laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Instasamka

Darja Jevgenijevna Zotejeva (Дарья Евгеньевна Зотеева; sündinud 11. mail 2000), esinejanimega Instasamka (Инстасамка), on Venemaa laulja, räppar ja TikToki videote looja. Varem on ta Instagramis blogi pidanud. ''Born to Flex'' (2019) ''Трипл малыш'' (2019) ''MAMACITA'' (2020) ''Спасибо Папаша'' (koos Moneykeniga) (2020) ''СЕМЕЙНЫЙ БИЗНЕС'' (koos Moneykeniga) (2020) ''MONEYDEALER'' (2021) ''QUEEN OF RAP'' (2022) ''POPSTAR'' (2022) ''SPED UP ALBUM'' (2023)
Julius Evola

Giulio Cesare Andrea Evola (19. mai 1898 Rooma – 11. juuni 1974 Rooma) oli Itaalia traditsionalistlik filosoof ja kirjanik. "Esseid" ("Sümbolite ümberpööramine"; "Tarantli hammustus"; "Viienda seisuse võimuletõus"; "Näod ja pudi"; "Keiser Julianus"; "Pahema käe tee"). Prantsuse keelest tõlkinud Haljand Udam – Vikerkaar 1994, nr 4, lk 32–51 "Elu on väeteenistus Maa peal". Elva : Ignis Fatuus, 2014. – 93 lk. ISBN 9789949338740 Haljand Udam, "Julius Evola ja traditsiooni mõiste" – Vikerkaar 1994, nr 4, lk 52–57; ka H. Udami raamatus "Orienditeekond", Tartu 2001, lk 381–401 Sergei Stadnikov, "Julius Evola – viimne gibelliin" – Vikerkaar 1994, nr 4, lk 58–64 Elu on väeteenistus Maa peal Elva : Ignis Fatuus, 2014. – 93 lk. ISBN 9789949338740
Maintenay

Maintenay on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Maintenay asub 14 km Montreuil-sur-Merist lõunas, teede D119 ja D139 ristumiskoha ümbruses. Bertronvali loss. 13. sajandi Saint Nicholas' kirik. Vesiveski Restaureeritud vesiveski Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Maisoncelle

Maisoncelle on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Maisoncelle asub 23 km Montreuil-sur-Merist idas, tee D139 ääres. Azincourt'i lahingu mälestusmärk. Saint Jean-Baptiste'i kirik, 1959. aastal renoveeritud. Vana teemärgistus teel Maisoncelle'i Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Kuzminskoje kalmistu

Kuzminskoje kalmistu (vene keeles Кузьминское кладбище) on kalmistu Moskvas Kaguringkonnas Võhhino-Žulebino rajoonis (munitsipaalringkonnas) aadressil Akadeemik Skrjabini tänav 19. Kuzminskoje kalmistu pindala on 42,9 hektarit. Kuzminskoje kalmistu rajati 1956. aastal. Kalmistu sai nime läheduses asunud Kuzminki küla järgi. Kuzminskoje kalmistul on ka islamiusuliste sektor. Nikolai Aleksejev, näitleja ja teatripedagoog Leonid Aristov, multifilmide lavastaja Valeri Balabanov, kunstnik, kirjanik ja filosoof Aleksei Baškirov, ajaloolane ja arheoloog Aleksandr Beljavski, näitleja Kirill Bolšakov, keemik Rimma Bõkova, näitleja Juri Dombrovski, proosakirjanik, luuletaja ja kirjanduskriitik Aleksandr Dubjanski, dravidoloog ja keeleteadlane Nikolai Ekk, filmilavastaja ja stsenarist Jevgenija Ginzburg, kirjanik Georgi Gorškov, geoloog ja seismoloog Zinaida Jermoljeva, mikrobioloog ja epidemoloog Sergei Koršunov, jalgpallur ja jalgpallitreener Aleksandr Lissitsõn, geoloog Leonid Markov, näitleja Vladimir Nikanorov, jalgpallur ja hokimängija Leonid Reutov, näitleja Natalija Rõtšagova, näitleja Sergei Sivko, poksija Igor Sorin, muusik ja luuletaja Vladimir Spitsin, zooloog Vladmir Širjajev, näitleja Tatjana Žukova-Kirtbaja, näitleja Igor Torgov, keemik Boriss Vahnjuk, luuletaja, autorilaulude esitaja ja ajakirjanik Кузьминское кладбище ritual.ru. Vaadatud 27. juulil 2024 Кузьминское кладбище Государственное Бюджетное Учреждение города Москвы Ритуал. Vaadatud 27. juulil 2024
Sakjapa koolkond

