laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Martten Kaldvee

Martten Kaldvee (sündinud 30. aprillil 1986 Tallinnas) on Eesti endine laskesuusataja. Ta lõpetas aastal 2005 Tallinna Reaalkooli ja aastal 2009 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna. Aastal 2012 lõpetas ta Estonian Business Schooli rahvusvahelise ärijuhtimise magistriõppe. Kaldvee tegeles laskesuusatamisega 2001. aastast. Tema treener oli Tõnu Pääsuke. Maailma karikasarjas osales Kaldvee esimest korda 6. detsembril 2008 Östersundis 10 km sprindis ja sai 120 osavõtja seas 102. koha. Ta kaotas võitjale Emil Hegle Svendsenile ligi nelja minutiga ja tegi kolm möödalasku. Esimest korda jõudis ta punktikohale 9. jaanuaril 2010. aasta MK-etapil Oberhofis, kui sai 10 km sprindis 7. koha. Septembris 2010 teatas ta sportlaskarjääri lõpetamisest. Martten Kaldvee on osalenud (seisuga 10. jaanuar 2010) MK-etappidel 10 korda ja jõudnud punktikohale 1 korral. 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Tallinna linnavolikokku valimisliidus Savisaare Valimisliit ja Tegus Tallinn ning sai 36 häält. Tema isa on laskesuusataja Urmas Kaldvee. http://www.err.ee/617435/liisuheitmine-pani-paika-nimekirjade-jarjestuse-tallinnas https://kov2017.valimised.ee/valimistulemus-vald.html#0784-1 Martten Kaldvee IBU kodulehel (inglise) Martten Kaldvee FIS-i kodulehel (inglise) Laskesuusataja Kaldvee tegi karjääriga lõpparve Postimees.ee, 15. september 2010 Veiko Visnapuu. Kommentaar: Laskesuusajuhtide möödalask epl.ee, 17. september 2010 Biograafia ESBL-is
Reigo Nõmm

Reigo Nõmm (sündinud 5. juunil 1989) on eesti korvpallur. Eesti parim noorkorvpallur 2010![viide?] Tutvustus Eesti Korvpalliliidu lehel
Akrisios

Akrisios oli vanakreeka mütoloogias Peloponnesosel asuva Argose kuningas, Perseuse vanaisa. Tema isa oli Abas, Lynkeuse ja Hypermnestra poeg. Akrisios oli pettunud, et tal polnud poegi, vaid ainult tütar Danae, ning küsis oraaklilt, kas ta neid saab. Oraakel ütles, et ei, ning lisas, et Akrisiose tapab tema oma tütre poeg. Danael lapsi ei olnud. Et asi nii jääkski, pani Akrisios ta luku taha pronksist või vasest keldrisse. Ent Zeus tuli tema juurde katuseaugu kaudu kuldse vihmana ning varsti sündis Perseus. Akrisios ei tahtnud oma järeltulijate tapmisega enda peale jumalate viha tõmmata, vaid saatis nad kirstus merele. Zeusi palvel vaigistas Poseidon mere ning ema ja laps jäid ellu. Kui Perseus hiljem tappis Medusa ja päästis Andromeda, läks oraakli ennustus tõeks. Rahvas kihutas Akrisiose Argosest minema ja ta leidis pelgupaiga Põhja-Kreekas Larissas. Juba Argose kuningaks saanud Perseus osales seal spordivõistlusel kettaheites, kui tema käsi vääratas ning ta heitis kiviketta publikusse. Akrisios sai silmapilkselt surma.
Tehnikaleksikon

