laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Põlvjas rebasesaba

Põlvjas rebasesaba (Alopecurus geniculatus) on kõrreliste sugukonda rebasesaba perekonda kuuluv üheaastane rohttaim. Hõredapuhmikuline väikeseid mättaid moodustav hallikas- või sinakasroheline taim. Ülemise kõrrelehe laba 2–3 korda tupest lühem. Pööristähk ühtlaselt ruljas. Välissõkal väga lühikarvane. Keeleke 2–4 mm pikkune. Ohe peen, umbes 4 mm pikkune, põlvjas, pähikust märgatavalt välja ulatuv, kinnitub sõkla selja alusele. Tolmukad kollased, hiljem kohvipruunid. Taim kasvab 10 kuni 20, harva kuni 45 cm kõrguseks. Põlvjas rebasesaba kasvab niisketel niitudel, veekogude kallastel, umbrohuna teraviljas. Eestis levinud hajusalt. Põlvja rebasesaba keeleke Põlvjas rebasesaba on sinaka värvusega kõrreline Põlvja rebasesaba joonis Leht, M. (toim.). 2010. Eesti taimede määraja. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu Põlvjas rebasesaba andmebaasis eElurikkus Põlvjas rebasesaba e-taimemäärajas
Ohe

Ohe on harjasjas moodustis paljude kõrreliste välissõkalde või harva liblede tipus allpool selgmisel ehk alumisel küljel.
Libled

Libled on kaks nahkjat lehekest kõrreliste pähiku alusel, harvem on neid 3 või 4 või nad puuduvad üldse.
Kahelisaagjas leheserv

Kahelisaagjas leheserv on saagjas leheserv, mille hammastel on omakorda väiksemad hambad.
Kannus (botaanika)

Kannus on õiekrooni või õietupe piklik, enamasti õõnes väljakasve.
Kuurvürst

Kuurvürst oli Saksa Rahva Püha Rooma keisririigi riigipea Saksa-Rooma keisri valimiskolleegiumi liikme tiitel. Kuurvürsti naissoost vaste on kuurvürstinna. Algselt omasid kuurvürsti tiitlit kolm vaimulikku ja neli ilmalikku vürsti, kellel oli õigus valida keiser, hiljem nende hulk kasvas. Kuurvürstideks olid esialgu Mainzi, Trieri ja Kölni peapiiskopid, Saksi hertsog, Brandenburgi markkrahv, Böömi kuningas ja Reini pfaltskrahv (Pfalzi valitseja). Nende privileegid kinnitas Karl IV 1356 kuldbullaga. Monarhide valimine oli saksa hõimude tava, mis algas juba antiikajal, kui saksa hõimud moodustasid hõimuliite ja valisid selle liidreid. Oma liidreid valisid ka frangid. Frangi riigi järglased on Prantsusmaa ja Saksamaa. Prantsusmaal muutus kuningavõim kiiresti päritavaks, aga Saksamaal jäi see valitavaks. Esialgu oli kõigil vabadel inimestel õigus valimistel osaleda ja hääletada, aga seda õigust piirati siiski üha enam ja enam. 1125 valiti Lothar III juba niimoodi, et väike mõjukate aadlike hulk valis ta ära ja esitas siis ülejäänud aadlikele heakskiitmiseks. Peatselt jäeti heakskiitmiseks esitamise koht üldse ära ja keiser valitigi üksnes kitsas mõjukate suurnike ringis. Keisri valimiskogu mainiti kirjalikes allikates aastail 1152 ja 1198, aga paavstile Urbanus IV-le, kes oli paavst 1261–1264, saadetud kirjas nimetati juba seitset kuurvürsti ükshaaval koos kommentaariga, et komme lasta neil seitsmel uus keiser valida olevat vanem kui keegi mäletab. 1623. aastal lisandus kuurvürstide nimekirja Baieri hertsog ning 1692 ka Hannoveri (Braunschweig-Lüneburgi) hertsog. 1777 ühendati ühe valitseja alla Pfalz ja Baieri, mistõttu üks kuurvürstikoht kadus. 1803. aastal lisati kuurvürstide sekka veel Württembergi ja Salzburgi hertsog, Badeni markkrahv ja Hessen-Kasseli maakrahv. Kuna Saksa Rahva Püha Rooma Keisririik kaotati juba 1806. aastal, siis ei olnud viimastena tiitli saanutel tegelikult võimalust kuurvürstidena tegutseda ning reaalselt mõjutada keisririigi keisri valimist. Kuurvürstinna Saksa-Rooma keisrite ja Saksa kuningate loend
Kattesoomus

