laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
I Kathimeriní

I Kathimeriní (Η Καθημερινή) on Ateenas ilmuv üleriigiilise levikuga päevaleht. Leht hakkas ilmuma 15. septembril 1919. Lisaks kreekakeelsele ajalehele antakse välja ingliskeelset versiooni, mida levitatakse koostöös rahvusvahelise ajalehega International New York Times. 2. novembrist 2008 ilmub Küprosel Kathimeriní nädalavahetuse väljaanne. Kathimerinid peetakse kvaliteetleheks ja seda on traditsiooniliselt seostatud konservatiivse maailmavaatega. 20. sajandi algul suhtus leht kriitiliselt Kreeka mitmekordsesse peaministrisse Elefthérios Venizélosesse. Sõjajärgsetel aastatel oldi Papandréou perekonna vastu. Lehe logona kasutatakse greifi. About Us. Kathimerini. Kathimerini. Eurotopics.net. Kathimeriní ametlik koduleht (kreeka keeles) Kathimeriní inglise keeles Kathimeriní Küprose väljaanne (kreeka keeles)
Eleftherotypía

Eleftherotypía (Ελευθεροτυπία) on Ateenas ilmuv üleriigilise levikuga vasakpoolne päevaleht. Leht hakkas ilmuma 1975. aastal. Algselt olid omanikeks ajakirjanikud, kuid 1978. aastal võtsid lehe üle vennad Tegópoulosed. 2011. aastal läks leht pankrotti, kuid taasavati 2013. aastal. Uus omanik on Harris Ikonomopoulos. Leht on üldiselt suhtunud soosivalt sotsiaaldemokraatlikku erakonda PASOK, kuid on partei tegevust ka kritiseerinud. Vasakradikaalide, anarhistide ja terroristide rühmitused saadavad Eleftherotypía toimetusele infomaterjale ja manifeste lootuses oma vaateid levitada. Kuni 2002. aastani hoidus leht terrorirünnakute hukkamõistmisest. Varem on Eleftherotypía toimetajad kritiseerinud terrorismivastaseid seadusi. Eleftherotypía pühapäevane väljaanne Kyriakátiki Eleftherotypía (Κυριακάτικη Ελευθεροτυπία) avaldab Le Monde Diplomatique'ist tõlgitud artikleid rahvusvahelistel teemadel. Alates 2000. aastast ilmub kolmapäeviti koos lehega koomiksiajakiri "9". Kreeka majandusraskused tabasid ka ajalehte. 2011. aasta augustis lõpetasid omanikud töötajaile palga maksmise. Detsembris alustasid töötajad streiki ja omanikud kuulutasid välja Eleftherotypía pankroti. Kuigi leht oli suletud, andsid ajakirjanikud omal initsiatiivil nime "Eleftherotypía töötajad" all välja mitu erinumbrit, mida ostsid ka need, kes ei olnud lehe püsilugejad. On oletatud, et lehe sulgemise taga võisid olla ka poliitilised motiivid – leht oli kreeka restruktureerimispaketi ja valitsuse suhtes kriitiline. Enne sulgemist oli Eleftherotypía veebileht kõige populaarsem Kreeka meediaorganisatsiooni veebileht. 10. jaanuaril 2013 hakkas leht uuesti ilmuma ja taasavati ka internetikeskkond Enet. Uuele omanikule Harris Ikonomopoulosele kuulub 67% lehe aktsiatest. Ikomonopoulos on kirjutanud, et Eleftherotypía ei toeta mitte kindlaid parteisid, vaid ideesid – ühiskonda, õiglust ja lootust. Ikomonopoulose sõnul on Eleftherotypía ülesandeks kaasa aidata Kreeka ühiskonna taassünnile. Greece: Eleftherotypia workers offer living example of workers' control and management, Marxist.com. 12.04.2012. Editorial: Eleftherotypia publisher defiant. Enet. 10.06.2013. Eleftherotypia. Eurotopics.net. "9" toimetaja Angelos Mastorakise kiri kreeka ja inglise keeles. Unpaid Greek Journalists Keep Left-Wing Newspaper, Eleftherotypia, Alive Despite Bankruptcy. HuffPo. 12.06.2012. Greek journalists return to work unpaid for what may be paper's last edition. The Guardian. 12.06.2012. Kreekakeelne Enet Ingliskeelne Enet
To Víma

