laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Valdu Reekna

Valdu Reekna (a-ni 1937 Valter Kreekman(n); 5. detsember 1911 – 15. august 1983 Tallinn) oli eesti raamatukogundustegelane. 1932 Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasium 1954–1957 Tallinna Keskraamatukogu direktor 1959–1961 Kultuuriala Töötajate Ametiühingu Vabariiklik Komitee (esimees) Õhtuleht. 16. august 1983 (surmakuulutused) Eesti raamatukogunduse biograafiline andmebaas Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Kleisti

Kleisti on asum Lätis, Riia linna Kurzeme rajooni osa pindalaga 18,730 km². Asub Spilve luhal Rītabuļļist ja Bolderājast lõunas, Imantast põhjas ja Spilvest läänes. Asumit eraldab Rītabuļļist Buļļupe. 215 elanikku (2010). Suur osa asumist asub soisel ja madalal (0–2 meetrit üle merepinna) Spilve luhal. Kõrgeim koht ulatub küll 27 meetrit üle merepinna. Asumi põhjaosas asuvad Bolderāja-Priedaine luited. Ala kuivendamiseks on läbi aegade rajatud mitmeid kraave, nende seas on ka Hapakase kraav. Enne Riia linnaga liitmist asus piirkonnas mitu mõisa, millest märkimisväärseim oli Kleisti mõis. Aastal 1873 ehitati Riia–Bolderāja vaheline raudtee, mis on praegu asumi idapiiriks. Pärast Läti iseseisvumist liideti piirkond Riiaga (1924). Piirkond jäi küll hoonestamata, alles XX sajandi teisel poolel rajati Kleistisse Läti Teaduste Akadeemia mikrobioloogia ja viroloogia instituut, praegu asub seal ka Läti biomeditsiini keskus. Bolderāja-Priedaine luited Kleistu iela Apakšgravja iela Bumbukalns Kleisti koduleht (läti keeles)
Stalingradi rinne

Stalingradi rinne (vene keeles Сталинградский фронт) oli Teises maailmasõjas Idarindel võidelnud Nõukogude Liidu Punaarmee väekoondis. Stalingradi rinne formeeriti 12. juulil 1942 STAVKA reservis olnud 62., 63. ja 64. armeest, Kagurinde 21. armeest ning 8. õhuarmeest. Erinevatel aegadel allusid rindele 28., 38., 57., 66., 24. armee, 1., 2. kaardiväearmee, 5. löögiarmee, 1. ja 2. tankiarmee ning 16. õhuarmee. 17. juulist alates oli rinne lahingkontaktis Stalingradi poole tungivate sakslastega. Alanud Stalingradi lahingus kandsid selle rinde väed põhiraskust. 7. augustil jaotati vahepeal 800 kilomeetri pikkuseks veninud kaitseliin Stalingradi ja uuesti formeeritud Kagurinde vahel ära. 28. septembril otsustas STAVKA Stalingradi rinde ümber nimetada Doni rindeks ja senise Edelarinde Stalingradi rindeks. Rinde koosseisu jäid 28., 51., 57., 62., ja 64. armee ning 8. õhuarmee. Detsembri jooksul lisandusid veel 5. löögiarmee ja 2. kaardiväearmee. Alates 20. novembrist osales Stalingradi rinne operatsioonis Uranus, mille käigus piirati koostöös Doni ja Edelarinde üksustega ümber Stalingradis asuvad Saksa väed. 12.–30. detsembrini lõid Stalingradi rinde väed tagasi Saksa vägede rünnakud ümberpiiratud üksuste vabastamiseks. 1. jaanuaril 1943 nimetati Stalingradi rinne ümber Lõunarindeks. Marssal Semjon Timošenko (juuli 1942) Kindralleitnant Vasili Gordov (juuli–august 1942) Kindralpolkovnik Andrei Jerjomenko (august–detsember 1942)
Helgi Peeba

