laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Konfiskeerimine

Konfiskeerimine (ladinakeelsest sõnast confiscatio 'fiskusega ühendamine') on omandi või muu õiguse lõplik, tahtevastane ja tasuta üleminek õiguse seniselt omajalt riigile. Süüteo ja konfiskeeritava eseme omavahelise seose alusel eristab seadus kolme konfiskeerimise liiki:  süüteo toimepanemise vahendi konfiskeerimist ;  süüteo objekti konfiskeerimist ;  süüteoga saadud vara ehk kriminaaltulu või kuriteo vilja konfiskeerimist . Konfiskeerimise kui karistusõigusliku meetme eesmärk on võtta ära toimepanijalt kogu sellise rahaliselt hinnatav kasu, mis on omandatud ebaseadusliku tegevuse käigus. Konfiskeerimisotsuse adressaat on süüteo toimepanija või kolmas isik, kes on toimepanija arvel rikastunud. Jaan Sootak, Priit Pikamäe (koost). Karistusseadustik. Komm vlj. 5.vlj. Tallinn: Juura, 2021. Karistusseadustik. Riigi Teataja, RT I, 21.05.2021, 9, § 83, lg-d 1–4. https://www.riigiteataja.ee/akt/12937917?leiaKehtiv Confiscation of criminal and illegal assets: European perpectives in combat against seriuos crime. Policy Paper. lk 3.
Carl Klingberg

Carl Andersson Klingberg (sündinud 28. jaanuaril 1991 Göteborgis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliiga klubis EV Zug. Ta alustas jäähoki mängimist Rootsi klubis Frölunda HC, debüteerides Rootsi kõrgliigas hooajal 2008–09. Rootsi kõrgliiga hooaja 2010–11 teises pooles mängis ta Timrås. 2009. aastal valis Atlanta Thrashers ta NHL draft '​is 34. valikuna. Põhja-Ameerikas suundus Klingberg mängima hooaja 2010–11 lõpus. NHL-is debüteeris Klingberg Thrashersis meeskonnas põhihooaja viimases mängus 10. aprillil 2011 Pittsburgh Penguinsi vastu. Pärast hooaja 2010–11 lõppu kolis Thrashers Kanadasse ja sai nimeks Winnipeg Jets. Aastatel 2011–2015 mängis Klingberg põhiliselt American Hockey League'is Jetsi noorteklubis St. John's IceCaps. NHL-i pääses ta neil aastatel Jetsi meeskonnas väljakule vaid 11 mängus ja lõi NHL-is oma ainsa värava 11. aprillil 2014 mängus Calgary Flamesi vastu. Hooajal 2015–16 mängis Klingberg KHL-i klubis Nižni Novgorodi Torpedo. Alates hooajast 2016–17 on ta mänginud Šveitsi kõrgliiga klubis EV Zug. 2019. aastal võitis ta klubiga Šveitsi karikavõistlused ja 2021. aastal Šveitsi meistrifinaali. 2010. aastal võitis Klingberg Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2017. aastal tuli ta Rootsi jäähokikoondisega maailmameistriks. Rootsi koondisse kuulus ta ka 2018. aasta taliolümpiamängudel. Tema noorem vend John Klingberg on samuti jäähokimängija. Carl Klingberg NHL.com lehel Carl Klingberg hockeyd.com lehel
Ikigai

