laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Walrabe von Hunsbach

Walrabe von Hunsbach oli Liivi ordu maamarssal ja Saksa ordu suurkäsknik 15. sajandi alguses. Walrabe vanemad olid oletatavasti Wigand von Hunsbach ja Jutta. Ta pärines Nassau krahvkonnast Hunsbachist Weilburgi ja Wetzlari lähedalt, kus ta suguvõsa alates 1340. aastatest tegev oli. Tema oletatav lähisugulane Friedrich von Hunsbach oli temaga samal ajal tegev Saksa ordus. Tema suguvõsa kuulus kohaliku väikeaadli hulka. 1412. aastal oli Hunsbach metsnik Schlochaus (Człuchów) Preisimaal, olles samal ajal ka kohaliku komtuuri kumpan. 1416. aastal oli ta aga linnusekomtuuriks Ragnitis (Neman), 1419. aasta paiku sama ameti peal Thornis (Toruń). Seejärel läks ta aga Liivimaale ning sai 1420. aastal Kuldīga komtuuriks ja veel samal aastal ka maamarssaliks. Sellest ametist loobus ta aga juba kahe aasta pärast järgmise Preisimaalt tulnud tegelase, Dietrich Kra kasuks, ning läks tagasi Preisimaale, kus oli aastatel 1423–1424 suurkomtuur ja 1424–1428 ordu kõrgeim marssal, seejärel veel aasta Oberster Spittler. Seejärel aga teated temast lõppevad. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 452 (lk 355–356).
Hermann Vincke

Hermann Vincke oli Liivi ordu maamarssal 1410. aastal. Hermanni vanemad olid tõenäoliselt Albert Vincke ja Clemencia, sest teda samastatakse Johann ja Albert Vincke abiellumata venna Hermanniga, kes esineb Vestfaali allikates aastatel 1365–1373. Ta pärines tõenäoliselt Osnabrücki lähedalt Ostenwaldest. Vincke teenistuskäigust on vähe teada: 1391. aastal oli ta Rakvere foogt, aastatel 1398–1399 on teda märgitud Järva foogtina ja 1410. aastal maamarssalina. Seejärel teated temast lõppevad. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 909 (lk 675).
Gottschalk Vincke

Gottschalk Vincke (ka Gustav; enne 1540 – umbes 1635) oli Liivi ordu rüütelvend selle eksistentsi viimasel kümnendil. Gottschalcki vanemad olid Jobst Vincke ja Hadwig von der Recke. Ta pärines Osnabrücki lähedalt Ostenwaldest. Ka tema vanem vend Rudolf Vincke oli Liivi ordu liige. Tema suguvõsa oli olnud ministeriaalidena juba 13. sajandil Osnabrücki piiskopi ja Ravensburgi krahvi teenistuses. Hiljem kuulus see piirkonna olulisemate suguvõsade hulka. 1554. aastal on Vincket märgitud rüütelvennana Kuldīgas, sel ajal pidi ta olema vähemalt 14-aastane. 1561. aastal oli ta rüütelvend Tallinnas. Ta jäi ordule ustavaks kuni selle lõpuni, kui asus 1566. aastal Lääne-Kuramaal. Aastatel 1566–1572 oli ta alampeamees ka Sēlpilsis. Sel aastal päris ta aga maavaldusi Melles Osnabrücki lähedal ja siirdus seetõttu tagasi Vestfaali. Seal abiellus ta Margarete Plateriga. 1635. aastal tegi ta Mindenis testamendi ning suri tõenäoliselt ligi saja-aastaselt varsti pärast seda, olles kuni sinnani ilmselt viimane elusolev endine Liivi ordu liige. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 908 (lk 673–675).
Ürt-punanupp

