laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Egiptuse uus pealinn

Egiptuse uus pealinn (araabia keeles العاصمة الإدارية الجديدة, al-ʿĀṣima al-ʾIdārīya al-Jadīda; inglise keeles New Administrative Capital) on ehitusjärgus linn Kairo kubernerkonnas Egiptuses, Kairo satelliitlinn. Seda hakati ehitama 2015. aastal ning plaanide kohaselt saab sellest Egiptuse uus pealinn. Idee avalikustas elamumajandusminister Muşţafā Madbūlī märtsis 2015 Egiptuse Majandusarengukonverentsil. Projekt peaks valitsuse sõnul elavdama majandust ning on osa laiemast initsiatiivist Egypt Vision 2030. Uuele linnale ei ole veel nime pandud. Nime ja vapi valimiseks käivitati linna kodulehel ideekonkurss, valiku teevad valitud spetsialistid. Seisuga juuli 2024 ei ole veel valikut tehtud, oktoobris 2021 mainis transpordiminister Kamel al-Wazir, et uue pealinna nimeks võiks saada Masr, mis on Egiptuse vanaaegne nimi. Teiste kõlanud valikute seas on Kemet, Al Mustaqbal ja Al Salam. Linn rajatakse Kairost 45 kilomeetrit ida poole vähearenenud piirkonda, mis on Kairost umbes poolel teel Suessi linna poole. Kava järgi kolitakse suur osa riigi haldus- ja rahandustegevusest uude linna ning seal hakkavad tegutsema peamised valitsusasutused, ministeeriumid ja saatkonnad. Linna pindalaks peaks saama ligi 700 ruutkilomeetrit ning seal võiks elada 6,5 miljonit inimest (kuigi arvatakse, et rahvaarv võib kasvada 7 miljonini). Valitsuse sõnul aitab projekt võidelda Kairo ülerahvastatusega. Kairo linnastus elab ligi 20 miljonit inimest. Pealinnaks ehitatud linnade loend Egiptuse ülikoolide loend Egypt Vision 2030 Uus-Alamein Al Galala "Egypt's new desert capital faces delays as it battles for funds". Reuters (inglise). 13. mai 2019. Vaadatud 13. märtsil 2020. "Inside Egypt's new capital". Property Week (inglise). Vaadatud 13. märtsil 2020. "Egypt Announces Plans to Build New Capital". Associated Press. 13. märts 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. aprill 2015 – cit. via The New York Times. "Egypt plans new capital adjacent to Cairo". Al Jazeera. 14. märts 2015. Vaadatud 14. märtsil 2015. "Egypt Vision 2030" (PDF). arabdevelopmentportal.com. "The New Administrative Capital launches a competition to choose a new name and logo". Youm7. "العاصمة الإدارية تطلق مسابقة لاختيار اسم وشعار جديد". www.baladnaelyoum.com (araabia). Reguly, Eric (25. oktoober 2021). "Escape from Cairo: Why is el-Sisi building a new capital in the Egyptian desert?". The Globe and Mail (Kanada inglise). Vaadatud 21. detsembril 2021. Beck, Eldad (10. september 2023). "Move over, Cairo: Egypt's new capital draws awe as well as criticism". www.israelhayom.com. Vaadatud 4. oktoobril 2023. "Egypt to build new administrative and business capital". BBC News. 13. märts 2015. Walker, Brian (16. märts 2015). "Egypt unveils plan to build glitzy new capital". CNN. Vaadatud 16. oktoobril 2016. "New capital to cut Cairo overcrowding". The National. 14. märts 2015. "So why is Egypt building a new capital city right next to Cairo?". CityMetric. New Statesman. 19. märts 2015. Vaadatud 16. oktoobril 2016.
American Near East Refugee Aid