"Tehnikaleksikon" on tehnikaalane teatmeteos. Tehnikaleksikon ilmus aastal 1981 kirjastuses Valgus. Tõlge on toimetatud ENE täppisteaduste teaduslikus toimetuses, mille juhataja oli Ralf Toming. Toimetuse sõnul on teksti originaaliga võrreldes pisut tihendatud ja täpsustatud. Osaliselt on arvestatud originaali 2. trüki ettevalmistamisel tehtud muudatusi. Ilmumine langes ajale, mil "Eesti nõukogude entsüklopeedia" oli juba valminud (viimane, lisaköide ilmus 1977), aga "Eesti entsüklopeedia" polnud veel ilmuma hakanud (esimene köide ilmus 1985). Sama toimetuse tõttu sarnaneb tehnikaleksikon ülesehituselt ja tähistussüsteemilt ENE köidetega. Tehnikaleksikon on tõlgitud vene keelest, 1976 Moskvas kirjastuses Sovetskaja Entsiklopedija ilmunud "Polütehnilisest sõnaraamatust" ("Политехнический словарь"), mille peatoimetaja oli akadeemik Ivan Artobolevski. Raamatus on 656 lehekülge. Selle hind oli 7 rubla ja 30 kopikat.
Polydektes

Polydektes oli vanakreeka mütoloogias Seriphose saare valitseja. Tema saarele uhtus laine kirstu Danae ja väikese Perseusega. Polydektese vend kalur Diktys kasvatas Perseuse suureks. Millegipärast Diktys ei abiellunud Danaega, kuigi oli lesk. Kui Perseus oli juba suur, avastas Polydektes, et Danae on ikka veel väga ilus naine, tahtis temaga abielluda ja ahvatles Perseust Medusa pead tooma minema, lootes sedasi noormehe jalust ära saada. Medusa nägemine muutis kõik kiviks. Kuid Danae ei tahtnud kuningannaks saada, sest Polydektes oli julm mees, ja läks templisse varjule. Polydektes ei julgenud teda vägisi välja tirida, sest templis oli igaüks jumalate kaitse all. Perseus tuli tagasi Medusa pea ja pruudi Andromedaga ning kuulis, et ema varjab end kuninga eest. Samal ajal Polydektes pidutses. Perseus läks peole ja teatas, et täitis kuninga soovi. Pidulised olid juba purjus ega uskunud. Polydektes hakkas teda pilkama: «Jumalad teavad, kellel sa pea maha lõikasid, vahest mõnel lehmal või lambal.» Perseus vihastas ja näitas Medusa pead. Peale Perseuse enese, kes kõrvale vaatas, ei jäänud seltskonnast keegi ellu. Kuna ka Polydektese lapsed kivistusid Medusa pead nähes, sai uueks kuningaks tema vend Diktys. Perseus ise lahkus koos ema ja pruudiga oma sünnilinna Argosesse, mida valitsema hakkas.
Uno Ong

Uno Ong (13. oktoober 1932 Kunda – 15. mai 1994 Alingsås) oli eesti kunstnik, kes elas Rootsis. TLÜAR väliseesti isikud Uno Ongi kunst ootab kodumaal alles avastamist, Virumaa Teataja, 16. oktoober 2007
Arenys de Mar

Arenys de Mar on linn Hispaanias Kataloonias Barcelona provintsis, Vahemere rannikul. Arenys de Mar sai linnaõigused aastal 1599. Rahvaarvu muutumine aastati: 1717 – 1245 1787 – 4253 1900 – 4618 1930 – 5702 1950 – 6477 1970 – 8325 1986 – 10 269 2007 – 14 164 Municipal Register of Spain of 2023 Ametlik koduleht (katalaani keeles)
Gunnar Grapsi Grupp

Gunnar Grapsi Grupp (GGG või G.G.G.) oli eesti rokkansambel. 1985. aastal sai Magnetic Band esinemiskeelu ja ansambel jätkas sisuliselt sama koosseisuga Gunnar Grapsi Grupi nime all. Kui Magnetic Bandi repertuaar oli laia ampluaaga, siis GGG viljeles rohkem raskemat rokki. Umbes 1989. aastal läks ansambel sisetülide tõttu laiali. Gunnar Graps – vokaal, löökriistad Juri Stihhanov – kitarr Sulev Kuusik – kitarr Andres Aak – kitarr Endel Jõgi – kitarr Jüri Roosa – bass Jaanus Raudkats – bass Tiit Altosaar – löökriistad Põlemine (1988) Magnetic Band Gunnar Grapsi Grupp andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles) Tartu levimuusikapäevad: Gunnar Grapsi Grupp (ETV 1987)
Elan

