laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Straupe

Straupe (saksa keeles Roop, eesti keeles Raupa, Roopa) on küla (lielciems) Straupe vallas Cēsise piirkonnas Lätis. 1374. aastal sai Straupe linnaõigused ja kuulus keskajal Hansa Liitu (aastail 1356–1630). Tänapäeval on see Uue Hansa liige. Külas on raamatukogu. 2021. aastani kuulus küla Pārgauja piirkonda. Asula on saanud nime von der Roppi aadlisuguvõsa järgi. Hiljem kuulus Straupe, koos Lielstraupe lossi ja hilisema Lielstraupe mõisaga pikka aega Rosenitele, kes olid väikeste vaheaegadega seal peremehed alates 13. sajandi teisest poolest kuni 1939. aastani. 17. sajandil kaotas Staupe kindlustatud loss oma sõjalise tähtsuse ning ehitati ümber mõisahooneks, pärast 1905. aasta tulekahju taastati Lielstraupe loss võimalikult täpselt ajaloolist eeskuju järgides. XVII sajandil hakkas Straupet läbima Peterburi–Riia postimaantee, sealne hobupostijaam asus tänapäeva Strautiņi külas. Seal on Kraujase, Straupes skola ja Straupe bussipeatus. Küla jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Looduskaitse all on Klētnieki lehisesalu ja hõberemmelgas ümbermõõduga 4,6 ja kõrgusega 23 meetrit. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Lielstraupe vanalinn ja selle kindlustiste süsteem, Lielstraupe loss ja luteri kirik (sealhulgas kaks vitraaži, talade maalingud, kaks hauaplaati, kantsel ja selle maalingud, orel ja orelirõdu maalingud ning loss ja lossis asuv ahi), Lielstrape kiriku keskaegne kalmistu koos selle ristikividega, Straupe kirikumõisa uksed, Lielstraupe keskaegne loss ja Patareimägi. Regionaalse kaitse all on Mazstraupe keskaegne linnus, Mazstraupe loss ja park. 2015. aastal oli külas 484 elanikku, 2017. aastal 475 ja 2021. aastal 444. Hansalinn Straupe Läti 1 latisel meenemündil (Ag 925°, 2006) Vana-Straupe mõisahoone (Straupe loss), koos Straupe kirikuga 17. sajandist Straupe kirik, 1772. Brotze Vana-Straupe mõisahoone, 1772. Brotze Vietvārdu datubāze "Städtebund die Hanse". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2021. Vaadatud 12. juunil 2021. https://kulturasdati.lv/lv/bibliotekas/publiska-biblioteka/pasvaldibu Autotransporta direcija Autotransporta direcija Autotransporta direcija Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija. Valsts aizsargājamo nekustamo kultūras pieminekļu saraksts, vaadatud 10.08 2023 Vana-Straupe mõis Straupe kirik Lielstraupe loss Straupe kihelkond
Reigo Rosenthal

Reigo Rosenthal (sündinud 6. detsembril 1981 Tallinnas) on eesti ajaloolane. Rosenthal õppis aastatel 1988–2000 Tallinna Nõmme Gümnaasiumis, seejärel Tartu Ülikoolis ajalugu, ajaloomagister (2008). Ta tegeleb peamiselt Eesti sõjaajalooga Vabadussõja ja Teise maailmasõja eelse Eesti Vabariigi päevil. On tegutsenud Vikerraadios saate "Eesti lugu" ühe saatejuhina. 2018 Valgetähe V klassi teenetemärk Loodearmee. Tallinn: Argo, 2006. ISBN 9949415454 (köites) Laidoner - väejuht: Johan Laidoner kõrgema operatiivjuhi ja strateegia kujundajana Eesti Vabadussõjas. Tallinn: Argo, 2008. ISBN 9789949438518 (köites) Sõda pärast rahu. Tallinn: Kirjastus SE&JS, 2010. ISBN 9789949902729 Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Reigo Rosenthal Eesti Teadusinfosüsteemis
Pikanõmme luide

