laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mötte wiiwul

Mötte wiiwul : löbusad lood ja tarwilised teadused igale ühele oli meelelahutusajakiri, mis ilmus aastatel 1902–1904 Narvas. Ajakirja koostaja ja toimetaja oli Tõnu Martin Franzdorf. Sisuks oli ilukirjanduslikud jutud, luuletused ja antoloogilised valmid. Seal ilmusid ka Franzdorfi raamatupoodide reklaamid. Ajakirja trükiti Narvas Aleksandr Grigorjevi trükikojas, Koidu tänav 5. Toimetus asus Narvas Uus-Petrovski avenüü 70, kus asus ka Franzdorfi raamatu ja kirjatarvete äri. Ajakirja hind oli 3 senti ja seda ilmus kokku 18 numbrit, mis olid erinevate pealkirjadega: Jõulu healed Kewade kannid Külmakuu õied Lilled Luule lennul Mõtte viivul Mõtte wiiwul: II Mötte wiiwul Narwa naljad Narwa narrid Narwa näkkid: I Narwa näkkid: II Ohaka õied Porikuu Pähklid Pühade helinad Pühade palad Talwised tormid Tuule tiiwul Mart Siilivask (Tartu 2016). "ELAMU NARVAS KOIDULA 6 (mälestise reg nr 14001)" (PDF). MUINSUSKAITSEAMET. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |aeg= (juhend) Digar "ERB". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. märts 2018. Vaadatud 14. märtsil 2018. Digar - Mötte wiiwul : Narwa naljad
Improvisatsioonkõne

Improvisatsioonkõne ehk improkõne on üks kõne edastusviisidest, mida kasutatakse olukordades, kus ettevalmistusaega on vähe või pole seda üldse. Vahel on kõne teema mingil määral olukorrast tuletatav. Mitmetes riikides, näiteks Ameerika Ühendriikides on tegemist ka võistlusalaga, milles koolid kindlate reeglite järgi mõõtu võtavad. Improvisatsioonkõne täpne lugu on teadmata, sest see on eeldatavasti pärit aegadest, kus inimesed hakkasid verbaalselt suhtlema. Improvisatsioonkõne kui kunsti arendasid teadaolevalt esimestena välja kreeklased siis, kui sündis demokraatia. Eriti tähtis oli see oskus meestele, kes tahtisid osa saada poliitikast. Ettevalmistuseta kõne oli igapäevane mõjutamisvahend poliitilistel kogunemistel ning seega olid paljud nõus kõnekoolituse eest sofistidele maksma, et need aitaksid neil täiendada argumenteerimisvõimet ja idiolekti. Esimesed vastavad koolid asutati 5. saj eKr. Esimene kõneõpik, mida kasutati renessansini, valmis Roomas 80. aastatel eKr ning kandis nime "Rhetorica ad Herennium". Raamatu autoriks oli Cicero, kes oli advokaat, arst ning sel ajal Rooma suurim oraator. Pea 200 aastat hiljem, 90 pKr, valmis Roomas teine raamat "Institutio Oratoria", mida kasutatakse veel tänapäevalgi. Raamatu autor on oraator Quintilianus, kes sai eeskuju ja inspiratsiooni Rooma assamblee miitingutest. Keskajal hakati ülikoolides õpetama retoorikat kui ainet. Esimesed retoorika populaarsed uurimisalused olid Quintilianus ja Aristoteles, kelle teoseid analüüsiti õppimaks, kuidas pidada head kõnet. Improkõne ettevalmistus on reeglina lühike, kuid on mitmeid kasulikke näpunäiteid, mida meeles tuleks pidada. Esmalt tuleb selgeks teha esitatava kõne tähtsamad osad. Kuna ettevalmistus on lühike, pole mõtlemine kõne üksikosade peale hea, sest see tekitab segadust. Oluline on keskenduda sissejuhatusele, ühele tabavale aspektile teemaarenduses ning kokkuvõttele. Oluline on enda läheduses hoida märkmeid, olgu need arvutis või paberkandjal. Märkmed on abiks olukorras, kus kõik on justkui öeldud ning tekib paanika, mida edasi teha. Kui on tunne, et sõnum on edasi antud ning midagi enam öelda pole, tuleb sõnum lühidalt kokku võtta. Rääkida tuleb enesekindlal toonil ning mitte kahelda oma kõnes. Reeglina on improkõne esitajad autoriteedid, keda kuulatakse ning kellel on, mida öelda "Four Methods of Delivery". STAND UP, SPEAK OUT: THE PRACTICE AND ETHICS OF PUBLIC SPEAKING. Vaadatud 14.03.2018. Grace Fleming (18.01.2018). "How to Give an Impromptu Speech". ThoughtCo. Vaadatud 14.03.2018. "Competition Events". National Speech & Debate Association. Vaadatud 14.03.2018. George Briscoe Kerferd (26.06.1999). "Sophist". Encyclopedia Britannica. Vaadatud 14.03.2017. Brett & Kate McKay (30.11.2010). "Classical Rhetoric 101: A Brief History". The Art of Manliness. Vaadatud 14.03.2018. "Marcus Tullius Cicero". The Basics of Philosophy. Vaadatud 14.03.2018. Martin Lowther Clarke (20.06.1999). "Quintilian". Encyclopedia Britannica. Vaadatud 14.03.2018. "Impromptu Speech". Lumen Instructure. Vaadatud 14.03.2018.
Lõpukoll