Elan on spordikaupu tootev Sloveenia ettevõte. Elan on tuntud suuskade ja lumelaudade tootjana. Ettevõte asutati 1945. Peakorter asub Begunjes. Elani tütarettevõtted toodavad purje- ja mootorpaate. http://www.elansports.com
Ivan Artobolevski

Ivan Ivanovitš Artobolevski (26. september 1905 – 21. september 1977) oli vene masinaehitusteadlane ja rakendusmehaanik. Tema isa oli vaimulik ja teoloog Ivan Aleksejevitš Artobolevski. 1946. aastal valiti ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks. 1932–1949 oli ta Moskva Riikliku Ülikooli professor. Artobolevski oli "Polütehnilise sõnaraamatu" ("Политехнический словарь") peatoimetaja. See raamat ilmus 1981 eesti keeles "Tehnikaleksikoni" pealkirjaga. http://www.damc.ru/staff/artobolevsky.php
Emaskulaator

Emaskulaator on isaste kariloomade kastreerimiseks kasutatav kirurgiline instrument.
John Lindley

John Lindley (8. veebruar 1799 – 1. november 1865) oli inglise botaanik. Tema kirjeldatud liikide juurde märgitakse autorilühendina "Lindl.".
Halliste vald

Halliste vald oli vald Viljandi maakonnas. 2017. aasta haldusreformi käigus liitus see Mõisaküla linna ning Abja ja Karksi vallaga uueks Mulgi vallaks. Halliste valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991. Halliste vallas oli 2 alevikku: Halliste ja Õisu ning 23 küla: Ereste, Hõbemäe, Kaarli, Kalvre, Kulla, Maru, Mulgi, Mõõnaste, Naistevalla, Niguli, Pornuse, Päidre, Päigiste, Raja, Rimmu, Saksaküla, Sammaste, Tilla, Toosi, Uue-Kariste, Vabamatsi, Vana-Kariste ja Ülemõisa. Halliste vallavanemad on olnud Väino Kangur (1991–2002) ja Andres Rõigas (2002–2013). Alates 2013. aastast oli vallavanem Ene Maaten. Maakatastri statistika, vaadatud 25.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Mulgi valla valimiskomisjon kinnitas valimistulemused Harju maakonna Rae ja Ida-Viru maakonna Lüganuse valla, Lääne-Viru maakonna Tapa linna, Saare maakonna Orissaare valla, Tartu maakonna Haaslava, Laeva, Nõo, Rannu, Rõngu ja Vara valla ning Kallaste linna, Valga maakonna Helme, Põdrala ja Tõlliste valla, Viljandi maakonna Halliste valla ja Karksi-Nuia alevi ning Võru maakonna Urvaste valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 11.07.1991) Viljandimaa Omavalitsuste Liit: Maakonna omavalitsused ja juhid alates 1992.a..pdf
Betafence

Betafence on rahvusvaheline ettevõte, mis valmistab piirdeaedu ja läbipääsukontrolli süsteeme. Ettevõtte peakorter asub Belgias, müügikäive 2008. aastal oli 500 miljonit eurot. Betafence on asutatud 1880. aastal. Balti turule sisenes ettevõte 1995. aastal. 2008. aastal oli ettevõtte müügikäive Balti turul 5,45 miljonit eurot. Koduleht
Hallõgija (animafilm)

"Hallõgija" on Eesti lühianimafilm aastast 2009. "Hallõgija" Vimeo saidil Blogi Ruubiku Kuubiku Osakond Teatab
Viiratsi vald

