laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Peterseni graaf

Peterseni graaf on üks lihtne, kuid huvitavate omadustega regulaarne graaf, mille konstrueeris 1898. aastal Taani matemaatik Julius Petersen kontranäitena ühele tollasele regulaarseid graafe puudutavale teoreemile. Selle graafi omadusi on uuritud eri aspektidest ja uurimine veel jätkub. Peterseni graaf on harilik (st mittesuunatud) kuupgraaf (st 3-valentsregulaarne). See 10-tipuline ja 15 servaga graaf on konstrueeritav kui 5-täisgraafi servagraafi täiend. Selle kromaatiline arv on 3, kromaatiline klass 4, st ei kujuta endast kolme 1-faktori summat. Peterseni graafi: Spekter on −2, −2, −2, −2, 1, 1, 1, 1, 1, 3. Karakteristlik polünoom ( t − 1 ) 5 ( t + 2 ) 4 ( t − 3 ) {\displaystyle (t-1)^{5}(t+2)^{4}(t-3)} . Kromaatiline polünoom t ( t − 1 ) ( t − 2 ) ( t 7 − 12 t 6 + 67 t 5 − {\displaystyle t(t-1)(t-2)(t^{7}-12t^{6}+67t^{5}-} 230 t 4 + 529 t 3 − 814 t 2 + 775 t − 352 ) {\displaystyle 230t^{4}+529t^{3}-814t^{2}+775t-352)} Peterseni graaf on 3-valentsregulaarne, 2-distantsregulaarne ja 5-vööregulaarne. Kolmevalentseid vööregulaarseid graafe nimetatakse kage’ks (inglise: cage). Peterseni graafis on kaksteist 5-vööd. Iga tipp esineb 6 vöös ja iga serv esineb 4 vöös. Peterseni graafi 'täiend' on 4-klikkregulaarne, selles on viis lõikuvat 4-klikki. Iga tipp esineb kahes klikis ja iga serv esineb ühes klikis. Peterseni graaf ja selle täiend on transitiivne ja sümmeetriline. Sellest tuleneb ka nende n-ö tugev regulaars, mis antud juhul tuleneb otseselt nende bisümmeetriast (kõik bisümmeetrilised graafid on tugevregulaarsed, kuid mitte vastupidi). Graafi automorfismirühm on S5. Peterseni graaf on mittetasandiline ja hüpohamiltonlik. See graaf on seotud värvitavuse probleemiga (inglise: vertex and edge colouring). Räägitakse Peterseni fenomenist ja Peterseni perekonnast graafides. Viimase puhul on püütud konstrueerida 14-, 18-, … tipulisi graafe, mis säilitavad 5-vööregulaarsuse (kuid ei säilita bisümmeetriat). Peterseni graafi nagu mõnda teistki on uuritud erinevate inimeste poolt väga spetsiifilistest külgedest. Kokkuvõtvat kirjutist sellest ei leidu. Üks kokkuvõtlikumaid suundi näitavaid artikleid sellest on inglise Wikipedias. Graafi struktuuri ja sümmeetriaomaduste uurimiseks sobivad nende semiootilised mudelid. J. A. Bondy, U. S. R. Murty. 2008. Graph Theory. Springer, ISBN 9781846289699. J.-T. Tevet. 2010. Graafide varjatud külgi. SERR, ISBN 9789949213108. A. Dharwadker, B. Pirzada. 2011. Graph Theory. Amazon Books, ISBN 9781466254992.
Reotaksis

Reotaksis (inglise rheotaxis) on veeorganismide (sh veeloomade ja veemikroobide) orienteeritus veevoolu suhtes. Kui organism on orienteeritud või liigub veevoolu suunas (s.t pärivoolu), räägitakse negatiivsest reotaksisest, kui aga vastu veevoolu, siis positiivsest reotaksisest. Nt mikroobide jaoks on vooluvees keskkonnatingimused stabiilsemad kui seisvas vees, sest sinna ei kogune mikroobide elutegevust takistavaid ainevahetussaadusi. Reobiondid Jõeelustik Taksis Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus
Makuuchi

