laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hanelised

Hanelised (Anseriformes) on lindude klassi kuuluv selts. Haneliste seltsis on umbes 150 liiki linde kolmes sugukonnas. Suurim sugukond on partlased. Hanelisi iseloomustab kohastumine eluks veekogudel, kõikidel liikidel on ujulestad, mis võimaldavad hästi ujuda. Kühmnokk-luik (Cygnus olor) Väikeluik (Cygnus columbianus) Laululuik (Cygnus cygnus) Rabahani (Anser fabalis) Lühinokk-hani (Anser brachyrhynchus) Suur-laukhani (Anser albifrons) Väike-laukhani (Anser erythropus) Hallhani ehk roohani (Anser anser) Lumehani (Anser caerulescens) Kanada lagle (Branta canadensis) Valgepõsk-lagle (Branta leucopsis) Mustlagle (Branta bernicla) Punakael-lagle (Branta ruficollis) Tulipart (Tadorna ferruginea) Ristpart (Tadorna tadorna) Viupart (Anas penelope) Ameerika viupart (Anas americana) Rääkspart (Anas strepera) Piilpart (Anas crecca) Ameerika piilpart (Anas carolinensis) Sinikael-part (Anas platyrhynchos) Soopart ehk pahlsaba-part (Anas acuta) Rägapart (Anas querquedula) Sini-rägapart (Anas discors) Luitsnokk-part (Anas clypeata) Punanokk-vart (Netta rufina) Punapea-vart (Aythya ferina) Valgesilm-vart ehk ruskevart (Aythya nyroca) Tuttvart (Aythya fuligula) Merivart (Aythya marila) Lannuvart (Aythya collaris) Hahk (Somateria mollissima) Kuninghahk (Somateria spectabilis) Kirjuhahk (Polysticta stelleri) Aul (Clangula hyemalis) Mustvaeras (Melanitta nigra) Tõmmuvaeras (Melanitta fusca) Siberi tõmmuvaeras (Melanitta stejnegeri) Sõnnpea-sõtkas (Bucephala albeola) Läänesõtkas (Bucephala islandica) Sõtkas (Bucephala clangula) Kübarkoskel (Lophodytes cucullatus) Väikekoskel ehk pudukoskel (Mergus albellus) Rohukoskel (Mergus serrator) Jääkoskel (Mergus merganser)
Baruch Samuel Blumberg