Helgi Peeba (aastani 1961 Helgi Jaanson; 8. juuli 1932 Tallinn – 13. veebruar 2013 Tallinn) oli eesti ujuja, raamatukogundustegelane ja bibliograaf. Ujumist hakkas ta harrastama 1947. aastal Eduard Takkeri õpilasena, hiljem jätkas Friedel Raudsepa juhendamisel. Tuli 1950–1953. aastal 5 korda vaba-, külili- ja teateujumises Eesti NSV meistriks ning püstitas 6 Eesti NSV rekordit. 1940–1947 Tallinna Kivimäe Põhikool 1947–1951 Tallinna 20. Keskkool 1956–1961 N. K. Krupskaja nimeline Leningradi Riiklik Raamatukogunduse Instituut 1951–1996 Tallinna Keskraamatukogu (raamatukoguhoidja, bibliograaf, vanemmetoodik), sealhulgas 1973–1986 ja 1989–1996 direktori asetäitja 1986–1989 direktor "Tallinna Keskraamatukogu 1907–1995". Koostanud Hans Jürman ja Helgi Peeba. Tallinn 1995. "Mitmekülgsest ja regulaarsest lugemisest". – Lugemisest Eesti NSVs. Tallinn 1979. 1986 Raamatukogutöötaja teenetemedal 1989 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane Helgi Peeba Eesti spordi biograafilises leksikonis Helgi Peeba Eesti raamatukogunduse biograafilises andmebaasis
Joseph Louis Proust

Joseph Louis Proust (26. september 1754 – 5. juuli 1826) oli prantsuse keemik, aine koostise püsivuse seaduse avastaja. Sündis Prantsusmaal Angers's. Õppis 1777.a. Pariisi ülikoolis. Töötas õppejõuna nii Pariisis kui ka Hispaania ülikoolides. Oli Hispaanias kuningliku labori direktor. Labori hävimisel järel naasis kodumaale (1808). Uuris aastatel 1797–1809 paljude metallioksiidide, kloriidide ja sulfiidide koostist. Aastal 1799 sõnastas aine koostise püsivuse seaduse: igal puhtal ainel on püsiv koostis sõltumata tema saamisviisist või leiukohast. Ühest küljest andis see seaduspära olulise kinnituse John Daltoni aatomiteooriale, teisalt kauakestva tüli Prousti ja prantsuse keemiku Claude Louis Berthollet' vahel, kes sellega ei nõustunud. Sisuliselt lõppes vaidlus alles 100 aastat hiljem mõlema seisukoha tunnustamise ning kahe uue mõiste toomisega keemiasse. Nendeks olid: daltoniidid (püsiva koostisega ained), bertolliidid (ühendid, mis ei allu koostise püsivuse seadusele). Uuris ka orgaanilisi aineid (suhkur, tärklis jt.). 1802.a. eraldas viinamarjamahlast glükoosi.
Põll

Põll on vööle seotud rõivas, mis katab keha esikülge. Ajalooliselt on põllesid kandnud peamiselt naised, nii tööd tehes või peol olles. Läänemeresoome naiste riietusse kuulus põll hiljemalt alates 12. sajandist. Põlle sai pruut pulmade ajal põlletamisel ning ta ei tohtinud sellest enam loobuda. Alates 19. sajandi teisest poolest kandsid põlle pidulikel juhtudel ka täiskasvanud tüdrukud. Samal ajal levis põll ka setude hulgas, kelle rõivastuses seda, nagu venelastelgi, varem polnud. Materjali ja kaunistuste poolest olid eesti põlled väga variatsioonirikkad. Põll tehti harilikult ühest riidelaiast, mis kroogiti värvli külge või tõmmati krookesse ülaääre paelaga. Linane või takune argipõll oli kaunistuseta. Pidulik põll õmmeldi valgest linasest või värvilisest villasest riidest. Põll kaunistati pilu, pitsi või tikandi ja narmastega. Lõuna-Eestis kaunistati põlli punaste koetriipudega. külvipõll põlletamine põlle lappimine klaarpõll kiutpõll pruudipõll puusapõll Eesti rahvakultuuri leksikon. Toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS. Tallinn. 2007. lk 229 Etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn. 1995. lk 155
Kleisti mõis