Lõpukoll (inglise keeles boss) on paljudes vanades mängudes esinev tavalisest tugevam, tihti hiiglaslik vastane, kellega tuleb peategelasel võidelda. Võitlus toimub kas tasandil või kogu mängu lõpus. Mängus võib olla mitu lõpukolli (nt prehistorikus on iga tasandi järel). Mõnes mängus on võimatu lõpukolli võitlusega alistada, seda saab teha ainult kaudselt, näiteks mängus "Quest for Glory II: Trial by Fire" tuleb kuri võlur, kes on võluväel kõigi relvade eest kaitstud, tornist alla tõugata. Bowser (King Koopa) – "Super Mario" King K. Rool – "Donkey Kong Country" Dr. Wily – "Mega Man" Ganon (Ganondorf) – "The Legend of Zelda" Dr. Ivo "Eggman" Robotnik – "Sonic the Hedgehog" Dr. Neo Cortex – "Crash Bandicoot" Ripto – "Spyro" Gruntilda – "Banjo-Kazooie"
Aeglusti

Aeglusti ehk moderaator on aine, materjal või seade, mida kasutatakse mingi protsessi või liikumise aeglustamiseks. Näiteks kasutatakse aeglustit tuumareaktoreis neutronite aeglustamiseks. Aeglusti tuumaga põrkudes kaotavad neutronid energiat ja muutuvad soojuslikeks neutroneiks, kutsudes esile tuumade lõhustumist. Aeglustina kasutatakse näiteks vett, berülliumi ja selle ühendeid, grafiiti.
Jätasoo

Jätasoo ehk Jättasoo on soo, mis asub Kolkja külast 8 km läänes, Savka ja Saburi küla lähedal Peipsiääre vallas. Jätasoos asub merikotka püsielupaik. Riigi Teataja I, 09.09.2014, 1; Riigi Teataja I, 10.05.2017, 4. Markus, Eduard 1925. Das Komplexenprofil von Jätasoo. Sitzungsberichte der Naturforscher-Gesellschaft bei der Universität Dorpat (Loodusuurijate Seltsi aruanded) 32(1/2): 15–35.
Aqva Hotel & Spa

