laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Trichoderma

Trichoderma on kottseente hõimkonda, helekottseeeneliste sugukonda kuuluv seeneperekond. Trichoderma citrinum – kold-helekottseen Trichoderma pulvinatum – parasiit-helekottseen Trichoderma rufa – puna-helekottseen Trichoderma alutacea – nui-helekottseen Trichoderma andmebaasis eElurikkus.
Triphragmium

Triphragmium on perekond kandseeni. Triphragmium ulmariae – angervaksarooste Triphragmium andmebaasis eElurikkus
Randegg

Randegg on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Reinsberg (Alam-Austria)

Reinsberg on vald (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Viertola koolitulistamine

2024. aasta 2. aprilli hommikul kell 9:08 (UTC+2) avas kooli 12-aastane õpilane lähisugulasele kuulunud käsitulirelvast Vantaas Viertola kooli Jokiranta õppekoha klassiruumis kaasõpilaste pihta tule, üks samavanune koolikaasne (poiss) sai surma, kaks samavanust tüdrukut raskelt haavata. Ligi tund aega hiljem politsei poolt kinni peetud poisi motiiviks peetakse koolikiusamist. Surma saanud 12-aastane poiss oli Soome kodakondsusega, üks haavata saanud tüdruk oli Kosovo ja Soome topeltkodakondsusega, teine Soome kodakondsusega. Jokela koolitulistamine Kauhajoki koolitulistamine Rauma koolitulistamine "Näin Viertolan kouluampuja käyttäytyi poliisikuulustelussa". iltalehti.fi (soome). Iltalehti. 3. aprill 2024. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. aprill 2024. Vaadatud 3. aprillil 2024. "Finnish school shooting motivated by bullying - police". bbc.co.uk (Briti inglise). BBC News. 3. aprill 2024. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. aprill 2024. Vaadatud 3. aprillil 2024. Paul Kirby (2. aprill 2024). "Finland shooting: Child dead and two wounded in Vantaa school shooting". bbc.com (Briti inglise). BBC News. Vaadatud 2. aprillil 2024. "Ampuminen Vantaalla Viertolan koululla: yksi oppilas kuollut, kaksi vakavasti loukkaantunut". yle.fi (soome). Yle. 2. aprill 2024. Vaadatud 2. aprillil 2024. "Poliisi: Epäilty uhkasi myös kolmea helsinkiläisen Siltamäen koulun oppilasta". hs.fi (soome). Helsingin Sanomat. 3. aprill 2024. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. aprill 2024. Vaadatud 3. aprillil 2024.
Bukephalos

Bukephalos (vanakreeka Βουκέφαλος 'härjapäine'; ladinapäraselt Bucephalus; umbes 355 eKr – juuni 326 eKr) oli Aleksander Suure lahinguratsu. Akeksander sai selle 10- või 12- aastasena. Bukephalost peetakse antiikaja tuntuimaks hobuseks.
Maryse Condé

Maryse Condé (neiuna Boucolon; 11. veebruar 1934 Pointe-à-Pitre, Guadeloupe – 2. aprill 2024, Apt, Prantsusmaa) oli prantsuskeelne Guadeloupe'i kirjanik, kirjanduskriitik ja -teadlane, keda tuntakse ajalooliste romaanide autorina. 16-aastaselt kolis Boucolon Prantsusmaale, et edasi õppida, kuid kahe aasta pärast heideti ta keskkoolist välja. Siiski pääses ta õppima Pariisi ülikooli, kus ta õppis muu hulgas Aafrika ja orjanduse ajalugu. 1958. aastal abiellus Maryse Boucolon Guinea näitleja Mamadou Condéga. Varsti pärast seda kolis ta Elevandiluurannikule ja töötas 10 aastat Guineas, Senegalis, Malis ja Ghanas õpetajana. Ghanast saadeti ta välja, kuna teda kahtlustati revolutsioonilises tegevuses. Condé naasis Prantsusmaale 1970. aastal, et lõpetada oma õpingud. Viis aastat hiljem kaitses ta doktorikraadi võrdlevas kirjandusteaduses. Tema esimene romaan "Hérémakhonon" ilmus 1976. aastal, kuid läbimurdeteoseks sai 1984 ja 1985 kahes osas ilmunud romaan "Ségou". Condé sai 1985. aastal Fulbrighti stipendiumi, mille toel ta õpetas ja uuris aasta Los Angelese Occidentali kolledžis Kariibi maade kirjandust ja kultuuri. Ta kolis 1986. aastal tagasi Guadaloupe'i, kuid naasis peagi Ameerika Ühendriikidesse. 1989. aastal oli ta California Tehnoloogiainstituudi külalisprofessor ning 1989–1992 Berkeley ülikooli ja 1992–1995 College Parki ülikooli professor. Ta oli Virginia ülikooli professor aastatel 1993–1995 ja Columbia ülikooli professor aastatel 1995–2005. Columbias õpetas ta kariibi prantsuskeelset kirjandust. Auleegioni orden (2004) Uue Akadeemia kirjandusauhind (2018) "Mangroovi ületamine", tõlkinud Ulla Kihva, Varrak, 2023 ("Traversée de la mangrove", 1989) Kihva, Ulla (24. november 2023). "Maryse Condé ja ühiskonna mangroov". Sirp.
Hogevankh

