laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Sihhote-Alin

Sihhote-Alin (vene keeles Сихотэ-Алинь) on mäestik Venemaa kaguosas Kaug-Idas Habarovski ja Primorje krai territooriumil. Sihhote-Alin on Amuuri jõe, Jaapani mere ja Tatari väina veelahe. Mäestiku pikkus on 1200 km, laius kuni 250 km, suurim kõrgus 2090 m (Tordoki-Jani mägi). Teised mäetipud on Ko (2003 m), Jako-Jani (1955 m), Anik (1933 m), Durhe (1903 m), Oblatšnaja (1856 m), Sputnik (1805 m), Ostraja (1788 m), Võssokaja (1745 m), Snežnaja (1684 m), Olhovaja (1805 m), Lõssaja (1554 m), Izjubrinaja (1433 m), Livadiiskaja (Pidan) (1334 m), Tšornõi Kust (1010 m), Kedrovaja (961 m). Sihhote-Alini kõrgematel tippudel on reeglina teravalt visandatud kuju, suur osa neist on kaetud suurte kivide rusuga. Pinnavormid meenutavad tugevasti purustatud tsirkusorge. Sihhote-Alini mäestik koosneb liivakivist ja kiltadest. Esineb hästi palju intrusioone, mis on põhjustanud kulla, tina ja polümetallide leiukohtade tekkimise. Nõgudes on kivi- ja pruunsöe leiukohad. Eelmäestikus esinevad basaltplatood. Sihhote-Alini lõuna- ja idaosa on järskude nõlvadega keskmäestikud, lääneosas esinevad sageli pikiorud ja nõod. Üldiselt on Sihhote-Alini ristiprofiil asümmeetriline, läänenõlv on laugem kui idanõlv. Vastavalt on läände voolavad jõed pikemad kui itta voolavad. Selle iseärasuse põhjal on mäestik ka nime saanud. Mandžu keeles tähendab Sihhote-Alin 'suurte läänejõgede ahelik'. Sihhote-Alinis on mitmekesine taimkate: mäestiku lõuna- ja keskosas kõrgusel kuni 500 m on okas-laialehised metsad ning põhjaosas on okasmetsad ajaani kuuse ja amuuri nuluga. Kõrgemal esineb mägitundra. Nõgude põhjas kasvab rohi kõrgusega kuni 3,5 meetrit. Sihhote-Alini endeemid on taimedest mikrobioota (Microbióta decussáta), olga lehis ja loomadest amuuri leopard. Kliima on soe ja niiske. Talv on pehme, sest esinevad sageli Jaapani mere kohal tekkinud tsüklonid. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on –10...–15 °C. Aasta keskmine sademete hulk on päris suur (kuni 800–1000 mm), suurem osa neist sajab suvel. Lumikate tekib oktoobris–novembris ja sulab ära märtsis–aprillis. Lumikattega päevade arv on 120–150. Talvel sajab ühtlaselt, tihti on tugevad lumesajud, lumetormid ja sulad. Laviiniohtlik periood kestab kuni 90 päeva. Sihhote-Alini territooriumil on loodud Sihhote-Alini looduskaitseala, mis aastast 2001. kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Johannes Eduard Robert Hörschelmann

Johannes Eduard Robert Hörschelmann (17. jaanuar 1845 Martna – 6. november 1926 Berliin) oli Eesti vaimulik. Õppis Tallinna toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis aastani 1872. Ordineeriti 21. jaanuaril 1873 õpetajaks. Oli aastatel 1873–1876 (kutsuti 25. septembril 1872) Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Oli aastatel 1876–1888 Moskva eesti koguduse õpetaja, oli veel aastatel 1877–1888 vanglavaimulik. Aastatel 1888–1913 oli Narva Johannese koguduse õpetaja, teenides aastatel 1888–1893 ka Jamburgis. Aastatel 1888–1898 oli ta ka Narva gümnaasiumi usuõpetaja. Emeeritusena elas aastatel 1913–1919 Riias, seejärel Saksamaal. Tema emapoolne vanaisa oli Dietrich Martin Luther oli notar, kaupmees, suurgildi oldermann, Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja aastatel 1807–1852, tema teine vanaisa Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, tema isa Otto August Leopold Hörschelmann oli Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Tema vend Alexander Anton Hörschelmann oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja, teine vend August Konstantin Hörschelmann oli alguses Karuse Margareeta koguduse pastor, pärast Alexander Antoni surma Hageri koguduse ja Oranienbaumi koguduse pastor, kolmas vend Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja ja hiljem Tartu ülikooli tegeliku usuteaduse professor. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Erik Amburger "Die Pastoren der evangelischen Kirchen Rußlands" vom Ende des 16. Jahrhunderts bis 1937 Ein biographisches Lexikon Institut Nordostdeutsches Kulturwerk Martin Luther Verlag 1998 Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Xi'an

