Elo Liiv

Elo-Katre Liiv (sündinud 26. detsembril 1971 Tallinnas) on eesti skulptor, installatsioonikunstnik ja pedagoog. Tema käe all on valminud Jaan Poska mälestusmärk Kadriorus, Teises maailmasõjas hukkunud hiidlaste mälestusmärk Kärdlas, Ülo Pärnitsa mälestusmärk Ülemiste Citys, Kalju Lepiku mälestusmärk Koerus ja Heino Kurveti mälestusmärk Pärnus. Liiv on kirjutanud uurimisartikleid ja arvamuslugusid, võidelnud usuvabaduse, võrdsete võimaluste, vägivallavaba elu ja keskkonna kaitse eest Eestis. Skulptuuriõpinguid alustas Liiv aastatel 1983–1991 Kalju Reiteli skulptuuristuudios. Pärast mitut edukat õpilaskonkurssi ning sisemist veendumust, et temast saab skulptor, läks Liiv 14-aastaselt ARS Monumentaali pronksivalu õppima. See oli koht, kus valmisid kogu Baltikumi suurimad monumendid. Esimeseks katsetuseks pronksivalus oli elusuurune käpuli taeva pole vaatav sabaga vanamees "Ecce homo!", mis jõudis 1985. aastal Vabariiklikule Noorte kunstnike näitusele Tartus. Liiv oli selle noorim osavõtja. Pärast Pelgulinna Gümnaasiumi lõpetamist õppis Elo Liiv Eesti Kunstiakadeemias skulptuuri (1990–1995). Vahetusüliõpilasena täiendas ta end sel perioodil ka Rootsis, Hispaanias ja Soomes. Tema õpetajad olid Tõnu Maarandi, Ekke Väli ja Matti Varik. Varikust sai Liivile eeskuju: tema õpetamismaneer oli rahulik, lakooniline, aga samas väga sügav. Mentaalne side õpetajaga säilis kuni Variku surmani, sest Liivi esimene ateljee Saaremaal Leisis Tarbijate Ühistu kaupluse II korrusel juhtus juhuslikult olema ka Variku sünnikodu. Liivi kasutada on jäänud paljud Variku tööriistad, õpetaja antud puust stekat kasutab ta modelleerides igapäevaselt siiani. Õpingute lõpuaastatel süvenes Liivi huvi eri rahvaste, eelkõige soomeugrilaste rahvakultuuri tundmaõppimisele. Huvi oma rahva pärimuse, ravimtaimede ja erinevate rituaalide järgi viis ta 1994. aastal Aleksander Heintalu (Vigala Sassi) õuele. Algselt õpilase ja õpetaja suhe kasvas sügavamaks kiindumuseks ja nii pandi leivad 1996. aastal ühte kappi. Samal aastal astus Liiv Eesti Kunstiakadeemia magistriõppesse. Heintalust sai tema magistritöö "Religiooni ja kunsti piirimail: loodususundite riitusvahendid" juhendaja. Koos pandi alus Maavalla Koja alamorganisatsiooni – Maausuliste Saarepealse Kojale. 2003. aastal kaitses Liiv isikunäitusega "Kõiksuse kodu" Pärnu Uue Kunsti Muuseumis magistrikraadi, olles eelnevalt aidanud Heintalul käsikirjadest toimetada raamatu "Estide (tšuudide) hingestatud Ilm". Üheskoos Õie Sarvega uuriti Setumaa kirjasid (mustreid), korjati käsitöö alast pärimust ja korraldati pärimuskultuuri laagreid Obinitsas. Kohaliku rahvakultuuri seltsiga Leisi VäRKS korraldati laagreid arhailiste muusikariistade valmistamiseks ning pärimusõhtuid pillilugude ja tantsude õppimiseks ja õpetamiseks. Liivi ja Heintalu ühises kodus käis igal aastal ekskursioonidega tuhandeid inimesi, kes soovisid rohkem teavet pärimuskultuurist ja ravimtaimedega ravimisest, toimusid arutelud lõkkeõhtutena ja laagrid. Paljud Liivi kunstiteosed on saanud inspiratsiooni või seotud pärimuskultuuriga. Aastatel 2005–2010 töötas Liiv Eesti Kunstiakadeemia skulptuuriosakonna dotsendina, kus lisaks vormiõpetusega seotud ainetele pani aluse valguskunsti kursustele ja