laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Lambasihver

Lambasihver on episoodiline tegelaskuju Tammsaare romaanis "Tõde ja õigus", Oru Pearu abikaasa, Oru perenaine. Lambasihver on hüüdnimi, mis tähendab lambakarjust, lammaste hoidjat (tuletatud saksa keelest schäfer, karjane), s.t pigem väär on käsitlus, justkui püüaks Pearu oma naist selle nimega alandada, pigem on hüüdnimes viide abikaasa tööle või igapäevastele ülesannetele. Lambasihver on tõusnud perenaiseks ühiskondliku hierarhia madalamalt astmelt, kuna on sauniku tütar, mitte peretütar. Pearu aga pole teinud sellest probleemi, kui kunagi Lambasihvri kosis. Samas on romaanis viide Oru perenaise mõneti uhkele olemisele. Lambasihver kannatab Pearu sagedaste meeleolumuutuste ja otsese vägivalla all. Vahel on ta sunnitud end peksuhirmus aita lukustama ning koos lastega isa paluma, et see kaevu ära ei reostaks. Samas suudab Lambasihver kavalusega oma abikaasat ka taltsutada. Näiteks hoiab ta ära võimaliku tüli Andrese ja Pearu vahel, kui viimane tahab purjuspäi minna Mäele, et külastada Andrest ja Krõõta. Lambasihver tuletab mehele meelde, et nemad olid Vargamäel ammu enne Mäe peret, mistõttu peaksid naabrid neile esimesena külla tulema, ning Mäe rahval on allamäge ka märksa lihtsam tulla, kui neil üles ronida. Pearu ülistab naise tarkust ja jätabki külaskäigu ära. Lambasihvril on abivalmis loomus. Ta on Mäe perel abiks, kui sureb Krõõt ning tunneb südamest kaasa Krõõda lastele, kes on jäänud emata. Lambasihver sureb enne Pearut. Surma aeg või asjaolud romaanist ei selgu, ent epopöa V köites avaldub, et Lambasihver on siitilmast lahkunud ning Pearu peab üksildast lesepõlve. Filmis "Tõde ja õigus" kehastas Lambasihvrit Liisa Aibel, teatrilaval on teda mänginud näiteks Linda Kolde, Jaanika Arum, Marje Metsur ja Tiia Porss. Monolavastus Lambasihvri mõtetest esietendus 2023. aastal, peaosas Merle Palmiste.
Puhk

Puhk on eesti perekonnanimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Puhk 35 mehel ja 28 naisel. Perekonnanimi Puhk on levinuim Tartu maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 0,98. Joakim Puhk Mare Puhk Voldemar Puhk https://www.stat.ee/nimed/Puhk
Suur

Suur on eesti perekonnanimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Suur 310 inimesel (150 mehel ja 160 naisel). Perekonnanimede levikult oli Suur meeste puhul 462. ja naiste puhul 480. kohal. Perekonnanimi Suur on levinuim Põlva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 10,84. Aleksander Suur, eesti jurist (1905–?) Dmitri Suur, Eesti jäähokimängija (1975–) Ivo Suur, eesti jalgrattur ja triatleet (1989–) Kalju Suur, eesti fotograaf (1928–2013) Neeme Suur, eesti poliitik (1968–) Teet Suur, eesti kunstnik (1973–) https://www.stat.ee/nimed/Suur
Muhu kihistu

Muhu kihistu (inglise keeles Muhu Formation) on siluri ladestu Jaagarahu lademe kihistu. Kihistut hakkas esimesena eristama Artur Luha aastal 1930. Kihistu stratotüübiks on Üügu pank. Kihistule on nime andnud Muhu saar. Kihistus eristuvad järgmised kihid: Kesselaiu kihid Maasi kihid Tagavere kihid Kihistu esineb Muhu saarel, Saaremaa kirdeosas ja Eesti mandriosas. See koosneb peaaegu täielikult ühtlasest dolomiidist, mille ülemine osa on peaaegu kõikjal hiljem kulutatud. Kihistu paksus on 20-40 meetrit. Muhu kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 15.09.2020) https://web.archive.org/web/20200812131626/http://stratigraafia.info/term/Muhu%20kihistu (vaadatud 14.09.2020) Jaagarahu Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3. Muhu kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Kivilo