Makuuchi (jaapani 幕内) või makunouchi (幕の内) on profisumo kõrgeim liiga. Selle suurus on täpselt 42 võitlejat (rikishi), kes on järjestatud viiele astmele sõltuvalt nende eelnevate turniiride tulemustest. Makuuchi tähendab 'kardinate sees'. Sõna pärineb profisumo algaegadest, mil tippvõistlejatel oli omaette piiratud istumisala, kus nad ootasid oma etteastet. Tippastmeks on yokozuna ja sel astmel võin olla 1–2 rikishi'd. Järgnevad sanyaku-astmed on ōzeki, sekiwake ja komusubi. Kõige madalamal paiknevad maegashira rikishi'd, keda on üle 30 ja kelle täpne arv sõltub hetke yokozuna'de ja ōzeki'de arvust. Võistlejaid ülendatakse või alandatakse auastmelt enne turniiri sõltuvalt eelmise turniiri tulemustest. Üldjuhul, kui võitude arv ületab kaotusi (kachikoshi), minnakse üks või mitu astet kõrgemale, vastupidine (makekoshi) viib astme alandamiseni. Kahe tippastme (yokozuna ja ōzeki) saamise reeglid on karmimad. Yokozuna'ks saamiseks kindlaid reegleid ei ole, selle otsustab iga kord vastav komisjon. Enamasti on selleks tarvis kaht turniirivõitu yūshō'd ja püsivalt kõrge kvaliteediga maadlust. Japan Sumo Association
James Hetfield

James Alan Hetfield (sündinud 3. augustil 1963 USA California osariigis Downeys) on heavy metal'i bändi Metallica laulja ja rütmikitarrist. James Hetfield asutas Metallica 28. oktoobril 1981 koos Lars Ulrichiga ning on koos temaga bändis tegutsenud tänini. 2001–2002 viibis Hetfield alkoholi võõrutusravil ning et sel ajal oli bändist lahkunud ka bassist Jason Newsted, oli käes hetk, mil tundus, et Metallica läheb laiali. Pärast võõrutusravilt naasmist suutsid Ulrich ja Hetfield bändi jätkamise osas siiski kokku leppida ning salvestada kõigepealt albumi "St. Anger" ja 2008. aastal albumi "Death Magnetic".  James Hetfield – tsitaadid Vikitsitaatides Triin Tael: "Metallica solist – endine koletis" SL Õhtuleht, 12. juuni 2006
Nukleofiilne asendusreaktsioon

