laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Talude päriseksostmine

Talude päriseksostmine oli 19. ja 20. sajandil Eesti- ja Liivimaa kubermangus nähtus, kus talurahvas ostis seni mõisnikele kuulunud mõisamaad. 1849. aastal võeti vastu uus talurahvaseadus Liivimaa kubermangus, millega mõisate valdused jagati mõisa- ja talumaaks ning sai võimalikuks ka ulatuslikum talude päriseksostmine. See sõltus aga suurel määral mõisniku tahtest ja võimalustest tema omanduses olevaid renditalusid päriseks müüa. Päriseksostmine oli ennekõike seotud naturaalmajanduselt lõplikult rahamajandusele üleminekuga, kus mõisnik hakkas oma põldudel kasutama palgatööjõudu. Päriseksostmine edenes tunduvalt kiiremini Lõuna-Eestis, kus juba 19. sajandi lõpuks oli enamik talusid talupoegade omanduses. Enne seda olenes talude omandamine, konkreetse mõisniku volist. Esimesi talusi müüdi aga ka enne üldkehtiva seaduse vastuvõtmist, 1823. aastal Luunja vallas. Põhja-Eestis, Eestimaa kubermangus sai talude päriseks ostmise aluseks 1856. aasta Eestimaa talurahvaseadus. Esimese 20 aasta jooksul osteti Eestimaa kubermangus päriseks ca 1500 talu. 1851/1852. aastal oli talupoegade omanduses 0,07 % taludest, raharendil oli 13,88 %, segarendil oli 4,2 % ja teorendil oli 81,83 % taludest. 1867/1868. aastal oli talupoegade omanduses 14,26 %, raharendil 80,71 %, segarendil 3,59 % ja teorendil 1,42 % talundit. 1916. aasta põllumajandusloenduse andmeil oli Eestimaal mõisnikke (nende seas oli ka eestlasi ja teistest rahvustest inimesi) koos perekonnaliikmetega loendatud u. 4000, mis moodustas 0,7% põllumajandusega tegelevast rahvastikust, maarahvastikust u. 0,5% Eesti mõisamajapidamiste omanduses oli üle poole kogu maast ja seal oli tööjõuna hõivatud üle 100 000 inimese. 1917. aastal oli Eestimaal ja Liivimaal kustutamata krediidiga: Eestimaa Krediitseltsis 8560 talundit, Liivimaa Maakrediitseltsis 7407, Talurahva Põllupangas 10 089, Doni Põllupangas 712, Peterburi-Tuula Põllupangas 250 ja kokku 27 018 talundit. talude kruntimine T. Hallik, 2009. Ajaloo mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 168 Feliks Sauks, Krediidinduse ajaloolise arengu põhiprobleemistik Eestis. Ajalooline Ajakiri, 1939 nr 2, lk 77 A. Köörna. Suure Sotsialistliku Oktoobrirevolutsiooni majanduslikud eeldused Eestis. Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn, 1961, lk. 125 A. Andresen, E. Jansen, T. Karjahärm, M. Laar, M. Laur, L. Leppik, T. Rosenberg, T. Tannberg, S. Vahtre. Eesti ajalugu V. Pärisorjuse kaotamisest Vabadussõja-ni. Peatoim. S. Vahtre, tegevtoim. T. Karjahärm ja T. Rosenberg. Õpetatud Eesti Selts, Tartu, 2010, lk. 124–125. Feliks Sauks, Krediidinduse ajaloolise arengu põhiprobleemistik Eestis. Ajalooline Ajakiri, 1939 nr 2, lk 78
Prince Edwardi maakond

Prince Edwardi maakond (Prince Edward County) on maakond USA-s Virginia osariigis. Geograafilised koordinaadid on 37°22' N, 78°44' W. Maakonna halduskeskus on Farmville. Maakonna pindala on 917 km², millest 3 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 23 368. Aastal 2000 oli elanike arv 19 720. Cumberlandi maakond (põhjas) Buckinghami maakond (loodes) Amelia maakond (kirdes) Appomattoxi maakond (läänes) Nottoway maakond (idas) Charlotte'i maakond (edelas) Lunenburgi maakond (kagus) Prince Edwardi maakond moodustati 1754. aastal Amelia maakonna osast. Prince Edwardi maakonna koduleht (inglise keeles)
Viljakümnis