American Near East Refugee Aid (Anera; inglise keelest Ameerika Lähis-Ida Pagulasabi) on Ameerika Ühendriikide vabaühendus, mis tegeleb humanitaar- ja arenguabi andmisega Lähis-Itta, eriti Jordani Läänekaldale, Gaza sektorisse, Liibanoni ja Jordaaniasse. Anera asutati 1968. aastal pärast kuuepäevast sõda ning algne eesmärk oli pakkuda esmaabi sadadele tuhandetele Palestiina põgenikele. Kuigi organisatsioon tegeleb esmaabi andmisega ka praegu, on hakatud pakkuma ka pikaajalisemaid projekte haridus-, tervishoiu- ja töövaldkonnas. Anera on suurim Ameerika Ühendriikide päritolu vabaühendus Läänekaldal ja Gazas ning teeb tihedat koostööd kohalike koolide, ülikoolide, haiglate, ettevõtete ja omavalitsustega. Anerat saab raha eraannetajatelt ning nii avalikest kui erakapitalil põhinevatest toetusfondidest. Near East Foundation Zachary Wales and Delinda Hanley (jaanuar–veebruar 2009). "Waging Peace: HCEF's 10th International Conference". Washington Report on Middle East Affairs. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. juuli 2020. Vaadatud 7. veebruaril 2009. Sullivan, Denis J. (1. aprill 1996). "NGOs in Palestine: Agents of Development and Foundation of Civil Society". Journal of Palestine Studies (inglise). 25 (3): 93–100. DOI:10.2307/2538262. ISSN 0377-919X. JSTOR 2538262. Coles, Roberta (1988). "Economic Development in the Occupied Territories". American-Arab Affairs. 25. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. september 2022. Vaadatud 9. mail 2023. Koduleht
World Central Kitchen

World Central Kitchen (WCK; inglise keelest Maailma Keskköök) on Ameerika Ühendriikides asuv vabaühendus, mis tegeleb toiduabi andmisega. Selle asutas 2010. aastal Hispaania kokk ja ettevõtja José Andrés pärast Haiti maavärinat. Aastate jooksul on WCK olnud abiks orkaan Harvey (2017), Alam-Puna vulkaanipurske (2018), Türgi-Süüria maavärina (2023) ja Gaza humanitaarkriisi tõttu kannatanutele (2023–). WCK on konfliktide tõttu vabatahtlikke kaotanud. Aastal 2023 hukkus üks vabatahtlik Harkivis. Aprillis 2023 hukkus seitse WCK töötajat kui Iisraeli droon tabas abikonvoid. Wilson, Christie (25. juuni 2018). "World Central Kitchen helps to ensure quality meals are made available for evacuees". Honolulu star advertiser. Honolulu. Originaali arhiivikoopia seisuga 19. oktoober 2022. Vaadatud 4. novembril 2018. Cunniffe, Eileen (17. september 2018). "Chefs as First Responders? Yes, Thanks to World Central Kitchen". nonprofit quarterly. Boston, MA. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. november 2018. Vaadatud 4. novembril 2018. "World Central Kitchen". wck.org. Vaadatud 2. märtsil 2021.
Aix-en-Issart

Aix-en-Issart on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. in Ascio nime kandvat kohta mainitakse juba 800. aastal pKr, samas kui keskajal nimetasid flaami keelt kõnelevad inimesed seda kohta Rodenaken. Väike küla asub u. 7 km Montreuil-sur-Merist idas, teede D149 ja D129 ristumiskoha ümbruses, väikese Bras de Bronne'i jõe kallastel, mis on Canche'i lisajõgi. Loss Kirik Jean de Beaurain (1696–1771), geograaf Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Laskmine 2024. aasta suveolümpiamängudel