Hogevankhi klooster (armeenia keeles Հոգեվանք; mis on translitereeritav Hogevankh või Hokevankh) on 13. sajandist pärineva kirikuga kloostrikompleks Sarnaghbjuri (Սառնաղբյուր) asula lähedal Širaki maakonnas Armeenias. Kloostrist on säilinud kirik ja mõnede ehitiste varemed. Kohta võidakse nimetada ka Karmir vankh (Կարմիր վանք) või Dzoragjughi vankh (Ձորագյուղի վանք). Hogevankhi Karapeti kirik taaspühitseti pärast renoveerimist 2013. aastal ja on kasutusel Armeenia Apostliku Kiriku pühakojana. 1205. aastal valminud Püha Karapeti kirik (Սբ. Կարապետ) on peamine säilinud ehitis. Põhjasissekäigu ülanurgas asuva raidkirja järgi oli kirik algselt Püha Stephanose kirik (Սբ. Ստեփանոս). Kirikul on kaks ust, lääneseinas ja põhjaseinas. Kiriku idaküljes on poolringikujulise põhiplaaniga altariruum, millest kahel pool asuvad täisnurkse kujuga võlvitud käärkambrid sissekäiguga lääneotsas. Ruumi keskosa kattev kuppel on poolsfäärikujuline ja toetub ümmargusele tambuurile. 1939. aasta maavärinas kuppel varises, ent taastati 1980. aastal. Algselt oli terve kirik ehitatud punasest poleeritud tufist, kuid hilisematel taastamistöödel on kasutatud ka pruuni ja musta tuffi. Kirikus on mälestusplaate 4.–5. sajandist ja arvukalt 13. sajandist pärinevate hatškarite fragmente. Kirikust põhja poole jäävad varasemate, 5. ja 7. sajandisse dateeritud pühakodade varemed. Vaade põhjaküljest Vaade kirikule edelast Keskkuppel Kuplit toetavad piilarid Altariruum ja käärkambrite uksed Raidkirjadega mälestuskivid Raidkivide fragmendid Hatškari tükid 5. sajandi kabeli varemed Ecclesiastical life 25.11. 2013. - Shoghakat TV
Kondiõli

Kondiõli on väikese viskoossusega loomne õli. Kasutatakse toiduainetööstuses, samuti peenmehaanikaseadmete- kellade, mõõteaparaatide ja autode elektriseadmete määrimiseks.
Vaba raha

