laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ahmet Rasim

Ahmet Rasim (1864 İstanbul – 21. juuli 1932 İstanbul) oli türgi kirjanik, ajakirjanik ja ajaloolane. Ta kasvas üles majanduslikus kitsikuses. Pärast lühiajalist tööd Postis, töötas ta üle nelikümne aasta ajakirjanduses, tehes kaastööd suuremate İstanbuli ajalehtedele. Kirjanduslikku tegevust alustas ta tõlkimisega prantsuse keelest. Ta on kirjutanud jutustusi ja romaane, kus ta kirjeldas erinevate elanikkonna kihtide elu-olu. Aastatel 1927–1932 oli ta valitud Türgi Suurde Rahvuskogusse (Türgi Parlamenti).
Juta Nugin

Juta Nugin (sündinud 20. veebruaril 1950) on Eesti pedagoog, andragoog ja koolijuht. Ta oli aastatel 1988–2016 Tartu Täiskasvanute Gümnaasiumi (algselt Tartu Kaugõppekeskkooli) direktor ja keemiaõpetaja. Varem on ta olnud samas koolis ja Tartu 2. Keskkoolis keemia- ja füüsikaõpetaja. JaTa on olnud üks eestvedajaid reformis, millega arendati nõukogudeaegsetest õhtukeskkoolidest tänapäevased täiskasvanute gümnaasiumid. Koolijuhtimise kõrvalt on ta õpetanud ka vange Tartu Vanglas ning koolitanud koolidirektoreid. Nugina algatusel sai Tartu Täiskasvanute Gümnaasiumist esimene enesehindamist rakendanud täiskasvanute kool Eestis. 2003. aastal kaitses Nugin Tartu Ülikooli pedagoogikaosakonnas kutsemagistritöö "Enesehindamine Tartu Täiskasvanute Gümnaasiumis" (juhendaja Tiia Tammaru). 2014 Tartu medal
Ene Ahven

Ene Ahven (sündinud 1. veebruaril 1948 Tartus) on eesti koorijuht, koormeister, muusikaõpetaja ja flötist. Lapsepõlve veetis Tartust pärit Ahven Kilingi-Nõmmes ja Põltsamaal. 1965. aastal lõpetas ta Põltsamaa Lastemuusikakooli 4. lennu klaveri erialal Koorijuhtimist õppis ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis Laine Karindi käe all, lõpetas instituudi muusikapedagoogina. Alates 1971. aastast tegutseb Ene Ahven Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori koormeistrina. Dirigendina on ta osalenud paljudel muusikaüritustel, millelt on tema juhatatud laule salvestatud näiteks Tartu juubelilaulupeolt 1994. aastal. Tema juhatusel on muusikat salvestanud lastekoorid. Aastatel 1983–1984 oli Ene Ahven Tartu Noortekoori üks kahest esimesest dirigendist koos Riho Leppojaga. 2005. ja 2010. aastal nimetas Eesti Naislaulu Selts dirigentide Vaike Uibopuu ja Triin Kochi ning koormeister Ene Ahvena juhitud Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori aasta naiskooriks. Lisaks koorijuhtimisele on Ene Ahven töötanud aastaid Tartu Tamme Gümnaasiumi (varem Tartu 5. Keskkooli) muusikaõpetajana, kus ta on juhatanud mudilas-, laste- ja poistekoori. Ta on mänginud ka flööti Põltsamaa linna puhkpilliorkestris ja Eesti NSV ülevabariigilises puhkpilliorkestris. Ene Ahven on Eesti Muusikaõpetajate Liidu liige. 2014 Tartu medal Tema vend on Mati Ahven. Ene Puusemp "Igavesti nooruslik Ene" U-duur (Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori häälekandja) 10/2011, lk 25-27 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 26. juunil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.sirp.ee/archive/2002/13.12.02/Muusik/muusik1-6.html "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 26. juunil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.tartu.ee/index.php?page_id=36&lang_id=1&menu_id=6&lotus_url=/teated.nsf/web/viited/56687E06F2A93600C2257D03003207D4 http://www.rahvakultuur.ee/?f=40&t=147&i=1579 Pille Säälik "Ene Ahven - 40 (tööaastat)" Universitas Tartuensis 11/2011, lk 43-44 Maarja Ülper "Parim kuulaja ja karmim kriitik" Universitas Tartuensis 4. märts 2005, lk 3 Pille Säälik "Mõistatuslik Ene Ahven" U-duur (Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori häälekandja) 8/2010, lk 9-10 Ene Puusemp "Igavesti nooruslik Ene" U-duur (Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori häälekandja) 10/2011, lk 25–27
Müjde Ar