Sakja (Sa-skya) on Tiibeti budismi koolkond. Sakja koolkonna eestseisjaks ehk pealaamaks on Sakja Trizin (Sakja trooni valitseja), kes alati sünnib Khön suguvõsa meessoost järeltulijate hulgast. Praegune Ngawang Kunga Tegchen Palbar Samphel Wanggi Gyalpo, kes sündis 1945.a Tsedong-is on (41) XXXXI Sakja Trizin. (‘Phags-pa) (1235–1280) kutsumine Mongooliasse Hubilai-khaani õukonda 1251 a. Keiserliku õpetaja tiitli ning täieliku võimu andmine Tiibeti üle 1260 a. Tiibeti uus administratiivkord Sakja (Sa-skya)koolkonna valitsuse all. Patrooni-õpetaja suhte kujunemine Hiina ja Tiibeti vahel. Sachen Kunga Nyingpo (tiib. Sa-chen Kun-dga’ Snying-po) (1092–1158) Sonam Tsemo (1142–1182) Drakpa Gyaltsen (1147–1216) Sakya Pandita (1182–1251) Chogyal Pakpa ('Gro mgon Chos rgyal 'Phags pa) kirjutatakse ka (Dongon Choegyal) (1235–1280) Sakja koolkonna võimu kahanemine Hubilai-khaani surma järel 1295 a. Vastuolud (‘bri-gung ja karma bka’-brgyud) koolkondade vahel. Sakja koolkonna traditsioon algab 11. sajandil. Khon Konchok Gyalpo (992–1072) rajas Sakja kloostri 1073. aastal, õppis lhotsava Drokmi käe all. Sakja koolkonna õppeprogramm (mille läbimine ja omandamine võtab aega umbes 15 aastat), koos vastavate india panditite teostega, mis iga teema juures aluseks võetud. I Praj~naapaaramitaa (ületav mõistmine, budistliku tee alused) Maitreya "Abhisamayaala.mkaara" Maitreya "Mahaayaanasuutrala.mkaara" Maitreya "Dharmadharmataavibha.nga" Maitreya "Madhyaantavibha.nga" Maitreya "Uttaratantrashaastra" Shaantideva "Bodhisattvacaryaavataara" II Vinaya (käitumisjuhised, eetika) "Pratimok.sasuutra" Gu.naprabha "Vinayasuutra" III Maadhyamaka (kesktee filosoofia, dialektika) Naagaarjuna "Mulamadhyamakakarikaa" Candrakiirti "Madhyamakavatara" Aaryadeva "Catu.hshataka" IV Abhidharma (metafüüsika, teoreetiline psühholoogia) Vasubandhu "Abhidharmakosha" Asa.nga "Abhidharmasamuccaya" V Praamaa.nika (loogika, epistemoloogia, keeleteooria) Dignaaga "Pramanasamuccaya" Dharmakiirti "Pramaa.navarttika" Dharmakiirti "Pramaa.navishcaya" Sa-skya Pandita "Tsad ma rigs gter" VI Kolm tõotust Sa-skya Pandita "Sdom gsum rab dbye" Tibetan and Himalayan Digital Library
Grace Brown

