laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Roomassaare

Roomassaare (lühend RO) on Kuressaare linnajagu, mis asub Kuressaare vanalinna kaguservas. Algselt oli Roomassaare Kuressaare linna ääremaadele jäänud, õigeusu kiriku maadele tekkinud asum praeguse Vana-Roomassaare tänavas. 19. sajandi teisel poolel kujunes õigeusukiriku maadel välja elitaarne suvituslinnaosa mitmete pansionaatide ja Mierzeyewski (Roomassaare) eramudaravilaga (ehitatud 1876, hävis 1941). See, ajalooline Roomassaare linnaosa hõlmab osa Allee tänavast, Vana-Roomassaare, Uus-Roomassaare, Kivi, Kraavi ja osa Talve tänavast. 20. sajandi lõpus toimunud kruntide vähendamise käigus loodi sellesse piirkonda ka Pae tänav. 20 sajandi lõpust alates on Roomassaare linnajagu laienenud lõuna ja kagu suunas alles 1929. aastal Kaarma-Suurvallast linna külge liidetud aladele, kuhu on loodud ja loomisel rida uusi tänavaid: Tuule, Saue, osa Nooruse tänavast jt. Roomassaare linnajagu külgneb põhja pool Põllu aleviga ja kirdes Kelmiküla linnajaoga. Linnaosast edelasse jääb endine Weise heinamaa sinna 20 sajandil rajatud staadioniga. Lõuna ja kagu poole jääb endine Roomassaare karjamaa ning Kullimäe. Roomassaares asuvad Kuressaare lennujaam ja Roomassaare sadam. 1917 alustas Saksa okupatsioonivõim kitsarööpmelise raudtee ehitamist, mis võimaldaks Roomassaare sadamast kaupu mujale Saaremaale transportida. Enne okupatsiooniväe lahkumist 1918 jõuti valmis raudteeliin kuni Röösani. Suurem osa raudteest lammutati 1922, kuid Roomassaare–Kuressaare raudteelõik jäi aastakümneteks tööle (see lammutati arvatavasti 1940. aastate lõpul). Roomassaare on deskriptiivne liitsõnaline kohanimi, mis koosneb omastavas käändes olevatest sõnadest 'roog', 'maa' ja 'saar'. Paiga vanem nimi oli Roomaa saar. Väike-Roomassaare Roomassaare nina Laidunina-Roomassaare rand Kalle Kesküla. Kuressaare ja selle ümbruse kohanimed. Saarte Hääl. 4. aprill 2009.
Kesk-Doonau madalik

Kesk-Doonau madalik (ungari keeles Kárpát-medence ehk Karpaatia nõgu[viide?]) on Kesk-Euroopa kaguosas asuv suur madalik, mida ümbritsevad Karpaadid, Dinaari mäestik ja Alpid. Ungari keskmäestik ja Põhja-Ungari keskmäestik madaliku põhjaosas eraldavad Kisalföldi ja Alföldi. Madalikus, mille suurim linn on Budapest, asub Doonau jõe vesikond. Alföld
Marcelo Lomba

Marcelo Lomba do Nascimento (sündinud 18. detsembril 1986 Rio de Janeiros) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib väravavahina Brasiilia kõrgliigaklubis Palmeiras. Ta alustas klubikarjääri Flamengos, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2001. aastal. Profidebüüdi tegi ta klubi meeskonnas 6. aprillil 2008, kui Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlustel kohtuti Vasco da Gamaga. 2010. aasta hooajal oli ta Flamengo põhiväravavaht. Aastatel 2011–2014 mängis ta Brasiilia kõrgliigas Bahia meeskonnas. 2015. aastal oli ta laenul Brasiilia kõrgliigaklubis Ponte Preta. 2016. aastal naasis ta Bahiasse, mängides sel hooajal klubiga Brasiilia esiliigas. 2016. aasta juulis liitus ta Brasiilia kõrgliigaklubiga Internacional. Internacionali põhiväravavahiks sai ta 2018. aastal. Samal aastal valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2021. aasta detsembris sõlmis ta üheaastase lepingu Palmeirasega. 2003. aastal tuli Marcelo Lomba Brasiilia kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistriks. Flamengo Campeonato Carioca: 2010 Bahia Campeonato Baiano: 2012, 2014 Palmeiras Recopa Sudamericana: 2022 Campeonato Paulista: 2022 "Marcelo Lomba acerta com Palmeiras: 'É a oportunidade da minha vida'". www.palmeiras.com.br. Vaadatud 15.12.2021.
Uendel Pereira Gonçalves

