laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Die Estlandliste des Liber Census Daniae

Die Estlandliste des Liber Census Daniae on 1933. aastal Tallinnas ilmunud Paul Johanseni raamat. Raamat on üks olulisemaid Taani hindamisraamatut käsitlevaid uurimusi. Ta sisaldab muuhulgas Eestimaa suure ja väikese nimistu faksiimile, Taani hindamisraamatus mainitud Põhja-Eesti Taani valduste külade nimekirja, nende ajaloo ja vasallide sugupuud. Aggmal Alwen Andes Ariselle Arkenal Asela Assen Asserien Aveggæ Aytes Bekeshovede Billa Birkhan Bolteman Brakel Bremen Brunswik Casewolde Cundis Geyvi Guldene Hawenpe Kabes Kagheren Kalleuere Koggele Langhedes, vt Johannes Langhedes Like Loyse Mynnekorp Nighete Nogardia, vt Robekinus de Nogardia Moltke, vt Nicholaus Molteke Rutto, vt Nicolaus Rutto Soreuere Stantforde, vt Winandus de Stantforde Torme Wanehusen Wargas Westval, vt Henricus dictus Westval Wopele Vorckele Yekes Ylmensalo, vt Rølo de Ylmensalo Adam (Regneri poeg) Albert (Tatruse) Clemens Esto Henric Hund Knud Valdemarsen Thorth Føghæ
Adam (Regneri poeg)

Adam filius Regneri oli Eestimaa vasall 13. sajandil. Talle kuulus Taani hindamisraamatu järgi uvænnæ xii, 12-adramaaline Vandu küla (Dorf Wando) Toruestæuæræ kihelkonnas Virumaal (20. sajandil kuulus küla Neeruti mõisale Kadrina kihelkonnas). Küla ei olnud talle läänistanud Taani kuningas (non a rege), vaid ilmselt Mõõgavendade ordu. Ta võib olla samane Ojamaa kaupmehe Adamiga 1229. aastal. Eesnime sarnasuse järgi võib Eestimaa vasall 1318. aastal Adeke Hansson olla tema järglane. Tartu kodanik Claus Wandes koos kahe õe ja emaga 1432. aastal võis pärineda Vandu külast. Paul Johanseni arvates ei ole Taani hindamisraamatu originaalsissekandes uvænnæ xii victæ x sisalduv victæ teise küla nimi, vaid Vandu küla adramaade ümardatud ja naaberküladega ühtlustatud maakasutusüksuste ("vikatite") nimetus. Vandu naaberkülade adramaade arv jaguneb 5-ga, nii on Coskius (Neeruti mõis) 5-, Metapae (Mädapea mõis) 5-, Hullia (Hulja mõis ja küla) 50-, Paiunalus (Päri karjamõis 20-, Lagenæl (?) 20- ja ainult Eghøntakæ (Jõetaguse karjamõis) 24-adramaaline. Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae, 1933, lk. 226, 644, 764.
Aggmal

Aggmal oli Eestimaa vasalliperekond. Perekonna valdus oli Atsalama küla Virumaal. Taani hindamisraamatu koostamise ajal kuulus see 9-adramaaline küla (Aggimal) kuningale. 1345. aastal on mainitud Nicholaus filius Brendescini de Aggmal, kes oli Rosenite järelvasall. Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae. Reval, Kopenhagen 1933. S. 310–311.
Alwen

Alwen oli Eestimaa vasalliperekond. Perekonna valdus vähemalt aastail 1306–1422 oli Alu mõis Harjumaal. Taani hindamisraamatu koostamise ajal kuulus see (Alafæ) Thidericus puer Odwardile. Perekonna vapil on kujutatud kaks ristatud palmilehte. Perekonna liikmetest on teada: (I põlvkond): dominus Albertus de Alfen, rüütel (miles) 1306 (II põlvkond): Lippoldus de Alwen, 1325 vasall Harjumaal, 1345 Rosenite järelvasall Rapla kihelkonnas, 1346 meeskohtunik Robekinus de Alwen et frater eius (ja tema vend) 1326, Robertus de Alwen, meeskohtunik, maanõunik 1346 Martinus de Alwen, 1338 (III põlvkond): Sanderus de Alwen, vicarius, 1370 Hinko (Hinke), Tallinnas, 1366–1373 (IV põlvkond): Magnus, 1416 õppis Leipzigi, 1418/1419 Viini ülikoolis, 1419 Oleviste koguduse preester Tallinnas, 1422 avalik notar samas. Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae. Reval, Kopenhagen 1933. S. 312–313, 839.
Westerplatte poolsaar

