laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Elmar Johannes Saar

Elmar Johannes Saar (11. august 1901 Otepää vald, Tartumaa – 26. juuni 1947 Tartu) oli eesti metsateadlane. Elmar Johannes Saar oli metsavahi poeg. Võttis osa Vabadussõjast. Lõpetas 1921 Tartu Õpetajate Seminari ja 1940 Tartu Ülikooli Metsakorralduse Instituudi, kaitses diplomitöö "Vaivara metskonna Kalmujäe metsandiku majandamiskava". Oli 1921–1929 Metsade Valitsuse (aastast 1927 Riigimetsade Valitsuse) metsakorraldusosakonna (hiljem -büroo) tehnik-maamõõtja, 1929–1937 metsataksaator, 1937–1939 Metsahoiukomitee sekretär, 1939–1941 Riigimetsade Talituse metsakorraldusbüroo juhataja, 1942–1943 Metsade Keskvalitsuse metsamajandusosakonna juhataja asetäitja, 1945–1947 Tartu Ülikooli metsakorralduse ja metsakasvatuse kateedri juhataja, dotsent. Uurimisvaldkonnad: metsakorraldus ja -kaitse, metsade seisund. Sõjaeelsetes töödes käsitles metsade kaitset, võitlust metsatulekahjudega, kärsaklaste ja üraskite bioloogiat ning tõrjet, talumetsandust. Sõja-aegsetes ja -järgsetes töödes analüüsis Eesti metsade seisundit – metsakorraldust, metsavarusid vanuseklasside järgi, tegelikku ja võimalikku sihtpindala ja tagavara, enamuspuuliikide tagavara ja keskmist juurdekasvu vanuseklasside järgi, metsakasutust riigimetsades kuni 1941. aastani. 12 teadustrükist, sh 1 lühimonograafia. Metsakaitsest talumetsades. // EM (1939) 4 Metsadest ja metsakaitsest Põhja-Eestis 1888. a. – 1916. a. // EM (1939) 6 Metsakahjutuli ja selle vastu võitlemine. Tallinn, 1940 Metsakorraldus Eestis ja selle tulemustest. // EM (1943) 4, 7 Talumetsadest ja nende kasutussuuruse määramisest. // EM (1944) 2 Nõukogude Eesti metsamajanduse probleeme (Eesti metsade seisundist). // Plaanimajandus (1945) 6/7. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Uued metsateadlased. Eesti Mets, 1940, nr 5, lk 209 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 166 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 420 Wallner, J. Elmar Saar in memoriam. // EME (1958) 26 Margus, M., Meikar, T. Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakond 80. Tartu, 2000, 55. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Vidrik Saar

Vidrik Saar (kuni 1936 Friedrich August Saar; 10. detsember 1904 Tallinn – 20. jaanuar 1942 Jaroslavl) oli eesti loomaarstiteadlane. Kuulus teatriseltsi Ugala juhatusse ja oli Ugala esimees aastatel 1935–1940. Vidrik Saar oli katelsepa poeg. Lõpetas 1924 Tallinna Ühisgümnaasiumi (Õhtukeskkooli), 1929 Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna, õppis 1929–1930 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Oli 1919–1920 Tallinna Sadamatehaste, 1920–1921 AS-i "Franz Krull", 1921–1923 ETK ja 1924 Ülemaalise Eesti Noorsoo Ühenduse (ÜENÜ) keskjuhatuse ametnik, 1928–1929 Tartu Ülikooli zooloogia instituudi assistent, aastast 1929 Viljandi linna tapamaja juhataja ja loomaarst. Agar loomakaitsetegelane. Aastal 1931 oli Saar Viljandi Loomakaitse Seltsi asutamise juures, olles pärast asutamist mitmel korral ka seltsi esimees. Eesti Vabariigi Loomakaitse Selts on autasustanud Friedrich Saart Rohelise Risti II klassi teenusmärgiga aastal 1936 ja aastal 1938 on ta valitud ka Eesti Loomakaitse Liidu uue juhatuse liikmeks. Ugala protokolliraamatu järgi oli Vidrik Saar 1930. aastast teatriseltsi Ugala juhatuse liige. 