Grace Brown (sündinud 7. juulil 1992 Camperdownis Victoria osariigis) on Austraalia maantejalgrattur, olümpiavõitja (2024). 2020. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōis tuli ta naiste eraldisõidus neljandaks. 2022. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Birminghamis võitis ta eraldisõidus kuldmedali. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis tuli ta eraldisõidus olümpiavõitjaks. Maanteesõidu maailmameistrivõistlustel on ta eraldisõidus võitnud kaks hõbemedalit (2022 ja 2023). Profina võistleb Brown alates 2018. aastast. Ta kuulub alates 2022. aastast profitiimi FDJ–Suez. Ta on võitnud ühepäevasõidud Classic Brugge–De Panne (2021) ja Liège–Bastogne–Liège (2024). Grace Brown saidil ProCyclingStats
Gelukpa koolkond

Geluk ehk Gelug (tiibeti keeles dge lugs ‘vooruslik komme’) on 15. saj algul Tsongkhapa rajatud tiibeti budismi koolkond. Mitteametlikult nimetatakse gelukki mõnikord ka kollamütside koolkonnaks kollaste teravatipuliste peakatete järgi, mida selle vaimulikud kannavad rituaalide ja tseremooniate läbiviimise ajal. Koolkonna tähtsaim vaimulik on dalai-laama, kes ei ole aga formaalselt koolkonna pea, kelleks on Ganden tripa. 16.–17. saj kujunes geluk kõige suuremaks ja tugevamaks koolkonnaks ning V dalai-laama Ngavang Lobsang Gjatso (1617–1682) ajal sai see mongolite sõjalisel toel ka ilmaliku võimu Tiibeti üle. Järgides Atīša rajatud endise kadami koolkonna põhimõtteid ja Tsongkhapa reforme, lõi geluk tugeva hierarhilise kloostrikorra ning muutis varasemast süsteemsemaks kloostrites antava hariduse. Geluki süsteem näeb ette nii hinajaana, mahajaana kui ka vadžrajaana tekstide ja õpetuste õppimise selles järjekorras ning kindlate akadeemiliste kraadide andmise munkadele vastavalt läbitud haridustee etappidele. Geluki peakloostrid on juba Tsongkhapa ajal rajatud Ganden (tiibeti keeles dga’ ldan), Drepung (tiibeti keeles ’bras spungs) ja Sera (tiibeti keeles se ra), mis Tiibetis Hiina kultuurirevolutsiooni ajal 1960-tel purustati, kuid tegutsevad praegu uuestirajatutena Lõuna-Indias ja osaliselt taastatutena ka Tiibetis. The Tibetan and Himalayan Digital Library Käesolevas artiklis on kasutatud "Ida mõtteloo leksikoni" materjale.
Egolf Leo von zur Mühlen

Egolf Leo von zur Mühlen (30. juuli 1881 Võisiku küla, Jõgeva maakond – 3. juuni 1942 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Vene sõjaväelane. Ta on lõpetanud 1899. aastal Tallinna Peetri Reaalkooli ja Riia Polütehnilise Instituudi ehitusinseneri erialal. Mühlen astus teenistusse 1. kategooria vabatahtlikuna Leedu 14. ratsaväelaste polku aastal 1900, sooritas reservlipniku eksami 1901, ülendati Viljandi kreisi armee ratsaväereservi reservlipnikuks 1901, läbis 1. treeninglaagri Pavlogradi 4. ihuratsaväelaste polgus 1902, 2. treeninglaagri Pihkva 2. ihuratsaväelaste polgus 1909, 3. treeninglaagri 16. husaaride Irkutski polgus 1914. Ta kutsuti 1914. aastal reservist ja määrati Pihkva 2. ihuratsaväelaste polgu 3. eskadrilli nooremohvitseriks, ülendati alamleitnandiks 27. veebruaril 1915 ja leitnandiks 27. novembril 1916, sai 19. märtsil 1915 haavata paremasse jalga, oli Põhjarinde 5. sõjalise ehituse noorem töödejuht 1. jaanuarist 1916 kuni 1. septembrini 1917. Mühlen astus Balti pataljoni vabatahtlikuna ja määrati sideohvitseriks 21. novembril 1918, oli polgu staabis, vabastati teenistusest 1. juunil 1920, tegutses hiljem inseneri ja tehase direktorina. Püha Stanislavi ordeni III klass (1907) Püha Anna ordeni IV klass kirjaga "Julguse eest" (1915) Püha Anna ordeni III klass mõõkade ja vibuga (1915) Püha Stanislavi ordeni II klass mõõkadega Püha Anna ordeni II klass mõõkadega Tema vennad olid põllumees ja ohvitser Viktor von zur Mühlen ning ettevõtja Moritz von Zur-Mühlen. "Цур-Мюлен Эгольф Львович фон — Russian Estonia". russianestonia.eu. Vaadatud 28. juulil 2024.
Intuitivism

