laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Berkin Elvan

Berkin Elvan (5. jaanuar 1999 – 11. märts 2014 İstanbul) oli Türgi kooliõpilane, kes sai tuntuks politseivägivalla ohvrina suvel 2013 toimunud Gezi pargi meeleavaldustel. 14-aastane Berkin läks 16. juunil 2013 İstanbuli Okmeydanı linnaosas toimunud meeleavalduse ajal poodi leiba ostma. Samal ajal otsustas politsei meeleavaldajad jõudu kasutades laiali ajada. Meeleavalduse laialiajamise käigus tabas Berkin Elvani politsei tulistatud pisargaasigranaat, mis tekitas talle tõsise ajutrauma. Ta langes koomasse, milles viibis 269 päeva kuni surmani märtsis 2014. Berkin Elvan oli kaheksas inimene, kes sai 2013. aasta meeleavalduste mahasurumise käigus surmavalt vigastada. Tema noorus ja asjaolu, et ta polnud isegi meeleavaldajate hulgas, tegi temast juba enne tema surma üleriigilise sümboli, kelle juhtumit kasutati politseivägivalla hukkamõistmisel. Berkini surm 11. märtsil 2014 vallandas Türgi linnades uue valitsusvastaste protestide laine. 32 Türgi provintsis toimusid meeleavaldused, millest mitmed Türgi politsei taas vägivalda kasutades laiali ajas. Üks suuremaid meeleavaldusi toimus İstanbulis İstiklali peatänaval. Meeleavalduste käigus pidas politsei kinni sadu inimesi, ainuüksi İstanbulis vahistati 97 inimest. Türgi president Abdullah Gül avaldas Berkin Elvani surma puhul avalikult kaastunnet. Peaminister Recep Tayyip Erdoğani valitsus Berkini surmale ei reageerinud. Berkini ema Gülsüm Elvan süüdistas avalikult peaminister Erdoğani oma poja surmas. 12. märtsil 2014 maeti tema surnukeha İstanbuli Feriköy surnuaiale. Berkini mälestuseks korraldatud leinarongkäigul läbi İstanbuli kesklinna osalesid kümned tuhanded inimesed. Tuhanded inimesed võtsid osa ka tema matustest Okmeydanı linnaosas. Üle Türgi osales Elvani surma ja matuste tõttu alguse saanud meeleavaldustel sadu tuhandeid inimesi, kelle laialiajamiseks kasutas politsei taas jõudu. Peaminister Erdoğan kritiseeris samal päeval tehtud sõnavõtus tänavatele tulnud inimesi, pidades meeleavalduste korraldamist 18 päeva enne kohalikke valimisi kohatuks ja ebademokraatlikuks. 14. märtsil 2014 süüdistas peaminister Erdoğan ühes oma valimiskampaania kõnes Berkin Elvani seotuses terroriorganisatsioonidega. Samuti väitis peaminister, et poiss ei läinud üldse poodi leiba ostma, vaid oli väljas, et tulistada politseinikke marmorkuulikestega. 15-year-old Gezi victim Berkin Elvan dies after 269 days in coma Hürriyet Daily News, 11.03.2014. As it happened: Protests over young Gezi victim Berkin Elvan's death grip Turkey Hürriyet Daily News, 12.03.2014. Clashes in Istanbul after funeral of young Gezi victim Berkin Elvan Hürriyet Daily News, 12.03.2014. Turkish PM says protests after boy's death 'not democratic' Reuters, 12.03.2014. Sezer, Seda. Erdogan links dead Turkish teenager to 'terrorist' groups Reuters, 15.03.2014.
Siena ülikool

Siena ülikool (itaalia keeles Università degli Studi di Siena) on ülikool Sienas, üks vanimaid ülikoole Itaalias. Selle asutamisajaks arvatakse aastat 1240. Koduleht
Krahv Helmuth James von Moltke

