laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Pikk tänav (Viljandi)

Pikk tänav on tänav Viljandi kesklinnas. Seniste andmete põhjal on Pikk tänav Viljandi tekkeloos kõige olulisemal kohal. Pikk tänav algab Kauba tänavalt, ristub Munga, Sepa, Lossi ja Lutsu tänavaga ning lõpeb Ranna puiesteel. Algusest kuni Sepa tänavani on Pikk tänav ühesuunaline. Tänava pikkus on 586 m. Pika tänava ala loetakse Viljandi arheoloogiliselt enim uuritud piirkonnaks. Tänaval asuvad Villa Gabler, Kondase keskus ja Viljandi Jaani kirik. Tänav on pärit keskajast, aastal 1784 koosnes see kolmest osast: Kauba tänavast kuni Jaani kirikuni kandis tänav nime Pikk tänav, kirikust kuni Lossi tänavani Munga tänav ja Lossi tänavast järve poole Juudi tänav (Judengasse, Judenstrasse). Pika tänavaga liideti 1804. aastal Munga tänav, 1936. aastal ka Juudi tänav. Nõukogude okupatsiooni ajal kandis Pikk tänav Pioneeri tänava nime. Pika tänava piirkond oli asustatud juba enne Viljandi linnamüüri rajamist. Pika tänava varaseim maakivisillutis on dateeritud 14. sajandisse. Pika tänava piirkonnas on avastatud ka keskaegseid hooneid. Hostel Ingeri Pikk tänav 2c Villa Gabler Pikk tänav 4 Kondase Keskus Pikk tänav 8 Elamu Pikk tänav 9 Elamud Pikk tänav 13 (roheline) ja 15 (kollane) Elamu Pikk tänav 16 Elamu restaureerimine Pikk tänav 18a Hoone Pikk tänav 17 Elamu Pikk tänav 20 Elamu Lutsu ja Pika tänava nurgal (Lutsu 8) Pika ja Lutsu tänava rist / Hoone Pikk tänav 25 Pikk tänav 18, 23 ja 25 Elamu Pikk tänav 28 Villa Rosenberg Pikk tänav 33 Villa Blumberg Pikk tänav 39 Pikk tänav 41 (praeguseks lammutatud) "Viljandi vanalinna tänavatevõrgu ajalooline kujunemine" (PDF). Riigi Teataja. Vaadatud 27.03.2017. "Viljandi linna kohalike teede nimekiri" (PDF). Riigi Teataja. Viljandi Linnavolikogu. 5. märts 2018. Lisa Viljandi Linnavolikogu 22.02.2018 määrusele nr 12. Vaadatud 21.08.2018. Arvi Haak. "Viljandi Pikk tänav keskajal ja varauusajal" (PDF). Tartu Ülikool. Vaadatud 28.03.2017. Pika tänava tõus – video Youtube'is
Ashleigh Ball

Ashleigh Ball (õieti Ashleigh Adele Ball; sündinud 31. märtsil 1983 Vancouveris Briti Columbia osariigis) on Kanada dublaažinäitleja ja ansambli Hey Ocean! liige. Ashleigh Ball andmekogus IMDb (inglise)
Broken Glances

"Broken Glances" on inglise indie rock ansambli The Pigeon Detectives viies stuudioalbum. Albumi andis 2017. aastal välja sõltumatu plaadifirma Dance to the Radio. "Wolves" "Lose Control" "Munro" "Enemy Lines" "Sounding the Alarm" "Falling in Love" "A Little Bit Alone" "Stay With Me" "Postcards" "Change My World"
Damned Damned Damned

"Damned Damned Damned" on Briti punkbändi The Damned debüütstuudioalbum. Albumi andis 1977. aasta 18. veebruaril välja plaadifirma Stiff Records. "Damned Damned Damned" on Briti punkbändide üleüldse esimene täispikk album. Kui ei ole märgitud teisiti, on lugude autor Brian James.
Säärane mulk