Uendel Pereira Gonçalves (tuntud lihtsalt kui Uendel; sündinud 8. oktoobril 1988 Araranguás) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Cuiabá. Ta alustas klubikarjääri Criciúmas, millega liitus 2005. aastal. 2007. aastal debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Brasiilia esiliigas. Brasiilia kõrgliigas on ta mänginud Fluminense, Avaí, Ponte Preta, Corinthianse, Internacionali ja alates 2021. aastast Cuiabá ridades. Corinthianses mängis ta aastatel 2014–2016 ning tuli 2015. aastal klubiga Brasiilia meistriks. Avaí Campeonato Catarinense: 2009, 2010 Corinthians Campeonato Brasileiro Série A: 2015 Cuiaba Campeonato Mato-Grossense: 2021, 2022
Edenílson

Edenílson Andrade dos Santo (tuntud lihtsalt kui Edenílson; sündinud 18. detsembril 1989 Porto Alegres) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsja, parempoolkaitsja või paremkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Atlético Mineiro. Ta alustas klubikarjääri Rio Grande do Suli osariigi klubis Caxias. Aastatel 2009–2010 mängis ta klubiga Brasiilia tugevuselt kolmandas liigas. 2011. aastal liitus ta Brasiilia kõrgliigaklubiga Corinthians. Ta mängis klubis väga edukal perioodil, kui võideti Brasiilia meistrivõistlused (2011), Lõuna-Ameerika meistrivõistlused (2012), klubide maailmameistrivõistlused (2012), São Paulo osariigi meistrivõistlused (2013) ja Lõuna-Ameerika superkarikas (2013). 2014. aastal suundus ta Itaalia kõrgliigasse, liitudes Genoaga. 2015. aastal suundus ta Udinesesse. Hooajal 2016–2017 mängis ta laenulepingu alusel taas Genoas. 2017. aastal suundus ta laenule Internacionali, mis mängis sel hooajal Brasiilia esiliigas. 2018. aasta juulis sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. 2020. aastal valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2022. aasta detsembris sõlmis ta kaheaastase lepingu Atlético Mineiroga. Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 10. septembril 2021 MM-i valikmängus Peruu vastu. Corinthians Campeonato Brasileiro Série A: 2011 Copa Libertadores: 2012 Klubide maailmameistrivõistlused: 2012 Campeonato Paulista: 2013 Recopa Sudamericana: 2013 Atlético Mineiro Campeonato Mineiro: 2023 "Edenílson é do Galo" (portugali). Atlético Mineiro. 22. detsember 2022. https://www.transfermarkt.com/edenilson/nationalmannschaft/spieler/169052 (vaadatud 15.10.2021)
Roomassaare sadam

Roomassaare sadam (sadama kood: EE RMS) asub Kuressaare linna Roomassaare linnajaos Roomassaare poolsaarel. Sadam rajati aastatel 1891–1894. Sadama geograafilised koordinaadid on 58° 12′ 48″ N, 22° 30′ 36″ E. Sadama territoorium hõlmab 74 000 m2 maa-ala ja 80 700 m2 veeala. Sadamas on 6 kaid üldpikkusega 544 m. Suurim sügavus kai ääres on 5,5 m. Suurim võimalik laev: pikkus 120 m, laius 15 m, süvis 5 m. Sadamas on alumine tulepaak, kaituli, ülemine tulepaak, teljepoi, tuletorn ja uue laevatee teljepoi. Nüüdisajal on Roomassaare kauba-, reisi- ja jahisadam. Sadam rajati aastatel 1891–1894 ning süvendati 1913. aastal, kuid suuremaid ehitustöid takistas esimene maailmasõda. Aastatel 1917–1918 rajas Saksa okupatsioonivõim Saaremaale 600 mm laiuse väliraudtee, mis algas Roomassaare sadamast ja kulges läbi Kuressaare kuni Röösani, teetamm jõuti valmis teha kuni Orissaareni. 1922. aastal sisemaa liin lammutati, käiku jäi vaid 3 km pikkune lõik Roomassaarest Kuressaareni. 1920.–1930. aastatel ühendas sadamat Kuressaare linnaga kitsarööpmeline raudtee. Linna ja sadama vaheline raudtee kasutamine lõpetati 1940. aasta sügisel. Raudteeliin ja vedurid olid niivõrd halvas seisukorras, et sõit ja kaubavedu raudteel muutusid ohtlikuks. Oleks aidanud põhjalik renoveerimine, kuid see jäi tegemata. 1940. aasta novembri alguseks lõpetati suure veokoormuse tõttu kõvasti kannatada saanud Roomassaare kivitee remont ja kruusatamine. 1994. aastal tähistati Roomassaare sadama 100. aastapäeva. Samal aastal andis Eesti Vabariigi Teede- ja Sideministeerium sadama haldamise üle riiklikule aktsiaseltsile Saarte Liinid. Saaremaa Merispordi Selts Roomassaare sadama 360° aeropanoraam / aerofoto Roomassaare sadam Roomassare sadama ajalugu Roomassaare sadama plaan 1939 (juurdepääsupiiranguga)
Nicolás López