Intuitivism (vene sõnast интуитивизм) on filosoofia mõttemuster ja teadmisõpetuse mudel, mille kohaselt vaist on peamine vahetu teadmise vahend. Vahetu teadmine tähendab, et aistitav asi ongi teadvuses. Intuitivism tekkis 19. ja 20. sajandi vahetusel ning vastandus positivistlikule arusaamale teaduslikust teadmisest. Intuitivism levis 1920-1930ndatel (elufilosoofia ja eksistentsialismi kõrgaegade vahel). Henri Bergsoni õpetus levis kahes vormis: Saksamaal nimetusega elufiosoofia ja Venemaal nimega intuitivism (Nikolai Losski). Neist veidi erinev oli Edmund Husserli fenomenoloogia. Teoses "Philosophia Perennis" (1930) nimetati Bergsoni, Husserli ja Losski õpetusi intuitivismi eri mõttesuundadeks. intuitsioon otsene realism
Rogožskoje kalmistu

Rogožskoje kalmistu (vene keeles Рогожское кладбище) on kalmistu Moskvas Kaguringkonnas Nižegorodski rajoonis (munitsipaalringkonnas) aadressil Staroobrjadtšeskaja ulitsa 31A. Rogožskoje kalmistu pindala on 9,6 hektarit. Rogožskoje kalmistu asutati vanausuliste kalmistuna 1771. aasta septembris Moskvat laastanud katkuepideemia ajal. 1776. aastal ehitati kalmistu kabel ümber kirikuks. 1796. aastal ehitati kalmistule teine kirik ja 1804. aastal kolmas. 1830. aastatel hakati Rogožskoje kalmistu lähedale ehitama vanausuliste õppeasutusi ja almusemajasid. Rogožskojest kujunes vanausuliste oluline vaimne keskus. Kuni 1934. aastani maeti kalmistule ainult vanausulisi. Ivan Alimarin, keemik Maks Alpert, fotograaf ja fotoreporter Aleksandr Antonov, näitleja Boriss Ignatovitš, fotograaf, filmioperaator ja ajakirjanik Mihhail Jurjev, ajaloolane-sinoloog Mihhail Koroptsov, filmioperaator Mihhail Kovner, füüsik Savva Morozov, vene ettevõtja ja filantroop Mihhail Perejaslavets, skulptor ja kunstipedagoog Vladimir Perejaslavets, maalikunstnik ja kunstipedagoog Gleb Sokolov, kunstiteadlane Kozma Soldatjonkov, ettevõtja ja kirjastaja Marianna Šaskolskaja, kristallograaf Pavel Šelaputin, ettevõtja ja riiginõunik Anatoli Šiškov, näitleja ja teatrilavastaja Vladimir Vanke, füüsik Jevgeni Vasjukov, maletaja Nina Vatolina, plakatikunstnik ja maalikunstnik Рогожское кладбище ritual.ru. Vaadatud 28. juulil 2024 Рогожское кладбище Русская Православная Старообрядческая Церковь, 11. märts 2022 Рогожское кладбище Государственное Бюджетное Учреждение города Москвы Ритуал. Vaadatud 28. juulil 2024
Operatsioonikäsk