Pikanõmme luide on liivaküngaste ahelik Juminda poolsaarel, Kolga-Aabla lähistel. Ahelik kulgeb lõuna-põhja suunas, on umbes 2 km pikk ja keskosas ulatub 33 m üle merepinna, mis on kogu Juminda poolsaare kõrgeim punkt. Luite tippu on ehitatud 25 m kõrge Pikanõmme vaatetorn. Luidet läbib Majakivi-Pikanõmme õpperada. Künkad Pikanõmme luite keskosas Pikanõmme luite põhjapoolne osa Liivik luite keskosas Liivikupealsed männid Majakivi-Pikanõmme õpperada Pikanõmme vaatetorn RMK: Majakivi-Pikanõmme õpperada[alaline kõdulink]
Majakivi-Pikanõmme õpperada

Majakivi-Pikanõmme õpperada asub Juminda poolsaarel, Lahemaa rahvuspargi alal, Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevööndis. Rajal on kaks lähtekohta — parkla Leesi-Hara tee ääres, Virve küla ligidal, ja parkla Aabla-Tapurla tee ääres, umbes 2,5 km Pedaspeast või Kolga-Aablast. Rada läbib Pikanõmme luidet ja Aabla raba ning viib mööda Pikanõmme vaatetornist ja Majakivist, Eesti kolmandast suurimast rändrahnust. Vaade Aabla raba läbivale õpperaja laudteele Pikanõmme vaatetornist Pikanõmme vaatetorn Laudtee läbi soometsa Aabla raba idaserval Puittrepp Pikanõmme luitele Majakivi-Pikanõmme õpperada RMK veebilehel
Vasso Silla

Vasso Silla (kuni 1920 Vassili Silla; 18. veebruar 1889 Saaremaa – 9. aprill 1939 Saue) oli Eesti postiteenija, meremees ja ajaloolane. Osales Vabadussõjas vabatahtlikuna Kalevlaste Malevas. Avaldas Mägi Kurdla nime alla uurimuse "Tõeline muinaslugu". Tema kaasabil avaldati Arthur Gleye teos "Die Wiedergeburt der westfinnischen Geisteskultur" (Tallinn, 1937). Mägi Kurdla. Tõeline muinaslugu. Gleye, Oefele, Kossinna, Kruse, Caldwelli, Uspenski, Hermanni, Trusmani, Uxbond-Hevesy, Lichtenbergi, Waddelli, Law, Merezhkovski j. t. teadlaste või muude asjaomaste arvamuste kokkuvõtteid. Tallinn, 1936. Vasso Silla. Rändur Eestis. 50 marschruuti läbi Eesti. Tallinn, 1924. Pseudonüümi Mägi Kurdla on ekslikult omistatud ka Johann Pitkale, nt Pekka Erelti artiklis "Eesti teaduse Toslemid" (Eesti Ekspress, 1999). Vt: Maarja Villandi "Ebateaduslikud teooriad ja alternatiivsed teaduslikud teooriad eesti keele suguluse kohta" Tartu: Tartu Ülikool, 2010, lk 29-30 Eestlaste tõeline muinaslugu. Vaba Maa, 14. märts 1936, nr. 60, lk. 8. Teaduslik kahjur. Vaba Maa, 17. aprill 1937, nr. 86, lk. 4. Vasso Silla †. Päevaleht, 12. aprill 1939, nr. 99, lk. 6. Maarja Villandi "Ebateaduslikud teooriad ja alternatiivsed teaduslikud teooriad eesti keele suguluse kohta" Tartu: Tartu Ülikool, 2010, lk 29-30 Eesti värsifikatsiooni probleem., Eesti Kirjandus nr. 7/1923 Vasso Silla Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Priidik Tikenberg

