Grafiti

Grafiti ehk grafiito on piltide või tekstide kujutamine seintel või muudel pindadel, tavaliselt avalikus ruumis. Enamasti tehakse grafitit ilma pinna omaniku loata, mistõttu seda võib pidada ka vandalismiks. Grafititeos on grafiito ehk grafiti. Grafiti võib kitsamalt viidata ka suurele lahtise käega tehtud aerosool- või muude ilmastikukindlate värvidega teosele ning sel juhul vastandub see stencil'ile ehk šabloonkunstile. Lihtsakujuline grafiti, näiteks oma nimetähtede kritseldamine, aga ka roppuste kirjutamine või karikatuursed kujutised, on pärit juba antiikkultuuridest. Grafiti kui kunstiliigi juured ulatuvad vanimate koopamaalinguteni ning jõuavad tänapäeva seina- või monumentaalmaali ajaloo kaudu. Tavaliselt ei peeta neid siiski grafiti otsesteks eellasteks, sest vaatamata sotsiaalsele või poliitilisele sõnumile, mida avalikus ruumis eksponeeritud teosed sageli kannavad, valmistati neid üldjuhul omaniku loal. Tänapäevase grafiti algusajaks peetakse USA-s 1960.–1970. aastaid, mil noored hakkasid oma poliitilisi (tavaliselt riigivastaseid) sõnumeid seintele kirjutama. Samaaegselt hakkasid jõugud ka oma territooriumi märgistama (a la "Mati oli siin" – nn tag-grafiti). Üks esimesi laiemalt tuntud grafiti viljelejaid oli TAKI 183. Tegemist oli New Yorgis kullerina töötava noormehega, kes hakkas oma käike linnas märgistama, kirjutades seintele oma nime. 1970. aastate alguseks oli oma nime kritseldajaid palju ning tekkis vajadus nime esile tuua. See põhjustas grafiti muutumise kalligraafilisemaks, grafititegijad võtsid kasutusele mitmesuguseid kirjastiile. Sellest arenesid välja eri grafitistiilid, nagu throw-up, piece, wildstyle, stencil (šablooni abil tehtud grafiti), mural (tervet seina kattev grafiti) jm. Lisaks kunstiliigina käsitlemisele võimaldab ajalooline grafiti saada informatsiooni ühiskonnas valitsenud meeleoludest ning üldisemalt ühiskonna korraldusest ja ülesehitusest. Näiteks on Antiik-Rooma grafitite põhjal tehtud järeldusi lihtrahva kirjaoskuse leviku kohta. Territooriumi märgistamise ja muude otseste sotsiaalsete funktsioonide kõrval võib tänapäeva grafiti kanda ka poliitilist ja sotsiaalset sõnumit, mängida kunstiajalooliste viidetega ning olla sellisena lausa filosoofiline. Viimastel aastakümnetel on n-ö ametliku kunstikorralduse suhtumine grafitisse muutunud ning grafiti on hakanud jõudma tunnustatud kunstiliikide hulka nii mujal maailmas kui ka Eestis. Nii korraldatakse Tartus tänavakunstifestivali Stencibility, Tartu noore kunsti oksjonile on pandud tänavakunstnike Müra2000, MinaJaLydia ja Edward von Lõnguse teoseid, ning originaalšabloone on ostnud Tartu kunstimuuseum.  Pikemalt artiklites Grafiti Eestis ja Eesti tänavakunstnikud Eesti grafitikunsti esimeseks tegijaks peetakse Ülo Kiplet, kes suutis suure osa Tallinna ja Tartu linna seintest, plankudest ja isegi tänava äärekividest täis kirjutada oma manifesti "Haiguste ravi. Kontrollitud...". 