Viljakümnis oli feodaalkorral kehtinud naturaalmaks (teatud kümnis), mida talupoeg pidi maa kasutamise eest maksma mõisale. Algul oli viljakümnise suurus 1/10 vilja saagist. T. Hallik, 2009. Ajaloo mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 191
Gleimuld

Gleimuld ehk Gleysol on muld, milles kaua aega toimub gleistumine pideva liigniiskusega tingimustes. Gleimulla tunnuseks on rohked gleilaigud ja roosteplekid või katkemata gleihorisont. Gleimullad G Karbonaatsed gleimullad KG Paepealsed gleimullad Ghk Rähksed gleimullad Gk Leostunud gleimullad G0 Leostunud gleimullad G0 Leetjad gleimullad GI Gleimullad Küllastunud gleimuld G(0) Küllastumata gleimuld G(I) Turvastunud gleimullad G1 Küllastunud turvastunud gleimuld Küllastumata turvastunud gleimuld Leetunud gleimullad LkG Näivleetunud gleimullad LPG, L(P)G Pruunid näivleetunud gleimullad Heledad näivleetunud gleimullad Leetunud gleimullad Leedegleimullad LG Leedegleimullad Turvastunud leedegleimullad Gleistunud muld Loit Reintam. Märksõnu mullateadusest ja ökoloogiast Uugo Roostalu. Mullateaduse loengute konspekt
Pearahamaks

Pearahamaks ehk hingemaks oli 18.–19. sajandil Venemaa keisririigile kehtestatud riigimaks, mida pidid maksma maksustatud seisuste meessoost isikud. Eesti- ja Liivimaa kubermangus kehtestati see 1783. aastal. Maksu ei pidanud tasuma aadlikud, vaimulikud, õpetlased ja riigiametnikud. Pearahamaksu määr oli selle asutamisest 1724. aastal Peeter I poolt 70 kopikat hingelt, 1794. aastal tõstis Katariina II tasu määra 1 rublale. Pearaharahutused T. Hallik, 2009. Ajaloo mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 122 Eesti ajalugu: kronoloogia. 2007. Koostanud Sulev Vahtre. Teine trükk. Kirjastus Olion. Lk 105
Usuvahetusliikumine

Usuvahetusliikumine (uuemas ajalookirjutuses ka kirikuvahetusliikumine, rahvapäraselt keisri usku minek) oli 1840. aastatel Liivimaa kubermangus ja 1880. aastatel Eestimaa kubermangu läänepoolsetel aladel aset leidnud sotsiaalne protestiliikumine, mille käigus siirdus märkimisväärne osa nende alade maaelanikkonnast õigeusku. Usuvahetusliikumise peamiseks motiiviks on peetud eesti ja läti talupoegade lootusi parandada oma majanduslikku olukorda, omandades maad ja saavutades mõisakoormiste kergendamise. Samuti väljendus liikumises protest baltisaksa mõisnike ("sakste") kontrolli all olnud luterliku kiriku vastu. Mitmes piirkonnas kaasnes usuvahetusliikumisega ka väljarändamisliikumine – katsed rännata maa omandamiseks välja Venemaa hõredalt asustatud piirkondadesse. Rahvas ütles: "Vene papid on meiesugused, nad pole targemad kui meiegi, nendega on hää elada!" Usuvahetusliikumisega kaasnes uute õigeusu koguduste avamine Balti kubermangudes Riia vikaarpiiskopkonnas (1836–1850): 1846. aastal loodi Pärnu, Võru, Saaremaa ja Tartu praostkond, 1851. aastal Viljandi praostkond Liivimaa kubermangus. Usuvahetuse aktiivseimal perioodil 1845–1848 läks Pühima Valitseva Sinodi andmetel Liivimaa kubermangus õigeusku üle 110 222 talupoega, neist 62 898 lätlast ja 47 324 eestlast – kokku umbes 17% kubermangu elanikkonnast. 1865. aastal ühendati Riia piiskopkonnaga Eestimaa kubermangu õigeusu kogudused. 1866. aastal asutati Riia piiskopkonnas Tallinna vikaarpiiskopkond. Narva õigeusu kogudused jäid kuni Eesti iseseisvumiseni Peterburi piiskopkonda. Eestimaa kubermangus suurenes apostlikku õigeusku üleminek 1880. aastatel ning Tallinna vikaarpiiskopkonnas moodustati: 1883. aastal loodi Haapsalu praostkond, 1886. aastal Tallinna praostkond ja 1897. aastal Rakvere praostkond. Kui usuvahetusliikumine soovitud tulemusi ei andnud ja maaomanike tagakiusamine usku vahetanud talupoegade suhtes pigem kasvas, pöördus osa usku vahetanuid tagasi luterlusse. Seda protsessi nimetatakse rekonversiooniks. Kui esialgu toimus see mitteametlikult ja varjatult, sest õigeusust lahkumist takistasid Venemaa seadused, siis pärast 1905. aasta usuvabaduse dekreeti toimus see juba ametlikult. Usupuhastus ehk reformatsioon Õigeusu kirik Eestis Vene Õigeusu Kiriku Tallinna vikaarpiiskopkonna praostkondade ja koguduste loend (1721–1917) Vene Õigeusu Kiriku Tallinna vikaarpiiskopkond Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik Fr. R. Kreutzwaldi kirjavahetus. I. Kirjad Fr. R. Faehlmannile, D. H. Jürgensonile ja teistele. Tallinn, 1976, lk. 138. Kreutzwaldi kiri Faehlmannile, 28. detsember 1845 (vkj) Kruus, Hans. Talurahva käärimine Lõuna-Eestis XIX sajandi 40-ndail aastail. Tartu, Eesti Kirjanduse Selts, 1930. Rebane-Loone, Leida. Usuvahetuslik liikumine Läänemaal aa. 1883-1885. – Ajalooline Ajakiri, nr 2–4, 1933. Ilmunud ka eraldi väljaandena Tartus 1934.
Florence'i maakond