Westerplatte on poolsaar Poolas Gdańskis. Poolsaart hakati aktiivselt kasutama 19. sajandi keskpaigas, kui sinna rajati kuurort. Aastatel 1926–1939 paiknes poolsaarel Poola sõjaväegarnison, mis oli Gdanski vabalinnast eraldatud ja maismaaga ühendatud vaid maakitsusega. Poolsaar on tuntud 1939. aastal toimunud Westerplatte lahingu järgi, mis oli Teise maailmasõja esimene lahing Euroopas. Lahingu ning abivägedest äralõigatud Poola sõjaväeüksuse mitmepäevase vastupanu mälestuseks on Westerplattele rajatud mälestussammas, lisaks on seal muidki mälestusmärke. Ehkki säilinud on Westerplatte saksakeelne nimi, on see nimi ühtlasi saanud Poolas vabadusvõitluse sümboliks. Näitus "Westerplatte: A spa – a bastion – a symbol"
Nausikaa

Nausikaa oli vanakreeka eeposes "Odüsseia" kirjeldatud muinasjutuliselt õnneliku rahva faiaakide kuninga Alkinoose tütar. Kui Odysseus jõudis faiaakide saarele Scheriale, aitas Nausikaa tal linna jõuda. Homeros. Odüsseia. 2006. Tlk August Annist. Tallinn: Varrak.
Tavatu lugu

"Tavatu lugu" on 1973. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm. Kogenud uurija Kaur ja noor uurija asuvad uurima sovhoosi autogaraaži põlengut. Selgub, et tegemist oli süütamisega. Esialgu otsitakse süüdlasi autojuhtide hulgast, kellest ühele on langenud kahtlus. Siis helistab aga valvekorrapidajale tundmatu naine, kes väidab, et tema süütas garaaži. Telefoniputkasid kontrollides helistaja avastatakse. 18-aastane Epp-Kai kinnitab kuritegu, kuid mõlemad uurijad kahtlevad selles. Tüdruk viiakse eeluurimisvanglasse, kuid noor uurija ei jäta asja niisama. Ta küsitleb Epp-Kai vanemaid, õpetajaid ja klassikaaslasi ning püüab leida kuriteo motiivi. Kohtusaalis võtab aga Epp-Kai ootamatult oma tunnistuse tagasi. Uurijad peavad oma tööd nüüd uuesti otsast peale alustama. Kalju Komissarov – noor uurija Kaljo Kiisk – Kaur, kogenud uurija Elga Terasmägi – Epp-Kai Kaarel Ird – prokurör Jüri Järvet – psühhiaater Jüri Vlassov – Arvo Luule Paljasmaa – Helen Enn Kraam – Korp Ita Ever – Epp-Kai ema Rene Rekand – Epp-Kai isa Linnar Priimägi – klassiorganisaator Meeli Sööt – klassijuhataja Enn Klooren – miilits Ago Saller – miilitsa korrapidaja Mihkel Smeljanski – Arvo sõber
Lõuna-Saksamaa