Krahv Helmuth James von Moltke (11. märts 1907 Kreisau, Alam-Sileesia (praegune Krzyżowa, Poola) – 23. jaanuar 1945 Berliin) oli Saksa jurist ja inimõiguslane. Ta oli sõjaväelaste Helmuth von Moltke vanema ja Helmuth von Moltke noorema sugulane. Moltke püüdis Teise maailmasõja ajal vastu seista Saksa armee poolt sooritatud rahvusvahelist õigust rikkuvatele tegudele ning teda toetasid ka mõned Hitleri-vastased kõrgemad sõjaväelased. Kuid 1944 ta arreteeriti ja järgmise aasta alguses mõisteti reetmise eest surma, sest ta pooldas natsionaalsotsialismi asemel demokraatiat. Hitleri tapmist Moltke aga ei toetanud, sest ta oli sügavalt usklik ning see läks vastuollu tema moraalipõhimõtetega.
Psammophis sibilans

Psammophis sibilans on maoliik. Neid üsna väikseid madusid (90–110 cm pikkusi) võib kohata Aafrikas, näiteks Namiibias, Sambias ja Mosambiigis. Sissekanne ADW-s Sissekanne Catalogue of Life'is Sissekanne NCBI-s Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Psammophis sibilans seisuga 12.03.2014.
Arnold Ilmjärv

Arnold Ilmjärv kuni 1937 Israel (4. detsember 1930 – 5. märts 2014) oli eesti pedagoog ja koolijuht. Ta lõpetas 1951. aastal Tartu Õpetajate Instituudi ja 1961. aastal töö kõrvalt Tallinna Pedagoogilise Instituudi, kus oli õppinud ajalugu. Pärast Õpetajate Instituudi lõpetamist suunati ta tööle Kasari Mittetäieliku Keskkooli direktoriks. Kasari kooli direktori ametis oli ta aastatel 1951–1997, (välja arvatud aastad 1952–1954, mil ta oli Nõukogude armees ajateenistuses). Seega on ta olnud ühe pikima staažiga koolijuht Eestis (44 aastat). Lisaks töötas ta aastatel 1997–2006 Kasari Põhikoolis õpetajana. Ta on andnud ajaloo, kehalise kasvatuse ja poiste käsitöö tunde ning ta juhendas laskeringi. Arnold Ilmjärv valdas täielikult kõiki koolielu tahke. Ta oli väga autoriteetne ja õpilaste poolt hinnatud. Paljude hinnangul kehtis tema puhul sõna "koolmeister" selle sõna kõige paremas tähenduses. Teda iseloomustas pidev võitlus kooli säilimise ja arengu eest. Juba 1970. aastatel kaaluti kooli tegevuse lõpetamist õpilaste vähesuse tõttu. Aga kool säilis tänu direktori meelekindlusele. Arnold Ilmjärv suri 5. märtsil 2014 ja ta maeti 9. märtsil 2014 Kirbla kalmistule. 2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk Lääne Elu. 8. märts 2014, lk. 6. Arnold Ilmjärv 4.12.1930 – 5.03.2014 Kasari kool – 150 Lihula Teataja nr 4, juuni 2003, lk 6 Geni https://www.geni.com/people/Arnold-Ilmj%C3%A4rv-Israel/6000000017320522675
Psammophis zambiensis

Psammophis zambiensis on maoliik. Neid võib kohata Sambias ja Katanga provintsis Kongo Demokraatlius Vabariigis. Sissekanne ADW-s Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne Zipcodezoo-s Hughes, Barry ja Wade, Bruce, On the African leopard whip snake, Psammophis leopardinus Bocage, 1887 (Serpentes, Colubridae), with the description of a new species from Zambia, Bulletin of the Natural History Museum. Zoology series, lk 75 – 80: lk 75 lk 76 lk 77 lk 78 lk 79 lk 80, Veebiversioon (vaadatud 12.03.2014) (inglise keeles)] Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Psammophis zambiensis seisuga 12.03.2014.
Artur Noga

Artur Noga (sündinud 2. mail 1988 Raciborzis) on Poola tõkkesprinter. Parimate saavutustena on ta võitnud Euroopa meistrivõistlustelt pronksmedali 2012. aastal, pälvinud 5. koha 2010. aastal ja 6. koha 2014. aastal ning saavutanud Pekingi olümpiamängudel 5. koha. Noga on tulnud ka 110 meetri tõkkejooksus 2006. aastal juunioride maailmameistriks, 2007. aastal juunioride Euroopa meistriks ja 2009. aastal Euroopa U23 vanuseklassi Euroopa meistriks. Tema juunioride maailmameistrivõistluste võidutulemus 13,23 (99 cm tõketega) oli nii meistrivõistluste rekord kui ka Euroopa juunioride rekord. Noga võttis 2007. aastal tulemusega 13,36 enda nimele ka Euroopa juunioride meistrivõistluste rekordi. 2013. aastast on tema nimel 110 meetri tõkkejooksu Poola rekord tulemusega 13,27. http://www.iaaf.org/athletes/poland/artur-noga-207298
Victoria Nuland