Müjde Ar (sünninimi Kâmile Suat Ebrem; sündinud 21. juunil 1954 İstanbulis) on türgi naisfilminäitleja. Ta on õppinud İstanbuli Ülikoolis saksa keelt. Filmides näitleb 1975. aastast. Tema ema Aysel Gürel (1929–2008) oli Türgi näitleja. Ta on 2005. aastast abielus Türgi poliitiku Ercan Karakaşega.
Catanzaro provints

Catanzaro provints on provints Itaalias Calabria maakonnas. Provintsi keskuseks on Catanzaro linn. Catanzaro provints jaguneb 80 omavalitsusüksuseks (comune). Albi Amaroni Amato Andali Argusto Badolato Belcastro Borgia Botricello Caraffa di Catanzaro Cardinale Carlopoli Catanzaro Cenadi Centrache Cerva Chiaravalle Centrale Cicala Conflenti Cortale Cropani Curinga Davoli Decollatura Falerna Feroleto Antico Fossato Serralta Gagliato Gasperina Gimigliano Girifalco Gizzeria Guardavalle Isca sullo Ionio Jacurso Lamezia Terme Magisano Maida Marcedusa Marcellinara Martirano Martirano Lombardo Miglierina Montauro Montepaone Motta Santa Lucia Nocera Terinese Olivadi Palermiti Pentone Petrizzi Petronà Pianopoli Platania San Floro San Mango d'Aquino San Pietro Apostolo San Pietro a Maida San Sostene San Vito sullo Ionio Sant'Andrea Apostolo dello Ionio Santa Caterina dello Ionio Satriano Sellia Sellia Marina Serrastretta Sersale Settingiano Simeri Crichi Sorbo San Basile Soverato Soveria Mannelli Soveria Simeri Squillace Stalettì Taverna Tiriolo Torre di Ruggiero Vallefiorita Zagarise 2013. aasta 31. märtsi seisuga elas üle 5000 inimese järgmistes omavalitsusüksustes. "Istati andmed 31/03/2013". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. märts 2014. Vaadatud 17. oktoobril 2013. Catanzaro provintsi koduleht (itaalia keeles)
Valge kuningas

"Valge kuningas" ("A fehér király") on Ungari kirjaniku György Dragománi 2005. aastal ilmunud romaan. Eesti keeles ilmus raamat 2012. aastal, selle tõlkis Reet Klettenberg. Romaani peategelane on 11-aastane Djata, kes peab pärast seda, kui hallides ülikondades mehed ta isa ära viivad, võtma enda kanda perepea rolli ning täiskasvanute maailmas hakkama saama.
Neerusammas

Neerusambaks (ladina keeles ains columna renalis, mitm columnae renales) nimetatakse paljudel selgroogsetel loomadel neerukoores neerupüramiidide ümber ja vahel paiknevat osa. Neerusambad sisaldavad neerutorukesi. Neerusammaste areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Kehtivas loomaanatoomia standardis Nomina Anatomica Veterinaria liigitatakse neerusambad urogenitaalsüsteemi. Nüüdisajal kehtivas inimese anatoomia standardis Terminologia Anatomica kuuluvad neerusambad kuseelundite süsteemi. Varem liigitati neerusambad kuse-suguelundkonna kuseelundite hulka (Roosalu, 2010:128). "Meditsiinisõnastik" 504:2004. Sissekanne Nomina Anatomica Veterinaria-s, APPARATUS UROGENITALIS. Urogenitaalsüsteem, lk 59, 5. väljaanne, 2012 Sissekanne Terminologia Anatomicas A08.1.01.019: Columnae renales. Neerusambad
Harilik nõmmkann

Harilik nõmmkann (Androsace septentrionalis) on taimeliik nõmmkanni perekonnast nurmenukuliste sugukonnast. Harilik nõmmkann andmebaasis eElurikkus
Muda-nõmmkann