Nukleofiilne asendusreaktsioon on keemiline reaktsioon, mille käigus vaba elektronpaari omav reagent – nukleofiil – atakeerib substraadi molekuli, millel on elektronodefitsiitne tsenter, ning tulemusena substraadi molekulis mingi aatom või aatomite rühm asendub mõne teise aatomi või rühmaga. Protsessi üldvalem on: Nu: + R-X → R-Nu + X: kus Nu: on vaba elektronpaari omav nukleofiil, R-X on substraat ja X on lahkuv rühm. Nukleofiil võib olla molekul või anioon ja substraat on molekul või katioon. Orgaanilises keemias on polaarse Cδ+-Xδ- sidemega (C-Hlg, C-OH, C-OR, C-NH2 jt) ühendite nukleofiilsed asendusreaktsioonid laialt kasutatavad keemilise ühendi funktsionaalrühma asendamiseks mingi teise aatomi või rühmaga. Substraadi keemilise olemuse ja reaktsiooni mehhanismi põhjal jagunevad nukleofiilsed asendusreaktsioonid kahte rühma: nukleofiilne asendusreaktsioon küllastunud süsinikuaatomi juures, s.t. tegu on alifaatse substraadiga (nukleofiilne alifaatne asendusreaktsioon). See tähendab keemilise ühendi funktsionaalrühma asendumist mingi teise funktsionaalrühmaga, kusjuures see protsess toimub esimest või teist järku nukleofiilse asendusena. Need reaktsioonid on: SN1 ja SN1' SN2 ja SN2' SNi reaktsioon SN1 ja SN2 on põhimõtteliselt konkureerivad reaktsioonimehhanismid ja tulemus sõltub substraadi ning nukleofiili keemilisest olemusest, aga ka tingimustest. SN2 reaktsioon on eelistatud, kui süsinikuaatom reaktsioonitsentris on nukleofiilile kergesti juurdepääsetav, s.t. ilma oluliste steeriliste takistusteta. SN1 reaktsioon seevastu realiseerub, kui reaktsioonitsentri süsinikuaatom on seotud (mahukate) asendusrühmadega, eriti kui need stabiliseerivad moodustuvat karbokatiooni. Me...Et...i-Pr...tert-Bu SN1 kasvab → → → SN2 kahaneb → → → nukleofiilne asendusreaktsioon küllastumata süsinikuaatomi juures, milleks on tavaliselt areenid ja karboksüülrühma sisaldavad ühendid. Need reaktsioonid realiseeruvad paljudel juhtudel liitumis-elimineerumis mehhanismi kaudu. nukleofiilne aromaatne asendusreaktsioon (SNAr) nukleofiilne atsüülasendusreaktsioon teatud juhtudel muud mehhanismid peale liitumis-elimineerumise Asendusreaktsioon Nukleofiil Lahkuv rühm
Sundvõõrandamine

Sundvõõrandamine ehk rekvireerimine on riigi poolt sundkorras vara endale võtmine kas tasu eest või ajutiselt.. Sõja ajal võib riik näiteks rekvireerida vilja, toiduaineid, loomi. Eestis reguleerib kinnisasjade sundvõõrandamist kinnisasja avalikes huvides omandamise seadus. Erastamine Kollektiviseerimine Sundriigistamine Eesti entsüklopeedia. 8. köide: RAI–SUM. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, lk 91. Kinnisasja sundvõõrandamise seadus Riigi Teataja Kaupo Paal: "Sundvõõrandamine taandub tavaliselt kokkuleppele" Äripäev, 27. mai 2002
Ants Lauteri tänav