Priidik Tikenberg (7. veebruar 1873 Suure-Lähtru vald, Martna kihelkond, Läänemaa – 13. aprill 1939 Tallinn) oli Tallinna vorstitööstur. Ta õppis ametit Saalbergi lihaäris, töötas Schumanni vorstitööstuses ja Tapal Golshorni vorstivabrikus. Märtsis 1898 asutas ta iseseisva vorstitööstuse Tallinnas Liivalaia tänavas, mida juhtis kuni surmani. Tallinna Lihakauplejate Ühingu, Tallinna Lihatööstur-meistrite Ühingu ja Kaarli koguduse nõukogu liige. Tema lang (väimehe isa) oli kirjanik ning usu-, haridus- ja poliitikategelane Jaan Lattik. "Priidik Tikenberg †". Päevaleht nr 101, 14. aprill 1939. Lk 7 "Priidik Tikenberg †". Päevaleht nr 101, 14. aprill 1939. Lk 7 Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Pjotr Šuvalov

Pjotr Andrejevitš Šuvalov "noorem" (saksa Peter Schuwalow; vene Пётр Андреевич Шувалов; 15. juuni 1827 Leipzig – 10. märts 1889 Peterburi) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane ja riigitegelane. Krahv. 1864. aastal ülendati ta 36-aastaselt kindralleitnandiks ning määrati Liivi-, Eesti- ja Kuramaa kindralkuberneriks ja ühtlasi Riia sõjaväeringkonna vägede komandöriks (25. veebruarini 1864 viimane Riia sõjakuberner). Seejärel oli ta Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku Kantselei Kolmanda Osakonna juht (1866–1874), kindraladjutant (1871), ratsaväekindral (1872), Riiginõukogu liige (1874), saadik Londonis (1874–1879) ja Venemaa esindaja Berliini kongressil 1878. Krahv Pjotr Šuvalovi vanemad olid õuemarssal Andrei Šuvalov (1802–1873) ja Rundāle lossi pärijanna Thekla Walentinowicz (1801–1873). Tema ema oli 1822. aastal lesestunud abielust vürst Platon Zuboviga. Tema vanaisa krahv Pjotr Šuvalov (1771–1808) oli ülemõuemarssal ja Peterburi kubermangu aadlimarssal, vanavanaisa Andrei Šuvalov (1743–1789) senaator ja Püha Andrease ordeni kavaler, ning vanavanavanaisa Pjotr Šuvalov (1711–1762) kindralfeldmarssal ja Sõjakolleegiumi president. Tema õde Sofia (1829–1912) oli abielus ülemõuemeistri ja Riiginõukogu liikme Aleksandr Bobrinskiga (1821–1903), kes oli Vana-Põltsamaa mõisa omaniku krahv Aleksei Bobrinski pojapoeg, ning tema vend, krahv Pavel (Paul) Šuvalov (1830–1907) oli jalaväekindral, Venemaa saadik Berliinis ja kindralkuberner Varssavis. Krahv Šuvalov oli abielus Püha Katariina ordudaam Jelena Ivanovna Tšertkovaga (1830–1891), kes oli keiserliku õukonna tallmeistri, Moskva lastehaigla juhi (1848–1856) Ivan Tšertkovi (1797–1865; vene Иван Дмитриевич Чертков) ja paruness Jelena Grigorjevna Stroganovaja (1800–1832) tütar, ning endine krahv Mihhail Vassiljevitš Orlov-Denissovi (1823–1863) abikaasa. Abielust sündis: Krahv Andrei Šuvalov (1865 Rundāle loss – 1928 Nice), Keiserliku õukonna kindralmajor, abiellus Vera Gustavovna Lindquistiga (t.a. Legat).. Krahv Pavel (Paul) Šuvalov (1847–1902), kindralmajor, abiellus Eestimaa kindralkuberneri, Holstein-Becki hertsogi Peter August Friedrichi (1696–1775) järeltulija vürstinna Jelizaveta Barjatinskajaga (1855–1938), kes oli kindraladjutant ja ülemtallmeister Vladimir Barjatinski (1817–1875) tütar. Genealogisches Handbuch der Öselschen Ritterschaft, Görlitz, 1935, lk.585–586 lk.694 (parandused) Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,3: Estland, Görlitz, 1930, lk.307 Rodovid: Петр Андреевич Шувалов р. 15 июнь 1827 ум. 10 март 1889 Šuvalovite sugupuu Rodovid: Павел Петрович Шувалов р. 1847 ум. 1902
Elastsus