on seda vedanud pea 20 aastat. Kursustel valminud installatsioonid on rikastanud Tallinna Vanalinna erinevaid piirkondi. Alates 2011. aastast töötas Liiv Kuressaare Ametikoolis joonistamise, vormiõpetuse ja rahvusliku puutöö õpetajana. Õppejõuna on Elo Liiv eksperimenteeriv ning üliõpilasi otsingutes toetav ja julgustav. Tihti võtab ta ka ise ühistest näitustest osa, et luua sügavam side ja seeläbi ka õppimisvõimalus üliõpilastele. Ta soovitab õpilastel eelkõige üles leida oma loomupärane andekus ja visuaalne käekiri ning rääkida asjadest, mis olulised hingele; vältida iga hinna eest originaalitsemist ja pimesi kunstis olevate moesuundade järgi jooksmist. Lisaks kaasaegse kunstikeele tundmisele on Liiv tarbekunsti ja oskuskäsitöö riikliku õppekava (puukäsitöö eriala) ekspert ja aidanud välja töötada puukäsitöölise 3. ja 4. taseme kutsestandardit. Aastatel 2012–2015 töötas Liiv Nukufilmi Lastestuudio juhatajana, töötas stuudio arengukavaga ning viis ellu uuendusi õpivõimaluste laiendamiseks, keskendus animatsiooni võimaluste kasutamisele loovteraapias (perevägivald, probleemsed noored), pani aluse Kuressaare Animapäevade traditsioonile. Aastatel 2017–2020 töötas Tallinna Kommunaalameti inseneriosakonna valgustusspetsialistina, tööülesanneteks linnaruumis EV100 ja EU Digital Summiti visuaalne terviklik tähistamine valgusinstallatsioonide abil ning talvise kujundvalgustuse uuendamine, strateegia loomine. Alates 2020. aastast töötab Liiv vabakutselise kunstnikuna. Valgushariduse ja -kunsti edendamiseks on Liiv seotud olnud valgusfestivalide korraldamisega Eestis – ta on olnud 2013. aasta Tallinna Valgusbiennaali ja 2015. ja 2016. aasta Tallinna Talvefestivali üks peakorraldajatest ja Tartu Valguse ehk TAVA peakorraldaja. Festivalide peamiseks eesmärgiks on valgushariduse vajalikkuse teadvustamine, õpivõimaluste pakkumine, arhitektuurse valgustuse ja valguskunsti edendamine, aga samuti avaliku ruumi rikastamine pimedal aastaajal. Ta on 2016. aastal loodud Eesti Valgustusdisainerite Assotsiatsiooni EVDA asutajaliige. Koos Aleksander Heintaluga on ta loonud Eesti Rahvuskultuuri Fondi "Aleksander Heintalu ja Elo Liivi nimelise allfondi" eesmärgiga edendada põlisusundiga seotud rahvakultuuri (nt põlisusundile tuginevate ettevõtmiste korraldamine ja uurimistöö tegemine). Elo Liiv on skulptorina tegutsenud ligi 35 aastat. Liivi loomingut iseloomustab mitmekülgsus, installatiivsus ja eksperimentaalsus. Kunstnik valdab klassikalist skulptuuri, kuid on kaasa läinud ka valdkonnas toimunud muudatustega, talle meeldib eksperimenteerida video, mapping'u, valguse ja kineetikaga – kasutades nii oskuslikult ära ka tehnoloogilisi võimalusi, mida kaasaeg skulptorile pakub. Liiv armastab toimetada avalikus ruumis, luua nihet, komponeerida visuaalsusega, valgusega. Tema teostes kajastuvad maailmavaatelised ja sotsiaalsed teemad, aga ka sügavam psühhoanalüüs ja mentaalsed seisundid, heatahtlikkus. 