"Säärane mulk ehk Sada vakka tangusoola" (originaalpealkirjaga "Särane Mul'k, ehk Sada wakka tangusoola") on 1872 Tartus ilmunud Lydia Koidula näidend. Näidend trükiti W. Gläseri juures. https://utlib.ut.ee/eeva/index.php?lang=et&do=tekst&tid=6612 (vaadatud 03.12.2020) Sissekanne eesti vanema kirjanduse digitaalses tekstikogus EEVA Näidend skaneeritult Tartu Linnaraamatukogu andmebaasis
She Moves in Her Own Way

"She Moves in Her Own Way" on Briti indie rock '​i ansambli The Kooks laul, mis ilmus selle stuudioalbumil "Inside In/Inside Out" (2006). See anti välja ka singlina. Briti singlite edetabelis UK Singles Chart jõudis see seitsmendale kohale. CD (VSCDT1913) "She Moves in Her Own Way" [raadio versioon] – 2:48 "Do You Love Me Still?" – 3:15 7" (VS1913) "She Moves in Her Own Way" [raadio versioon] – 2:48 "I Already Miss You" Maxi-CD (VSCDX1913) "She Moves in Her Own Way" [raadio versioon] – 2:48 "In My Opinion" "Give In" "She Moves in Her Own Way" [video] – 2:50. She Moves In Her Own Way. discogs.com vaadatud 28.03.2017 Ametlik muusikavideo
Aeg (väljaanne 1906)

Aeg oli Päevalehe lühendatud väljaanne, mis ilmus Tallinnas aastatel 1906–1919. 1917–1919 andis väljaannet välja Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus. Väljaande viimane vastutav toimetaja oli Hans Rebane. Väljaandel oli mitmesuguseid lisasid, sealhulgas Aeg : Kirjandusline lisa, mis ilmus 1909–1911. Eestikeelne ajakirjandus 1766–1940. I, A-N. Tallinn : Teaduste Akadeemia Kirjastus, 2002. Lk 126-127
Tabitha St. Germain

Tabitha St. Germain (õieti Tabitha St. Germain; sündinud 1976 Vancouveris Briti Columbia osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Album (täpsustus)

Album võib tähendada järgmist: album ehk muusikaalbum album on raamat või kaustik, kuhu kogutakse näiteks fotosid album on trükis, kus on näiteks kunstiteoste, fotode reproduktsioonid koos lühikese tekstiga Album oli 1906-1907 ilmunud eesti ajakiri ...
Londoni Ülikooli slaavi ja Ida-Euroopa uuringute instituut

Londoni Ülikooli slaavi ja Ida-Euroopa uuringute instituut (inglise UCL School of Slavonic and East European Studies, lühend SSEES) on Londoni Ülikooli ühe kolledži (University College London, lühend UCL) instituut, kus õpetatakse ja uuritakse Kesk-, Ida-, Lõuna-Euroopa ja Venemaa ajalugu, majandust, sotsioloogiat, kirjandusteadust. Peale selle õpetatakse instituudis ka üle 12 keele, mida nendes Euroopa piirkondades räägitakse (sh eesti keelt). Londoni Ülikooli slaavi ja Ida-Euroopa uuringute instituudi asutas 1915. aastal Tomáš Garrigue Masaryk. Londoni Ülikooli slaavi ja Ida-Euroopa uuringute instituudi koduleht
Masaryki ülikool