Victoria Jane Nuland (sündinud 1961) on USA Euroopa ja Euraasia asjade abiriigisekretär alates 2013. aasta septembrist. 2011. aasta suvest 2013. aasta veebruarini oli ta riigidepartemangu pressiesindaja. Nulandi isa oli Yale'i bioeetika- ja meditsiiniprofessor Sherwin B. Nuland, kelle sünnijärgne perekonnanimi oli Nudelman. Ta on abielus Robert Kaganiga.
Aleksei Miller

Aleksei Miller (Алексей Борисович Миллер; sündinud 31. jaanuaril 1962 Leningradis) on Gazpromi juhatuse esimees (2001. aastast) ja direktorite nõukogu esimehe asetäitja (2002. aastast)[viide?]. Aastatel 2000–2001 oli ta Venemaa Föderatsiooni energeetikaministri asetäitja. Sündis venestunud Venemaa sakslaste peres. Vanemad töötasid NSV Liidu Lennutööstuse Ministeeriumi raadioelektroonika uurimisinstituudis, ema oli insener, isa tööline. 1984. aastal lõpetas Leningradi Riikliku Finantsmajandusinstituudi. 1980. aastatel läbis rühma Leningradi reformimeelsete ökonomistidega eesotsas Anatoli Tšubaisiga. 1987. aastal astus Leningradi klubisse Sünteez, kuhu kuulusid noored majandus- ja ühiskonnateadlased. 1987–1990 Leningradi Riikliku Finantsmajandusinstituudi aspirant. 1991–1996 Peterburi linnavalitsuse välissuhete komitee osakonnajuhataja ja komitee aseesimees (komitee esimeheks oli tollal Vladimir Putin), tegeles linna investeerimistsoonide arendamisega. 1996–1999 Peterburi Meresadama arendus- ja investeerimisdirektor. 1999–2000 OAO Baltiiskaja truboprovodnaja sistema (Балтийская трубопроводная система) peadirektor. 2000–2001 Venemaa energeetikaministri asetäitja. 2001. aastast Gazpromi juhatuse esimees, 2002. aastast Gazpromi direktorite nõukogu esimehe asetäitja. 2010. aastal valiti Venemaa jalgpalliliidu asepresidendiks. 6. aprillil 2018 kehtestas USA talle kui Vladimir Putini lähikondsele finants- ja viisasanktsioonid. https://versia.ru/miller-aleksej-borisovich https://web.archive.org/web/20061101155121/http://www.gazprom.ru/eng/articles/article8603.shtml https://www.err.ee/744137/usa-kehtestas-vene-valitsusametnike-ja-oligarhide-suhtes-uued-sanktsioonid
Heinrich III

Heinrich III on olnud mitme valitseja nimi: Heinrich III oli Saksa-Rooma keiser 1039–1056 Heinrich Noorem oli Baieri hertsog 983–985 Heinrich III oli Kärnteni hertsog 1122–1124 Heinrich III oli Mecklenburg-Schwerini hertsog 1379–1383 Heinrich III oli Grubenhageni hertsog (–1526) Heinrich III oli Anhalt-Ascherslebeni vürst 1266–1283 Heinrich III oli Reußi vürst 1635–1640 Heinrich III oli Löweni krahv 1079–1095 Heinrich III oli Luksemburgi krahv 1086–1096 Heinrich Kõrgeauline oli Meißeni markkrahv 1221–1288 Heinrich Pime oli Luksemburgi krahv 1136–1196 Heinrich III oli Bari krahv 1291–1302 Heinrich III oli Oranje krahv 1504–1538 Heinrich III (Lobensteini krahv) oli Lobensteini 1673–1710 Heinrich III oli Saare-Lääne piiskop Heinrich III, Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst Heinrich III (Braunschweig-Grubenhagen) Henri III (täpsustus) Heinrich
Zurab Tsereteli