To Víma (Το Βήμα) on kreeka ajaleht. To Víma ilmus 1922. aastast päevalehena, alates 2011. aastast ilmub leht paberil vaid pühapäeviti, samas kui netisisu uuendatakse iga päev. Lehe asutas Dimítris Lambrákis ja see kuulub Lambrakise meediagrupile (Δημοσιογραφικός Οργανισμός Λαμπράκη, ΔΟΛ). Poliitilistelt vaadetelt on To Víma vasaktsentristlik ajaleht. To Víma on kvaliteetleht, eriti tähtsaks on peetud selle poliitilist mõjukust. Läbi ajaloo on lehele arvamusartikleid kirjutanud ja intervjuusid andnud olulised Kreeka poliitikud, teiste seas Elefthérios Venizélos, Geórgios Papandréou, Nikόlaos Plastíras, Konstantínos Karamanlís ja Andréas Papandréou. Ajalehe kolumnistide hulka kuulub Kreeka tuntud ajakirjanikke, professoreid, politolooge ja poliitikuid. Poliitikas kuulus ajalehe poolehoid algul Elefthérios Venizélose juhitud Liberaalsele Parteile, kuid viimastel aastakümnetel on toetatud sotsiaaldemokraatlikku erakonda PASOK. Mitmed To Víma ajakirjanikud on PASOKi ridades parlamenti kandideerinud. To Vímas töötanud Pétros Efthímou ja Giórgios Romeos on olnud ka ministrid. Antonis Skamnakis. Politics, Media and Journalism in Greece. lk 65. To Víma koduleht (kreeka keeles)
Loovuurimus

Loovuurimus ehk loomeuurimus ehk loomepõhine uurimus ehk kunstiline uurimus (inglise keeles artistic research, saksa keeles Künstlerische Forschung), ka disainiuurimus (inglise keeles design research) on kunstiteose ja loomeprotsessi uurimise meetod, mille puhul uurijaks on autor. Loovuurimust iseloomustavad tunnused: lähtekohaks on uurija enda teos koos teose uurimisega uuritakse ka teose loomise protsessi reflektiivsus, enesekriitilisus ja väljapoolesuunatus paigutumine alati konkreetsesse ajaloolisse ja valdkondlikku konteksti loovuurimusele võib olla omane uurimise, esitlemise ja kommunikatsioonimeetodite paljus loovuurimust viiakse tihti läbi uurimisrühmas, millele on omane dünaamilisus, kiire kriitiline tagasiside, eksperimenteerimise soodustamine ning vahetu võimalus jagada mõtteid ja emotsioone uurimuse hermeneutiline ja interpreteeriv olemus Loovuurimuse eesmärgiks võib olla praktikat toetava info saamine näiteks ökoloogilisest, psühholoogilisest, sotsiaalsest, kultuurilisest, poliitilisest, tehnilisest või funktsionaalsest vaatekohast meetodite arendamine, mis on seotud näiteks teose loomise protsessi, määratlemise ja hindamise kriteeriumide, modelleerimise või kirjeldamisega lisada arusaamist loomevaldkonna ja selle sotsiaalse, kultuurilise või pedagoogilise konteksti seoste kohta ning aidata loovisikul asetuda laiemasse ajaloolisse ja poliitilisse konteksti tõlgendada loometeost kultuurilise, poliitilise ja pedagoogilise tootena toota infot teos(t)e ja loometegevuse sotsiaalse, sotsiaalpsühholoogilise, psühholoogilise, poliitilise ja pedagoogilise tähenduse kohta ning mõjust haridusele, elukeskkonnale ja elukvaliteedile kriitiliselt uurida loomevaldkondi ja nende suundumusi, mõista loomevaldkonna ja tehnoloogia ning loomevaldkonna ja majanduse seoseid ümber mõtestada ja problematiseerida loovisiku rolli ühiskonnas Mika Hannula - Juha Suoranta - Tere Vaden. Artistic Research - Theories, Methods and Practices. Published by Academy of Fine Art, Helsinki, Finland and University of Gothenburg, Gothenburg, Sweden 2005[1]. ISBN 951-53-2743-1 Ranulph Glanville "Teadmine, disain ja loomepõhine uurimistöö" Sirp, 12. detsember 2014 Epp Lankots "Loomeuurimus – kas kunst või teadus?" Sirp, 4. november 2016 Madli Pesti "Mis on loomeuurimus?" Tantsukuukiri, 2017 Elen Lotman "Loomeuurimus, loome uurimus või uuriv loome" Teater. Muusika. Kino, 4. aprill 2020
Kaimanisaarte lipp