Masaryki Ülikool (tšehhi keeles Masarykova univerzita) on Tšehhis Brnos asuv ülikool. Kool on nimetatud Tšehhoslovakkia esimese presidendi Tomáš Garrigue Masaryki järgi. Masaryki ülikool asutati 1919. aastal, olles tollal Karli ülikooli (asutatud 1348) kõrval teine Tšehhi ülikool (1573. aastal asutatud Palacký ülikool oli 1860. aastal suletud ja taasavati alles 1946. aastal). 1960. aastal nimetati Masaryki ülikool Tšehhi bioloogi Jan Evangelista Purkyně järgi ümber Jan Evangelista Purkyně ülikooliks. Pärast 1990. aasta velvetrevolutsiooni ennistati ülikoolile algne nimi. Tänapäeval on koolis üheksa teaduskonda ja neis õpib umbes 30 000 üliõpilast. Alates 2009. aastast saab Masaryki ülikooli baltistika osakonnas õppida ka eesti keelt. Eesti riik on lähetanud selleks sinna eesti keele ja kultuuri akadeemilise välisõppe programmi (EKKAV) raames eesti keele ja kultuuri lektori. Programmi koordineeris Eesti Instituut, alates 2021. aastast haldab programmi Haridus- ja Noorteamet. Masaryki ülikoolis asus esimese eesti keele lektorina 2009. aastal tööle Linda Püssa. 2009–2013 Linda Püssa 2013–2016 Anni Tammemägi 2016–2017 Inga Jasmine Isabel Adamson 2017–2023 Aino Saavaste Tammemägi, Anni. Eesti keele õpetamisest Tšehhis. Õpetajate Leht, 15. aprill 2016. Euroopa südames Masaryki ülikoolis on uus eesti keele lektor. Vaba Eesti Sõna, 13. juuni 2016. Välisülikoolid, kus saab õppida eesti keelt. Eesti keele ja kultuuri akadeemiline välisõpe (EKKAV). Haridus- ja Noorteameti veebisait. Valiti eesti keele ja kultuuri lektor Varssavi Ülikooli. Haridus- ja Teadusministeeriumi veebisait, 27. august 2007. Brno ja Göttingeni eesti keele lektorid valitud. Haridus- ja Teadusministeeriumi veebisait, 4. juuni 2009. Ülikooli koduleht
Lvivi ülikool

Ivan Franko nimeline Lvivi Rahvuslik Ülikool (ukraina keeles Львівський національний університет імені Івана Франка) on Ukrainas Lvivis asuv ülikool, Ukraina vanim ülikool. Kool on nimetatud ukraina kirjaniku ja ühiskonnategelase Ivan Franko järgi. Ülikool asutati 1661. aastal Poola kuninga Jan II Kazimierzi seadlusega. Kuni 1772. aastani oli see koos Lviviga Poolas. Aastatel 1772–1918 oli see Austria jagamise all, kuid alates XIX sajandi keskpaigast õitses selles Poola kultuur ja seda loeti poola keeles, kuna Galicias valitses suur autonoomia ja tugev poolakate areng, poola keel. Lvivi ülikool naasis Poolasse 1918. aastal ja talle anti ülikooli nimi Jan Kazimierz Lvivis. 2005. aastal õppis ülikoolis umbes 22 000 üliõpilast. Eesti keele ja kultuuri akadeemilise välisõppe programmi (EKKAV) raames saab alates 2009. aastast Lvivi ülikooli rahvusvaheliste suhete teaduskonnas õppida ka eesti keelt. Programmi koordineeris Eesti Instituut, alates 2021. aastast haldab programmi Haridus- ja Noorteamet. veebruar 2009 – kevad 2011: Maarja Hein sügis 2011– kevad 2012: Liina Dovgan sügis 2012 – kevad 2013: Tiit Palu kevad 2013: Kristel Algvere sügis 2013 – kevad 2019: Riina Roasto alates sügis 2019: Heinike Heinsoo Lvivi Ülikool koosneb 19 teaduskonnast. Ajakirjanduse teaduskond Ajalooteaduskond Bioloogiateaduskond Elektroonika- ja arvutitehnoloogiate teaduskond Geograafiateaduskond Geoloogiateaduskond Haridusteaduskond Filoloogiateaduskond Filosoofiateaduskond Finantside juhtimise ja äriteaduskond Füüsikateaduskond Keemiateaduskond Kultuuri ja kunstide teaduskond Majandusteaduskond Mehaanika-matemaatikateaduskond Rakendusmatemaatika-informaatikateaduskond Rahvusvaheliste suhete teaduskond Võõrkeelte teaduskond Õigusteaduskond "Ajalugu". Roasto, Riina. Eesti keele ja kultuuri õpetamisest Ukrainas Lvivi ülikoolis. Oma Keel, 5/2015. Heinsoo, Heinike. Lvivis eesti keelt õpetamas. Oma Keel, 2/2020. Välisülikoolid, kus saab õppida eesti keelt. Eesti keele ja kultuuri akadeemiline välisõpe (EKKAV). Haridus- ja Noorteameti veebisait. "Fakulteedid". Ülikooli koduleht
Theodor Kaluza