Kattesoomus (õie) on kattelehtedega analoogiline moodustis.
Puhmik

Mitte segi ajada puhmaga. Puhmik on maapealsete võsude kogum. Puhmik-õlikõrvits Puhmik-narmassamblik
Põisik

Põisik on tarnadel emakat, hiljem vilja ümbritsev põie- või pudelitaoline moodustis, mille tipust ulatuvad välja emakasuudmed. õis
Savikoti–Pärsti tee

Savikoti–Pärsti tee (registrinumbriga 24232) on kõrvalmaantee Viljandi maakonnas. Tee pikkus on 3,981 km. Tee saab alguse Savikoti külas Viljandi – Suure-Jaani tee 8. kilomeetril ja lõppeb Pärsti külas Epra–Sürgavere–Klaassepa tee 13. kilomeetril. Riigimaanteede nimekiri ja riigimaanteede liigid Riigi Teatajas
Bill English

Simon William English (sündinud 30. detsembril 1961 Lumsdenis) on Uus-Meremaa poliitik, peaminister 12. detsembrist 2016 kuni 26. oktoobrini 2017. Ta oli aastatel 2008–2016 Uus-Meremaa rahandusminister ja asepeaminister. English on Uus-Meremaa Rahvuspartei liige. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. detsember 2016. Vaadatud 5. veebruaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Žerdenivka

Žerdenivka (ukraina keeles Жерденівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Gaissõni rajoonis. Elanike arv on 836. Pindala on 0,312 km².
Monokarpsed taimed

Monokarpsed taimed on taimed, kes õitsevad, viljuvad ja seejärel surevad. Mõiste võttis kasutusele Alphonse de Candolle. Monokarpsuse vastand on polükarpsus, mille korral taimed õitsevad ja viljuvad elu jooksul mitmeid kordi. Taim võib enne õitsemist kasvada palju aastaid. Õitsemine ainuüksi hukkumist esile ei kustu, küll aga teeb seda viljumine. Muutuseid taimes kutsuvad esile hormoonidena käituvad keemilised ühendid. Agaavide hulka kuuluv ameerika agaav, mitmed maapinnal kasvavad bromeeliad perekonnast puia, Tillandsia utriculata, mõned tääkliiliad ning paljud bambused kasvavad 8 kuni 20 aastat enne kui õitsevad. Üksikutel bambuseliikidel kulub õitsema hakkamiseks üle 100 aasta, seejärel taimed hukkuvad. Hawaiil kasvavate hõbemõõkade ja nende sugulastel perekonnas vilksia võib õitseikka jõudmiseks kuluda 20 kuni 50 aastat. Üheiduleheliste taimede sugukonnad, milles esineb monokarpseid liike on: agaavilised, võhalised, palmilised, bromeelialised, banaanilised ja kõrrelised. Kaheiduleheliste taimede sugukonnad, milles leidub monokarpseid liike on: karusõralised, koerakoonulised, korvõielised ja kaunviljalised. Vähesed kaheidulehelised harunevad puhmastaimed ja teiskasvuga liigid kuuluvad monokarpide hulka: perekond käbiõis liigid, Cerberiopsis candelabrum, Tachigali versicolor ning ka mõned teised perekonna Tachigali esindajad. Monkarpseid taimi saab elus hoida kui õied eemaldatakse vahetult pärast õitsemist ja enne seemnete moodustumis või kui taimelt eemaldatakse enne õitsemist kõik õiepungad. Kitajima, Kaoru; Carol K. Augspurger (august 1989). "Seed and Seedling Ecology of a Monocarpic Tropical Tree, Tachigalia Versicolor". Ecology. jstor. 70 (4): 1102–1114. DOI:10.2307/1941379. JSTOR 1941379.
Marjanivka (Bari rajoon)