1930. aasta 17. märtsi koosoleku protokollis mainitakse Vidrik Saart veel kui juhatuse liikme kandidaati, aga 26. mail juba koos teiste juhatuse liikmetega. Aastatel 1933–1935 oli teatriseltsi Ugala esimees E. Konno. Septembris 1934 otsustas juhatus anda Vidrik Saarele arhivaari ameti. Juhatuse koosolekul 9. septembril 1935 valiti Vidrik Saar teatriseltsi Ugala esimeheks. Seda ametit pidas Vidrik Saar protokollide järgi kuni 1940. aasta augustini, kui sisekaitse ülema otsuse kohaselt määrati 23. augustil seltsile uus juhatus. Avaldas kuni 1940. aastani rohkesti kirjutisi liha veterinaar-sanitaarsest ekspertiisist mitmesuguste haiguste (leukoos, peitmunandilisus jt) puhul. Käsitlenud esimesena Eestis loomade rituaalset tapmist juutidel. Kas suurendab juudi usu rituaaltapmine looma piinu ja millised need on? // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1930) 8 Cysticercus inermis'e probleem Eestis. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1932) 4 Krüptorhismist sigadel ja selle hinnangust lihavaatuses. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1933) 3 Koduloomade lümfomatoos ja selle hinnang lihavaatuses. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1937) 5. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 365 Ots, L. Loomakaitse ja inimeste suhtumine loomadesse. // Mäetagused (2006) 31, 82–83. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Irja Saar

Irja Saar (sündinud 6. märtsil 1973 Nõo vallas Tartumaal) on eesti mükoloog. Irja Saar on traktoristi tütar. Saar lõpetas 1991 Luunja Keskkooli, 1995 Tartu Ülikooli bioloogiaosakonna, oli 1995–1997 TÜ magistrant ja 1997–2003 TÜ doktorant. 1997 kaitses ta Tartu Ülikoolis teadusmagistri kraadi botaanikas ja mükoloogias väitekirjaga "Eesti pisisirmikud (Cystoderma)". Aastast 2002 on ta Tartu Ülikooli botaanika ja ökoloogia instituudi teadur. 2012 sai ta Tartu Ülikoolis doktorikraadi botaanikas ja mükoloogias väitekirjaga "The taxonomy and phylogeny of the genera Cystoderma and Cystodermella (Agaricales, Fungi)". Irja Saare peamised uurimisvaldkonnad on seenesugukonna Tricholomataceae (Agaricales) taksonoomia ja fülogenees ning haruldaste, riikliku kaitse all olevate ja Eesti punase raamatu seeneliikide levik ja kaitse Eestis. Ta osales teaduslikel ekspeditsioonidel 1998, 1999 ja 2003 Soomes, 1998 Rootsis, 1998 ja 2000 Norras. Saar on Looduseuurijate Seltsi liige (aastast 1994) ja Looduseuurijate Seltsi Mükoloogiaühingu sekretär (alates 2003).Eesti Mükoloogiaühingu esimees (2007–2014). "Red list of Estonian Fungi" (kaasautor). // "Conservation of fungi in Europe" Siena, 1998 "Distribution maps of Estonian fungi. Eesti seente levikuatlas. 2. Protected species and species of the Estonian Red Data Book. Kaitsealused ja Eesti punase raamatu liigid" (kaasautor). Tartu, 1999 "Nuclear DNA content and spore dimensions in some species of the genus Cystoderma" (kaasautor B. Kullman). // Folia Cryptog. Estonica 36 (2000) "The genera Cystoderma and Cystodermella (Tricholomataceae) in temperate Eurasia" // Mycotaxon 86 (2003) "Mycobiota of the Naissaar Nature Park (Estonia)" (kaasautor K. Kalamees). // Folia Cryptog. Estonica 42 (2006) "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013, märksõna ""Saar, Irja"" Irja Saar Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Maahoki 1968. aasta suveolümpiamängudel