Ürt-punanupp (Sanguisorba officinalis) on roosõieliste sugukonda punanupu perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Taime levila hõlmab jahedamaid piirkondi Euroopas, Aasia põhjaosas ja Põhja-Ameerikas. Eestis on ta oma areaali loodepiiril. Teda leidub Eestis paiguti, sagedamini mandri lääne- ja keskosa niitudel. Kasvab 30 cm kuni 1 m kõrguseks. Risoom jäme, kuni 12 cm pikk, pikkade peenikeste juurtega. Vars on ribiline, püstine, ülemises osas harunev. Juurmised lehed suured, pikkade rootsudega, paaritusulgjad, hulga piklike ja saagja servaga lehekestega. Ülemised varrelehed on väiksemad, rootsudeta. Õied pisikesed, tumepunased. Mõlemasoolised, koosnevad neljaosalisest tupplehest, ilma kroonlehtedeta, 4 tumepunase tolmukaga ja 1 emakaga. Õied on koondunud ovaalsetesse või ovaal-silindrilistesse õisikutesse, mis asetsevad pikkadel õieraagudel võrsete tippudes. Taim õitseb 4–5 eluaastal. Vili on kuiv pruuni värvi üheseemneline pähklike. Õitseb juunis–augustis, viljad valmivad augustis, septembris. Ürt-punanuppu on Hiina meditsiinis kasutatud ammusest ajast verejooksude peatamiseks, põletuste ja putukahammustuste vastu. Taime lehti kasutatakse salatina, need meenutavad maitselt kurki. Laialdase ja tugeva juurestiku tõttu on taime kasutatud võitluses erosiooni vastu. "Seemnemaailm". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. oktoober 2013. Vaadatud 21. detsembril 2012. Ürt-punanupp andmebaasis eElurikkus
Rudolf Vincke

Rudolf Vincke (surnud enne 1584) oli Liivi ordu rüütelvend selle eksistentsi viimastel aastatel. Rudolfi vanemad olid Jobst Vincke ja Hadwig von der Recke. Ta pärines Osnabrücki lähedalt Ostenwaldest. Ka tema noorem vend Gottschalk Vincke oli Liivi ordu liige. Tema suguvõsa oli olnud ministeriaalidena juba 13. sajandil Osnabrücki piiskopi ja Ravensburgi krahvi teenistuses, kuuludes hiljem piirkonna olulisemate suguvõsade hulka. Rudolfi kohta pole täpselt teada, millal ta Liivimaale saabus ja kus ta rüütelvennana teenis, kuid enne 1562. aastat see igal juhul aset leidis. Tal oli 1566. aastal lään Kuramaal, mistõttu teda on endiseks orduvennaks üldse peetud. Pärast ordu sekulariseerimist pöördus ta aga tagasi Vestfaali ning tülitses seal oma sugulastega juba 1565. aastal ehituslike erimeelsuste pärast. 1577. aastal abiellus ta Margarethe von Neheimiga ja suri enne 1584. aastat. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 910 (lk 675).
Ürt-allikkerss

Ürt-allikkerss (Nasturtium officinale) on ristõieliste sugukonda allikkersi perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaimeliik. Kasvab Euroopa subatlantilistes piirkondades. Eestis kultuurtaim. Ürt-allikkerssi on leitud 19. sajandil ning 20. sajandi algul mõnel korral metsistunult. Ürt-allikkerss on vee- või sootaim. Kasvab 20 kuni 60 cm kõrguseks. Õitseb juunis-augustis. Neli valget kroonlehte on 3–4 mm pikkused. Õiel on 6 kollast tolmukat. Ürt-allikkerssi kasvatatakse ja kasutatakse toiduks salatina, suppides ja garneeringuna. Maitselt meenutab aedkressi. Ravimtaimena on seda kasutatud afrodisiaakumi, isutekitajana ja ainevahetuse soodustajana. Ürt-allikkerss andmebaasis eElurikkus
Letseburgi keel

Letseburgi keel (omanimetus Lëtzebuergesch; inglise keeles Luxembourgish; vahel eesti keeles ka "luksemburgi keel") on peamiselt Luksemburgis kõneldav läänegermaani keel. See on ühtlasi ülemsaksa keele läänekesksaksa keskfrangi murderühma Moseli frangi murde osa. Selle keele kõnelejaid on maailmas umbes 390 000. Letseburgi keel on Luksemburgi riigikeel, kuid seejuures üks kolmest ametlikust keelest (teised kaks on prantsuse keel ja saksa keel). Letseburgi keele tähestik koosneb 26 ladina tähest ja lisaks tähtedest é, ä ja ë. Läänegermaani keeled andmebaasis Maailma keeled, kirjad ja rahvad Counting in Luxembourgish Of Languages and Numbers Letseburgikeelne vikipeedia Letseburgi keelest Vikerraadio "Keelesaates"
Aasta vabatahtlik