Kivilo on eesti perekonnanimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kivilo 287 inimesel: 132 mehel ja 155 naisel. Perekonnanimede esinemissageduselt oli Kivilo meeste puhul 552. kohal ja naiste puhul 500. kohal. Nimi on levinuim Rapla maakonnas, kus sellenimelisi on 10 000 elaniku kohta 6,56. 2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Kivilo 133 mehel ja 148 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kivilo meeste puhul 545. ja naiste puhul 536. kohal. 19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Nissi kihelkonna Laitse ja Väike-Maarja kihelkonna Koonu mõisavaldades talupoegadele perenimeks Kiwwilo ja Kiwilo. 1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kivilo uueks nimeks kokku 75 korral, kui loobuti nimedest Kirkmann üheksal ja Kirrilov viiel juhul, Kiviperk, Kruberg ja Königsmann kolmel juhul, Sibak, Teinberg, Stein, Kirilov ja Graup kahel juhul, samuti nimedest Anbus, Groosvald, Karnau, Kihlevelt, Posso, Pusman jne. Alar Kivilo, eesti päritolu filmirežissöör ja -operaator (1953–) Elmar Kivilo, eesti näitleja (1912–1986) Hans-Kasper Kivilo, eesti pedagoog (1961–) Maano Kivilo, eesti arst ja arstiteadlane (1935–1991) Mae Kivilo, eesti lavastuskunstnik (1968–) Raul Kivilo, eesti vibulaskur ja treener (1970–) Vidrik Kivilo, eesti muusika- ja teatrikriitik ning tõlkija (1927–1979) https://www.stat.ee/nimed/pere/Kivilo (vaadatud 15.09.2020) Onomastika andmebaas. Nimede panemine (algne nimekuju): Kivilo. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine:(uus nimekuju): Kivilo. Nimest Statistikaameti andmebaasis
Asher Angel

Asher Dov Angel (sündinud 6. septembril 2002 Phoenixis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Angel, Asher (7. aprill 2017). "Dov". "Disney Channel – Andi Mack – Show Bios (Asher Angel)". Disney ABC Press. Originaali arhiivikoopia seisuga 20. september 2018. Vaadatud 12. november 2017. Asher Angel IMDb andmebaasis
Kesselaiu kihid

Kesselaiu kihid (inglise Kesselaiu Beds) on siluri ladestu Jaagarahu lademe Muhu kihistusse kuuluvad kihid. Kihte hakkas esimesena eristama Ago Aaloe aastal 1958. Kihtide stratotüübiks on Kesselaiu pank. Need on nime saanud Kesselaiu järgi. Kihid koosnevad valdavalt ühtlasest dolomiidist, sisaldades lubjakivist riffe. Kesselaiu kihid Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 15.09.2020) https://web.archive.org/web/20200812123945/http://stratigraafia.info/term/T%C3%B5lla%20kihid (vaadatud 14.09.2020) Jaani Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3. Kesselaiu kihid Eesti geokogude infosüsteemis
Jaagarahu kihistu

Jaagarahu kihistu (inglise keeles Jaagarahu Formation) on siluri ladestu Jaagarahu lademe kihistu. Kihistut hakkas esimesena eristama Artur Luha aastal 1946. Kihistu stratotüüp asub Jaagarahu murdudes ja Jaagarahu puuraugus. Kihistule on nime andnud Jaagarahu sadam. Kihistus eristuvad järgmised kihid: Pangamäe kihid Vilsandi kihid Kihistu esineb Saaremaa loodeosas. See koosneb erinevatest madalaveelise tekkega lubjakividest, mis sisaldavad ka bioherme. Jaagarahu kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 15.09.2020) https://web.archive.org/web/20200916230318/http://stratigraafia.info/term/Jaagarahu%20kihistu (vaadatud 14.09.2020) Jaagarahu Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3. Jaagarahu kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Väino Treiman