2010–2011 valmis Saaremaal kodutalu juurde ehitatud ateljees Teises maailmasõjas hukkunud hiidlaste mälestusmärgi skulptuur noorest mehest, kes sõjast naasnuna istub hetkeks enne koju jõudmist küla serval ja mõtleb, kuidas kõik uuesti üles ehitada. Ta on kui Toonela jõe kaldal – selja taga sõjas surma saanud sõbrad ja lähedased ning ees kõik see, mis sõltub tema oskustest ja teadmistest. See monument pole ei ühe ega teise vaenupoole poolt, vaid kõikide langenute mälestuseks, sest sõjakeerisesse haaratud meestel ei olnud palju valikuid. Omad võitlesid tihti omade vastu. Sõdurpoisi modell valiti konkursiga ja selleks sai ohvitseriks õppiv kohalik noormees Marek Vainumäe. Modellile õmmeldi ajastutruud riided ning Soomepoiste austuseks leidis monumendis koha ka Soome kiiver. Monument paikneb Kärdlas ja avati 2012. aastal, olles esimene taastatud Eesti Vabariigi ajal loodud mälestusmärk sõjas langenutele. 2015. aastal valiti Liiv teostama Jaan Poska mälestusmärgi skulpturaalset osa. Jaan Poska oli Tallinna linnapea, Eesti Vabariigi välisminister ja Nõukogude Venemaaga rahuläbirääkimiste Eesti delegatsiooni juht. Skulptuur kujutab Kadriorus töölt koju jalutavat Poskat, portfell kaenla all. Kandev idee on kujutada Poska elu teekonnana ja tema kuju elutruult, lihtsa ja loomulikuna. Pilk suunatud tulevikku, selge visiooni ja aadetega, enesekindel ja sirge seljaga – sedasi teda ka mäletatakse tulevikus. Monument avati Kadriorus 2016. aastal, Jaan Poska 150. sünniaastapäeval. 2018. aastal avati Ülemiste Citys Elo Liivi teostatud pronksist elutruu mälestusmärk Ülo Pärnitsale. Öpiku maja esinduslike bürootornide ees aadressil Valukoja 8 asuv skulptuur kujutab pingil istuvat Ülo Pärnitsat, Ülemiste City linnaku asutajat, kauaaegset Mainori juhtfiguuri, uue ajastu hariduse teerajajat ja suurt visionääri. Pärnitsa natuuri on hästi tabatud, tema huumor ja entusiasm ning lakkamatu energia ja töökus on ainult justkui hetkeks peatatud, et visioonide teostusele silm peale visata – aga ka siis ei suuda ta seda päris rahulikult teha. Pärnits oli inimene, kes ei pannud rõhku välisele, küll aga hindas ambitsiooni ja kirge ning eelkõige inimese teadmistejanu. Tema elukogemust ja teadmisi, õpetussõnu tulevastele põlvedele tasub ikka ja uuesti üle lugeda. 2020. aastal valmis Liivi käe all Kalju Lepiku mälestusmärk Koerus. Skulptor kujutab Kalju Lepikut kivil istuva raamatut lugeva poisikesena, just nii nagu kohalikud Kaljut kooliajast mäletavad. Teose pealkiri on "Maakera keskpunkt", millega autor annab edasi Lepiku sügavat kodumaa kiindumust ja igatsust kui luuletaja loomingu läbivat motiivi. Noorukieas Koerus elanud kirjamehe jaoks oli Koeru maailma keskpunkt. Mälestusmärgi kivi leiti ja paigaldati kohalike abiga, kivi taha istutati pihlakas. Kivil on pronksist tahvel Kalju Lepiku luuleridadega: "Luba, et ma tulen su sülle sooja, / siin on maakera keskpunkt / ja värvide põlemine. / Isegi vaikus jääb seisma." Monument avati Koerus 2020. aastal, Kalju lepiku 100. sünniaastapäeval. 2022. aasta kevadel valmis SmartEnCity projekti raames Tartu Turu tänavale 3,4 m kõrgune monumentaalteos. Teos on pühendatud Tartu elurikkuse liikumise ja kõikidele looduskaitsega seotud aktivistidele. Kutsub mõtlema inimese olemuse üle - mida me siin maailmas korraldame ja kuidas elame, millise jälje endast jätame. Inimene on kui üürike läbipaistev ja keskkonna elurikkusest sõltuv konstruktsioon elu edasi andmiseks. Mitte ainult järgmisele inimpõlvele, aga ka suuremas plaanis loodusele. Kuigi peame end oluliseks, sõltume me mustmiljon teise olevuse heast käekäigust. "Meie, inimestena, kaome ja ka meie jäljed ühel hetkel, aga kui meie elu on kui loodusega kooskõlas looming, siis see toetab elu jätkumist ning jälgedesse saavad tekkida uued jäljed," sõnab autor. 