Ikigai (jaapani keeles 生き甲斐 'elamise põhjus') on jaapani kultuurist pärinev elufilosoofiline mõiste, mis koosneb kahest osast: iki (生き 'elu', 'elus') ja kai ehk gai (甲斐 'tulemus', 'tagajärg', 'vili', 'väärtus', 'kasu'), viidates elu mõttele, elamise põhjusele. Ikigai õpetuste kohaselt tuleks kõigepealt üle vaadata oma mõtteviisid ja olukorrad. Tuleks küsida, (1) millised on mu parimad omadused, oskused ja võimed ning (2) kas mulle meeldiks neid kasutada. Seejärel tuleks küsida, (3) kas sellest oleks ka teistele kasu ning (4) kas ma võiksin sel puhul pälvida ka tasu. Need neli aspekti moodustavad ikigai elufilosoofia tuuma. Ikigai on olnud jaapani kultuuris ammu tuntud mõiste, kuid populaarseks sai see tänu Mieko Kamiya 1966. aastal ilmunud raamatule "Elu mõttest" (生きがいについて, ikigai ni tsuite). Ikigai elufilosoofiat on laialdaselt käsitletud ja kommenteeritud paljude autorite poolt. Kamiya, Mieko (1980).『生きがいについて』. Japan: Misuzu Shobo. ISBN 4622081814. Schippers, Michaéla (2017). IKIGAI: Reflection on Life Goals Optimizes Performance and Happiness. ISBN 978-90-5892-484-1. Mathews, Gordon (1996). "The Stuff of Dreams, Fading: Ikigai and "The Japanese Self"". Ethos. 24 (4): 718–747. doi:10.1525/eth.1996.24.4.02a00060. ISSN 0091-2131. JSTOR 640520. Schippers, Michaéla C.; Ziegler, Niklas (2019). "Life Crafting as a Way to Find Purpose and Meaning in Life". Frontiers in Psychology. 10: 2778. doi:10.3389/fpsyg.2019.02778. ISSN 1664-1078. Kumano, Michiko (2018). "On the Concept of Well-Being in Japan: Feeling Shiawase as Hedonic Well-Being and Feeling Ikigai as Eudaimonic Well-Being". Applied Research in Quality of Life. 13 (2): 419–433. doi:10.1007/s11482-017-9532-9. ISSN 1871-2576. S2CID 149162906. Elufilosoofia Õnn
Linus Johansson

Nils Linus Emmet Johansson (sündinud 30. novembril 1992 Ljungbys) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Rootsi kõrgliiga klubis Färjestad BK. Ta alustas jäähoki mängimist Rootsi klubis IF Troja-Ljungby, mille meeskonnas debüteeris ta hooajal 2010–11 Rootsi esiliigas. Hooajal 2011–12 mängis ta North American Hockey League'i klubis Topeka RoadRunners. Aastatel 2012–2014 mängis ta põhiliselt Rootsi tugevuselt kolmandas liigas. Hooajal 2014–15 mängis ta Norra kõrgliiga klubis Storhamar Dragons ja hooajal 2015–16 Rootsi esiliiga klubis Mora IK. Rootsi kõrgliigas debüteeris Johansson hooajal 2016–17 Djurgårdensis meeskonnas. Aastatel 2018–2020 mängis ta Färjestadis. Hooajal 2020–21 mängis Johansson KHL-is HK Sotši ja HK Nižnekamski Neftehimiki ridades. 2021. aasta mais naasis ta Färjestadi. Rootsi jäähokikoondise koosseisus on Johansson osalenud Euro Hockey Touril. "Linus Johansson återvänder till Färjestad BK". farjestadbk.se. Vaadatud 10.11.2021 https://www.eliteprospects.com/player/16658/linus-johansson (vaadatud 10.11.2021) Linus Johansson hockeydb.com lehel
Joakim Nygård

Johan Alvar Joakim Nygård (sündinud 8. jaanuaril 1993 Stockholmis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib ründajana Rootsi kõrgliiga klubis Färjestad BK. Färjestadiga liitus ta 2011. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2012–13. Hooajal 2013–14 jõudis ta Färjestadiga Rootsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati Skellefteåle. Hooajal 2018–19 tegi Nygård Rootsi kõrgliigas oma seni parima hooaja, kui lõi 21 väravat ja andis 14 väravasöötu. 2019. aasta mais sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Edmonton Oilers. Hooajal 2019–20 sai ta NHL-is 33 liigamänguga kirja kolm väravat ja kuus väravasöötu. Enne järgmise NHL-i algust mängis ta hooaja esimeses pooles laenul Färjestadis. Hooajal 2020–21 pääses ta Oilersi meeskonnas NHL-is väljakule üheksas mängus, kuid ei kogunud neis ühtegi resultatiivsuspunkti ning naasis 2021. aasta mais Färjestadi, kellega sõlmis kuueaastase lepingu. Rootsi jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud Euro Hockey Touril. "RELEASE: Oilers sign Joakim Nygard to entry-level contract". nhl.com. 25.5.2019. Vaadatud 10.11.2021 "Edmonton Oilers forward Joakim Nygard signs six-year contract in SHL". oilersnation.com. 28.5.2021. Vaadatud 10.11.2021 https://www.eliteprospects.com/player/25858/joakim-nygard (vaadatud 10.11.2021) Joakim Nygård NHL.com lehel Joakim Nygård hockeydb.com lehel
Kostabi (perekonnanimi)