Lõuna-Saksamaa on kindlalt piiritlemata piirkond Saksamaa lõunaosas. Reeglina loetakse Lõuna-Saksamaaks Baierit, Baden-Württembergi ja Hesseni lõunaosa Mainist lõunas, kuid mõnikord isegi Pfalzi ja Saarimaad. Saarimaa, Rheinland-Pfalz, Baden-Württemberg ja Hesseni lõunaosa on Edela-Saksamaa. Baierimaa ja Baden-Württemberg on rahvaarvult Saksamaa teine ja kolmas liidumaa, nende kogurahvaarv on ligi 24 miljonit. Koos Rheinland-Pfalzi ja Saarimaaga on Lõuna-Saksamaa rahvaarv ligi 29 miljonit. Lõuna-Saksamaale on omased ülemsaksa – alemanni, baieri ja frangi – murded. Lõuna-Saksamaa suurim linn on ligikaudu 1,35 miljoni elanikuga München, sellele järgneb 600 000 elanikuga Stuttgart. Teised piirkonna suurimad linnad on Nürnberg, Mannheim, Karlsruhe, Augsburg ja Freiburg. Lõuna-Saksamaale on iseloomulik katoliiklus – 2016. aasta andmetel on Baierimaa elanikest 58,6% katoliiklased ja 23,4% protestandid, Baden-Württembergi elanikest 40,6% katoliiklased ja 37,6% protestandid, Rheinland-Pfalzi elanikest 42,4% katoliiklased ja 34,8% protestandid ning Saarimaa elanikest 68,1% katoliiklased ja 22,3% protestandid; võrreldes protestantliku Põhja-Saksamaaga. Samas on Baieri põhjaosa (Frangimaa) ja Baden-Württembergis endise Württembergi kuningriigi osa luterlik. Poliitiliselt on Saksamaa lõunaosa tunduvalt konservatiivsem – kõikidel Liidupäeva valimistel alates 1949. aastast on Baierimaa ja Baden-Württemberg hääletanud vastavalt CSU ja CDU poolt; samuti Rheinland-Pfalz (välja arvatud 1998. aasta, kui võitis SPD). Samas on Saarimaa hääletanud SPD poolt 1972. ja 1980. aasta valimistel, ja kõikidel ajavahemikus 1987–2005 toimunud Liidupäeva valimistel. Majanduslikult on Lõuna-Saksamaa majandus tugevaim – Baden-Württembergis ja Baierimaal on tugev tööstus, peamiselt auto- (Stuttgartds Daimler ja Porsche, Münchenis BMW ja Ingolstadtis Audi) ja masinatööstus. Ka Saksamaa prestiižseimad ülikoolid asuvad riigi lõunaosas (Heidelberg, München, Tübingen, Würzburg, Freiburg, Erlangen ja Stuttgart). Töötuse tase on alati madalaim just Lõuna-Saksamaal - Baieris, Baden-Württembergis, Rheinland-Pfalzis ja Hessenis on see tavaliselt alati alla riikliku keskmise. Enne Teist maailmasõda oli Lõuna-Saksamaa valdavalt agraarsem, Saksamaa peamine tööstus paiknes riigi põhjaosas: Berliinis, Saksimaal, Tüüringis ja Ruhri linnastus, ning Põhja-Saksamaa sadamalinnades, näiteks Hamburgis ja Bremenis. Seetõttu ei pommitanudki liitlasväed Lõuna-Saksamaad nii palju kui põhjaosa, kus linnad olid praktiliselt varemetes. Ka kommunismiohu tõttu – Ida-Saksamaal moodustati Saksa Demokraatlik Vabariik – kasvas Lõuna-Saksamaa majandus (eriti tööstus) pärast teist maailmasõda kiiresti. Enne sõda tegutses Siemens Berliinis, kuid 1949.–1954. aastal koliti ümber Münchenisse. Ka Audi eelkäija Auto Union tegutses enne sõda Chemnitzis, kuid 1949. aastal koliti Ingolstadti. "Politbarometer 2016 (Kumulierter Datensatz)". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. aprill 2020.
‘Alī Muḩammad Zakī