Theodor Franz Eduard Kaluza (9. november 1885 Opole –19. jaanuar 1954 Göttingen) oli saksa füüsik ja matemaatik. Tema peamised uurimisvaldkonnad olid viiemõõtmelise ruumi teooria ja üldrelatiivsusteooria. Inspireerituna Hermann Weyli töödest, tõi ta matemaatilisse füüsikasse idee viiendast mõõtmest, millest sai Kaluza-Kleini teooria lähtealus. 1919. aastal õnnestus tal "kokkupakitud" viiendat mõõdet kasutusele võttes ühendada elektromagnetilise vastastikmõju ja gravitatsiooni võrrandid tavalises neljamõõtmelises aegruumis. Sama aasta aprillis tutvustas ta oma tööd Albert Einsteinile, kelle abil 1921. aastal uurimus avaldati teadusajakirjas. Kaluza-Kleini teooria ideed leidsid rakendust ja neid arendati edasi stringiteoorias. Ta õppis Königsbergi ülikoolis ja sai 1907. aastal samast ülikoolist doktorikraadi. 1909. aastal ta habiliteerus. Ta töötas eradotsendina, enne kui 1929. aastal sai Kieli Ülikooli professoriks. 1933. aastast kuni oma surmani töötas ta Göttingeni ülikoolis professorina. 1938 – valiti Göttingeni Teaduste Akadeemia liikmeks Tema isa Max Kaluza oli Königsbergi ülikooli inglise keele professor. Keelte vastu tundis huvi ka Theodor Kaluza, kes oskas enam kui 15 keelt, sealhulgas heebrea, araabia, ungari ja leedu keelt. Ta huvitus ka kirjandusest ja filosoofiast. Tema matemaatikust poeg Theodor Kaluza (1910–1994) oli 1960. aastatel Hannoveri Tehnikaülikooli rektor. Einstein's quest for a unified theory. aps.org Theodor Franz Eduard Kaluza. history.mcs.st-andrews.ac.uk Theodor Franz Eduard Kaluza. history.mcs.st-andrews.ac.uk
Oskar Klein

Oskar Klein (15. september 1894 Stockholm – 5. veebruar 1977 Danderydi vald) oli rootsi füüsikateoreetik. Ta oli Stockholmi Ülikooli professor. Ta andis panuse Kaluza-Kleini teooriasse. Selle teooria ideed leidsid rakendust ja arendati edasi stringiteoorias. Klein on ka Schrödingeri võrrandi relativistliku versiooni Kleini-Gordoni võrrandi loojaid (1927). 1965. aastal esitas ta koos Hannes Alfvéniga Suure Paugu teooriale alternatiivse kosmoloogilise mudeli (Alfvéni-Kleini kosmoloogia). 1910. aastal võttis Svante Arrhenius ta enda juurde tööle Nobeli instituuti. 1912. aastal avaldas ta oma esimese teadusartikli. Pärast sõda jätkas ta koostööd Arrheniusega füüsikalise keemia valdkonnas. Aastatel 1917–1921 töötas ta Kopenhaageni Ülikoolis Niels Bohri juures. Doktorikraadi sai ta 1921. aastal Stockholms högskolas (praegu Stockholmi Ülikool). Aastatel 1923–1925 töötas ta Michigani Ülikoolis õppejõuna, 1926. aastast dotsendina Lundi Ülikoolis. 1930. aastal sai ta professuuri Stockholms högskolas (sai ülikooli staatuse 1960. aastal). Oskar Klein emeriteerus 1962. aastal. 1945 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks 1959 – Max Plancki medal Tema auks annab Stockholmi Ülikool välja Oskar Kleini medalit. Tema vend etnoloog Ernst Klein uuris 1923. aastal rannarootslasi Ruhnul. Oskar Klein. lib.umich.edu Oskar Klein. history.mcs.st-andrews.ac.uk Quantentheorie und fünfdimensionale Relativitätstheorie. link.springer.com
Kristjan Pett