Kostabi on eesti perekonnanimi. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kostabi 87 inimesel (40 mehel ja 47 naisel). Perekonnanimede levikult oli Kostabi meeste puhul 2778. ja naiste puhul 2523. Nimi on levinuim Võru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 3,39. Heino Kostabi, Eesti poliitik (1933–2021) Heino Kostabi, eesti muusikapedagoog (1921–1994) Ivar Kostabi, eesti ajakirjanik (1936–2021) Kalev Mark Kostabi, eesti päritolu ameerika kunstnik Lehti Kostabi, eesti tantsija ja koreograaf (1953–) Paul Kostabi, eesti päritolu USA muusik, muusikaprodutsent ja helitehnik https://www.stat.ee/nimed/pere/Kostabi
Kose Huvikool

Kose Huvikool on haridusasutus Kose alevikus. Koolil on muusika-, kunsti-, spordi- ja tehnikaosakond. Huvikooli direktor on Kai Rei-Pikajago. Huvikooli põhimäärus kinnitati 2019. aastal ja õppeasutus alustas tegevust 1. septembril 2020. Kose Huvikooli asutamisega lõpetasid eraldi õppeasutustena tegevuse Kose Kunstikool, Kose Muusikakool ja Kose Spordikool. Need on nüüd vastavalt Kose Huvikooli kunstiosakond, muusikaosakond ja spordiosakond.  Pikemalt artiklis Kose Kunstikool Kose Huvikooli kunstiosakond on Kose Kunstikooli õigusjärglane. Kose Kunstikooli alguseks loetakse 29. jaanuari 2000, kui Tiia Rodi ja Margit Mikk (Rodi) asutasid MTÜ Kose Kunstikeskus. 1. oktoobril 2011 avati Kosel aadressil Pikk tänav 15 lastele kolm kunstiõppe rühma ja õpetajatena asusid tööle Kadri Kangilaski, Valdek Alber ja Margit Mikk. Järgmistel aastatel rühmade arv suurenes ja 2003. aastal koliti ruumidesse aadressil Hariduse 2a. 2005. aastal sai kunstikool Haridusministeeriumilt loa tegutseda ametlikult huvikoolina.  Pikemalt artiklis Kose Muusikakool Kose Huvikooli muusikaosakond on 1978. aastast tegutsenud Kose Muusikakooli õigusjärglane. Koolis saab õppida akordionit, klaverit, viiulit ja kitarri, aga ka puu- ja vaskpuhkpille. Kose Huvikooli muusikaosakond tegutseb endise Kose Teeninduskooli majas aadressil Hariduse 2.  Pikemalt artiklis Kose Spordikool Tehnikaosakonnas saab õppida mh robootikat, mida õpetati varem alates 2015/2016. õppeaastast Kose Kunstikoolis. Kose Huvikooli põhimäärus Riigi Teataja "Sügisel alustab tööd Kose Huvikool" Kose Teataja, jaanuar 2020 Koduleht Huvikooli Facebooki lehekülg
Westward Ho!

Westward Ho! on kuurortküla Bidefordi lähistel Devoni krahvkonnas Inglismaal. Küla on üks kahest asulast maailmas, mis kasutab nimes hüüumärki. Saint-Louis-du-Ha! Ha!  Westward Ho! – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Murmanski oblast