Maahoki 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos 13.-26. oktoober. Olümpiavõitja 1964: India. 16 meeskonda. Holland-Uus-Meremaa 3:1 Hispaania-Keenia 2:1 Austraalia-India 2:1 Pakistan-Saksa FV 1:0 15. koha mäng: Malaisia-Mehhiko 1:0 13. koha mäng: Jaapan-Argentina 2:0 11. koha mäng: Saksa DV-Suurbritannia 2:1 9. koha mäng: Belgia-Prantsusmaa 3:0 7. koha mäng: Uus-Meremaa-Keenia 2:0 5. koha mäng: Holland-Hispaania 1:0 Pronksimäng: India-Saksa FV 2:1 Finaal: Pakistan-Austraalia 2:1 Pakistan: Zakir Hussain, Laeeq Ahmed, Tariq Aziz, Saeed Anwar, Riaz Ahmed, Gulrez Akhtar, Halid Mahmud Hussain, Mohammad Ashfaq, Abdul Rashid, Mohammad Asad, Jehangir Ahmed Butt. Austraalia: Paul Dearing, James Mason, Brian Glencross, Gordon Pierce, Julian Pierce, Robert Haigh, Donald Martin, Raymond Evans, Ronald Riley, Patrick Nilan, Donald Smart. India: Rajendra Christy, Gurbaksh Singh, Prithipal Singh, Balbir Singh I, II ja III, Ajitpal Singh, Perumal Krishnamurthy, Harbinder Singh, Inamur Rehman, Inder Singh. Saksa FV. Holland. Hispaania. Uus-Meremaa. Keenia. Belgia. Prantsusmaa. Saksa DV. Suurbritannia. Jaapan. Argentina. Malaisia. Mehhiko.
Karl Saar

Karl Saar (sündinud 9. augustil 1945 Palamuse vallas Jõgevamaal) on eesti tehnikateadlane. Karl Saar on kaupluseomaniku poeg. Lõpetas 1964 Jõgevamaal Maarja Keskkooli (tollal Järve Keskkooli), 1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) soojusenergeetika alal, TPI-s 1979 aspirantuuri, tehnikakandidaat (1980, TPI), väitekiri "Исследование образования окислов азота из топливного азота в процессе горения жидкого топлива". Oli 1969–81 TPI labori juhataja ja teadur, 1981–84 Eesti Teaduste Akadeemia spetsiaalse konstrueerimisbüroo konstruktor, 1984–90 osakonnajuhataja. 1990–2000 direktor, 2000– Eesti Energia AS ökoloogia labori juhataja. Uurimisvaldkonnad: lämmastikoksiidide teke vedelkütuste põletamisel, looduslike keskkondade kaugseire, õhuheitmete analüüs ja selle vähendamise võimalused. Osales 1986–88 uurimislaeval "Arnold Veimer" kolmel teadusliku ekspeditsioonil. NSVL Ministrite Nõukogu teadus- ja tehnikapreemia (1988). 20 teadustrükist, 5 autoritunnistust. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Исследование образования окислов азота из азотосодержащих соединений топлива и факторов, влияющих на этот процесс (kaasautor). // Теплоэнергетика (1982) 12, Total luminescent spectroskopy for remote laser diagnostics of natural water conditions (kaasautor). // Appl. Optics 30 (1991) 4 Uutest võimalustest mitmekomponendiliste gaasisegude analüüsimiseks. // Keskkonnatehnika (2002) 6 On gaseous waste reduce at Estonian oil shale burning in big power station boilers (kaasautor). // Symp. on Oil Shale 2002. 18–21 Nov. 2002, Tallinn, Estonia. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kersten Saar