Xi'an on (西安; Xī'ān 'läänerahu') on linn Hiinas, Shaanxi provintsi pealinn ja Xi'an Shi allprovintsilinna keskus. Ta asub Huang He lisajõe Wei He orus. 1993. aastal oli linnas 2,4 miljonit elanikku. [viide?] Xi'ani linnastu hõlmab 3830 km², elanike arv on 7 168 005. Xi'an on tähtis tööstuskeskus, kus asuvad masinaehitus-, tekstiilitööstus-, elektrotehnikatööstus-, sõidukiehitus-, keraamikatööstus-, metallurgia- ja toiduainetööstusettevõtted. Xi'an on ka transpordisõlm. Linnas on Loodeülikool. Xi'an on üks Hiina neljast ajaloolisest pealinnast. Praegust nime kannab linn 14. sajandist, vanal ajal kandis ta nime Chang'an (traditsioonilises hiina kirjas 長安, lihtsustatud hiina kirjas 长安; Cháng'ān 'igavene rahu'). Linn on üle 3000 aasta vana ning oli 11 dünastia pealinn. Linna erilised õitseajad olid Hani dünastia ja Tangi dünastia ajal. 7.–8. sajandil oli linnas umbes 2 miljonit elanikku ning ta oli maailma suurim linn, Hiina ja muu maailma vahelise kauba- ja kultuurivahetuse keskus. Sealt sai alguse Siiditee. Suur Metshanede pagood (652) Väike Metshanede pagood (707) Xi'ani mošee ehk Xi'ani suur mošee (8. sajand, ümber ehitatud) Xi'ani kellatorn (14. sajand) Trummitorn (1370) Xingjiao tempel (669) Xi'ani linnamüür Xi'ani steelimets Fenghao Epangi palee Chang'ani paik Damingi palee paik Xi'ani intsidendi paik 8. marsiarmee Xi'ani büroo paik Dulingi mausoleum Xi'anist umbes 30 km kaugusel on Qini dünastia aegsete terrakotasõdalaste asukoht Qin Shihuangdi mausoleum. Xi'anist umbes 10 km kaugusel on arheoloogiline Banpo muuseum. Xi'ani palee
Rakvere Tarvas

Rakvere Tarvas võib tähendada: BC Rakvere Tarvas Rakvere JK Tarvas Tarvas, skulptuur Rakveres
Vadim Belobrovtsev

Vadim Belobrovtsev (sündinud 11. mail 1978) on Eesti poliitik ja endine ajakirjanik (kirjutas vene keeles). Alates 9. novembrist 2017 kuni 9. aprillini 2023 oli ta Tallinna abilinnapea. 10. aprillist 2023 on ta XV Riigikogu liige. Aastal 2000 lõpetas ta Concordia Rahvusvahelise Ülikooli Eestis. Ta kuulus Sotsiaaldemokraatliku Erakonna juhatusse ja erakonna Tallinna piirkonna juhatusse. Ta on töötanud Riigikogus Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nõunikuna. Alates 19. novembrist 31. detsembrini 2010 oli ta Tallinna abilinnapea. Hiljem on ta olnud Tallinna linnavolikogu liige. 6. mail 2015 teatas ta kavatsusest liituda Eesti Keskerakonnaga. 28. maist 2015 kuni 9. novembrini 2017 oli ta Kristiine linnaosa vanem. Alates 9. novembrist 2017 on ta Tallinna abilinnapea ning ta vastutab haridus-, kultuuri- ja spordivaldkonna eest. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 3233 häält ning osutus valituks. "Belobrovtsev läheb Tallinna linnavalitsusest riigikokku". Tallinn. 5. aprill 2023. Vaadatud 10. aprillil 2023. Sotside linnavolikogu liige Vadim Belobrovtsev liitub Keskerakonnaga Delfi, 06.05.2015 (vaadatud 06.05.2015)
FIFA Ballon d'Or