31. oktoobril 2022 avati Pärnu Sõudebaasi eest Elo Liivi teostatud Eesti aerutamise suurmehe – Heino Kurveti mälestusmärk. Kunstnik valis kujutamiseks hetke, mis kajastab Kurveti sügavat ühendust tema armastatud jõega, seda, mis toimub sportlase silmis ja olemuses, kus ta näeb oma töö perspektiivi, tulemusi nii enda kui oma õpilaste saavutuses. Töökuse ja vaimustuse ning naudingu segu, mis on tuttav kõigile, kes midagi oma elus kirega teevad. 2022 – „Useful (AB)use“ // Pärnu Uue Kunsti Muuseum 2021 – „Ma ise olen süüdi / It’s my own fault“ // Ugala teater 2020 – „Useful (AB)use“ // Galerii Noorus, Tartu 2019 – „Süsteemi otsing“ vol 2 // Rotermann City 2012 – "Suhe" // Kuressaare Linnus, Saaremaa 2007 – "Süsteemi otsing" // Eesti suursaatkond Helsingis, Soome 2004 – "Kõiksuse kodu" // Kohtla-Järve Linnagalerii 2003 – "Kõiksuse kodu" // Pärnu Uues Kunsti Muuseum 2001 – "Meie oleme Nemad" // Kuressaare Raegalerii 1996 – "20% sekundeid 80% sajandeid" // Tallinna Linnagalerii 1996 – "The Big Centrum & Nothing" // Stockholm, Rootsi 1994 – "Zero in Black" // Gallery Konstfack, Stockholm, Rootsi 1994 – "Zero" // Vaal Galerii, Tallinn 2022 – Kujurite Ühenduse aastanäitus „Konserveeritud mateeria“ //Viinistu 2022 – „Ma ei saa aru“ kunstifestival // Telliskivi Loomelinnak 2021– pisiplastika näitus „Tulvab olemisse“ // Galerii Pallas, Tartu 2021 – „Teatepulk Kütiorust Kadriorgu. Vägi“ // Vana-Võromaa Kultuurikoda, Võru 2021 – "Parelleelmaailm" // Pärnu Loovlinnak 2020 – Väike Valgus // Tornide väljak, Tallinn 2020 – Kujurite Ühenduse aastanäitus „Puust ja Punaseks“ //Rahvusraamatukogu, Tallinn 2020 – „ARM“ // Triigi Filharmoonia 2019 – „Ultimate Beauty“ // Pärnu Raamatukogu 2018 – kohaspetsiifiline video mapping ja audiolahendus „Interferents“ //Keila-Joa valge öö 2018 – „Kasva ja kõdune“ // Narva 2018 – „Nägemise Õpetus“ // Vana-Võromaa Kultuurikoda, Haapsalu Linnagalerii ja Pärnu Linnagalerii 2018 – „100 skulptuuri“ // Kujurite Ühenduse aastanäitus // Vaal Galerii 2018 – “Katedraal tehnikale” // Tallinn Artweek, Tallinna Laevatehas 2017 – "Nägemise õpetus" co Annika Haas ja Jekaterina Kultajeva //Tallinna Kunstihoone Galerii 2017 – valgusinstallatsioon "Otsetee" // Tallinn Music Week 2016 – "Back to Chaos" // Pärnu 2016 – "Pond Vita" // Kadrioru park 2016 – kohaspetsiifiline videomapping ja audiolahendus "Interferents" Patkuli trepil // Kesklinna talvefestival2015 – Kujurite ühenduse aastanäitus // Uue Kunsti Muuseum, Pärnu 2015 – "Taevas langeb / The Sky is Falling" // Katlamaja, Pärnu 2015 – "Kehakeel" // Tallinna Kunstihoone, Eesti 2015 – Kujurite Ühenduse aastanäitus "Paber kannatab kõike" // Pärnu Uue Kunsti Muuseum 2014 – Kujurite Ühenduse aastanäitus "Paber kannatab kõike" // Disaini ja Arhitektuurigalerii 2014 – "Diverse Universe" // Pärnu Linnagalerii 2014 – näitus "Ornamentaalne" // Tallinna Kunstihoone 2013 – Tallinna Valgusbiennaal 2013 // Helios, Tallinn 2013 – grupinäitus "Masinavärk" // Kunstihoone Galerii, Tallinn 2013 – Eesti