Väino Treiman (sündinud 11. juunil 1952 Kuru külas Alajõe külanõukogus Jõhvi rajoonis) on Eesti endine kergejõustiklane ning treener ja sporditegelane. Ta lõpetas 1970. aastal Kohtla-Järve 1. Keskkooli ja 1974. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuriteaduskonna. Töötas aastatel 1974–1976 Tartus Kalevis treenerina, 1976–1991 Adavere näidissovhoosis spordimetoodikuna ja 1991–2002 Põltsamaa vallas spordijuhina. Püstitas 1971. aastal 2000 m takistusjooksus Eesti NSV noorterekordi 6.10,2. Sai 1972. aasta Eesti NSV meistrivõistlustel 3000 m takistusjooksus hõbeda. On tegutsenud ka jalgpalli-, eelkõige aga kiiruisutamistreenerina. Sai 2015. aastal 7. kutsetaseme. Osales Eesti koondise treenerina 2018. aasta PyeongChangi taliolümpiamängudel. Õpilasi: Sandra Alusalu, Saskia Alusalu, Mart Markus, Marten Liiv. 1999 Adavere spordiklubi juhatuse liige 1999–2019 Jõgevamaa Spordiliit "Kalju" juhatuse liige 2002 Põltsamaa valla spordiklubi Tervise juhatuse esimees 2006 kiiruisutamise Eesti meistrivõistluste üks taaselustajaid 2006 Kalevipoja rulluisumaratoni ja Kalevipoja uisumaratoni üks korraldajaid 2007 Valgetähe V klassi teenetemärk 2011 Jõgevamaa Hõberist 2018 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk 2023 Riiklik spordi elutööpreemia Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Selgusid riigi kultuuri- ja spordipreemiate laureaadid, Kultuuriministeeriumi pressiteade, 9. veebruar 2023 Biograafia ESBL-is
Derick Brassard

Derick Brassard (sündinud 22. septembril 1987 Hullis, Québecis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Philadelphia Flyers. Aastatel 2004–2007 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Drummondville Voltigeurs. 2006. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i draft '​is kuuenda valikuna. NHL-is debüteeris ta Blue Jacketsi meeskonnas hooajal 2007–08. NHL-is on ta mänginud veel New York Rangersi, Ottawa Senatorsi, Pittsburgh Penguinsi, Florida Panthersi, Colorado Avalanche'i, New York Islandersi, Arizona Coyotesi ja alates hooajast 2020–21 Flyersi ridades. Hooajal 2013–14 mängis ta Rangersiga Stanley karika finaalis, kus kaotati Los Angeles Kingsile. 2021. aasta oktoobris sai Brassard NHL-i ajaloo 11. mängijaks, kes on löönud värava üheksa klubi koosseisus. 2016. aastal tuli Brassard Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Ta lõi turniiril viis väravat ja kuus väravasöötu. "Derick Brassard becomes 11th player to score with 9 different NHL teams". triblive.com. 19.10.2021. Vaadatud 19.10.2021  Derick Brassard – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Derick Brassard NHL.com lehel Derick Brassard hockeydb.com lehel
Hillar Sein