Nicolás Federico López Alonso (sündinud 1. oktoobril 1993 Montevideos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib ründajana Mehhiko kõrgliiga klubis Tigres UANL. Ta alustas klubikarjääri 2011. aastal Uruguay kõrgliiga klubis Nacional. 2012. aasta jaanuaris liitus ta Itaalia kõrgliiga klubiga Roma. Debüüdi Itaalia kõrgliigas tegi ta 26. augustil 2012 mängus Catania vastu ja lõi selles mängus kohe värava. 2013. aasta juulis liitus ta teise Itaalia kõrgliiga klubiga, Udinese. Hooajal 2014–2015 mängis ta laenul Veronas ja hooajal 2015–2016 esimeses pooles Hispaania kõrgliiga klubis Granada. Seejärel naasis ta hooaja lõpuni Nacionali. 2016. aasta juulis liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga Internacional. 2018. aasta hooajal lõi ta Brasiilia kõrgliigas 11 väravat, millega oli sel hooajal Internacionali resultatiivseim mängija liigas. 2019. aasta detsembris siirdus López Tigres UANL-i. 2013. aastal osales ta Uruguay kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel. Uruguay jõudis finaali, kus kaotati penaltitega Prantsusmaale. López lõi turniiril neli väravat ja võitis Hõbepalli auhinna.
Villi Tokarev

Villi Tokarev (vene keeles Вилли Иванович Токарев, õieti Vilen Tokarev; 11. november 1934 – 4. august 2019 Moskva) oli vene-ameerika šansoonilaulja ja laulukirjutaja. Tokarev sündis Venemaal Adõgee autonoomses oblastis, tema esivanemad olid Kubani kasakad. Vanemad panid talle V. I. Lenini auks nime Vilen. Muusikalise keskhariduse sai ta Modest Mussorgski nimelisest Peterburi muusikakoolist kontrabassi erialal. Juba õpingute ajal töötas ta Anatoli Krolli ja Boriss Rõtškovi orkestrites ning tegi koostööd lauljatar Gülli Tšoheliga. Hiljem töötas ta koos lauljatar Edita Pjehhaga ansamblis Sõprus («Дружба»). Tokarev kirjutas lauludele nii muusikat kui sõnu. Tema tuntuim laul on „Vihm” («Дождь») Edita Pjehha esituses. Tokarev on töötanud ka kuulsas David Gološtšokini orkestris. Võimude tagakiusamise tõttu kolis ta 1970. aastate algul Murmanskisse, kus hakkas esitama omi laule. 39-aastaselt, 1974. aastal emigreerus Tokarev Ameerika Ühendriikidesse, kus ta töötas esialgu koristajana ja postiljonina, kuid vähese inglise keele oskuse tõttu jäi peagi töötuks. Pärast keelekursusi õppis veel medvennaks ja autojuhiks ning töötas New Yorgis taksojuhina. Mängis ja laulis restoranides ja ööklubides. Teenitud raha eest hakkas välja andma heliplaate oma lauludega. 1981. aastal ilmunud heliplaat «В шумном балагане» tõi talle tuntuse Ameerika venekeelsete immigrantide seas. Teda hakati nimetama Brighton Beachi „aujuudiks”. Tokarev asutas muusikastuudio One Man Band, kus ta salvestas umbes 20 albumit. 1989. aastal sõitis ta esimest korda pärast emigreerumist Nõukogude Liitu, kus andis suure eduga 70 kontserti. 1996. aastal kolis Tokarev tagasi Venemaale ja elas kuni surmani Moskvas, kus ta lõi samuti oma helisalvestusstuudio ning jätkas esinemist lauljana. Tokarev suri 4. augustil 2019 ja maeti 9. augustil Moskva Kalitniki kalmistule. Suri legendaarne vene laulja Villi Tokarev
Ama