Laskmisvõistlused 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis toimuvad 27. juulist 5. augustini Châteauroux' riiklikus laskekeskuses. Erinevalt eelmistest olümpiamängudest on nendel mängudel viieteistkümnel alal võistlevate laskurite arvu vähendatud 360-lt 340-le, kusjuures meeste ja naiste vahel on võrdne jaotus. Lisaks on olümpialaskmisprogrammis sisse viidud mitmeid olulisi muudatusi, sealhulgas uus finaaliformaat segavõistkondlike kaevikrajavõistluste asendamine segavõistkonna kaarrajaga. 9. juunil 2017. aastal teavitas Rahvusvaheline Laskespordi Föderatsioon Rahvusvahelise Olümpiakomitee otsust kiita heaks mitmed muudatused olümpialaskmisprogrammis, et suurendada spordiala populaarsust ja ülemaailmset atraktiivsust. Üheks oluliseks muudatuseks programmis oli segavõistkondliku kaevikrajavõistluse asendamine segavõistkonna kaarrajaga kui vahendiga laskmises soolise võrdõiguslikkuse säilitamiseks ja saavutamiseks. Muud kinnitatud muudatused hõlmasid sportlaste arvu vähendamist 360-lt Tokyos 2020 340-le ja uut väljalangemise lõppvormingut iga üksiku laskevõistluse jaoks. Kõik laskurid, kes pääsevad oma individuaalaladel olümpiafinaali, peavad alustama nullist ja tabama väljalangemisetappides kindla arvu laskusid. Väikeraudse püstoli ja jahipüssi aladel võistleb mõlemas kahes väljalangemise teatevõistluses neli finalisti, võitja ja teise koha omanik pääseb medalivooru. Vintpüssi ja õhupüstoli turniiridel võistlevad kaheksa finalisti omavahel kuni väljalangemisvooruni, kus vaid kaks laskurit võitlevad kuld- ja hõbemedali üle kahevõitluses.   *   Korraldajariik (Prantsusmaa) Finaal: 28. juuli Osavõtjaid: 33 Riike: 25 Olümpiavõitja 2020: Javad Foroughi, Iraan Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon - Finaal Finaal: 5. august Osavõtjaid: 29 Riike: 19 Olümpiavõitja 2020: Jean Quiquampoix, Prantsusmaa Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon - Finaal Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 44 Riike: 30 Olümpiavõitja 2020: Zhang Changhong, Hiina Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon - Finaal Finaal: 29. juuli Osavõtjaid: 49 Riike: 32 Olümpiavõitja 2020: William Shaner, USA Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon - Finaal Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 30 Riike: 24 Olümpiavõitja 2020: Jiří Lipták, Tšehhi Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon - Finaal Laskmise ametlik koduleht Pariisi OM-il
Vormel 1 etappide loend

Vormel 1 etappide loend loetleb Vormel 1 etappe, kusjuures ringrajad ei ole tähtsad. Ringradade kohta vaata Vormel 1 ringradade loend. 70. aastapäeva grand prix Abu Dhabi grand prix Argentina grand prix Aserbaidžaani grand prix Austraalia grand prix Austria grand prix Bahreini grand prix Belgia grand prix Brasiilia grand prix Dallase grand prix Detroiti grand prix Eifeli grand prix Emilia Romagna grand prix Euroopa grand prix Hiina grand prix Hispaania grand prix Hollandi grand prix India grand prix Indianapolis 500 Itaalia grand prix Jaapani grand prix Kanada grand prix Las Vegase grand prix Luksemburgi grand prix Lõuna-Aafrika grand prix Lõuna-Korea grand prix Malaisia grand prix Maroko grand prix Mehhiko grand prix Monaco grand prix Pescara grand prix Portugali grand prix Prantsusmaa grand prix Rootsi grand prix Sakhiri grand prix Saksamaa grand prix San Marino grand prix Singapuri grand prix Steiermargi grand prix Suurbritannia grand prix Šveitsi grand prix Toscana grand prix Türgi grand prix Ungari grand prix USA grand prix USA Lääne grand prix Vaikse Ookeani grand prix Venemaa grand prix Yas Marina Circuit. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Baku City Circuit. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Melbourne Grand Prix Circuit. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Red Bull Ring. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Bahrain International Circuit. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Circuit de Spa-Francorchamps. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Autodromo José Carlos Pace. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Shanghai International Circuit. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Barcelona Grand Prix Circuit. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Autodromo Nazionale Monza. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Suzuka International Racing Course. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Circuit Gilles-Villeneuve. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Autodromo Hermanos Rodríguez. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Circuit de Monaco. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Circuit Paul Ricard. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Marina Bay Street Circuit. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Silverstone Circuit. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Hungaroring. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Circuit of the Americas. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020 Sochi Autodrom. ESPN. Vaadatud 21. juuni 2020
Viborg FF