Kristjan Pett (8. juuli 1915 Morjeni talu, Uderna vald, Tartumaa – 25. august 2016) oli eesti sõjaväelane (leitnant), viimane Eestis elanud enne Teist maailmasõda Sõjakooli lõpetanud kaitseväe ohvitser. Kristjan Pett õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Pärast ajateenistust asus ta õppima Sõjakooli aspirantide kooli ning pärast kaheaastast praktikat läbis Sõjakooli katsed. Sõjakooli lõpetas 1939. aastal, järgmisel aastal anti talle nooremleitnandi auaste. Leitnant Kristjan Pett teenis Eesti ratsaväerügemendis, mis 1941. aastal Nõukogude Liidu okupatsioonivõimude käsul likvideeriti. 1941. aasta juulis põgenes Punaarmee 182. Eesti Laskurdiviisi 232. laskurpolgu rühmaülemana sõdinud leitnant Pett rindelt, sattudes seejärel Saksamaale Königsbergi vangilaagrisse. 1944. aasta kevadsuvel tegeles 1. Eesti Julgeolekupolitsei ja SD pataljoni Kiviõli Kristjan Petti kompanii Alutaguse piirkonnas veebruaris üle Peipsi jää tulnud Esimese Eesti Partisanide Brigaadi üksustega, kes olid välja jõudnud juba Tudu, Virunurme ja Mäetaguse jooneni. Esmalt tõkestati koos 2. Piirikaitserügemendi üksustega nende sissetungi sisemaale. Märtsikuu teisel nädalal sunniti partisaniüksused taanduma ja paarinädalase jälituslahinguga hävitati peaüksus täielikult. Ainult väikesel osal õnnestus pääseda läbi metsade Peipsi äärde ja üle jää tagasi. Seejärel likvideeriti hajutatud partisanigrupid Sirtsu soo ümbruse metsades, Murakasoos ja selle lõunatipus asuval Mõurassaarel. 1944. aastal sai Saksa armee 1. Eesti Julgeolekupolitsei ja SD pataljoni koosseisus Lõuna-Eesti rindel sõdinud leitnant Pett haavata ning üksuse taganedes viidi ta laevaga Saksamaale Danzigisse (nüüd Gdansk). Seejärel suunati leitnant Petti pataljon Ida-Preisimaale Tilsiti linna (nüüd Sovetsk Kaliningradi oblastis) kaitsele, kus ta sattus taas vangistusse. Vabanes vangistusest 1954. aastal. Pärast vabanemist sidus ta elu muusikaga, alustades õpinguid Tallinna Muusikakoolis. Edasi viis orkestrijuhi amet ta Kiviõlisse, kus ta tutvus oma tulevase abikaasa Innaga. Tema õde oli Helmi Mäelo. Pett on maetud Metsakalmistule. "Kaitsevägi mälestab leitnant Kristjan Petti". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. märts 2017. Sissekanne kalmistute registris Kati Lumiste (aprill 2009). "Erilise väega Eesti Naine". Eesti Naine. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. märts 2017. Uno Masing. "Eesti SD Pataljoni sõduri Uno Masingu mälestused: MÄLESTUSKILDE II MAAILMASÕJAST". Ohvitseride andmekogu "Mees, kes on vabariigist vanem: Eestimaa ratsarügemendi viimane ohvitser Kristjan Pett". Eesti Päevaleht. 2013. Mehi Eesti Vabariigi Sõjakoolist: Kristjan Pett., Kirjutamata memuaare, 6. aprill 1994
Nalja Madis