Muda-nõmmkann (Androsace filiformis) on taimeliik nõmmkanni perekonnast, nurmenukuliste sugukonnast. See liik leiti Eestis loodusest 2014. aasta juunis Võrumaal Mõniste vallas Kalkahju juures. Varem oli teada liigi esinemine Põhja-Lätis ja Pihkvamaal. Liik eelistab kasvukohtadena mudaseid paiku, näiteks metsaraieteid. Liiki kirjeldas esimesena Rootsi botaanik, keemik ja entomoloog Anders Jahan Retzius. Sünonüümne nimi on Androsace capillaris. "Meeli Mesipuu – PKÜ ekspeditsioonil leiti Eestile uus taimeliik". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 26. juunil 2014. Ulvar Käärt: "Kaardistades taimeriigi muutumist" Sirp, 29. juuli 2016 Androsace filiformis EOL Muda-nõmmkann andmebaasis eElurikkus
Nõmmkann

Nõmmkann (Androsace) on taimeperekond nurmenukuliste sugukonnast. Androsace septentrionalis – harilik nõmmkann Androsace filiformis – muda-nõmmkann Kukk, Toomas (2014). "Muda-nõmmkann, uus taimeliik Eestis" (PDF). Eesti Loodus nr 9.
Šveitsi vapp

Šveitsi vapp on Šveitsi ametlik vapp. Vapp sarnaneb riigi lipuga: punasel vapikilbil on valge võrdsete harudega rist. Šveitsi lipp
Cosenza provints

Cosenza provints on provints Itaalias Calabria maakonnas. Provintsi keskuseks on Cosenza linn. Cosenza provints piirneb Potenza, Matera, Crotone ja Catanzaro provintsiga. Cosenza provintsi haldusalas on 150 omavalitsusüksust (comune) Acquaformosa Acquappesa Acri Aiello Calabro Aieta Albidona Alessandria del Carretto Altilia Altomonte Amantea Amendolara Aprigliano Belmonte Calabro Belsito Belvedere Marittimo Bianchi Bisignano Bocchigliero Bonifati Buonvicino Calopezzati Caloveto Campana Canna Cariati Carolei Carpanzano Casole Bruzio Cassano all'Ionio Castiglione Cosentino Castrolibero Castroregio Castrovillari Celico Cellara Cerchiara di Calabria Cerisano Cervicati Cerzeto Cetraro Civita Cleto Colosimi Corigliano Calabro Cosenza Cropalati Crosia Diamante Dipignano Domanico Fagnano Castello Falconara Albanese Figline Vegliaturo Firmo Fiumefreddo Bruzio Francavilla Marittima Frascineto Fuscaldo Grimaldi Grisolia Guardia Piemontese Lago Laino Borgo Laino Castello Lappano Lattarico Longobardi Longobucco Lungro Luzzi Maierà Malito Malvito Mandatoriccio Mangone Marano Marchesato Marano Principato Marzi Mendicino Mongrassano Montalto Uffugo Montegiordano Morano Calabro Mormanno Mottafollone Nocara Oriolo Orsomarso Paludi Panettieri Paola Papasidero Parenti Paterno Calabro Pedace Pedivigliano Piane Crati Pietrafitta Pietrapaola Plataci Praia a Mare Rende Rocca Imperiale Roggiano Gravina Rogliano Rose Roseto Capo Spulico Rossano Rota Greca Rovito San Basile San Benedetto Ullano San Cosmo Albanese San Demetrio Corone San Donato di Ninea San Fili San Giorgio Albanese San Giovanni in Fiore San Lorenzo Bellizzi San Lorenzo del Vallo San Lucido San Marco Argentano San Martino di Finita San Nicola Arcella San Pietro in Amantea San Pietro in Guarano San Sosti San Vincenzo La Costa Sangineto Sant'Agata di Esaro Santa Caterina Albanese Santa Domenica Talao Santa Maria del Cedro Santa Sofia d'Epiro Santo Stefano di Rogliano Saracena Scala Coeli Scalea Scigliano Serra Pedace Serra d'Aiello Spezzano Albanese Spezzano Piccolo Spezzano della Sila Tarsia Terranova da Sibari Terravecchia Torano Castello Tortora Trebisacce Trenta Vaccarizzo Albanese Verbicaro Villapiana Zumpano Alumises tabelis on enam kui 10 000 elanikuga omavalitsusüksused (alanevas järjekorras). Cosenza provintsi koduleht (itaalia keeles)
Meeli Mesipuu