"Vaba raha" on 2023. aasta septembris esilinastunud Eesti mängufilm. Krüptorahast, investeerimisest ja muust sellega seonduvast rääkiv tempokas seikluskomöödia "Vaba raha" vaatab läbi huumoriprisma viimaste aastate jooksul kõiki haaranud rahatarkust. Filmis elatakse nii, nagu oleks elu üks suur lotomäng. Mesimagusat jutu ajav ja kadestamisväärselt enesekindel ettevõtja Maximillion (Miklós Bányai) on võimalusteotsija, keda ei rahulda pitsakulleri või mõne muu sellise ameti elu. Bluffimise ja mulli ajamisega saavutab ta kõige ihaldusväärsema asja ehk täieliku finantsvabaduse. Maximillion naudib oma krüptobörsi tähelendu ja ootab klassikalise panganduse kollapsit. Samal ajal, kui värske krüptoärikas Lamborghiniga ringi kihutab, on Taavi (Märt Pius) jõudnud tupikusse, sest pank on tema kindlana näinud laenutaotlusest keeldunud. Kuidas probleemi lahendada? Nüüd meenub Taavile Maximillioni poolt antud ja programmeerimistöö eest palgaks saadud mälupulk, millel olev krüptosumma on aga kahjuks kaitstud parooliga. Pensionifondi juht Erik (Ivo Uukkivi) on aga mees, kes säilitab kainet mõistust ja hoiab ennast kaugele kõigest digitaalsest. Investeerida tuleb vaid sellesse, mida arvad mõistvat ja millele kindel oled. Taavi – Märt Pius Maximillion – Miklos Banyai Liisa – Steffi Pähn Erik – Ivo Uukkivi Armani – Amanda Hermiine Künnapas Branimir – Einar Kuusk ametnik – Katariina Unt vanaema Aino – Mari Lill Kevin – Mathias Kermes hüpnotisöör – Triin Lellep ajakirjanik – Liisa Pulk ja teised. 4. september 2023, kino Solaris, Tallinn, Eesti. 8. september 2023, kinodes üle Eesti. Esimese nädalaga oli filmil 5943 kinokülastust. EFTA - Eesti filmi- ja teleauhinnad, 2024, stsenaristi (Rain Rannu) kategoorias. Vaba raha. Eesti filmi andmebaas, vaadatud 02. aprill 2024. Vaba raha kogus avanädalavahetusel pea 6000 kinokülastust. kultuur.err.ee, 11. september 2023. "Vaba raha". Youtube. Treiler. Vaba Raha. IMDb. Kaspar Viilup. "Vaba raha" on meeldivalt ambitsioonitu. kultuur.err.ee, 8. september 2023. Martin Oja. Ninadest, rahast ja kiiruse kirglikust kergusest. Sirp, 3. november 2023. Peeter Kormašov. Elu mõtet ja aeglasi mõtisklusi filmist "Vaba raha" otsida ei tasu – see on komöödia ja naerda saab. ekspress.delfi.ee, 9. september 2023.
Termotuumaenergeetika

Termotuumaenergeetika on elektri tootmine termotuumalõhustumisega. Termotuumalõhustumine on keskkonnasõbralik ja peaaegu ammendamatu energiaallikas. Protsess ei tekita ka radioaktiivseid jäätmeid. ITER JT-60SA KSTAR Tuumaühinemine Tuumalõhustumine Termotuumapomm Termotuumareaktor Termotuumareaktsioon
JT-60SA

JT-60SA on Jaapani teadusreaktor ja oluline termotuumalõhustumise uuringute projekt. Reaktor on Jaapani ja Euroopa Liidu koostöö tulemus, mis on osa laiemast ITERi (rahvusvaheline katsetermotuumareaktor) programmist. ITERi eesmärk on uurida termotuumaenergia kui puhta ja säästva energiaallika tehnilist teostatavust. Üleminek JT-60SA-le algas 2013. aastal eesmärgiga lõimida arenenumad tehnoloogiad ja uurimisvõimalused. See reaktor on osa Jaapani pikaajalisest visioonist võtta termotuumaenergeetika alastes teadusuuringutes juhtroll ja anda otsustav panus ülemaailmsesse termotuumalõhustumise projekti. JT-60SA on tokamaki reaktor, seade, mis kasutab kuuma plasma genereerimiseks ja säilitamiseks magnetvälju. Selle keskmes on rõngakujuline kamber, milles tugevad magnetväljad püüavad ja stabiliseerivad plasmat. Reaktori eripära on selle tohutu suurus ja võime genereerida ja kontrollida plasmasid äärmiselt kõrgetel temperatuuridel ja rõhkudel. Termotuumareaktor peaks tootma soojust kuni 200 miljonit kraadi Celsiuse järgi. Umbes sada sekundit põleb kuni 135 kuupmeetrit plasmat kuumemaks kui päike "sõõriku" kujulises põlemiskambris. Reaktor on varustatud uusimate tehnoloogiatega, sealhulgas nioobiumtinast valmistatud magnetrullidega, mis võivad tekitada äärmiselt tugevaid magnetvälju. Sellel on ka täiustatud diagnostika- ja kontrollisüsteemid, mis võimaldavad plasma täpset jälgimist ja kontrolli. Need tehnoloogiad on üliolulised, et luua ja säilitada tingimused tõhusaks termotuumalõhustumiseks. JT-60SA peamine eesmärk on parandada termotuumaplasmade tootmise ja säilitamise alaseid teadmisi ja tehnoloogiaid. Eelkõige annab reaktor andmeid, mis on olulised ITERi ja tulevaste termotuumaelektrijaamade ehitamiseks ja käitamiseks. See aitab vastata olulistele küsimustele plasmafüüsika kohta ja leida lahendusi termotuumaenergia arendamise tehnilistele väljakutsetele.
KSTAR