‘Alī Muḩammad Zakī ‘Alī (sündinud 1. detsembril 1953) on Egiptuse viroloog. Zaki diagnoosis Saudi Araabias esimest korda dengepalaviku ja eraldas 1995 uue puukidelt pärineva flaviviiruse (Alkhurma hemorrhagic fever virus), mis põhjustab osal inimestest Alkhurma hemorraagilist palavikku (Alkhurma Hemorrhagic Fever; AHF). Professor Zakī avaldas septembris 2012 materjalid uue viiruseliigi tuvastamise kohta, mis praeguseks kannab nime respiratoorse sündroomiga Lähis-Ida koroonaviirus. Professor Zakī arvas viiruse algselt paramüksoviiruste hulka. Zakī eraldas viiruse 13. juunil 2012 Dr. Soliman Fakeeh hospitali (Jiddah's) ravile võetud MERSi 0-patsiendi proovidest. MERS-CoV põhjustab osal inimestest Lähis-Ida ägedat respiratoorset sündroomi. 2012. Novel coronavirus—Saudi Arabia: human isolate.. Int. Soc. Infect. Dis. ProMED-mail. 20. september 2012, 15:51:26 koos V M Cormani, I Eckerle, T Bleickeri jt, DETECTION OF A NOVEL HUMAN CORONAVIRUS BY REAL-TIME REVERSE-TRANSCRIPTION POLYMERASE CHAIN REACTION, Eurosurveillance, 17. väljaanne, nr 39, 27. september 2012 koos Sander van Boheemeni, M.Sc., Theo M. Bestebroeri, B.Sc., Albert D.M.E. Osterhausi, D.V.M., Ph.D., ja Ron A.M. Fouchieriga, Ph.D., Isolation of a Novel Coronavirus from a Man with Pneumonia in Saudi Arabia, N Engl J Med 2012; 367:1814-1820, 8. november 2012, DOI: 10.1056/NEJMoa1211721 Zaki AM, van Boheemen S, de Graaf M, Lauber C, Bestebroer TM, Stalin Raj Victor, Osterhaus AD, Haagmans BL, Gorbalenya AE, Snijder EJ, Fouchier RA. 2012. Genomic characterization of a newly discovered coronavirus associated with acute respiratory distress syndrome in humans., mBio. 3:e00473.10.1128/mBio.00473-12, 20. november 2012 The story of the first MERS patient, 2. juuni 2014. Vaadatud 21.06.2015) Gulfaraz Khan, A novel coronavirus capable of lethal human infections: an emerging picture, Virology Journal 2013, 10:66 doi:10.1186/1743-422X-10-66. Vaadatud 12.09.2013) CDC Centers for Disease Control and Prevention. Vaadatud 12.09.2013) Prof. Dr. Ali Mohamed Zaki Egyptian doctor loses job in Saudi Arabia for submitting letter to ProMED about new coronavirus NCoV, 24. märts 2013 TARIQ A. AL MAEENA, Middle East coronavirus: No reward for man behind discovery, 8. juuni 2013
Ogygia

Ogygia oli vanakreeka eeposes "Odüsseia" kirjeldatud saar, millel elas titaan Atlase tütar nümf Kalypso. Eepose peakangelane Odysseus veetis saarel seitse aastat, enne kui jumalad käskisid Kalypsol ta vabastada. Homeros. Odüsseia. 2006. Tlk August Annist. Tallinn: Varrak.
Marek Peeba

Marek Peeba (sündinud 5. juulil 1992 Tallinnas) on eesti veemotosportlane. 2013. aastal sai ta klassis F-125 Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. Juunis 2015 Itaalias peetud maailmameistrivõistlustel tuli ta klassi O-125 maailmameistriks. 2014 Eesti Vabariigi spordipreemia (Eesti veemotokoondise liikmetele – Rasmus Haugasmägi, Jüri Jõul, Paul Zujenkov, Marek Peeba, Ott Joala – suurepäraste sportlike saavutuste eest veemoto Euroopa ja maailmameistrivõistlustel 2013. aastal) Marek Peebale veemoto EM-i hõbemedal Eestlane tuli veemotos maailmameistriks Marek Peeba ESBL-is Veemoto.ee Veemoto maailmameister Marek Peeba: "Võiduks pead mängima võimaluste piiril!"
Peetriturg

