laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Smriti

Smriti (sanskriti keeles smṛti ’mälu, meelespidamine, pärimus’) on hinduismi pühade tekstide kogu šruti kõrval. Smriti tekste peetakse inimeste loominguks ja meelespidamise kaudu edasiantud pärimuseks. Smriti alla kuuluvad puraanad, eeposed Rāmājana ja Mahābhārata ning dharmašaastrad. Smriti kirjandust peetakse üldiselt madalamaks veedadest ja nendega seotud tekstidest, mis kuuluvad šruti alla. Kuna smriti selgitab ja arendab edasi veedade ideid ning teeb seda lihtsamas ja rahvapärasemas käsitluses, on smriti tekstid hinduistide seas isegi mõjukamad kui veedad. Ida mõtteloo leksikon: Smriti hinduismis.[1]
Barrus Võru VK

Barrus Võru VK (ka Võru VK) on Võrus tegutsev võrkpalliklubi. Klubi on 1950. aastatel loodud Võru Võrkpallisektsiooni järeltulija. Klubi eesmärgiks on Võru maakonna võrkpallielu edendamine ja võrkpallurite esindamine Eesti meistrivõistlustel. Koostöös Võrumaa Spordiliiduga korraldatakse Võru maakonna karika- ja meistrivõistlusi. Klubi südameasjaks on ka Eesti võrkpallimaastiku ühe staažikama, Jaan Gutmanni nimelise võrkpalliturniiri korraldamine. Esindusklubi mängis aastatel 2002–2015 Eesti meistriliigas ja Balti liigas ning peale seitset aastat pausi naasti sinna hooajal 2022/23. Klubi nimesponsor on puidutööstusettevõte Barrus. Võru Võrkpalliklubi esindusmeeskond mängis aastatel 2002–2015 Eesti meistriliigas ja Balti liigas. Aastatel 2015–2022 Võrul esindusmeeskonda meistriliiga tasemel polnud ning võisteldi Eesti tugevuselt teises liigas, Meeste esiliigas. Hooajal 2022/23 naasis esindusmeeskond Eesti meistriliigasse ning Balti liigasse. Alljärgnev koosseis esindab klubi hooajal 2024/25. Teave Võru VK facebook (vaadatud 06.07.2022). Võru võrkpallimeeskond naaseb meistriliigasse ERR, 06.04.2022. Koduleht Eesti spordiregister Facebook Instagram
Komnenos

Komnenos (kreeka keeles Κομνηνός; ladinapäraselt Comnenus) oli Bütsantsi kreeka aadliperekond, kes valitses Bütsantsi keisririiki aastatel 1081–1185 (104 aastat) ning hiljem Megas Komnenose (Μεγαλοκομνηνοί, Megalokomnenoi) dünastia nime all Trapezundi keisririiki (1204–1461). Abielude kaudu teiste aadliperekondadega, eriti Dukase, Angelose ja Palaiologose perekonnaga, esineb Komnenose nimi enamiku hilisemate Bütsantsi tähtsamate aadliperekondade seas.
Helgur Rosental