Baruch Samuel Blumberg (28. juuli 1925 New York – 5. aprill 2011 Mountain View, California) oli USA arstiteadlane, nobelist. Bloomberg sündis New Yorgis Brooklynis ja käis kohalikus juudi põhikoolis. Tema koolivend Eric Kandel pälvis 2000 samuti Nobeli meditsiiniauhinna. Seejärel õppis ta Far Rockaway keskkoolis, mille on lõpetanud ka Nobeli füüsikaauhinna pälvinud Richard Feynman ja Burton Richter. Ta lõpetas kiitusega New Yorgis Schenectadys oleva Union College'i. Seejärel õppis ta Columbia ülikoolis matemaatikat, aga vahetas eriala ja lõpetas 1951. aastal meditsiiniteaduskonna. Kuni 1955 töötas ta Columbia presbüteri meditsiinikeskuses algul interni ja siis residendina. Seejärel oli ta Oxfordi ülikoolis doktoriõppes ja sai 1957. aastal doktorikraadi. 1950. aastatel reisis Blomberg maailmas, kogudes inimeste vereproove ja õppides tundma pärilikkuse käigus tekkivat varieerumist. Ta keskendus sellele, miks mõni inimene jääb nakkushaigusse ja teine sarnases keskkonnas elav inimene mitte. 1964 avastas ta kollatõbe uurides ühe Austraalia aborigeeni veres B-hepatiidi antigeeni. Koos oma töörühmaga töötas ta välja testi, mis võimaldas veres latentselt asuvat hepatiidiviirust kindlaks teha. See aitas vältida selle haiguse levikut doonorivere kaudu. Blomberg töötas välja B-hepatiidi vaktsiini ja patenteeris selle. Kuid selleks, et hepatiidiga ülemaailmselt edukamalt võidelda, hakkas ta oma patenteeritud vaktsiini tasuta levitama. See mõjus kiiresti, näiteks Hiinas vähenes laste nakatumine B-hepatiiti kümne aastaga 15%-lt 1%-le. Alates 1977 oli Blumberg Pennsylvania ülikooli meditsiini- ja antropoloogiaprofessor. 2005 valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi presidendiks. 1999–2002 oli ta NASA Astrobioloogia Instituudi direktor. 2005. aasta novembris nimetati ta ettevõtte United Therapeutics Corporation teadusnõukogu esimeheks, kes pidi ettevõtet nõustama ulatuslike viirusevastaste vahendite väljatöötamise osas, ja selles ametis töötas ta kuni surmani. Esimehena juhatas ta kolme nano- ja telemeditsiinitehnoloogia konverentsi. 2002. aastal teatas ta New York Timesile antud intervjuus: "Elude päästmine on see, mis tõi mind meditsiini juurde. Juudi filosoofias on idee, et kui sa päästad üheainsa elu, siis päästad sa terve maailma." Baruch Samuel Blumberg pälvis 1976. aastal koos Daniel Carleton Gajdusekiga viiruste tekke ja leviku uurimise eest Nobeli meditsiiniauhinna. Auhinna andmisel toonitati tema tööd prioonide abil leviva ajuhaiguse kuru uurimisel; nimelt näitas ta, et kuru on nakkav, ja see oli esimene prioonhaigus, mille nakkuslikkus tõestati. 1980 – USA Meditsiiniakadeemia 1986 – Ameerika Filosoofiaselts 1994 – Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia Elulugu Nobeli auhinna lehel
Pinetop Perkins

Pinetop Perkins (õieti Joseph William Perkins; 7. juuli 1913 Mississippis Belzonis – 21. märts 2011 Texases Austinis) oli USA bluusimuusik. Pinetop Perkins alustas muusikuteed kitarristina, kuid oli käevigastuse tõttu sunnitud kitarri klaveri vastu vahetama. 1950. aastatel esines ta koos Earl Hookeriga, 1970. aastatel mängis Muddy Watersi bändis. Hüüdnime sai ta Clarence Smithi järgi, kelle hüüdnimi oli Pinetop Smith ja kes kirjutas laulu "Pine Top's Boogie Woogie". Perkins esitas seda laulu alates 1950. aastatest korduvalt. Kuna Smith lasti juba 24-aastaselt maha ja see oli Smithi ainus tuntud laul, siis teda eriti ei teatud ja rahvas hakkas arvama, et Perkins on ise selle laulu kirjutanud. Kuigi Perkins tegi kaasa paljude kuulsate muusikute helisalvestustel, siis ikka taustamuusikuna, mitte solistina. Esimese sooloalbumi "After Hours" avaldas ta alles 1988, kui ta sai 75-aastaseks. 2003. aastal kanti Pinetop Perkins bluusi kuulsuste halli. 2004. aastal sattus autot juhtinud 91-aastane Perkins liiklusõnnetusse, kui tema auto sai Indiana osariigis La Portes rongilt löögi. Autost sai vrakk, aga Perkins ei saanud raskelt viga. 2005. aastal anti talle elutöö Grammy. Ta oli siis 91-aastane ja jagas koos George Burnsiga (1896–1996) kõigi aegade vanimana Grammy pälvinu nimetust. 2008 pälvis ta teise Grammy parima traditsioonilise bluusi albumi kategoorias aasta varem ilmunud albumi "Last of the Great Mississippi Delta Bluesmen: Live in Dallas" eest. Selle plaadi olid 2004 salvestanud neli bluusilegendi, kellest kõige noorem oli 89-aastane. Ühtlasi sai Perkins kõigi aegade vanimaks Grammy pälvinuks. 2010 salvestas ta albumi "Joined At the Hip", mis pälvis jällegi Grammy parima traditsioonilise bluusi albumi kategoorias. Perkins oli siis 97-aastane. Perkins jätkas lavadel esinemist kuni surmani. Pärast surma tuli tühistada tema rohkem kui kakskümmend esinemist, mille ta oli kokku leppinud.
Arne Ardeberg