Operatsioonikäsk (inglise k Operations order ehk OPORD) on standardses vormis plaan-dokument alluvate üksuste, allüksuste või sõjaväelaste tegevuse korraldamiseks kindlal eesmärgil ja kindlates ajalistes ning ruumilistes piirides. Operatsioonikäsu alaliikideks on eelkäsk (warning order - WARNO) ja osakäsk (fragmentary order - FRAGO). NATOs rakendatava operatsioonikäsu standardi number on STANAG 2014. Operatsioonikäsu standardsed (eestikeelsed) põhipunktid on: 1. OLUKORD a. Huvilala. b. Operatsiooniala. c. Vastane. d. Omad jõud. e. Tugevdused ja vähendused. f. Tsiviilmõjud 2. ÜLESANNE (Võimalikult konkreetne ja kompaktne lause, mis võtab kokku kogu operatsiooni mõtte ja põhiinfo: kes, mida, kus, millal, miks) 3. TEOSTUS a. Ülema kavatsus. b. Tegevuskavand. c. Manöövriskeem. d. Tuletoetus. e. Kannatanute evakueerimine. f. Ülesanded alluvatele üksustele/-allüksustele g. Ülesanded alluvatele toetusfunktsioonidele. h. Kooskõlastusjuhised. 4. TOETUS a. Logistika. b. Personalitoetus. c. Meditsiinitoetus. 5. JUHTIMINE JA SIDE a. Üldjuhtimine. b. Juhtimislahendus ja kontroll. c. Side. Operatsioonikäsul on tavaliselt mitmeid kindla nimetusega lisasid või alalisasid nagu näiteks struktuurid, manöövriskeemid ja sidetabelid. Operatsioonikäsu koostab üldjuhul üksuse staap või allüksuse juhtkond vastavalt olukorrale, vajadusele ja ülema juhistele. Käsu ja lisade kogumaht võib varieeruda vastavalt üksuse tasandile ja operatsiooni ulatusele mõnest leheküljest kuni sadade lehekülgedeni. Käsu andmiseks ehk esitamiseks kutsutakse tavaliselt kohale alluvate üksuste ülemad või nende asendajad. Võimalusel mängitakse hiljem enne tegevusse asumist põhilised olulised tegevused maastikumudelil või suurendatud kaardil läbi. Käsk Käskkiri Taktika Ajagrupp Staap
Sinalepa kalmistu

Sinalepa kalmistu on kalmistu Läänemaal Panga külas. Kalmistu oli Mäemõisa Nikolai õigeusu kiriku kalmistu. Sinalepa kalmistu on 1,63 ha (16 298 m²) suurune. Koppa, Helen (september 2006). "Lääne maakonna Ridala valla Sinalepa kalmistu inventeerimise toimik" (PDF). Lk 8, 9. Vaadatud 28. juuli 2024.
Buki ringkond (Busan)

Buki ringkond (Buk-gu, hangulis 북구, hanjas 北區) on Busani haldusüksus (ringkond). Jaguneb 14 linnaosaks (dong). Koduleht
Aadam ja Eeva (täpsustus)

Aadam ja Eeva (Kolk) Aadam ja Eeva (Rodin)
Aadam ja Eeva (Rodin)

„Aadam ja Eeva“ (prantsuse keeles „Adam et Eve“) ehk „Magavad Aadam ja Eeva“ on prantsuse kunstniku Auguste Rodini skulptuur. 1905. aastal valminud teos kujutab magavat Aadamat ja Eevat.
Lutsiferiinid

Lutsiferiinid (ladina sõnast lucifer 'valguse tooja/kandja') on valgust kiirgavad ühendid organismides, kellel on bioluminestsentsivõime. Lutsferiinid kiirgavad valgust, kui need reageerivad lutsiferaaside vahendusel molekulaarse hapnikuga.
Ants Kass