Helgur Rosental (kuni 2011 Rosenthal, sündinud 20. juulil 1978) on eesti näitleja. Helgur Rosental lõpetas 1997. aastal Mustla Keskkooli ja 2001. aastal Viljandi Kultuurikolledži näitekunsti erialal. 2001. aastal alustas ta tegutsemist vabakutselise näitlejana. Võru Linnateatri lavastusprojektides osales Rosental 2012–2015 aastal, 2014–2020 aastal oli ta Tartu Uue Teatri näitleja. 2003" Buratino tegutseb jälle" teleseriaal 2003 "Suletud" tudengifilm 2011 "Kelgukoerad" teleseriaal, Marek 2013 "Hakkab jälle pihta" teleseriaal, Raimond Vesilind 2015 "Emajõgi" tudengifilm, kalamees 2015–2017 "Kättemaksukontor" teleseriaal, Aapo Veller / Feliks Toom 2018 "Miks mitte" teleseriaal, Tärnin 2020 "Valguses ja varjus" teleseriaal, pastor 2022 "Soo" mängufilm, Johannes 2022 "Apteeker Melchior" mängufilm, Vicke 2024 "Elu ja armastus" mängufilm, töödejuhataja 2001 Mõned teravad polaroidid, Von Krahli Teater 2002 Salapärased kõlad nii norskavas öös, diplomilavastus Viljandi Kultuurikolledžis 2006 aaron:juuni, Rakvere Teater 2006 Nagu poisid vihma käes, Endla 2007 Idula, Kanuti Gildi Saal 2009 anonüümne MEES / anonüümne NAINE, Võru Linnateater 2011 Tõeline Lääs, Võru Linnateater 2012 Vanemuise biitlid, Tartu Uus Teater 2012 Naised valitsevad maailma ehk Opus Geographicum, Tartu Uus Teater 2013 Autori surm, Tartu Uus Teater 2013 Äralennuväli, Tartu Uus Teater 2014 Imede aasta, R.A.A.A.M. 2014 Selgroogupidikoos, Tartu Uus Teater 2015 Meister ja Margarita, Vanemuine 2015 Odysseia, Tartu Uus Teater 2016-2017 Vägi, Tartu Uus Teater 2016 KOON, Tartu Uus Teater 2016–2017 Tähelaps, Emajõe Suveteater / Karlova Teater 2018–2019 Keisri hull, Lavastusprojektid 2018; 2020 Emmanuelle´i jälgedes. Ahistamise ABC, Tartu Uus Teater 2019–2020 Puumees, Tartu Uus Teater 2019–2020 Fantoomvalu, Tartu Uus Teater 2019–2020 Ilusad inimesed, Tartu Uus Teater 2020 Ümarlaud, Tartu Uus Teater 2020 Kuidas Prõmm ja Nehh jõulud tegid, Lavastusprojektid Eesti Filmi andmebaas (vaadatud 18.02.2024 IMDb (vaadatud 18.02.2024) Eesti Teatri Agentuur (vaadatud 06.07.2022) Helgur Rosenthal: kombinaatteater ei ole minu rida. kultuur.err.ee Kuidas Karlova kohvikutepäeval.... Õhtuleht, 12. mai 2016. Ümarlaud / Helgur Rosenthal
Pajusi valla vapp

Pajusi valla vapp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pajusi valla vapp. Vapp kinnitati 22. jaanuaril 1997. Kaldjaotusega paremalt poolitatud sini-rohelisel kilbil laineline tala saatena lainelised vardad vaheldumisi asetsevate ringide ja ovaalidega (pajuoksad) 1+1, kõik hõbedased. Hõbedane laineline tala sümboliseerib valla territooriumit läbivat Põltsamaa jõge; stiliseeritud hõbedased pajuoksad meenutavad valla nime – Pajusi. Vapi sinine värvus on puhtuse ja vaimsuse, samuti kodumaa taeva võrdkuju; roheline on lootuse, looduse ja põllumajanduse – valla elanike peamise põlise tegevusala sümbol. Pajusi valla lipp Jõgeva maakond Pajusi valla sümboolika valla kodulehel Pajusi valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Urbino ülikool

Urbino ülikool (Università degli Studi di Urbino Carlo Bo) on ülikool, mis asub Urbino linnas Itaalias. Ülikool asutati aastal 1506, esmalt nime all Collegio dei Dottori di Urbino. Urbino semiootikakeskus
Urbino semiootikakeskus

Urbino semiootikakeskus on 1971. aastal Urbino Ülikooli juures loodud rahvusvaheline keskus. Selle asutamise üks algatajaid oli Algirdas Greimas. Keskuse nime on mitu korda muudetud. Centro Internacional de Semiótica y Lingüística de la Universidad de Urbino Carlo Bo – International Center for Semiotics and Linguistics at the University of Urbino (1977) Centro Internazionale di Studi Interculturali di Semiotica e Morfologia (CISISM) – The International Centre for Intercultural Studies in Semiotics and Morphology of the University of Urbino “Carlo Bo” (2012) Centro Internazionale di Scienze Semiotiche Umberto Eco – The International Center for Semiotic Sciences Umberto Eco of the University of Urbino (2020) (nimetatud nii pärast Umberto Eco surma Paolo Fabbri ettepanekul) Keskus on korraldanud palju konverentse ja seminare. Keskus on välja andnud semiootikaalaste preprintide seeriat. Keskuse direktorid on olnud Pino Paioni (1970–2013) Paolo Fabbri (2013–2020) Gianfranco Marrone (2020–) Rahvusvaheline Semiootika Instituut Keskuse koduleht
Bálint Vécsei