Arne Lennart Ardeberg (sündinud 1940) on rootsi astronoom. Ta on alates 1980. aastast Lundi ülikooli astronoomiaprofessor. Aastatel 1979–1984 oli ta La Silla observatooriumi direktor. Aastast 1983 on ta Rootsi Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liige. Aastatel 1984–1995 oli ta Põhjamaade teleskoopi Nordic Optical Telescope haldava ühenduse NOTSA esimene direktor. Arne Ardebergi auks sai nime väikeplaneet 8540 Ardeberg. Lühitutvustus[alaline kõdulink] "Kanne Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia lehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. detsember 2010. Vaadatud 11. aprillil 2011. Nordic Optical Telescope Scientific Association Kanne Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia lehel Lühitutvustus
Kopsupõletik

Kopsupõletik ehk pneumoonia (ladina pneumonia) on osadel suletud vereringega loomadel (sh inimestel) tekkiv kopsukoe põletik. Haigus kahjustab ka kopsude alveoole. Kopsupõletiku sagedaseks põhjustajaks on bakterid Streptococcus pneumoniae, legionella või klebsiella. Tüüpilised sümptomid on köha, valu rindkeres, palavik ja düspnoe. Tintinalli, Judith E. (2010). Emergency Medicine: A Comprehensive Study Guide (Emergency Medicine (Tintinalli)) lk. 480. (inglise keeles) Ashby, Bonnie; Turkington, Carol (2007). The encyclopedia of infectious diseases (3rd ed.). New York: Facts on File. lk. 242. (inglise keeles)
Segunda División

Segunda División, ametlikult tuntud nimede all La Liga 2 ja sponsorluspõhjustel La Liga SmartBank (leping Banco Santanderiga) on Hispaania jalgpalli tugevuselt teine liiga. Segunda División asutati 1929. aastal Hispaania kuningliku jalgpalliliidu poolt. Segunda Divisiónis mängib 22 meeskonda, kes mängivad omavahel kaheringilise turniiri. Igal aastal pääsevad kolm tugevamat klubi La Ligasse ja neli nõrgemat meeskonda langevad Primera División RFEF-i. La Ligasse pääsevad põhiturniiri kaks enim punkte kogunud meeskonda ning 3.–6. koha saanud neli meeskonda selgitavad omavahel välja kolmanda edasipääseja. Ametlik koduleht
Tarmo Tamm

Tarmo Tamm (sündinud 3. detsembril 1953 Kiumal) on Eesti poliitik, alates 12. detsembrist 2016 kuni 29. aprillini 2019 maaeluminister. Ta lõpetas aastal 1974 Tihemetsa Sovhoostehnikumi ja aastal 2007 Eesti Maaülikooli. Tarmo Tamm kuulub Eesti Keskerakonda alates 15. oktoobrist 2002. On Eesti Keskerakonna volikogu aseesimees. Ta on olnud Põlva vallavanem ja oli enne Riigikogu liikmeks saamist 11,5 aastat Põlva linnapea. Sai XII Riigikogu liikmeks Mihhail Kõlvarti asendusliikmena Riigikogu juhatuse otsusega 7. aprillil 2011. Ta andis Riigikogu ees ametivande 11. aprillil. Ta oli XIII Riigikogu liige. 22. novembril 2016 valiti ta keskfraktsiooni esimeheks. 9. detsembril 2016 nimetas president Kersti Kaljulaid peaminister Jüri Ratase ettepanekul Tarmo Tamme maaeluministriks. Ametivande andis Tarmo Tamm 12. detsembril 2016 Kandidaat nr 120 - TARMO TAMM Kandidaat nr. 112 TARMO TAMM Äriregistri päring. (Kasutatud 11. aprillil 2011.) Aleksandr Krukov. Kõlvarti asemel läheb riigikokku Põlva linnapea[alaline kõdulink]. Delfi, 5. aprill 2011. (Kasutatud 11. aprillil 2011) lounaleht.ee vaadatud 24.04.11 Riigikogu liikmeks asub asendusliige Tarmo Tamm. Riigikogu pressitalituse teade, 7.04.2011. Riigikogu koduleht. (Vaadatud 11. aprillil 2011). .
Tarmo Tamm (täpsustus)