Meeli Mesipuu (sündinud 28. märtsil 1975) on eesti botaanik ja looduskaitsespetsialist. Ta õppis aastatel 1982–1990 Tallinna 1. Keskkoolis ja aastatel 1990–1993 Tallinna Lilleküla Keskkoolis. Aastatel 1993–1999 õppis ta Tartu Ülikoolis bioloogia osakonnas bakalaureuseõppes botaanika-taimeökoloogia erialal. Aastatel 2001–2004 oli ta Eesti Maaülikoolis magistriõppes, aastast 2005 on ta Eesti Maaülikoolis doktoriõppes. Ta on töötanud Eesti Maaülikoolis ning pikemat aega pärandkoosluste kaitse ühingus. Ta on uurinud võtmeheinu, tegelenud Eesti niitude inventeerimise ja seirega. Rainar Kurbel, Meeli Mesipuu 2004. Võtmeheinad. (Kujundanud Kaija Kesa.) Meeli Mesipuu Eesti Teadusinfosüsteemis
Mart Jürisoo

Mart Jürisoo (9. detsember 1950 Stockholm – 16. juuni 2014 Stockholm) oli eesti arst ja laulja. Mart Jürisoo lõpetas Stockholmis Karolinska Instituudi arstiteaduskonna; ta kaitses magistritöö Londonis. Pärast enam kui 20 aastat keskkonnaarstina töötas ta pikka aega organisatsioonikonsultandina eri firmades peamiselt Rootsis.. Ta on uurinud stressiga seotud teemasid. Lauljana on Mart Jürisoo esinenud peamiselt eesti üritustel ja teinud koostööd ka teatriga Varius. "Burnout – från stress och utbrändhet till den goda organisationen". Stockholm, 2001. ISBN/ISSN 9189617169 "Burnout – läbipõlemine". Tartu, 2004. ISBN/ISSN 9985940687 "Planera för pensionen" (kaasautor Georg Uggelberg). Stockholm, 2005. ISBN/ISSN 9170920370 soolokassett "ESTO 1988 Melbourne", klaveril Toomas Tuulse. Stockholm 1988 heliplaat "Reis – Resa": Stockholmi Eesti Noortekoor, dirigent Jaan Seim, klaveril Toomas Tuulse. Stockholm 1989 "Kukul külas", 19. september 2004 Mart Jürisoo isa Valdek Jürisoo ja ema Ingrid Seim kohtusid Stockholmis Eesti Noortekooris, tal on õde Ann Arendi. Lesk sopran Susanne Vegh Jürisoo laulab Rootsi Kuninglikus Ooperis. Poeg Jonatan Jürisoo töötab Rootsi esinduses ÜRO juures. Kukul külas, 19. september 2004 Jürisoo: kasumi taga on ettevõtte töötaja Äripäev, 19. september 2008 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=578 Teater Varius
Andrés Guardado