Kleisti mõis (läti keeles Kleistu muiža ) oli poolmõis Lätis Riia linnas Kleisti asumis; selle peahoone aadress oli Kleistu ielā 37. Omaaegse haldusjaotuse järgi asus mõis Riia kreisi Piņķi kihelkonnas. Saksa keeles Kleistenhof või Kleissenhof, vanasti ka Schultzenhof, Lambertshof, Lila Bergs Hoff. Kleisti mõisa on esimest korda mainitud aastal 1638, mil Gotthard Kettler andis selle Mathias Brahderile. Hilisemad omanikud olid Bergid, von Schultzenid ja Thielaud, aastast 1750 Andreaed või Andreaid, nende järel Vegesackid. Nende külalisena elas aastal 1768 mõisas Johann Christoph Brotze. Vegesackidele kuulus mõis 1880. aastateni, seejärel kuulus see Schultzedele. Erinevalt teistest mõisatest, mis asusid Riia linna territooriumil Daugava jõe lõunapoolsel kaldal, ei olnud Kleisti suvemõis vaene, kuigi maad olid mõisal viletsad. Kleisti mõisas kasvatati karja, oli ka lindla. Pärast Läti iseseisvumist kuulus mõis piimatootja Otto Īvānsile, aga 1930. aastatel pidi ta tootmisest loobuma. Kleisti mõisa hoonetest on säilinud XVIII sajandi teisel poolel ehitatud klassitsistlikus stiilis härrastemaja ja mõisavalitseja maja. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles) Sissekanne Läti mõisate veebisaidil (läti keeles)
Iļģuciems

Iļģuciems (saksa keeles Ilgezeem) on asum Lätis, Riia linna Kurzeme rajooni osa pindalaga 2,442 km². Asub Dzirciemsist põhjas, Imantast idas ja Spilvest lõunas. 24 893 elanikku (2010). Iļģuciemsi aladel asusid 1226. aastast Püha Mäe konvendi maad, need eraldas kloostrile Wilhelm Modenast. Neil maadel asus võõrastemaja, mida teati kui Heiligen Geist Hof, alamsaksa keeles hiligen geest hove. Hiljem muutus see nimetus lätipärasemaks Hiligzeemiks, seejärel Ilgezeemiks ja lõpuks sai piirkond tänapäevase nime. 17. sajandist kuulusid need maad Baltā mõisale, lisaks ehitati sinna veel Nordecki mõisa peahoone. 1786. aastal arvati need maad Riia linna koosseisu. 18. sajandil rajati asumi maadele mitmeid vabrikuid ja Iļģuciems hakkas kujunema tööstuspiirkonnaks. Esimene neist oli Loderi manufaktuur, mis rajati juba 1794. aastal. Järgnesid Schmidti masinatehas 1845. aastal ja aktsiaselts Tekstiil. Hiljem lisandus veel Iļģuciemsi klaasivabrik ja mitmed teised ettevõtted. Aastal 1892 sai alguse Iļģuciemsi turg. Teine Riias Daugavat ületav sild raudteesilla järel ühendas asumi ülejäänud linnaga. 20. sajandi alguses hakkas asumisse käima tramm. 1926. aastal valmis sealse tsemendivabriku teenindamiseks mõeldud raudtee, millel avati Iļģuciemsi raudteejaam, Nõukogude ajal ehitati selle ümbrusse veel teisigi tööstusettevõtteid. Juba 1930. aastatel ehitasid ettevõtjad Iļģuciemsi aladele tüüpprojekti põhjal valminud tööliselamuid, aga 1950. aastatel hakkasid sinna kerkima paneelelamud. Asumi tähtsaim park on Nordecki mõisa park. Iļģuciemsis on elanud Raimonds Pauls. Lidoņu iela Buļļu iela Skujenes iela Cementa iela Bēnes iela Iļģuciemsi koduleht (läti keeles) Asum portaalis Cita riga (läti keeles)
Igors Kovaļenko