Florence'i maakond (Florence County) on maakond USA-s Lõuna-Carolina osariigis. Geograafilised koordinaadid on 34°02' N, 79°71' W. Maakonna halduskeskus on Florence. Maakonna pindala on 2082 km², millest 10 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 136 885. Aastal 2000 oli elanike arv 125 761. Williamsburgi maakond (lõunas) Marioni maakond (idas) Dilloni maakond (põhjas) Marlboro maakond (põhjas) Darlingtoni maakond (loodes) Florence'i maakond moodustati 1888. aastal. Maakond on saanud nime Florence Harllee järgi. Florence'i maakonna koduleht (inglise keeles)
Kreiskool

Kreiskool oli 19. sajandil Venemaa keisririigi (sh Eesti ala) kubermangude kreisi- ehk maakonnakeskuses olev 2–3 õppeaastaga riiklik poeglastekool, mis eelnes gümnaasiumile. 1802. aastal loodi Venemaa Rahvahariduse Ministeerium ja korraldati ümber kogu Venemaa keisririigi haridussüsteem. Ministeerium töötas välja uued koolikorralduse alused ja 5. novembril 1804 kinnitatud ülikoolidele alluvate õppeasutuste põhimäärus nägid ette igas kubermangulinnas ja maakonnalinnas, maakonna- ehk kreiskooli asutamise. Venemaa keisri 4. veebruari (vkj. 24. jaanuari 1803) ukaasi alusel jaotati Venemaa õpperingkondadeks eesotsas kuraatoritega. Tartu õpperingkonda kuulusid Eesti-, Liivi- ja Kuramaa kubermang ja kuni 1812. aastani ka Viiburi kubermang. Tartu koolihalduspiirkonna keskuseks sai Tartu ülikool; selle eesotsas seisis Peterburis resideeriv kuraator. Kuraatori kantselei asus kuni 1835. aastani keisririigi pealinnas Peterburis, seejärel aga aastatel 1835–70 ja 1876–86 Tartus ning 1870–76 ja 1886–1915 Riias. Kuraatorile allusid Tartu ülikool, kubermangugümnaasiumid, kreiskoolid, elementaarkoolid ja eraõppeasutused. 1837. aastani teostas kuraator järelevalvet talurahvakoolide üle, 1873 allutati talle Vene õigeusutunnistusse üle läinud talupoegade laste talurahvakoolid ja 1885 ka luteri talurahvakoolid. Kreiskoolid reorganiseeriti 1872. aasta määruse alusel linnakoolideks ja 1913. aastal kõrgemateks algkoolideks. Tallinna Kreiskool Rakvere Kreiskool Paide Kreiskool Haapsalu Kreiskool, Kalda tänav 6 Tartu Kreiskool Võru Kreiskool, hoone Seminari väljak 1 Viljandi Kreiskool kreiskooli maja asus Viljandis nüüdse Johan Laidoneri platsi ääres Kuressaare Kreiskool, Pikk tänav 31 Kuressaare Valga Kreiskool, Kesk tänav 22 Pärnu Kreiskool, Pargi tänav 1 T. Hallik, 2009. Ajaloo mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 81 Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009. [1] (vaadatud 01.06.2013) 27013/225 F. J. Wiedemanni tn 15, register.muinas.ee Kuressaare kreiskool: usuti, et kohalikud ehitusmeistrid poleks ilmselt osanud sedavõrd moodsat maja kavandada, kodu.postimees.ee, 14. veebruar 2021 Valga linnakooli hoone kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 17.08.2022) Olaf Esna (2. juuli 2003). "Pärnu: Pargi tänava ainsas majas on alati olnud kool". Pärnu Postimees. Vaadatud 28.11.2020. Kreisikoolist Eesti Ajalooarhiivi fondiloendis
Ajalooallikad