José Andrés Guardado Hernández (sündinud 28. septembril 1986 Guadalajaras) on Mehhiko jalgpallur, poolkaitsja. Alates 2017. aastast mängib ta Hispaania kõrgliiga klubis Real Betis. Debüüdi Mehhiko rahvuskoondises tegi Guardado 14. detsembril 2005 sõprusmängus Ungari vastu. Esimese värava lõi ta Mehhiko rahvuskoondises 28. veebruaril 2007 sõprusmängus Venezuela vastu. 2007. aasta CONCACAF Gold Cupi finaalis lõi ta värava USA-le, kuid Mehhiko kaotas lõpuks 1:2. Sama aasta Copa América kolmanda koha mängus 14. juulil lõi ta värava Uruguayle. 2011. aasta CONCACAF Gold Cupi viimases alagrupimängus 12. juunil lõi ta kaks väravat Costa Ricale. 25. juunil toimunud finaalmängus lõi ta kaks väravat USA-le. Mehhiko võitis mängu lõpuks 4:2. 5. märtsil 2014 toimunud sõprusmängus Nigeeria vastu tegi Guardado Mehhiko koondises oma sajanda mängu. 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus 23. juunil lõi ta värava Horvaatia vastu. 2015. aasta CONCACAF Gold Cupi esimeses alagrupimängus 9. juulil lõi ta värava Kuubale ja viimases alagrupimängus 15. juulil värava Trinidadile ja Tobagole. 19. juulil toimunud veerandfinaalis lõi ta penaltist värava Costa Ricale ning 22. juulil kahest penalist värvad Panamale, viies Mehhiko finaali. 26. juulil toimunud finaalmängus Jamaica vastu lõi Guardado mängu esimese värava. Mehhiko võitis lõpuks 3:1. Guardado lõi turniiril kuus väravat ja valiti turniiri parimaks mängijaks. 2011. aasta CONCACAF Gold Cupil valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu. Ta on kuulunud Mehhiko koondisse lisaks 2006., 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2016. aastal Copa América Centenariol ning 2013. ja 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel. Deportivo Segunda División: 2011–12 UEFA Intertoto karikas: 2008 PSV Eredivisie: 2014–15, 2015–16 Johan Cruijff Shield: 2015, 2016 "Gold Cup 2015 final: Mexico roll to seventh title with easy win over Jamaica". The Guardian. 27.7.2015. Vaadatud 28.6.2017 "Mexico’s Guardado earns Golden Ball award". CONCACAF. 26.7.2015. Vaadatud 28.6.2017  Andrés Guardado – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Joel Campbell

Joel Nathaniel Campbell Samuels (sündinud 26. juunil 1992 San Josés) on Costa Rica jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliigaklubis Atlético Goianiense ja Costa Rica jalgpallikoondises. 2011. aasta CONCACAF-i alla 20-aastaste meistrivõistlustel jõudis ta Costa Rica noortekoondisega finaali, kus kaotati Mehhiko eakaaslastele. Campbell oli kuue väravaga turniiri suurim väravakütt. Debüüdi Costa Rica rahvuskoondises tegi Campbell 5. juunil 2011 CONCACAF Gold Cupi turniiri esimeses alagrupimängus Kuuba vastu. Samas mängus lõi ta ka oma esimese värava rahvuskoondises. 2011. aasta Copa América teises alagrupimängus 7. juulil lõi ta värava Boliivia vastu. 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel lõi ta esimeses alagrupimängus 14. juunil värava Uruguay vastu. 2021. aasta CONCACAF Gold Cup'i esimeses alagrupimängus lõi ta värava Guadeloupe'i vastu ja teises alagrupimängus värava Suriname vastu. 2023. aasta CONCACAF Gold Cup'i viimases alagrupimängus lõi ta penaltist värava Martinique'i vastu. Olympiakós Kreeka Super League: 2013–14 Arsenal FA Community Shield: 2014 León Liga MX: Guardianes 2020 CONCACAF-i Meistrite Liiga: 2023 Alajuelense CONCACAF Central American Cup: 2023  Joel Campbell – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Joel Campbelli profiil Arsenal FC kodulehel
Bryan Ruiz

Bryan Jafet Ruiz González (sündinud 18. augustil 1985 San Josés) on Costa Rica jalgpallur, poolkaitsja, kes mängib Costa RIca kõrgliiga klubis Alajuelense. Ta on Costa Rica koondise kapten. Aastatel 2015–2018 mängis ta Portugali kõrgliiga klubis Lissaboni Sporting. 2016. aastal valiti ta CONCACAF-i aasta mängijaks. Bryani vend Yendrick Ruiz on samuti jalgpallur ja mänginud Costa Rica koondises. Debüüdi Costa Rica rahvuskoondises tegi Ruiz 19. juunil 2005 mängus Hiina vastu. Esimese värava lõi ta Costa Rica rahvuskoondises 6. juulil 2005. aasta CONCACAF Gold Cupi turniiri veerandfinaalis Hondurase vastu. 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel lõi ta teises alagrupimängus 20. juunil värava Itaalia vastu. 2015. aasta CONCACAF Gold Cupi teises alagrupimängus lõi ta värava El Salvadori vastu. Ta on kuulunud Costa Rica koondisse veel ka 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, 2011. ja 2017. aasta CONCACAF Gold Cupil ning 2016. aastal Copa América Centenariol. Alajuelense CONCACAF Champions' Cup: 2004 Copa Interclubes UNCAF: 2005 Primera División: 2004–05 Twente Eredivisie: 2009–10 KNVB Cup: 2010–11 Johan Cruijff Schaal: 2010, 2011 Sporting CP Supertaça Cândido de Oliveira: 2015 Taça da Liga: 2017–18 Bryan Ruiz - Transfermarkt. kasutatud 19.01.2015  Bryan Ruiz – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Sergei Glazjev