Ants Kass (sündinud 27. märtsil 1951 Tallinnas) on eesti ortopeed, sporditraumatoloog ja kergejõustiklane. Ta lõpetas 1970. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) arstiteaduskonna. Kass oli aastatel 1976–1980 Tallinna Vabariikliku Haigla kirurg-traumatoloog, 1977–1984 Vabariikliku Kehakultuuridispanseri spordiarst, 1980-1984 Mustamäe Haigla rindkere-, ortopeedia- ja traumaosakonna juhataja ja 1984–2022 Põhja-Eesti Regionaalhaigla ortopeediakeskuse ortopeed (olnud ka juhataja), 2000–2012 Team75plus arst. Ta on paigaldanud üle 6300 liigeseproteesi, abistanud spordiarstina paljudel suurvõistlustel Eesti jäähoki-, jalgpalli-, kergejõustiku-, poksi- ja karatevõistkondi. Kass on Eesti Traumatoloogide ja Ortopeedide Seltsi, Maailma Ortopeedide Seltsi (SICOT), Euroopa Traumatoloogide ja Ortopeedide Seltsi (EFORT), AO ALUMNI Assotsiatsiooni ja Euroopa Põlvekirurgia- ja Artroskoopiaseltsi (ESSCA 2000) liige ning Ameerika Ortopeediaakadeemia (AAOS) välisliige. Ta on avaldanud brošüüre sportlase toitumise ning vigastuste vältimise ja ravi kohta. Kass hakkas sportima 1960. aastal Tallinna 27. 8-klassilises koolis kehalise kasvatuse õpetaja Vassili Külaotsa innustusel, esimene treener (1970. aastani) oli Paul Lõokene, TRÜ-s õppimise ajal treenis Fred Kudu käe all. Ta võitis Eesti koolinoorte, noorte ja juunioride meistrivõistlustel medaleid, aastal 1969 Nõukogude Liidu koolinoorte meistrivõistlustel kaugushüppes hõbe- (7.24) ning 1971 Eesti sisemeistrivõistlustel pronksmedali ja püstitas 1969 4 x 100 m teatejooksus Eesti noorterekordi. Ta on 1970. aastast Kalevi liige. 2015 Regionaalhaigla Grand Man 2017 Eesti Punase Risti III klassi teenemärk "ESBL". www.esbl.ee. Vaadatud 28. juulil 2024. "Terviseleht : hea olemise nädalaleht : ilmub aastast 1993 3 november 2015 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 28. juulil 2024. https://www.regionaalhaigla.ee/et/dr-ants-kass-hingega-arstikunsti-juures https://ojs.utlib.ee/index.php/EA/article/view/12620/7708
Bostoni maraton

Bostoni maraton (inglise keeles Boston Marathon) on maratonivõistlus, mis toimub Ameerika Ühendriikides Massachusettsi osariigis Bostonis. See on maailma vanim iga-aastaselt korraldatav maraton, mida peetakse alates 1897. aastast. Maraton toimub traditsiooniliselt aprilli kolmandal esmaspäeval ehk patrioodipäeval. Bostoni maraton on üks kuuest maailma maratoni suurvõistluste sarja kuuluvast võistlusest ja on tuntud oma keerulise raja poolest, mis sisaldab kurikuulsat Heartbreak Hilli. Maratoni korraldab Bostoni Spordiliit (B.A.A.) ja see on üks väheseid suuri maratone, kus osalemiseks peavad jooksjad täitma ranged kvalifikatsiooninormid. Bostoni maraton on tuntud oma entusiastliku rahvahulga, ajaloolise tähtsuse ja tugeva kogukondliku toe poolest. Aastal 2013 sai üritus ülemaailmse tähelepanu osaliseks terrorirünnaku tõttu. Igal aastal osaleb Bostoni maratonil umbes 30 000 jooksjat, kellele lisanduvad sajad tuhanded pealtvaatajad, muutes selle Uus-Inglismaa suurimaks spordisündmuseks. Bostoni maratoni võitjate loend TD Garden "About Us". BAA.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. aprill 2019. Vaadatud 12. augustil 2019. "Marathon Dates". BAA.org. Originaali arhiivikoopia seisuga 13. mai 2020. Vaadatud 13. märtsil 2020. "Boston Marathon Race Statistics, 2015". Race Statistics, 2015. Boston Athletic Association. Originaali arhiivikoopia seisuga 7. mai 2015. Vaadatud 10. mail 2015. History of the Boston Marathon, Boston Marathon: The First Century of the World's Premier Running Event, by Tom Derderian, Human Kinetics Publishers, 1996, 634 pages Boston Marathon, updated third edition, by Tom Derderian 2017, 827 pages. EBook, 978-1-5107-2429-7
Samcheok