Viiratsi vald oli vald Viljandi maakonnas. Viiratsi vald moodustati 1992. aasta 7. mail. Viiratsi vallas oli üks alevik (Viiratsi) ja 21 küla: Jõeküla, Kibeküla, Kuudeküla, Loime, Mäeltküla, Mähma, Rebaste, Ridaküla, Ruudiküla, Saareküla, Surva, Tusti, Tõnuküla, Tänassilma, Uusna, Valma, Vana-Võidu, Vanavälja, Vardja, Vasara, Verilaske. 2013. aastal moodustati Viljandi vald, kuhu liitus ka Viiratsi vald. KOV pindalad, vaadatud 15.10.2018. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Järva maakonna Roosna-Alliku valla, Viljandi maakonna Kõo ja Viiratsi valla ning Võru maakonna Lasva valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (vastu võetud 07.05.1992) Viiratsi valla koduleht
Indro Olumets

Indro Olumets (sündinud 10. aprillil 1971 Tartus) on endine eesti jalgpallur. Praegu töötab noortetreenerina klubis JK Nõmme Kalju. Tema isa on endine maadleja Villi Olumets. Oma debüüdi koondises tegi Olumets 3. juunil 1992 sõpruskohtumises Sloveenia vastu. Ta kuulus algkoosseisu, aga 46. minutil vahetas Sergei Ratnikov ta välja. See oli koondise esimene kohtumine pärast riigi taasiseseisvumist. Oma debüüdi samas mängus tegid veel Mart Poom, Meelis Lindmaa, Urmas Kaljend, Urmas Hepner, Igor Prins, Toomas Kallaste, Martin Reim, Sergei Ratnikov, Tarmo Linnumäe, Risto Kallaste, Viktor Alonen, Aleksandr Puštov, Urmas Kirs, Marko Kristal. Mäng lõppes viigiga 1:1. Olumets oli mängupäeval 21-aastane. Indro Olumetsa peetakse läbi aegade üheks tehnilisemaks mängijaks. Eesti jalgpallikoondislaste loend https://www.esbl.ee/biograafia/Indro_Olumets Biograafia ESBL-is
Lõuna-urvalind

Lõuna-urvalind (Acanthis cabaret) on erinevatel andmetel urvalinnu alamliik või liik vintlaste sugukonnast urvalinnu perekonnast. Ta on urvalindude rühmast kõige väiksem, pruunim ja triibulisem. Lõuna-urvalindu on kohatud ka Eestis. Lõuna-urvalinnu areaal oli varem seotud peaaegu ainult Briti saarte ja Alpidega, kuid viimastel aastakümnetel on ta levilat märkimisväärselt laiendanud. Briti saartel on ta laialt levinud haudelind, kuigi mõnedes Inglismaa piirkondades puudub. Ta pesitseb piki Põhjamere rannikut Kirde-Prantsusmaast kuni Saksamaa, Taani, Lõuna-Norra ja Edela-Rootsini. Alpide populatsioon on suurenenud ja levila on laienenud naaberaladele. Lõuna-urvalinnu idapoolseimad pesitsuspiirkonnad asuvad Lõuna-Poolas, Slovakkias ja Põhja-Rumeenias. Osa lõuna-urvalinde rändab talveks lõuna poole, teine osa talvitub oma pesitsuspiirkonnas. Lõuna-urvalindu on introdutseeritud Uus-Meremaale (esmakordselt 1862. aastal), kus ta nüüd on tavaline. Lõuna-urvalind on urvalinnust veidi väiksem ja märksa pruunikasruugema selja ning külgrinnaga, mis vastandub teravalt valge rinna ja kõhualusega. Häälitsused, käitumine ja pesitsemine sarnane urvalinnuga. Asustab puistuid, põõsastikke, kultuurmaastikku ja luiteid. Alpides elab sageli lehise valdavusega okasmetsades. Tema edasilevimist soodustab muuhulgas okaspuuistanduste rohkenemine. Jonsson, L. Euroopa linnud. Eesti entsüklopeediakirjastus, Tallinn 2000, lk 514
Lasteraamatukogundus