Elastsus on tahke keha omadus muuta välise jõu toimel oma kuju ning selle lakkamisel taastada oma endine kuju ja ruumala (vedelike ja gaaside korral ruumala). Tahked kehad on elastsed deformatsioonide piirkonnas, kus kehtib Hooke'i seadus. Suurimat pinget, mille puhul veel ei ilmne jäävat deformatsiooni, nimetataks elastsuspiiriks. Elastsusmoodul Plastsus ENE 2. köide, 1987
Aabla raba

Aabla raba ehk Keitma raba ehk Aabla soo ehk Keitmäe soo ehk Keitme soo ehk Keitnõmme soo ehk Pedaspea soo on raba Juminda poolsaare keskosas Lahemaa rahvuspargi alal Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevööndis Hara külas. Vaade rabale ja selle läbivale Majakivi-Pikanõmme õpperajale Pikanõmme vaatetornist Madalsoo raba keskosa ja Pikanõmme luite vahel Kõrgsoo raba keskosas Soomets raba idaserval
Pireti kivi

Pireti kivi on Eesti rändrahn (ruumala 48 m³). Rahn asub Saaremaa vallas Saare maakonnas. Ümbermõõt 17,9 m, kõrgus 3,8 m, pikkus 6 meetrit, laius 4,3 meetrit. Kivi geograafilised koordinaadid on 58° 23′ 56″ N, 22° 58′ 41″ E . Eesti rändrahnude loend Pireti kivi keskkonnaportaalis Pireti kivi keskkonnaportaalis
Dawn Fraser

Dawn Lorraine Fraser (sündinud 4. detsembril 1937 Sydneys) on Austraalia naisujuja, treener ja poliitik. Dawn Fraser on neljakordne olümpiavõitja: 1956., 1960. ja 1964. aastal 100 meetri vabaujumises individuaalselt ning 1956. aastal 4×100 meetri vabaujumises Austraalia teatevõistkonna koosseisus. Ta oli esimene naine, kes ujus 100 meetrit vabastiilis vähem kui ühe minutiga. 100 m vabaujumise maailmarekord oli Dawn Fraseri nimel 15 aastat (1956–1972). Dawn Fraser sai tuntuks ka isepäisuse ja omapärase käitumise poolest. Tōkyō olümpiamängudel pahandas ta kõigepealt koondise juhte ja sponsoreid sellega, et keeldus avatseremoonial kandmast uut trikood, pidades seda vanast ebamugavamaks. Seejärel vahistati ta keisripalee lipuvardast olümpialipu varastamise eest. Pärast seda, kui ta vabandust palus, kinkis keiser Hirohito lipu talle ning süüdistust ei esitatud. Spordiliit määras talle kümneaastase võistluskeelu, mis tühistati 1968. aastal vahetult enne México olümpiamänge. Pärast tippspordist loobumist töötas Dawn Fraser ujumistreenerina. Aastatel 1988–1991 oli ta Uus-Lõuna-Walesi parlamendi liige. Sydney olümpiamängudel oli ta üks neist, kes tõi olümpiatule staadionile. 2005. aastal osales ta Austraalia telesaatesarjas "Dancing with the Stars" ("Tantsud tähtedega"). 1956 Melbourne'is olümpiavõitja 100 meetri vabaujumises 1.02,0 MR olümpiavõitja 4×100 meetri vabalt teateujumises 4.17,1 MR hõbemedal 400 meetri vabaujumises 5.02,5 1960 Roomas olümpiavõitja 100 meetri vabaujumises 1.01,2 hõbemedal 4×100 meetri vabalt teateujumises 4.11,3 hõbemedal 4×100 meetri kompleksujumises 4.45,9 1964 Tōkyōs olümpiavõitja 100 meetri vabaujumises 59,5 hõbemedal 4×100 meetri vabalt teateujumises 4.06,9 Autobiograafia "Dawn. One Hell of a Life" Dawn Fraseri koduleht Dawn Fraser veebisaidil Olympedia (inglise) Ujumislegend Dawn Fraser astus paljakäsi kurjategija vastu Postimees, 31. august 2009
Planeerimine