Ama on küla Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
Harilik karikseen

Harilik karikseen (Sarcoscypha austriaca) on karikseeneliste sugukonda kuuluv seeneliik. Seen kasvab kõdupuidul ja esineb Eestis väga sageli. Gerrit J. Keizer. Seente entsüklopeedia. Tallinn: Sinisukk, 2006. Lk 55 Harilik karikseen andmebaasis eElurikkus
Charles Hobaugh

Charles Owen Hobaugh (sündinud 5. novembril 1961) on Ameerika Ühendriikide endine merejalaväelane ja NASA astronaut. Hobaugh valiti astronaudiks 1996. aastal ning tema esimene kosmoselend oli 2001. aastal toimunud STS-104, millel osales piloodina. 2007. aastal lendas ta piloodina missioonil STS-118. Ta oli missiooni STS-129 komandör. Hobaugh lahkus NASAst 2011. aastal. "Astronauts Robert Satcher and Charles Hobaugh Leave NASA". NASA. Vaadatud 12. august 2019.
Hannes Perk

Hannes Perk (sündinud 1973) on Eesti endine politseiametnik. Ta oli aastatel 2014–2023 K-Komando juht. Ta töötas K-Komandos alates 1995. aastast. 2023. aastal tunnustati teda Kotkaristi IV klassi teenetemärgiga. Teenetemärkide kavalerid Risto Berendson (10. aprill 2014). "Politsei eriüksuses vahetus juht". Postimees. Vaadatud 19. august 2017. https://www.postimees.ee/7787685/pikaaegne-k-komando-juht-hannes-perk-lahkus-politseist "President annab tänavu 167 riiklikku teenetemärki" ERR, 6. veebruar 2023
Jutši keel

Jutši keel on USA Oklahoma osariigis räägitav keel, millel teadaolevaid sugulaskeeli ei ole. 2016. aastal oli 4 emakeelena jutši keelt kõnelejat, lisaks 12 teise keelena kõnelejat. 2002. aastast alates on keelt püütud velmata. Jutši hõimu liikmeid oli 2007. aasta andmetel 1500. Jutšid küüditati 1830. aastatel Oklahomasse tänapäeva Tennessee aladelt, kus nad enne kontakti eurooplastega elasid, ja Georgia aladelt, kuhu nad 19. sajandi alguses asusid. Jutši keeles on 11 vokaalfoneemi ja 38 konsonantfoneemi. Jutši keel on aglutinatiivne, sõnad moodustatakse prefiksite ja sufiksite lisamisega ühe- või mitmesilbilistele tüvedele. http://www.yuchi.org/YuchiLang/index.html http://www.eucheelp.org/
Lahdenpohja rajoon

Lahdenpohja rajoon on haldusüksus Karjala Vabariigis Venemaal. Lahdenpohja rajoon on moodustatud 9. juulil 1940. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lahdenpohja rajooni elanikest venelasi 82,5%, valgevenelasi 6,5%, ukrainlasi 4,3%, karjalasi 2,1% ja muust rahvusest inimesi 4,6%. 2020. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lahdenpohja rajooni elanikest venelasi 85,49%, valgevenelasi 2,31%, ukrainlasi 1,69%, karjalasi 1,14%, tšuvašše 0,52%, tatarlasi 0,33%, soomlasi 0,26%, armeenlasi 0,19%, vepslasi 0,14% ja teistest rahvustest inimesi 7,93%. Rajoonis on Lahdenpohja linn, Elisenvaara külaasundus, Hiitola külaasundus, Miinala külaasundus ja Kurkijoki külaasundus. Q126689039 Итоги Всероссийской переписи населения 2020 года. Том 5. Национальный состав и владение языками. Таблица 1. Национальный состав населения
Városliget

Városliget ('linnapark'; saksa keeles Stadtwäldchen) on Budapesti linnapark. Zugló ringkonnas asuva pargi mõõtmed on ligikaudu 1400 m × 970 m ning see katab maa-ala 1,2 km² ulatuses. Tegu on ühe UNESCO maailmapärandi nimistu kaitsealas oleva asukohaga Ungaris. "Anonymus" (Miklós Ligeti skulptuur) Népliget Margitsziget  Városliget – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Budapest Page on Városliget (inglise keeles)
RHK-11