Aasta vabatahtlik on Vabatahtliku Tegevuse Arenduskeskuse poolt antav tunnustus tähelepanuväärselt olulise vabatahtliku töö eest. Vabatahtlike tunnustamisüritused on Eestis toimunud alates 2005. aastast. 2005. aastal tunnustati 100, 2006. aastal 50, 2007. aastal 50, 2008. aastal 15, 2009. aastal 17, 2010. aastal 15 vabatahtlikku, 2011. aastal 10 vabatahtlikku, 2 vabatahtlike juhendajat ning Eesti Advokatuuri kui vabatahtlikkust enim soodustanud organisatsiooni. 2012. aastal tunnustati 10 vabatahtlikku, 3 vabatahtlike juhendajat ja Elioni kui töötajate vabatahtlikku tegevust enim soodustanud ettevõtet. 2019. aastaks oli tunnustuse pälvinud 312 vabatahtlikku, sel aastal lisandus neile veel 8. "Tunnustatud 2005". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. august 2014. Vaadatud 27. augustil 2014. "Tunnustatud 2006". Originaali arhiivikoopia seisuga 27. august 2014. Vaadatud 27. augustil 2014. Aasta vabatahtlikud 2007[alaline kõdulink] Aasta vabatahtlikud 2008[alaline kõdulink] Aasta vabatahtlikud 2009[alaline kõdulink] Aasta vabatahtlikud 2010[alaline kõdulink] "Aasta vabatahtlikud 2011". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. veebruar 2012. Vaadatud 4. detsembril 2011. "Aasta vabatahtlikud 2012". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. mai 2013. Vaadatud 1. jaanuaril 2013. Selgusid aasta vabatahtlikud ja kodanikuühiskonna aasta tegijad. Hea Kodanik, 7. detsember 2019. Vabatahtliku Tegevuse Arenduskeskuse koduleht "Ilves: vabatahtlikud on kaitsevall ükskõiksuse ja hoolimatuse vastu" Postimees, 4. detsember 2011 Vabatahtlike tunnustamine. Vabatahtlike Värav
Kaupo Ilmet

Kaupo Ilmet (29. märts 1931 – 21. mai 2021) oli eesti metsandustegelane. Ta oli Elistvere Loomapargi rajaja ja juhataja ning Eesti Metsaseltsi president. Kaupo Ilmet kuulus Jõgevamaa Metsaseltsi juhatusse ning oli 1989. aastast Mulkide Seltsi vanem. Ta on koostanud ja toimetanud raamatu "80 aastat akadeemilist metsanduslikku haridust Eestis" (Eesti Metsaselts 2000). 2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk 2005 Eesti aasta vabatahtlik 2006 Jõgevamaa Kuldrist 2009 metsanduse elutööpreemia 2013 aunimetus Mulgimaa Uhkus Kaupo Ilmeti teoste nimestik
Detsembrimäss

Detsembrimässu all võidakse mõelda 1. detsembri riigipöördekatset Eestis 1924 või dekabristide ülestõusu Venemaal 1825.
Alfa

Alfa (suurtähena Α, väiketähena α, vanakreeka ἄλφα, uuskreeka Άλφα) on kreeka tähestiku 1. täht. Alfa väärtus kreeka numbrina on 1. Täht on tuletatud foiniikia tähestiku tähest /alef/. Alfaga märgitakse nii vanakreeka kui uuskreeka keeles ümardamata madalat eesvokaali /a/.
Werner Faymann

Werner Faymann (sündinud 4. mail 1960 Viinis) on Austria poliitik. Ta oli 2. detsembrist 2008 kuni 9. maini 2016 Austria liidukantsler. Alates 11. jaanuarist 2007 oli Werner Faymann Alfred Gusenbaueri valitsuse transpordi- ja tehnoloogiaminister. Pärast Gusenbaueri tagasiastumist partei esimehe kohalt 16. juunil 2008 sai Faymannist Austria Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees. Selles ametis oli ta kuni 9. maini 2016. Pärast sotsiaaldemokraatide võitu 28. septembril 2008 peetud erakorralistel parlamendivalimistel tegi president Heinz Fischer 8. oktoobril Werner Faymannile ettepaneku moodustada valitsus. http://www.das-ist-faymann.at/
Tiia Selli

