Flandria krahv

Flandria krahv oli Flandria krahvkonna võimukandja või asevalitseja 9. sajandist kuni ameti kaotamiseni Prantsuse revolutsionääride poolt aastal 1790. Tiitlit anti kaks korda ka belglaste kuninga noorematele poegadele, viimane selle tiitli kandja suri aastal 1983. Kuigi varajased valitsejad, alates Arnulf I-st, olid mõnikord markkrahvideks või markiideks kutsutud, langes see rööptiitel 12. sajandil suuresti kasutusest ära. Sealt alates kutsuti Flandria valitsejaid vaid krahvideks. Flandria krahvid laiendasid oma valdusi rea diplomaatiliste manöövrite kaudu. Hainaut', Namuri, Béthune'i, Nevers'i, Auxerre'i, Retheli, Burgundia ja Artois' krahvkonnad omandati abielude kaudu koos vastavate pärijannadega. Flandria krahvkond koges ise sama saatust. Krahvinna Margaretha III abieluga Burgundia hertsogi Philippe Südiga asusid krahvkond ja alamkrahvkonnad aastal 1405 personaaluniooni Burgundia hertsogkonnaga. Krahvkond ise lakkas olemast aastal 1795. Balduin I (860. aastad – 879) Balduin II (879–918) Arnulf I (918–964), üheskoos: Balduin III (958–962) Arnulf II (964–988) Balduin IV (988–1037) Balduin V (1037–1067) Balduin VI (1067–1070) Arnulf III (1070–1071) Robrecht I (1071–1093) Robrecht II (1093–1111) Balduin VII (1111–1119) Charles I (1119–1127) Guillaume Cliton (1127–1128) Thierry (1128–1168) Filips I (1168–1191) Marguerite I (1191–1194) üheskoos oma abikaasa Hainaut' Balduiniga Balduin VIII (1191–1194), ka Hainaut' krahv Baudouin V ja Namuri markkrahv Baudouin I Baudouin IX (1194–1205), ka Hainaut' krahv, Baudouin VI ja Ladina keisririigi keiser (1204–1205), Baudouin I Johanna (1205–1244), üheskoos: Ferrand (1212–1233) Thomas (1237–1244) Margaretha II (1244–1278) üheskoos poegadega teisest abielust: Guillaume (1247–1251) ja Gui (1251–1305) Aastal 1244 nõutasid Flandria ja Hainaut' krahvkondi Margaretha II pojad, poolvennad Jan ja Guillaume Flaami pärilussõjas. Aastal 1246 andis Louis IX Flandria Guillaume'ile. Guillaume (1247–1251) Gui (1251–1305) Robrecht III (1305–1322) Lodewijk I (1322–1346) Lodewijk II (1346–1384) Margaretha III (1384–1405) üheskoos oma abikaasa Philippe Südiga Jean Kartmatu (1405–1419) Philippe Hea (1419–1467) Charles Südi (1467–1477) Marie (1477–1482) Philipp Ilus (1482–1506) Karel III (1506–1555) Karl V kuulutas 1549. aastal välja Pragmaatilise sanktsiooni, mis ühendas Flandria igaveseks teiste Madalmaade valdustega personaaluniooni. Kui Habsburgide impeerium Karl V pärijate vahel jagati, läksid Madalmaad, sealhulgas Flandria, Felipe II-le Habsburgide Hispaania harust. Filips V (1555–1598) Isabel Clara Eugenia (1598–1621) üheskoos oma abikaasa Albrechtiga Filips VI (1621–1665) Karel IV (1665–1700) Filips VII (1700–1706) Aastatel 1706–1714 tungisid Hispaania pärilussõja ajal Flandriasse inglased ja hollandlased. Lääni nõudsid Habsburgid ja Bourbonid. Aastal 1713 lahendas Utrechti rahu järgluse ja Flandria krahvkond läks Habsburgide Austria harule. Karel V (1714–1740) Maria Theresia (1740–1780) Franz I (1740–1765) Joseph I (1780–1790) Leopold (1790–1792) Franz II (1792–1835) Tiitel kaotati de facto pärast Flandria annekteerimist revolutsioonilise Prantsusmaa poolt aastal 1795. Keiser Franz II loobus oma nõudmistest Madalmaadele 1797. aasta Campo Formio rahuga ja ala jäi Prantsusmaa osaks kuni Napoleoni sõdade lõpuni. Uuemal ajal, pärast 1840. aastat, on Flandria krahvi tiitlit antud kahele Belglaste kuninga (ladina rex Belgarum) nooremale pojale. Teine neist suri aastal 1983, pärast mida pole tiitlit enam antud. Prints Filips (1840–1905) Prints Karel (1910–1983) Felipe VI, Hispaania kuningas Flandria krahvi tiitel on üks Hispaania krooni tiitleid. See on ajalooline tiitel, mida kasutatakse vaid nominaalselt ja tseremoniaalselt. Flandria krahvkond Flandria Staadid Vallooni Flandria Westhoek