Kaimanisaarte lipp on Suurbritanniale kuuluvate Kaimanisaarte lipp.
Ta Néa

Ta Néa (Τα Νέα) on Ateenas välja antav üleriigilise levikuga päevaleht. Ajalehe esimene number ilmus 28. mail 1931. See on suurima tiraažiga ajaleht Kreekas. Poliitiliselt suunitluselt on Ta Néa vasaktsentristlik. Diktatuuri ajal üritati julgustada vastupanu nt karikatuuridel kujutatu kaudu. Ta Néa kuulub Dimítrios Lamprákise meediagrupile, mis annab välja ka nädalalehte To Víma. Media landscapes – Greece. European Journalism Centre. Ta Nea. Eurotopics. Ta Néa veebileht
Kos (linn)

Kos (kr Κως) on linn Kreekas, Kosi saare keskasula. Kos asub saare idaosas. 2011. aasta rahvaloenduse andmete järgi oli linna rahvaarv 19 432 inimest. Kos on Lõuna-Egeuse piirkonna suuruselt teine linn. Kos on suur kaubandus-, finants- ja turismikeskus.
Javorivka (Pištšanka rajoon)

Javorivka (ukraina keeles Яворівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Pištšanka rajoonis. Elanike arv on 1061. Pindala on 3,464 km².
Zákynthos

Zákynthos (kr Ζάκυνθος, itaalia keeles Zante või Zacinto) on linn Kreekas Zákynthose saarel. See on saare keskasula, Zákynthose piirkonnaüksuse ja Zákynthose valla halduskeskus.
Thásos

Thásos (kreeka keeles Θάσος) ehk Liménas Thásou (Λιμένας Θάσου 'Thásose sadam') ehk Liménas (Λιμένας) on linn Kreekas Thásose saare loodeosas umbes 31 km Kavála linnast lõunas.
Korolivka (Kozjatõni rajoon)

Korolivka (ukraina keeles Королівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Kozjatõni rajoonis. Elanike arv on 39. Pindala on 0,397 km².
Náxos (linn)

Náxos (kreeka keeles Νάξος) ehk Chóra (Χώρα) on sadamalinn Kreekas Náxose saare lääneosas.
Hennadi Moskal

Hennadi Moskal (11. detsember 1950 Zadubrivka – 17. märts 2024) oli Ukraina poliitik ja jurist. Hennadi Moskal alustas tööd siseasjade organites 1973. aastal. Tõusis ametiredelil miilitsainspektori ametikohalt alustades Ukraina siseministri asetäitjaks, miilitsa kindralleitnandiks. Aastatel 2001–2002 ja 2015–2019 Taga-Karpaadi oblasti kuberner ning 18. septembrist 2014 kuni 15. juulini 2015 Luhanski oblasti kuberner. Moskal oli abielus ja tal on tütar. "Порошенко назначил Москаля губернатором Закарпатья". KorrespondenT.net. 15. juuli 2015. Vaadatud 16. juulil 2015. "Порошенко призначив луганським губернатором Москаля". ukranews.com. 18. september 2014. "Геннадий Москаль. Gennadiy Moskal". peoples.ru. Vaadatud 5. novembril 2014.  Hennadi Moskal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ametlik koduleht (ukraina keeles) Москаль жжот: увижу «балаклавоносца» - отправлю в АТО. VIDEO 00:45, Infovastupanu 18.07.2015 (ukraina ja vene keeles)
Kýthira

Kýthira (kreeka keeles Κύθηρα) ehk Chóra (Χώρα) on küla Kreekas Kýthira saarel, saare keskasula. Elanike arv oli 2011. aasta Kreeka rahvaloenduse andmetel 281. Aastal 2001 oli elanikke 267.
Mäetaguse kalmistu