Viborg FF (taanikeelse täisnimega Viborg Fodsports Forening, lühemalt Viborg FF; ka VFF) on Tannis Viborg linnas tegutsev jalgpalliklubi. Klubi asutati 1. aprill 1893. Klubi on võitnud jalgpallis ühe korra: 2000. 2023. aastast on klubi peatreener Jakob Poulsen. Risto Kallaste (1995–1996) User, Super. "Viborg FF's historie". Viborg F.F. Prof. Fodbold A/S (taani). Vaadatud 20. juulil 2024. {{netiviide}}: parameetris |perekonnanimi= on üldnimi (juhend) "Viborg FF". superliga.dk (taani). 19. juuli 2024. Vaadatud 20. juulil 2024. User, Super. "Jakob Poulsen | Cheftræner | [da]". Viborg F.F. Prof. Fodbold A/S (taani). Vaadatud 20. juulil 2024. {{netiviide}}: parameetris |perekonnanimi= on üldnimi (juhend) Klub koduleht
Aubin-Saint-Vaast

Aubin-Saint-Vaast on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Kirik Sisenemine Hesdini metsa Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Sinikala

Sinikala ehk lufaar (Pomatomus saltatrix) on troopiliste merede kalaliik, ainus sinikalalaste sugukonna liik. Sinikala on levinud troopilistes ja lähistroopilistes meredes. Sinikala võib kasvada kuni 130 cm pikkuseks ja 14 kg raskuseks. Sinikalad on agressiivsed röövkalad, kes toituvad väikestest kaladest või peajalgsetest. Sinikala liha on kõrgelt hinnatud. Süüakse praetult või küpsetatult.
Auchy-lès-Hesdin

Auchy-lès-Hesdin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Auchy asub tee D94 ääres u. 29 km Montreuil-sur-Merist idakagus Ternoise'i jõe kallastel, mis on Canche'i lisajõgi. Varem Auchy-les-Moines'iks nimetatud küla võlgneb oma päritolu kloostrile, mille rajas Püha Silvin, kes läks 700. aastal sinna Toulouse'ist. Normannide poolt hävitatud klooster ehitati 11. sajandil Hesdini krahvide poolt uuesti üles ja usaldati 1072. aastal Püha Bertinuse benediktiini munkadele (vaata Saint-Omer). Löövi sambad ja koori esimene sille pärinevad 12. sajandi keskpaigast, viimased kaks kooriosa umbes 1200. aastast. Need on ainsad jäänused algsest kirikust, mis tuli pärast selle kokkuvarisemist 1280. aastal peaaegu täielikult ümber ehitada. 1415. aastal maeti sinna mitu Azincourt'is tapetud rüütlit, sealhulgas Prantsusmaa admiral Jacques de Châtillon. Kaks aastakümmet hiljem sundis pidev sõjaseisukord mungad kloostrist lahkuma, kuhu nad pöördusid tagasi 1457. aastal. 16. sajandi jooksul vägede poolt mitmel korral rüüstatud ja põletatud kloostri hooned taastati 17. sajandi alguses. Neid kasutati pärast revolutsiooni tekstiili tootmises ja peale kloostrikiriku hävisid need lõplikult 1834. aasta tulekahjus. Suur ja muljetavaldav pais jõel on turismimagnet. Pais Ternoise'i jõel Vallamaja Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Prostyń

Prostyń on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Ostrów Mazowiecka maakonnas Małkinia Górna vallas. Prostyń asub Ostrów Mazowieckast umbes 18 km lõunakagus ja Varssavist ligikaudu 80 km kirdes. Prostyńi on esmamainitud 1344. aastal. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/071422616052-0514495?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 5.10.2022. Historia parafii i sanktuarium Sanktuarium Trójcy Przenajświętszej i świętej Anny w Prostyni. Vaadatud 20. juulil 2024
Lauatennis 2024. aasta suveolümpiamängudel