Planeerimise ehk plaanimise all mõeldakse igasuguste plaanide koostamist, sealhulgas: Strateegilist planeerimist, Ruumilist planeerimist ehk planeeringute koostamist, Tootmise planeerimist, Pereplaneerimist jm.
Pikanõmme vaatetorn

Pikanõmme vaatetorn (ka Majakivi vaatetorn) on puitkonstruktsiooniga vaatetorn, mis on ehitatud Pikanõmme luite laele (33 m üle merepinna). Torn on 24,5 m kõrgune, kaheksanurkse põhiplaaniga, ülespoole ahenev ning puitsõrestikkonstruktsiooniga, mille välimiste postide tsentrite vahe alusel on 3,30 m ja vaateplatvormi katuse juures 2,18 m. 2018. aastal vaatetorn rekonstrueeriti. Uue torni projekteeris Inseneribüroo Urmas Nugin OÜ. Varasem puitsõrestiktorn oli 13,5 m kõrgune. Varasem torn, vaade lõunast (2009) Varasem torn, vaade põhjast (2009) Vaade Aabla rabast Vaade torni tipust Aabla rabale Vaade torni tipust Kolga lahele Majakivi-Pikanõmme loodusõpperada (7 km) ja vaatetorn RMK: Majakivi-Pikanõmme õpperada. RMK, vaadatud 2.02.2021. Majakivi vaatetorn. Inseneribüroo Urmas Nugin, vaadatud 2.02.2021.
Fast Car

"Fast Car" on Grammyga pärjatud laul Ameerika lauljalt ja muusikult Tracy Chapmanilt, mis avaldati aastal 1988 Tracy Chapmani omanimelisel debüütalbumil. Laul oli mitme Grammy auhinna nominent, sealhulgas kategooriates "Song Of The Year" ja "Record Of The Year". Laul võitis Grammy kategoorias "Best Female Pop Vocal Performance". Ajakirja Rolling Stone edetabelis "500 Greatest Songs of All Time" jõudis laul 165. kohale. See on Chapmani ainus laul selles edetabelis ja kõige kõrgema kohaga laul, mille on kirjutanud ja esitanud naismuusik. 2015. aastal avaldas laulust tropical house'i stiilis kaveri Briti produtsent Jonas Blue. Blue debüütsinglil laulab Inglise laulja Dakota. Suurbritannia singliedetabelis jõudis laul teisele kohale.
Billboard Hot 100

"Billboard Hot 100" on Ameerika Ühendriikides koostatav singlite edetabel, mida avaldab ajakiri Billboard kord nädalas. Edetabelikohad põhinevad laulude raadios esitamise kordadel.
Demi Moore