Aqva Hotel & Spa on spaahotell Rakveres aadressil Parkali tänav 4. Kompleksi haldab OÜ Aqua Hotels.[viide?] Kompleksi juht on Roman Kusma. Kompleksis on 120 hotellituba, vee- ja saunakeskus, jõusaal, konverentsikeskus, kaks restorani (Fiore ja Fresco) ja heaolukeskus. Kui AQVA Hotel & Spa 2008. aastal avati, kuulusid sinna vee- ja saunakeskus, kaks restorani ja spaakeskus. 2013. aastal avati hotelli ja spaa juurdeehitis. https://web.archive.org/web/20180314175533/http://www.aqvahotels.ee/index.php/et/meie-meeskond (vaadatud 14.03.2018) AQVA Hotel & Spa. Parkali tänav 4, Rakvere (vaadatud 14.03.2018) AQVA Hotelli & Spa juurdeehitus avati eile pidulikult, virumaateataja.postimees.ee, 9. mai 2013 Kompleksi koduleht
Allapanu

Allapanu on põllumajandusloomadele sooja, kuiva ja puhta aseme tegemiseks kasutatav materjal, mille ülesanne on imada võimalikult palju virtsa ja gaase (näiteks ammoniaaki). Eelkõige tarvitatakse allapanuks teraviljapõhku, saepuru, turvast, kuivanud puulehti jms.
Toronto Pearsoni rahvusvaheline lennujaam

Toronto Pearsoni rahvusvaheline lennujaam (IATA: YYZ, ICAO: CYYZ), ametlikult nimega Lester B. Pearsoni rahvusvaheline lennujaam (sageli lühendatud Toronto Pearson, Pearsoni lennujaam või lihtsalt Pearson) on rahvusvaheline lennujaam, mis teenindab Toronto linna. Lennujaam asub Toronto kesklinnast 22,5 km loodes. Pearsoni lennujaam on Kanada suurim ja kõige reisijate rohkeim lennujaam. See on ühtlasi Air Canada sõlmlennujaam.  Toronto Pearsoni rahvusvaheline lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ametlik koduleht (inglise keeles)
Rahvusteavik

Rahvusteavikutena käsitletakse Eestis kõigis keeltes avaldatud ning välismaal eesti keeles avaldatud teavikuid, eestikeelsete teoste tõlkeid ja Eestist pärit autorite võõrkeelseid teoseid. Rahvusteavikute kogumine, säilitamine ja kättesaadavaks tegemine on Eesti Rahvusraamatukogu üheks põhiülesandeks. Rahvusteavikuid kogutakse alates 1918. aastast, mil asutati Riigiraamatukogu. Käesoleval ajal säilitatakse kõiki enne 1861. aastat ilmunud eestikeelseid ja enne 1831. aastat ilmunud võõrkeelseid rahvusteavikuid harulduste kogus ning hiljem ilmunutest üht, kõige paremini säilinud eksemplari arhiivkogus. Teised eksemplarid kuuluvad põhikogusse. Võrguväljaannetena komplekteeritakse internetis avaldatud raamatuid, ajalehti, ajakirju, jätkväljaandeid, kaarte ja noote ning neid säilitatakse digitaalarhiivis DIGAR. Rahvusteavikuid komplekteeritakse jooksvalt säilituseksemplari seaduse ning komplekteerimise juhendi alusel. Järelkomplekteeritavad ja mujal ilmunud teavikud saadakse tellimiste, ostude, annetuste ja vahetuste teel. Rahvusteavikud kajastuvad E-kataloogis ESTER ning Eesti rahvusbibliograafia andmebaasis. Võrguväljaanded ja trükifailid on leitavad ka DIGARi otsingu ja Rahvusraamatukogus loodud bibliograafiliste andmekogude kaudu. Rahvusteavikute kasutamine on reguleeritud Rahvusraamatukogu kasutuseeskirjaga. Harulduste kogu teavikuid ning arhiivkogusse kuuluvaid Rahvusraamatukogu ainueksemplare saab kasutada harulduste ja arhiivkogu saalis. Trükiste digitaalsed koopiad on leitavad DIGARi Eesti artiklite portaali ja digiteeritud eesti ajalehtede andmebaasi DEA kaudu. Rahvusteavikute kogude säilitamiseks on vajalikud teatud tingimused – näiteks Rahvusraamatukogus on pikaajalise hoiuga hoidlates tagatud stabiilne keskkond (õhutemperatuur 18±1 °C ning suhteline õhuniiskus 40±5%). "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. aprill 2018. Vaadatud 14. märtsil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 7. august 2016. Vaadatud 14. märtsil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Afganistani lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse Afganistanis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid. Hamid Karzai rahvusvaheline lennujaam Herati rahvusvaheline lennujaam Kandahari rahvusvaheline lennujaam Mazar-i-Sharifi rahvusvaheline lennujaam
Albaania lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse Albaanias asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid. Tirana rahvusvaheline lennujaam Kukësi lennujaam
William George Armstrong