Murmanski oblast asub Venemaa Loode föderaalringkonnas. Suurem osa oblastist asub Koola poolsaarel. Oblast piirneb Norra, Soome ja Karjala Vabariigiga. Arheoloogiliste leiutiste põhjal arvatakse, et esimesed inimesed tulid Murmanski oblasti territooriumile umbes 8. aastatuhandel eKr, kuid nendest asukatest on vähe teada. 1. aastatuhandel pKr asustasid oblasti territooriumit saamid. 12. sajandil jõudsid sinna esimest korda slaavlased, kes hakkasid asustama rannikualasid ning seepärast said endale nimeks pomoorid. Üsna ruttu hõlvasid pomoorid Koola poolsaare kogu rannikut. Valge mere rannikut nimetasid nad Terski rannikuks, Barentsi mere rannikut aga Murmani rannikuks. Sõna "murman" tuleneb sõnast "normann". Poolsaare aktiivne asustamine algab alles 18. sajandi teisel poolel. 1916. aastal jõudis sinna raudtee, 1917. aastal tuli nõukogude võim. Sellest ajast hakkas poolsaarel arenema tööstus. 1921. aastal tekkis Murmanski kubermang, kuid 1927. aastal oli nimetatud ümber Murmanski ringkonnaks ning läks Leningradi oblasti koosseisu. Murmanski oblast moodustati 1938. aastal. Oblast jaguneb kuueks rajooniks ning oblastilise alluvusega linnadeks. Osa linnu ja aleveid on kinnised (märgitud tärniga nime järel). Kandalakša rajoon Kola rajoon Kovdori rajoon Lovozero rajoon Petšenga rajoon Teri rajoon Aleksandrovski kinnine linnaringkond Gadžijevo Poljarnõi Snežnogorsk Apatitõ Kandalakša Kirovsk Montšegorsk Murmansk Olenegorsk Ostrovnoi* Poljarnõje Zori Severomorsk* Zaorzjorsk* Vidjajevo* Rahvaloenduse andmetel elas 2010. aastal Murmanski oblastis 796 100 inimest. 2019. aasta alguses oli arvestuslik rahvaarv 748 100. 2002. aastal moodustasid venelased 85,2% elanikest. Piirkonna põlisrahvas saamid moodustasid 0,2% elanikest. Afrikanda lennuväebaas Koška Javr Muurmani rannik Travel.ru 2010. aasta rahvaloendus "Venemaa Statistikaamet". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. detsember 2018. Vaadatud 30. aprillil 2014.
Šuhhovi torn

Šuhhovi torn, ka Šabolovka torn (vene keeles Шуховская башня) on metallist raadio- ja teletorn Moskvas (Danilovski rajoonis), Nõukogude ratsionalistliku stiili arhitektuurimälestis. Šabolovka ažuurne koonusekujuline terastorn püstitati aastatel 1920–1922 vene inseneri Vladimir Šuhhovi (1853–1939) projekti järgi. Torni 40-meetrise diameetriga ja kolme meetri paksusega vundament rajati betoonist. Sõrestiktorni tarindus koosneb kuuest ruumilisest pöördhüperboloidpinnast (kuuest sektsioonist; iga sektsiooni kõrgus 25 m). Pärast alumise sektsiooni kokkupanekut maapinnal tehti ülemised alumise osa sees, tõsteti siis läbi valmis torni üles ja monteeriti paika. Torni monteerimisel ei kasutatud tellinguid ega tõstekraanasid. Sektsioonide ülestõstmist teostati polüspastide ja vintside abil. Šabolovka torn ehitati põhiliselt karpterasprofiilidest. Vladimir Šuhhovi koostatud torni esialgne projekt nägi ette 350 meetri kõrguse torni püstitamist, kuid sellise torni mass olnuks 2200 tonni. Sellist kogust metalli polnud riik võimeline välja käima. Šuhhov oli sunnitud välja töötama uue projekti. Lõpliku projekti (150-meetrine torn) järgi oli torni arvestuslik mass vaid 240 tonni. 1937. aasta lõpus algas eksperimentaalsete telesaadete edastamine Šabolovka tornist ja 1939. aasta märtsis alustas sealsamas lähedal tööd Moskva telekeskus. Телевизионная Шуховская башня на Шаболовке. ria.ru
Leningrad T-2

Televiisor Leningrad T-2 (vene keeles телевизор "Ленинград Т-2") oli Nõukogude Liidus 1940. aastate teises pooles välja töötatud mustvalge televiisor. Sellega oli võimalik ka raadiot kuulata. Kineskoopteleri Leningrad T-2 seeriatootmist alustati 1948. aastal raadiotehnilise aparatuuri tehastes, mis asusid Leningradis ja Ida-Saksamaal Radebergis (teistel andmetel märgitakse alustamisaastana 1949. aastat). Tootmine lõpetati 1954. aastal. Seadme korpuse gabariidid olid 780 х 400 х 460 mm ja kaal 52 kg. Leningrad T-2 toodeti kokku umbes 6000 eksemplari. Televiisor KVN-49 Телевизионный приёмник "Ленинград Т-2". rw6ase.narod.ru Телевизор Т-2 «Ленинград» стационарный, кинескопный. polytech.bm.digital Телевизор "Ленинград Т-2". boatanchor.ru
Jānis Maizītis