Bálint Máté Vécsei (sündinud 13. juulil 1993 Miskolcis) on Ungari jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Ungari kõrgliigaklubis Ferencváros ja Ungari jalgpallikoondises. Ungari kõrgliigas debüteeris ta 2011. aasta mais Budapesti Honvédi meeskonnas. Klubi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2012/13. 2015. aasta augustis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Bologna, kuid ei mänginud seal kordagi. Hooajal 2015/16 oli ta laenul Itaalia tugevuselt kolmanda liiga klubis Lecce. 2016. aasta juulis läks ta laenule Šveitsi kõrgliigaklubisse Lugano. Ta jäi Luganosse laenule veel ka järgmiseks hooajaks ning sõlmis 2018. aastal klubiga püsiva lepingu. 2019. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Ferencvárosiga. Ferencvárosiga on ta tulnud Ungari meistriks kolm korda. Ungari jalgpallikoondises debüteeris 4. juunil 2014 sõprusmängus Albaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. novembril 2021 MM-i valikmängus San Marino vastu. Ferencvárosi TC Nemzeti Bajnokság I: 2019–20, 2020–21, 2021–22 Magyar Kupa: 2021-22 https://www.national-football-teams.com/player/55692/Balint_Vecsei.html (vaadatud 6.7.2022)
Jõgeva vapp

Jõgeva vapp on Jõgeva maakonnas asuva Jõgeva linna vapp. Vapp on kinnitatud novembris 1994. Rohelisel kilbil on hõbedane lainelõikeline palk, millest üleval kaks ja all üks kuldne ristikuleht. 1940. aastal ette valmistatud Vabariigi Presidendi otsuse kavandis on järgmine Jõgeva vapi kirjeldus: "Jõgeva linna vapiks kilbi rohelise välja keskel horisontaalne, hõbedane lainespalk. Selle peal, kilbipäisel, kaks kõrvuti asetsevat, ja all, kilbijalami keskel, üks kolmest lehest koosnev kuldne ristikheinaleht." Jõgeva lipp Jõgeva linna sümboolika linna kodulehel
Rai Benjamin

Rai Benjamin (sündinud 27. juulil 1997 New Yorgi osariigis Mount Vernonis) on USA kergejõustiklane. Tema põhiala on 400 meetri tõkkejooks. Kuigi Benjamin on sündinud USA-s, esindas ta noorteklassides rahvusvahelistel võistlustel oma isa kodumaad Antigua ja Barbudat. 2018. aastal andis Rahvusvaheline Kergejõustikuliit talle loa esindada Ameerika Ühendriike. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli Benjamin 400 meetri tõkkejooksus Karsten Warholmi järel hõbemedalikohale. 4×400 meetri teatejooksus tuli ta USA teateneliku koosseisus maailmameistriks. 2020. aasta olümpiamängudel Tōkyōs võitis ta 400 meetri tõkkejooksus tulemusega 46,17 hõbemedali. 46,17 on Põhja-Ameerika rekord ja kõigi aegade teine tulemus. 4×400 meetri teatejooksus tuli ta USA võistkonna koosseisus olümpiavõitjaks. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta 400 meetri tõkkejooksus hõbemedali (maailmameistriks tuli Alison dos Santos). Aasta aega hiljem võitis ta samal alal Budapesti maailmameistrivõistlustel pronksmedali ja 4×400 meetri teatejooksus, kus ta jooksus viimast vahetust, kuldmedali. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis võitis Benjamin kaks kuldmedalit. 400 meetri tõkkejooksus tuli ta Warholmi ja dos Santose ees olümpiavõitjaks ajaga 46,46. 4×400 meetri teatejooksu võitis ta USA meeskonna koosseisus olümpiarekordiga 2.54,43. Bejamin on võistelnud ka mitmel sprindidistantsil. 2018. aastal jooksis ta esimest korda 200 meetrit alla 20 sekundi. 400 meetri jooksus on tema isiklik rekord 44,21. Siserekordid Rai Bejamini isa on Antigua päritolu kriketimängija Winston Benjamin. https://www.worldathletics.org/athletes/united-states/rai-benjamin-14574865 Rai Benjamin Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Eesti Kõrgem Sõjakohus