Kersten Saar (sündinud 31. detsembril 1944 Tallinnas) on eesti majandusteadlane. Kersten Saar on teenistuja poeg. Lõpetas 1963 Tallinna 20. Keskkooli, 1972 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) majandusteaduskonna, 1979 NSV Liidu Väliskaubanduse Ministeeriumi sihtaspirantuuri, majanduskandidaat (1979, Läti Teaduste Akadeemia Majanduse Instituut), väitekiri "Государственно-монополистическое регулирование экономики малых стран Западной Европы в условиях империалистической интеграции (на примере Норвегии)". Oli 1973–1975 hotelli Viru finantsdirektor, 1975–1978 TPI sotsioloogialabori juhataja, 1978–1987 TPI vanemõpetaja ja dotsent, 1987–1993 TPedI dotsent, 1987–1990 ka ühiskonnateaduste kateedri juhataja. Koostanud õppevahendeid. Uurinud Eesti rahvusvahelised majandussuhteid. Osalenud mitme firma (Baltlink, Eesti Telecom, Eesti Telefon, EMT, Tallinna Pank, ESTLINE) asutamises ja/või juhtimises. Umbes 200 teadus- ja aimetrükist. История Норвегии (kaasautor). M., 1980 Rahvusvahelisele turule orienteeritud teenindussüsteemi väljaarendamisest Eesti NSV-s (kaasautor T. Karing). Tallinn, 1988 Majanduslike välissidemete ja rahvusvahelise kooperatsiooni arendamine Eesti NSV rahvamajanduses. Tallinn, 1988 Kasiinokapitalism. Tallinn, 1989 Aktsiaselts ja aktsiakapital. Tallinn, 1991. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 364–365. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Maret Saar

Maret Saar (aastani 1977 Murdvee, sündinud 20. septembril 1946 Tabivere vallas Jõgevamaal) on eesti aerobioloog, aero- ja etnomükoloog. Maret Saar on meremehe tütar ja Edgar Saare abikaasa. Lõpetas 1964 Lähte Keskkooli, 1969 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna, 1971–1974 Zooloogia ja Botaanika Instituudi (ZBI) aspirant. Oli 1969–1971 TRÜ tehnik ja insener, 1975–1991 ZBI vanem ja juhtivinsener, 1991–... ZBI (aastast 2006 EMÜ PKI) teadur. Uurimisvaldkonnad: 1970.–1980. aastatel aero- ja etnomükoloogia, hiljem aerobioloogia. Selgitanud elektrilaengute jaotumise seaduspärasusi seente viljakehadest vabanevatel eostel ja uurinud Siberi ning Kaug-Ida rahvaste (sh eriti hantide) seenekasutust. Osalenud kümnel ekspeditsioonil Siberis, Kaug-Idas ja Kaukaasias. 1989. aastal pani aluse välisõhus sisalduva õietolmu ja seeneeoste seirele ning nende osakeste sisalduse prognoosimisele. Ta on juhtinud aerobioloogilist seiresüsteemi, pannes sellega aluse aerobioloogia uurimissuunale Eestis. Selgitanud õietolmu ja seeneeoste sesoonset dünaamikat välisõhus, kohalike õietolmuallikate funktsioneerimist ja õietolmu kaugkannet. Näitas (koos T. Saaniga) esimesena Eestis lehtpuude kevadiste fenoloogiliste faaside saabumisaegade varasemaks muutumist 20. sajandil. Teavitanud massimeedias regulaarselt elanikkonda allergiaohust. Üle 10 teadustrükise. Punane kärbseseen animistlik-šamanistlikes kultuurides. // Akadeemia (1990) 3 Ethnomycological data from Siberia and North-East Asia on the effect of Amanita muscaria. // J. Ethnopharmacol. 31 (1991) Fungi in Khant folk medicine. // J. Ethnopharmacol. 31 (1991) Puud näitavad, et kevaded on varasemaks muutunud (kaasautor T. Saan). // EL (1993) 2 Comparative study of airborne pollen concentrations in Tartu, Roma/Gotland and Stockholm (1990–1996) (kaasautor). // Grana 36 (1997) Ragweed plants and airborne pollen in the Baltic states (kaasautor). // Aerobiol. 16 (2000) Aerobioloogiline kalender. // Publ. Inst. Geographici Univ. Tartuensis 90 (2001) Nothing interesting but the origin: annual dynamics of airborne pollen composition in Estonia. // Allergo J. 14 (2005). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide ZBI BL, 89 Kukk, T. Ettevaatust – õhus on õietolmu. // EL (2004) 4. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Zinaida Saar