Lasteraamatukogundus on raamatukogunduse haru, mille tegevus on suunatud lastele. Lugejateeninduse eesmärgiks lasteraamatukogudes on igakülgselt teenindada eeskätt koolieelikuid, põhikooliõpilasi ja kõiki teisi, kellele lastekirjandus huvi pakub. Kuigi avaldatavate lasteraamatute nimetuste arv ei ole vähenenud, on 2000. aastatel laste huvi lugemise ja raamatute vastu hakanud rekordilise kiirusega vähenema. Lasteraamatukogusid hakati looma 1950. aastatel seniste raamatukogude lasteosakondade baasil. 1951 andis ministrite nõukogu korralduse luua Eestis 26 iseseisvat lasteraamatukogu. Seoses raamatukogusüsteemi tsentraliseerimisega said 1974. aastal iseseisvatest lasteraamatukogudest taas lasteosakonnad. Oskused, mis laps omandab raamatukogus, panevad aluse elukestva õppimise harjumusele. Tänapäeva õpilased ei pea ainult teadma, kuidas infot leida, vaid peavad oskama seda ka käsitleda. Uuringud on näidanud, et raamatukogu- ja infooskuste õpetamine mõjutab positiivselt õpilaste saavutusi ja üldist arengut. Infootsingu abil õppimisele on omased avastamine ja riskimine, uudishimu ja motivatsioon, läbi eluliste situatsioonide omandab õpilane kriitilise ja loova mõtlemise. Raamatukoguoskuste õpetamisel on positiivne mõju lugemisoskuse arendamisele, sõnavara laiendamisele ja suulisele väljendusoskusele, probleemi lahendamise oskusele ja üldistele teaduslikele saavutustele (Eisenberg, Brown 1992). Raamatukoguoskuste õpetamiseks mitmeid võimalusi, meetodeid ja teemasid. Traditsiooniliselt on välja kujunenud I klassile korraldatav raamatukoguekskursioon. Paljudele lastele on see esimene kokkupuude raamatukoguga. Räägitakse raamatust ja raamatu hoidmisest. Tunni jätkuks õpetatakse raamatule paberi ümberpanemist. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2009. Vaadatud 13. jaanuaril 2010.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Laste virtuaalne raamatukogu Estonica Haruldasi trükiseid Mineviku lasteraamatud Jutuvestmine Jutuvestmistraditsioon Eesti Lasteraamatukogu põhimäärus E-raamatukogu Eesti Lastekirjanduse Keskus Eesti Lugemisühing EstRa Eesti Raamatukoguhoidjate Ühing Lastehommikud
Vastemõisa vald

Vastemõisa vald oli vald Viljandi maakonnas. Valla keskus oli Vastemõisa. Valda kuulus veel kaheksa küla: Ilbaku, Ivaski, Kildu, Kobruvere, Lemmakõnnu, Metsküla, Paelama ja Sandra. Alates oktoobrist 2005 liideti vald Suure-Jaani vallaga. Eesti piirkondlik statistika 2004, vaadatud 1.04.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 1.04.2020.
Aasia ja Aafrika Maade Nõukogude Solidaarsuskomitee

Aasia ja Aafrika Maade Nõukogude Solidaarsuskomitee oli ühiskondlik organisatsioon Nõukogude Liidus. See asutati 1956. Solidaarsuskomitee esindas Nõukogude Liitu 1957. aastal loodud Aafrika ja Aasia Rahvaste Solidaarsuse Organisatsioonis.
Aasialik tootmisviis

Aasialik tootmisviis ehk aasia tootmisviis on marksistlik-leninliku teooria (ajaloolise materialismi) järgi laialt levinud kapitalismieelne tootmisviis, mille puhul etendas niisutuspõllundus kogukonna taastootmisel sageli esmajärgulist osa. Mõiste pärineb Karl Marxilt. Aasialik tootmisviis on esinenud kõigis maailmajagudes peale Austraalia ja Antarktika.
Roosa-kuldnokk