Eesti Kõrgem Sõjakohus oli märtsis ja aprillis 1918, Saksa okupatsiooni ajal, eksisteerinud esimene Eesti Vabariigi kohus. Kohus nimetati ametisse 13. märtsil 1918 päevakäsuga nr. 7 järgmises koosseisus: Eesistuja alamoberst Peeter Kann (3. jalaväepolgust); alates 22. märtsist 1918 lipnik Jaak Reichmann staabikapten Robert Karunga (3. jalaväepolgust) kapten Viktor Liivak (4. jalaväepolgust) staabikapten Arthur Stolzen (ratsapolgust) staabikapten Karl Tiitso (suurtükiväebrigaadist) kapten Ernst Assmann (sõjavägede staabist) sekretär lipnik August Rei prokurör Jaan Teemant Kohtule allusid väeosade kohtud (1., 2., 3. ja 4. jalaväepolgu kohus, ratsapolgu kohus ja suurtükiväebrigaadi kohus). Kõrgeimaks sõjaväeliseks kassatsioonikohtuks pidi saama Eesti Ülem Sõjakohus, kuid seda ei jõutud nimetada.
Marte Mjøs Persen

Marte Mjøs Persen (sündinud 24. aprillil 1975 Bergenis) on Norra poliitik, ta on Norra Töölispartei liige. Aastal 2003 omandas ta bakalaureusekraadi kultuuri- ja sotsiaalteadustes Bergeni Ülikoolist, kus õppis ka kirjandust ja sotsioloogiat ning lisaks nais- ja soouuringuid. Aastatel 2015–2021 oli ta Bergeni linnapea. 14. oktoobrist 2021 kuni 7. märtsini 2022 oli ta Norra õli- ja energeetikaminister. 7. märtsist 2022 on ta Norra töö- ja sotsiaalse hõivatuse minister. Ta on abielus Nils-Olav Nøssiga. Tal on neli last.
Kostjantõn Pestuško

Kostjantõn Pestuško (ukraina keeles Костянтин Юрійович Пестушко; 14. veebruar/26. veebruar 1898 Annovka Jekaterinoslavi kubermang – 9. mai 1921 Annovka) oli ukraina vastupanuvõitleja.
Petteri Forsell

Jani Petteri Forsell (sündinud 16. oktoobril 1990 Kokkolas) on Soome jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Soome kõrgliigaklubis Turu Inter. Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis KPV. Soome kõrgliigas debüteeris ta 2009. aastal VPS-i meeskonnas. Soome kõrgliigas on ta mänginud veel aastatel 2010–2015 IFK Mariehamni, 2019. aastal HJK-i ja alates 2021. aastast Turu Interi meeskonnas. Väljaspool Soomet on Forsell mänginud Türgi kõrgliigaklubis Bursaspor, Poola klubides Legnica Miedź, Kielce Korona ja Mielec Stal ning Rootsi kõrgliigaklubis Örebro SK. Soome jalgpallikoondises debüteeris Forsell 6. veebruaril 2013 sõprusmängus Iisraeli vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. https://www.national-football-teams.com/player/51075/Petteri_Forsell.html (vaadatud 6.7.2022)
Jõgeva lipp

Jõgeva lipp on Jõgeva maakonnas asuva Jõgeva linna lipp. Lipp on kinnitatud novembris 1994. Jõgeva linna lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis koosneb neljast võrdse laiusega horisontaalsest värvilaiust: kollane, roheline, kollane, roheline. Lipu laiuse ja pikkuse vahekord on 7:11 ning normaalsuurus 105 × 165 cm. Jõgeva vapp Jõgeva maakond Jõgeva linna sümboolika Riigikantselei kodulehel
Christoph Reusner