Mäetaguse kalmistu on kalmistu Jõhvi kihelkonda Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Liivakünka külas Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas. Kalmistu rajati arvatavasti millalgi 19. sajandi lõpul trapetsikujulisele maatükile, mille pindala on 0,8 ha. Arvatavasti millalgi 20. sajandi alguses rajati kalmistu keskele puust kabel. Hiljem lisati ida- ja kaguküljele uus kalmistuosa. Varasemate osade üldpindala kokku on 2,5 ha. Arvatavasti millalgi 1970. aastatel rajati kalmistust ida poole uus kalmistuosa, mille pindala on 1,5 ha. Kalmistu lääneosas (algses osas) paikneb Balti pataljoni võitlejate matmispaik mälestussambaga, mis on 2003. aastast kultuurimälestis. Balti pataljoni võitlejate matmispaik kultuurimälestiste riiklikus registris Mäetaguse vallavolikogu määrus nr 55, 26.05.2011. "Mäetaguse kalmistu kasutamise eeskiri"
Ágios Kírykos

Ágios Kírykos (kreeka keeles Άγιος Κήρυκος) on linn Kreekas Ikaría saarel, saare keskasula. Linna elanike arv oli 2011. aasta Kreeka rahvaloenduse andmetel 2218. Aastal 2001 oli elanikke 1879.
Páros

Páros (kreeka keeles Πάρος) on Kreekale kuuluv saar Egeuse mere keskosas, üks Küklaadidest. Asub Náxose saarest 8 km läänes. Aialooliselt oli Párose saar tuntud sealse suurepärase valge marmori (Párose marmori) poolest. Praegu leidub saarel jäätkaevandusi. Eelkõige on Párose saar tuntud populaarse turismisihtkohana. Saare keskasula on Parikiá.
Tammiku mõisa kalmistu

Tammiku mõisa kalmistu on kalmistu Jõhvi kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Tammiku alevikus Jõhvi vallas Ida-Viru maakonnas. Kalmistu jääb Tammiku mõisa südamest linnulennult umbes 200 m kaugusele põhjaloodesse ehk siis kalmistu asub mõisa peahoone taga oleva pargi põhjaservas. Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Strykid arvatavasti millalgi 20. sajandi algul. Kalmistule maetute üldarv pole teada, praegu on see jäetud maha ja rüüstatud. Eesti kaart 1:25 000. IV-41 Virumaa. 1927. ERA T-6.3.119 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002
Kontsertmeister

Kontsertmeister (saksa keeles Konzertmeister) on orkestris või muus muusikakollektiivis dirigendi või juhendaja[küsitav] (inglise keeles director) järel tähtsuselt teine isik. Orkestris on kontsertmeistriks esimene viiuldaja. Kontsertmeister on ka pianist, kes saadab klaveril solisti.
Prantsuskeelsete väljendite loend

Siin on loetletud prantsuskeelseid väljendeid ja nende ligilähedasi eestikeelseid tähendusi. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y à la carte – art nouveau – juugend déjà vu – élan vital – elujõud fait accompli – sündinud fakt, otsustatud asi faux pas – femme fatale – laissez-faire noblesse oblige –
Narva SK Baltika

Narva Baltika oli Eesti jalgpalliklubi. Klubi on mitmel korral tulnud Eesti NSV meistriks (1974, 1975, 1977).
Kórinthose kanal

Kórinthose kanal (kreeka keeles Διώρυγα της Κορίνθου) on 1893. aastal valminud kanal Kreeka lõunaosas Kórinthose maakitsusel. Ta ühendab Kórinthose lahte Joonia meres Saroni lahega Egeuse meres. Kanal eraldab Peloponnesose poolsaart Kreeka mandriosast, mistõttu on Peloponnesos faktiliselt saar. Kanal on kogu ulatuses meretasemest sügavam ja lüüse pole seetõttu tarvis. Kanali pikkus on 6,4 km ja laius vaid 21,4 m. Seetõttu on kanal suurema osa tänapäevaste laevade jaoks läbipääsmatu. Kanalil ei ole praegu suurt majanduslikku tähtsust. Kórinthose kanal Keiser Nero kavandatud kanali jäänused aastal 1881 Konstantínos Volanákise maal "Kórinthose kanali avamine" Vaade Kórinthose kanalile õhust Diolkos
Collage (album)