Peetriturg on tänav Tartus. Tänav ümbritseb platsi, kus varem tegutses Peetri turg. Tänav algab Mäe tänavalt, teeb täisnurkse pöörde, ristub Peetri tänavaga, teeb täisnurkse pöörde ning jõuab uuesti Mäe tänavale. Maarjaturg Peetri tiik
Peetri tiik

Peetri tiik ehk Peetrituru tiik on tiik Tartus Raadi-Kruusamäe linnaosas. Tiik asub Peetri tänava ääres Peetrituru platsi lähedal. Tiik kasvas 2000. aastail võrdlemisi tihedalt suuri veetaimi täis. Tiigi seisundist 2013.
Euroopa puupealinn

Euroopa puupealinn ehk Euroopa puude linn (European City of the Trees) on auhind, mida Euroopa Puuhoolduse Nõukogu (EAC) annab alates 2007. aastast igal aastal välja ühele Euroopa linnale, mis on silma paistnud rikkaliku haljastuse poolest. 2007 Valencia, Hispaania 2008 Torino, Itaalia 2009 Malmö, Rootsi 2010 Praha, Tšehhi 2011 Turu, Soome 2012 Amsterdam, Holland 2013 Kraków, Poola 2014 Frankfurt, Saksamaa 2015 Tallinn, Eesti 2016 Winterthur, Šveits 2017 Trnava, Slovakkia Euroopa kultuuripealinn "Tallinn European City of Trees 2015". Tallinn (ametlik koduleht).
Saja aasta pärast mais

"Saja aasta pärast mais" on 1986. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm. Filmis jälgitakse nelja viimast päeva elukutselise revolutsionääri ja veendunud kommunisti Viktor Kingissepa elus. Viktor Kingissepp on juba kolm aastat põranda alt juhtinud kommunistliku parteid Eestis. Ent maailmarevolutsioon ei näi kätte jõudvat. 30. aprillil 1922 kohtub Kingissepp salaja oma koolivenna, riigikontrolör Oinasega, kes pakub talle võimalust emigreeruda Šveitsi. Kingissepp keeldub. Ta varjab ennast Telmanite korteris peidikus. Kohalike kommunistidega peab Kingissepp sidet ustava seltsimehe Linkhorsti kaudu. 1. mai rongkäigus tunneb politseiagent Russalka juures rahvahulgas ära kommunist Jaan Kreuksi. Kreuksil õnnestub küll põgeneda, kuid temaga kaasas olnud Linkhorst vahistatakse. Konspiratsioonireeglite kohaselt peaks Kingissepp nüüd 24 tunni jooksul vahetama konspiratiivkorterit, kuid ta ei tee seda. Pole selge, kas ta usub kaasvõitleja meelekindlusesse või on ta otsustanud saada märtriks. Jüri Krjukov – Viktor Kingissepp Jaan Rekkor – Jaan Kreuks Arvo Kukumägi – Johannes Linkhorst Sulev Luik – Eesti poeet Jevgeni Filatov – Vene poeet Kärt Hansberg – Juliana Telman Angelina Semjonova – Salomonia Telman Kaarin Raid – Telmanite ema Evald Hermaküla – riigikontrolör Aleksander Oinas Maria Klenskaja – Alma Oinas Ago-Endrik Kerge – välisminister Ants Piip Jevgeni Gaitšuk – Nõukogude Venemaa saadik Mati Unt – Linkhorsti ülekuulaja Enn Kose – riigivanem Aleksander Eelmaa – sõjakohtu liige Vello Janson – Pavel Varfolomejev Andrus Vaarik – sõdur Aarne Üksküla – sisekaitseülem Kaljo Kiisk – Kingissepa ülekuulaja Madis Kalmet – Eduard Kägu Rudolf Allabert – A.Janson, sots Enn Kraam – Johannes Vanja Siiri Sisask – Vilhelmine Klementi Carmen Uibokant – Alice Leida Rammo – perenaine Tõnu Kark – tolliametnik Heino Mandri – sõjakohtu esimees Toomas Lõhmuste – Hausmann, nuhk Arvo Kruusement – Jaan Tõnisson Rein Malmsten – siseminister Endel Simmermann – Riigikogu esimees Vera Fjodorova – daam pärjaga Mati Klooren – Feliks Dzeržinski Robert Gutman – vangivalvur Toomas Urb – politseinik läbiotsimisel Peeter Urbla – II Sõjakohtu liige Hans Kaldoja – III Sõjakohtu liige Margus Tuuling – IV Sõjakohtu liige Peeter Simm – V Sõjakohtu liige
Glaukon