Sergei Glazjev (vene keeles Серге́й Юрьевич Глазьев; sündinud 1. jaanuaril 1961 Zaporižžjas) on Venemaa poliitik ja majandusteadlane. Glazjev on alates 2012. aasta 30. juulist president Putini nõunik. 2014. aasta juunis BBC-le antud intervjuus nimetas ta Ukraina president Petro Porošenkot ja kogu Ukraina valitsust natsideks ning põhjendas oma arvamust. Hiljem ütles Venemaa Föderatsiooni presidendi pressiesindaja Dmitri Peskov Glazjevi avalduse selgituseks, et tegemist pole Kremli ametliku seisukohaga. Putin aide accuses Ukraine president of Nazism, BBC World News, 27. juuni 2014, vaadatud 2014-06-27. Ametlik koduleht Profile on MosNews.com "Why I Am Challenging Putin" by Sergey Glazyev
GrIStuF

GrIStuF (pikalt: Greifswaldi rahvusvaheline üliõpilasfestival) on mitmepäevane üliõpilaste üritus, mida korraldatakse Greifswaldis Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal Saksamaa Liitvabariigis. Festivali raames leiavad aset mitmesugused temaatilised töötoad, arutelud, kultuuriüritused, näitused, peod ja kontserdid. Festivali temaatika varieerub poliitilistest ja sotsiaalsetest kuni kultuuriliste ja kunstiga seotud teemadeni. Oma tiheda ja mitmekesise kavaga on GrIStuF raamistikuks, kus eri rahvustest, religioonidest ja kultuurikeskkondadest pärit noored saavad omakeskis pidada rahumeelset dialoogi. Inspireeritud Saksamaal Ilmenaus toimuvast teisest üliõpilasfestivalist, otsustas grupp entusiastidest üliõpilasi organiseerida samasuguse ürituse Greifswaldis. Esimene festival toimus 2002. aastal. 2005. aastal asutati mittetulunduslik organisatsioon GrIStuF e.V., mis on sellest ajast peale vabatahtlike üliõpilaste abiga festivali korraldanud. 2002 – "Our World - Our Choice" 2005 – "Touch the world" 2006 – "Project U-Rope: Utopia or reality?" 2008 – "Mind a change?" 2010 – "Response-Ability" 2012 – "FACE to FACE - paving the way for a non-violent society" 2014 – "Lost in consumption? Rethinking economy" 2016 – "Sea: The Future - Discovering the Ocean Current" Koduleht
Shigeki Hakamada

Shigeki Hakamada (jaapani keeles 袴田 茂樹, Hakamada Shigeki; sündinud 17. märtsil 1943 Fukuyamas Hiroshima prefektuuris) on jaapani politoloog ja sovetoloog. Ta on lõpetanud Tōkyō Ülikooli ja Moskva Riikliku Ülikooli. Ta on Aoyama Gakuini Ülikooli professor. Tema poolõde Irina Hakamada on Venemaa poliitik. Nende isa Mutsuo Hakamada oli jaapani kommunist, kes põgenes Teise maailmasõja ajal Nõukogude Liitu.
Strazdumuiža mõis