Marjanivka (ukraina keeles Мар'янівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Elanike arv on 453. Pindala on 1,561 km².
Ats Joorits

Ats Joorits (sündinud 13. aprillil 1958 Tapal) on eesti ajakirjanik ja endine näitleja. Ta on esimene eestlane, kelle abielu samast soost isikuga kanti Eesti rahvastikuregistrisse. Näitlejana on ta tuntud eelkõige Hundipoeg Sulo rolliga Uno Leiese telelavastusest "Nõiakivi" (1979). Samuti on ta olnud Eesti Televisiooni Lastesaadete toimetuse saatejuht. Pärast 1987. aastal Eestist lahkumist elas Joorits esmalt kümme aastat Rootsis, seejärel kümme aastat USA-s (töötas ajakirjanikuna raadiojaamas Ameerika Hääl) ning alates 2007. aastast elab ta uuesti Rootsis, kus ta töötas kuni 2024. aastani Tallink Silja Sverige tegevdirektori asetäitjana. 2010. aastal abiellus ta Rootsis oma kauaaegse elukaaslase Franklin Leviga, kuid Eesti õigusruum ei võimaldanud samasooliste abielu tollal rahvastikuregistrisse kanda. See sai võimalikuks alles 2017. aasta jaanuaris pärast Tallinna ringkonnakohtu vastavat otsust. Ats Jooritsast sai esimene eestlane, kelle geiabielu rahvastikuregistrisse kanti, Delfi, 24. jaanuar 2017
Solohubivka

Solohubivka (ukraina keeles Сологубівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Orativi rajoonis. Elanike arv on 628. Pindala on 2,46 km².
Zakusõlõ

Zakusõlõ (ukraina keeles Закусили) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Narodõtši rajoonis. Elanike arv on 295. Pindala on 1,296 km².
Nõrga oja

Nõrga oja (ka Metsküla oja) on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Metsküla külas, Raudna jõe parempoolne lisajõgi. Oja pikkus on 4,5 km, valgla pindala 4 km², langus 35,5 m ja lang 7,9 m/km. Oja saab alguse 66,5 m kõrgusel ja suubub 31 m kõrgusel Väike-Kõpu ja Metsküla küla piiril paremalt poolt Raudna jõkke 41,7 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Nõrga oja Eesti looduse infosüsteemis Nõrga oja keskkonnaportaalis Nõrga oja Eesti looduse infosüsteemis Nõrga oja keskkonnaportaalis
Laagri–Hüüru tee

Laagri–Hüüru tee (registrinumber 11421) on 3,2 km pikkune kõrvalmaantee Saue vallas. Tee saab alguse Laagri alevikust Korul. Tee kulgeb läbi Alliku küla ja lõpeb Hüüru–Alliku–Saue tee kolmandal kilomeetril Alliku külas. Tee ületab Karutiigi silla üle Vääna jõe tee teisel kilomeetril ja 10 truupi. Teel on kaks bussipeatust: Karuallika ja Koru. 2018. aastal kaeti tee kogu pikkuses mustkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 200–500 autot ööpäevas. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad. Varem oli Laagri–Hüüru tee Alliku–Laagri–Hüüru tee koosseisus. Pärast maanteevõrgu ümberkorraldamist 2017. aastal on see eraldi kõrvalmaantee.
Afon Dyfi