"Collage" on Eesti ansambli Collage debüütalbum, mis ilmus 1971. aastal plaadifirma Melodija kaudu. Albumi salvestasid Tallinna Heliplaadistuudios helirežissöör Jažeps Kulbergs ja heliinsener Hubert Freirik. "Kee, pada!" (rahvaviis) – 2.01 "Tähemõrsja" (rahvaviis) – 4.27 "Linad liulaskijaile" (rahvaviis) – 2.03 "Talgulaul" (rahvaviis) – 1.27 "Ketra, vokikene!" (rahvaviis) – 1.33 "Vikerkaar" (Harold Arlen – Heldur Karmo) – 2.53 "Bossanova hing" (Quincy Jones) – 3.44 "Tallinna blues" (Alberto Dominguez) – 5.35 "Me rändame linnast linna" (Michel Legrand) – 2.30 "Nokturn" (Lembit Veevo – Helga Tõnson) – 2.18 "Spordihalli blues" (Aarne Vahuri) – 2.41 "Alfabeet" (Uno Naissoo) – 4.45 Collage'i omanimeline debüütalbum on ansambli kõige mitmekesisem teos, hõlmates nii estraadilaule, rahvalaule, džässmuusikat kui ka klassikalist instrumentaalmuusikat vokaalses seades. Viis rahvaviisi on ansamblile seadnud Tõnu Naissoo ja Aarne Vahuri. Solistid: Kersti Johannson – sopran (1, 7, 8) Tiit Varts – vilepill (1) Tõnu Naissoo – klaver (2) Maire Eliste – alt (3) Ivar Johannson – bass (3, 11) Lea Sion – sopran (4-6, 9, 11, 12) Enn Tomson – tenor (7, 8, 12) German Pekarevski – tromboon (8) Lembit Saarsalu – tenorsaksofon (11) Avo Joala – flööt (9) Peep Ojavere – löökriistad (11) Seadnud: Aarne Vahuri (1, 3, 5, 7-9, 11) Uno Naissoo (6, 12) Tõnu Naissoo (2, 4) Ansambli juht Aarne Vahuri. 2002. aastal ilmus „Collage“ esmakordselt CD-l ja kassetil duubelkogumiku „Parimad lood 1970-76“ raames (väljaandja hyper.records). Heli restaureeris originaallintidelt Priit Kuulberg. 2014. aastal anti „Collage“ uuesti välja vinüülplaadil (hyper.records). LP masteeris Pauli Saastamoinen (Finnvox Studios). A. Vahuri tekst vinüülplaadi tagakaanelt (Melodija 1971)
Udo Ulfkotte

Udo Konstantin Ulfkotte (20. jaanuar 1960 – 13. jaanuar 2017) oli saksa vandenõuteoreetik ja ajakirjanik, Frankfurter Allgemeine Zeitungi poliitikatoimetaja aastatel 1986–2003. Udo Ulfkotte sündis kristlikus perekonnas, kuid 21-aastaselt sai temast ateist. Ta õppis Freiburgi ja Londoni ülikoolis õigusteadust ja poliitikat, töötas Helmut Kohli valitsuses nõunikuna. Aastatel 1986–1998 elas ta paljudes islamiriikides, 1999–2003 oli Konrad Adenaueri Fondi töötaja. Ulfkotte andis välja ajakirja Whistleblower, mis räägib Saksa meedias kajastamata teemadest. 2008. aastal kavatses Udo Ulfkotte osaleda Hamburgi kohalike omavalitsuste valimistel Saksamaa Keskerakonna nimekirjas, kuid loobus sellest hiljem. Ulfkotte oli seotud saksa parempoolsete organisatsiooniga Pax Europa. Pax Europa ja Ulfkotte olid liikumapanevaks jõuks Brüsselis 11. septembril 2007 toimunud protestimeeleavaldusel loosungiga "Peatage Euroopa islamiseerumine". 2014. aasta oktoobris andis Udo Ulfkotte intervjuu telekanalile Russia Today, kus ta väitis, et Luure Keskagentuur tegeleb ajakirjanike töölevõtmise ja neile altkäemaksu andmisega, et need omakorda tegeleksid Ameerika Ühendriikide ülistamisega massimeedias. Sellest kirjutab ta ka oma raamatus "Gekaufte Journalisten" ("Ostetud ajakirjanikud"), mis ilmus samal aastal (eestikeelne tõlge avaldati 2019. aastal). Udo Ulfkotte veebileht Saksa ajakirjanik räägib sellest, kuidas LKA kontrollib meediat Ajakirjanik tunnistas koostööd LKA-ga
Aléxandros Mavrokordátos