Lauteri tänav on tänav Tallinna Kesklinna linnaosa Maakri ja Sibulaküla asumis. Tänav kulgeb Rävala puiesteelt Liivalaia tänavale. Lauteri ja Lembitu tänava vahel asub Lembitu park. 1979. aastal avastati Härjapea jõe piirkonnas, Kaasani kiriku värava juures üsna ulatuslik asulakoht, kui trassi kaevamisel tuli päevavalgele tulease, mis osutus uurimiste käigus ligikaudu 2300 aasta vanuseks. Rootsi ajast kuni 1830. aastateni oli tihedama hoonestusega linnakehandi piiriks Liivalaia tänav. Alates 1846. aastast kandis A. Lauteri tänav nimesid: Suur-Arehna (saksa keeles Große Arefjewstraße, vene k. Большая Арефьевская ул), Arefjevi, Orechowi, Orehhovi. Nimetused tulenesid sealse piirkonna majaomaniku kapten Nikolai Arefjevi nimest. 17. jaanuaril 1923 nimetati tänav Imanta tänavaks. Tallinna Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee otsusega 13. veebruarist 1976 nimetati Lenini puiesteelt Kingissepa tänavale kulgenud Imanta tänava vanem osa Ants Lauteri järgi Ants Lauteri tänavaks. Ants Lauteri tänav 1 ja Rävala puiestee 7 nurgamaja, 1958. aastal ehitatud kuuekorruseline korterelamu, mille keldris Lauteri 1 asus aastatel 1997–2010 restoran Eesti Maja, mida pidas Viido Polikarpus. Ants Lauteri tänav 3 hoone on ehitatud 1956. aastal Nõukogude ajal Tallinna Kergetööstuse Tehnikumi jaoks, praegu paikneb selles hoones Estonian Business School. Lauteri tänav 3 kinnistule kavandab EBS 4500 ruutmeetri suurust juurdeehitust, mis ulatub kuni Lennuki tänavani. Kavandatava Lauteri 3 kinnistu peahooneks saab 30-korruseline kõrghoone, kuhu laieneb ettevõtluskiirendi ja teadusmahukatele iduettevõtetele suunatud 4000-ruutmeetrine büroohotell. Selle kohale rajatakse peamiselt EBS-i õppuritele suunatud 5000-ruutmeetrine majutusblokk. Ants Lauteri tänav 5 hoone oli Nõukogude ajal Õmblustootmiskoondis Baltika ühiselamu, selles hoones on 1990. aastail paiknenud kindlustusfirma Bico, hilisem ERGO Kindlustus, Lloyds' Registeri Eesti esindus ja muid asutusi. Ants Lauteri tänav 7 asub 1964. aastal ehitatud viiekorruseline korterelamu. Ants Lauteri tänav 7c asub 1964. aastal ehitatud Udo Ivaski ja Paul Härmsoni projekti järgi ehitatud Heliloojate maja, mille eraldi tiivas paikneb Eesti Heliloojate Liit. Ants Lauteri tänav 8 asub 1959. aastal ehitatud viiekorruseline korterelamu. Hoones Imanta tänav 8 elas viimased 13 aastat näitleja Ants Lauter. 1974. aastal paigutati hoonele Ants Lauterile mälestustahvel. Tallinna tänavanimed. KNAB. Ants Lauteri tn, EKI KNAB: Eesti - Eesti Keele Instituut, Eesti kohanimed (vaadatud 04.07.2021) Robert Nerman, Tallinna Juhkentali asumi ajaloost Aleksander Kivi. Tallinna tänavad. Tallinn: Valgus, 1972. Lk. 40 Laura Raus, Eesti Maja restorani omanik taotleb pankrotti, majandus24.postimees.ee, 9. juuli 2010 EBS ehitab Tallinna kesklinna 30-korruselise kõrghoone, www.err.ee, 10.07.2020 Ants Lauteri mälestustahvli avamine (1974), Ringvaade "Nõukogude Eesti" nr 14 (1075), 1974
Elektriseadmestik

Elektriseadmestik on elektriseadmetest ja muudest seadmetest, materjalidest ja tarvikutest ning teistest komponentidest koosnev funktsionaalne tervik.
Lembitu park (Tallinn)