Afon Dyfi (inglise keeles River Dovey) on jõgi Walesis. Jõe lähe asub Cambria mägedes 580 m kõrgusel merepinnast. Ainus suurem asula jõe vooluteekonnal on Machynlleth (u 2000 elanikku). Jõe estuaar moodustab piiri Gwyneddi ja Ceredigioni tervikomavalitsuse vahel.
Harilik keelikurohi

Harilik keelikurohi (Carlina vulgaris) on korvõieliste sugukonda keelikurohu perekonda kuuluv kaheaastane rohttaim. Eestis eristatakse kolme alamliiki. Harilik keelikurohi on paljas või võrkkarvane ogaline taim, üldilmelt meenutab ohakat. Lehed on süstjad kuni munajad. Välimised üldkatise lehed 4–9 mm laiad, ogajashambulised. Õitseb juulis-augustis. Taimed kasvavad (5)10–60(80) cm kõrguseks. Harilik keelikurohi kasvab loodudel, kuivades hõredates metsades. Lubjarikkal pinnasel, Eestis paiguti. Hariliku keelikurohu õisikud Harilik keelikurohi Harilik keelikurohi kasvab loodudel Leht, M. (toim.). 2010. Eesti taimede määraja. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu Harilik keelikurohi andmebaasis eElurikkus Naturegate Harilik keelikurohi e-taimemäärajas
Üldkatis

Üldkatis on taime korvõisikut või nutti väljastpoolt ümbritsev roheline või muuvärviline kõrglehtedest kate. Sõltuvalt taimeliigist võidakse üldkatise lehti jaotada sisemisteks ja välimisteks.
Tähk-kukehirss

Tähk-kukehirss (Echinochloa crus-galli) on üheaastane rohttaimeliik kõrreliste sugukonna kukehirsi perekonnast. Tähk-kukehirss on Eestis võõrliik. Tähk-kukehirsi pöörisjas liittähk on kuni 20 cm pikk. Pähikud kuhjunult, 1-õielised, munajad, kahvatu- või lillakasrohelised. Liblesid 3, sisemine 0,5–3 cm pikkuse ohtega, kõik libled hõredalt karvased. Keelekese asemel karvaring. Lehed 6 kuni 15 mm laiad, hallikasrohelised, karedad, heleda keskrooga, servast lainjad, aluse poole järsult ahenevad. Lehetuped siledad. Taimed kasvavad 20 kuni 100 cm kõrguseks. Õitsevad juulist septembrini. Tähk-kukehirss kasvab tulnukumbrohuna kultuurides, aedades, prahipaikadel, raudteedel. Levinud hajusalt üle Eesti. Tähk-kukehirsi valmivad viljad Tähk-kukehirsil on keelekese asemel karvaring Tähk-kukehirss Tähk-kukehirsi pöörisjas liittähk Tähk-kukehirsi terised Keskknnaministeerium. "Võõrliikide andmebaas". Originaali arhiivikoopia seisuga 3.02.2017. Vaadatud 02.02.2017. Leht, M. (toim.). 2010. Eesti taimede määraja. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu Tähk-kukehirss andmebaasis eElurikkus
Niiduk