Aléxandros Mavrokordátos (Αλέξανδρος Μαυροκορδάτος; 11. veebruar 1791 Kostantiniyye – 18. august 1865 Aígina) oli Kreeka riigimees. Ta põlvnes Kostantiniyye Feneri piirkonnast pärit Mavrocordatose perekonnast. Tegemist oli ühe sealse selle aja suurema kreeklastega asustatud kvartaliga. Tema abikaasa oli Katerina Bals. 1812. aastal asus ta oma onu, Valahhia hospodari Jean Georges Caradja õukonda, kellega koos viibis ka eksiilis Austrias ja Itaalias (1818), kus ta õppis Padova Ülikoolis. Ta oli Kreekas Ottomani impeeriumi võimu kukutamise eesmärgil asutatud salaseltsi Filiki Eteria liige ning nende Feneri kreeklaste seas, kes Kreeka iseseisvussõja puhkemisel kiirustasid 1821. aastal Moreasse (Peloponnesose varasem nimi). Ta püüdis luua tavapärast valitsust ning 1822. aasta jaanuaris valis esimene riiklik assamblee ta "täidesaatva võimu presidendiks". Samal aastal juhtis ta kreeklaste edenemist Kesk-Kreeka lääneossa ja sai 16. juulil toimunud Peta lahingus tõsise lüüasaamise osaliseks. Ent ta suutis seda hävingut mõnevõrra heaks teha oma eduka vastupanuga Mesolóngi esimesel piiramisel, mis kestis sama aasta novembrist kuni 1823. aasta jaanuarini. Tema poolehoid inglastele (ta kuulus Inglise parteisse) viis ta järgnevas fraktsioonide omavahelises võitluses vastasleeri Demetrios Ypsilanti ja Theodoros Kolokotronise juhitud Vene parteiga. Ja kuigi ta oli Petros Mavromichalise presidendiks olemise ajal hoidnud lühikest aega välisasjade portfelli, oli ta sunnitud kuni 1825. aasta veebruarini poliitikast tagasi tõmbuma; siis sai temast uuesti välisminister. Sellele järgnes Ibrahim Paša maabumine ning Mavrokordátos astus uuesti armeesse, pääsedes napilt sama aasta 9. mail toimunud Sfaktiria lahingus vangivõtmisest, ujudes Pylosesse (itaaliapärase nimega Navarino). Pärast Mesolóngi langemist 1826. aasta 22. aprillil tõmbus ta aktiivsest tegevusest tagasi. Seda aga seni kuni president Ioannis Kapodistrias tegi temast sõjavarustuse administreerimise komisjoni liikme. Sellel kohalt lahkus ta 1828. aastal. Pärast Kapodistriase mõrva 1831. aasta 9. oktoobril ning tema venna ja tema töö jätkaja Augustinos Kapodistriase tagasiastumist järgmise aasta 13. aprillil sai Mavrokordátosest rahandusminister. Ta oli 1832. aasta juulis Argoses toimunud riikliku assamblee asepresident ja määrati kuningas Otto I poolt esialgu tema rahandusministriks ja seejärel 1833. aastal ka Kreeka peaministriks. 1834. aastast oli ta Kreeka saadik Münchenis, Berliinis ja Londonis ning pärast järjekordset lühikest perioodi Kreeka peaministrina aastal 1841 sai temast saadik Kostantiniyyes. Pärast 1843. aasta 3. septembril toimunud ülestõusu naasis ta Andreas Metaxase valitsuse portfellita ministrina Ateenasse ning 1844. aasta aprillist augustini oli ta pärast Vene partei võimult lahkumist moodustatud valitsuse juht. Opositsiooni minnes erines ta teistest oma jõuliste rünnakute poolest, mis olid suunatud Ioannis Kolettise valitsuse vastu. Aastatel 1854–1855 oli ta taas mõne kuu valitsusjuht. Ta suri 18. augustil 1865 Aíginas. E. Legrand. "Généalogie des Mavrocordato". (Pariis, 1886).
Põletusmatus