2024. aasta Pariisi suveolümpiamängude lauatenniseturniirid on kavas 27. juulist 10. augustini Versailles näituse- ja konverentsikeskuses. Kokku toimub võistlus viiel medalialal (kaks meeste ja naiste arvestuses, ning segapaarismängus), kus osaleb kokku 172 lauatennisisti, mis on võrdselt jaotatud meeste ja naiste vahel, mis on täpselt sama palju kui eelmistel olümpiamängudel Tokyos. Pärast üliedukat Tokyo 2020 turniiri jääb segapaaride turniir olümpiamängudel teist korda lauatennise programmi.   *   Korraldajariik (Prantsusmaa) Finaal: 4. august Osavõtjaid: 67 Riike: 46 Olümpiavõitja 2020: Ma Long,  Hiina Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 9. august Osavõtjaid: 48 Riike: 16 Olümpiavõitja 2020:  Hiina Fan Zhendong Ma Long Xu Xin Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 6. august Osavõtjaid: 67 Riike: 51 Olümpiavõitja 2020: Chen Meng,  Hiina Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 10. august Osavõtjaid: 48 Riike: 16 Olümpiavõitja 2020:  Hiina Chen Meng Sun Yingsha Wang Manyu Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 30. juuli Osavõtjaid: 32 Riike: 16 Olümpiavõitja 2020:  Jaapan Jun Mizutani Mima Ito Ametlikud tulemused: Finaal Lauatennis Pariis 2024 veebilehel Lauatennise 2024 OM-turniir ITTF veebilehel Table Tennis Media
Azincourt

Azincourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. See asub 19 km Saint-Pol-sur-Ternoise'ist loodes Hesdini ja Fruges'i vahelise tee D71 ääres. Inglise keeles tuntakse seda sageli ekslikult Agincourt'ina, kuna küla pole ajaloo jooksul kunagi nii nimetatud, kuid on küla nimega Agincourt, mis asub Ida-Prantsusmaal Meurthe-et-Moselle'i departemangus. Hiliskeskaegne Azincourt'i lahing inglaste ja prantslaste vahel toimus valla territooriumil 1415. aastal. Nimi on 1175. aastal kinnitatud kui Aisincurt, tuletatud germaani mehenimest Aizo, Aizino ja vanapõhjaprantsusekeelsest sõnast curt (mis tähendas õuega talu; tuletatud hilisladinakeelsest sõnast cortem). Nimel ei ole etümoloogilist seost Agincourt'iga (tõendatud kui Egincourt 875. aastal), mis on tuletatud eraldi teisest germaani mehenimest *Ingin-. Azincourt on tuntud selle poolest, et asub 25. oktoobril 1415 peetud lahingu koha lähedal, kus Inglismaa kuninga Henry V juhitud armee alistas Prantsusmaa Charles VI nimel võidelnud Charles I d'Albret' juhitud väed, mis on ajalukku läinud kui Azincourt'i lahing. Väidetavalt olid Prantsuse rüütlid oma raudrüüdega sedavõrd koormatud, et olid kurnatud juba enne lahingu algust. Väidetavalt tellis Henry VIII pärast kuningaks saamist 1509. aastal Henry V eluloo ingliskeelse tõlke, et saaks teda jäljendada, kuna ta arvas, et Prantsusmaa-vastase kampaania käivitamine aitaks tal end Euroopa areenil kehtestada. 1513. aastal ületas Henry VIII La Manche'i väina, peatudes Azincourt'is. Lahing sai traditsiooniliselt nime lähedalasuvalt linnuselt nimega Azincourt. Sellest ajast peale on loss kadunud ja praegu Azincourt'i nime all tuntud asula võttis selle nime 17. sajandil. John Cassell kirjutas 1857. aastal, et "Azincourt'i küla ise on praegu rühm räpaseid talumaju ja armetuid suvilaid, kuid seal, kus möllas kuumim lahing, selle küla ja Tramecourt'i vahel on alles mets, mis vastab täpselt sellele, kuhu Henry oma varitsuse asetas; ja veel on alles Azincourt'i linnuse vundament, mille järgi kuningas väljale nime andis". Küla algses lahinguväljamuuseumis olid Action Mani kujudest valmistatud rüütlid. Seda asendab nüüd Centre historique médiéval d'Azincourt (CHM) - professionaalsem muuseum, konverentsikeskus ja näitusepind, mis sisaldavad laser-, video-, slaidiesitlusi, helikommentaare ja mõningaid interaktiivseid elemente. Muuseumihoone on pikkvibu kujuga, mis sarnaneb nendega, mida lahingus kasutasid kuningas Henry juhitud vibulaskjad. Alates 2004. aastast on külas peetud suurt keskaegset festivali, mille on korraldanud kohalik kogukond, CHM, The Azincourt Alliance ja mitmed teised Ühendkuningriigi seltsid, mis meenutavad lahingut, kohalikku ajalugu ja keskaegset elu, kunsti ja käsitööd. Varem peeti festivali oktoobris, kuid kehva ilma ja kohaliku raske savipinnase (nagu lahingu ajal) tõttu, mis muutis festivali keeruliseks, viidi see juuli viimasele pühapäevale. Middleham, Ühendkuningriik Azincourti lahingu paik Mälestusmärk lahinguvälja lähedal Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Kōki Machida