2009. aastal ilmus "Haiguste ravi. Kontrollitud : raamat tänavakunstist" (ISBN 9789949186365), mis käsitleb Eesti tänavakunsti (koostajateks Tõnis Palkov, Uku Sepsivart ja Andres Siplane). Eesti tänavakunsti iseloomustamisel on välja toodud, et Tallinnas tõuseb pigem esile lahtise käega tehtud kiire grafiti ja Tartus šabloonkunst, mis vajab tegemiseks rohkem aega. Üks Eesti tuntumaid tänavakunstnikke on Edward von Lõngus. Alates 2010. aastast korraldatakse Tartus tänavakunstifestivali "Stencibility". 2013. aastal alustati Pärnus festivaliga "Sõnum seinal". 2017. aastal leidis aset "Mextonia" festival ning 2018. aastast on toimunud maakondades "Rural Urban Art" festival (2018. aastal Põlvamaal, 2019. aastal Jõgevamaal ja 2020. aastal Ida-Virumaal). Tartu on tänavakunsti suhtes 2000. aastatel olnud tolereeriv ja kasutanud selle teoseid ka linna reklaamimiseks, see on kujunenud osaks linna identiteedist sarnaselt selliste linnadega nagu Bristol, Berliin ja Amsterdam. Sallivat suhtumist on seostatud tänavakunstifestivaliga ning Edward von Lõngusega. Tartus võeti 2021. aastal kasutusele tänavakunstil põhinev rattaliiklust reguleeriv märk pärast seda, kui algsel märgil kujutatud inimese siluett tänavakunstniku poolt kassiks muudeti. Grafiti Paldiski linnas Grafitiga kaetud mahajäetud sõjaväehelikopter Mi-6 Grafiti eemaldamine Stockholmis Grafiti Bristolis. Autor Banksy Grafiti Tartu raudteejaamas Stencibility festivali käigus loodud grafiti Senffi treppide ääres Tartus. Autorid: Okeiko ja Hypnobooster. Näide päevakajalise teema kajastamisest tänavakunstis Grafitiga kaunistatud prügikast Soomes Grafiti Tartu linnas (autor PRTKR, 2018) Latrinaalia Grafitikunstnike loend Mextonia festival Augsburgi tänavakunst Robert Hein: Tänavakunst Eestis: "Potentsiaali on tohutult, arenemisruumi veel piisavalt!" Õhtuleht, 13. august 2013 Raimu Hanson "Tänavakunstnik narrib jokkijaid" Postimees, 23.04.2013 (vaadatud 24.03.2013) Raimu Hanson "Kodumaine tänavakunst hakkab murdeeast välja kasvama" Postimees, 23.04.2013 (vaadatud 24.03.2013) Õunapuu, Janet; Allik, Henry-Laur (22. september 2019). ""Aktuaalne kaamera. Nädal" uuris Tallinna ja Tartu tänavakunsti eripära". ERR. Vaadatud 15. jaanuaril 2023. "Video: Millal tänavakunst pole tänavakunst?". ajakiri.ut.ee. Vaadatud 15. jaanuaril 2023. Rahman, Shameema Binte (17. jaanuar 2023). "How Tartu street art contributed to European Capital of Culture 2024 title". ERR. Vaadatud 9. veebruaril 2023. "Suur jalutuskäik". Suur jalutuskäik. 29. juuni 2021. Vaadatud 15. jaanuaril 2023. Graffiti.ee, Eesti grafitiportaal Art Leete "Kriipamisest" Folklore, 25.07.2007 Raimu Hanson "Tänavakunstnik narrib jokkijaid" Postimees, 23.04.2013 Raimu Hanson "Tänavakunstnik muutub avalikuks" Postimees, 23.04.2013 Raimu Hanson "Kodumaine tänavakunst hakkab murdeeast välja kasvama" Postimees, 23.04.2013 Eesti tänavakunstniku MinaJaLydia koduleht Luise Birkenfeld "Helgust väikelinnadesse" Sirp, 12.07.2019 Estonian graffiti and street art Facebooki leht https://www.facebook.com/tartulinn/posts/10159569576234208Tartu linna Facebooki postitus uuest liiklusmärgist 2021. aastal https://www.researchgate.net/publication/307692129_Taagin_jarelikult_olen_olemas_Paroomiline_pilguheit_Tartu_grafitile "Täägin, järelikult olen olemas", Piret Voolaiu uuring sõnumitest Tartu seintel 2011. aastal