Hillar Sein (sündinud 22. juulil 1977 Võhmas) on eesti kultuuriametnik. Hillar Sein on õppinud Sürgavere Põhikoolis ja Suure-Jaani Gümnaasiumis (1996). Ta on lõpetanud Viljandi Kultuurikolledži laste ja noorte huvijuhi erialal (2000). Hillar Sein on 2021. aastast Tallinna kultuuri- ja spordiameti juht. Aastatel 2015–2020 töötas ta Kultuuriministeeriumi kunstide asekantsleri ja 2012. aastast ministeeriumi teatrinõunikuna. Aastatel 2009–2012 oli ta Ugala teatri juht. Enne seda[viide?] on ta töötanud haldusjuhina Tallinna Linnateatris ja Eesti Pärimusmuusika Keskuses. Aastail 2003–2005 töötas ta Justiitsministeeriumis ministri abina. Sein olnud paljude kultuurivaldkonna asutuste nõukogude liige ja juht. Näiteks on ta olnud SA Eesti Draamateater, SA Rakvere Teatrimaja, SA Endla Teater, SA NUKU ja SA Ugala Teater nõukogu esimees. Nõukogu liikmena on ta osalenud SA Teater NO99, SA Kultuurileht ning SA Arvo Pärdi Keskus juhtimises. Hillar Sein on olnud Eesti Laste Organisatsiooni asepresident ning Viljandi Kultuurikolledži Üliõpilasesindus president. Ta on Soomaa Sõprade Seltsi asutajaliige. Sein olnud erakonna Res Publica liige ning Viljandi linnavolikogu kultuurikomisjoni liige. Ta on olnud Kunstifestival Kiriküüt korraldustoimkonna liige, Viljandi Pärimusmuusika Festivali tehnikapealik, samuti SA Eesti Teatri Agentuur nõukogu liige ning Eesti Teatriliidu juhatuse liige. 2019. aastast on ta Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia nõunike kogu liige. Hillar Sein on abielus, peres on kaks tütart.
Casey Cizikas

Casey Cizikas (sündinud 27. veebruaril 1991 Torontos) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis New York Islanders. Aastatel 2007–2011 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Mississauga St. Michael's Majors. 2009. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Islandersi poolt 92. valikuna. NHL-is debüteeris ta Islandersi meeskonnas 24. veebruaril 2012 mängus New York Rangersi vastu. Suurema osa hooajast 2011–12 mängis ta Islandersi noorteklubis Bridgeport Sound Tigers American Hockey League'is. NHL-is lõi ta esimese värava 29. jaanuaril 2013 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. NHL-is on individuaalselt Cizikase edukaim hooaeg olnud 2018–19, kui ta lõi liigas 20 väravat ja andis 13 väravasöötu. 2011. aastal võitis Cizikas Kanadad kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.  Casey Cizikas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Casey Cizikas NHL.com lehel Casey Cizikas hockeydb.com lehel
Matt Martin

Matthew Bryan Martin (sündinud 8. mail 1989 Windsoris Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis New York Islanders. Aastatel 2006–2009 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Sarnia Sting. 2008. aastal valiti ta NHL-i draft '​is (128. valikuna) Islandersisse. 2009. aasta septembris sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta hooajal 2009–10, kuid mängis suurema osa hooajast Islandersi noorteklubis Bridgeport Sound Tigers American Hockey League'is. Esimese värava lõi Martin NHL-is 29. oktoobril 2010 mängus Montreal Canadiensi vastu. Pärast seitset hooaega Islandersis mängis Martin alates 2016. aasta juulist kaks hooaega Toronto Maple Leafsis, kust naasis Islandersisse. Matt Martin NHL.com lehel Matt Martin hockeydb.com lehel
Cal Clutterbuck

Paschal (Cal) William Clutterbuck (sündinud 18. novembril 1987 Wellandis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis New York Islanders ründajana paremäärel. Aastatel 2003–2007 mängis ta Ontario Hockey League'i klubides Toronto St. Michael's Majors ja Oshawa Generals. 2006. aastal valiti ta NHL-i draft '​is Minnesota Wildi poolt 72. valikuna. 2007. aasta mais sõlmis ta Wildiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 28. oktoobril 2007 mängus Colorado Avalanche'i vastu, kuid suurema osa hooajast 2007–08 mängis ta American Hockey League'i klubis Houston Aeros. Järgmisel hooajal kindlusta ta koha Wildi põhikoosseisus. NHL-is lõi ta oma kaks esimest väravat 24. novembril 2008 mängus Washington Capitalsi vastu. 2013. aasta juunis liitus Clutterbuck Islandersiga. 2016. aasta detsembris pikendas ta klubiga lepingut viie aasta võrra. Clutterbuck kuulus Kanada jäähokikoondisse 2011. aasta maailmameistrivõistlustel. Cal Clutterbuck NHL.com lehel Cal Clutterbuck hockeydb.com lehel
Emily Blue