Zurab Tsereteli (Зураб Константинович Церетели; gruusia keeles ზურაბ წერეთელი (Zurab Tseretheli); sündinud 4. jaanuaril 1934 Thbilisis) on gruusia päritolu Venemaa skulptor, Venemaa Kunstide Akadeemia president 1997. aastast alates. Tema looming on pälvinud Venemaa riigivõimu (eelkõige aga Moskva endise linnapea Juri Lužkovi) poolehoiu, avalik ja kriitikute arvamus on olnud sageli halvakspanev. Talle on heidetud ette Moskva monumentaalprojektide monopoliseerimist ja pealinna stilistilise ühtluse rikkumist, gigantomaaniat, ebaproportsionaalsust ja halba maitset. 1980 – NSV Liidu rahvakunstnik 1988 – valiti NSV Liidu Kunstide Akadeemia akadeemikuks 1990 – sotsialistliku töö kangelane 1994 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik orden Teenete eest Isamaa ees kõik 4 järku
Sjomakõ (Žmerõnka rajoon)

Sjomakõ (ukraina keeles Сьомаки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Žmerõnka rajoonis. Elanike arv on 1029. Pindala on 1,82 km².
Kõrgõzstani president

Kõrgõzstani president on Kõrgõzstani riigipea. Valitakse otsevalimisel kuni kaheks ametiajaks. Presidendi institutsioon loodi 1990. aastal Ülemnõukogu esimehe ametikoha asemele. Riigi presidendid: Askar Akajev 1990–2005 (kukutati); Kurmanbek Bakijev 2005–2010 (kukutati); Roza Otunbajeva 2010–2011 (üleminekuperioodi president); Almazbek Atambajev 2011–2017 Sooronbaj Džeenbekov 2017–2020 Sadõr Džaparov (kt) 2020 Talant Mamõtov (kt) 2020–2021 Sadõr Džaparov 2021–
Popivka (Lõpovetsi rajoon)

Popivka (ukraina keeles Попівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 485. Pindala on 1,679 km².
Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu

Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu (ukraina keeles Верховна Рада Автономної Республіки Крим, vene keeles Верховный Совет Автономной Республики Крым, krimmitatari keeles Qırım Muhtar Cumhuriyetiniñ Yuqarı Radası, Къырым Мухтар Джумхуриетининъ Юкъары Радасы) oli Ukraina koosseisu kuulunud Krimmi Autonoomse Vabariigi parlament. Ülemnõukogu oli ühekojaline ja koosnes 100 liikmest. Ülemnõukogu kasutas Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu hoonet Simferopoli kesklinnas. Krimmi autonoomia eksisteerimise ajal Ukraina koosseisus kandis parlament erinevaid nimesid: 1991–1992 Krimmi Autonoomse Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi Ülemnõukogu 1992–1995 Krimmi Vabariigi Ülemnõukogu 1995–2014 Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu Ülemnõukogu õiguslik staatus on reguleeritud 1998. aasta Krimmi Autonoomse Vabariigi konstitutsiooniga ja Ukraina seadusega "Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogust" 1998. aastast. Ülemnõukogul puudub seadusandliku initsiatiivi õigus. Ta saab nimetada Krimmi Autonoomse Vabariigi Ministrite Nõukogu esimeest ainult Ukraina presidendi nõuandel ja nõusolekul. 2014. aasta Krimmi kriisi käigus keeldus Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu tunnistamast Kiievis võimule tulnud valitsust ja presidendi kohusetäitjat. 15. märtsil 2014 saatis Ukraina Ülemraada Ülemnõukogu laiali. Pärast Krimmi ebaseaduslikku iseseisvusreferendumit otsustas Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogu 17. märtsil nimetada end Krimmi Vabariigi Riiginõukoguks. Alates 1998. aasta valimistest valitakse Ülemnõukogu majoritaarse süsteemi järgi, mis ei näe ette rahvusvähemuste proportsionaalset esindatust. Ülemnõukogu praegune koosseis on valitud 2010. aasta valimistel. Kohad jaotuvad parteide ja fraktsioonide vahel järgmiselt: Regioonide Partei 82 Qurultai-Ruhh 4 Partei "Sojuz" 4 Ukraina Kommunistlik Partei 3 Vene Ühtsus 3 sõltumatuid saadikuid 3 Ülemnõukogu koduleht Krimmi Autonoomse Vabariigi konstitutsioon Ukraina seadus "Krimmi Autonoomse Vabariigi Ülemnõukogust
Heinrich IV