RHK-11 (Rahvusvaheline Haiguste Klassifikatsioon, 11. versioon, ladina keeles Classificatio internationalis morborum, CIM-11) on rahvusvaheline haiguste ja nendega seotud terviseprobleemide, epidemioloogia, sümptomite ja ebanormaalsete leidude ning kaebuste statistilise klassifikatsiooni üheteistkümnes versioon. RHK on ingliskeelse akronüümi ICD (The International Classification of Diseases) eestikeelne vaste ja tähendab rahvusvahelist haiguste klassifikatsiooni, sidekriipsuga number näitab versiooni numbrit. Klassifikatsiooni eesmärk on võimaldada eri riikides eri aegadel kogutud suremuse ja haigestumuse andmete süstemaatilist registreerimist, analüüsimist, interpreteerimist ja võrdlemist. RHK-11 jõustus 1. jaanuaril 2022, milles leppisid kokku Maailma Terviseorganisatsiooni liikmesriigid 25. mail 2019. Jaanuaris 2022 ei kasuta veel ükski riik antud klassifikatsiooni, laialdasemat rakendamist võib oodata 2020. aastate keskel. RHK-10
Sonja Graf

Susanna Graf (16. detsember 1908 München – 6. märts 1965 New York) oli saksa ja ameerika maletaja, naiste rahvusvaheline meister (1950). Grafi vanemad olid volgasakslased, kes 1906. aastal asusid Venemaalt Samara kubermangust ümber Saksamaale. Graf õppis isa käe all malet mängima. 1930. aastatel sai temast Saksamaa tugevaim naismaletaja. 1939. aastal, pärast esinemist Buenos Aireses toimunud maleolümpial, ei naasnud ta enam kodumaale. Teise maailmasõja ajal elas ta Argentinas ja pärast sõda Ameerika Ühendriikides. Graf võitis 1936. aastal tugevakoosseisulise maleturniiri Semmeringis Clarice Benini ees. Mais 1937 tegi ta kaasa Prahas lahtisel turniiril, kus jäi küll viimaseks, kuid viigistas seejuures turniiri võitnud Paul Keresega. Juulis 1937 mängis ta Semmeringis MM-tiitlimatši Vera Menchikuga, kuid kaotas 4½:11½. Kuu hiljem jagas ta Stockholmis naiste maailmameistrivõistlustel 3.–4. kohta. Grafi parimaks saavutuseks jäi teine koht (Menchiku järel) 1939. aastal toimunud maailmameistrivõistlustel. 1950. aastatel esindas Graf maailmameistrivõistlustel USA-d. 1954. aastal tuli ta MM-i tsooniturniiril kolme parema hulka ja pääses 1955. aastal pretendentide turniirile, kus jagas 10.–13. kohta. USA malemeistriks tuli Graf viimati 1964. aastal. 1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele naiste rahvusvahelise meistri nimetuse. Graf oli üks neist, kes sai selle nimetuse kohe samal aastal. Sonja Graf (1934) Sonja Graf (1935)  Sonja Graf – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Fenny Heemskerk

Fenny Heemskerk (3. detsember 1919 Amsterdam – 8. juuni 2007 Amersfoort) oli hollandi maletaja, naiste suurmeister (1978). Heemskerk oli 10-kordne Hollandi naiste malemeister (1937–1961). Alates 1949. aastast osales ta maailmameistrivõistlustel: MM-turniiril 1949/1950 saavutas 8. koha, 1951. aastal võitis Veneetsias toimunud MM-i tsooniturniiril esikoha ja pääses edasi 1952. aastal Moskvas toimunud pretendentide turniirile, kus jagas 2.–3. kohta. Pretendentide turniiril mängis ta samuti 1955. aastal (9. koht) ja 1961. aastal (15.–16. koha jagamine). Heemskerk sai FIDE-lt 1950. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1978. aastal naiste suurmeistri nimetuse. Fenny Heemskerk simultaani andmas (1950) Fenny Heemskerk (1957) Fenny Heemskerk (1968)  Fenny Heemskerk – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Aarne Põlluäär