Nalja Madis oli huumori- ja satiiriajakiri, mis ilmus 1903. aastal Keilas. Toimetaja oli Jakob Jaason. Kuna tsaarivalitsus takistas ajakirja Meie Mats trükkimist ja levitamist, aga see ajakiri oli rahva seas väga populaarne, oli Nalja Madis peamiselt Meie Matsi asemel augutäiteks. Ajakirja trükiti Tallinnas A. Kullapi trükikojas. 1903. aasta juunis keelas Tartu uus tsensor Nalja Madise väljaandmise, kuigi eelmine tsensor oli avaldamisloa andnud. Vahepeal oli jõudnud A. Kullapi trükikoda suurema osa ajakirjadest juba ära trükkida ja kirjastajalegi üle andnud, kes oli need ka juba maha müünud. Ilmus ainult üks number, ajakiri ilmus edasi Nalja Liisa nime all. Meie Mats (1902) > Nalja Madis (1903) > Nalja Liisa (1904) > Meie Matsi vastane (1905) > Uus Meie Mats (1906) > Meie Mats > Päris Meie Mats (1907) > Matside Mats (1907) > Sakste Mats (1908) > Matsi poeg Ats (1908) > Matsi poeg Mats (1908) > Meie Mats Ise (1908) > Vana Meie Mats (1914) "ERB Nalja Madis". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. märts 2017. Vaadatud 28. märtsil 2017. EE - Meie Mats Saarlane : üleüldine politika ajaleht maa- ja linnarahvale, nr. 24, 17 juuni 1903 - Isamaalt (lk 2)
Shangguan Yunzhu

Shangguan Yunzhu (hiina keeles 上官雲珠; sündinud Wei Junluo (hiina: 韋均犖; 2. märts 1920 Jiangyin, Jiangsu – 23. november 1968 Shanghai) oli Hiina näitleja. Ta näitles filmides 1940.–1960. aastatel. Teda peeti üheks andekamaks ja mitmekülgsemaks näitlejaks. Shangguan Yunzhu põgenes Shanghaisse, kui tema kodulinna Jiangyini ründasid 1937. aastal jaapanlased. Shanghais hakkas ta teatri- ja filminäitlejaks. Tema karjäär sai alguse pärast Teise Hiina-Jaapani sõja lõppu. Ta tegi filmidebüüdi 1941. aastal. Ta mängis mitmes vasakpoolses filmis, seal hulgas "Kevadine jõgi voolab itta" (一江春水向东流; lavastajad Cai Chusheng ja Zheng Junli, 1947), "Varesed ja varblased" (烏鴉與麻雀; lavastaja Zheng Junli, 1949) ning "Naised külg külje kõrval" (麗人行; lavastaja, Chen Liting, 1949). Pärast kommunistide võitu Hiinas 1949. aastal tema karjäär peatus mõneks ajaks. Hiljem mängis ta veel paljudes filmirollides. Shangguan Yunzhu oli kolm korda abielus ja tal oli kolm last, kuid kõik tema abielud lõppesid lahutusega. Väidetavalt olevat tal olnud armuafäär Mao Zedongiga. Seetõttu hakkasid Mao Zedongi abikaasa Jiang Qingi järgijad teda taga kiusama, mis viis Shangguan Yunzhu enesetapnuni 1968. aasta novembris. Aastal 2005 valiti ta kõigi aegade saja parima Hiina filminäitleja seas 31. kohale. Zhiwei Xiao; Yingjin Zhang (2002). Encyclopedia of Chinese Film. lk. 301. Routledge. ISBN 1-134745-54-0.{{cite book}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Tan Ye; Yun Zhu (2012). Historical Dictionary of Chinese Cinema. lk. 132–133. Scarecrow Press. ISBN 0-810879-13-1.{{cite book}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) "100 of the greatest actors and actresses in Chinese movie 100 years". IMDb. Vaadatud 28.3.2017 IMDb link puudub Shangguan Yunzhu andmekogus IMDb (inglise)
Xu Lai