Jānis Maizītis (18. juuli 1961 Cēsis – 11. november 2021) oli Läti jurist. Ta oli aastatel 2000–2010 Läti peaprokurör. Aastatel 2013–2021 oli ta Konstitutsioonikaitse Büroo direktor. Ta sündis aastal 1961 Cēsises. Ta lõpetas aastal 1984 Läti Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Ta oli aastatel 2000–2010 Läti peaprokurör. Aastatel 2010–2011 oli ta Läti justiitsministri nõunik. Aastatel 2011–2013 oli ta Läti presidendi Andris Bērziņši nõunik riikliku julgeoleku alal ja riikliku julgeolekunõukogu sekretär. Aastatel 2013–2021 oli ta Konstitutsioonikaitse Büroo direktor. Ta on olnud abielus Läti Rahvusooperi direktori Gundega Maizītega (abielu lahutati 2016. aastal). Lisaks oma emakeelele läti keelele rääkis ta ka vene, saksa ja inglise keelt. Vabal ajal tegeles ta ujumise, suusatamise ja õlletopside kogumisega. Ta elas Cēsise lähedal.
Ilo (eesnimi)

Ilo on mehe- ja naisenimi. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi 23 mehel ja 14 naisel. Nime kandja on keskmiselt 49 aasta vanune (mediaanvanus on 51), seejuures vanim Ilo oli üle 85-aastaste vanuserühmas ja noorim vanuserühmas 0–4. Kõige populaarsem on nimi vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,72. "Eesnime Ilo statistika". Statistikaamet. Vaadatud 11. november 2021.
Miihkali

Miihkali on soomepärane mehenimi, mis on Miikaeli kohalik mugandus. Mikko Miihkali Karvonen (1904–1979), vienakarjala-soome kirjanik Miihkali Perttunen (1815–1899), vienakarjala runolaulik Miihkali Teppo (sündinud 1992), soome jäähokimängija
Tekla Juniewicz

Tekla Juniewicz (10. juuni 1906 Krupske küla, Lvivi oblast, Ukraina – 19. august 2022 Gliwice) oli poola ülipikaealine. Ta oli kogu Poola ajaloo vanim tõestatud sünniajaga ülipikaealine ning ühtlasi esimene Ukrainast pärit inimene, kes on elanud üle 115 aasta. Maailma läbi aegade vanimate inimeste edetabelis on ta 21. kohal. Surres oli tema vanus 116 aastat ja 70 päeva. Ta abiellus 1927. aastal kaevur Jan Juniewicziga (1884–1980). Teklal on kaks tütart, viis lapselast, neli lapselapselast ja neli lapselapselapselast (4. lapselapselaps, Iga Tekla, sündis Tekla 115. sünnipäeval, 10. juunil 2021). List of oldest living people in Poland | Gerontology Wiki | FANDOM powered by Wikia Marlena Polok-Kin (28. juuni 2021). "Najstarsza Polka ma 115 lat. Pani Tekla Juniewicz wreszcie doczekała się praprawnuczki! Ale jest jeszcze jedna niesamowita informacja" (poola). Vaadatud 11.11.2021.
Kõrveküla (täpsustus)

Kõrveküla on mitme Eesti asula nimi: Kõrveküla, alevik Tartu maakonnas Tartu vallas Kõrveküla, küla Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Kõrveküla, küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Kõrveküla, endine küla Lääne-Viru maakonnas Laekvere vallas (Paasvere-Metsakülas) Kõrveküla järv Kõrveküla kurisud
Yanic Wildschut