Ajalooallikad on ehitised, esemed, kirja pandud tekstid ja suulised mälestused, millest on võimalik saada teadmisi mineviku sündmuste kohta. Viitamistõrge: Vigane <ref>-silt. Viide nimega Hallik, 2009 on ilma tekstita. Viitamistõrge: <references>-siltide vahel olevat <ref>-silti nimega "Hallik, 2008" ei kasutata eelnevas tekstis.
Florence'i maakond (Wisconsin)

Florence'i maakond (Florence County) on maakond USA-s Wisconsini osariigis. Geograafilised koordinaadid on 45°85' N, 88°40' W. Maakonna halduskeskus on Florence. Maakonna pindala on 1288 km², millest 24 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 4423. Aastal 2000 oli elanike arv 5088. Ironi maakond (põhjas) Dickinsoni maakond (idas) Marinette'i maakond (kagus) Foresti maakond (lõunas ja läänes) Florence'i maakond moodustati 1882. aastal Marinette'i ja Oconto maakonna osadest. Nicoleti metsakaitseala (osa) Florence'i maakonna koduleht (inglise keeles)
Alepõld

Alepõld (ka: alemaa) on aletegemisel saadud põld, mida kasutati 3–4 aastat. T. Hallik, 2009. Ajaloo mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 12
Tasandikujõgi

Tasandikujõgi on jõgi, mis osaliselt või tervikuna voolab tasandikul. Väikese langu tõttu on tavaliselt selle jõe voolukiirus üsna väike. Enamasti voolab ta laias jõeorus (lammorus), kus ülekaalus on nõlvade kulutavad protsessid (küljeerosioon). Tasandikujõed sageli looklevad ehk meandeeruvad. Jõgedel on sageli ülemjooksud mägijõed, aga kesk- ja alamjooksul on nad tasandikujõged. Mägijõgi
Arheoloogilised väljakaevamised

