāti maavärinad Algas 2023. aasta Iisraeli-Ḩamāsi sõda. Ligikaudu 2500 Hamasi terroristi korraldasid kooskõlastatud rünnakud Iisraeli eelpostidele ja asundustele, põletades maju, tappes sadu tsiviilisikuid ja röövides veel sadu Gazasse. Nad viisid läbi Re'imi muusikafestivali veresauna, Be'eri veresauna, Nahal Ozi veresauna, Kfar Aza veresauna, Nir Ozi veresauna, Netiv HaAsara veresauna, Holiti veresauna, Yakhini veresauna, Ein HaShlosha veresauna, Nirimi veresauna, Kissufimi veresauna ja Nir Yitzhaki veresauna. Terroriorganisatsioon saatis välja üle 5000 raketi. Iisrael vastas sõjaseisukorra väljakuulutamisega. Soome ja Eesti vaheline gaasijuhe Balticconnector sai Soome meedia teatel nädalavahetusel kannatada ning esialgsete hinnangute kohaselt kulub selle töökorda saamiseks mitu kuud. Kannatada sai ka üks sidekaabel. 2023. aasta Baieri parlamendivalimised 2022. aasta Alam-Saksi parlamendivalimised Poolas toimusid parlamendivalimised. 2023. aasta terrorirünnak Brüsselis Al-Ahlī haigla plahvatus 2023. aasta 25. oktoobri tulistamine Lewistonis Volnovahha veresaun "UK gas prices surge as Finland says pipeline leak caused by 'external activity'". Evening Standard. 10. oktoober 2023. "Finland investigates potential sabotage to Baltic gas pipeline". Financial Times. 10. oktoober 2023. Finland-Estonia gas pipeline may have been 'deliberately damaged' by Russia. The Telegraph, 10. oktoober 2023 "'External' source suspected as Finland, Estonia gas, telecom link damaged | Damage to undersea gas and telecommunications links comes just over a year after sabotage to Nord Stream gas pipeline". aljazeera.com (inglise). Al-Jazīrah. 11. oktoober 2023. Vaadatud 11. oktoobril 2023. Estonian Prime Minister Kaja Kallas said that Estonia and Finland had informed their allies in NATO and the European Union regarding the incidents and she was in contact with the Finnish leader on the "next steps" to be taken. "Oktoober oli maailmas erakordselt soe, välja arvatud Eestis ja Põhjamaades" Eesti Ekspress, 8. november 2023
Novi pazar

Novi pazar on linn Bulgaaria kirdeosas Šumeni piirkonnas. 1883. aastal sai linnaõigused. https://www.grao.bg/tna/t41nm-15-03-2024_2.txt Novi pazari koduleht
Munakooresinine

Munakooresinine (inglise keeles Robin egg blue, ka eggshell blue) on üks sinakasrohelisi värvitoone, Ameerika punarind-rästa (Turdus migratorius) muna koore värvus. Toon sarnaneb Ostwaldi värvisüsteemi jääsinisega. Värvinimetus on kasutusel peamiselt ingliskeelses ruumis ja esimest korda on seda seal kasutatud 1873. aastal. Nimetust "munakooresinine" on eesti keeles kasutatud näiteks Annie Sloani kriidivärvide seeria ühe tooni värvuse kirjeldamiseks. Punarind-rästa munad Pantone värvitoon 14-4809 Eggshell Blue on tuhmjas helesinine      , Pantone Smart 15-5416X Robin's Egg Blue on lõunameresinisega sarnanev erk hele sinakasroheline      , sama toon esineb ka nime all 15-5416 Florida Keys. ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi võivad munakooreroheline ja munakooresinine (Eggshell Green, Eggshell Blue) mõlemad olla kas kahvaturoheline või hele sinakasroheline          , Robin Egg väga hele sinakasroheline     , Robin's Egg Blue kahvaturoheline     , hele sinakasroheline      või hele rohekassinine      . Veebivärv Pale Robin Egg Blue on hele sinakasroheline      , Robin's Egg Blue erk sinakasroheline mitmes variandis        . https://icolorpalette.com/color/pantone-14-4809-tcx https://www.htmlcsscolor.com/hex/00CCCC "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2023. Vaadatud 1. septembril 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://www.oprny.com/pantone-smart-15-5416x-color-swatch-card-robins-egg-blue/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. september 2023. Vaadatud 1. septembril 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) https://archive.org/details/coloruniversalla00kell/page/64/mode/2up?q=eggshell https://archive.org/details/coloruniversalla00kell/page/66/mode/2up?q=robin%27s+egg https://www.color-name.com/pale-robin-egg-blue.color https://www.colorhexa.com/1fcecb