Yanic-Sonny Wildschut (sündinud 1. novembril 1991 Amsterdamis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib ääremängijana Bulgaaria kõrgliiga klubis Sofia CSKA. Ta on mänginud Hollandi klubides FC Zwolle, VVV-Venlo, SC Heerenveen ja ADO Den Haag, Inglismaa liigasüsteemi klubides Wigan Athletic, Norwich City, Cardiff City ja Bolton Wanderers, Iisraeli kõrgliiga klubis Maccabi Haifa ning alates 2021. aasta juunist Sofia CSKA-s. Hooajal 2015–16 võitis Wildschut Wigan Athleticuga Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga ja samal hooajal valiti ta ka liiga sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2020–21 tuli ta Maccabi Haifaga Iisraeli meistriks. Aastatel 2012–2013 mängis Wildschut Hollandi kuni 21-aastaste koondises. Ta on Suriname päritolu. "Profvoetballers van Surinaamse afkomst". natiosuriname.com. Vaadatud 11.11.2021
Thomas Lam

Thomas Anton Rudolph Lam (sündinud 18. detsembril 1993 Amsterdamis) on Soome-Hollandi jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Austraalia kõrgliigaklubis Melbourne City ja Soome jalgpallikoondises. Lam sündis ja kasvas üles Hollandis. Tema ema on soomlanna ja isa hollandlane. 2005. aastal liitus ta AZ Alkmaari noorteakadeemiaga, debüteerides hooajal 2012–13 Hollandi kõrgliigas. Aastatel 2014–2016 mängis ta Hollandi kõrgliigaklubis PEC Zwolle. 2016. aasta juulis siirdus ta Inglismaa esiliigaklubisse Nottingham Forest. Hooajal 2017–2018 oli ta Nottingham Forestist laenul Hollandi kõrgliigaklubis FC Twente. Aastatel 2018–2021 mängis ta taas PEC Zwolles. 2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Bulgaaria kõrgliigaklubiga Sofia CSKA, kus mängis ühe hooaja. 2022. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Melbourne Cityga. Aastatel 2009–2014 mängis Lam Soome noortekoondistes. Soome jalgpallikoondises debüteeris ta 9. juunil 2015 mängus Eesti vastu. Ta kuulus Soome koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. AZ Alkmaar KNVB beker: 2012–13 PEC Zwolle Johan Cruijff Schaal: 2014 https://www.transfermarkt.com/thomas-lam/profil/spieler/131821 (vaadatud 7.10.2022)
Antônia da Santa Cruz

Antônia da Santa Cruz (10. juuni 1905 Bahia – 23. jaanuar 2022) oli Brasiilia ülipikaealine. Tal on 11 last, 68 lapselast ja 110 lapselapselast. "GRG World Supercentenarian Rankings List". Gerontology Research Group (inglise). 10.11.2021. Vaadatud 11.11.2021. "Morre aos 116 anos cearense reconhecida como a pessoa mais velha do Brasil e 3ª do mundo" (portugali). Diario do Nordeste. 6.10.2021. Vaadatud 11.11.2021.
Toni Rajala

Toni Rajala (sündinud 29. märtsil 1991 Parkanos) on Soome jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliigaklubis EHC Biel ründajana paremäärel. Ta alustas jäähoki mängimist Soome klubis Tampere Ilves, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2008–09. 2009. aastal valis Edmonton Oilers ta NHL-i draft '​is 101. valikuna. Põhja-Ameerikas on Rajala mänginud hooajal 2009–10 Western Hockey League'i klubis Brandon Wheat Kings ning hooajal 2012–13 ECHL-i klubis Stockton Thunder ja American Hockey League'i klubis Oklahoma City Barons. Wheat Kingsis mängides pälvis ta Memorial Cup'i kõige spordimehelikumale mängijale antava George Parsons Trophy. Hooajal 2013–14 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis HV71, hooaja 2014–15 esimeses pooles KHL-i klubis HK Jugra ning hooaja teises pooles Rootsi klubis Färjestad BK. Hooajal 2015–16 mängis ta Rootsi kõrgliigas Luleå HF-i ridades. Alates hooajast 2016–17 on Rajala mänginu Bielis. 2009. aastal võitis Rajala Soome kuni 18-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Ta oli turniiril resultatiivseim mängija (10+9). Soome jäähokikoondisega on ta tulnud 2022. aastal olümpiavõitjaks ning 2019. ja 2022. aastal maailmameistriks. Toni Rajala hockeydb.com lehel
Valtteri Filppula