William George Armstrong (26. november 1810 Newcastle upon Tyne – 27. detsember 1900 Rothbury) oli inglise relvatööstur ja leidur, Londoni Kuningliku Seltsi liige (1843). 1846. aastal leiutas ta hüdraulilise tõstuki. Ta rajas ettevõtte Armstrong Whitworth. Armstrong löödi rüütliks 1859. aastal. Peter McKenzie. W. G. Armstrong (inglise). ISBN 978-0946978007. William Armstrongi mälestuseks loodud veebileht
Arenguantropoloogia

Arenguantropoloogia on antropoloogia haru, mis vaatleb arenguabi ja arengueesmärkide taga peituvaid ideaale ja ideoloogiat ning praktilist mõju ühiskondadele. Üheks levinumaks arenguideaaliks on moderniseerumine. See tähistab muutust, mille keskmes on tänapäeval majanduskasv tööstuse ja turgude laienemise ning tehnoloogilise innovatsiooni toel, aga ka poliitilised muutused, sh demokraatia areng ning inimareng laiemalt, nt kirjaoskuse levik, sotsiaalse mobiilsuse võimaluste suurendamine ja vaesuse vähendamine. Kõik need muutused leiavad aset erinevatel viisidel ning neil võib olla etteaimamatuid ja ühiskondi põhjalikult muutvaid tagajärgi, samuti on neis protsessides väga olulisel kohal teoreetiline arutlus arenguprotsessi üle. Arenguantropoloogia tegeleb nii arenguabiga tegelevate organisatsioonide praktikate kui iseloomulike mõtlemisviiside uurimisega (sh nt arenguorganisatsiooni dokumentide, kohtumiste arutelude põhjal). Enamasti on arenguantropoloogilised analüüsid arengu suhtes kriitilised, küsides, miks pole vaesus väga paljudes maades hoolimata arenguabist vähenenud, miks on arenguplaanide ja arengutulemuste vahel silmatorkavad käärid, miks ei arvesta arenguorganisatsioonid sageli kohaliku konteksti ja ajalooliste õppetundidega - ehk miks nii suur osa arenguplaanidest läbi kukub? Arenguantropoloogid juhivad tähelepanu, et arengueesmärkide näol on tihti tegemist on majandus- ja poliitiliste mehhanismide toel peale surutud eesmärkidega, mille mõju nii konkreetsetele ühiskondadele, ühiskonnasisestele gruppidele kui ka globaalsele olukorrale võib olla läbi mõtlemata või isegi hoomamatu. Arturo Escobar kirjeldab rahvusvahelist arenguabi kui üht neokolonialismi vormi, mis on abistatavate maade probleeme kasvatanud, selle asemel et neid lahendada . James Ferguson kirjeldab, kuidas arengutegevuse ja -diskursiivsete vahenditega jäeti ressursside jaotamisest Lesotho ühes rahvusvahelises arenguprojektis petlik pilt, justkui ei oleks tegemist millegi poliitilisega. Tegelikult õnnestus nõnda tugevdada riiklikku bürokraatlikku võimu keskusest kaugetes piirkondades . Eestis on arenguantropoloogilisi uurimusi läbi viinud Aet Annist, kes vaatles kogukonnaarengu programmi Kagu-Eestis 2000ndate esimeses pooles ja osutas, et programmi käigus loodi ühelt poolt tugev arendajate kogukond, mis ebaõnnestumisi kohalike süüks pani, teisalt õõnestasid programmi tegevused keskuskülade keerulises ja uudses ebavõrdsuse kujunemise tingimustes inimeste katset teistest eemalduda ja sellega lahendamatuid sotsiaalseid olukordi vältida ning panustasid mõnedes külades hoopis sotsiaalsete suhete murenemisse . Arturo Escobar, 1995, Encountering Development Princeton: Princeton University Press Ferguson, James (1990). The Anti-Politics Machine: "Development," Depoliticization and Bureaucratic Power in Lesotho. Cambridge: Cambridge University Press. Aet Annist, 2011, Otsides kogukonda sotsialismijärgses keskuskülas. Arenguantropoloogiline uurimus. Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus
Aschaffenburg