Zinaida Saar (aastani 1940 Zinaida Semenow, Semjonova, 21. mai 1915 Irboska vald, Petserimaa – 8. märts 2005 Tartu) oli Eesti pediaater ja infektsionist. Zinaida Saar oli venelane ja kaupmehe tütar. Lõpetas 1934 Petseri Gümnaasiumi, 1946 TRÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1953, TRÜ), väitekiri "К вопросу эпидемиологии туберкулеза у детей раннего возраста в городе Таллине (1948–1949 году)". Oli 1941 Tallinna Meditsiinikooli direktor, 1942–1944 Kanaši linna (Tšuvaši ANSV) vanemsanitaarinspektor ja rajoonidevahelise sanitaar-epidemioloogiajaama juhataja ning Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee tervishoiuosakonna juhataja, 1944–1947 ENSV Tervishoiu Rahvakomissariaadi Epideemiatõrje Valitsuse ülem, laste ravi-profülaktiliste asutuste valitsuse juhataja, Tallinna Lastehaigla ordinaator, Tallinna Meditsiinikooli õpetaja, 1947–1952 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi nooremteadur ja Vabariikliku Tallinna Haigla ordinaator, 1952–1954 Tartu Linna Nakkushaigla peaarst, 1954–62 TÜ lastehaiguste kateedri juhataja, 1962–65 nakkushaiguste ja dermatoloogia-veneroloogia kateedri juhataja, 1965–1991 dotsent. Uurimisvaldkonnad: lastehaigused, nakkushaigused ja epidemioloogia; meditsiini ajalugu. Üle 30 teadustrükise, aimeartikleid. О причинах распространения ревматизма среди детей и мерах его предупреждения. // TÜ Toim 112 (1961) Основные задачи в области организации борьбы с эпидемическим гепатитом (болезнью Боткина). // TÜ Toim 134 (1963) Первые организации по борьбе с туберкулезом в Эстонии. // TÜ Toim 178 (1965) Особенности клинического течения дизeнтерии Зонне у детей (kaasautor J. Aasav). // TÜ Toim (1975). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 183 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 123 II, 157 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituut, 36 Nõukogude Eesti Tervishoid (1965) 4, 311 Nõukogude Eesti Tervishoid (1975) 4, 349 Eesti Arst (1990) 4, 291 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 980. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Album Academicum Universitatis Tartuensis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Tiiu Saar

Tiiu Saar (sündinud 18. jaanuaril 1955 Tallinnas) on eesti loomaarstiteadlane. Tiiu Saar on töölise tütar. Lõpetas 1973 Tallinna Meditsiinikooli, 1983 EPA veterinaariateaduskonna, 1987–90 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudis (ELVI) aspirant, veterinaarmeditsiinimagister (1994, EPMÜ), väitekiri "Veiste hingamis- ja seedeelundite kahjustusi põhjustavate viirushaiguste levikust Eestis", veterinaarmeditsiini doktor (1999, EPMÜ), väitekiri "Veiste hingamis- ja seedeelundite viirushaiguste nosoloogilisest struktuurist Eestis, veiste herpesviirus-1 mõnedest bioloogilistest omadustest ja infektsioosse rinotrahheiidi / pustuloosse vulvovaginiidi