Igors Kovaļenko (ukraina keeles Ігор Вікторович Коваленко Igor Viktorovõtš Kovalenko; sündinud 29. detsembril 1988 Novomoskovskis Ukraina NSV-s) on ukraina päritolu Läti maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2011). Kovaļenko võitis 2006. aastal Ukraina noorte meistrivõistlustel U18-vanuseastmes pronksmedali ja 2012. aastal Ukraina võistkondlikel meistrivõistlustel kuldmedali. Suurmeistriks sai ta 22-aastaselt 2011. aastal. Kolm aastat varem oli ta saanud FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. 2013. aastast esindab Kovaļenko rahvusvahelistel malevõistlustel Lätit. Ta on tulnud kahel korral Läti malemeistriks (2013, 2014). 2016. aastal Gjakovës võitis ta Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. Juunis 2018 tuli ta Palangas FIDE Balti tsooniturniiril neljandaks. 2019. aastal võitis Kovaļenko Riia Tehnikaülikooli rahvusvahelise turniiri. Ta on esinenud Läti võistkonna koosseisus kolmel maleolümpial (2014–2018). Seejuures 2014. ja 2016. aastal mängis ta teisel laual (esimesel laual mängis Aleksejs Širovs), 2018. aastal Bathumi olümpial mängis esimesel laual. Ta võitis ka Tallinnas Viru hotellis jaanuaris 2014 toimunud kiirmaleturniiri "Meenutades Paul Kerest". Paul Kerese mälestusturniiri võitis Läti maletaja, Delfi, 12. jaanuar 2014  Igors Kovaļenko – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Paprika (perekond)

Paprika (Capsicum) on maavitsaliste sugukonda kuuluv taimede perekond. Paprika perekonna süstemaatika pole päris selge. Levinuimad paprikaliigid on: Capsicum baccatum L. – maripaprika Capsicum annuum L. – harilik paprika Capsicum chinense Jacq. – kariibi paprika Capsicum frutescens L. – kibe paprika Capsicum pubescens Ruiz & Pavon. Ameerika Ühendriikide Rahvusliku Meditsiiniraamatukogu andmebaasis National Center for Biotechnology Information klassifitseeritakse paprika perekonda järgmised liigid ja sordid: Capsicum annuum – harilik paprika liigitamata Capsicum annuum var. annuum liigitamata Capsicum annuum var. glabriusculum Capsicum annuum × Capsicum chinense Capsicum annuum × Capsicum frutescens Capsicum baccatum – maripaprika liigitamata Capsicum baccatum var. baccatum liigitamata Capsicum baccatum var. pendulum liigitamata Capsicum baccatum var. praetermissum liigitamata Capsicum baccatum var. umbilicatum Capsicum buforum Capsicum campylopodium Capsicum cardenasii Capsicum ceratocalyx Capsicum chacoense Capsicum chinense – kariibi paprika Capsicum ciliatum Capsicum coccineum Capsicum eximium liigitamata Capsicum eximium var. tomentosum Capsicum flexuosum Capsicum friburgense Capsicum frutescens – kibe paprika Capsicum galapagoense Capsicum geminifolium Capsicum hunzikerianum Capsicum lanceolatum Capsicum lycianthoides Capsicum minutiflorum Capsicum parvifolium Capsicum pereirae Capsicum pubescens Capsicum recurvatum Capsicum rhomboideum Capsicum schottianum Capsicum tovarii Capsicum villosum Teabevaramus Integrated Taxonomic Information System klassifitseeritakse paprika perekonda järgmised taimeliigid: Capsicum annuum L. – harilik paprika Capsicum baccatum L. – maripaprika Capsicum chinense Jacq. – kariibi paprika Capsicum pubescens Ruiz & Pav. Paprika lähimateks sugulasteks on füüsal, haldjatrompet, inglitrompet, juustumari, kartulipõõsas, koerapöörirohi, kuldkarikas, ogaõun, taralõng, tubakas jt. Paprika Pipar Tšillipipar Urmas Laansoo, Ilupaprikad ja koralltomat , Veebiversioon (vaadatud 16.01.2014) Sissekanne Catalogue of Life'is Sissekanne GRIN-is Sissekanne ITIS-es Sissekanne NCBI-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Capsicum seisuga 16.01.2014.
Stavkõ (Pištšanka rajoon)