Aschaffenburg on kreisivaba linn Saksamaal Baieri liidumaal Alam-Frangimaa ringkonnas. Aschaffenburgil on kolm sõpruslinna: Perth, Šotimaa, Suurbritannia (alates 1956) Saint-Germain-en-Laye, Prantsusmaa (alates 1975) Miskolc, Ungari (alates 1996) Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Aschaffenburgi koduleht
Rannakohvik

Rannakohvik on supelrannas asuv kohvik. Eesti tuntumaid rannakohvikuid on Pärnu rannakohvik. "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 14.03.2018)
Prehistorik 2

"Prehistorik 2" on sarnaselt oma eelkäija Prehistorikuga kiviaega imiteeriv platvormmäng. "Prehistorik 2" (kuigi selle kohta öeldakse tavaliselt valesti "Prehistoric 2", mis on erinevalt mängu tegelikust nimest inglise keeles õigekirjaliselt korrektne) on platvormmäng, mille aastal 1993 andis välja arvutimängufirma Titus. Omal ajal (1990. aastate teisel poolel, sest esimesel poolel polnud Eestis veel personaalarvutid meelelahutuseks olulisel määral kasutusel) oli see Eestis paralleelselt "Prehistorik 1-ga" populaarne. Ka tänapäeval on see üks klassikalisi ajaviitemänge. Praegu on ta abandonware. "Prehistorik 1" oli ebarealistlik, koomiksilik ja lihtne, "Prehistorik 2" läks aga sellega võrreldes veel ebarealistlikumaks ja koomiksilikumaks, samas ka keerulisemaks. Tasandid pole enam lihtsalt vasakult paremale liikumine, vaid kohati võib tausta sarnasuse ja kirevuse tõttu asukoht segaseks jääda. Algse "Prehistorikuga" võrreldes on võetud laene teistest mängudest (nt SuperMariolik vastaste peal hüppamine ja peidetud klotside vastu peaga hüppamine). Tunduvalt rohkem on rõhk läinud toidu otsimiselt ja lõpukollide tapmiselt ringihüppamisele (mis oli 1. osas kasulik ainult lõksudest ja kuristikest üle saamiseks). Prehistorik 2
Moralia

"Moralia" (vanakreeka keeles Ἠθικά Ethika; vabas tõlkes "Moraal" või "Kommetest ja tavadest") oli 1. sajandil pKr tegutsenud Vana-Kreeka ajaloolase ja esseisti Plutarchose raamat, millesse kuuluvad 78 esseed ja kõnet kirjeldavad antiikaegse Kreeka ja Rooma elu ning mitmesuguseid mõtisklusi ja arutlusi ajaloost, religioonist, mütoloogiast, filosoofiast jpm. Raamatu algupärand on kreekakeelne, kuid keskajal oli levinud peamiselt selle ladina tõlge, mistõttu seda tuntakse tänapäevalgi valdavalt ladinakeelse pealkirja järgi. Henricus Stephanuse (Henri Estienne'i) 1572. aasta väljaandest alates on "Moralia" traditsiooniliselt jagatud 12 raamatuks. Teos hõlmab tekste nagu ajalooline "Vedamisest või Aleksander Suure voorusest", religioonilooline "Isise ja Osirise kultusest", allikakriitiline "Herodotose pahatahtlikkusest", filosoofiline "Oraaklite allakäigust", "Jumaliku kättemaksu viivitustest", "Meelerahust", humoristlik dialoog "Odysseus ja Gryllus" jts. Mõnedes väljaannetes kaasnevad nendega ka Plutarchosele ekslikult omistatud teosed, mis pärinevad valdavalt siiski antiikajast ning on väärtuslikud ajalooallikad. "Moralia" on avaldanud mõju paljudele filosoofidele ja esseistidele läbi Euroopa ajaloo, eriti renessansis ja valgustusajal. Silmapaistvaid mõjutusi on sealt saanud Euroopa uusaegse esseistika üks rajajaid Michel de Montaigne.
Karl Lamprecht