Kunstnike Liidu kevadnäitus // Tallinna Kunstihoone 2013 – VII pisiplastika näitus "Minu mütoloogia" // Galerii Noorus, Tartu 2013 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Must auk" // Tallinna Valgusfestival 2012 – rahvusvaheline kunstirong "Cosmic Underground" // rongTallinnast Guimaraesi 2012 – Eesti Kunstnike Liidu kevadnäitus // Tallinna Kunstihoone 2011 – Eesti Kunsti näitus "Liberte/Vabadus" // Pariis, Prantsusmaa 2011 – Kujurite Ühenduse aastanäitus "Kaks on parem kui üks" // Turu, Soome 2011 – rahvusvaheline keskkonnateemaline kunstifestival Arteground // Viljandi, Eesti 2010 – Traditsiooniliste puuskulptuuride näitus // Kuressaare 2010 – Kujurite Ühenduse aastanäitus "Protsendiaeg" // Rotermanni Soolaladu, Tallinn 2010 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Sisemine põlemine" // Tallinna Valgusfestival 2009 – "Lendva" // galerii ArtDepoo, Tallinn 2008 – pisiplastika näitus // Tartu 2008 – Kujurite Ühenduse aastanäitus "Iseendast" // Pärnu 2008 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Sisemine ja välimine valgus" // Harju tänav, Tallinna Valgusfestival 2007 – "Õhk, Valgus ja Lendamine" // Tartu Kunstihoone 2007 – rahvusvaheline näitus "Transit – South Pole" // Bishkek, Kõrgõzstan 2007 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Õhk, Valgus ja Lendamine" // Tallinna Valgusfestival 2006 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Vaheruum" // Hirvepark, Tallinna Valgusfestival 2003 – rahvusvaheline festival "Aluminium Art +New Technologies" // Bakuu, Aserbaidžaan 2003 – ühisnäitus "Kunstisuvi / Valu" // Pärnu Kontserdimaja 2002 – ühisnäitus "Kunsti Suvi" // Roma Art Gallery Gotland, Rootsi 2001 – ühisnäitus "Kunsti Suvi / Animaal" // Kuressaare loss 1999 – rahvusvaheline näitus "Aquarium" // Rotermanni soolaladu 1997 – rahvusvaheline maastikukunsti näitus // Haapsalu vana lennuväli 1997 – Kujurite ühenduse aastanäitus "Eesti skulptuur" // Tallinna Kunstihoone 1997 – ühisnäitus "Eesti skulptuur läbi aegade" // Tretjakovi galerii, Moskva, Venemaa 1996 – rahvusvaheline Skulptuuri kvatriennaal "Cross-roads" // Arsenal, Riia, Läti 1995 – ühisnäitus "Salat" // Eesti Kunstiakadeemia galerii 1995 – rahvusvaheline näitus "Mees ja naine" // Pärnu Uue Kunsti Muuseum 1995 – SKKEK III aastanäitus "Biotopos" // Tallinna Kunstihoone galerii 1993 – ühisnäitus "6+1" // Gallery "Art Leonardo" Tampere, Soome 1988 – Vabariiklik Noorte Kunstnike näitus // Tallinn 1985 – Vabariiklik Noorte Kunstnike näitus // Tartu 2022 – EKA kohaspetsiifiline valguskunsti projekt “Piirivalgus” //Gerassimovi park, Narva, TMW22 2021 – EKA kohaspetsiifiline valguskunstiprojekt “Väljapääs” // Niguliste kiriku haljak, TMW21 2020-22 – TAKKK Keskkonnakunsti sümpoosioni “Katkestus. Inimtekkeliste maastike teke ja kadu I-III” kureerimine// Tammiku, Kohila 2020 – EKA kohaspetsiifiline kunstiprojekt “(V)alguse lõpp ja algus” // Noblessner, TMW20 2019 – EKA kohaspetsiifiline kunstiprojekt „Aeg kui valgus“ // Noblessner, TMW19 2018 – EKA kohaspetsiifiline kunstiprojekt „Pimedus on valgus“ // Kanuti aed, Tallinn Music Week 2017 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Otsetee" // Rändajate tänav, Tallinn Music Week 2016 – kohaspetsiifiline