Lembitu park asub Tallinnas Sibulaküla asumis Lauteri tänava, Kauka tänava, Vambola tänava ja Lembitu tänava vahel. Lembitu pargi pindala on 0,9 ha. Park rajati 1953. aastal, hiljem on taimi veel juurde istutatud. Pargis kasvab 17 taksonit puittaimi: puude perekondadest on arvukamad vaher, pärn, kask, viirpuu ja tamm. Suurimad puud on hobukastan, mägivaher, läänepärn ja tamm. Märkimisväärsemad Lembitu pargis kasvavad suured puud: hariliku tamme kultivar „Cupressoides”, võimas hobukastan ja mägivaher. Põõsastest on haruldasemad võimsad pahklike tüvedega ja igal aastal rohkelt õitsvad ungari sireli tüvikud. Neid kasvab teisteski pärast sõda rajatud Tallinna parkides ja just need puukujuliseks kasvatatud sirelid annavad Tallinna kesklinna parkidele isikupära. Eesti NSV ajal asus pargi Vambola tänava poolses otsas Hans Pöögelmanni ausammas. 2012. aastast asub Lembitu pargis Juta Eskeli skulptuur "Kolhoosineiu" ehk "Tütarlaps kausiga". 2022. aasta aprillis otsustati Lembitu parki rajada Ukraina väljak. Lembitu park praegusel kujul rajati pärast Teist maailmasõda, põhiosas 1953. aastal. Mõned suured vanad puud pärinevad varem seal asunud majade aedadest. Eelnevalt paiknesid samal alal enamasti 18. sajandil ehitatud puumajad, kuid peaaegu kõik selle piirkonna ehitised hävisid 1944. aasta 9. märtsi pommitamises. Pärast sõda varemed lammutati, osa ümbruskonna kvartaleid hoonestati suurte kivimajadega, linnaosa keskele aga rajati planeerimiskava järgi üldkasutatav park. Park on range geomeetrilise kujundusega ja stalinistliku pargikujunduse paremaid näiteid Tallinnas. Algselt hõlmas see ka praeguse Välisministeeriumi (endise EKP keskkomitee) hoone ala, nii et moodustus katkematu haljasvöönd (nn roheline rist), mis võttis enda alla Lembitu pargi, Rävala (toona Lenini) puiestee ja Teatri väljaku. Oma praegused mõõtmed sai park 1969. aastal. Praegust nime kannab Lembitu park ametlikult alates 12. aprillist 1996. Varem on sama pargi nimed olnud Vambola park ja Pöögelmanni park. Karen Jagodin, Robert Nerman. Tallinna kesklinn. Tallinn, 2013, lk. 147 "Tallinn rajab Ukraina väljaku Lembitu parki". ERR. [1] Tallinna linn. Tänava- ja muude kohanimede andmine ning muutmine kesklinnas, Tallinna Linnavalitsus, RT IV, 19.09.2013, 16 Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 308 Lembitu park Tallinnas saab valgustuse, Äripäev.ee, 25. oktoober 2004 IRL soovib Tallinnasse Ronald Reagani parki, Tallinna Postimees, 18. november 2010
Tallinna Kergetööstustehnikum

Tallinna Kergetööstustehnikum oli keskeriõppeasutus Tallinnas Lauteri tänaval. Praegu tegutseb samas hoones Estonian Business School. Selles koolis õpetati nime järgi kergetööstuse töötajaid, nagu õmblejaid, kudujaid ja tikkijaid, kuid haridust anti ka hotellinduse erialal. Tallinna Kergetööstustehnikum asutati 29. novembril 1944 mitme väiksema kutsekooli liitmise teel ja see sai nimeks Tallinna Käsitööstuslik Tehnikum. Kool tegutses hoones Kentmanni 6b. 13. veebruaril 1945 nimetati kool ümber Tallinna Kergetööstustehnikumiks. 1945. aastal kolis õppeasutus hoonesse Tõnismägi 12/14. Kuigi kooli nimetati hiljem veel mitu korda ümber, jäi Tallinna Kergetööstustehnikum lõplikult püsima. 1956. aastal kolis tehnikum uude Ants Lauteri tänav 3 majja. 1970 aastateks oli tehnikum üks suuremaid koole. 1988. aastal hakati õpilasi vastu võtma rahvusliku Käsitöö erialale. Üldse on tehnikumis õpetatud ligi 40 eriala ja lõpetanuid on 15 000. Tallinna Kergetööstustehnikum lõpetas tegevuse 1. septembril 2006 ja erialane õpe koondati Tallinna Tehnikakõrgkooli, sekretäritöö osakond liideti Tallinna Majanduskooliga. 1985–1988 Viktor Siilats 1978–1980 Ilmar Selge, õigusained Tiiu-Reet Kõrven, Eesti kaasaaegse asjaajamise sünnilugu ja sekretäride koolituse loomine, www.sekretar.ee, 6. märts 2013 Tallinna Kergetööstustehnikum. Koolist ja kooli ajaloost. Õpetajate Leht. 03.03.1995. Mida teame Tallinna Kergetööstustehnikumist ?, Õpetajate Leht, nr. 47, 5 detsember 1992
Liis Ilula-Niinemets