Stavkõ (ukraina keeles Ставки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Pištšanka rajoonis. Elanike arv on 805. Pindala on 1,629 km².
Gerli Nõmm

Gerli Nõmm (sündinud 5. oktoobril 1985 Tallinnas) on eesti režissöör ja stsenarist. Nõmm töötab kultuuriuudiste toimetaja-saatejuhina Eesti Televisioonis alates 2012. aastast. Ta on lõpetanud Balti Filmi- ja Meediakooli audiovisuaalse meedia erialal ning teinud lühifilme ja telesaateid nii režissööri kui ka operaatorina. КиноПоиск «Aktuaalne kaamera» saab sügisest mitu uut tegijat, Postimees, 14. august 2012 Sissekanne Eesti Filmi Andmebaasis
Baltā mõis

Baltā mõis (läti keeles Baltā muiža, ka Mellera muiža või Dāla muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Iļģuciemsi asumis. Mõisa peahoone asus Baltā iela ümbruskonnas. Saksa keeles Weissenhof, vanasti ka Haltermanns Höfchen. Baltā mõisa maad eraldati Krēmeri mõisast XVII sajandil. 1767. aastast oli selle omanik Hermann Dahl. XVII sajandil püstitasid Dahlid mõisa barokse peahoone, aga peagi ostis mõisa Hermann Friedrich Möller. XIX sajandil oli mõisa agronoomiks lätlane Aleksandrs Rēze, kelle juures armastasid koguneda noorlätlased, näiteks Krišjānis Valdemārs ja Bernhards Dīriķis. XIX sajandi lõpus omandasid mõisa Buxhoevedenid. 1920. aastatel omandasid mõisa vennad Universid. Mõisa juures oli ka väike park, kus asus suguvõsa kalmistu Osolkalns. Ühest pargis asunud alleest on kujunenud tänapäevane Baltā iela. Pärast Läti iseseisvumist rajati mõisa maadele elamupiirkonnad Balto I ja Balto II. Mõisa hooned hävisid 1944. aastal (selle omanikud Universid põletasid need Nõukogude vägede lähenemisel maha), tänapäeval asuvad mõisakompleksi kohal paneelelamud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles) Sissekanne Läti mõisate veebisaidil (läti keeles)
Nordecki mõis

Nordecki mõis (läti keeles Nordeķu muiža, ka Grāves muiža, Fridriha muiža, Fogela muiža või Reima muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Iļģuciemsi asumis. Mõisa peahoone asub aadressil Buļļu ielā 16. Saksa keeles Nordeckshof. Nordecki mõis rajati XVI sajandil, esimest korda on seda mainitud aastal 1576, mil seda rüüstasid rootsi päritolu piraadid. Varaseim nimetus oli Grāves muiža. Hilisemad omanikud on olnud Witted. XVII sajandil sai mõisa omanikuks Riia bürgermeister Witte von Nordeck, Nordeckide kätte jäi mõis aastani 1769. Aastal 1783 omandasid mõisa taas Graved, kes ostsid selle von Grottedelt. Seejärel olid mõisa omanikeks Vogelid, aastast 1852 Dubeltid ja aastast 1857 Blumenbachid. Aastatel 1866–1940 kuulus mõis Reimide perele. Mõisa puidust peahoone ehitati XVII ja XIX sajandi vahetusel. Säilinud on veel kaks mõisakompleksi kuulunud hoonet, mis on ehitatud hilisemal ajal. Üks neist on aastal 1910 püstitatud uus elumaja, mis oli kasutusel ka katlamajana, teine pargis asuv kivist paviljon. Mõisal on läbi aegade olnud mitmeid kõrvalhooneid. Mõisakompleks sai alguse XVII sajandil. Aastal 1797 rajati mõisa juurde paberivabrik, mis tegutses aastani 1808. Aastal 1852 oli mõisakompleksis 17 hoonet, mõisale kuulus ka kaks kõrtsi. Aastal 1879 ehitati mõisa juurde heebrea palvemaja, aastal 1909 veetorn. Aastal 1968 kavandati Buļļu ielā laiendamist, sellega seoses lammutati suurem osa mõisale kuulunud hoonetest, mis olid selleks ajaks halvas seisukorras. Mõisa juures oli ka väike, 3,6 hektari suurune Inglise park, mis on Iļģuciemsi tähtsaim haljasala. Pargis kasvavad suured tammed, läänepärnad, Serbia kuused, vahtrad, Siberi seedermännid ja mägimännid. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles) Sissekanne Läti mõisate veebisaidil (läti keeles)
Mäetaguse vald (Jõhvi kihelkond)