FIFA Ballon d'Or oli aastatel 2010–2015 rahvusvahelise jalgpalliliidu FIFA väljaantav auhind, mille pälvis maailma parim meesjalgpallur. Auhinna saaja valisid jalgpalliajakirjanikud ning riikide jalgpallikoondiste peatreenerid ja kaptenid. Auhind loodi 2010. aastal, kui liideti FIFA aasta jalgpalluri ja Euroopa aasta jalgpalluri aunimetus. 2016. aastal taastati endine Euroopa aasta jalgpalluri auhind. FIFA aasta jalgpallur FIFA Puskási auhind Euroopa aasta jalgpallur Euroopa Kuldsaabas "World Player of the Year - Winners". RSSSF. Vaadatud 21. jaanuar 2017. https://www.cambridge.org/core/journals/perspectives-on-politics/article/abs/messi-ronaldo-and-the-politics-of-celebrity-elections-voting-for-the-best-soccer-player-in-the-world/36CB5CB44D4C06866305408163A49290 https://www.sportbible.com/football/ballon-dor-votes-lionel-messi-cristiano-ronaldo-665271-20230302
Baltic Scandinavian Lines

Baltic Scandinavian Lines AS on 2005. aastal asutatud Eesti laevakompanii, millel on laevaliin Paldiski-Kapellskär. Sel liinil sõitis 1976. aastal ehitatud ro-pax-laev Via Mare, mille mahutavus on 726 rajameetrit ja 60 reisijakohta. Esimesil aastail, kui Baltic Scandinavian Linesi omanik oli Pakri Marine Investments, väljus Via Mare Paldiski Lõunasadamast. 1. märtsil 2008 omandas Baltic Scandinavian Linesi Paldiski Põhjasadamaga samasse kontserni kuuluv ekspedeerimisfirma AS Merktrans. Merktransi suuromanikud on Aleksei Tšulets ja Aleksandr Nakonetšnõi. Nõukogus on veel ka Rein Küttim ning Aleksei Mürisep. Seejärel hakkas Via Mare väljuma Paldiski Põhjasadamast. Pärast seda, kui samad omanikud ostsid laevakompanii Navirail, suunati Via Mare selle firma liinile Muuga-Vuosaari ning liinile Paldiski-Kapellskär renditi Leedu lipuga ro-pax-laev LISCO Patria. Sügisest 2011 sõidab Via Mare liinil Paldiski-Hanko. Sügisel 2011 ühines Baltic Scandinavian Lines Taani laevakompaniiga DFDS ja sestpeale opereerib Paldiski-Kapellskäri liini DFDS Seaways. Sel liinil sõidab Patria Seaways (ex LISCO Patria). DFDS Seaways Eesti koduleht, endine Baltic Scandinavian Lines
Faalanks

Faalanks oli jalaväe formatsioon, mis on tuntud peamiselt kasutamise tõttu Vana-Kreekas. Faalanksis olevad sõdurid (Vana-Kreekas hopliidid) reastusid üksteise kõrvale nii, et nende kilbid moodustasid tiheda seina ja esimesed sõdurite read suunasid oma odad ettepoole. Faalanks oli eest hästi kaitstud, kuid haavatav külgedelt. Faalanksitega peeti lahinguid enamasti tasastel väljadel, kuna ebatasasel maastikul oli raske rivi hoida. Esimesed kirjeldused faalanksitaolise rivistuse kasutamisest pärinevad 25. sajandist eKr Sumerist ja Vana-Egiptuse jalavägi kasutas sarnast formatsiooni. Sõna "faalanks" (φάλαγξ) pärineb Homeroselt, kes kasutas seda, kirjeldamaks lahinguid hopliitide vahel. Kreeka ja Sparta faalanks sündis ilmselt 8.-7. sajandil eKr ja selle kõrgaeg saabus Aleksander Suure vallutuste ajal. Rooma vabariigi ja leegioni tõus viisid hellenistlike riikide ja nende armeede kadumiseni ning seega ka faalanksi allakäiguni. Odadega relvastatud jalavägi mängis lahinguväljal rolli veel 18. sajandil, kuid nende taktika ei pruukinud kattuda enam faalanksi omaga. Leegion Malev
Jørgen Smit