Tiia Selli (sündinud 26. detsembril 1959 Rakveres) on eesti kirjanik. "Marionettnukud" (2004, situatsioonikomöödia) "Laps räägib siis..." (2005, tragikomöödia) "Linnud laulavad ikka" (2007, draama) "Mäng" (2009, kuuldemäng) "Päästja" (2012, draama) "Redel" (2017) "Inimene, looduse kuningas" (2018) "Kohver" (2019, komöödia) "Neletriin ja Kapi-Kaarup" (Tänapäev, 2008) "Kass Kriibik" (Tänapäev, 2009) "Kuningas Lambapea ja Piripoti Kuningriik" (Tänapäev, 2011) "Rõõmus Miia" (Dolce Press, 2012); läti keeles "Mia ir priecīga", tõlkija Maima Grīnberga (Jāņa Rozes apgāds, 2017) "Pelle parim päev" (Minimal House, 2017) "Väike piss" (Minimal House, 2018) "Härra politseinik Jasper ja kõrvits Kusti" (Eesti Raamat, 2021) "MirtMärt Loomapäästekamp" (Varrak, 2022) "Команда Мирт-Мярт по спасению животных" (BRI & Ko, 2023, vene keeles). "Jänesse hällüpääväkuuk" (Võru Instituut, 2024, võru keeles) "Olu­dest Tal­lin­ki lae­va­del", Ärileht, 26. september 2008 "Alkohooliku naine elab oma mehe elu", Eesti Naine, aprill 2008 2005 – Eesti Näitemänguagentuuri näidendivõistluse äramärgitud töö ("Laps räägib siis...") 2007 – Eesti Näitemänguagentuuri näidendivõistluse ergutuspreemia ("Linnud laulavad ikka") 2008 – Eesti Lastekirjanduse Keskuse, ajakirja Täheke ja kirjastuse Tänapäev korraldatud lastejutuvõistluse "Minu esimene raamat" III koht ("Neletriin ja Kapi-Kaarup") 2009 – ergutuspreemia Raadioteatri kuuldemänguvõistlusel (kuuldemäng "Mäng") 2009 – Eesti Lastekirjanduse Keskuse, ajakirja Täheke ja kirjastuse Tänapäev korraldatud lastejutuvõistluse "Minu esimene raamat" äramärgitud töö ("Kuningas Lambapea ja Piripoti Kuningriik") 2011 - Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali lastekirjanduse aastaauhinna nominent ("Kuningas Lambapea ja Piripoti Kuningriik") 2012 - „25 kauneimat Eesti raamatut”, („Rõõmus Miia“, illustraator Katrin Ehrlich), 2 diplomit 2018 – rahvusvaheline Läänemere piirkonna Jānis Baltvilksi lastekirjanduse auhind raamatu „Mia ir priecīga” ("Rõõmus Miia") eest. 2018 - Läti Lastekirjanduse Keskuse korraldatud lugemisprogrammis „Laste-, noorte- ja lapsevanemate žürii" 3. koht („Mia ir priecīga“) 2023 - Põlvepikuraamatu konkursil Võru instituudi eripreemia "Jänese sünnipäevakook" eest (illustraator Kersti Selli). Külli Koppelmaa, "Raasiku Lustiring pidas 10. sünnipäeva esietendusega", Sõnumitooja, mai 2008 Kadri Haavajõe, "Kirjanik Tiia Selli usub laste tarkusse", Virumaa Teataja, jaanuar 2010 https://virumaateataja.postimees.ee/5912259/rakvere-lastekirjanik-tiia-selli-toi-latimaalt-auhinna https://elk.ee/tiia-selli-ja-katrin-ehrlichi-roomus-miia-palvis-tunnustuse-latis/
Ioonsed ained