Karl Gotthard Lamprecht (25. veebruar 1856 Jessen – 10. mai 1915 Leipzig) oli Saksa majandus- ja kultuuriajaloolane. Lamprecht sündis Jessenis Saksimaal, õppis ajalugu Göttingeni, Leipzigi ja Müncheni ülikoolis; kaitses 1878. aastal Leipzigis väitekirja 11. sajandi Prantsuse majandusajaloost (Beiträge zur Geschichte des französischen Wirtschaftslebens im 11. Jahrhundert). Pühenduski esialgu keskaja majandusajaloo uurimisele, peateos "Saksa majanduselu keskajal" (Deutsches Wirtschaftsleben im Mittelalter, 1885–1886, 3 kd). 1891. aastall valiti Leipzigi ülikooli keskaja ja uusaja professoriks. Lamprechti elutööks kujunes 14 köites ilmunud "Saksa ajalugu" (Deutsche Geschichte, 1891–1909), mis püüdis pakkuda kõikehõlmava panoraami Saksa ajaloost aegade algusest autori kaasajani. Raamat vallandas nii Saksamaal kui kauemalgi elava metodoloogilise vaidluse (nn Methodenstreit). Lamprecht töötas välja algupärase lähenemise ajaloole, mis toonitas vajadust uurida individuaalsete aspektide asemel kollektiivseid, hõlmata ühtaegu nii materiaalseid kui ka vaimseid tegureid ja uurida võrdlevalt kõiki maailma kultuure. Asutas oma uurimisprogrammi elluviimiseks 1909. aastal Leipzigi ülikooli juurde Kultuuri- ja üleüldise ajaloo instituudi (Institut für Kultur- und Universalgeschichte). Käsitades ajalugu ühiskondlik-psühholoogilise teadusena, pakkus ta välja esialgu Saksa ajaloo, ent hiljem kogu inimkonna ajaloo liigenduse viieks kultuuriajastuks, mis kujundavad inimeste sideme ümbritsevaga: 1) sümbolism (kuni 350 pKr), 2) tüpism (350–1050), 3) konventsionalism (1050–1450), 4) individualism (1450–1700) ja 5) subjektivism (alates 1700). Resümeeris oma vaated ajaloole 1904. aastal Ameerikas peetud loengutes "Tänapäeva ajalooteadus: viis loengut" (Moderne Geschichtswissenschaft: Fünf Vorträge,1905). Deutsche Geschichte. Zwölf Bände und zwei unvollständige Bände. Berlin 1891–1909. Deutsches Wirtschaftsleben im Mittelalter. 3 in 4 Bänden. Leipzig 1885/1886. Alte und neue Richtungen in der Geschichtswissenschaft. Leipzig 1896 Die kulturhistorische Methode. Berlin 1900 Moderne Geschichtswissenschaft: Fünf Vorträge. Freiburg im Breisgau 1905 Deutsche Geschichte der jüngsten Vergangenheit und Gegenwart. 2 Bände. Berlin 1912/1913. Deutscher Aufstieg 1750–1914. Gotha 1914
23. oktoober