Samcheok (ka Samch'ŏk, haldusüksusena 삼척시 Samcheok-si 'Samcheoki linn') on linn Lõuna-Korea idarannikul Gangwoni provintsis. Linnas oli 2003. aasta andmete järgi 80 000 elanikku. Linna koduleht (inglise, korea, jaapani ja hiina keeles)
Kersti Treufeldt

Kersti Treufeldt (sündinud 4. septembril 1951 Tallinnas) on eesti korvpallikohtunik. Ta lõpetas 1970. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1975. aastal tsiviil- ja tööstusehituse erialal Tallinna Polütehnilise Instituudi. Treufeldt hakkas korvpalliga tegelema Tallinna Keskrajooni Laste- ja Noorte Spordikoolis Kiira Auliku treeningutundides. Ta tegutses 1968. aastast kohtuniku-sekretärina ja võistluste peasekretärina (1970. aastast vabariiklik kategooria), oli kohtunik 1970. aasta Eesti NSV koondise kohtumisel USA olümpiakoondisega ja 1991. aasta NSV Liidu meistrivõistluste finaalseerias, kuulus Eesti Korvpalliliidu volikokku ja Tallinna korvpallisektsiooni juhatusse, tegutses Eesti Korvpalliklubide Assotsiatsiooni peasekretärina. Treufeldt töötas aastatel 1975–1992 peaehitaja ametikohal mitmes ministeeriumis, hiljem Eesti Sõjamuuseumi direktori asetäitja haldusalal. 2022 Korvpalli Herbert Tema isa oli elektrik Udo-Viljo Treufeldt, tütar Kirsti Tamm on olnud korvpallikohtunik-sekretär. "Treufeldt, Kersti - Eesti Entsüklopeedia". entsyklopeedia.ee. Vaadatud 28. juulil 2024. "Podcast „Pihtas Põhjas" tunnustas auhinnaga Korvpalli Herbert kauaaegset lauakohtunikku". Delfi Sport. Vaadatud 28. juulil 2024. "Eesti Päevaleht 8 oktoober 2001 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 28. juulil 2024. https://www.basket.ee/et/kohtunikele?news_id=5262
Aretaloogia (eetika)

Aretaloogia kui eetika alus. Antiikfilosoofiast pärit ja praegu filosoofias kasutusel olevas tähenduses on aretaloogia uurimissuund, mis keskendub αρετη ehk vooruse ja vooruslikkuse uurimisele. Igasuguste eetika ja moraalisüsteemide puhul on fundamentaalne roll vooruslikkusel ja vooruslikul käitumisel. Lisaks vooruslikkusele ja selle omadustele, on aretaloogia uurimisobjektiks ka see, kuidas inimene vooruslikuks saab, teisisõnu üritab aretaloogia luua vooruslikku inimest (või vähemalt teooriat vooruslikust inimesest). Kristluse saabumisega tekkis vajadus aretaloogia ümber defineerida uute, kristlikke vooruste tõttu. Aquino Thomas sünteesis antiikfilosoofia mõtlejate (Aristoteles, Platon jt) teooriatest ja kristlikust mõtteloost uue, terviklikuma aretaloogia, mis koosnes neljast kardinaalsest ja kolmest teoloogilisest voorusest. Need neli kardinaalset voorust on ettevaatlikkus/tagasihoidlikkus (φρόνησις), meelekindlus (ἀνδρεία), mõõdukus (σωφροσύνη) ja õiglus (δικαιοσύνη) ning kolm kristlikku on usk, lootus ja ligimesearmastus. Ta tõi ühtlasi välja, et armastus on kõikide vooruste alus ja seeläbi esimene voorus ning on kink jumalalt inimesele. Zbigniew Pańpuch (3. september 2006). "Aretalogy" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 3. september 2006.
Erika Laansalu