Roosa-kuldnokk (ladina keeles Pastor roseus), vana nimetusega karjarästas, on linnuliik kuldnoklaste sugukonnast kuldnoka perekonnast. Varem arvati liiki kuuluva kuldnoka perekonda (Sturnus), kuid hiljem on talle määratud eraldi perekond Pastor. Pesitsusajal on levinud Ees- ja Kesk-Aasias, mõnel aastal ka Kagu-Euroopas. Talvitub Ees-Aasia lõunaosas, Pakistanis, Indias ja Sri Lankal. Roosa-kuldnoka levik sõltub parves elutsevate rohutirtsuliikide rohkearvulisest esinemisest. Eestis eksikülaline. Üldpikkus 19–22 cm. Vanalinnu sulestikus on iseloomulik heleroosa värvus, pea ja tiivad on mustad, metalliläikega. Noorlind sarnaneb kuldnoka kahvatu noorlinnuga, kuid tal on lühem ja tömbim kollakas nokk, hele valjasriba ja seljasulestikust heledam päranipuala. Häälitsused lühidad ja karedad, võrreldes kuldnokaga rämedamad ja järsemad. Lennul hoiduvad roosa-kuldnokad üksteise lähedusse, mistõttu kogu parv paistab isegi läheda maa pealt tiheda tumeda tombuna. Maapinnale laskunult hajuvad nad kiiresti, kuid jooksevad ja lendlevad kõik ühes suunas, mistõttu kogu parv liigub ühele poole. Elab stepis ja põllumaastikul. Pesitseb seltsinguliselt kaljulõhedes, järsakupragudes, kivide all, laiendatud kaldapääsukese urgudes, mõnikord hoonete õõnsustes, Ühes koloonias on tihti mitusada paari. Pesapaikadele ilmub aprillis. Pesaaluseks on õhuke kiht kuivanud taimevarrekesi, sellel lebavad vähesed koirohu lehed ja stepilindude suled. Kurnas on 4–7 kahkjashalli muna. Poegi toidavad mõlemad vanemad. Pesitsusperiood on lühike: viis nädalat pärast esimeste munade munemist võib juba kohata hästi lendavaid noorlinde. Varsti pärast poegade pesast lahkumist ühinevad pesakonnad suurteks parvedeks, mis toiduotsingutel järk-järgult haudekolooniast eemalduvad. Talvel moodustab suuri parvi. Kõigesööja. Eelistab rändtirtse. Täiskasvanud lind võib päevas ära süüa kuni 200 erinevas vanuses rändtirtsu. Sööb ka mardikaid, soomustiivalisi, ämblikke ja sipelgaid, marju, mahlakaid puuvilju ja umbrohuseemneid. Butchart, S. & Symes, A. (BirdLife International) (2012). Sturnus roseus. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2012.2. Jonsson, L. Euroopa linnud. Eesti entsüklopeediakirjastus, Tallinn 2000, lk 484–485 "Loomade elu", 6. kd., lk 421–422
Aasia mängud

Aasia mängud on 1951. aastast saadik korraldatav olümpiamängude taoline spordivõistlus Aasia sportlastele. Mänge reguleerib Aasia Olümpianõukogu ROK-i järelevalve all. 1951. aasta Aasia mängud New Delhis 1954. aasta Aasia mängud Manilas 1958. aasta Aasia mängud Tōkyōs 1962. aasta Aasia mängud Jakartas 1966. aasta Aasia mängud Bangkokis 1970. aasta Aasia mängud Bangkokis 1974. aasta Aasia mängud Teheranis 1978. aasta Aasia mängud Bangkokis 1982. aasta Aasia mängud New Delhis 1986. aasta Aasia mängud Seoulis 1990. aasta Aasia mängud Pekingis 1994. aasta Aasia mängud Hiroshimas 1998. aasta Aasia mängud Bangkokis 2002. aasta Aasia mängud Busanis 2006. aasta Aasia mängud Dohas 2010. aasta Aasia mängud Guangzhous 2014. aasta Aasia mängud Incheonis 2018. aasta Aasia mängud Jakartas ja Palembangis 2022. aasta Aasia mängud Hangzhous 2026. aasta Aasia mängud Nagoyas 2030. aasta Aasia mängud Dohas 2034. aasta Aasia mängud Riyadhs
Tarvastu vald