23. oktoober on Gregoriuse kalendri 296. (liigaastal 297.) päev. Juliuse kalendri järgi 10. oktoober (1901–2099). 1630 – Tartus asutati kindralkuberner Johan Skytte eestvedamisel akadeemiline gümnaasium; see on Eesti esimene gümnaasium[viide?]. 1934 – Tallinnas asutati Eesti-Poola kaubanduskoda, esimeheks valiti August Merits. 1934 – Tallinna saabus USA filminäitleja George O'Brien koos abikaasaga. 1938 – Enn Murdmaa valiti tagasi Õpetajate Koja esimeheks. 1939 – Hans Leeman valiti Paide linnapeaks. 1949 – EELKi peapiiskopiks valiti Jaan Kiivit. 1978 – Tartus avati Armeenia ja Eesti rahva sõpruse monument. 1984 – Tallinnas Mustamäel Tallinna 49. Keskkoolis toimus ansambli Vennaskond esimene kontsert. 2021 – Tallinnas Vabaduse väljakul toimus mitme tuhande osavõtjaga meeleavaldus koroonapiirangute ja vaktsineerimise vastu. 4004 eKr – Jumal lõi maailma (James Ussheri järgi). 042 eKr – Philippi lahing, Brutus kaotas Caesari eest kättemaksjaile ja lõpetas elu enesetapuga. 1596 – Egeri lahing. 1641 – algas Phelim O’Neilli juhitud Iiri mäss. 1870 – lõppes Metzi piiramine. 1911 – Itaalia-Türgi sõjas kasutas Itaalia esimest korda õhujõude. Itaallane Carlo Piazza tegi luurelennu üle türklaste positsioonide Bengasis. 1915 – New Yorgis nõudis üle 30 000 naise hääleõigust. 1940 – Prantsusmaal Hispaania piiri lähedal Hendayes toimus Adolf Hitleri ja Francisco Franco kohtumine. Arutati sõjalise liidu loomise küsimusi, kuid tulemusteni ei jõutud.  Pikemalt artiklis Sündinud 23. oktoobril 1715 – Peeter II, Venemaa keiser 1915 – Simo Puupponen (Aapeli), soome kirjanik 1920 – Gianni Rodari, itaalia kirjanik 1928 – Erast Parmasto, mükoloog, akadeemik 1936 – Mati-Jüri Põldre, filmilavastaja ja -operaator 1936 – Philip Kaufman, ameerika filmilavastaja ja stsenarist 1940 – Pelé, brasiilia jalgpallur 1954 – Ang Lee, taiwani filmirežissöör 1959 – "Weird Al" Yankovic, ameerika muusikaline parodist 1961 – Andoni Zubizarreta, hispaania jalgpallur 1974 – Sander Westerveld, hollandi jalgpallur 1978 – Wang Nan, Hiina lauatennisist 1980 – Vassili Rotšev, vene murdmaasuusataja  Pikemalt artiklis Surnud 23. oktoobril 1867 – Franz Bopp, saksa keeleteadlane 1946 – Ernest Thompson Seton, Kanada kirjanik 1957 – Christian Dior, prantsuse moekunstnik 1994 – Robert Lansing, USA näitleja 1997 – Bert Haanstra, hollandi filmirežissöör 2018 – Rein Põder, eesti kirjanik ja kirjastustöötaja ... ... Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 78 Õpetajate Liidu esimeheks E. Murdmaa. Rahvaleht, 24. oktoober 1938, nr. 195, lk. 3. http://www.tartu.ee/?page_id=1443&lang_id=1&lotus_url=/muinsus.nsf/bf088249cbe7e9c9c2256873003aedd6/437a647bc4b37655c2256d7200315acd?OpenDocument Tõnu Trubetsky. Anarhistid : anarhia agendid. Maailmarevolutsiooni prelüüd : anarhistliku liikumise ajalugu. Tallinn, 2003, lk. 465 Fotod: piirangute vastane meeleavaldus Vabaduse väljakul Eesti Rahvusaringhääling, 23. oktoober 2021 http://www.historyandtheheadlines.abc-clio.com/ContentPages/ContentPage.aspx?entryId=1145478