KSTAR (Korea Superconducting Tokamak Advanced Research) on Lõuna-Korea termotuumareaktor. Ülijuhtiv reaktor on saavutanud murrangulise tulemuse. Plasmat saab hoida stabiilsena temperatuuril 100 miljonit °C 48 sekundit. See temperatuur on seitse korda kõrgem kui Päikese südamikus ja asetab KSTAR-i termotuumaenergeetika uuringutes esimeseks. Selle edu taga oleva Korea termotuumaenergeetika instituudi (KFE) teate kohaselt on püstitatud uus maailmarekord. Selliste äärmuslike temperatuuride saavutamine ja säilitamine on termotuumalõhustumise tehnoloogia jaoks ülioluline, kuna see hõlmab aatomituumade sulandumist tohutute energiakoguste vabanemisega – protsess, mis annab rohkem energiat kui tavaline tuuma lõhustumine ja on oluliselt ohutum. KSTAR-reaktori teine edu oli nn kõrge isoleerimisrežiimi (H-režiim) säilitamine üle 100 sekundi. Selles olekus on plasma eriti stabiilne, mis on oluline pidevate termotuumareaktsioonide läbiviimiseks. Äärmiselt kuuma plasma – tuumasünteesi kütuse – juhtimiseks kasutavad teadlased tugevaid magnetvälju, mis hoiavad plasmat suspendeerituna ja takistavad seega otsest kontakti reaktori seintega.
Nora Tammoja

Nora Tammoja (kuni 1948. aastani Nora Tiik; 24. aprill (vkj)/ 7. mai 1914 Võlla vald, Audru kihelkond, Pärnumaa – 18. mai 1996 Tallinn) oli eesti maastikuarhitekt. Õppis 1922–1928 Uruste 6-klassilises algkoolis, 1928–1933 Pärnu Linna Tütarlaste Gümnaasiumis, 1935–1937 Polli aiamajanduskoolis, 1938–1940 Riigi Kõrgema Kunstikooli õhtustel aiaarhitektuurikursustel Arnold Alase juhendusel, 1940–1941 Jaan Koorti nimelises Riigi Rakenduskunsti Koolis, lõpetas 1942. aastal Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Kooli aiaarhitektuuri erialal. Töötas 1937–1947 Kadrioru pargis aednikuna, 1944–1950 Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudis õppejõuna, 1951–1954 Tallinna Heakorratrustis agronoomina ja 1954–1969 "Kommunaalprojektis" arhitektina. Suunanud Tallinna haljastustöid, oli suurte puude talvise istutamise algatajaid. Koostanud ligikaudu 285 haljastusprojekti ning kujundanud 120 eraaeda ja hauaplatsi. Pärnu mnt äärne haljasala (1953–1954), Paide Vaksali park (1954), Tartu Haapsalu Metsakalmistu (1956–1958) Ravila ja Lõuna tänava haljasala (1956–1957), Tallinn Tallinna Kopli kalmistu ümberkujundamine pargiks (1956–1960) Toom-Kooli tänav 17/19 haljasala (1962–1965), Tallinn Narva Riigiküla kalmistu (1964) Haapsalu Paralepa rand (1964–1966) Pärnu keskväljak (1966–1967) Pärnu rannapargi rekonstruktsioon (1968–1969) Pärnu Munamäe lasteliiklusväljak (1970–1976) Avaldanud ajakirjanduses ligikaudu 60 haljastusalast artiklit. 1989–1991 teatmeteose "Eesti aianduse ja mesinduse tegelased" käsikiri 1998 Eesti aianduse biograafiline leksikon. Koostaja Nora Tammoja 1982 Aiandusseltsid ja ringid 1982 Kadriorg 1934–1940 1985 Eestimaa Aiatööselts 1862–1912 1985 Kihlepa küla 1900–1980 1987 Püssi mõisa tisler ja Lõhkase küla Mäe talu 1949 Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi asutajaliige 1964 Eesti Arhitektide Liit 1984 Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi teeneline liige 1988 Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi auliige "Maastikuarhitekt Nora Tammojal on 80 a. juubel". Kultuurileht nr 13, 6. mai 1994. Lk 9 Hilja Jõgi. "Tammoja, Nora, aiandusarhitekt". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 512 "Tammoja, Nora, aiaarhitekt". // Eesti aianduse biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1998. Lk 136–137 Haud Audru kalmistul
Ajam