Tarmo Tamm on mitme inimese nimi. Tarmo Tamm (sündinud 1953), Eesti Keskerakonna poliitik, 2011. aastani Põlva linnapea, Riigikogu XII koosseisu liige (2011–2016) Tarmo Tamm (poliitik, sündinud 1965), Sotsiaaldemokraatliku Erakonna poliitik, Helme vallavanem kuni 2017. aastani Tarmo Tamm (poliitik, sündinud 1966), Erakond Eesti 200 poliitik, Riigikogu XV koosseisu liige Tarmo Tamm (keemik) (sündinud 1974), eesti keemik
Saksi mõis

Saksi mõis (saksa keeles Saximois, Saximois in Kirchspiel St. Katharinen, Wierland ) oli mõis Lääne-Virumaal Kadrina kihelkonnas, tänapäeval asub mõis Lääne-Virumaal Tapa valla territooriumil. Saksi mõisast on esmateateid 1505. aastast. Esmateateid mõisast on 1505. aastast, mil mõis kuulus Taubedele, 1620. aastal läks mõis Uexküll-Güldenbandide valdusse, 1800. aastal müüs ooberst Otto Daniel Alexander von Uexküll-Güldenband mõisa Jacob Gustav von Baggehufwudtile, kellelt 1824. aastal ostis mõisa krahvinna Louise Zoege von Manteuffel, kelle hilisem abikaasa oli Peter August Friedrich von Manteuffel. 1849. aastal loovutas krahvinna Helene Louise Elisabeth Zoege von Manteuffel Saksi mõisa oma tütrele, krahvinna Wilhelmine von Elise Manteuffelile. Wilhelmine von Elise Manteuffeli surma järel (1902) pärisid Jõepere, Vasivere, Saksi ja Karila mõisa võrdsetes osades tema tütre Marie Agnese tütred Margarethe (Daisy) von Brevern, krahvinna Helene (Nelli) von Tiesenhausen ja paruness Maric von Taube. 1904. aastal omandas mõisad pärijatevahelise kokkuleppe alusel Margarethe (Daisy) Luise von Brevern (sünd von Baggehuffwudt), makstes teistele pärijatele Jõepere mõisa eest 100 000 rubla, Saksi mõisa eest 138 000 rubla, Vasivere mõisa eest 10 000 rubla ja Karila mõisa eest 20 000 rubla. Mõis võõrandati 1919. aastal ja mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Margarete von Brevern. Saksi mõisa kahekorruseline klassitsistlik peahoone, mis on muinsuskaitse all, ehitati 1810.–1820. aastatel. Mõisa eeskoda, palkon ja terrassid pärinevad 20. sajandi algusest. Eesti NSV ajal tegutses mõisahoones Saksi eriinternaatkool. 1984. aasta tulekahjus sai hoone ränki purustusi, sealhulgas hävis kogu sisekujundus ning laed-katused. Hoone on eravalduses, kuid sisetööd on senini tegemata. Säilinud on ka mitu huvitavat mõisa kõrvalhoonet, 1904. aastal ehitatud kuivati ja ümberehitatud valitsejamaja. Mõisa juures on ka mõisapark (4,2 ha) ja Saksi mõisa järv. Kinnistute register. Saksi mõis (Kadrina khk) "Kultuurimälestiseks tunnistamine" kultuuriministri 30.03.1998 määrus nr. 8, (RTL 1998, 147/148, 558) Saksi mõis
WorldView-1