Niiduk ehk niidumasin on masin heintaimede ning tera- ja kaunviljade niitmiseks ning ka heinaalade tasandamiseks. Niidukeid liigitatakse jõuallika järgi käsi-, hobu-, mootor- ja traktorniidukiks. Veel saab niidukeid jagada jõuallikaga ühendamise viisi (ripp-, poolripp-, liblik ja liikurniiduk), lõikemehhanismi tüüpide (vikat- ehk sõrmlatt-, rootor- ja vasarniiduk) ning lõikemehhanismide arvu järgi. Lattniiduki aktiivne lõikeosa on sirgjooneliselt edasi-tagasi liikuv lattvikat (kahevikatilisel niidukil liiguvad vikatid vastassuundades). Lattniiduki tööpõhimõte sarnaneb kääride omaga, kus lõiketerad liiguvad lõikesõrmede vahel. Lattniidukit kasutatakse ka kombaini heedri lõikemehhanismina. Esimesed lattniidukid tulid hobuste rakkesse. Neid kutsuti hobuniidukiteks ja esimene patent sellele anti välja aastal 1822. Eestis võeti esimese iseliikuva niidukina kasutusele 1970. aastail ettevõtte Fortschritt masinat E-301 , millel kasutatakse niiteorganina lattniidukit. Rootorniidukil püst- või rõhttelje ümber pöörlev nugaketas (ketasniiduk) või trummel (trummelniiduk). Heina tegemisel kasutatakse tänapäeval rohkem ketasniidukit. Tänapäevastel niidukitel on niitmisterasid poole rohkem kui pöörlevaid rootoreid. Jõuülekanne toimub läbi kiilrihmade kuni nurkreduktorini ja nurkreduktorist edasi hammasratastega. Lõikeseadeldis asub rippniidukil ees (eesrippniiduk), külgedel (külgrippniiduk), taga (tagarippniiduk) ja eraldi järgi veetav poomiga niiduk. Vasarniiduki niitmise mehhanismiks on T- või Y-vasarad, mis on ühendatud suure trumli külge. Vasarniidukiga ei niideta heina, vaid likvideeritakse heinakõrgendikke. See hoiab heinategemisel kasutatavad niidumasinad kauem tervena. Niiduki lisatööseadisena kasutatakse muljumis-, hekseldus- või laadimisseadist. Muljurniiduk on heintaimede mahalõikamisel kasutatav muljumisseadeldis, mis lõhastab taimevarre osa, et tõhustada heina kuivamist ja jätab selle vaaluna maha. Muljurniiduk võib olla traktori poolripp- või rippmasin, aga ka liikurmasin. Niidukhekseldi on rohusööda koristamise masin. Niidukhekseldiga heintaimed ja silokultuurid niidetakse, hekseldatakse ja laaditakse punkrisse või veokisse. Niidukhelkseldi peamised koostud on heeder ja hekseldusseadis. Selline masin vanemast ajast on E-281. Eristatakse ripp-, poolripp- ja liikurniidukhekseldeid. Muruniiduk A. Reintam (2009). "niiduk". Eesti entsüklopeedia. Eesti entsüklopeedia. Niidukid. Vaadatud 14.02.2017. Loretta Sorensen (2008). "A History of Hay Equipment: Evolving from Manual Mowing" (inglise). farmcollector. Hobuniiduk. Vaadatud 14.02.2017. kolhoos.pri. "E 301, E 302, E 303". kolhoos.pri. E301. Vaadatud 14.02.2017. AndrewT (2015). "Different Mower Types: What is a Flail Mower, and is it for You?" (inglise). lawnblog. Vasar niidukid. Vaadatud 14.02.2017.
Kuldev Ääremaa

