Lombardia versaal

Lombardia versaal on teatud tüüpi dekoratiivne majuskel, mida on kasutatud hiliskeskaegsetes käsikirjades (pärast 1200. aastat) gooti kirjas tekstide värviliste initsiaalidena, samuti majuskelkirjana raidkirjades ja (erinevalt gooti majusklitest) ka lühemates tekstides, näiteks veerisepealkirjades. Lombardia versaali iseloomustavad paksud, vahel veidi nõgusate külgedega tähepostid ja jämedad, kuid otstest sujuvalt üheks jooneks peenenevad tähekaared. Need suurtähed olid joonistatud kas peensulega või peene pintsliga. Enamik tähekujusid põhineb rooma kapitaalil, kuid märgatud on osa tähevormide sugulust untsiaalkirjaga. Tähekujud varieeruvad käsikirjades vastavalt piirkonnale või käsikirjade kaunistaja suvale, näiteks T, V, W, M, N, D, A võivad esineda nii untsiaaltähega sarnaneval kujul kui ka rooma majuskli sarnasena. Versaal, tuletatud ladinakeelsest sõnast versus 'salm', tähendab igasugust algussuurtähte laiemalt ja on vähemalt inglise keeles tänaseni kasutuses majuskli tähenduses. Karolingide-aegsetes käsikirjades kasutati algussuurtähtedena nii põhitekstist suuremana kirjutatud untsiaale kui ka rooma majuskleid, lombardia versaali on peetud nende vormide segunemise tulemiks. Nimetus "lombardia versaal" on mõistena tulnud inkunaablite uurimise sõnavarast. Varastes trükitud raamatutes joonistati hiliskeskajale iseloomulikud värvilised, vahel teises värvis ehisjoontega suured initsiaalid spetsiaalselt nende jaoks jäetud trükita alale. Sageli olid need tehtud kahe värviga, näiteks sinised ja punased, või algas iga lõik kas punase või sinise algustähega, mis paiknesid vaheldumisi. Erinevalt jutustavatest (historiated) või figuraalsetest (inhabited) initsiaalidest (mis võisid samuti kasutada lombardia versaali tähekujusid) ei lisatud neile tekstisisestele lombardia versaalidele hiljem mitmevärvilisi kaunistusi. Tüpograafias on lombardia versaalil põhinevaid fonte loonud paljud kirjakujundajad, tuntuimad on Frederic Goudy versaalid, kes lülitas Lombardia versaalil põhinevad alternatiivsed majusklid oma fonti Goudy Text. Kahevärviline B, 1250. Getty MS 100. Kahevärviline E, 14. sajand Beaupré antifonaal, kullatud versaalidega L ja I, kõrvallehel A H ja E. 1290 V koos kaunistava figuuriga 13. sajandi graduaalis Lombardia versaal M Llibre Vermellis Kahevärviline Lombardia V Gutenbergi piiblis, 1454 Untsiaali kujuga T 14. sajandi antifonaalis ja kaks väiksemat versaali Rooma majuskli kujuline T graduaali alguses, 1453 14. sajandi Codex Frisianus (Heimskringla), tähed H ja V H Gutenbergi piiblis, 1454 Saksakeelne palveraamat kullatud O ja suurema W-ga Kahevärviline Q varatrükises, 1478 Taavet vitraažil Augsburgi katedraalis, 12. sajand Taaniel vitraažil Augsburgi katedraalis, 12. sajand Verduni Nikolause Verduni altari detail Vitraaž Chartresi katedraalis, 1205–1215 Skulptuurid Chartresi katedraalis Rõngassõlg kirjaga IESVS, 14 sajand Decoration and illumination. - Manuscripts and Special Collections. - University of Nottingham D. Reynolds. Lombardic Lettering at Chartres. - typeoff.de Versals. - Lexikon. HMML School Correspondence Teaching Programs. - Thomas Ingmire I. Sakk. Aa kuni Xz. Tüpograafia ülevaatlik ajalugu. Tallinn, 2011 L. Hellinga. Incunabula in Transit: People and Trade. BRILL, 2018 Early Printing. - The University of Edinburgh Goudy Text. - Luc Devroye. School of Computer Science. McGill University Montreal, Canada D. Reynolds. Lombardic Lettering at Chartres. - typeoff.de