Ioonsed ained on ained, mille kristallvõre osakesed on valdavalt seotud ioonilise sidemega. Kristallid on kõvad, seejuures haprad (suhteliselt kerge purustada). Sulamistemperatuur on üsna kõrge (... > 800 °C). Tavatingimustes elektrit ei juhi, kuid näiteks sulatatud NaCl teeb seda siiski (on hea elektrijuht). Ioonsed ained on haprad, sest neil puudub plastilisus. Ioonidevahelised tõmbejõud hoiavad kristalli tugevasti koos ainult sel juhul, kui iga iooni vahetus läheduses asuvad vastaslaenguga ioonid. Kui aga näiteks löögi mõjul satuvad kristallis lähestikku samalaengulised ioonid, võib kristall nendevaheliste tõukejõudude tõttu kergesti puruneda. Mida tugevam on iooniline side (st mida tugevamad on vastaslaenguliste ioonide vahelised tõmbejõud), seda kõrgem on vastava ioonse aine sulamistemperatuur. Ioonvõres on iga ioon vastastiktoimes terve hulga vastaslaenguliste ioonidega. Seetõttu tuleb ioonilise sideme lõhkumiseks kulutada palju energiat ja ioone hoitakse kristallivõres tugevasti kinni.
Vigo

Vigo on linn Hispaanias Galicias Pontevedra provintsis. Linn asub Atlandi ookeani ääres. Vigo on Galicia piirkonna suurim linn ja oluline sadamalinn. Linnas elas 2007. aastal 294 772 inimest. Linna elanike peamiste tegevusalade hulgas on kalapüük ja laevaehitus. Vigos asub Galicia suurim tööandja Peugeot Citroëni autotööstus. Vigo sadam on Euroopa suurim kalasadam, kus asub ka maailma suurim kalapüügiettevõte Pescanova. Linnas asub Vigo Ülikool. Vigo jalgpallimeeskond Celta de Vigo mängib Hispaania kõrgliigas. Municipal Register of Spain of 2023  Vigo – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linna koduleht
Metallivõre

Metallivõre on metallides esinev kristallivõre tüüp, kus võre sõlmpunktides asuvad metalli aatomid. Ioonvõre
Piirdenärvisüsteem

Piirdenärvisüsteem ehk perifeerne närvisüsteem (lühendatult PNS, ladina keeles pars peripherica, pars peripherica systematis nervosi, systema nervosum periphericum) on närvisüsteemi osa, mille moodustavad pea- ja seljaajust väljuvad närvid ja närvisõlmed ning autonoomse närvisüsteemi perifeersed osad. Perifeerne närvisüsteem ja selle osad ühendavad elundeid kesknärvisüsteemiga. Piirdenärvisüsteemi areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti. Piirdenärvisüsteem jaotub funktsionaalsuse alusel somaatiliseks närvisüsteemiks ja autonoomseks närvisüsteemiks.  Pikemalt artiklis Kraniaalnärvid Peaajunärvid on peaajust väljuvad närvid (erinevalt spinaalnärvidest, mis väljuvad seljaajust), millele viitamisel kasutatakse tihti numbreid. I kraniaalnärv väljub otsajust, ülejäänud ajutüvest. I haistmisnärv (nervus olfactorius, nervi olfactorii); II nägemisnärv (nervus opticus) ( tinglik: vaheajus paiknevast nägemisristmikust silma võrkkestasse kulgev sensoorne närv) III silmaliigutajanärv (nervus oculomotorius); IV plokinärv (nervus trochlearis); V kolmiknärv (nervus trigeminus); VI eemaldajanärv (nervus abducens); VII näonärv (nervus facialis); VIII esikuteonärv ehk kuulmis- ja tasakaalunärv (nervus cochlearis); IX keele-neelunärv (nervus glossopharyngeus); X uitnärv (nervus vagus); XI lisanärv (nervus accessorius); XII keelealune närv (nervus hypoglossus).  Pikemalt artiklis Seljaajunärvid Inimestel on 31 seljaajusegmenti, millel on oma seljaajunärvide paar. Kokku on inimesel 31 paari seljaajunärve: 8 paari kaela-, 12 paari rindkere-, 5 paari nimme-, 5 paari ristluu- ja 1 paar õndranärve. Piirdenärvisüsteem on kantud kehtivasse rahvusvahelisse inimese anatoomia standardisse Terminologia Anatomica. Paljud piirdenärvisüsteemi joonised pärinevad Andreas Vesaliuselt. kesknärvisüsteem Sissekanne Terminologia Anatomicas A14.2.00.001: Systema nervosum periphericum. Piirdenärvisüsteem
Tigu (anatoomia)