Xu Lai (hiina keeles 徐来; sünninimi Xu Xiaomei (hiina: 徐小妹); 1909 Shanghai – 4. aprill 1973 Peking) oli Hiina filminäitleja ja Teise maailmasõja salaagent. Teda peeti iluetaloniks[viide?]. Xu Lai sündis Shanghais vaeses peres. Vaesuse tõttu hakkas ta 13-aastaselt Zhabeis tööle brittidele kuulunud munavabrikus, kuid ta sai hiljem siiski kooli minna, kui tema perekonna majanduslik seis paranes. [1932]]. aastast töötas ta filmistuudios Mingxing Film Company. Ta sai tuntuks 1933. aastal tummfilmiga "Kevade igandid" (残春), kus ta sooritas arvatavasti esimene vannistseeni Hiina filmi ajaloos. Xu Lai oli filmitööstusega seotud ainult kolm aastat. Ta lõpetas filmikarjääri pärast filminäitleja Ruan Lingyu enesetappu 1935. aastal. Tema esimene abikaasa oli Li Jinhui, keda on nimetatud "Hiina popmuusika isaks". Neil sündis tütar Xiaofeng, kes aga 1935. aastal viieaastaselt suri. Selle tõttu nende abielu lagunes ja nad lahutasid sama aasta novembris. Xu allus koos oma teise abikaasa kindralleitnant Tang Shengmingiga Teise Hiina-Jaapani sõja ajal pealtnäha Jaapani kontrollitud Nankingi nukuvalitsusele, kuid nad töötasid Chongqingis Hiina Vabariigi vastupanuliikumise heaks. Kommunistide võiduga Hiinas läksid Xu ja Tang üle Hiina Rahvavabariiki, kuid neid kiusati kultuurirevolutsiooni (1966–1976) ajal tõsiselt taga. Xu Lai suri 1973. aastal vanglas. Tema abikaasa suri 1987. aastal. https://web.archive.org/web/20121008233814/http://www.qh.xinhuanet.com/2012-09/05/c_112965262.htm (vaadatud 28.3.2017) Zhang Wei (張偉). 昨夜星光燦爛: 民國影壇的28位巨星 [28 Movie Stars of the Republic of China Era, Volume 1]. lk. 71–81. Xiuwei Publishing (秀威出版). ISBN 978-986-221-078-9.
Meie Matsi vastane

Meie Matsi wastane oli huumori- ja satiirileht, mida ilmus 1905. aastal Tallinnas vaid kaks numbrit. Väljaandja oli Jakob Jaason. Kuna tsaarivalitsus takistas ajalehe Meie Mats trükkimist ja levitamist, aga ajaleht oli rahva seas väga populaarne, siis oli Meie Matsi vastane peamiselt Meie Matsi asendaja. Enne ajalehte Meie Matsi vastane ilmusid Nalja Madis ja Nalja Liisa. "Meie Mats" (1902) > "Nalja Madis" (1903) > "Nalja Liisa" (1904) > "Meie Matsi vastane" (1905) > "Uus Meie Mats" (1906) > "Meie Mats" > "Päris Meie Mats" (1907) > "Matside Mats" (1907) > "Sakste Mats" (1908) > "Matsi poeg Ats" (1908) > "Matsi poeg Mats" (1908) > "Meie Mats Ise" (1908) > "Vana Meie Mats" (1914) "ERB - Meie Matsi Vastane". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. märts 2017. Vaadatud 28. märtsil 2017. EE Meie Mats
Osvald Nitski

Osvald Nitski on mitme inimese nimi: Osvald Nitski (maadleja) (1935–2009) oli eesti maadleja ja sambomaadleja. Osvald Nitski (ujuja) on Kanadas üles kasvanud Eesti ujuja.
Virmalised (täpsustus)

Virmalised on atmosfääri kõrgemates kihtides esinev optiline nähtus. Virmaliste (vanemas kirjaviisis Wirmalised) all võidakse mõelda ka järgmist: "Virmalised (album)', Eesti nooremate kirjanike album. 2", Tallinn 1900, Mihkel Neumann Virmalised (ajaleht 1907), 1907. aasta augustis Tartus ilmunud huumori leht. Virmalised (ajaleht 1913), aastatel 1913–1915 erinevate ajalehtede vahel ilmunud kultuurileht Virmalised (ajaleht 1928), 1928. aastal Kuressares ilmunud Meie Maa erilisa Virmalised (rahvatantsurühm), Sydneys Virmalised (ansambel), endine Eesti ansambel
Osvald Nitski (maadleja)