Demi Moore, õieti Demi Guynes, sünninimi Demi Gene Guynes (sündinud 11. novembril 1962 New Mexicos Roswellis) on ameerika filminäitleja. Oma näitlejanimes kasutab ta oma esimese abikaasa laulja ja laulukirjutaja Freddy Moore'i perekonnanime. Abielust näitleja Bruce Willisega on tal kolm tütart. Aastatel 2005–2013 oli Demi Moore abielus näitleja Ashton Kutcheriga. 1990 mängis Moore filmis "Kummitus" pottseppa, kelle armastatud mees tapetakse ja muutub kummituseks. Selle rolli eest nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali- või komöödianäitleja kategoorias ja parima ulmefilmi auhinna Saturn kandidaadiks naisnäitleja kategoorias. Ta võitis Saturni. 1991 mängis ta filmis "Nothing but Trouble", mis esitati halvima filmi auhinna Kuldne Vaarikas kandidaadiks kuues kategoorias, sealhulgas Moore naisnäitlejana, kuid ta ei saanud seda auhinda. 1993 mängis ta filmis "Siivutu ettepanek" abielunaist, kellele miljardär teeb ettepaneku veeta temaga üks öö miljoni USA dollari eest. Selle rolli eest nimetati ta Kuldse Vaarika kandidaadiks naisnäitleja kategoorias, aga ei saanud seda. 1995 mängis ta filmis "The Scarlet Letter" naispeaosalist Hester Prynne'i, kes saab pastoriga abieluvälise lapse, mõistetakse abielurikkumises süüdi ja kelle kehale põletatakse häbimärk. Selle rolli eest esitati ta Kuldse Vaarika kandidaadiks naisnäitleja kategoorias ning ekraanipaari kategoorias koos Robert Duvali ja Gary Oldmaniga, aga ei pälvinud kumbagi. 1996 mängis ta filmis "Striptiis" stripparit, kellesse armub kurjategijast kongresmen. Selle rolli eest nimetati ta Kuldse Vaarika kandidaadiks naisnäitleja kategoorias ja koos Burt Reynoldsiga ekraanipaari kategoorias, saades mõlemad. Samal aastal mängis ta lühiseriaalis "If These Walls Could Talk" meditsiiniõde, kes jääb väljaspool abielu rasedaks ja sureb koduse abordi tagajärjel. Ta mängis selle esimeses seerias, olles ühtlasi selle produtsent. Selle eest nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks lühiseriaali- või telefilminäitlejanna kategoorias ja Emmy kandidaadiks teleseriaali kategoorias, aga ei võitnud kumbagi. 1997 mängis ta filmis "Sõdur Jane" USA mereväe sõdurit ja oli ühtlasi produtsent. Selle rolli eest pälvis ta Kuldse Vaarika naisnäitleja kategoorias. 2000 mängis ta filmis "Kaks elu" kaht naist, kellest kumbki näeb unes seda, mida teine ilmsi läbi elab. Selle rolli eest nimetati ta Kuldse Vaarika kandidaadiks naisnäitleja kategoorias, aga ei saanud seda. 2003 mängis ta seikluskomöödias "Charlie inglid: täie rauaga!" Charlie ingliteks nimetatava eriüksuse endist liiget, kes katsub seda eriüksust hävitada. Selle rolli eest pälvis ta Kuldse Vaarika naiskõrvalosatäitja kategoorias. Demi Moore, "Pahupidi", tlk Kertu Niilus, 2020
Leesi–Tammistu tee

Leesi–Tammistu tee (registrinumbriga 4230018) on kohalik maantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 2 km. Tee saab alguse Kuusalu–Leesi tee lõpus ja Leesi–Hara tee alguses Leesi külas ning lõpeb Tammistu külas Salu ristil. Leesi–Tammistu tee algus ristmikul Kuusalu–Leesi teega (paremal) ja Leesi–Hara teega (vasakul taga) Leesi–Tammistu tee Leesi külas
Heinrich von Hagemeister