Ajam on töömasinat või -mehhanismi käitav seade, mis koosneb jõuallikast (energiaallikast), ülekandeseadmest ja juhtimisaparatuurist. Jõuallikaks on kõige sagedamini elektrimootor, kuid võib olla ka hüdromootor, pneumomootor, sisepõlemismootor vm. mehaaniline ajam, näiteks hammas-, kruvi- või rihmülekandega elektriajam ehk elektriline ajam hüdroajam ehk hüdrauliline ajam pneumoajam ehk pneumaatiline ajam käsiajam ehk käe jõul töötav ajam kombineeritud ajam: elektropneumaatiline või elektrohüdrauliline
Taiwani 2024. aasta maavärin

Taiwani maavärin oli 2024. aasta 3. aprilli hommikul Taiwani saarel Hualienist 18 kilomeetrit lõunaedelas toimunud maavärin magnituudiga 7,4. Taipei seismoloogiakeskuse direktor Wu Chien-fu sõnul oli Taiwani idaosa kolmapäeva hommikul tabanud maavärin viimase 25 aasta tugevaim. "Nine dead, over 800 injured after 7.4-magnitude earthquake rocks Taiwan". straitstimes.com (inglise). The Straits Times. 3. aprill 2024. Vaadatud 3. aprillil 2024. Kelly Ng; Rupert Wingfield-Hayes (3. aprill 2024). "Taiwan: Rescue efforts continue after 700 injured in earthquake". bbc.com (inglise). Singapur, Taipei: BBC News. Vaadatud 3. aprillil 2024. "Taiwani lähistel leidis aset maavärin magnituudiga 7,5". err.ee. ERR. 3. märts 2024, 12:39. Vaadatud 3. aprillil 2024. Dozens stuck in Taiwan tunnels after biggest quake in 25 years. [Tõlge: Kümned inimesed on pärast 25 aasta tugevaimat maavärinat Taiwani tunnelites lõksus]. BBC News [Sündmuse kajastus BBC-s] (inglise keeles)
Käbimähkur