Heinrich IV on olnud mitme valitseja nimi: Heinrich IV oli Saksa-Rooma keiser 1056–1106 Heinrich IV oli Kärnteni hertsog 1141–1161 Heinrich Bergist oli von Bergi hertsog 1225–1259 Heinrich Schleswigist oli von Schleswigi hertsog 1404–1427 Heinrich IV oli Mecklenburg-Schwerini hertsog 1423–1477 Heinrich IV oli Luksemburgi krahv 1226–1281 Heinrich IV oli Bari krahv 1337–1344 Heinrich IV oli Sayni krahv 1539–1606 Baieri hertsog Heinrich IV oli Saksa-Rooma keiser Heinrich II. Heinrich IV on Reußi vürstliku perekonna pea. Heinrich IV (Braunschweig-Grubenhagen) Heinrich
Munamadu (perekond)

Munamadu (Dasypeltis) on maoperekond. Munamadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Dasypeltis abyssina (Duméril, Bibron & Duméril, 1854) Dasypeltis atra Sternfeld, 1912 Dasypeltis confusa Trape & Mané, 2006 Dasypeltis fasciata Smith, 1849 Dasypeltis gansi Trape & Mané, 2006 Dasypeltis inornata Smith, 1849 Dasypeltis latericia Trape & Mané, 2006 Dasypeltis medici (Bianconi, 1859) Dasypeltis parascabra Trape, Mediannikov & Trape, 2012 Dasypeltis sahelensis Trape & Mané, 2006 Dasypeltis scabra (Linnaeus, 1758) – munamadu. Need maod on levinud Aafrikas, sh Sambias. Munamaod toituvad linnumunadest. Kui teistel munasööjatel madudel läbivad munakoored terve seedekulgla siis munamadudel on selgroolülide alumised ogajätked nii pikad, et läbivad söögitoru seina ja moodustavad munakoorte purustamiseks sobiva kitsuse, mis purustab munakoore ja kust edasi seedekulglasse pääseb üksnes muna sisu – koored väljutatakse suu kaudu. Loomade elu 5:294. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Dasypeltis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 29.12.2013) (inglise keeles) Names ofzambian snakes in bemba, Veebiversioon (vaadatud 09.03.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne ReptileDB-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies YouTube'i video: Amazing defense of African Rhombic Egg eater - Dasypeltis scabra YouTube'i video: African Egg eating Snake (Dasypeltis atra) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Dasypeltis seisuga 29.12.2013.
Rombauk

Rombauguks (ladina fossa rhomboidea) nimetatakse kesknärvisüsteemiga loomadel ajutüve piirkonnas paiknevat neljanda ajuvatsakese põhja (eesseina), mis on rombikujuline. Koduloomadel paikneb rombaugu rostraalne osa tagaajus ja kaudaalne osa piklikajus. Rombaugu kohal paikneb väikeaju. Rombauk asetseb silla ja piklikaju ülemise osa dorsaalsel pinnal ning on piiratud väikeajuvartega. Rombauk on neljanda vatsakese põhjaks. Selles augus paiknevad kraniaalnärvide V–XII tuumad: V kolmiknärv (nervus trigeminus); VI eemaldajanärv (nervus abducens); VII näonärv (nervus facialis); VIII esiku-teonärv (nervus cochlearis); IX keele-neelunärv (nervus glossopharyngeus); X uitnärv (nervus vagus); XI lisanärv (nervus accessorius); XII keelealune närv (nervus hypoglossus). Seal paiknevad vereringe ja hingamise juhtimise keskused. Rombaugus paiknevad kaitsereflekside (köhakeskus, aevastamine, oksendamiskeskus jt) ja seedimisreflekside (sülje ja teiste seedenõrede eritumine) keskused. Rombauku ülalt vaadates võib eristada: sulcus medianus colliculus facialis striae medullares area acustica trigonum nervi hypoglossi trigonum nervi vagi area postrema obex. Rombentsefaalne (la rhombencephalicus) tähendab rombaju juurde kuuluvat või rombajuga seotut. "Meditsiinisõnastik" 820:2004. Enn Ernits, Esta Nahkur,"Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 353, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8. Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 195, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Sissekanne Terminologia Anatomicas A14.1.05.702: Fossa rhomboidea. Rombauk Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Rautengrube seisuga 13.03.2014.
Heinrich V