Heinrich Gotthard Theodor von Hagemeister (läti keeles Heinrihs fon Hāgemeisters, vene keeles Х. Г. Гагемейстер (28. märts (ukj 8. aprill) 1784 Drusti, Liivimaa – 12. (ukj 24. mai) 1845 Vecdrusti, Liivimaa) oli baltisaksa päritolu õuenõunik (1824), tarbetekstide autor, reisikirjanik, luuletaja ja põldur. Tema vanemad olid Drusti mõisa pärushärra, Poola ooberstleitnant ja Preisi kammerhärra Nicolaus von Hagemeister (1747–1804; läti Nikolajs Kristofs fon Hāgemeisters) ja Catharina Berens von Rautenfeld (1753–1804). Tema noorem vend August von Hagemeister (1785–1869) oli Liivimaa maamarssal 1842–1844 ja onupoeg Ludwig von Hagemeister (1780–1833; ru), admiraliteedikonsiiliumi president ja maadeavastaja (vt: Hagemeisteri saar Alaskas ja Apataki Tuamotu saarestikus). 1805 abiellus Ida-Preisimaal Bartensteinis Juliane Beate von Maydelliga (sünd. 1786). Vorschläge, allen Livländischen Gutsbesitzern zur Beherzigung empfohlen von Heinrich von Hagemeister, R. K. Collegien-Assessor, Erbherrn von Alt-Drostenhof. Dorpat: J. C. Schünmann, 1817. Alphabetisches Sach- und Wort-Register zur Allerhöchst bestätigten neuen Livländischen Bauer-Verordnung. Entworfen von dem Wendenschen Herrn Kreis-Richter Collegien-Assessor von Hagemeister und dem Herrn Kirchspiels-Richter von Samson. Zusammengetragen, ergänzt und approbirt durch die Allerhöchstverordnete Commission zur Einführung der neuen Bauer-Verordnung in Livland, und zum Druck befördert von Einer Hochwohlgebornen Livländischen Ritterschaft. Dorpat: J. C. Schünmann, Universitätsbuchdrucker, 1821 [1]. Wanderungen an den Ufern es Rheins im Jahr 1823 [Matkad Reini kallastel 1823. aastal]. Tartu: Johann Joachim Christian Schünmann, 1825 [2]. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, Teil 1–2 (koostaja). Riga: Eduard Frantzen's Buchhandlung, 1836–1837. Digitaalselt C. J. H. von Tiesenhausen: Erste Fortsetzung von des Herrn Hofraths von Hagemeister Materialien zur Gütergeschichte Livlands, Riga: N. Kymmel, 1843 Digitaalselt F. von Buxhövden: Zweite Fortsetzung von des Herrn Hofraths von Hagemeister Materialien zur Gütergeschichte Livlands, enthaltend Beiträge zu einer älteren Geschichte der Oeseschen Landguter und ihren Besitzer, Riga: Nicolai Kymmel's Buchhandlung 1851, Digitaalselt Püha Anna ordeni II klass (1826) Recke, Napiersky, lk.162 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 2,3: Estland, Görlitz, 1930, lk.110 familysearch.org[alaline kõdulink] Recke, Napiersky, lk.161 A. R. Cederberg et al. (toim.) 2001. Richard Kleisi kirjutatud artikkel "Hagemeister, Heinrich Gotthard Theodor v." kogumikus Eesti biograafiline leksikon. 2. trükk. Saku: Eesti Akadeemiline Ajalooselts. lk. 114. (ISBN 9985781155) Wilhelm Lenz (toim.). 1998. Deutschbaltisches Biographisches Lexikon 1710–1960. Wedemark: Verlag Harro von Hirschheydt. lk. 283. Johann Friedrich von Recke ja Karl Eduard Napiersky. 1829. Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrtenlexikon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. Köide 2. Mitau: Steffenhagen und Sohn. lk. 160–162. Heinrich von Hagemeister Eesti vanema kirjanduse digitaalses tekstikogus EEVA
Tädi Anni Juures