Aarne Põlluäär (sündinud 13. juuli 1967) on eesti valla- ja riigiametnik. Õppis 1974–1977 Tagavere algkoolis, 1977–1978 Valjala 8-klassilises Koolis ja 1978–1985 Orissaare Keskkoolis. 1985. aastal asus õppima Jäneda Sovhoostehnikumi maastikukujunduse erialale, mis jäi Nõukogude armeesse kutsumise tõttu lõpetamata. Aastatel 2006–2009 õppis Sisekaitseakadeemias halduskorraldust ning lisaerialadena õigust, kommunaalmajandust ja keskkonnakaitset. Omandas aastatel 2017–2019 Tallinna Ülikoolis magistrikraadi riigiteadustes. Olnud 2009–2013 Orissaare vallavanem, 2014–2016 Tori valla arendusnõunik, 2016–2018 Lääne-Saare valla arendusnõunik ja 2019–2021 Saaremaa valla kultuuri- ja spordiosakonna juhataja. 1. mai 2014, Kaldad: Tori valla ajaleht, Küsib Hillar Kohv, vastab Aarne Põlluäär, digar.ee
Vepsa rahvusvald

Vepsa rahvusvald oli Venemaal Karjala Vabariigis Äänisranna rajoonis asuv haldusüksus, mis loodi 20. jaanuaril 1994 vepslaste asualale Äänisjärve läänekaldale ning jagati 1. jaanuaril 2006 omavalitsusreformi tagajärjel kolmeks osaks. Tekkisid Šokša Vepsa külaasundus, Šoutjärve Vepsa külaasundus ja Kalajoki Vepsa külaasundus Äänisranna rajooni koosseisus. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas vallas 3493 inimest, neist 1202 vepslased.
Sinialliku oosid

Sinialliku oosid on kaitsealune oosisüsteem Sakala kõrgustikul Sinialliku orus ja küljel. Oosid asuvad kagu-loodesuunalise Sinialliku oru loodeosa põhjas ja edelaküljel. Ooside hari on lainja kujuga ja tugevasti varieeruva kõrgusega, oosilülide suhteline kõrgus ulatub 15 meetrini. Oosilülid koosnevad jämepurdsest karbonaatse materjali poolest rikkast veeristik-kruusast. Ooside harjad on kaetud kuusemetsaga, jalamitel ja nõlvadel kasvab lepa ja humala kooslus. Nõlvadel leidub rikkalikult allikaid. Oosid koos Sinialliku oruga on arvele võetud ürglooduse objektidena ja kuuluvad kaitse alla Loodi looduspargi koosseisus. Sinialliku linnamägi on järsemaks muudetud nõlvadega oosilüli Sinialliku järvest loode pool. Sinialliku org Sinialliku linnamägi Sinialliku järv Sinialliku oosid ja org Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 09.08.2019)
Tootsi

Tootsi on alev Pärnumaal Põhja-Pärnumaa vallas. Alevvald liitus 2017. aastal Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus naabervaldadega Põhja-Pärnumaa vallaks. Alevis asuvad lasteaed-põhikool, raamatukogu, apteek, spordikompleks ujulaga, postipunkt. Asula tekkis 1939. aastal valminud briketivabriku lähedusse. Alevi järgi on nimetatud Pirgu lademe Tootsi kihistu. Asula tekkis briketitehase lähedusse, mida hakati ehitama Pööravere Suursoos 1937. aasta sügisel ning mis alustas briketitootmist 1939. aasta veebruaris. Pööravere Briketitööstus nimetati veel vabriku ehitamise ajal ümber Tootsi Briketitööstuseks lähedalasuva Tootsi karjamõisa järgi. Tootsi raudteejaamast rajati valmiva Tootsi briketivabriku juurde 3 km pikkune harutee. Kuivendatud soost veeti turvast mööda rabaraudteed vabrikusse. Asula esimesed töölismajad rajati 1938. aastal kuivendatud soo- ja metsaalale. Tootsi sai töölisalevi staatuse 1949. aastal. Briketivabrik suleti 2011. aastal. AS Tootsi Turvas Tootsis on järgmised tänavad ja muud aadressikohad: Ehitajate, Jaama, Kesktänav (Kesk tänav), Kooli, Metsa, Männi, Sõmera, Tuleviku, Tööstuse ja Uus. Tootsi turbatööstuse rong Turbatööstuse rong Vana rong endise Tootsi turbatööstuse hoovis augustis 2023 Endine Tootsi turbatööstuse hoone augustis 2023 Rong Endise Tootsi turbatööstuse hoovis augustis 2023 Tööstuse 1 augustis 2023 Endine Tootsi turbatööstus augustis 2023 Tootsi valla lipp Tootsi valla vapp Tootsi kultuuri- ja spordikeskus Haldus- ja asustusjaotus, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2021. aasta rahvaloendus, vaadatud 3.06.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator Stratigraafia terminoloogia Suurtööstus Pööravere rabas Uus Eesti Pärnu Uudised, nr 101, 6. mai 1938 "Lavasaare-Tootsi turbatööstus". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. aprill 2018. Vaadatud 5. aprillil 2018. Mati Laur, Tõnu Tannberg, Rajoonide aeg. Ümberkorraldused Eesti NSV haldusjaotuses, Tuna 4 / 2019, lk 98–109 "Kohalik omavalitsus: haldusterritoriaalne jaotus ja korraldus → Vald, alev ja linn". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. aprill 2018. Vaadatud 5. aprillil 2018. Briketivabrikuvaba aasta võttis Tootsis hinge kinni Pärnu Postimees 20. aprill 2012
Autarkia (filosoofia)