WorldView-1 on kontserni DigitalGlobe suure ruumilise lahutusega Maa seire tehiskaaslane. WorldView-1 viidi päikesesünkroonsele orbiidile 18. septembril 2007. Orbiidi kõrgus on 496 km, tehiskaaslase tiirlemisperiood 94,6 minutit. Tehiskaaslasel on 400–900 nm piirkonna pankromaatne kaamera. Kaamera dünaamiline diapasoon on 11 bitti. Ruumiline lahutus nadiiris on 0,5 m. Skaneerimisulatus on 17,6 km nadiiris. Kaamera on suunatav kuni 45° orbiidi tasandist kõrvale. See tagab sama koha mõõtmiste ajavahemiku 1,7 päeva. Kui piirduda 25° kõrvalevaatamisega, on mõõtmistevaheline intervall 4,6 päeva. Sidus mõõtmisala ühel ülelennul on 60 × 110 km mono-režiimis ja 30 × 110 km stereo-režiimis. Hubble'i kosmoseteleskoop James Webbi kosmoseteleskoop
Ludwig Nikolaus Rücker

Ludwig Nikolaus Rücker (16. märts (vkj) / 27. märts 1735 Bettwar, Rothenburg ob der Tauberi lähedal – 7. mai (vkj) / 18. mai 1791 Kolga-Jaani) oli Eesti vaimulik. Ludwig Nikolaus Rücker sündis Bettwaris Rothenburg ob der Tauberi lähedal (praeguse haldusjaotuse järgi Rothenburg ob der Tauberi lähedal Ansbachi kreisis Kesk-Frangimaal Baieri liidumaal). Ta õppis aastast 1754 (immatrikuleeriti 20. mail 1754) Jena ülikoolis usuteadust. Aastast 1757 oli ta Rogosi mõisas Glasenappide juures koduõpetaja ja 1763–1766 koduõpetaja Lustiveres. Ordineeriti juulis 1766 õpetajaks. Ta oli aastatel 1766–1772 Kolga-Jaani Johannese koguduse adjunktõpetaja (Jacob Svenske alluvuses), 1772–1791 aga (introdutseeriti 24. veebruaril / 6. märtsil 1772) sama koguduse õpetaja. Nii tema vanem poeg Franz Ludwig kui ka selle pojapoeg August Wilhelm olid samuti Kolga-Jaani Johannese koguduse õpetajad. Tema noorem poeg Carl Gottlieb oli tuntud kartograaf. Tema naisevend Friedrich Emanuel Sendenhorst oli Puhja Püha Dionysiuse koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Baltoskandia

