Ukraina Helsingi grupp

"Ukraina Helsingi grupp (ukraina keeles: Українська Гельсінська Група) oli 9. novembril 1976 asutatud kui "Ukraina avalik rühmitus Helsingi inimõiguste alaste kokkulepete rakendamise edendamiseks" (ukraina keeles: Українська громадська група сприяння виконанню гельсінських угод), et jälgida inimõigusi Ukrainas. Rühm tegutses kuni 1981. aastani, mil kõik liikmed vangistati. Grupi eesmärk oli jälgida, kuidas Nõukogude valitsus täidab inimõigusi tagavaid Helsingi kokkuleppeid. Grupi liikmed lähtusid grupi õigusliku elujõulisuse tagamisel Helsingi lõppakti VII põhimõtte sättest, mis kehtestas üksikisikute õigused teada oma õigusi ja kohustusi ning tegutseda nende järgi. Alates 1977. aastast alustas Ukraina Helsingi Grupi välisettevõte tegevust Petro Hrõhorenko, Nadija Svitlõtšna, Leonid Pljuštšõi osalusel. Hiljem hakkasid Svoboda raadios inimõigusteteemalisi raadiosaateid juhtima Nina Strokata Karavanska ja Nadija Svitlõtšna. Juba esimestest päevadest peale kannatas rühmitus Nõukogude võimu repressioonid. 1977. aasta veebruaris hakkasid võimud arreteerima Ukraina Helsingi grupi liikmeid ning kahe aasta jooksul mõisteti kõigi asutajaliikmete üle kohut ja mõisteti eksiili või 7-10 aastaks vangi. 1979. aasta lõpus olid kuus rühmituse liiget sunnitud emigreeruma, samal ajal kui teised Ukraina teisitimõtlejad seda teha ei tohtinud. Nõukogude võimud kasutasid karistusmeditsiini: mõningaid Ukraina Helsingi Grupi liikmeid (Oksana Meško, Vassõl Stus, Petro Sitško ja tema poeg Vassõl) ähvardati psühhiaatriaosakonda paigutamisega. Grupi poolehoidja Hanna Mõhhailenko pandi psühhiaatriahaiglasse vangistusse 1980. aastal. Halvad tingimused Nõukogude laagrites ja vanglates põhjustasid hiljem UHG liikmete Oleksi Tõhhõi ja Vassõl Stuse surma. 1982. aastal asutati usklike ja kiriku kaitse initsiatiivgrupp, mis luges end osaks Helsingi liikumisest Ukrainas. Selle korraldajad Jossõp Terelja ja Vassõl Kobrõn mõisteti mõlemad 1985. aastal süüdi. Mõned väljastpoolt Ukrainat pärit poliitvangid (eestlane Mart Niklus ja leedulane Viktoras Petkus) teatasid oma sümboolsest kuulumisest gruppi 1983. aastal. 1983. aastaks oli Ukraina Helsingi Grupis 37 liiget, kellest 22 oli vangilaagrites, 5 olid eksiilis, 6 emigreerusid läände, 3 vabastati ja elasid Ukrainas, 1 (Mõhhailo Melnõk) sooritas enesetapu. 7. juulil 1988 asutasid rühmituse liikmed ja registreerisid ametlikult Ukraina Helsingi Ühenduse, mis 1990. aastal muutis end Ukraina Vabariiklikuks parteiks. 2004. aastal loodi avalike inimõigusorganisatsioonide ühendus Ukraina Helsingi inimõiguste liit. Vassõl Ovsijenko hinnangul oli grupis kokku 41 inimest. Neist umbes 27 mõistis Nõukogude võim otse ühingusse kuulumise tõttu vanglasse ja laagrisse. Kokku veetsid nad vanglates, vaimuhaiglates ja paguluses umbes 170 aastat. Petro Hrõhorenko Leonid Pljuštš Nina Strokata 1980. aastal sai Nadija Svitlõtšna UHG-s välismaal väljaande "Repressioonide kuulutaja Ukrainas" toimetajaks. 1982. aastaks oli enamik Ukraina Helsingi grupi liikmeid arreteeritud: Levko Lukjanenko Mõkola Rudenko Oleksi Tõhhõi Svjatoslav Karavanskõi Volodõmõr Romanjuk Irõna Senõk Danõlo Šumuk Juri Šuhevõtš Oksana Popovõtš Moskva Helsingi grupp Ukraina Kristlik-Demokraatlik Partei Inimõiguste liikumine Nõukogude Liidus History of dissent in Ukraine, Yevgen Zakharov, 21.09.2005 Museum of dissident movement in Ukraine. Accessed 23 June 2022 Zinkevych, Osyp (1993). "Ukrainian Helsinki Group". Kubiĭovych, Volodymyr; Struk, Danylo (toim-d). Encyclopedia of Ukraine. Kd 5. University of Toronto Press. Lk 387–388. ISBN 0802030106. Strokata, Nina (9. november 1986). "10th anniversary of the Ukrainian Helsinki Group. The Ukrainian Helsinki Group: 10 years of relentless repressions". The Ukrainian Weekly. Kd LIV, nr 45. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 7. mail 2023. "Ukrainian Helsinki Association". UaWarExplained.com (inglise). 29. märts 2022. Vaadatud 29. märtsil 2022.[alaline kõdulink] "Appendix B. Imprisoned members of the Helsinki monitoring groups in the USSR and Lithuania". Implementation of the Final Act of the Conference on Security and Cooperation in Europe: findings and recommendations seven years after Helsinki. Report submitted to the Congress of the United States by the Commission on Security and Cooperation in Europe. November 1982. Washington, D.C.: U.S. Government Printing Office. 1982. Lk 250–251. Originaali (PDF, immediate download) arhiivikoopia seisuga 22. detsember 2015. Ukraina Helsingi Liit (artikkel saidilt UaWarExplained.com) Ukraina Helsingi inimõiguste liit Ukraina Helsingi grupp - Dokumendid, liikmed, kronoloogia Haynes, Victor (talv 1983). "The Ukrainian Helsinki Group: a postmortem". Journal of Ukrainian Studies. 8 (2): 103–113. Zinkevych, Osyp (1993). "Ukrainian Helsinki Group". Kubiĭovych, Volodymyr; Struk, Danylo (toim-d). Encyclopedia of Ukraine. Kd 5. University of Toronto Press. Lk 387–388. ISBN 0802030106. The persecution of the Ukrainian Helsinki Group (PDF). Toronto, Canada: Human Rights Commission, World Congress of Free Ukrainians. 1980. ASIN B0000EED4K. Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 18. märts 2016. The persecution of the Ukrainian Helsinki Group. Toronto, Canada: Human Rights Commission, World Congress of Free Ukrainians. 1985. The human rights movement in Ukraine: documents of the Ukrainian Helsinki Group, 1976–1980. Smoloskyp Publishers. 1980. ISBN 0914834444.