Valtteri Filppula (sündinud 20. märtsil 1984 Vantaas) on Soome jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette HC. Ta alustas jäähoki mängimist Soome klubis Jokerit, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2003–04. 2002. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i draft '​is 95. valikuna. Red Wingsi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2005–06, Red Wingsi põhikoosseisu kuulus ta alates järgmisest hooajast. Red Wingsi meeskonnas mängis ta kuni hooaja 2012–13 lõpuni. 2008. aastal võitis ta Red Wingsiga Stanley karika. Filppula kõige resultatiivseim hooaeg NHL-is oli 2011–12 (23+43). Aastatel 2013–2017 mängis ta Tampa Bay Lightningis. 2017. aasta märtsis siirdus ta Philadelphia Flyersi. Hooajal 2018–19 mängis ta New York Islandersis ja aastatel 2019–2021 taas Red Wingsis. 2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Genève-Servette'iga. 2023. aastal tuli ta klubiga Šveitsi meistriks ja võitis 2024. aastal jäähoki Meistrite Liiga. Aastatel 2003 ja 2004 võitis Filppula Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2010. aasta taliolümpiamängude jäähokiturniiril võitis ta pronksmedali Soome jäähokikoondise koosseisus. 2022. aastal tuli ta Soome koondisega olümpiavõitjaks ja maailmameistriks. Filppula on ainus soomlane, kes on tulnud jäähokis olümpiavõitjaks ja maailmameistriks ning võitis Stanley karika. 2022. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial oli Filppula Soome lipukandja. Tema vanem vend Ilari Filppula on samuti jäähokimängija. "Esimene Soome hokimees liitus Kolme kulla klubiga". sport.postimees.ee. Vaadatud 21.2.2024  Valtteri Filppula – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Valtteri Filppula NHL.com lehel Valtteri Filppula hockeydb.com lehel
Cyber Monday

Cyber Monday (otsetõlkes 'küberesmaspäev') on ostupäev, mida tähistatakse esmaspäeval pärast Black Friday nädalavahetust. Siis on pakkumised toodetele, eriti veebipoodides, soodsad. Kampaania pärineb Ameerika Ühendriikidest, kust see on viimastel aastatel levinud üle maailma. Black Friday
Siseskelett

Siseskelett on looma sisemine tugistruktuur, mis koosneb mineraliseerunud koest. Inimese ja teiste imetajate siseskeletiks on luustik. Välisskelett
Capri maastik (Konrad Mägi)

"Capri maastik" on Konrad Mägi maal aastatest 1922–1923. 1920. aastate alguses võttis Mägi ette pikema reisi Euroopas, plaanides reisida läbi Berliini Itaaliasse. Ta viibis välismaal 1921. aasta oktoobrist 1922. aasta sügiseni. Capri saarele jõudis ta 1922. aasta märtsi alguses ja jäi sinna umbes kuuks ajaks. Capril valmis Konrad Mägil kümmekond maali. Tema looming oli võtnud suuna maastikumaali suunas juba enne välisreisi ja Itaalia-teemaliste maalidega saabus tema loomingusse uus ajajärk. Itaalias maalitud või hiljem ateljees muljete põhjal valminud maalides on näha rahunemist ja maalilisemate väljendusvahendite kasutuselevõttu (sõjad, revolutsioonid ja raskused kunstikooli Pallas asutamisel olid toonud tema loomingusse ärevaid ning pingelisi meeleolusid). 2004. aasta aprillis toimunud oksjonil maksti maali eest miljon krooni (63 911 eurot) ja 25. septembril 2007 Haus Galeriis toimunud oksjonil müüdi teos 2 miljoni krooni eest (127 823 eurot), mis oli sel ajal uus Eesti rekord. Kõige kallimalt müüdud Eesti maalide edetabelis hoiab "Capri maastik" neljandat kohta. Capri maastik – Enn Kunila kunstikollektsioon. Vaadatud 12.11.2021. Konrad Mägi Capri maastik leidis omaniku 2 miljoniga. Äripäev, 27.09.2007. Eesti kunstioksjonite kõigi aegade kümme kalleimat teost. Postimees, 25.09.2017.
Capri maastik

"Capri maastik" on mitme Eesti maalikunstniku maali pealkiri: "Capri maastik" (Ants Laikmaa, 1910); "Capri maastik" (Konrad Mägi, 1922–1923).