Arheoloogilised väljakaevamised on maapinnalt ülemise mulla- ja/või prügikihi eemaldamine eesmärgiga saada leide, mida saab kasutada arheoloogilisteks uuringuteks. Arheoloogid huvituvad kõigist kunagise inimtegvuse jälgedest ja nii viiakse uurimistöid läbi erinevates paikades – näiteks nii asulates, linnustes, põldudel, kalmistutel, pühapaikades kui ka uppunud laevadel. Arheoloogilisi väljakaevamisi tehakse üldiselt kahel juhul – probleemkaevamised viiakse läbi mingile konkreetsele küsimusele vastuse saamiseks, näiteks ühe piirkonna linnuste kaevamised selgitamaks nende vanust; päästekaevamised toimuvad siis, kui muistised jäävad ehitustele ette, näiteks maanteede rajamisel või hoonete ehitamisel. Väljakaevamised pole korratav protsess, sest sama ala ei saa kaevata kaks korda. Seega on arheoloogia sageli tuntud kui hävitav teadus, kus vaatluse tegemiseks on vaja algsed tõendid hävitada. Selle probleemi leevendamiseks on kaevamisprotsessi ja selle tulemuste salvestamiseks võimalik kasutada väga täpseid digitaalseid meetodeid. Hiljem järelduste tegemiseks on oluline leidude konteksti jälgimine ja fikseerimine nii erinevate muististe vahel kui iga muistise sees. Näiteks maetute paiknemine kalmes, neile kaasapandud esemete hulk, tüüp ja paiknemine võivad matusekombestikust rääkida väga palju. Sellel põhjusel on keelatud muististe omavoliline kaevamine ning sealt leidude eemaldamine – nii kaob tervikpilt muistisest. Kaevamistel leitud esemed puhastatakse, nummerdatakse ja pannakse kottidesse või karpidesse. Mõned leiud (näiteks metall- ja puuesemed) vajaduse korral konserveeritakse, mõned pannakse muuseumides näitusele. Väljakaevamiste ja muu arheoloogilise uurimistööga kogutud informatsiooni põhjal kunagiste ühiskondade kohta järelduste tegemiseks leiud süstematiseeritakse, lokaliseeritakse, dateeritakse, kontekstualiseeritakse ja lõpuks tõlgendatakse. T. Hallik, 2009. Ajaloo mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 16 "Arheoloogilised väljakaevamised". Tallinna Ülikooli arheoloogia teaduskogu koduleht. Vaadatud 16. veebruaril 2021. Philip Barker (1993). Techniques of archaeological excavation, 3. väljaanne. London: Batsford, ISBN 0-7134-7169-7 Roosevelt; Cobb; Moss; Olson; Ünlüsoy (2015). Excavation is Mall:Strikethrough Digitization: Advances in Archaeological Practice. Ajakirjas: Journal of Field Archaeology, köide 40, väljaanne 3, leheküljed 325–346 Valter Lang (2020). Arheoloogia kui muinasaega uuriv teadus. Peatükk kogumikus: Aivar Kriiska, Valter Lang, Ain Mäesalu, Andres Tvauri, Heiki Valk. Eesti ajalugu I. Eesti esiaeg. Tartu: Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituut. Lk 13–15
Feodaallinnus

Feodaallinnus on feodaali või vaimuliku tugevasti kindlustatud ehitis (linnus). Eesti linnuste loend T. Hallik, 2009. Ajaloo mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 39
Feodaalne killustatus

Feodaalne killustatus oli keskajal olukord, kus puudus tugev keskvõim (kuningavõim) ja domineeris feodaalide sõltumatu valitsemine. Sel perioodil muutusid suurfeodaalide valdused omavahel sõdivateks "riikideks riigis"[viide?]. T. Hallik, 2009. Ajaloo mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 39
Viktor Jermolajev

Viktor Jermolajev (vene keeles Ермолаев Виктор Вячеславович; sündinud 6. jaanuaril 1953 Gorkis) on Eesti meremees ja poliitik. Ta lõpetas 1968. aastal Gorkis keskkooli[küsitav] ja 1972. aastal Tallinna Kalatööstusliku Merekooli, 1984. aastal Kaliningradi Tehnikainstituudi ja 1990. aastal Leningradi Kõrgema Parteikooli. Töötas aastatel 1972–1979 tootmiskoondises Eesti Kalatööstus masinisti ja mehaanikuna, 1979–1983 komsomolisekretäri asetäitjana ja sekretärina ning 1983–1990 parteikomitee sekretäri asetäitjana ja sekretärina. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, kuuludes algul väliskomisjoni ja hiljem rahvussuhete komisjoni. Kuni augustiputšini kuulus ta saadikurühma Kommunistlik fraktsioon (pärast augustiputši otsustasid saadikurühmad Virumaa, Võrdsete õiguste eest, Koostöö ja Kommunistlik fraktsioon laiali minna). Ta oli aastatel 1979–1991 NLKP liige. Ühtlasi oli ta 1991. aastani Eestimaa Kommunistliku Partei (NLKP) Keskkomitee ja selle büroo liige. Aastatel 1985–1989 oli ta Tallinna Kalinini Rajooni Rahvasaadikute Nõukogu liige. "Kes on kes Eesti poliitikas", Eesti Entsüklopeediakirjastus 1992
Parasvöötme okasmets

Parasvöötme okasmets ehk taiga on bioom, millele kuuluvad Euraasia ja Põhja-Ameerika parasvöötmes paiknevad okasmetsad.
Colombia lipp

Colombia lipp on Colombia lipp, mis võeti kasutusele 26. novembril 1863. Trikoloor koosneb kollasest, sinisest ja punasest triibust. Kollane triip moodustab poole lipu laiusest ja sinine ning punane kumbki neljandiku.
Ristsõnad