Christoph Reusner oli saksa-rootsi päritolu trükkal, kes tegutses Tallinnas aastatel 1633–1637. Reusneri trükikoda oli Tallinna esimene trükikoda. Christoph Reusner, kes sündis arvatavasti 1575 Rostockis, omandas meistrikutse trükkalina Neustadtis 1597. aastal. 1608. aastal kutsuti Reusner Stockholmi kuningliku trükikoja juhatajaks ja 1612. aastal asus ta sinna üle lõplikult. Tal oli kuninglik privileeg (daatum 22. detsember 1614), millega keelati teistel trükkalitel valmistada C. Reusneri trükistest kordustrükke, lubati tal müüa oma raamatuid lettidel (laatadel) ja kasutada riigi maja Själagårdsgatanil, kus juba 60 aastat olid elanud linna trükkalid. 7. juunist 1619 pärineb tema köitja privileeg. Reusneril oli sõjakas iseloom; ta käis tihti kohtu vahet, näiteks "trükkal-kolleegi solvamise pärast", "tollihoone luku lõhkumise eest" ja maksudest kõrvalehiilimise pärast. 1627. aastal oli Reusner sunnitud riigi antud majast lahkuma. Pärast kaheksat aastat suure konkurentsi tõttu rasketes tingimustes elamist palus Reusner õukonnalt luba Rootsi riigi piires ümber asuda. 1633. aastal palgati Reusner Tallinna ametlikuks trükkaliks Tallinna gümnaasiumi juurde. Palka 50 Rootsi taalrit aastas maksti välja kaks korda aastas – mihklipäeval ja lihavõtte ajal võrdsetes osades linnalt ja rüütelkonnalt. Ruumid trükikojale leiti Tsistertslaste ordu endise Püha Miikaeli nunnakloostri ruumides, mis tegutses Tallinnas juba aastast 1249. Vabanenud ruumidesse paigutati poistekool, mille kinnitas Gustav Adolf 16. jaanuaril 1631 gümnaasiumi asutamiseks kloostris. Samadesse ruumidesse paigutati ka trükikoda 1633. aastal. Tänapäeval asub endistes trükikoja ruumides Tallinna Vanalinna Täiskasvanute Gümnaasium. Reusneri tegutsemisperioodi mahub 33 trükist, millest paljud olid juhutrükised: pulmaõnnitlused, tervitused, järelehüüded ja matusekõned. Esimene Tallinnas trükitud trükis on õnnitlusdiplom Eestimaa kubernerile Philipp Scheidingile, kes saabus 1634. aastal Tallinnasse rahuläbirääkimistelt Moskvas. Diplomi jalusesse on laotud läbisegi suur- ja väiketähtedest kronogramm: suurtähed toimivad Rooma numbritena, mis koos moodustavad diplomi üleandmise aasta. 1637. aasta aprillis taotles Reusner kirjastamisprivileegi õppekirjanduse, kalendrite, almanahhide jm suhtes. 24. augustil 1637 ta aga suri. Reusner maeti tõenäoliselt kloostrikirikusse, aga pole teada, kus tema säilmed võivad asuda. Reusneri Tallinna gümnaasiumi trükikoda on kõige pikema traditsiooniga toimiv trükikoda Läänemere kallastel. 1829. aastast kandis trükikoda nime "Lindforsi pärijad". 1922. aastal omandas trükikoja kirjastusühistu "Ühiselu", mis natsionaliseeriti 1940. aastal ja erastati taas 1997. aastal; 2004. aastal ühines Ühiselu kaasaegse trükikojaga Prisma Print ja tänuavaldusena trükikoja asutajale jätkati tegevust AS Reusneri nime all. Endel Valk-Falk, "Christoph Reusner – esmatrükkal Tallinnas", bulletään Polügrafist. Tallinn: Valgus, 1988 "AS Reusner". Originaali arhiivikoopia seisuga 6.07.2022. Vaadatud 06.07.2022.
I Ain't Gonna Stand for It

"I Ain't Gonna Stand for It" on teine ​​singel Stevie Wonderi 1980. aasta albumilt "Hotter than July". See jõudis Billboardi R&B singlite edetabelis neljandale kohale ja Hot 100 edetabelis 11. kohale. See jõudis ka Ühendkuningriigi singlite edetabelis 10. kohale. Laul on kuulus selle poolest, et Wonder imiteerib kogenud kantrilauljat, ja inspireeriva trummimängu poolest. Charlie ja Ronnie Wilson The Gap Bandist esitavad loo taustavokaali. Laulu kaverdas Eric Clapton 2001. aastal oma albumil "Reptile".
Frankenmuth