diagnostika täiustamisest" (Tartu, 1999). Täiendas end 1983 Moskva Veterinaaria Akadeemias, 1992 Soome Riiklikus Veterinaariainstituudis ja Saksamaal, 1994 Poola Riiklikus Veterinaaria Uurimisinstituudis, 1995 ja 1996 Taani Riiklikus Veterinaarviroloogia Instituudis. Oli 1983–87 Vabariikliku Veterinaarialabori veterinaararst, 1990–94 ELVI nooremteadur, 1995–96 EPMÜ veterinaaria uurimiskeskuse labori juhataja, 1997–99 nakkushaiguste osakonna vanemteadur ja juhataja, 1999–2000 juhataja ja lektor, 2000.–05 loomaarstiteaduskonna dotsent, 2005– Eesti Maaülikooli veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi lektor. Uurimisvaldkond: veterinaarviroloogia ja -epidemioloogia. Euroopa Veterinaarviroloogia Ühingu liige (1996–). Umbes 20 teadustrükist, aimeartikleid. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Vasikate viirushaiguste leviku sesoonsus ja sõltuvus looma vanusest (kaasautor E. Aaver). // Veterinaarmeditsiin ‘95. Tartu, 1995 Latentse veiste infektsioosse rinobrahheiidi (TBR/TPV) viirusinfektsiooni reaktiveerimisest deksadrooni abil. // Veterinaarmeditsiin ‘96. Tartu, 1996 Sigade reproduktiivne ja respiratoorne sündroom ehk sigade "sinikõrv". // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1999) 3 Mitmele liigile kõrge patogeensusega lindude influentsa ehk gripp. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (2003) 2 Farmispetsiifiline Staphylococcus aureus'e bakteriin lehmadele. 1. Staphylococcus aureus'e kasvutiheduse ja alfa-hemolüsiini moodustumise optimeerimine komplekssöötmes (kaasautor). // Agraarteadus. (2004) 4. Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 63 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 175 Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1994) 5/6, 59 Eesti Loomaarstlik Ringvaade (2000) 5/6, 233–234. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Erik Saare

Erik Saare (3. september 1916 Tartu – 19. märts 1999 Stockholm) oli eesti päritolu Rootsi tehnikateadlane ja ehitusgeoloog. Õppis 1936–1940 ja 1942–1944 TTÜ-s masinaehituse erialal. Põgenes 1944 Rootsi, lõpetas 1956 Stockholmi Ülikooli loodusteaduskonna, filosoofiakandidaat (loodusteadused, 1954, samas), phil. lic. (geoloogia, 1956, samas). Oli 1938–1944 TTÜ vee-ehituse labori assistent, 1944–1945 Rootsis insener, 1945–1957 Rootsi Teedeinstituudi teedegeoloog, 1957–1961 Riigi Ehitusuuringute Nõukogu teadussekretär, 1961–1981 Riigi Katsekoja peainsener, ühtlasi 1960–1991 Rootsi Kuningliku Tehnikainstituudi õppejõud ja ehitusgeoloogia osakonna juhataja ning 1957–1978 Stockholmi Ülikooli lektor. Koostanud õppevahendeid. Uurimusi ehitusfüüsikast ja -geoloogiast. Eesti Õpetajate Keskühingu väljaande Bulletin of the Estonian Teachers Association in exile toimetaja (1952–1960), mitme erialaühingu (Rootsi Geoloogide Ühing, Ehitusinseneride Ühing jt) liige ning Rootsi Ehitusgeoloogia Seltsi auliige. Erik Saare valiti 1980. aastal Rootsi Kuningliku Tehnikainstituudi audoktoriks. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tehnilise joonestamise kursus masinaehituse alal (kaasautorid H. Tamm, M. Mathiesen). Stockholm, 1947 Värmeledningstal hos olika jordarter (kaasautor C.-G. Wenner). // SNB Handl. 