Kuldev Ääremaa (sündinud 28. novembril 1943) on eesti alpinist ja informaatik. Ääremaa lõpetas 1962. aastal Puhja Keskkooli ja 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna matemaatikuna. Ta kaitses 1981. aastal tehnikateaduste kandidaadi kraadi tehnilise küberneetika erialal Küberneetika Instituudis. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta TRÜ arvutuskeskuses mitmetel ametikohtadel (nooremteadur, vanemteadur, juhataja asetäitja, osakonnajuhataja), rakendusmatemaatika laboris (sektorijuhataja, juhataja) ja matemaatilise statistika instituudis (vanemteadur, lektor). Ta on pidanud tõenäosusteooria, programmeerimise, matemaatilise statistika ja diskriminantanalüüsi loengukursusi ning avaldanud teaduslikke töid arvutiteaduse, keelestatistika, monotoonsete süsteemide ja klasteriseerimise alalt. Ta on uurinud ka fuzzi teooria rakendusi infootsingus. Eesti keele pöördsõnastik (kaasautorid Ülo Kaasik ja Juhan Tuldava), TRÜ Toimetised 477 (1980) Размытый поиск документальной информации, Труды Вычисл. Центра Тарту. Гос. Унив. 47 (1981) A representation of cluster-analysis: the approach using monotonic systems (kaasautorid T. Tamman ja Ruth Ääremaa), TRÜ Toimetised 798 (1988) Ääremaa on esimesi eesti alpiniste, kes tõusnud NSV Liidu kõrgeima mäe tippu. Alates 1963. aastast ronis Ääremaa Kaukasuses. 1968. aastal läbis ta marsruute raskuskategooriaga 4A, 4B ja 5A ning 1969. aastal 4A ja 4B; kusjuures üks 4B raskuskategooriaga tõus tehti tema juhtimisel. 1970. aastal osales ta III Eesti Pamiiri ekspeditsioonis, mille käigus tõusis koos 11 kaaslasega Ilmar Priimetsa juhtimisel Korženevskaja (7105 m, 5A raskuskategooria) ja 7 kaaslasega Heino Paltseri juhtimisel Kommunismi tippu (7495 m, 5B raskuskategooria). Need olid eestlaste esmatõusud nendele seitsmetuhandelistele. Tõus Kommunismile oli Baltikumis esimene. Aasta lõpul kokkuvõtete tegemisel tunnistati see tõus Baltikumi parimaks. 1973. aastal võttis Ääremaa osa ekspeditsioonist Edela-Pamiiri, Marxi ja Engelsi piirkonda Priit Vürsti juhtimisel. Tõnu Tennissoni juhtimisel sooritas ta koos kaaslastega kõrgtraaversi Nikoladze mäetipult (6250 m) Karl Marxi tippu (6723 m). Marsruut klassifitseerus Vene süsteemis 5B raskuskategooriasse. Pärast Priit Vürsti hukkumist Lenini mäetipul oli ta aastatel 1974–1977 Alpiklubi Firn president. 2003 Tartu Ülikooli aumärk 2008 Tartu Ülikooli medal Tema abikaasa on informaatik Ruth Ääremaa. Kuldev Ääremaa. maht.ut.ee Kuldev Ääremaa. firn.ee Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. IV köide. Ääremaa, Kuldev. ETBL. bahps.org Viitamistõrge: <references>-siltide vahel olevat <ref>-silti nimega "ut" ei kasutata eelnevas tekstis. Firni presidendid. firn.ee
Monotsükliline taim

Monotsükliline taim on taimeliik, mis viljub alates esimesest vegetatsiooniperioodist. ditsükliline taim polütsükliline taim
Ditsükliline taim

Ditsükliline taim on taimeliik, mis viljub alates teisest vegetatsiooniperioodist. monotsükliline taim polütsükliline taim
Polütsükliline taim

Polütsükliline taim on taimeliik, mis ei vilju enne kolmandat vegetatsiooniperioodi alates kasvu algusest. monotsükliline taim ditsükliline taim
Polükarpsed taimed

Polükarpsed taimed on taimeliigid, mis viljuvad elu vältel rohkem kui üks kord. Vaid üks kord viljuvad taimed on monokarpsed taimed. Loomariigis on sarnane mõiste iteropaarsus.
Tulekindel savi

Tulekindluse järgi jaotatakse savi kolme rühma: tulekindel (sulamistemperatuur 1580 °C ja kõrgem), raskesti sulav (1580–1350 °C) ja kergesti sulav (alla 1350 °C). Tulekindel savi koosneb põhiliselt kaoliniidist ja hüdrovilkudest koos kvartsilisanditega.
Aare Kirsipuu