Mäetaguse vald (saksa keeles Gemeinde Mehntack) oli vald Jõhvi kihelkonnas Viru kreisis ja Viru maakonnas, aastatel 1866–1939. Vallamaja asus Aru külas. Vald moodustati 1866. aastal. 1894. aastal eraldati endised Ereda ja Kiikla vallad, mis liideti Kohtla vallaga, ning Mäetaguse valla ülejäänud külad jaotati naabervaldade vahel. Mäetaguse vald likvideeriti, kuid loodi 1894. aasta lõpul uuesti väiksema vallana. 1913. aastal liideti vallaga Väike-Pungerja küla. Vallas sündisid Heino Arumäe ja Meinhard Leetmaa. 1939. aasta vallareformiga läks osa Mäetaguse vallast (Härjaoja nr. 25, Vahemetsa nr. 26, Vana-Roostoja nr. 27, Uue-Roostoja nr. 28, Nissipõllu nr. 29, Lõppe nr. 30, Uue-Lõppe nr. 31, Suuremurru nr. 32, Mädasoo nr. 102 talude, Riigi tagavaramaa lit. E, Lõppe metsavahikoha, Iisaku küla talu nr. 15 lahus-heinamaatüki maa-alad ning Iisaku metsandiku osa maa-ala) uue Iisaku valla koosseisu, osa (Ereda mõisa järgi olevate talude nr. A-66, A-67, A-69–A-71, A-74–A-77, A-80 ja A-83–A-86 juurdelõigete maa-alad) Kohtla valla koosseisu. Mäetaguse vald (1939) Sissekanne Eesti Riigiarhiivi andmebaasis "Eesti ala valdade register 1866–1917" (vaadatud 11.09.2020) Maa-ameti kaardirakendused Sissekanne Eesti Riigiarhiivi andmebaasis "Eesti ala valdade register 1866–1917" (vaadatud 11.09.2020) Väljavõte 776. Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88., Riigi Teataja, nr. 87, 14 oktoober 1938 Sissekanne Eesti Riigiarhiivi andmebaasis "Eesti ala valdade register 1866–1917" Sissekanne Eesti Riigiarhiivi andmebaasis "Eesti ala valdade register 1866–1917"
Capo Testa

Capo Testa ("Pea neem") on poolsaar Itaalias Põhja-Sardiinias, Gallura ajaloolis-geograafilises piirkonnas. Mõne kilomeetri kaugusel Santa Teresa Gallura keskasulast läänes, Bonifacio väina lõunakaldal asuv Capo Testa on Asinara lahe kirdepoolseim punkt. Algselt oli tegemist saarega, mis hiljem kunstliku maakitsuse kaudu Sardiinia saarega ühendati. Umbes kümne kilomeetri pikkuse rannajoonega Capo Testa oli Rooma ajal tähtis nii oma strateegilise asendi kui graniidi poolest, mis pärast kaevandamist Rooma veeti. Poolsaarel asub tuletorn. Francesco Floris (a cura di), Grande Enciclopedia della Sardegna, Sassari, Newton&ComptonEditori, 2007. Angela Antona, Il complesso nuragico di Lu Brandali e i monumenti archeologici di Santa Teresa Gallura, Sassari, Delfino editore, 2005. ISBN 88-7138-384-2 Tuletorn Vaade poolsaarele ja tuletornile
Baas (matemaatika)