Tarvastu vald oli vald Viljandi maakonnas Võrtsjärve läänekaldal. Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus 2017. aasta sügisel liitusid Tarvastu vald ja Kolga-Jaani vald Viljandi vallaga (2013. aasta sügisel moodustatud Paistu, Pärsti, Saarepeedi ja Viiratsi vallast). Valda läbisid Tarvastu ja Õhne jõgi. Valla endiselt territooriumilt saab alguse Ärma jõgi. Edelapiiril paikneb Veisjärv. Valla maade hulka kuulus ka Võrtsjärves maakonna idapiiril asuv Tondisaar. Vallas oli üks alevik ja 36 küla. Alevik: Mustla Külad: Anikatsi, Jakobimõisa, Järveküla, Kalbuse, Kannuküla, Kivilõppe, Koidu, Kuressaare, Kärstna, Maltsa, Marjamäe, Metsla, Muksi, Mõnnaste, Pahuvere, Pikru, Porsa, Põrga, Raassilla, Riuma, Roosilla, Soe, Sooviku, Suislepa, Tagamõisa, Tarvastu, Tinnikuru, Unametsa, Vanausse, Veisjärve, Vilimeeste, Villa, Vooru, Väluste, Ämmuste, Ülensi On oletatud, et Tarvastu moodustas koos Helmega muinaskihelkonna, mille keskused olid Tarvastu ja Vooru (Arakumägi) linnamägedel. 1225 on kroonikas mainitud Võrtsjärve-äärset kirikukihelkonda (oletatavasti Tarvastut). 13.–16. sajandil kuulus Tarvastu Viljandi komtuurkonda ning sinna rajati Tarvastu ordulinnus. Linnuse ja Tarvastu kiriku vahelisele alale tekkis alevik, mis hävis Liivi sõjas. Poola ajal moodustas Tarvastu staarostkonna. Tarvastu oli Viljandimaa tihedaima asustusega ja jõukamaid piirkondi (tänu linakasvatusele). 1860. aastatel algas talude päriseksostmine. 19. ja 20. sajandi vahetusel sai kihelkonna keskuseks Mustla. Tarvastu Vabadussõja mälestussammas Vabadussõja Kärstna lahingu mälestussammas Anrepi lõvi Tarvastu kalmistu Vallas asusid Tarvastu Muusika- ja Kunstikool, Tarvastu Gümnaasium, Ämmuste Kool ning mõni lasteaed. Tarvastu vallavanemad on olnud Jaan Lukas (1987–2005), Alar Karu (2005–2009) ja Mairot Paks (2009). 2009. aastast kuni 2017. aasta haldusreformini oli vallavanem taas Alar Karu. Maakatastri statistika, vaadatud 24.03.2020. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Viljandimaa Omavalitsuste Liit: Maakonna omavalitsused ja juhid alates 1992.a.  Tarvastu vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Risto Kallaste

Risto Kallaste (sündinud 23. veebruaril 1971) on endine eesti jalgpallur. Ta oli väga tuntud oma saltoaudi tõttu. Oma koondisedebüüdi tegi Kallaste 3. juunil 1992 sõpruskohtumises Sloveenia vastu. Ta kuulus algkoosseisu, aga 86. minutil vahetas Viktor Alonen ta välja. See oli koondise esimene kohtumine pärast Eesti iseseisvuse taastamist. Oma debüüdi samas mängus tegid veel Mart Poom, Meelis Lindmaa, Urmas Kaljend, Urmas Hepner, Igor Prins, Toomas Kallaste, Martin Reim, Indro Olumets, Sergei Ratnikov, Tarmo Linnumäe, Viktor Alonen, Aleksandr Puštov, Urmas Kirs, Marko Kristal. Mäng lõppes viigiga 1:1. Kallaste oli mängupäeval 21-aastane. Tema poeg on jalgpallur Ken Kallaste. Eesti jalgpallikoondislaste loend Biograafia ESBL-is Risto Kallaste: saltoaudi idee tuli Roman Ubakivilt Soccernet, 14. juuni 2013 Saltoaut on tagasi! Õhtuleht, 9. detsember 2008 Risto Kallaste saltoaut
Suure-Jaani vald