Liis Ilula-Niinemets (sündinud 14. aprillil 1987) on eesti tantsija ja lavastaja. 2010. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia tantsukunsti osakonna. "Sina ja mina ja kõik keda teame" – tantsija (2010, lavastaja Ina Stockem) “Valdner” – lavastaja, Kanuti Gildi saal (2010) “älis mnimedemaal” – lavastaja, Kanuti Gildi saal (2010) “Bodylounge” – tantsija (2008, lavastaja Ina Stockem) "Sotsia“ – koreograaf, tantsija (2008) „Adra seatud aeg“ – tantsija (2008, lavastaja Teet Kask) „Kunst on see, mis toidab“, lavastaja (2008) „Alkus“ – tantsija (2006, lavastaja Sandra Z) Tema abikaasa on näitleja Tõnis Niinemets. Kultuuriakadeemia tudeng lõi parima tantsu, Sakala, 10. märts 2009
Johannes Teksal

Johannes Teksal (10. mai 1902 Jõhvi vald, Virumaa – 29. juuli 1936) oli Eesti sõjaväelane (leitnant). Ta teenis 1. Jalaväerügemendis ja Kaitseliidu Viru malevas. Ltn. Joh. Teksal †. Virumaa Teataja, 31. juuli 1936, nr. 85, lk. 2. Ohvitseride andmekogu
Louis XV

Louis XV (15. veebruar 1710 Versailles – 10. mai 1774 Versailles) oli Prantsusmaa ja Navarra kuningas 1715. aastast kuni surmani. Louis XV sai kuningaks viieaastaselt ja tema täisealiseks saamiseni (1723. aastal) valitses regendina Louis XIV vennapoeg Orléansi hertsog Philippe II. Riigivalitsemisest Louis XV täisealisena eriti osa ei võtnud, teda mõjutasid tugevalt tema soosikud ja armukesed (Madame de Pompadour). Ta on läinud ajalukku temale omistatud lausega: "Pärast meid tulgu või veeuputus!" Prantsusmaa oli ka tema ajal tugevaim Euroopa riik, kuid hakkas oma positsiooni aegamööda kaotama. Suurenes (valgustuse mõjul) rahulolematus feodaalkorraga. Louis XV suri rõugetesse. Püha Andreas Esmakutsutu orden (18. juuni 1717) Poola pärilussõda (1733–1738) Austria pärilussõda (1740–1748) Seitsmeaastane sõda (1756–1763)
August Reinhold Tomingas

August Reinhold Tomingas VR I/3 (12. november 1883 Viljandi – 2. september 1936 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (leitnant). Ta teenis Vabadussõjas 7. Jalaväepolgus ja Soomusrongide Divisjonis. Oli alates aprillist 1919 kuni Vabadussõja lõpuni Soomusrongide Divisjoni noorem adjutant. Jaak Pihlak, "Viljandi kihelkond ja Vabaduse Risti vennad" Viljandi Muuseumi aastaraamat, 2008, lk 249-250 Ohvitseride andmekogu
Aleksander-Harald Trilljärv

Aleksander-Harald Trilljärv (19. aprill 1871 Porkuni – 30. september 1944 Tallinn) oli eesti näitleja ja tõlkija. Aastatel 1888–1891 oli ta kutseline näitleja Tallinna Saksa teatris ning aastatel 1903–1936 Estonia teatris. Estonia teatri algusaegadel kuulus Trilljärv selle juhtivate tegelaste hulka.[viide?] Ta on kirjutanud ühe näidendi, humoreske ja novelle ning tõlkinud eesti keelde ligikaudu 30 operetti (sh "Linnukaupmees", "Lõbus talupoeg" jm). Töötanud ajalehtedes Postimees, Olevik ja Sakala. Eluajal jõudis ta olla veel metsaärimees, õpetaja Järvamaa koolides ja mõisavalitseja Venemaal. Läbiva kõrvaltegelasena esineb ta Andrus Kiviräha romaanis "Liblikas". Trilljärve isa oli Porkuni mõisa aednik. Aleksander Trilljärv. Juhan Liivi saatus tähtedes. Rahvaleht, 16. jaanuar 1926, nr. 7, lk. 4. Eesti entsüklopeedia. Kd 14 Eesti elulood. Eesti Entsüklopeediakirjastus. 2000. Lk 551. "Sirp ja Vasar" 14. oktoober 1941. Pinna, Paul "Aleksander Trilljärv". Lk 5 Liiva kalmistu, Vana, C1, 6–11, 2-kohaline kirstuplats Aleksander Harald Trilljärv
Erika Tetzky