Erika Laansalu (varem Erika Enniko; sündinud 6. juunil 1952 Valgas) on eesti filmitootja ja tõlk. Ta lõpetas 1970. aastal Tallinna 2. Keskkooli ning 1972. aastal Tallinna Kergetööstustehnikumi asjaajamise ja juhtimistöö organiseerimise erialal, täiendas end filmitootmise ja TV juhtimise kursustel Moskvas (1984), Soomes (1991, 1993) ja Baltic Media Center'is Bornholmis (1996). Laansalu oli aastatel 1972–1973 Eesti Televisioonis direktori sekretär, 1973–1975 Eesti Telefilmis režissööri abi ja assistent, 1983–1985 Tallinnfilmis filmidirektori asetäitja ja filmidirektor, 1991 stuudio EXITfilm asutajaliige, 1993. aastani tegevjuht, seejärel Kanal 2 haldusdirektor, hiljem Taska Productionis. Ta oli ka tõlk ja subtiitrite toimetaja. Laansalu oli Eesti Audiovisuaalautorite Liidu juhatuse esimees, Eesti Kinoliidu tegevjuht ja juhatuse liige ning Tallinna rahvusvahelise filmifestivali direktor. "Näkimadalad" (1987–1988, direktor) "Mardipäev" (1989, direktor) "See kadunud tee" (1990, direktor) "Daam autos" (1992, direktor, produtsendi assistent) "Balti armastuslood" (1992, direktor, tootmisjuht) "Tallinn pieduses" (1993, direktor) "Georgica" (1998, tootmisjuht) "Nimed marmortahvlil" (2002, tootmisjuht) "Täna öösel me ei maga" (2004, tootmisjuht) "Röövlirahnu Martin" (2005, tootmisjuht) "Kuldrannake" (2006, tegevprodutsent) "Sügisball" (2007, tegevprodutsent) "Kalevi naised" (2008, tegevprodutsent) "MIs su nimi on?" (2009, tootmisjuht) "Phobos" (2010, kaasprodutsent) "Üksik saar" (2012, tegevprodutsent) "1944" (2015, tegevprodutsent) "Sangarid" (2017, tootmisjuht) Ta oli abielus operaator Peep Laansaluga. "Laansalu, Erika - Eesti filmi andmebaas". www.efis.ee. Vaadatud 28. juulil 2024. "Põhjarannik 22 aprill 2008 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 28. juulil 2024. "Eesti Päevaleht 3 juuli 1999 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 28. juulil 2024. "Sirp 19 november 1999 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 28. juulil 2024. "Sirp 19 mai 2000 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 28. juulil 2024. "Vooremaa 28 august 2008 — DIGAR Eesti artiklid". dea.digar.ee. Vaadatud 28. juulil 2024. "JUHATUS". eesti kinoliit (Ameerika inglise). Vaadatud 28. juulil 2024. https://www.imdb.com/name/nm15658740/ https://www.imdb.com/name/nm1007451/?ref_=nv_sr_srsg_0_tt_0_nm_2_in_0_q_erika%2520laansalu https://www.filmweb.pl/person/Erika+Laansalu-557242
Hugo von zur Mühlen

Hugo Kaspar von zur Mühlen (21. mai 1828 – 15. veebruar 1869) oli Mühlenite aadlisuguvõsast pärit Pornuse mõisnik. Hugo Kaspar von zur Mühlen sündis 1828. aastal Kaspar ja Emilie von zur Mühleni (sünninimega Baranius) peres. 1861. aasta 17. jaanuaril abiellus Hugo von zur Mühlen Vorbuse mõisas Julie Alexandra Elisabeth von Roséega. 1862. aasta 1. augustil päris Mühlen 71 300 rubla eest Pornuse mõisa. Hugo von zur Mühlen suri 15. veebruaril 1869. Ta on maetud Halliste surnuaeda. Stryk, Leonhard von. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Tartu. Kd. 1. Lk 298. 1877. Transéhe-Roseneck, Astaf von. Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschaft. Görlitz. Kd. 1. Lk 268. 1929.