Vektorruumi elementide hulka {e1, e2, ... , en} nimetatakse selle vektorruumi baasiks parajasti siis, kui see hulk on lineaarselt sõltumatu ja selle vektorruumi iga element on avaldatav selle hulga elementide algebralise summana. Ristbaas
Lineaarne sõltumatus

Lineaarne sõltumatus on lineaaralgebras vektorruumi elementide v → 1 , v → 2 , … , v → n {\displaystyle {\vec {v}}_{1},{\vec {v}}_{2},\dots ,{\vec {v}}_{n}} niisugune sõltuvus, kui vektorvõrrandil a 1 v → 1 + a 2 v → 2 + ⋯ + a n v → n = 0 → {\displaystyle a_{1}{\vec {v}}_{1}+a_{2}{\vec {v}}_{2}+\dotsb +a_{n}{\vec {v}}_{n}={\vec {0}}} on parajasti üks lahend a 1 = a 2 = ⋯ = a n = 0 {\displaystyle a_{1}=a_{2}=\dotsb =a_{n}=0} . Lineaarne sõltuvus
Lineaarne sõltuvus

Lineaarne sõltuvus on lineaaralgebras vektorruumi elementide v → 1 , v → 2 , … , v → n {\displaystyle {\vec {v}}_{1},{\vec {v}}_{2},\dots ,{\vec {v}}_{n}} niisugune sõltuvus, kui vektorvõrrandil a 1 v → 1 + a 2 v → 2 + ⋯ + a n v → n = 0 → {\displaystyle a_{1}{\vec {v}}_{1}+a_{2}{\vec {v}}_{2}+\dotsb +a_{n}{\vec {v}}_{n}={\vec {0}}} on rohkem kui üks lahend. Lineaarne sõltumatus
Ristbaas

Ristbaas on baas, mille korral skalaarkorrutis kahest suvalisest baasi elemendist ei ja ej on: 1, kui i=j 0, kui i≠j Ristreeper
Ristreeper

Ristreeper on hulk {O,e1,e2,...,en}, kus O on koordinaatide alguspunkt ning {e1,e2,...,en} on mingisugune ristbaas. Reeper (matemaatika)
Classics

"Classics" on Tarmo Pihlapi 2008. aastal ilmunud kogumikalbum. Albumil on 23 laulu, kogupikkusega 72 minutit 55 sekundit. Selle andis välja Records 2000. Kunstnik Raivo Tihanov Amarillo (Ralf Zuckermann & LL Dance remix) / Neil Sedaka, sõnad Kustas Kikerpuu Alice (Ralf Zuckermann & LL Dance remix) / Nicky Chinn, Mike Chapman, sõnad Vello Salumets Metsateel / Cesare Andrea Bixio, sõnad E. Kumari Alpi lauluke (Ralf Zuckermann & LL Dance remix) / Tirooli rahvalik viis, sõnad Otto Roots Vanaisa kell (Ralf Zuckermann & LL Dance remix) / Henry Clay Work, sõnad Vello Salumets Paigale ei jää aeg / Emmylou Harris, sõnad Reet Linna Las Vegas / Mitch Murray, Peter Callander, sõnad Vello Salumets Sind leida võin / George baker, sõnad Vello Salumets, Tarmo Pihlap Parim aastaaeg on käes / S.Stevens, sõnade autor on teadmata Meremehe armastus / Uno Naissoo, sõnad Juhan Saar Järve keskel / T.Warnick, sõnad Otto Roots Valged roosid / Fred Spielman, Janice Torre, sõnad Valli Ojavere Aeg kaob, rõõmud jäävad / George Baker, sõnad Vello Salumets Maagiline kuu / Maria Grever, sõnad Heldur Karmo Koju läen / Roy Orbison, Will Jennings, J.D. Souther, sõnad Kustas Kikerpuu Ütle mul / Domeniquez, sõnad Heldur Karmo Kalakii kalakoo / Mario Capuano, Giosy Capuano, sõnad Tiiu Varik Miks sa vaatad täis igatsust teele / Vene rahvuslik viis, sõnad Heldur Karmo Kallim / O.S. Blandermer, sõnad Vello Salumets Vana kuunar / Uno Naissoo, sõnad Heldur Karmo Mustlane / Jara Beneš, sõnad Heldur Jõgioja That's Amore / Harry Warren, sõnad Jack Brooks Jansa megamix [1]
Baasiteisendusmaatriks