Tigu (ladina keeles cochlea) on paljudel selgroogsetel peas paiknev paariline sisekõrva luulabürindi osa. Inimestel on tigu oimuluu kaljuosas sisekõrva sees paiknev teokujuline spiraalne luukanal. Teo osad on: teojuha trummiastrik – ümaraknast algav kanal esikuastrik – ovaalaknast algav kanal kanaleid eraldav basilaarmembraan (lamina basilaris). Selles on vedelikuga täidetud kanalid, mis on üksteisest membraanidega eraldatud. Teojuhas asuval basilaarmembraanil paikneb Corti elund, mis koosneb neljast reast karvarakkudest (kuulmisretseptorrakud) ja ka tugirakkudest. "Meditsiinisõnastik" 770:2004. Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6 trükk, lk 508, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, ISBN 9985-829-36-0 Sissekanne Terminologia Anatomicas A15.3.03.025: Cochlea. Tigu
Menstruatsioon

Menstruatsioon ehk menses ehk menorröa ehk menorraagia (varem ka kuupuhastus), argikeeles ka päevad, on naisel (ka emasahvi), vastavalt menstruaaltsüklile, tekkiv emakalimaskesta irdumine, mis avaldub menstruaalverejooksuna. Paar nädalat enne munaraku küpsemist hakkab emakat vooderdav emakalimaskest vohama ja paksenema. Siin on oluline osa munasarjast verre erituvatel hormoonidel. Nii toimub igakordne ettevalmistus viljastatud munaraku vastuvõtuks. Enamikul juhtudel aga munaraku viljastamist ei toimu ning emaka pehme ja vooderdav limaskest osutub tarbetuks. See eraldub ja heidetakse kehast välja. "Meditsiinisõnastik" 820:2004. EE 6. köide, 192.
Molekulaarne aine

Molekulaarne aine on molekulidest koosnev keemiline aine. Molekulaarsed ained on palju mittemetallid: nt divesinik, dihapnik, dibroom, dijood, valge fosfor jt. Molekulidest koosnevad ka palju mittemetalliliste elementide ühendid: nt vesinikkloriid, divesiniksulfiid, süsinikdioksiid, tetrafosfordekaoksiid, sealhulgas ka väga palju orgaanilised ained: nt metaan, benseen, etanool, glükoos. Molekulaarsed ained võivad olla tavatingimustes gaasid, vedelikud või ka tahked ained. Molekulide sees on aatomid omavahel seotud kovalentsete sidemete abil. Kui molekulaarne aine on gaasilises olekus, siis tema molekulide vahel vastastiktoime praktiliselt puudub. Gaasi molekulid liiguvad kiiresti ja korrapäratult ringi, täites kogu ruumi, milles nad asuvad. Molekulaarne hapnik Mittemolekulaarne aine
Teisesed sootunnused

Teisesed sootunnused ehk teisesed sugutunnused ehk sekundaarsed sootunnused ehk sekundaarsed sugutunnused on suguküpsete loomade (kaasa arvatud inimese) välised morfoloogilised soospetsiifilised tunnused, mis pole vahetult seotud suguelundkonnaga (erinevalt esmastest sootunnustest, milleks on näiteks munasari, emakas, munand, suguti). Teisesed sootunnused võivad olla olulised seksuaalkäitumise kujundamises või mõjutamises. Nende sootunnuste arengut ja talitlust juhivad suguhormoonid (emastel peaasjalikult östrogeen ja isastel testosteroon). Teisesteks sootunnusteks on näiteks emasloomade rinnanäärmed. Inimese puhul ka naiste suhteliselt laiemad puusad ja nahaalune paksem rasvkude. Meestel loetakse teisesteks sootunnusteks näiteks habet, vuntse, suhteliselt arenenumat lihaskonda, pikemat kasvu jne. Esmased sugutunnused
Sääse raamatukogu

Sääse raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu (endine Mustamäe III raamatukogu). Raamatukogu asub Tallinna Mustamäe linnaosa Sääse asumis, aadressil Sõpruse pst 186. Pindala 449 m2 ja kogus on ligi 30 000 teavikut. Raamatukogus on võimalik kasutada Wi-Fi-t. Raamatukogu asub hoones, mille ehitas EKE Projekt. 9-korruselise elumaja projekteerimise eeltingimus oli ka uute linnaraamatukogu ruumide ehitus. Raamatukogu avati 1984. aastal. Algusaastal hakkas raamatukoguhoidjate eestvedamisel koos käima täiskasvanud lugejatele mõeldud kirjanduslik klubi Tarapita. 1985. aastal koliti Keskraamatukogu muusikaosakond Lasnamäelt Mustamäe III (praegune Sääse) raamatukogusse. 1990. aastatel viidi see üle Keskraamatukogu ruumidesse. Lastefondi hakati looma 1990. aastate lõpul. Raamatukogu ruume on kasutanud ka seltsid ja muud asutused: Eesti Esteetilise Kasvatuse Keskus, Eesti Muinasteadlaste Selts, Eesti Leedu Selts, Vabariiklik Koerakasvatajate Klubi jt. Selles on peetud ka keeleõppekursusi. 2005. aastal tehtud remondi järel on raamatukogu üle läinud arvutiteenindusele. Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart. Sääse raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Platsenta