Glaukon (kreeka Γλαύκων; 5.–4. sajand eKr) oli Sokratese lähikondlane, kes tegutses Ateenas, aga oli tõenäoliselt pärit Kollytose deemist Atikas. Ilmselt oli ta Platoni vend, seega Aristoni ja Periktione poeg ning pärit kõrgest suguvõsast (ema poolt Soloni enda järeltulija). Glaukon on peamiselt tuntud Platoni dialoogide tegelase, Sokratese vestluspartnerina, eelkõige "Riigis", aga ka "Parmenideses" ja "Pidusöögis". Kuulsa koopa võrdpildi esitab Platoni "Riigi" VII raamatu alguses Sokrates just Glaukonile. Lisaks Platonile on Glaukoni mainitud ka Xenophoni teoses "Mälestusi Sokratesest" ja Aristotelese "Poeetikas". Glaukoni elukutse ei ole teada ning võimalik, et ülikuna ta ei pidanudki töötama. Platoni "Riigi" III raamatus viitab Sokrates asjaolule, et Glaukon on muusik, kuid see võib lihtsalt tähendada seda, et Glaukon oli saanud üldhariduse hulgas ka teatava muusikahariduse. Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" III raamat, lõik 3 Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" III raamat, lõik 1 Platon, "Riik" VII raamat, 514a–520a Xenophon, "Mälestusi Sokratesest" III raamat, 6. peatükk Aristoteles, "Poeetika" 1461a–b Platon, "Riik" III raamat, 398e
Eesti Naistoimetajad

Eesti Naistoimetajad on mittetulundusühing, mis on välja kasvanud Eesti Ajakirjanike Liidu naistoimetajate sektsioonist. 2009. aastal loodud mittetulundusühing korraldab igal sügisel seminari "Kära meedia pärast" ja annab välja Hea sõna auhinda. Eesti Naistoimetajad on Eesti Naisteühenduste Ümarlaua liige. Eesti Naistoimetajate koduleht Eesti Naistoimetajate vana blogi
Ankara provints

Ankara provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lääne-Türgis. Provintsi keskus on Ankara. Akyurti ringkond Altındaği ringkond Ayaşi ringkond Balâ ringkond Beypazarı ringkond Çamlıdere ringkond Çankaya ringkond Çubuki ringkond Elmadaği ringkond Etimesguti ringkond Evreni ringkond Gölbaşı ringkond Güdüli ringkond Haymana ringkond Kaleciki ringkond Kazani ringkond Keçiöreni ringkond Kızılcahamami ringkond Mamaki ringkond Nallıhani ringkond Polatlı ringkond Pursaklari ringkond Şereflikoçhisari ringkond Sincani ringkond Yenimahalle ringkond Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Ankara provintsi koduleht (türgi keeles)
Abstsiss