Baltoskandia on käsitlus, mis oli välja kasvanud Sten de Geeri teisest regiooniteooriast Fennoscandiast. Fennoscandia kujutas endast Soome rahvusriigi ehitamise protsessi ja eemaldumist Vene mõjusfäärist 19. sajandi lõpus. Baltoskandia teooriat tutvustas esimesena Rootsi geograaf Sten De Geer 1928. aastal. Hiljem de Geer laiendas oma käsitlust ning lisas ühtsesse kultuuriruumi ka Eesti ja Läti. Selline liit oli loodud looduslikel alustel, peamiselt Läänemerest lähtuvalt. Samuti ühendasid Baltoscandia maid protestantlik kristlus, põhjamaade rass ja riigikord. Sten de Geeri käsitlust arendas edasi Eesti geograaf Edgar Kant, kes liitis kõik Läänemere kallastel asuvad maad ühiseks Baltoscandiaks. Baltoscandia oli rahvuslikul identiteedil põhinev poliitiline eesmärk baltlaste jaoks. See täitis suurema koostöövõimaluse eesmärki Skandinaavia maadega. Tegemist oli siiski vaid kontseptuaalse visiooniga, mitte reaalse liiduga. Baltoscandia näol oli tegemist peamiselt Balti riikide lootusega liikuda läänelikuma ühiskonna poole. Põhjamaad nägid iseennast pigem kõrgemalt arenenuna ning keskendusid Skandinaavia maade geopoliitilisele käsitlusele. Kuigi tunnistati teatud ühisosa Eesti ja Lätiga, ei olnud Baltoscandia Põhjamaades just kõige populaarsem ning jätkusuutlikum visioon Põhja-Euroopa tulevikust. Baltoscandia nime kandnud teoreetiline kontseptsioon vajus aga Teise maailmasõja tõttu unustusehõlma ning Balti riigid langesid Vene mõjusfääri. Fennoskandia Moisio, Sami (2003) "Back to Baltoscandia? European Union and Geo-Conceptual Remaking of the European North", Geopolitics. Vol. 8, Nr 1, lk 72-100 Moisio, Sami (2003) "Back to Baltoscandia? European Union and Geo-Conceptual Remaking of the European North", Geopolitics. Vol.8, Nr.1. Lk.72-100
Tšokurdahh

Tšokurdahh on alev Venemaa Sahha Vabariigis, Allaihha ulussi keskus. Asub Indigirka kaldal. 1981 nimetati aleviks. 3845 (1989) 3300 (1999) 2591 (2002) 2105 (2010) 2367 (2010, rahvaloendus)
Saami meedia

Saami meedia hõlmab lisaks saamikeelsetele meediaväljaannetele ja -kanalitele ka saamidele suunatud või saamide tehtud väljaandeid norra keeles, soome keeles, rootsi keeles ja vene keeles. Põhjasaami keeles ilmuv suurim ajaleht on Guovdageaidnus ja Kárášjohkas toimetatav viis korda nädalas ilmuv Ávvir, mis sündis ajalehtede Áššu ja Min Áigi ühinemisel aastal 2008. Nii Norra, Soome kui ka Rootsi rahvusringhäälingul on põhjasaamikeelne raadioprogramm. Kolme rahvusringhäälingu koostöös toodetakse argipäeviti põhjasaamikeelseid teleuudiseid. Anarâš Áššu Ávvir Daerpies Dierie Min Áigi Muitalægje Nuorttanaste Saǥai Muittalægje Sámi Áigi Sääʹmođđâz Ságat Waren Sardne Mait Talts. Põhjamaade põlisvähemuste omakeelsest meediast. Haridus 2009, nr 3/4, lk 17–20.
Clodius Albinus

Clodius Albinus (Imperator Caesar Ceionii Postumi Decimus Clodius Septimius Albinus Augustus; sünninimi teadmata; umbes 140...150 – 19. veebruar 197 Lugdunum (Lyon)) oli Vana-Rooma vastukeiser aprillist 193 kuni surmani. Teda peetakse usurpaatoriks. Ta kuulutati pärast Pertinaxi surma keisriks Britannias ja Hispaanias asuvate Rooma leegionide poolt. Ta kaotas lahingu Gallias Lugdunumi lähedal Septimius Severuse vägedega ja tapeti (teistel andmetel tegi enesetapu).
Minski metroo pommiplahvatus