Heinrich V on olnud mitme valitseja nimi: Heinrich V oli Saksa-Rooma keiser 1106–1125. Heinrich V oli Baieri hertsog 1004–1009 ja 1018–1026. Heinrich V oli Kärnteni hertsog 1310–1335. Heinrich Raudne oli Glogau-Sagani hertsog 1332–1369. Heinrich V oli Mecklenburg-Schwerini hertsog 1503–1552. Heinrich V oli Brunswick-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst 1514–1568. Heinrich Vaga oli Saksimaa hertsog 1539–1541. Heinrich V oli Luksemburgi krahv 1281–1288. Heinrich
Keskmine inimene

Keskmiseks inimeseks ehk standardinimeseks ehk ideaalinimeseks (inglise standard man, reference man, reference person) nimetatakse kujutletavat (teoreetilist) inimese (indiviidi) mudelit. Ideaalinimest iseloomustavad teatud inimrühma omaduste keskmised väärtused, näiteks keskmine vanus, füüsiline vastupidavus, tervislik seisund ja keskmine laste arv. Tänapäeval võidakse keskmise inimese mõistet kasutada ka muudes valdkondades peale statistika.  Pikemalt artiklis ICRP keskmine inimene Meditsiinis kasutatakse keskmise inimese mudelit nimetusega ICRP keskmine inimene (inglise standard man, reference man, ICRP reference Man, reference person). ICRP keskmise inimese mudel leiab kasutust mitmesugustes füsioloogia- ja toksikoloogiaarvestustes, näiteks kiiritusdooside kohta. Rahvusvahelise Radioloogiakaitse Komisjoni (ICRP – International Commission of Radiological Protection) 1974. aasta definitsiooni kohaselt on keskmise inimese (mehe) vanus 20–30 aastat, kehakaal 70 kg, pikkus 170 cm, nahavärvus hele. Tema tervislik seisund olevat hea (terve). Ta olevat kas lääneeurooplane või põhjaameeriklane ja elavat piirkonnas, kus keskmine temperatuur on 10–20 °C. Algselt arvestati 'keskmise inimesena' meest. Kasutusel on ka mudelid 'keskmise naise' ja 'keskmise lapse' tarvis. Uno Mereste, Majandusleksikon I, A-M, Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 358, 2003, ISBN 9985 70 130 5 "Meditsiinisõnastik" 341:2004. Ellis KJ.,man and woman more fully characterized. Variations on the basis of body size, age, sex, and race., Biol Trace Elem Res. 1990 Jul-Dec;26-27:385-400., Veebiversioon (vaadatud 13.03.2014) (inglise keeles) International Atomic Energy Agency, Reference Asian Man: Ingestion and Organ Content of Trace Elements of Importance in Radiological Protection, June 2008, IAEA-TECDOC-1592, Veebiversioon (vaadatud 13.03.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Standard person seisuga 13.03.2014.
Ireen Tarm

Ireen Tarm (sündinud 24. mail 1969 Tallinnas) on eesti võimlemistreener. Ta on lõpetanud 1986. aastal Tallinna 6. Keskkooli ja 1993. aastal Tartu Ülikooli (õppis kehakultuuriteaduskonnas). Ta hakkas treenerina tööle 1985. aastal, 2002. aastast on ta töötanud võimlemisklubis Piruett. Tema õpilaste seas on Jana Lukjanova. 2006. aasta MM-il sai Pirueti rühmvõimlemise meistriklassi rühm 4. koha ja MK etapil 3. koha. Tal on enda juunioriklassi rühm Arabella, kes on saavutanud palju häid kohti, ja ka lasteklassi rühm Pärlid, kes on samuti häid kohti saavutanud. Mõlemad tema rühmad on A-grupis. Kalevi aasta treener 2006. Biograafia ESBL-is
IPC