Põletusmatus on matus, mille korral maetakse põletatult. Matust, mille korral surnu maetakse põletamata, nimetatakse laibamatuseks. Maa-alune põletusmatus tähendab matmisviisi, mille puhul põletatud surnu säilmed asetati maasse kaevatud auku või lohku ning kaeti mulla või kividega. Baltimaades on surnute põletatult matmine teada keskmisest pronksiajast, Eestis I aastatuhande pKr aegu. Vanim Eestist leitud põletusmatus asus Tõugu külas kivikirstkalmes IIA ja on dateeritud ajavahemikku 1260–1025 eKr. Eestis maeti mõnes kohas põletatult veel 16. sajandil. On arvatud, et surnute põletamine rajanes usule tule puhastavasse jõusse ning tule ja päikese ühisesse algesse. Põletamisega püüti surnu hinge kehast vabastada ja likvideerida surnule omistatud negatiivset jõudu. Vabaõhu põletusmatused on tänapäeval Läänemaades haruldased ja mõnedes riikides ka keelatud. Eestis pole põletusmatus seadusega selgelt reguleeritud, kuna kalmistuseadus seda ei puuduta, ennekõike tuleb arvestada sanitaar- ja keskkonnanõuetega. Chakrabarty RK, et al. uurisid Lõuna-Aasias põletusmatuste keskkonnamõju ("Funeral pyres in South Asia: Brown carbon aerosol emissions and climate impacts") ning leidsid, et põletustes eralduv orgaaniline süsinikdioksiid põhjustas 40% päiksekiirgust varjavat õhureostust, igal aastal ligi 92 Gg. Traditsiooniline hindu tuleriit põleb ligi kuus tundi ja vajab selleks 500–600 kilogrammi puitu, et laip täielikult ära põletada. Igal aastal põletatakse Indias laipade kremeerimiseks 50–60 miljonit puud, mille tagajärjel pääseb atmosfääri ligi 8 miljonit tonni kasvuhoonegaase. Keskkonda kahjustavad metsade häving, õhureostus ja suured kogused tuhka, mida heidetakse jõgedesse ning suurendatakse sellega nende toksilisust. laibamatus Kirimäe põletusmatus krematoorium matmiskombed Andres Tvauri. Rahvasterännuaeg, eelviikingiaeg ja viikingiaeg Eestis arheo.ut.ee. Lk 202. Eesti entsüklopeedia. 7. köide: NÕUK–RAH. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1994, lk 574. [1] Liivimaa vanem riimkroonika. 2003. Tõlkinud ja kommenteerinud Urmas Eelmäe. Lk 215 "The question: Why are funeral pyres illegal? | The Guardian | guardian.co.uk". www.theguardian.com. Vaadatud 8. novembril 2023. ERR, Taavi Eilat | (8. november 2023). ""Pealtnägija": lähedase surnukeha ise põletamine on hall ala". ERR. Vaadatud 8. novembril 2023. Chakrabarty, Rajan K.; Pervez, Shamsh; Chow, Judith C.; Watson, John G.; Dewangan, Shippi; Robles, Jerome; Tian, Guoxun (14. jaanuar 2014). "Funeral Pyres in South Asia: Brown Carbon Aerosol Emissions and Climate Impacts". Environmental Science & Technology Letters. 1 (1): 44–48. DOI:10.1021/ez4000669. Kermeliotis, Teo (17. september 2011). "India's burning issue with emissions from Hindu funeral pyres". CNN. Vaadatud 4. juulil 2013. Nirmala George (17. november 2015). "India court orders action on crematorium near Taj Mahal". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. november 2015. Vaadatud 19. novembril 2015.