Aare Kirsipuu (26. juuni 1934 Tartu – 18. mai 2013 Puka) oli eesti bioloog (ihtüoloog ja füsioloog). Ta lõpetas 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna bioloogina, 1965. aastast bioloogiakandidaat. Ta oli aastatel 1965–1991 Zooloogia ja Botaanika Instituudi Võrtsjärve Limnoloogiajaamas noorem- ja vanemteadur. Ta uuris kalade ainevahetust, eriti vere valgusüsteemi sõltuvust välistingimustest ja kala füsioloogilise seisundi muutumisest. Käis uurimisretkedel Kura lahel, Kaukaasias, Doonau deltas, Amuuri jõel ja Uzboi järvedel. http://www.eestiloodus.ee/arhiiv/Eesti_Loodus06-07_2014.pdf "Arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 3. veebruar 2017. Vaadatud 2. veebruaril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Ameerika valgustus

Ameerika valgustus, osa laiemast valgustusajastust, oli tööstuslikule pöördele eelnenud intellektuaalse käärimise periood Põhja-Ameerika algses kolmeteistkümnes koloonias aastatel 1714–1818. Valgustuslik tärkamine viis Ameerika iseseisvussõjani, mille eesmärgiks oli luua Ameerika Vabariik. Olles mõjutatud 18. sajandi Euroopa valgustusajastust ja põlisameeriklaste filosoofiast, rakendas Ameerika valgustusajastu teaduslikku põhjuslikkust, et edendada poliitikat, teadust ja religiooni. See toetas usulist sallivust, taastatud kirjandust, kunsti ja muusikat kui olulisi distsipliine ning väärt kutsealasid, mida saab õppida ja arendada kõrgkoolides. Ameerika valgustus põhines ositi vabamüürlaste ja illuminaatide tegutsemistel ja kokkulepetel. Jonathan Edwards Thomas Clap Ezra Stiles Samuel Johnson William Smith John Adams James Madison George Mason James Wilson Ethan Allen Alexander Hamilton Benjamin Franklin Thomas Jefferson Jared Eliot David Rittenhouse Benjamin Rush Charles Willson Cadwallader Colden Valgustusajastu Šoti valgustus
Albert II (Belgia)

Albert II (sündinud 6. juunil 1934) oli 1993–2013 belglaste kuningas. Ta on kuningas Léopold III ja tema esimese abikaasa Rootsi printsessi Astridi noorem poeg, täieliku nimega Albert Félix Humbert Théodore Christian Eugène Marie. 3. juulil 2013 teatas Albert II, et loobub 21. juulil troonist oma poja Philippe'i kasuks. Ta külastas juunis 2008 Eestit. Kuna prints Albert oli kuningapaari kolmas laps ning tal oli vanem vend Baudouin, ei arvatud, et temast kunagi kuningas saab. Tema ristivanemad olid Bourbon-Parma prints Felix ja Belglaste kuninganna Elisabeth. Ta õppis Institut Le Rosey erakoolis Šveitsis ning troonipärija sai temast 1951. aastal, kui tema vennast Baudouinist sai Belglaste kuningas. Kui Baudouin 1993. aastal ilma järeltulijateta suri, sai Albertist kõige vanem Belgia kuningas, kes troonile tõusnud. Enne seda kandis ta Liège'i printsi tiitlit, mille lõi Albertile kasutamiseks tema isa. Prints Albert abiellus 2. juulil 1959 Brüsselis Itaalia printsessi Paola Ruffo di Calabriaga. Neil on kolm last: Philippe (s. 1960) – alates 21. juulist 2013 belglaste kuningas printsess Astrid (s. 1962) prints Laurent (s. 1963) 2020. aastal tunnistas Albert II, et on Delphine Boëli bioloogiline isa. Delphine Boëli ema on Sybille de Selys Longchamps, Belgia aristokraat. 2008 – Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk "Belgia kuningas Albert II teatas troonist loobumisest" Postimees, 03.07.2013 Belgia kuningliku perekonna ametlik koduleht "Belgia kuningas Albert II teatas troonist loobumisest" Postimees, 3. juuli 2013
Loodus (Ralph Waldo Emersoni essee)