Emily Blue (sünninimi Emily Caroline Otnes; sündinud 28. juunil 1994) on Ameerika Ühendriikide poplaulja. Tema perekond on pärit Norrast, kuid ta elab Chicagos. Tema meelismuusikastiilid on indie rock, elektrooniline muusika ja death metal. Ta on biseksuaalne.
Pangamäe kihid

Pangamäe kihid (inglise keeles Pangamägi Beds) on siluri ladestu Jaagarahu lademe Jaagarahu kihistusse kuuluvad kihid. Kihte hakkas esimesena eristama Ago Aaloe aastal 1958. Kihtide stratotüübiks on Kurevere puurauk, kus selle kivimid esinevad 0,0–15,3 meetril. Need on nime saanud Kureveres asuva Pangamäe järgi. Kihid koosnevad valdavalt lubjakivist ja on nooremad kui Vilsandi kihid. Vahel arvatakse need Rootsiküla lademesse kuuluvaks. Kihid sisaldavad ka bioherme. Pangamäe kihid Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 15.09.2020) https://web.archive.org/web/20200916210015/http://stratigraafia.info/term/Pangam%C3%A4e%20kihid (vaadatud 14.09.2020) Vilsandi väikesaared pole veel valmis, Eesti Loodus nr 2004/06 Kurevere Pangamägi Eesti looduse infosüsteemis Pangamäe kihid Eesti geokogude infosüsteemis
Jamaja kihistu

Jamaja kihistu (ka Jämaja kihistu, inglise keeles Jamaja Formation) on siluri ladestu kihistu. Kihistut hakkas esimesena eristama Heldur Nestor aastal 1987. Kihistu stratotüüp on Ohesaare puurauk, kus selle kivimid esinevad 204.9..294.1 meetril. Kihistule on nime andnud Jämaja kihelkond. Kihistul lasub Sõrve kihistu. Kihistu moodustavad argilliit ja mergel. See esineb Eesti lõunaosas ja on kuni 92,5 meetri paksune. Kihistut arvatakse Jaagarahu lademesse kuuluvaks. Jamaja kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 15.09.2020) https://web.archive.org/web/20200916230318/http://stratigraafia.info/term/Jaagarahu%20kihistu (vaadatud 14.09.2020) Jaagarahu Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3. Jamaja kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Sõrve kihistu

Sõrve kihistu (inglise keeles Sõrve Formation) on siluri ladestu Jaagarahu lademe kihistu. Kihistut hakkas esimesena eristama Ago Aaloe aastal 1970. Kihistu stratotüüp on Ohesaare puurauk, kus selle kivimid esinevad 155.5..204.9 meetril. Kihistule on nime andnud Sõrve poolsaar. Kihistu all lamab Jamaja kihistu. Kihistu moodustavad muguljas lubjakivi ja mergel. See esineb Eesti lõunaosas ja on kuni 49.8 meetri paksune. Kihistukivimid on sarnased Riksu kihistu kivimitele, kuid on nooremad ja vastavad Jaagarahu lademe põhjaosas kivimites esinevale settelüngale. Sõrve kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 15.09.2020) https://web.archive.org/web/20200916215101/http://stratigraafia.info/term/S%C3%B5rve%20kihistu (vaadatud 14.09.2020) Jaagarahu Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3. Sõrve kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Riksu kihistu