Minski metrooplahvatus toimus 11. aprillil 2011 kell 17.56 kohaliku aja järgi Minski metroo Kastryčnickaja (Oktjabrskaja) metroojaamas. Pealtnägijad rääkisid, et plahvatus toimus sel momendil, kui inimesed Kastryčnickaja jaamas rongilt maha astusid. Kastryčnickaja jaamas ristuvad kaks metrooliini. Lisaks oli plahvatuse toimumisaeg Minski metroo jaoks tipptund, kuna just sel ajal naasevad inimesed töölt koju. Esialgsetel andmetel oli hukkunuid 7 ja haavatuid 103, kellest umbes 50 toimetati haiglaravile ja ülejäänutele anti kohapeal esmaabi. 12. aprilli hommiku seisuga oli hukkunuid 12 ja nendest 9 nimed on teada. Kannatanute arv suurenes 204-ni, neist 157 vajasid haiglaravi. Lõplikel andmetel oli hukkunuid 15, kõik nad olid Valgevene kodanikud ja viimane neist suri 25. mail haiglas. Kannatanuid oli 203, neist 195 olid Valgevene, 5 Venemaa ning 1 Armeenia, Turkmenistani ja Ukraina kodanik. Lõhkeseade oli isevalmistatud ja arvatavasti raadio teel juhitav. Selle võimsus vastas umbes 5 kg trotüülile. Pomm oli täidetud metallsarruse tükkidega, 80×8 mm suuruste naeltega ja umbes 1,5 cm läbimõõduga metallkeradega. Valgevene president Alaksandr Łukašenka kuulutas 13. aprilli üleriigiliseks leinapäevaks. Metrooliiklus katkestati, kuid 14. aprillil töötas metroo jälle endistviisi. Valgevene ülemkohus mõistis novembris 2011 plahvatuse korraldamises süüdi Dmitri Konovalovi ja Vladislav Kovalevi ning karistas neid surmanuhtlusega. Märtsis 2012 viidi otsus täide. Колькасць ахвяр тэракта ў метро павялічылася да 15 чалавек 25 мая 2011 в 12:34 Зміцер Лукашук, Еўрарадыё Valgevene kohus mõistis Minski metrooplahvatuse korraldajad surma, Delfi Surmaotsus viidi täide kiirkorras "Minski metroos toimus võimas plahvatus, vähemalt 11 inimest surnud" Delfi, 11. aprill 2011 "Avaldati üheksa Minski metrooplahvatuses hukkunu nimed" Delfi, 12. aprill 2011
Osakestefüüsika

Osakestefüüsika tegeleb aine ja kiirguse vähimate osakeste – elementaarosakeste ja nendevaheliste vastasmõjudega. Enamik niinimetatud 'elementaarseid' osakesi ei ole tänapäevaste teadmiste kohaselt enam elementaarsed (jagamatud), vaid koosnevad veel väiksematest (ja eeldatavalt tõeliselt elementaarsetest) osakestest – kvarkidest. Seetõttu on kasutusele võetud täpsustavad terminid nagu subatomaarne osake – osake, mis on "väikesem" kui aatomi tuum liitosake – osake, millel on sisemine struktuur, ehk mis koosnevad omakorda väiksematest osakestest Osakeste füüsikat kutsutakse mõnel juhul ka suurte energiate füüsikaks, kuna põhiliseks uurimismeetodiks on erinevate osakeste suure kiirusega toimunud kokkupõrgete tulemuste uurimine. Selleks kasutatakse suuri osakeste kiirendeid. Vaata ka Kvantfüüsika.
Osakeste loend

Siin on loetletud nii seni avastatud kui ka hüpoteetilisi elementaar- ja liitosakesi ning osakeste rühmi. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y b-kvark ehk põhjakvark b-meson barüon boson c-kvark ehk sarmiga kvark d-kvark d-meson eeta-meson elektron elektronneutriino fermion fii-meson footon gluuon graviton (hüpoteetiline osake) hadron Higgsi boson (hüpoteetiline osake) hüperon kaa-meson (kaaon) ksiihüperon kvark lambdahüperon lepton meson müü-neutriino müüon neutriino neutron nukleon oomegahüperon pii-meson (piion) positron prooton psii-meson resonantsosake sigmahüperon s-kvark (veider kvark) Z-boson t-kvark (tipukvark) tau-neutriino tauon u-kvark vaheosake W-boson üpsilon-meson
Minski metroo