Osvald Nitski (16. veebruar 1935 Kemerovo – 14. detsember 2009 Tallinn) oli eesti maadleja ja sambomaadleja. Ta lõpetas aastal 1952 Tallinna 32. Keskkooli ja aastal 1958 Leningradi Raudteeinseneride Instituudi. Ta alustas treeninguid aastal 1951 Tallinna "Dünamo" sambosektsioonis. Aastatel 1952–1958 kuulus ta Leningradi sambokoondisse. Aastatel 1961–1964 tuli ta sambos neli korda Eesti meistriks. Lisaks tuli ta aastal 1965 raskekaalus Eesti meistriks ka vabamaadluses, võitis aastatel 1962–1966 Eesti meistrivõistlustel veel 2 hõbemedalit ja 2 pronksmedalit. Ta oli tegev Samboföderatsiooni presiidiumis, olles esimeseks föderatsiooni esimeheks, olles hiljem (aastast 1974) ka kohtunikekogu esimees ja Judoföderatsiooni aseesimees. Biograafia ESBL-is
Hu Die

Hu Die (hiina keeles 胡蝶; sünninimi Hu Ruihua (hiina: 胡瑞華); 1907 või 1908 Shanghai – 23. aprill 1989 Vancouver, Kanada) oli Hiina näitleja. Ta oli üks populaarsemaid Hiina näitlejaid 1920. ja 1930. aastatel. Ta oli tuntud ka ingliskeelse nimega Butterfly Wu. Hu Die sündis Shanghais ja kolis üheksa-aastaselt Guangzhousse. Tema isa oli Pekingi-Harbini vahelise raudtee peainspektor, tänu millele veetis Hu Die suure osa noorukieast Hiina põhjapoolsetes linnades, näiteks Pekingis, Tianjinis ja Yingkous, ning õppis seeläbi ideaalselt rääkima mandariinihiina keelt, mis osutus hiljem suureks eeliseks, kui Hiina filmitööstus siirdus tummfilmidest helifilmidele. Aastal 1924 kolis ta koos perekonnaga tagasi Shanghaisse. Hiina filmikool avades oli ta esimene õpilane, kes ennast sinna kirja panni. Ta mängis filmisarjas "Punase lootuse templi põletamine" (火燒紅蓮寺), mis pani aluse võitluskunstide filmide hullustusele. 1931. aastal näitles ta Hiina esimeses helifilmis "Sõutüdruku punane pojeng" (歌女紅牡丹; lavastaja Zhang Shichuan). 1934. aastal näitles ta filmis "Kaksikõed" (姊妹花; lavastaja Zheng Zhengqiu), milles esitas ta meisterlikult kaksikõdede rolle väga erinevate isiksustega. "Kaksikõdesid" peetakse Hu Die parimaks filmiks. Ta valiti 1933. aastal Hiina esimeseks "filmikuningannaks". Pärast seda, kui jaapanlased hõivasid 1937. aastal Shanghai, põgenes ta Hongkongi ja jäi sinna kuni 1941. aastal, mil ka Hongkong Jaapani kätte langes. Ta keeldus jaapanlaste heaks töötamast ning põgenes Hiina sisemaal asuvasse Chongqingi. Pärast Teise maailmasõja lõppu naasis ta Hongkongi ja jätkas näitlemist. Hu läks 1967. aastal pensionile ja kolis Kanadasse. Tan Ye; Yun Zhu (2012). Historical Dictionary of Chinese Cinema. lk. 78. Scarecrow Press. ISBN 0-810879-13-1.{{cite book}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) IMDb link puudub Hu Die andmekogus IMDb (inglise)
Meril Beilmann

Meril Beilmann (sündinud 12. juunil 1995 Tallinnas) on Eesti laskesuusataja. Meril Beilmann IBU lehel
Ameerika Eestlane

Ameerika Eestlane oli 1925 USA-s New Yorgis ilmunud väliseesti ajakiri. Ajakirja andis välja kirjastusühisus Ameerika Eestlane. Ajakirja ilmus 28 numbrit. Ajakiri ilmus vastukaaluks kommunistlikule ajalehele Uus Ilm. Eestikeelne ajakirjandus 1766–1940. I, A-N. Tallinn : Teaduste Akadeemia Kirjastus, 2002. Lk 141