Platsenta (lad placenta 'kook'; eesti keeles kasutatakse ka sõna emakook) on emaste selgroogsete imetajate, aga ka mõnede roomajate elund, mis areneb tiinuse või raseduse puhul ja on ühine ema ja loote organismile. Platsenta anatoomiline ja histoloogiline ehitus erineb liigiti. Platsenta moodustub emakalimaskestast (emaka sisepind ehk endomeetrium) ja loote trofoblastidest. Loodet ühendavad emakoogiga loote vereringe vasak ja parem nabaarter ja nabaveen, mis moodustavad nabaväädi, mille kaudu ema ja üsas arenev organism on omavahel seotud. Platsenta on emakalimaskesta ja lootekesti ühendav elund, mille abil lootel arenevad üsaväliseks eluks vajalikud füsioloogilised funktsioonid ja vastavad elundid, nagu seede-, hingamis-, sisenõristus- ja erituselundid. Teatud mitmikraseduste korral võib igal lootel olla oma emakook. Raseduse lõpul on platsenta mõned morfoloogilised näitajad järgmised: diameeter tavaliselt 15–20 cm; paksus 2–3 cm; kaal 400–600 g; normaalne platsenta ja loote kaalu suhe on 1:6 või 1:7; kongenitaalse süüfilise või ema diabeedi korral võib olla suhe 1:2 või 1:3. Platsenta võib olla tavalisest väiksem loote üsasisese kasvupeetuse, hüpertensiivsete häirete ja preeklampsia korral, ka suitsetajatel. Pikka aega usuti, et platsenta ja hematoplatsentaarne barjäär ei lase läbi suurt osa ema vereringesse sattunud aineid, sealhulgas ravimeid. Nüüdseks on leitud, et peaaegu kõik emale manustatud ravimid jõuavad passiivse difusiooni teel loote vereringesse. Platsenta osaleb ka ravimite metabolismis. platsentofaagia loote vereringe vivipaaria "Meditsiinisõnastik", 589:2004. 10.5 Fetal membranes, placenta and pregnancies with twins, veebiversioon (vaadatud 18.07.2014) (inglise keeles) W. Nienstedt, O. Hänninen, A. Arstila, S.-E. Björkqvist, "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Medicina, 2011, ISBN 9985829360 Tatjana Brilene, Anu Hedman, Anne Kirss, Anneli Kullamaa, Janika Kõrv, Kersti Oselin, Karin Otter, Tiina Ristimäe, Piret Visnapuu, "Rasedate farmakoteraapia", kirjastus Medicina, lk 10, 2007, ISBN 978 9985 829 82 0 A. Arstila, S.-E. Björkqvist, O. Hänninen, W. Nienstedt, 2011. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", lk 229, 468-470, 2011. ISBN 9789985829360 Michael L. Power, Jay Schulkin, The Evolution of the Human Placenta, 2012, The Johns Hopkins University Press, ISBN 978 1 4214 06435 Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 11.10.2013) (inglise keeles) Platsenta ja preeklampsia Nikotiin: Oonagh Dowling, Burton Rochelson, Kathleen Way, Yousef Al-Abed, ja Christine N Metz, Nicotine Inhibits Cytokine Production by Placenta Cells via NFκB: Potential Role in Pregnancy-Induced Hypertension, Mol Med., november-detsember 2007; 13(11-12): 576–583., doi: 10.2119/2007-00067.Dowling, PMCID: PMC1978252, veebiversioon (18.09.2014)(inglise keeles) Platsenta teraapia Two of the most important LIVE CELL products for Anti-Aging, are Placenta and Thymus. Why?