Erika Anna Maria Tetzky (ka Tetski, Tetzki ja Dezky, aastast 1916 Michelson, ka Erika-Anna-Maria-Dagmar; 13. märts (1. märts vkj) 1894 Arbavere – 12. mai 1918 Tallinn) oli eesti[viide?] näitleja ja tantsija. Ta õppis Tallinna tütarlastegümnaasiumis ja Karl Jungholzi teatrikursustel; tantsu alal täiendas end Peterburis Aleksandr Tšekrõgini juures. Tetzky kuulus Estonia teatri truppi, tema ja August Michelson olid Eesti esimesed kutselised tantsijad. Ta on üks Andrus Kivirähki romaani "Liblikas" peategelastest. Erika Tetzky abiellus 1916. aastal oma tantsupartneri August Michelsoniga, neil sündis samal aastal poeg Hans-August. Erika Tetzky suri 24-aastaselt pleuriidi tagajärjel Tallinnas Diakonisside Asutises. Ta maeti Kopli kalmistule, kuid 1951. aastal maeti ümber Metsakalmistule. Tantsijatar Erika Tetzky Estonia teatrile ohverdatud elu Heili Reinart, Postimees, 28. märts 2017 Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000 Haudi. Kalmistute register Väljavõte Kadrina koguduse sünnimeetrikast Väljavõte Kadrina koguduse personaalraamatust Estonia tantsu- ja muusikateatri areng Erika Tetzky Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Ernst Otto Matisoo

Ernst Otto Matisoo (kuni 1936. aastani Ernst Otto Mattisson; 8. juuni 1896 – 21. jaanuar 1938 Petseri) oli Eesti sõjaväelane (kapten). Ta teenis 6. Jalaväepolgus ja 7. Jalaväerügemendis, suri südamehaigusse. Ohvitseride andmekogu
August Michelson

August Michelson (pärast eestistamist August Mihklisoo; 6. juuli/18. juuli 1880 Aegviidu – 4. september 1952 Tallinn) oli eesti näitleja ja tantsija. Ta õppis Karl Jungholzi teatrikursustel ja täiendas end tantsu alal Peterburis Aleksandr Tšekrõgini (ru:Чекрыгин, Александр Иванович) juures. Michelson tegutses aastatel 1897–1906 karskusseltsis "Valvaja", kuulus 1906–1948 Estonia teatri truppi ja 1948–1952 tegutses Draamateatris. Michelson ja Erika Tetzky olid Eesti esimesed kutselised tantsijad. 1910. aastail tegi ta liikumisseadeid operettidele. August Mihklisoo maeti 17. septembril 1952 Metsakalmistule. Ta on üks Andrus Kiviräha romaani "Liblikas" peategelastest ja minajutustaja. Ta oli aastatel 1916–1918 abielus Erika Tetzkyga. "Mihklisoo, August". Eesti tatri biograafilise leksikoni veebiversioon. 2017. Vaadatud 26.01.2021. Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000 https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=xjVgxJVGwNmQ kalmistud.ee Estonia tantsu- ja muusikateatri areng "Kaksikjuubel "Estonias"" Postimees, 14.12.1932
Jevgeni Kafelnikov