Ristsõnad ehk ristsõnamõistatus on Inglismaalt pärit hariv sõnamõistatus. Eesmärk on vastata küsimustele õigete sõnadega, kirjutades need vasakult paremale või ülalt alla. Tihti on ristsõnadel õige lahenduse korral tumedamates ruutudes vastus. Ristsõnades on mõistlik alustada lihtsamatest küsimustest, millele kindlasti vastust teatakse. Näiteks on ristsõnades viimasel ajal[millal?] levinud küsimus "Püsi, rahu". Kui vastuses peab olema kolm tähte, võib sinna kirjutada "Asu". Kui on aga küsimus mingi värvuse kohta, siis tuleb sinna tähti juurde tuua, vastates teistele küsimustele. Õige lahendamise korral ilmub tihti tumedatesse ruutudesse vastus. Ristsõnu hakati algselt valmistama Inglismaal. Praeguseks on mõistatus tuntud juba ülemaailmselt. Tihti esineb neid ajalehtedes või ajakirjades meelelahutuse valdkonnas. Esimene eestikeelne ristsõna ilmus 9. veebruaril 1925 ajalehes Esmaspäev. "Esimese eestikeelse ristsõna ilmumisest möödus 99 aastat" ERR, 13. veebruar 2024
Pavel Jermoškin

Pavel Jermoškin (sündinud 7. detsembril 1943 Vologda oblastis) on Eesti kaevandustööline ja poliitik. Ta lõpetas 1961. aastal Narva 1. Internaatkooli. Ta töötas aastatel 1961–1963 ja 1973–1990 tootmiskoondises Eesti Põlevkivi ning aastatel 1963–1973 kombinaadis Vorkutaugol ekskavaatorijuhi ja brigadirina. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, ta on kuulunud sotsiaal- ja keskkonnakomisjoni. Ta oli ka Põhiseaduse Assamblee liige. Ta oli aastatel 1988–1991 NLKP liige, ta on olnud Eestimaa Kommunistliku Partei (NLKP) Keskkomitee liige ning Töökollektiivide Ühendnõukogu Kohtla-Järve presiidiumi liige. "Kes on kes Eesti poliitikas", Eesti Entsüklopeediakirjastus 1992
Juri Jevstignejev

Juri Jevstignejev (sündinud 1. oktoobril 1947 Leningradis) on Eesti ühiskonnategelane ja poliitik. Ta lõpetas aastal 1963 Sillamäe 2. Keskkooli, seejärel Leningradi 38. kutsekooli raadioaparatuuri lukksepa ja monteerija erialal ning aastal 1978 ökonomistina Tallinna Polütehnilise Instituudi. Ta töötas aastatel 1965–1988 Sillamäe Keemiametallurgia Tootmiskoondises. Aastatel 1988–1992[küsitav] oli ta Sillamäe linnapea. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, olles haldusreformikomisjoni liige ja kuuludes saadikurühma "kodanikuleppimus". "Kes on kes Eesti poliitikas", Eesti Entsüklopeediakirjastus 1992
Ikaldus

Ikaldus (ka ikaldumine) on põllusaagi osaline või täielik hävimine halbade ilmastikuolude tõttu. näljahäda T. Hallik, 2009. Ajaloo mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 52
Pavel Grigorjev

Pavel Grigorjev (sündinud 3. aprillil 1941 Kotlõs Kingissepa rajoonis Leningradi oblastis) on Eesti insener ja poliitik. Ta lõpetas aastal 1964 Leningradi Merekooli, aastal 1966 Leningradi Külmutusseadmete tehnikumi ja aastal 1976 Kaliningradi Kalatöötlemisinstituudi. Ta töötas aastatel 1964–1967 Murmanskis laevamehaanikuna ja aastatel 1967–1990 kalurikolhoosis Oktoober peainsenerina. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige. Ta on olnud ka Kohtla-Järve Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee liige. "Kes on kes Eesti poliitikas", Eesti Entsüklopeediakirjastus 1992
Paraad