Autarkia (kr Autarkeia) tähendab olukorda, kus inimesel piisab iseendast. Aristoteles (selgitus pärineb Anne Lille kommentaarist) (1996). Nikomachose Eetika. Vanemuise 19, EE2400 Tartu: "Ilmamaa". Lk 249.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: koht sisaldab numbrit (link)
Tallinna-Kopli veduridepoo

Tallinna-Kopli veduridepoo oli Kopli kaubajaama juures asunud veduridepoo, mida haldas AS Eesti Raudtee. Esialgne depoo rajati 19. sajandi lõpul. Hoonet laiendati oluliselt 1953. aastal. Veduridepoo suleti tõenäoliselt 2005. aastal seoses uue Muuga depoo rajamisega. Tänapäeval tegutsevad hoones mitmed poed ja söögikohad. Depoohoone aadress on Telliskivi 57. Tallinna vagunidepoo Eesti raudteetransport Balti Raudtee Peatehased Pilte; Baltic Trains Picture Gallery
Corry Vreeken

Maria Cornelia Vreeken (sündinud 22. detsembril 1928 Enkhuizenis Põhja-Hollandi provintsis) on hollandi maletaja, naiste ausuurmeister (1987). Vreeken on viiekordne Hollandi naiste malemeister (1960, 1962, 1964, 1966, 1970). Kahel korral mängis ta maailmameistrivõistlustel: 1971. aastal Ohridis toimunud tsoonidevahelisel turniiril jäi ta 14. kohale ja 1976. aastal Roosendaalis (Hollandis) toimunud tsoonidevahelisel turniiril sai ta Tatjana Fomina ja Milunka Lazarevići järel 10. koha. Ta esines Hollandi naiskonna koosseisus seitsmel naiste maleolümpial (1963, 1966, 1974–1982). Vreeken sai FIDE-lt 1968. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1987. aastal naiste ausuurmeistri nimetuse. Corry Vreeken (1961) Corry Vreeken ja Clarice Benini maleturniiril Amsterdamis (1962) Corry Vreeken (1982)  Corry Vreeken – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kontupohja rajoon

Kontupohja rajoon on haldusüksus Karjala Vabariigis Venemaal. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kontupohja rajooni elanikest venelasi 80,5%, karjalasi 8,0%, valgevenelasi 4,1%, soomlasi 2,7%, ukrainlasi 1,7% ja muudest rahvustest inimesi 3,0%. 2020. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kontupohja rajooni elanikest venelasi 87,26%, karjalasi 3,48%, valgevenelasi 1,61%, soomlasi 1,00%, ukrainlasi 0,63%, vepslasi 0,18%, poolakaid 0,13% ja teistest rahvustest inimesi 5,72%. Q126709394 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. november 2012. Vaadatud 3. juulil 2011.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Итоги Всероссийской переписи населения 2020 года. Том 5. Национальный состав и владение языками. Таблица 1. Национальный состав населения
Claude Goretta

Claude Goretta (23. juuni 1929 Genf – 20. veebruar 2019 Genf) oli Šveitsi filmilavastaja. "Pitsikuduja" (La Dentellière, 1977) "Provintslanna" (La Provinciale, 1981) "Mario Ricci surm" (La Mort de Mario Ricci, 1983)