Olgu V vektorruum. Olgu A={O,u1,u2,...,un} ja B={Q,v1,v2,...,vn} ristreeperid V-s. Olgu antud mingi punkt P, mille koordinaadid A suhtes on P(x1,x2,...,xn) ja B suhtes P(x1',x2',...,xn'). Olgu X = (x1,x2,...,xn,1)T ja X' = (x1',x2',...,xn',1)T maatriksid (ülaindeks T näitab maatriksi transponeerimist). Baasiteisendusmaatriks ristreeperilt A ristreeperile B on maatriks C, mille korral X = C*X'
Reeper (matemaatika)

Reeper on hulk {O,e1,e2,...,en}, kus O on koordinaatide alguspunkt ning {e1,e2,...,en} on mingisugune baas. Ristreeper
Tarmo Pihlap (1981)

"Tarmo Pihlap" on 1981. aastal ilmunud Tarmo Pihlapi LP[küsitav]. Selle andis välja plaadifirma Meloodia. Salvestatud 1981 Eesti Raadios. Ümbervõtte helirežissöör: Enn Tomson Toimetaja: Aime Kons Kunstnik: Villu Järmut Laulab Tarmo Pihlap Ansamblid Fix (1), Admiral (2, 3), Palderjan (4) "Unistaja metsateel" / Uno Naissoo & Heldur Karmo – 2.34 "Emajõgi" / Populaarne laul & Kustas Kikerpuu – 2.38 "Küll oleks hea" / Kustas Kikerpuu – 3.58 "Hommik" / A. Prems" & Kustas Kikerpuu – 2.01 [1]
Ortogonaalne maatriks

Maatriks C on ortogonaalne maatriks, kui tema pöördmaatriks ühtib tema transponeeritud maatriksiga. Ehk CT = C-1 <=> C on ortogonaalne maatriks.
Tarmo Pihlap (1985)

"Tarmo Pihlap" on 1985. aastal ilmunud Tarmo Pihlapi LP. Selle andis välja plaadifirma Meloodia. Instrumentaalansambel Tarmo Pihlapi juhatusel. Ümbervõtte helirežissöör: Priit Kuulberg Toimetaja: Madis Salum Kunstnik: E.Väli Foto: Tiit Koha Tarmo Pihlap on lõpetanud Tartu Lastemuusikakooli viiuli erialal. Praegu õpib ta laulu Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli viimasel kursusel. Ta on mänginud ja laulnud koos ansamblitega Laine, Fix, Palderjan, Apelsin. Samuti koos estraadiorkestrite ja ansamblitega (Peeter Sauli, Kustas Kikerpuu ja Aleksander Rjabovi juhatusel). Lugu „Tuul” musitseerib Tarmo Pihlap koos Gunnar Grapsiga. Loos mängib Gunnar Graps suupilli ja laulab. "Hoolimatu arm" / Rahvaviis & Vello Salumets - 3.12 "Oled puudu vaid sa" / Bob McDill & Vello Salumets - 3.29 "Viibi veel" / L. Batholomew & Vello Salumets - 4.10 "Tuul" / J. Souther & Vello Salumets - 2.46 [1]