Paraad on sõjaväe, sportlaste vm organiseeritud inimrühma pidulik ülevaatus, mis harilikult toimub avalikul väljakul, marsimuusika saatel ning rongkäigu kujul. Paraadiks võidakse nimetada ka maa- või veesõidukite sarnast ülevaatust, näiteks jõe-, mereväe- või autode paraadi. Inimeste paraadi korral kannavad osalised tihtipeale vormirõivast. Sõjaväestatud organisatsioonidel on enamasti selliseks otstarbeks eraldi vorm, mida nimetatakse paraadmundriks. Paraadiga võidakse tähistada pidulikke sündmusi, riigi- ja rahvuspühi või omavalitsuste tähtpäevi. Eestis on tavaks korraldada igal aastal Eesti Vabariigi aastapäeval (24. veebruaril) Eesti kaitseväe ja võidupühal (23. juunil) Eesti Kaitseliidu paraad. Nõukogude Liidus toimusid paraadid mai- ja oktoobripühade ajal, samuti Teise maailmasõja võidu tähistamiseks 9. mail. L. Eisen, E. Hiie. "Lugemik-õpik I klassile", Valgus, Tallinn 1975 "Eesti keele seletav sõnaraamat" (vaadatud 6. augustil 2013) "Ameerika autode paraad Valgas" Valgamaalane, 27.07.2009 (vaadatud 6. augustil 2013) "Haapsalus toimus võidupüha paraad" Postimees, 23.06.2013
Keskkonnamürgid

Keskkonnamürgid on tööstusest pärit ained, mis kogunevad toiduahela kõrgematesse lülidesse ja toimivad aeglaselt. Jankovski, Kersti; Kuresoo, Rein. Loodusõpetus: õpik 6. klassile. Tallinn, Avita, 2012, lk 153.
Karskusliikumine

Karskusliikumine on ühiskondlik liikumine, mis võitleb alkoholi liigjoomise vastu ja propageerib alkoholivastast mõtteviisi. Liikumist viljelevad nt karskusseltsid. T. Hallik, 2009. Ajaloo mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 67 Eesti karskusliikumine ja karskusseltsid Eesti Ajalooarhiivi fondiloendist
Enesehinnang

Enesehinnang on psühholoogias inimese üldine subjektiivne emotsionaalne hinnang kui väärtuslik ta on. Hinnang peegeldab inimese enda otsust, mida ta enda kohta arvab. Enesehinnang hõlmab usku endasse (näiteks: olen pädev, olen väärtuslik) ja ka emotsionaalseid seisundeid nagu meeleheide, uhkus, häbi. Smith and Mackie (2007) defineerisid nii: "Mina-käsitlus on see, mida me arvame endast ja enesehinnang on positiivne või negatiivne hinnang sellele, kuidas me ennast tunneme." Enesehinnang on huvitav sotsiaalpsühholoogiline konstruktsioon, kuna seda kasutatakse erinevate tulemuste edukaks ennustamiseks, nagu näiteks akadeemiline võimekus, õnnelikkus, rahuldustunne abielus ja suhetes, ja kriminaalne käitumine. Enesekindlus võib kasutada konkreetsetes olukordades (näiteks: "Ma usun, et olen hea kirjanik ja ma olen selle üle õnnelik") või ka laiemas mõistes (näiteks: "Ma usun, et olen halb inimene ja see tekitab mulle üldist halba arvamust endast"). Psühholoogid arvavad, et enesehinnang on püsiv isiku tunnusjoon, kuigi see võib ka lühiajaliselt kõikuda. Minapilt Ohvrimentaliteet Enesetähtsustamise sajand Hewitt, John P. (2009). Oxford Handbook of Positive Psychology. Oxford University Press. Lk 217–224. ISBN 978-0-19-518724-3. Smith, E. R.; Mackie, D. M. (2007). Social Psychology (Third ed.). Hove: Psychology Press. ISBN 978-1-84169-408-5. Marsh, H.W. (1990). "Causal ordering of academic self-concept and academic achievement: A multiwave, longitudinal path analysis". Journal of Educational Psychology. 82 (4): 646–656. DOI:10.1037/0022-0663.82.4.646. S. Yagual "Efectos de la violencia intrafamiliar en el autoestima de los estudiantes de octavo y noveno año de la Escuela de educación básica 11 de Diciembre" Editorial La Libertad. Universidad Estatal Península de Santa Elena, 2015. Ecuador. Online at https://web.archive.org/web/20180213022247/http://repositorio.upse.edu.ec/xmlui/handle/46000/2069 Orth U.; Robbins R.W. (2014). "The development of self-esteem". Current Directions in Psychological Science. 23 (5): 381–387. DOI:10.1177/0963721414547414.