Käbimähkur (Cydia strobilella) on kuusekäbide ja -seemnete kahjur. Levinud Euroopast Kaug-idani. Leidub ka Põhja-Ameerikas ja Kanadas. Kahjustatud käbi pinnal on näha vaiku, kahjur ise on käbi sees. Käbimähkuri valkjaskollane röövik elab käbirootsus, aga kahjustab seemneid. Üks röövik hävitab käbi sees 5% ja kaudselt 20% seemnetest. Käbivaesel aastal võib käbimähkuri liblikas ühele käbile muneda 90–120 muna. Nii suur röövikute hulk põhjustab pärast röövikute nukkumist käbi kuivamise. Munade värvus on helekollasest kuni tumepruunini ja läbimõõt kuni 0,5 mm. Käbimähkur muneb käbi soomustele isaskäbi tolmlemise ajal või vahetult peale tolmlemist. Vastsed on kreemikasvalged, pruuni pea ja rinnakilbiga. Arengustaadiumis vastsed söövad seemet, hilissuvel õõnestavad täiskasvanud vastsed tunnelid käbirootsu keskmesse. Talvel võib vastsetel esineda pikenenud diapaus ja nad jäävad käbide sisse üheks või mitmeks aastaks enne nukkumist. Nukkumine toimub käbirootsul enne pungade puhkemist. Nukk on alguses helekollane, hiljem must ja 4–6,5 mm pikkune. Täiskasvanud käbimähkur on hallikas-pruunide tiibadega, esitiibadel silmapaistvad hõbedased ribad. Gilligan, Todd M.; Epstein, Marc E. (august 2014). "Cydia strobilella". idtools.org. Vaadatud 27. märtsil 2024. Voolma, Kaljo. "Olulisemad putukkahjurid taimlates, puukoolides, metsakultuurides ja puistutes". eau.ee. Vaadatud 27. märtsil 2024. FGC. "Cone and Seed Insect Pest Leaflet No. 6" (PDF). forestgeneticsbc.ca. Vaadatud 27. märtsil 2024.
Kai Kazmirek

Kai Kazmirek (sündinud 28. jaanuaril 1991 Torgaus) on Saksamaa kümnevõistleja. Ta võitis 2009. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel Novi Sadis kümnevõistluses 7639 punktiga pronksmedali. 2012. aastal tuli Kazmirek kümnevõistluses 7924 punktiga Saksamaa meistriks. Juulis ületas ta esimest korda 8000 punkti piiri, kogudes Thorpe Cupil 8130 punkti. 2013. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Tamperes võitis ta isikliku rekordiga 8366 punkti kuldmedali. 2014. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Sopotis oli Kazmirek seitsmevõistluses 6173 punktiga kuues. Mais püstitas ta Götzise kümnevõistluses isikliku rekordi 8471 punkti. Euroopa meistrivõistlustel Zürichis oli ta kuni teivashüppeni liider, kuid sai 8458 punktiga 6. koha. 2015. aastal võitis Kazmiek Götzise kümnevõistluse, kogudes 8462 punkti. Maailmameistrivõistlustel Pekingis jäi ta 8448 punktiga kuuendaks. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros püstitas Kazmirek isikliku rekordi 8580 punkti ja sai Ashton Eatoni, Kévin Mayeri ja Damian Warneri järel 4. koha. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis võitis Kazmiek 8488 punktiga Kevin Mayeri ja Rico Freimuthi järel pronksmedali. 2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis püstitas Kazmirek seitsmevõistluses isikliku rekordi 6238 punkti ja sai Mayeri, Warneri ja Maicel Uibo järel 4. koha. Euroopa meistrivõistlustel ta vigastuse tõttu ei startinud. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas jäi ta tõkkejooksus tulemuseta, kuid otsustas kümnevõistlust jätkata ja sai üheksa ala punktidega 17. koha. 2021. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Torunis sai Kazmirek kaugushüppes vigastada ja katkestas. Olümpiamängudel Tokyos sai ta 14. koha. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is oli Kazmirek 12. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis oli ta kaheksas. Kümnevõistlus – 8580 punkti, 18. august 2016, Rio de Janeiro Seitsmevõistlus – 6238 punkti, 3. märts 2018, Birmingham Väljas Sees Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit Kazmirek on politseinik ja kuulub Rheinland-Pfalzi politsei spordirühma. Ta on õppinud Kölni Saksa Spordiülikoolis taastusravi, ennetava ravi ja tervishoiujuhtimise magistriõppes (M.A. Rehabilitation, Prävention und Gesundheitsmanagement). "Kai Kazmirek". www.eurosport.com. Vaadatud 2. aprillil 2024. Kai Kazmirek Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Aksiaalne väntliugurmehhanism

Aksiaalne väntliugurmehhanism on selline väntmehhanism, milles kepsuliigendi liikumise siht läbib vända pöörlemistelge.
Strzelce-Drezdenko maakond