Strazdumuiža mõis (läti keeles Strazdumuiža, ka Strazdes muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Jugla asumis. Mõisa vana peahoone asus Pāles ielā 14, uus aga Juglas ielā 14. Saksa keeles oli mõisa nimi Strasdenhof või Strassen Hoff. Strazdumuiža mõisa on esimest korda mainitud aastal 1528. Toona said selle omanikeks Thor Avestid, kellele mõis kuulus XVII sajandi keskpaigani. Mõisaomanike nimi mugandus lätlaste ja sakslaste Strazdumuižaks. Mõisale kuulusid kaks talukohta. Neist vanem on Odiņi talu, mis rajati Jugla järve kaldale aastal 1510. Talunikud tegelesid kalapüügiga ja müüsid järve ääres peatuvatele Riia elanikele õlut ning piiritust. Aastast 1741 kuulus mõis Budbergidele. Aastal 1770 ehitas Woldemar Dietrich von Budberg vana peahoone kõrvale uue klassitsistlikus stiilis peahoone, mis on säilinud tänapäevani. Aastal 1781 omandasid mõisa Fromholdid. Ilmselt rajati just tol ajal mõisa juurde Inglise park, mis on saanud nime Hermann Fromholdi lese Dorothea järgi (Dorotheens Lustwaaldchen või Dorotejas līksmi, eesti keeles 'Dorothea rõõm'). Aastal 1801 ostis mõisa kaupmees Matthias Ulrich Poorten (1732−1812), aga juba aastal 1803 sai mõisa omanikuks Berens von Rautenfeld. Too oli kohaliku politseiringkonna ülem ja nii ei olnud ta rahul, et sügiseti tuleb rahvas mõisa puuvilju ning muud saaki varastama. Aastal 1805 lasi ta Odiņi talu rahval rajada vanuselt teise maja mõisakompleksis – aedniku maja. Aedade valvamine jäi samuti Odiņi talu inimeste hooleks. Tema järel oli aastail 1816–1827 mõisa omanikuks Georg Ludwig Stoppelberg. Järgmised omanikud olid Pychlaud. Nemad avasid mõisas manufaktuuri, kus valmistati puuvillast ja villast kangast. Nende ajal ehitati peahoone uhkemaks. Aastal 1853 ehitasid nad ka järve äärde uusklassitsistlikus stiilis villa, mille juurde kuulus vahepeal 6,4 hektari suurune omaette maatükk. Jugla järve äärde rajati kai, kust tehti pidude ajal väljasõite Jugla järvele. Aastal 1845 eraldati Straždumuizast Krēgermuiža mõis. Aastal 1890 müüsid Pychlaud manufaktuuri maha. Pychlaud olid alati olnud pimedate ühingu toetajad ja nii anti mõisa hooned Krēgermuiža mõisa omaniku Johanna Karoline soovil pimedate käsutusse. Peahoone kuulubki pimedate ühingule. Villas asus vahepeal lastekodu, aga tänapäeval asub seal pimedate raamatukogu. Mõisa park oli rahvale avatud kuni aastani 1920. Siis tuli see paraku vandaalide tõttu sulgeda. XX sajandi teisel poolel ehitati parki mitu korterelamut. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles) Teine sissekanne Riia mõisate veebisaidil (läti keeles) Sissekanne Läti mõisate veebisaidil (läti keeles)
Erakool

Erakool on eraomandisse kuuluv kool. Eestis kuuluvad sellised koolid enamasti kooli haldamiseks loodud sihtasutustele või mittetulundusühingutele. Traditsiooniliselt tegutsevad erakoolidena kristlikud koolid ja enamasti ka Waldorfi koolid. Riigiti on erakoolide levik väga erinev, näiteks USA-s on erakoolidel haridussektoris oluline osa, Rootsis aga väike (14%). Ingliskeelsetes riikides kasutatakse erakoolide kohta eri nimetusi (nt public school ja private school), mistõttu tõlkimisel tuleb olla terminitega ettevaatlik. eraülikool
Tartu Tamme Kool

Tartu Tamme Kool on Tartu Tammelinna põhikool, mis sündis senise Tartu Tamme Gümnaasiumi gümnaasiumi- ja põhikooliosa eraldamisel 2015. aastal. Tartu Tamme Koolile jäi senine koolihoone Tamme puiestee 24, gümnaasium hakkab jagama Nooruse 9 hoonet Tartu Täiskasvanute Gümnaasiumiga.
Hülya Koçyiğit

Hülya Koçyiğit (sündinud 12. detsembril 1947 İstanbulis) on türgi naisfilminäitleja. Ta sündis aastal 1947 İstanbulis, kus ta ka üles kasvas. Keskhariduse omandas ta Ankaras, kus ta õppis Atatürgi tütarlaste koolis. Koolis õppimise ajal hakkas ühines ta İstanbuli Linnateatri trupiga. Ta abiellus aastal 1968 toonase Fenerbahçe Spor Kulübü jalgpalluri Selim Soydaniga; neil on tütar Gülşah.