Minski metroo (valgevene keeles Менскі мэтрапалітэн) on Valgevene pealinnas Minskis asuv metroo. See avati 1984. aastal. Metrool on 2 liini (Maskoŭskaja ja Aŭtazavodskaja liin) kokku 29 jaamaga. Metroo kogupikkus on 37 km. Minski metroo rajamine kerkis päevakorda 1960. aastate lõpus. NSV Liidus kehtis põhimõte, et metrood ei rajata linnadesse, kus on vähem kui miljon elanikku. Minskis sündis miljones elanik 1972. Metroo projekteerimine algas 1976. NSV Liidu Ministrite Nõukogu kinnitas plaani 4. veebruaril 1977. Selle järgi pidi metroo koosnema ühest liinist ja 8 peatusest. Ehitustööd algasid 16. juunil 1977. Metroo avati 30. juunil 1984, Minski fašistidest vabastamise 40. aastapäevaks. Nagu peaaegu kõigis maailma metroodes, nii ka Minskis tähistatakse metrooliine eri värvidega. Minski metroo erines teistest NSV Liidu metroodest selle poolest, et esimene metrooliin ei olnud punane, vaid sinine. Teine liin oli punane. Siin on sarnasus Varssavi metrooga, mille esimene (ja 2011. aasta seisuga ainus) liin on samuti sinine ja teine, praegu ehitatav liin tuleb punane. Minski metroo sinine liin kulges valmimise ajal linna peatänava all. See tänav on kandnud läbi aegade paljusid nimesid: metroo valmimise ajal Lenini prospekt), 1991–2005 Francysk Skaryna prospekt ja alates 2005 Iseseisvuse prospekt (Праспект Незалежнасці). Viimane on juba tänava 10. nimi. Liini on pikendatud, nii et ta tänapäeval enam täies ulatuses selle tänava all ei ole. 2011. aasta seisuga on sinine liin 17,4 km pikk ja sellel on 14 peatust. Liin on üldiselt kirde-edelasuunaline. 31. detsembril 1990 avati metroo punane liin. Esialgu koosnes see 5 peatusest. 2011. aasta seisuga on punane liin 18,1 km pikk ja sellel on 14 peatust. Liin on üldiselt lääne-kagusuunaline. Sinise liini Oktoobri jaamas (Кастрычніцкая) saab ümber istuda punasele liinile ja punase liini Kupala jaamas (Купалаўская) saab ümber istuda sinisele liinile. Projekteeritakse kolmandat, rohelist liini, mis oleks üldiselt põhja-lõunasuunaline. See on kavandatud 14 peatusega ja 17,2 km pikkusena. Ehitustööde algus on ette nähtud 2011. aastaks ja liin on kavas käiku anda (esialgu küll mitte täies ulatuses) 2017. aastal. 11. aprillil 2011 kell 17:56 toimus Minski metroo Oktjabrskaja jaamas pommiplahvatus, milles hukkus vähemalt 12 ja sai vigastada umbes 200 inimest. Plošča Jakuba Kolasa Akademija navuk Park Čaliuskincaŭ Maskoŭskaja Uschod Barysaŭski trakt Uručča Kamiennaja Horka Kuncaŭščyna Spartyŭnaja Puškinskaja Maladziožnaja Frunzienskaja Jubiliejnaja Plošča Plošča Franciška Bahuševiča Vakzaĺnaja Kavaĺskaja slabada Minski metroo koduleht
Michael Soulé

Michael Ellman Soulé (28. mai 1936 San Diego, California – 17. juuni 2020 Grand Junction) oli Ameerika Ühendriikide bioloog. Ta sai doktorikraadi 1964. aastal Stanfordi Ülikoolis. Ta oli tegev looduskaitsebioloogia alal.