Strzelce-Drezdenko maakond (poola keeles powiat strzelecko-drezdenecki) on maakond Lubuszi vojevoodkonnas Lääne-Poolas. See tekkis 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Selle haldusasukoht on Strzelce Krajeńskie linn, mis asub 25 km Gorzów Wielkopolskist kirdes ja 104 km Zielona Górast põhja pool. Maakonda kuuluvad ka Drezdenko, mis asub 21 km Strzelce Krajeńskie'st ida pool ja Dobiegniew 18 km Strzelce Krajeńskie'st kirdes. Maakonna pindala on 1248,32 ruutkilomeetrit. 2019. aasta seisuga on selle koguelanikkond 49 156, millest Drezdenko elanikkond on 10 122, Strzelce Krajeńskie elanikkond 9 950, Dobiegniewi elanikkond 3 061 ja maaelanikkond 26 023. Strzelce-Drezdenko maakond piirneb põhjas Choszczno maakonnaga, kirdes Wałczi maakonnaga, idas Czarnków-Trzcianka maakonnaga, kagus Międzychódi maakonnaga, lõunas Międzyrzeczi maakonnaga, edelas Gorzówi maakonnaga ja Myślibórzi maakond läänes. Maakond on jaotatud viieks vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanevas järjekorras. "Population. Size and structure and vital statistics in Poland by territorial division in 2019. As of 30th June". stat.gov.pl. Statistics Poland. 15. oktoober 2019. Vaadatud 23. märtsil 2020.
Ciołeki missaal

Ciołeki missaal on üks vanimaid poola kirjanduse mälestisi. Valmistatud 1515. aastal Krakówis, oli see Płocki peapiiskopi Erazm Ciołeki jaoks kaunistatud figuraalsete initsiaalidega, rikkalike ääristega, millel on omaniku vapp (Sulima vapp). Missaal loodi Krakówis aastatel 1515–1518, arvatavasti Stanisław Samoshootniku töökojas. Missaali volinik oli Płocki peapiiskop Erazm Ciołek. Tema testamendi kohaselt annetati missaal Płocki katedraalile. Alates 18. sajandi keskpaigast hoiti missaali Załuski raamatukogus. Pärast Poola kolmandat jagamist 1795. aastal viisid venelased selle koos paljude teiste monumentidega Peterburi. See naasis 1934. aastal Riia rahulepingu alusel Poolasse ja läks Rahvusraamatukogu kogudesse. 1939. aastal evakueeriti see Rumeeniasse, seejärel Prantsusmaale ja lõpuks Kanadasse. 1959. aasta veebruaris naasis see Poola Rahvusraamatukokku. Mszał Erazma Ciołka
Wejherowo maakond

Wejherowo maakond (kašuubi keeles Wejrowsczi kréz, poola keeles powiat wejherowski) on maakond Pomorze vojevoodkonnas Põhja-Poolas Läänemere rannikul. See tekkis 1. jaanuaril 1999 Poola 1998. aastal vastu võetud kohalike omavalitsuste reformi tulemusena. Selle halduskeskus ja suurim linn on Wejherowo, mis asub 36 kilomeetrit piirkonna pealinnast Gdańskist loodes. Maakonda kuuluvad ka Rumia, mis asuvad 11 km Wejherowost ida pool ja Reda, 7 km Wejherowost ida pool. Rumia, Reda ja Wejherowo on lähestikku ja neid nimetatakse Kašuubi kolmiklinnaks, mis on vihje suuremale Trójmiasto kolmiklinna piirkonnale, mille keskus on Gdańsk. Maakonna pindala on 1279,84 ruutkilomeetrit. 2019. aasta seisuga on selle rahvaarv kokku 216 764, millest Wejherowo elanikkond on 49 652, Rumia 49 160, Reda 26 011 ja maaelanikkond 91 941. Wejherowo maakond piirneb kirdes Pucki maakonnaga, idas Gdynia linnaga, lõunas Kartuzy maakonnaga ja läänes Lęborki maakonnaga. Põhjas piirneb see ka Läänemerega. Maakond jaguneb kümneks vallaks. Need on loetletud järgmises tabelis rahvastiku kahanevas järjekorras. GUS. "Population. Size and structure and vital statistics in Poland by territorial division in 2019. As of 30th June". stat.gov.pl (inglise). Vaadatud 14. septembril 2020.