"Loodus" on Ralph Waldo Emersoni kirjutatud essee, mis avaldati trükisena 1836. aastal. Esseega pani Emerson aluse oma transtsendentalistlikule filosoofiale, mis rajaneb ideel looduse tunnetamise täiusest. Transtsendentalism väidab, et loodus on küllastunud jumalikkusest või Jumalast ning seetõttu saab tegelikkust tunnetada loodust uurides. Emerson sai esseeks inspiratsiooni Pariisi loodusloomuuseumit külastades, ta arendas ideid edasi Bostonis peetud loengusarja jooksul ning vormistas need hiljem esseeks. Emerson jagab looduse kasutusvõimalused neljaks: kaup, ilu, keel ja teadus. Need kategooriad määratlevad, et inimesed kasutavad loodust (1) põhivajaduste rahuldamiseks, (2) naudingu saamiseks, (3) omavaheliseks suhtluseks ja (4) maailma mõistmiseks.  "Loodus" tõstatab ja püüab lahendada abstraktset probleemi, et inimesed ei suuda täielikult mõista looduse ilu. Emerson kirjutab, et inimeste tähelepanu juhitakse kõrvale elu nõudmistega ja seetõttu ei suuda nad võrdväärselt vastata looduse pakutavale. Essee koosneb kaheksast osast: Loodus, Kaup, Ilu, Keel, Teadus, Idealism, Vaimsus ja Väljavaated. Igas osas kirjeldatakse erinevast vaatenurgast suhet inimese ja looduse vahel. Emerson selgitab essees, et me oleme loodud kogema looduse täiust, kuid me peame selleks eralduma ühiskonna poolt tekitatavast mürast ja häiringutest. Emerson uskus, et loodusega tõeliselt suhestumiseks on vaja olla üksinduses. Ta kirjutab: "Üksindusse minemiseks peab inimene eemalduma nii oma kambrist kui ka ühiskonnast. Ma ei ole üksinda ka lugedes ja kirjutades, kuigi keegi pole minuga. Selleks, et olla üksi, peab vaatama tähtede poole." Kui inimene kogeb täielikku üksindust looduses, siis see "viib ta ära". Emerson väidab, et ühiskond hävitab täiuslikkuse, samas kui loodus on korraga nii materjal, protsess kui ka tulemus. Kõik looduse osad töötavad omavahelises koostöös inimese heaks: "Tuul külvab seemne; päike aurustab merevett; tuul puhub auru põllu kohale; planeedi teisel küljel asuv jää kondenseerib vihma siinsel küljel; vihm toidab seemet; taim toidab looma; nii töötab lõputu ring jumalikku heategu inimese toitmiseks." Teoses on oluline ka vaimse suhte kirjeldus. Inimene leiab looduses oma vaimu ja võtab selle vastu kui Universaalse Olemise: "Loodus ei ole kindel, vaid voolav; puhtale vaimule on loodus kõik." "Loodus" võeti kriitikute poole vastu vastandlikult. 1837. aasta jaanuaris avaldatud kriitiline ülevaade nimetas seda filosoofiat halvustavalt "transtsendentaalseks", mille järgi hiljem ideed pooldavat liikumist tuntigi. "Loodus" oli üks peamisi allikaid, millest arendas oma ideid edasi Henry David Thoreau, kes õppis teose ilmumise ajal Harvardi ülikoolis. Pikaajaline tutvus Thoreau ja Emersoni vahel viis ka Thoreau kuulsa kirjutise "Walden" ilmumiseni. Liebman, Sheldon W. "Emerson, Ralph Waldo." "Transcendentalism." Emerson, Ralph Waldo. Hankins, Barry. Reidhead, Julia.