Kōki Machida (jaapani keeles 町田 浩樹, Machida Kōki, sündinud 25. augustil 1997 Tsukubas) on Jaapani jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Belgia kõrgliigaklubis Royale Union Saint-Gilloise ja Jaapani jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Jaapani klubis Kashima Antlers, millega ta liitus 2010. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2016. aastal Jaapani liigakarikavõistlustel, aasta hiljem tegi ta debüüdi Jaapani kõrgliigas. Jaapani kõrgliigas lõi Machida esimese värava 28. juulil 2018 mängus Gamba Osaka vastu. Rohkem hakkas Machida Antlersi meeskonnas mänguaega saama 2019. aastal. 2022. aasta jaanuaris läks ta Kashima Antlersist laenule Royale Union Saint-Gilloise'isi, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu. 9. mai 2024 lõi ta Belgia karikavõistluste finaalis Royal Antwerpi vastu mängu ainsa värava, millega tõi Royale Union Saint-Gilloise'ile esimese Belgia karikavõidu pärast 110 aastat. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus Machida Jaapani meeskonda. Jaapani jalgpallikoondises debüteeris Machida 12. septembril 2023 sõprusmängus Türgi vastu. Ta kuulus Jaapani koondisse 2024. aasta Aasia meistrivõistlustel, kus ta kuulus algkoosseisu viimases alagrupimängus Indoneesia vastu ning pääses vahetusest sisse kaheksandikfinaalis Bahreini vastu. K. Machida. soccerway.com. Vaadatud 20.7.2024 "L'Union Saint-Gilloise lève l'option pour Koki Machida qui signe un contrat jusqu'en 2026" (prantsuse). Le Soir. 29. märts 2023. "Union Saint-Gilloise end 110-year wait for Belgian Cup success with win over Antwerp". Flashscore.com. 9. mai 2024. Koki Machida - National team. transfermarkt.com. Vaadatud 20.7.2024
Chrístos Tzólis