31 (1957) Forskning om fukt I byggnadsmaterial. // Tekn. Tidskr. (1958) Åldrigsbeständighet hos byggnadsmaterial av plast. // Tekn. Tidskr. (1960) Measurement of thermal conductivity of moist porous building materials: with particular emphasis on the influence of temperature and moisture content on the thermal conductivity of cellular concrete (kaasautor I. Jansson). Stockholm, 1962. EE 14, 448–449 Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 104–105 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 110. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Kalev Saare

Kalev Saare (sündinud 30. septembril 1974 Tartus) on eesti õigusteadlane, riigikohtunik (tsiviilkolleegiumi liige). Kalev Saare lõpetas 1992 Tartu 3. Keskkooli, 1996 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna (cum laude), õigusteaduse magister (1999, TÜ), väitekiri "Eraõigusliku juriidilise isiku õiguslikust seisundist iseseisva õiguskandjana", õigusteaduste doktor dr iur (2004, TÜ), väitekiri "Eraõigusliku juriidilise isiku õigussubjektsuse piiritlemine" (Tartu, 2004). Täiendas end 2001–04 Konstanzi Ülikoolis. Aastast 1996 oli ta advokaadibüroo Lepik & Luhaäär LAWIN advokaat. 2018. aasta seisuga oli ta COBALT Advokaadibüroo vandeadvokaat. Aastast 2002 oli Tartu Ülikooli tsiviilõiguse lektor ja aastast 2006 oli ta Tartu Ülikooli eraõiguse osakonna tsiviilõiguse dotsent. Loengukursused: tsiviilõiguse üldosa, ühinguõigus. Uurimisvaldkonnad: tsiviilõigus, ühinguõigus, lepinguõigus. 7 teadustrükist. Asutamisel olev äriühing kui juriidiline isik. Juridica (1996), 6. Eraõigusliku juriidilise isiku tegutsemine oma organite kaudu ning vastutus nende tegude eest. Läbiva vastutuse printsiip. Juridica (2000) 4. Seltsing – kas leping või ühing? Juridica (2003) 1. Esindusorgani liikme käitumise omistamisest eraõiguslikule juriidilisele isikule seoses vastutuse küsimusega. Juridica (2003) 10 Passive and capacity of collective subject. Estonian Law Reform and Global Challenges. Tartu, 2005. Tehingu tühistamise aluseks oleva eksimuse ja pettuse piiritlemine. Kaasautorid: Karin Sein, Mari Ann Simovart. Juridica (2007) 10. Laenusaaja õiguste kaitse SMS-laenu lepingute puhul. Kaasautorid: Karin Sein, Mari Ann Simovart. Juridica (2010) 1. Töö vastuvõtmine ja töövõtja vastutus ehitusvigade eest. Kaasautorid: Piia Kalamees, Karin Sein. Juridica (2010), 4. Eraõigusliku juriidilise isiku organi liikmete õigussuhted. Juridica (2010), 7. Ehitise garantii kehtivas eraõiguse süsteemis. Kaasautorid: Kristjan Tamm, Urmas Volens. Juridica (2013), 3. Teade leppetrahvi sissenõudmise kohta ehituse töövõtulepingu näitel. Kaasautor Age Värv. Juridica (2014) 7. Hääleõiguse piirang kapitaliühingu huvide kaitse abinõuna. Juridica (2016) 9. Vähemusosaluse omajate võimalused kapitaliühingu huvidele vastava otsuseni jõudmiseks. Kahju hüvitamise näide. Kaasautor Maris Vutt. Juridica (2017) 9. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide https://www.riigikohus.ee/et/uudiste-arhiiv/riigikogu-nimetas-kalev-saare-uueks-riigikohtunikuks "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. detsember 2017. Vaadatud 22. novembril 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Kalev Saare Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.