Riksu kihistu (inglise keeles Riksu Formation) on siluri ladestu kihistu. Kihistu stratotüüp on Riksu 803 puurauk, kus selle kivimid esinevad 80.4..144.7 meetril. Kihistule on nime andnud Riksu küla. Kihistu all lamab Jamaja kihistu, sellel lasuvad kohati Muhu kihistu või Jaagarahu kihistu kivimid. Kihistu moodustab sõlmjas lubjakivi, milles esineb vahekihtidena mergel. See esineb Saaremaa lõunaosas, Tõstamaa poolsaarel ja Pärnu lahe ümbruskonnas. Kihistu paksus ulatub 34.5 meetrist Nässumaa puuraugus kuni 50.8 meetrini Kaugatuma puuraugus. Kihistu kivimid on sarnased Sõrve kihistu kivimitele, kuid on neist vanemad. Kihistut loetakse Jaagarahu lademesse kuuluvaks. Riksu kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 15.09.2020) https://web.archive.org/web/20200916215101/http://stratigraafia.info/term/S%C3%B5rve%20kihistu (vaadatud 14.09.2020) Jaagarahu Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3. Riksu kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Taučionys

Taučionys on küla Leedus Trakai rajoonis Onuškise vallas. Küla järgi on nimetatud Pirgu lademe Taučionysi kihistu. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 15.09.2020. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 37-38 Küla portaalis vietoves.Lt
Kirdonysi kihistik

Kirdonysi kihistik on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe Jelgava kihistu alumine kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Petras Lapinskas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Kirdonysi küla järgi. Eesti alal kihistiku kivimeid ei esine, neid eristatakse vaid Leedu põhjaosas ja Nemunase madalikul. Varem loeti kihistikku Biržai kihistusse kuuluvaks. Kihistiku stratotüüp on Parovėja-9 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 795,9–815,3 meetril. Selle neostratotüüp on Likėnai-396 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 817–827,4 meetril.. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 30
Kirdonys

Kirdonys on küla Leedus Biržai rajoonis Pabiržė vallas. Külas on raamatukogu. Aastal 1953 sündis Kirdonysis Leedu jurist Zita Smirnovienė. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks, hiljem moodustati selle baasil põllumajandusühistu. Kirdonys jääb Biržai regionaalparki. Küla paikneb kipsilademe kohal, selle ümbruskonnas on mitmeid langatuslehtreid. Sealse maastiku kaitseks on loodud Kirdonysi-Tatula maastikukaitseala. Küla järgi on nimetatud Pirgu lademe Kirdonysi kihistik. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 15.09.2020. Stratigraafia terminoloogia Küla portaalis vietoves.Lt
Heinsoo

Heinsoo on eesti perekonnanimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Heinsoo 279 inimesel: 128 mehel ja 151 naisel. Perekonnanimede levikult on Heinsoo meeste puhul 583. kohal ja naiste puhul 520. kohal. Edgar Heinsoo, eesti vaimulik (1913–2006) Heinike Heinsoo, eesti keeleteadlane (1956–) Heino Heinsoo, eesti jurist (1929–) ... https://www.stat.ee/nimed/pere/Heinsoo (vaadatud 16.09.2020) Nimest Statistikaameti andmebaasis
Rootsiküla kihistu

Rootsiküla kihistu (inglise keeles Rootsiküla Formation) on siluri ladestu Rootsiküla lademe kihistu. Kihistut hakkas esimesena eristama Henrik Bekker aastal 1925. Kihistu stratotüüp asub 1970. aastail maaparandustööde käigus tasandatud Viita paemurrus, täiendatud stratotüüp on pärit Kipi puuraugust, kus kihistu esineb 25,6–53,6 meetril, neostratotüüp asub aga Vesiku jõe kaldal. Kihistu on nime saanud Rootsiküla järgi. Kihistus eristuvad järgmised kihid (noorematest vanemateni): Soeginina kihid Vesiku kihid Kuusnõmme kihid Viita kihid. Kihistu esineb Saaremaal, välja arvatud selle idaosa. Selle moodustavad madalveelise tekkega tsükliliselt vahelduvad lubjakivid, mis on vahel dolomiidistunud, ja savikad dolomiidid. Rootsiküla kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 15.09.2020) "Stratigraafia terminoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. september 2020. Vaadatud 16. septembril 2020. Eesti stratotüüpsed paljandid Rootsiküla Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3. Rootsiküla kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Aet Saarts