Mitte segi ajada abstsessiga ega abtissiga Abstsiss ehk x-koordinaat on esimene punkti koordinaatidest ühe-, kahe- või kolmemõõtmelises Cartesiuse ristkoordinaadistikus või üldse ühe-, kahe- või kolmemõõtmelises afiinses Cartesiuse koordinaadistikus. Vastavat koordinaattelge nimetatakse abstsissteljeks ehk x-teljeks. Abstsissi tähis on x. Kõige tavalisemal juhul räägitakse abstsissist Cartesiuse ristkoordinaatide puhul tasandil. Sel juhul defineeritakse abstsiss abstsisstelje ehk x-telje (tavaliselt esitatud horisontaalsena) ja ordinaattelje ehk y-telje (tavaliselt esitatud vertikaalsena) abil. Igal abstsisstelje punktil on reaalarvuline koordinaat ühemõõtmelises koordinaadistikus. Tasandi iga punkti A läbib parajasti üks sirge, mis ristub abstsissteljega. Olgu see ristumispunkt punkti A puhul B. Siis punkti A abstsissiks nimetatakse punkti B abstsissi abstsissteljel. Tasandi punkti abstsissi defineeritakse ka kauguse kaudu ordinaatteljest. Kui punkt asub I või II veerandis, siis punkti abstsiss võrdub punkti kaugusega ordinaatteljest. Kui punkt asub III või IV veerandis, siis punkti abstsiss võrdub punkti ja ordinaattelje vahelise kauguse vastandarvuga. Kui näiteks punkti koordinaadid on (6, 3), siis punkti abstsiss on 6. Reaalmuutuja funktsiooni graafikul vastab punkti abstsiss tavaliselt funktsiooni argumendile. Termini võttis kasutusele itaalia matemaatik Stefano degli Angeli. Praeguses tähenduses kasutas seda esimesena arvatavasti Gottfried Wilhelm Leibniz. Teljestik Ordinaat Aplikaat
Penijõe mõis

Penijõe mõis (saksa keeles Pennijöggi) oli rüütlimõis Lihula kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Lääneranna valda. Mõis rajati 17. sajandi algul. Mõis kuulus 20. sajandi algul Wetter-Rosenthalidele ja viimane (1919. aastal) omanik oli Johannes von Wetter-Rosenthal. Tänapäeval on mõisa peahoone muudetud Matsalu looduskaitseala keskuseks, kus on ka looduskaitseala tutvustav muuseum. Penijõe mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 19.06.2015) Penijõe mõis Eesti mõisaportaalis
Sausti mõis

Sausti mõis, varem Kaarepere mõis (saksa keeles Sauß) oli rüütlimõis Jüri kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Kiili valda. Mõisat on esimest korda mainitud 1453. aastal. XVII sajandil kuulus mõis Scharenbergidele. XVII sajandil eraldati Sausti mõisast Saue mõis (tollase nimega Väike-Sausti mõis) ja vana ehk Sausti mõisat hakati nimetama Suure-Sausti mõisaks (Groß-Sauß). Sausti mõis Eesti mõisaportaalis (vaadatud 19.06.2015) Sausti mõis Eesti mõisaportaalis
Patandžali

Patandžali (sanskriti पतञ्जलि (Patañjali) [pʌtʌɲʤʌlɪ]) oli India õpetlane ja traditsioonilise jooga alusteksti "Joogasuutra" autor, mistõttu teda nimetatakse ka jooga isaks. India traditsioon omistab talle ka ühe grammatikateose ja ühe kirjutise ajurveedast, kuid on vaieldav, kas need on ühe autori kirjutatud. Patandžali elu kohta pole midagi kindlat teada. Arvatakse, et ta elas millalgi 2. sajandi eKr ja 4. sajandi pKr vahel. Patandžali ema nimi oli legendi järgi Gonikā (Goṇikā), mistõttu tema kohta kasutatakse ka nimesid Gonardīja (Goṇardīya) ja Gonikāputra (Goṇikāputra). Gonikā oli eraklik askeet. Et ta oli naine, ei leidnud ta õpilasi, kellele oma teadmisi edasi anda. Ta pöördus palvega päikesejumala Sūrja poole. Siis kukkus talle taevast pihkudesse väike madu, kes muutus poisiks ja palus luba olla Gonikā õpilane. Gonika andis talle sellepärast nimeks Patandžali (sanskriti pat- 'lendama, alla kukkuma' ja añjali 'tervitus- ja palveasend'). Alternatiivse legendi järgi langes ta grammatik Pānini pihkudesse. Patandžalit peetakse ka maailmamao Šeša inkarnatsiooniks. Wilfried Huchzermeyer. Das Yoga-Lexikon. 2. trükk, Karlsruhe 2009, ISBN 978-3-931172-28-2, lk 211, märksõna "Patañjali". Patanjali. –John Dowson. A classical dictionary of Hindu mythology and religion, geography, history, and literature, London 1879, lk 233–234. Veebiversioon. Mathias Tietke. Der Stammbaum des Yoga, Theseus: Berlin 2007, ISBN 978-3-8962-0199-7, lk 229. Reinhard Palm. Der Yogaleitfaden des Patañjali, Reclam: Stuttgart 2010, ISBN 978-3-15-020197-8, lk 260.
Niidu-sinepiliblikas