IPC on rahvusvaheline organisatsioon, mille eesmärk on standardiseerida elektroonikaseadmete ja -seadiste koostamise ja tootmise nõuded. See rajati aastal 1957. IPC on akrediteeritud ANSI poolt standardeid arendava organisatsioonina ja on üle maailma tuntud oma standardite järgi. IPC standardeid kasutab elektroonikatööstus. IPC-A-610 Elektroonika Koostude Vastuvõetavuse Kriteeriumid, standardit kasutatakse üle maailma elektroonikaseadmete tootjate poolt. Üle maailma on üle 3600 koolitaja, kes on sertifitseeritud standardit õpetama ja kontrollima. Standardeid luuakse tööstusest tulnud vabatahtlike komiteedes. Töörühmasid on loodud Hiinas, Ameerika Ühendriikides ja Taanis. 1957– Institute for Printed Circuits –1999 Institute for Interconnecting and Packaging Electronic Circuits 1999 IPC, Association Connecting Electronics Industries "Standards Developing Organizations (SDOs)". ANSI. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. märts 2021. Vaadatud 5. jaanuar 2011. History of IPC's Name Ametlik koduleht Documentide tabel, täielik IPC standardite nimekiri
Mustaine

Mustaineks (ladina substantia nigra) nimetatakse paljude selgroogsete loomade kesknärvisüsteemi närvikude. Mustaine paikneb keskajus, suuraju sääre ja keskajukatendi piiril paiknevas tuumas. Mustaine koosneb melaniinpigmenti sisaldavatest närvirakkudest. Mustaine areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Mustaine osaleb peaaju töös, näit liigutamisvõime tagamine, motivatsioon, reward-seeking behavior, õppimine, kognitsioon ja ka sõltuvustega seotud käitumine. Mustainega seostatakse inimestel mitmeid haiguslikke seisundeid, nagu Parkinsoni tõbi, skisofreenia, autism, aktiivsus- ja tähelepanuhäire (lastel). Psühhotroopse toimega retseptiravimites, milles üks toimeaine on levodopa. dopamiin Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 197, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Sissekanne Terminologia Anatomicas A14.1.06.111: Substantia nigra. Mustaine
Keskaju

Keskaju (ladina mesencephalon ) on kesknärvisüsteemiga loomadel ajutüve (truncus encephali) väike osa, mis paikneb vaheaju ja ajusilla vahel. Keskaju on inimestel ja loomadel peaaju osa. Madudel moodustab keskaju koos rombajuga ajutüve. Teadlaste poolt uuritud kuningpüütonil (Python regius) on tuvastatud keskajus paiknevas mustaines dopamiini retseptorid.. Keskaju osad on: suurajuvarred (pedunculi cerebri) keskajukatend (tegmentum mesencephalicum) keskajukatus (tectum mesencephalicum). Keskaju läbib keskaju-veejuha (Sylviuse juha) (la aquaeductus cerebri) mille kaudu liigub pea-ja seljaajuvedelik. Keskajus, suuraju sääre ja keskajukatendi piiril paiknevas tuumas on mustaine. "Meditsiinisõnastik" 340:2004. Smeets WJ., Distribution of dopamine immunoreactivity in the forebrain and midbrain of the snake Python regius: a study with antibodies against dopamine, J Comp Neurol. 1988 May 1;271(1):115-29, Veebiversioon (vaadatud 13.03.2014) (inglise keeles) Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 197, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Sissekanne Terminologia Anatomicas A14.1.03.005: Mesencephalon. Keskaju Keskaju piirkond, Veebiversioon (vaadatud 13.03.2014) Bertola, Laura D; Ott, Elisabeth B; Griepsma, Sander; Vonk, Freek J; Bagowski, Christoph P, Developmental expression of the alpha-skeletal actin gene, Journal: BMC Evolutionary Biology Vol. 8 Issue 1, DOI: 10.1186/1471-2148-8-166, Published: 2008-12-01, Veebiversioon (vaadatud 11.03.2014) (inglise keeles)