Frankenmuth on linn USA-s Michigani osariigis Saginaw' maakonnas. Linn asub maakonna halduskeskusest Saginaw'st umbes 24 km kaugusel kagus. Läbi linna kulgeb Cassi jõgi. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 4987. 2010. aastal oli elanikke 4944. Frankenmuthi nimi tuleneb selle esimeste asunike kodumaa Frangimaa saksakeelsest nimest Franken ja saksakeelsest sõnast Mut, mis tähendab 'julgus'. Frankenmuthi piirkond asustati 1845. aastal Saksamaalt Frangimaalt pärit luterlike saksa sisserändajate poolt. Asunikud valisid oma kodukohaks mõnevõrra künkalise ala, mis meenutas neile Kesk-Frangimaa piirkonda Saksamaal. Pikka aega elasid asulas ainult saksa asunikud, kes jäid lojaalseks Saksamaale ja kasutasid omavahel suhtluskeelena saksa keelt. 14. jaanuaril 1904 sai Frankenmuth külaõigused. 1. oktoobril 1959 sai see linnaõigused. Suure osa Frankenmuthi elanikkonnast moodustavad ka tänapäeval etnilised sakslased. Linnas on säilinud Saksamaa, eriti Baieri kultuuri mõjud. Lisaks on igapäevases suhtluses kasutuses jätkuvalt saksa keel ning Püha Lorenzi kirikus toimub saksakeelne jumalateenistus. Frankenmuthi ümbruses asub veel mitu saksa asunike rajatud asulat, sealhulgas Frankenlust, Frankentrost ja Frankenhilf (praegune Richville). Frankenmuthi tähtsaim majandusharu on turism. Iga aasta külastab linna üle miljoni külalise. Linnas asub arvukalt saksapäraseid ettevõtteid ja asutusi, muuhulgas võõrastemaja Bavarian Inn, pruulikoda, restoran Zehnder's ja jõuluteemaline kauplus Bronner's Christmas Wonderland, mis nimetab ennast "maailma suurimaks jõulupoeks". Alates 1990. aastast toimub linnas oma Oktoberfest, mis esimene omataoline väljaspool Münchenit, mille Müncheni linn on heaks kiitnud. Alates 1977. aastast toimub Frankenmuthi muusikafestival. Linnas asub arvukalt saksapäraseid puitkarkassile ehitatud hooneid. Linna hüüdnimi on Little Bavaria ("Väike Baieri"). Frankenmuthi sõpruslinn on Gunzenhausen Saksamaal. 2016 U.S. Gazetteer Files 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022. Frankenmuth Oktoberfest. frankenmuthfestivals.com. Vaadatud 29.7.2017 Koduleht Frankenmuth. Michigan.org
Katselennuk

Katselennuk ehk eksperimentaallennuk on õhusõidu tehnoloogiate ja õhusõiduki disaini katsetamiseks mõeldud lennuk. Nasa X lennukid katselendur
Mustvee vapp

Mustvee vapp Jõgeva maakonnas asuva Eesti linna Mustvee vapp. Vapp on kinnitatud 21. juunil 1993. Hõbedasel kilbil must ankur ja must laineline tüveosa, milles kuldne kala. 1940. aastal valminud Vabariigi Presidendi otsuse kavandis on antud järgmise, praegusest vapist erineva vapi kirjeldus: Mustvee linna vapiks on kilbi välja sinisevärvilisel ülemisel osal, kilbipäisiku ja südamiku lõikejoonel, neljast, horisontaalselt ülestikku asetsevast hõbedasest lauakesest koosnev navigatsioonimärk, koonusekujulisel kuldsel alusel, mille kumbki haru tugineb kilbi külgedest väljaulatuvatele, kuldsetest kividest laotud sadamamuuli otsadele. Kilbi sinise- ja alumise mustavärvilise välja ühtumisjoon muulide vahel, samuti musta välja pind on palistatud laineliste, hõbedaste joontega. Vapil kajastub Mustvee linna usk ja linnaelanike tähtsad tegevusalad laevandus ning kalandus. Mustvee lipp Mustvee linna sümboolika Riigikantselei kodulehel Mustvee linna vapi ja lipu kavandid
Calan Williams