Aet Saarts (sündinud 13. aprillil 1968) on eesti otorinolarüngoloog (kõrva-nina-kurguarst), kirurg. Ta lõpetas 1986. aastal Põltsamaa Keskkooli ning 1993. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. Aastatel 1993–1995 läbis ta Mustamäe Haiglas internatuuri ning aastatel 1995–1998 residentuuri Tartu Ülikoolis kõrva-nina-kurguhaiguste alal. Alates 1998. aastast alates töötab ta Põhja-Eesti Regionaalhaiglas otorinolarüngoloogina. Aastatel 2011–2017 töötas osalise töökoormusega Soomes EPSHP (Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiiri) haiglas ja Suomen Terveystalos. Alates 2009. aastast on ta ilu- ja tervisekeskuse The Health Clinic koostööpartner ning kirurg, kes on spetsialiseerunud rinoplastika operatsioonidele (nina korrigeerimine). Aet Saarts kuulub Tallinna Arstide Liitu ning Eesti Kõrva-Nina-Kurguarstide ja Pea- ja Kaelakirurgide Seltsi. Tutvustus ja foto
Kirovsk

Kirovsk on mitme linna nimi: Kirovsk on linn Venemaal Leningradi oblastis; Kirovsk on linn Venemaal Murmanski oblastis; Kirovsk on linn Valgevenes Mahiloŭ oblastis; Kirovsk on Ukraina Luhanski oblasti Holubivka asula endine nimi; Kirovsk on Ukraina Donetski oblasti Zaritšne linna endine nimi.
Jaan Troost

Jaan Troost (sündinud 25. detsembril 1947) on eesti üldkirurg. Ta on lõpetanud 1966. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (arstiteaduskonna), 1985. aastast kõrgema kategooria kirurg. 1972–1979 Tallinna Tõnismäe Haigla üldkirurg 1979–1980 A. Seppo nimelise kliiniku polütrauma sektori juhataja 1979–2022 Lääne-Tallinna Keskhaigla üldkirurg (sh 1982–2010 kirurgiaosakonna juhataja) 2013–... ilu ja tervise keskuse The Health Clinic koostööpartner ja kirurg. Ta töötab ka erakliiniku Nordic Medical Center kirurgina, eelkõige rinna-, kõhuplastika ja rasvaimu operatsioonide alal. Jaan Troost on Eesti Arstide Liidu, Tallinna Arstide Liidu ning Eesti Plastika- ja Rekonstruktiivkirurgia Seltsi liige. Tutvustus ja foto Anne & Stiil, jaanuar 2019
Viita kihid

Viita kihid (inglise keeles Viita Beds) on siluri ajastu Rootsiküla lademe Rootsiküla kihistu alumised kihid. Neid hakkas esimesena eristama Rein Einasto aastal 1970. Kihtide stratotüüp asub 1970. aastatel maaparandustööde käigus tasandatud Viita paemurrus, täiendatud stratotüüp on pärit Kipi puuraugust, kus kihid esinevad 42.2..53.6 meetril. Kihid on nime saanud Viita talult. Kihtidel lasuvad Kuusnõmme kihid. Viita kihid koosnevad alumises osas lubjakivist, ülemises osas aga mustrilisest dolomiidist. Viita kihid Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 16.09.2020) "Stratigraafia terminoloogia". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. aprill 2021. Vaadatud 16. septembril 2020. Rootsiküla Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3. Viita kihid Eesti geokogude infosüsteemis