Chrístos Tzólis (kreeka keeles Χρήστος Τζόλης; sündinud 30. jaanuaril 2002 Thessaloníkis) on Kreeka jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Belgia kõrgliigaklubis Club Brugge ja Kreeka jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Kreeka kodulinnaklubis PAOK. Kreeka kõrgliigas debüteeris ta 7. juunil 2020 mängus Olympiakóse vastu, kus ta sekkus mängu teises pooles Chuba Akpomi asemele. Järgmises mängus 20. juunil Kreeta OFI vastu lõi ta oma esimese värava Kreeka kõrgliigas. 25. augustil 2020 lõi ta UEFA Meistrite Liiga teises kvalifikatsiooniringis kaks väravat Türgi klubi Beşiktaşe vastu. Samal hooajal osales PAOK UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril, kus Tzólis lõi kolm väravat. Hooajal 2020/21 lõi ta Kreeka kõrgliigas 33 mänguga viis väravat ning ta valiti samal hooajal Kreeka kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks. 12. augustil 2021 sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Norwich City. Norwich City meeskonnas debüteeris ta 24. augustil 2021 Inglismaa liigakarikavõistluste mängus AFC Bournemouthi vastu ja lõi selles mängus kohe kaks väravat. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta 11. septembril mängus Londoni Arsenali vastu. Kokku pääses Tzólis sel hooajal Inglismaa kõrgliigas väljakule 14 mängus, kuid vaid kolmes neis kuulus ta algkoosseisu. Hooaja 2022/23 esimeses pooles oli ta Norwich Cityst laenul Hollandi kõrgliigaklubis FC Twente. Hooaja teises mängis ta Norwich City meeskonnas Inglismaa esiliigas, kus lõi oma ainsa värava 21. veebruaril 2022 mängus Birmingham City vastu. Hooajal 2023/24 oli Tzólis Norwich Cityst laenul Saksamaa esiliigaklubis Düsseldorfi Fortuna. Ta lõi sel hooajal 22 väravat, millega oli Hamburger SV mängija Robert Glatzeli ja Hertha BSC mängija [Haris Tabaković]]i kõrval liiga suurim väravalööja. 2024. aasta juulis liitus Tzólis Club Bruggega. 20. juulil 2024 lõi ta Belgia superkarika finaalis Royale Union Saint-Gilloise'i vastu värava, kuid Brugge kaotas 1:2. Kreeka jalgpallikoondises tegi Tzólis debüüdi 7. oktoobril 2020 mängus Austria vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 11. novembril sõprusmängus Küprose vastu. C. Tzolis. soccerway.com. Vaadatud 20.7.2024 "City land Greek winger Tzolis". Norwich City F.C. 12. august 2021.
Stadsgårdshamnen

Stadsgården on sadamaala Stockholmis, Södermalmi linnaosa põhjaosas. Piirkond asub Stockholmi kesklinnas, Slusseni vahetus läheduses ja Saltsjöni järve kaldal. Södermalmi kitsa kaiala ja järskude kaljude vahele jääb tiheda liiklusega Stadsgårdsleden, mis viib muu hulgas Nackasse. Stadsgårdenis asub Viking Line'i terminal, mis teenindab laevu Helsingist, Turust ja Ahvenamaalt. Fotografiska fotomuuseum asub nende terminalide vahel vanas sadamaladuumis. "2024 - stockholmshamnar.se". www.stockholmshamnar.se (rootsi). Vaadatud 21. juulil 2024.
Rohepiimane riisikas

Rohepiimane riisikas (Lactifluus glaucescens) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik. Kasvab tammede või sarapuude all. Seene piimmahl muutub KOHi toimel kohe kollaseks. Mõne aja möödudes kuivab piimmahl rohekaks. Sarnane piparriisikas värvi ei muuda. Rohepiimane riisikas andmebaasis eElurikkus
Deconica coprophila

Deconica coprophila on šampinjonilaadsete seltsi värvikuliste sugukonda kuuluv seente liik. Deconica coprophila andmebaasis eElurikkus
Suzanne Lenglen

Suzanne Lenglen (24. mai 1899, Pariis – 4. juuli 1938, Pariis) oli Prantsusmaa tennisist, kahekordne olümpiavõitja ja Wimbledoni turniiri kuuekordne võitja. Lenglen tuli olümpiavõitjaks 1920. aasta suveolümpiamängudel nii üksik- kui paarismängus. Karjääri jooksul võitis ta üksikmängus 332 kohtumist ja kaotas vaid 7. Auleegioni orden (1938)
Béalencourt

Béalencourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. Béalencourt asub u. 26 km Montreuil-sur-Merist idas, tee D107E ääres. Kirik Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021