Suure-Jaani vald oli vald Viljandi maakonnas. 22. oktoobril 2005 liitusid Suure-Jaani linn, Suure-Jaani vald, Olustvere vald ja Vastemõisa vald ning moodustasid Suure-Jaani valla. Valla territoorium kattus suurelt osalt ajaloolise Suure-Jaani kirikukihelkonna maadega. 21. oktoobril 2017 moodustati Võhma linna ning Suure-Jaani, Kõo ja Kõpu valla liitumisel Põhja-Sakala vald. Suure-Jaani vallas oli üks linn (Suure-Jaani), üks alevik (Olustvere) ja 46 küla. Aimla, Arjadi, Epra, Ilbaku, Ivaski, Jaska, Jälevere, Kabila, Karjasoo, Kerita, Kibaru, Kildu, Kobruvere, Kootsi, Kuhjavere, Kuiavere, Kurnuvere, Kõidama, Kärevere, Lahmuse, Lemmakõnnu, Lõhavere, Metsküla, Mudiste, Munsi, Mäeküla, Navesti, Nuutre, Paelama, Põhjaka, Päraküla, Reegoldi, Riiassaare, Rääka, Sandra, Sürgavere, Taevere, Tällevere, Tääksi, Vastemõisa, Vihi, Võhmassaare, Võivaku, Võlli, Ängi, Ülde. Suure-Jaani vald moodustati 1992. aasta 13. veebruaril. Suure-Jaani vallavanemad on olnud Ain Olesk (1992–2002) ja Maie Käba (2002–2009) ja Tõnu Aavasalu (2009–2017). Maakatastri statistika, vaadatud 27.10.2018. Statistikaamet, vaadatud 30.05.2017. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator "Uudised". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. detsember 2017. Vaadatud 21. novembril 2017. "RL0429: RAHVASTIK RAHVUSE, SOO, VANUSERÜHMA JA ELUKOHA JÄRGI, 31. DETSEMBER 2011". Statistikaamet. 31. detsember 2011. Vaadatud 03.11.2019. Ida-Viru maakonna Avinurme ja Illuka valla, Valga maakonna Puka valla ning Viljandi maakonna Abja, Polli, Suure-Jaani valla omavalitsusliku staatuse kinnitamise kohta (Vastu võetud 13.02.1992) Viljandimaa Omavalitsuste Liit: Maakonna omavalitsused ja juhid alates 1992. a (PDF-fail) Mees, kes ehitab veekeskuse. Sakala, 7. aprill 2018.
Franz Alekand

Franz Alekand (19. jaanuar 1893 Kuremaa vald, Tartumaa – 2. detsember 1949 Siblag, Ivanovo, Tšebula rajoon, Kemerovo oblast) oli eesti ühiskonnategelane. Ta oli Palamuse laenu- ja hoiuühistu juhatuse esimees, Jõgeva Põllumeeste Konvendi liige, Palamuse Piimaühistu asutaja ja uue meiereihoone ehituse initsiaator, Kaitseliidu malevapealik[küsitav], Jõgeva tuletõrjedivisjoni Kuremaa kompanii pealik. Ta arreteeriti NKVD poolt 28. novembril 1944 Kuremaa vallas Änkkülas ning saadeti järgmise aasta 18. juuli tribunali otsusega 20 + 5 aastaks Kemerovo oblastisse Tšebula rajooni Ivanovosse. 1935 Kotkaristi V klassi teenetemärk