Tädi Anni Juures oli kohvik Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis aadressil Vabaduse puiestee 61 / Valdeku tänav 66. Toitlustusasutust haldas firma Benitrade OÜ. Kahekorruseline aiaga elamu kuulus enne Teist maailmasõda Eesti poliitikule ja diplomaadile Heinrich Lareteile. Seal möödusid ka pianisti ja kirjaniku Käbi Laretei kooliaastad . 1999. aastal avatud kohvik oli tuntud Eesti Televisiooni draamasarja "Õnne 13" võttekohana (Morna kohvik). Leho Lõhmus. Jalutaja teejuht. Nõmme. Lk. 41-42 Erika Klaats. "Õnne 13" õiged asukad.[alaline kõdulink] / Maaleht, 08. september 2005 Anti Naulainen. "Kohvik Käbi Laretei lapsepõlvekodus". Õhtuleht, 20. detsember 1999 Heidi Vihma. "Tubli äärelinna-Anni". Äripäev, 8. veebruar 2008
Voldemar Röding

Voldemar Röding (4. november 1908 Tallinn – 7. juuli 1991 Tallinn) oli eesti poksija. Röding oli kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) Eesti meister (1933). Ta sai Eesti meistrivõistlustel keskkaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) neli korda II koha (1932–1935) ja kaks korda III koha (1929 ja 1931). Röding osales kaks korda Eesti–Soome maavõistlustel (1929 ja 1938) ning kaotas mõlemad oma kohtumised punktidega. Ta osales ühe korra Eesti–Läti maavõistlustel (1934) ning kaotas oma kohtumise punktidega. Ta osales ühe korra Eesti–Leedu maavõistlustel (1934) ning võitis oma kohtumise punktidega. Poksija Alfred Röding oli Voldemar Rödingu vend. Spordibiograafiline leksikon. Tallinna Kirjastuse Kooperatiiv. Tallinn 1937 Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009 ESBL
Giga-aasta

Giga-aasta on ajavahemik üks miljard (109) aastat. Giga-aasta lühendiks on "Ga" (10 Ga = 10 000 000 000 aastat). Inglise keeles Gy. Mõistet kasutatakse geoloogias ja kosmoloogias. "G" on kümnendeesliite "giga" lühend. Kiloaasta Mega-aasta
Pii (täht)

Pii (suurtähena Π, väiketähena π, vanakreeka πῖ ja uuskreeka πι) on kreeka tähestiku 16. täht. Pii väärtus kreeka numbrites on 80. Piist pärineb kirillitsa täht П. Väiketähena kasutatakse piid sümbolina: matemaatiline konstant π ≈ 3,14159... – suhe ringi ümbermõõdu ja diameetri vahel.
Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevöönd

Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevöönd on üks 22 Lahemaa rahvuspargi sihtkaitsevööndist. See asub Kuusalu vallas Loksa ja Kolga metskonnas. Kaitsevööndis on osaliselt lubatud metsatööd ja seal asuvad kaks teed, kus on lubatud tavaline transport: Hara–Pedaspea tee ja Pikanõmme tee. Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevööndi maastikku ilmestavad eeskätt Aabla raba ja Hara soo, mis moodustavad kaitsevööndi valdava osa. Mets Pikanõmme teelt loode pool, sihtkaitsevööndi lääneserval Aabla raba Lahemaa rahvuspargi kaitse-eeskiri
Mega-aasta

Mega-aasta on ajavahemik üks miljon (106) aastat. Mega-aasta lühendiks on "Ma" (10 Ma = 10 000 000 aastat), inglise keeles My. Mõistet kasutatakse geoloogias, paleontoloogias ja taevamehhaanikas. "M" on kümnendeesliite "mega" lühendiks. Veel kasutatakse akronüüme MAT (miljon aastat tagasi). Näiteks 20 MAT = 20 000 000 aastat tagasi. kiloaasta giga-aasta
Konnarohi (perekond)

Konnarohi (Alisma L.) on taimede perekond konnarohuliste sugukonnast. Eestis on levinud kaks liiki: Alisma plantago-aquatica – harilik konnarohi (sage) Alisma gramineum – väike konnarohi (harva) Alisma canaliculatum Alisma lanceolatum – süstlehine konnarohi Alisma nanum Alisma subcordatum Alisma triviale Alisma wahlenbergii