Jevgeni Aleksandrovitš Kafelnikov (vene keeles Евгений Александрович Кафельников; sündinud 18. veebruaril 1974 Sotšis) on endine Venemaa tennisist, olümpiavõitja (2000). Jevgeni Kafelnikovist sai esimene Venemaa tennisist, kes on võitnud suure slämmi turniiri (Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused, 1996). Hiljem võitis ta ka 1999. aasta Austraalia lahtised meistrivõistlused. 3. mail 1999 tõusis Jevgeni Kafelnikov ATP edetabelis esikohale. 2000. aasta suveolümpiamängudel võitis Kafelnikov kuldmedali, kui alistas finaalis Tommy Haasi. 1996 – Venemaa teeneline meistersportlane
Berliini Kunstiülikool

Berliini Kunstiülikool (UdK – Universität der Künste Berlin) on kunstiülikool Berliinis. Ülikoolis on vabade kunstide, disaini-, muusika-, arhitektuuri-, teatri- ja meediateaduskonnad. Ülikoolis õpib ligikaudu 3600 üliõpilast. Kooli on nimetatud ka Berliini Kunstiakadeemiaks. Koduleht
Lembitu park (Paide)

Lembitu park on park Paides Pärnu tänava ääres. Park planeeriti aastatel 1936–1937, praeguse kuju sai see 1980. aastatel. 1975. aastal püstitati parki kõrge Nõukogude sõjaväelase Johannes Raudmetsa monument, mis teisaldati 2007. aastal ja viidi Eesti ajaloomuuseumi. Pargis asub Järvamaa muuseum, pargi naabruses asuvad Järvamaa Haigla ja veetorn-elamu. "Lembitu park". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 26. jaanuaril 2012. Olev Kenk "Paides teisaldati nõukogudeaegne monument" ERR 23. veebruar 2007
Diplomaatiline auaste

Diplomaatiline auaste on diplomaatidele antav aunimetus. Riikides, kus diplomaatilise auastmete kõrval on kasutusel ka diplomaatilised teenistusastmed (näiteks Eestis), on auaste alati kõrgem diplomaadile antavast teenistusastmest. Diplomaatiline auaste on võrreldav Prantsusmaal presidendi poolt antava suursaadiku tiitliga. Eestis on diplomaatiline auaste karjääridiplomaadile Eesti riigi nimel antav aunimetus, mis antakse välissuhtluskogemuste ja välisteenistuses saavutatud silmapaistvate tulemuste eest. Selliseid auastmeid on alates 2007. aastast Eestis vaid üks: suursaadik. Varem, aastatel 1996–2006 kehtinud välisteenistuse seaduse alusel, oli diplomaatilisi auastmeid kaks: suursaadik (ambassadeur, ambassador) ja sellest madalam auaste saadik (envoye, envoy). Diplomaatiline teenistusaste Prantsusmaa suursaadik Välisteenistuse seadus 1995. riigiteataja.ee
Rahvusvaheline arenguabi

Rahvusvaheline arenguabi ehk arengukoostöö (inglise keeles development co-operation) on üldtermin, mis hõlmab arenguriikidele suunatud rahalist abi, oskusteabe edasiandmist (tehnilist abi) ja materiaalset abi. Arengukoostööd viiakse ellu nii kahepoolse kui ka mitmepoolse koostöö korras. Sellest tulenevalt jaotatakse arengukoostöö arenguabiks, mida doonorriigid koostöös annavad abisaajariigile või mida doonorriik annab sihtotstarbeliselt rahvusvahelise abiorganisatsiooni kaudu ning arenguabiks, mida abisaajariigile annavad rahvusvahelised organisatsioonid. Ametlik arenguabi (Official Development Assistance – ODA) on aga rahvusvaheline termin, mis hõlmab arenguriikidele avalikust sektorist majandusliku arengu ja heaolu toetamiseks antavaid laene ja grante, sealhulgas humanitaarabi. Ametliku arenguabi definitsiooni ja sinna alla loetavad abitegevused otsustab Majandusliku Koostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) Arenguabi Komitee (DAC), mis kogub ka rahvusvahelist arenguabi statistikat. Rahvusvaheline arengukoostöö. Välisministeerium. https://web.archive.org/web/20140103214204/http://www.vm.ee/?q=node%2F4527