Niidu-sinepiliblikas (Leptidea juvernica) on põualibliklaste sugukonda kuuluv päevaliblika liik. Valmiku tiivad on üldtoonilt valged, ebamääraste tumedamate laikudega eestiibade ülakülje tipuosas. Niidu-sinepiliblikas on pisem kui väike-kapsaliblikas. Sarnaneb väga hariliku sinepiliblikaga (Leptidea sinapis). Niidu-sinepiliblikas on Eestis nüüdisajal tõenäoselt veidi sagedasem kui harilik sinepiliblikas. Niidu-sinepiliblikas andmebaasis eElurikkus
Ordinaat

Ordinaat ehk y-koordinaat on teine punkti koordinaatidest ühe-, kahe- või kolmemõõtmelises Descartesi ristkoordinaadistikus või üldse ühe-, kahe- või kolmemõõtmelises afiinses Descartesi koordinaadistikus. Ordinaadi tähis on y. Kõige tavalisemal juhul räägitakse ordinaadist Descartesi ristkoordinaatide puhul tasandil. Sel juhul defineeritakse ordinaat abstsisstelje ehk x-telje (tavaliselt esitatud horisontaalsena) ja ordinaattelje ehk y-telje (tavaliselt esitatud vertikaalsena) abil. Igal ordinaattelje punktil on reaalarvuline koordinaat ühemõõtmelises koordinaastikus. Tasandi iga punkti A läbib parajasti üks sirge, mis ristub ordinaatteljega. Olgu see ristumispunkt punkti A puhul B. Siis punkti A ordinaadiks nimetatakse punkti B abstsissi ordinaatteljel. Tasandi punkti ordinaati defineeritakse ka kauguse kaudu abstsissteljest. Kui punkt asub I või IV veerandis, siis punkti ordinaat võrdub punkti kaugusega abstsissteljest. Kui punkt asub II või III veerandis, siis punkti ordinaat võrdub punkti ja abstsisstelje vahelise kauguse vastandarvuga. Reaalmuutuja funktsiooni graafikul vastab punkti abstsiss tavaliselt funktsiooni väärtusele. Ordinaattelg Abstsiss Aplikaat
Küljetuul

"Küljetuul" on 1983. aastal valminud Eesti Telefilmi telemängufilm. Filmi peategelased on jalgrattasportlased Raivo ja Martin. Raivol on lootust pääseda Eesti koondisse. Raivo vanemate meelest aga ei ole sporditegemisel mõtet, parem oleks hoopis selgeks õppida mõni eriala. Keerulised on ka Raivo suhted oma tüdruku Kristiinaga. Raivo sõber Martin on kuulunud varem Nõukogude Liidu koondisse, kuid sealt välja langenud. Ent ta ei ole kaotanud lootust Liidu koondisse tagasi pääseda. Märt Visnapuu – Raivo Talvo Pabut – Martin Tõnu Saar – treener Kiiri Tamm – Kristiina Angelina Semjonova – Katja Meeli Sööt – Raivo ema Enn Kraam – Raivo isa Kalle Kirsiaed – Eesti koondise mehaanik Tõnu Mikk – Nõukogude Liidu koondise treener Eduard Salmistu – Eesti koondise liige Peeter Sauter – Eesti koondise liige Üllar Põld – Eesti koondise liige Kaupo Suuster – Eesti koondise liige Rein Küttim – Eesti Raadio reporter