Calan Williams (sündinud 30. juunil 2000 Perthis) on Austraalia võidusõitja, praegu elab Šveitsis. Alates 2022. aastast siirdus ta pärast kaheaastast Vormel 3 sõitu Vormel 2 sarja. 2015. aastal tegi Williams debüüdi üheistmelistes, kihutades Austraalia Vormel Ford Meistrivõistlustel. Esimesel aastal võitis ta üheksal võistlusel kolm poodiumit ja ühe pole-positsiooni. Järgmisel aastal osales ta oma esimesel täishooajal Vormel Fordis, pärast keerulist starti võitis austraallane viimased viis võistlust, taastudes edetabelis ja saavutades meistritiitli teise koha. 2017. aastal võistles ta Austraalia Vormel 3 Premier Series Gilmour Racing meeskonnaga koos Chris Gilmouriga (Rielly Brooki järgi). Austraalia piloot võidab 16 poodiumit, sealhulgas 11 võitu, mis viivad ta meistritiitlini. Sarja jooksul püstitas ta Morgan Park Racewayl kõigi aegade ringirekordi, ringiajaks 1:07.948. 2018. aastal lahkub ta Austraaliast Euroopasse sõitma, kaks aastat jookseb Fortec Motorsportsi meeskonnaga Euroformula Open Meistrivõistlustel koos Petru Florescuga (Raúl Guzmáni, Aldo Festante, Brad Benavidese ja Caio Collet' järel), need on kaks negatiivset hooaega, Williamsil ei õnnestu ühtegi poodiumit vallutada. 2019. aastal, Hispaania sarja kahe hooaja vahel koos Cameron Dasiga (Ayumu Iwasa ja Manuel Maldonado järel) naaseb Williams võidusõitu kodumaal, Toyota Racing Series koos meeskonnaga MTEC Motorsport, saavutades edetabelis kaheksanda koha. koos Petru Florescu, Jackson Wallsi ja Kazuto Kotakaga. 2019. aasta oktoobris kuulutab Šveitsi meeskond Jenzer Motorsport välja Williamsi 2020. aasta hooajaks Vormel 3-st. Tema parimaks tulemuseks on aga 14. koht, punkte kogumata lõpetab ta hooaja edetabelis 31. positsioonil, samuti meeskonnakaaslaste Matteo Nannini ja selja taga. Federico Malvestiti. Williamsi kinnitab Šveitsi meeskond 2021. aasta hooajaks koos Pierre-Louis Choveti ja Filip Ugraniga. Tänu ümberpööratud ruudustikule stardib austraallasest sõitja Paul Ricardi esimeses sõidus poolusest ning lõpetab sõidu Aleksandr Smoljari ja Victor Martinsi järel kolmandana. Spa-Francorchampsis osaleb ta koos kolme teise autoga avariis, millest kõik juhid vigastusteta välja tulid. Teise hooaja Vormel 3-s lõpetab ta viieteistkümne võidetud punktiga 19. kohal. 2021. aasta detsembris valis Tridenti meeskond Williamsi osalema Vormel 2 hooajajärgsetel testidel Yas Marinas. 12. jaanuaril kuulutab Itaalia meeskond koos Richard Verschooriga oma 2022. aasta hooaja sõitjaks Williamsi. Koduleht (inglise keeles) Calan Williams, aadressil driverdb.com, DriverDB AB. (inglise keeles)
Jaak Viikma

Jaak Viikma (kuni 6. august 1935 Johannes Viikberg/ Viekberg; 13. märts (vkj)/ 26. märts 1902 Kohila vald, Hageri kihelkond, Harjumaa – november 1969 Tallinn) oli eesti poksija. Ta poksis Tallinna Spordis. Elukutselt oli ta lukksepp. Ta oli kokku kolmekordne Eesti meister sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) aastatel 1926–1928. Ta sai 1925. aastal Eesti meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 3. koha. Ta osales kaks korda Eesti–Soome maavõistlusel ning võitis sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) oma kohtumised aastatel 1926 ja 1927. Eesti Rahvusarhiiv, RA ERA.5201.2.36371 Johannes Viikbergi sporditulemused Haud Tallinna Rahumäe kalmistul