valgusinstallatsioonide näitus "Teine Dimensioon" // Patkuli trepp, Kesklinna Talvefestival 2015 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Patkuli trepp" // Patkuli trepp, Tallinn 2013 – Tallinna Valgusbiennaali sisenäituste "299,792,548 m/s" ja "Valgusutoopiad" kuraator 2013 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Must Auk" // Kanuti bastion, Tallinn 2012 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Teekond" // Kanuti aed, Tallinna Valgusfestival 2010 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Black Light" // Kultuuritehase ümbrus, Tallinna Valgusfestival 2009 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "ValgusInstallatsioon" // Harju tänav, Tallinna Valgusfestival 2008 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Sisemine ja välimine valgus" // Harju tänav, Tallinna Valgusfestival 2007 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Õhk, Valgus ja Lendamine" // Tallinna Valgusfestival 2006 – kohaspetsiifiline kunstiprojekt "Vaheruum" // Hirvepark, Tallinna Valgusfestival 2005 – "Seto Kirä´" // Eesti Rahva Muuseum, Tartu 2022 – TAKKK Keskkonnakunsti sümpoosioni “Katkestus. Inimtekkeliste maastike teke ja kadu III” // Tammiku 2018 – MOKS, Mooste KülalisStuudio projekt „Metsik. Käärimine normaalsuse äärealadel“ 2011 – rahvusvaheline skulptuuri töötuba "Maa ja mere helinad" // A. Adamsoni Ateljeemuuseum, Paldiski 2008 – rahvusvaheline kiviskulptuuri sümpoosion // Kato Polemidia, Küpros 2005 – skulptuurisümpoosion // Salacgriva, Läti 2005 – kiviskulptuuri sümpoosion // Paide, Eesti 2004 – puuskulptuuri sümpoosion "Ilmapuu" // Soome-Ugri rahvaste Kongress, Sagadi 2001 – rahvusvaheline maakunsti sümpoosion "Avatud ring" // Kuressaare 1995 – maastikukunsti sümpoosion // Nordingrå, Höga Kusten, Rootsi 2022 – Vesi videoprojektsioon/ mapping Tõrva Loits üritusel// Tõrva 2022 – Kärt Tominga kontserdi valguslahendus //Lodjakoda, Tartu ja Theatrum, Tallinn 2021 – Lumeskulptuuride ala loomine // Tornide väljak, Tallinn 2020 – Tartu Noorsooameti tunnustussündmuse valguslahendus // Tartu 2020 – Mapping TARTU2024 „Kultuurikompass“ konverentsile // Tartu 2020 – Tuleskulptuur „Kotkas“ // Tuvi park, Tallinn 2017 – Tuleskulptuur "Ürgmees ja Päike" //Valgeranna 2016 – Tuleskulptuur "Langev Päike/Kaali meteoriit" // Kuressaare merepäevad 2015 – Monumentaalne lumeskulptuur "Drummer´s Dream" (co. M.Hiiemäe, M.Mee, T.Jaanimäe) // Geilo Jäämuusika festival, Norra 2015 – Jääskulptuur "Ürgne Sõit" // Jääskulptuuride näitus, Tallinn 2014 – Lightpainting // Vabaduse väljak, Tallinn 2014 – Jääskulptuur "Šamaan" // Pärnu Jääfestival 2014 – Monumentaalne lumeskulptuur "Helide Allee" (co. L. Kuutma, M. Hiiemäe) //Geilo Jäämuusika festival, Norra 2013 – Monumentaalne liivaskulptuur "Kultuuri jonnipunn" // Võru 2013 – Jääskulptuuride näitus Kadrioru pargis, Tallinn 2013 – Tuleskulptuur "Sisemine lend" (co. K. Saks) // Tuleskulptuuride festival, Tallinn 2012 – Tuleskulptuur "Sisemine tuli" (co. K. Saks) // Tuleskuptuuride festival, Tallinn  2012 – Jääskulptuur "Kotkas" // Jääskulptuuride näitus, Tammsaare park, Tallinn 2012 – Gerilja Light, Valgusfestival, Tallinn  2012 – Lightpainting, Valgusfestival, Tallinn 2011 – Tuleskulptuur "DNA-koda" (co. E.Maripuu, K.Saks) // Tuleskulptuuride MM, Tallinn  2011 – Jääskulptuur "Siga" // Jääskulptuuride näitus, Vabaduse Plats, Tallinn  2011 – Jääskulptuur "Euro-Jänes" // Tartu Raekoja Plats 2011 – Valgusinstallatsioon (co. P.Tiimus ja E.Tallo) // Pop-Up disainigalerii "ÖÖ: Was it a dream", Helios, Tallinn 2011 – Valgus-performance "Lumen Interius" (co. K. Saks)// Eesti Kunsti näitus "Liberte/Vabadus", Pariis  2011 – Valgus-performance "Vabaduse võimalikkusest süsteemis" (co K.Saks) // Disaini maja hoov, Tallinn  2010 – jääskulptuur "Memm" // Jääskulptuuride näitus, Kadrioru park 2010 – Lume Häppening (co. K. Saks) // Kultuurikilomeeter, Tallinn 1998 – Jääskulptuuride festival // Jelgava, Läti 2012 – Video installatsioon "Train Beat" rahvusvahelises kunstirongis "Cosmic Underground" sõidul Tallinnast Guimaraesi, c.o. Eva Tall 2022 – Sculpture Network Online Club Presentation “The power of memory: monuments” 2021 – Sculpture Network Online Club Presentation „Fire, Fog, Light & Electricity!“ 2021 – LUCI aastakonverents „Linnaruumi valgustuse parandamine töötubade ja hariduse abil“ 2017 – „Valgus kui kunst avalikus ruumis – ruumirünnakud tudengitega“, KUHI aastakonverents, TLÜ 2016 – "Valgus kui kunst avalikus ruumis – Tallinna ja Tartu näidetel“, MTÜ Eesti Kommunaalmajanduse Ühingu praktiline seminar 2011 – „Hingestatud esemete tähtsus kaasaja eestlaste igapäevaelus”, Eesti Akadeemilise Usundiloo Seltsi aastakonverents “Vormelid ja tehnikad religioonis” 2011 – Stendiettekanne Home of an item / CECT, Kultuuriteooria tippkeskuse IV Sügiskonverents "Things in culture, culture in things" 2008 – Rahvusvaheline Skulptuuri sümpoosion "Approaches to sculpture in the Landscape" Leeds, Inglismaa 2007 – Stendi ettekanne Looduslike pühakohtade uurija versus kasutaja? / Eesti Kirjanduse muuseumi konverents "Holy Groves around the Baltic Sea". EKM, Tartu, Estonia 2006 – Ettekanne Ese-me kodu, Võro Instituudi konverents "Läänemeresoome kodu". Võro Instituut, Võru, Estonia 2004 – Stendi ettekanne Seto kirä´, Võro Instituudi konverents "Piirikultuurid ja -keeled". Võro Instituut, Võru, Estonia 2003 – X Fenno-Ugria folkloorifestival. Tver, Karjala 2003 – XI ülevenemaaline folkloorifestival. Tšeboksarõ, Tšuvaššia 2002 – Etno-futu konverents, Iževsk, Udmurdimaa Elo Liiv. Kiri minu nooremale minale, Rahva Raamat, ISBN. 9789985351895 Elo Liiv. Eestis ei ole siiani vabadusele pühendatud monumentaalkunstiteost, mis rahvast ühendaks./ Eesti Ekspress 13.06.2022 Elo Liiv. Katkestus. Inimtekkeliste maastike teke ja kadumine. Sirp 18.09.2020 Elo Liiv. Linnutee igatsus. Sirp 10.12.2018 Elo Liiv. Saagu Valgus! Teist korda! Kes-Kus 2018 september Elo Liiv. Valgusfestival kui uus rahvakunstiliik. Sirp 2017.02.03 Elo Liiv. Valguskiir pimedas tartu Riigis. Kes-Kus 2016 oktoober Elo Liiv. Animatsioon – kaasaja parim sõnumiedastaja. Noor Tegija Elo Liiv. Ese-me kodu Acta Semiotica Estica V. Tartu Ülikooli Kirjastus: lk 253–270 Elo Liiv. Ese-me kodu. Asja kodu. Õdagumeresoomõ kodo. Läänemeresoome kodu. Võro Instituudi toimõndusõq: lk 133–145 2021 – Kristjan Raua preemia (aktiivse loomingulise tegevuse eest 2020. aastal ja valguskunsti distsipliini arendamise eest) 2022 – II koht F.G. Bellingshauseni mälestusmärgi konkursil // Kuressaare 2020 – II koht Tabasalu riigigümnaasiumi kunstikonkursil (co Alyona Movko) // Tallinn 2020 – III koht Tulika 37 Tallinna majutushoone kunstikonkursil (co Alyona Movko) // Tallinn 2019 – peaauhind Kalju Lepiku mälestusmärgi konkursil // Koeru 2018 – valitud skulptor Maanteeameti Aadu Lassi nimelise aastapreemia loomiseks // Eesti 2017 – III koht Voldemar ja Elfriede A. Lenderi mälestusmärgi ideekonkursilt (co. Grete Veskiväli) // Tallinn 2016 – III koht Eesti Rahvusarhiivi helikunsti konkursilt (co. Taavi Suisalu) // Tartu 2016 – valitud skulptor "Muhu mäletab" mälestusmärgi teostamiseks // Liiva, Muhu 2016 – II koht Nõukogude võimu poolt vägivaldselt Siberisse viidud fiiliate mälestusmärgi konkurss // Tartu 2015 – valitud skulptor Jaan Poska monumendi teostamiseks // Tallinn 2014 – publiku lemmik jääskulptuuriga "Šamaan" Pärnu Jääfestivalil 2012 – eripreemia Tartu Raekoja Platsi valguslahenduse ideekonkursilt (co. Eva Tallo) 2009 – I-II koht Tartu Maratoni mälestusmärgi ideekonkursil (arhit. Katrin Koov), Tartu, Eesti 2007 – peaauhind II maailmasõjas hukkunud hiidlaste mälestusmärgi konkursil (arhit. Maris Kerge), Kärdla, Estonia 2007 – peaauhind monumendi konkursilt "Kummardus Rukkile" (arhit. Hanno Grossschmidt, Sangaste, Estonia) 2002 – valitud esindama Eestit M2M kunstiprojektis "Monument To Mankind" USA 1996 – eripreemia rahvusvahelisel skulptuurikvadriennaalil "Cross-roads", Arsenal, Riga 1992 – esimene preemia eesti lasteraamatu kujundaja aastapreemia kavandi auhinna konkursil, Tallinn, Eesti Liiv kuulub 1995. aastast Eesti Kunstnike Liitu ja Kujurite ühendusse. Lisaks on ta Antropoloogia Ühenduse, Eesti Akadeemilise Usundiloo Seltsi ja Seto Kolledži Ühingu liige ning MTÜ Valgusklubi, Leisi Valla Rahvakultuuri Seltsi ja Maausuliste Saarepealse Koja juhatuse liige. Tema isa oli elektriinsener Kalju Liiv (1937–2002) ning ema kunsti, kunstiajaloo ja käsitöö õpetaja Salme Liiv (sünd. 1937, sündinud Risthein). Tema vend Ivo Liiv (sünd. 1963) on ehitusettevõtja. Tema elukaaslane oli Aleksander Heintalu (1941–2015), nende ühised lapsed on tütar Kõue (sünd. 1997), poeg Uko-Aija (sünd. 1998), poeg Essu (sünd. 2000) ja tütar Õnne (sünd. 2003). Elo Liiv elab ja töötab Tallinnas ja Saaremaal. "FOTOD: Kadriorus avati Jaan Poska monument". Delfi. Vaadatud 4. mail 2023. "Ülo Pärnitsale avati mälestusmärk". Äripäev. Vaadatud 4. mail 2023. ERR, Olev Kenk | (3. oktoober 2020). "Luuletaja Kalju Lepik sai 100. sünniaastapäeva eel ausamba". ERR. Vaadatud 4. mail 2023. Elo Liivi koduleht Kaisa Eiche, „Monumendid, trendid, mendid: mida teeb skulptuur avalikus ruumis?“ / Postimees, 09.06.2022 Iiris Viirpalu, „Elo Liiv: et Eestis kunstnikuna ellu jääda, tuleb olla mitmekülgne“/ Edasi, 27.11.2021 Kaisa Eiche. Väike kangelastegu igas päevas, Sirp 20.11.2020 Täna tähistatakse rahvusvahelist e-jäätmete päeva, Sirp 14.10.2019 Triinu Soikmets. Kuhu viia vana telekas? Uus majakas näitab! NOAR 22.10.2019 Eesti Raadio. Ööülikool. Elo Liiv. Pealisülesanne, Eesti Raadio 23.11.2019 Reet Varblane. Ei näe, aga kuuleb ja räägib, Sirp 25.08.2017 Elo Liiv Eesti Kujurite Ühenduse kodulehel [1] [2] "Kukul külas", portreesaade, Kuku Raadio, Skulptor Elo Liiviga vestleb Ruth Tiidemann. 26.03.2023