Jørgen Smit (Jørgen Faye Smit) (21. juuli 1916 Bergen – 10. mai 1991 Arlesheim) oli Norra õpetaja, kõrgkooli dotsent, lektor ja publitsist, pidades loenguid eelkõige Waldorfi pedagoogikas ja tegutsedes Antroposoofiaseltsis. Ta oli Norra Antroposoofiaseltsi peasekretär, Järnas (Rootsi) Rudolf Steineri Seminari rajaja ja Üldise Antroposoofia Seltsi eestseisuse liige Goetheanumis. Jørgen Smit kasvas seitsmepojalise pere teise lapsena Bergenis, hiljem Oslos. Ta õppis klassikalist filoloogiat Oslos ja Baselis. 1941–1965 töötas ta Bergeni Rudolf Steineri koolis õpetajana. Õpetajatöö kõrval sai temast juba noore õpetajana loengupidaja väga erinevatel teemadel, enamasti siiski seoses antroposoofia ja Waldorfi pedagoogikaga. 1966–1975 tegutses ta otsustava jõuna Järnas Rudolf Steineri Seminari asutamisel ja õpetajate seminari ülesehitamisel. Koostöös kunstnik Arne Klingborgi, arhitekt Erik Asmusseni ja ettevõtja Âke Kumlanderiga tekkis Järnas mõne aastaga suurim antroposoofiakeskus. 1975 kutsuti ta Dornachisse, Üldise Antroposoofia Seltsi eestseisusse, kus ta juhatas noortesektsiooni ja hiljem ka pedagoogilist sektsiooni. Rohkem kui pooled enda peetud 4889 loengust pidas ta 16 aasta jooksul kuni oma surmani 1991. Ta käis loengureisidel kõikidel kontinentidel, enamasti küll Euroopas. Tema trükis avaldatud kirjutised on enamasti toimetatud loengud. Jörgen Smit Seiten täieliku bibliograafia ja loengute nimistuga (saksa keeles) Jörgen Smit Saksa Rahvusraamatukogus (Deutsche Nationalbibliothek) (saksa keeles) Biograafia Forschungsstelle Kulturimpulsis (saksa keeles)
Ravipedagoogika

Ravipedagoogika on erivajadustega lastele suunatud Waldorfi pedagoogika haru. Bernard Lievegoed. "Ravipedagoogiline vaatlus. Abiks arenguhäirete eristamisele ja käsitlemisele". Saksa keelest tõlkinud Inge Tael (Librarius 1997)
Eurütmia

Eurütmia (kr. εὖ eu 'hea', 'õige' ja ῥυθμὀς rythmos 'rütm', seega 'ühtlane liikumine' või 'ilus liikumine') on liikumiskunst, mis loodi 20. sajandi alguses (vahemikus 1908–1925) Saksamaal ja Šveitsis Rudolf Steineri, antroposoofia rajaja juhendamisel. Eurütmiat etendatakse eraldiseisva kujutava kunstina, aga ka lavastuste osana. Ravieurütmia on kasutusel teraapilistel eesmärkidel. Waldorfi koolides on eurütmia korraliselt õppekavas. Eurütmias kasutatavad liigutused on seotud kõnerütmi ja -meloodia, muusika rütmi ja helidega ning tundmustega (näiteks rõõm ja kurbus). Nendest moodustuvad repertuaari elemendid, n-ö põhiliigutused, mida kasutatakse vabaks loominguliseks väljenduseks. Tähtsaks peetakse ka sirg- ja kõverjoonte vastandust, liikumise suunda ruumis (edasi, tagasi, üles, alla, vasakule, paremale), kokkutõmbumist ja paisumist ning värvusi. Värvuseelementi rõhutatakse nii kostüümide kui ka valgustuse abil. Mitmesugustes eurütmiaharjutustes kasutatakse ka vaskkeppe ja palle. Eurütmia eesmärk on viia esitaja liikumine ning esitaja ja publiku tajukogemused harmooniasse esituse sisuga; eurütmiat on sellepärast mõnikord nimetatud ka "nähtavaks muusikaks" või "nähtavaks kõneks". Eurütmia looja Rudolf Steiner kirjeldas eurütmiat kui "hinge kunsti". Tänapäeval esitatakse valdav osa eurütmiast Euroopa klassikalise muusika või tekstide (luule, proosa) saatel. Mõnikord esitatakse ka ilma helita eurütmiat. Carlo Willmann, Waldorfpädogogik, Böhlau Verlag, ISBN 341201898-8, 1998. Mercurius, makers of eurythmy rods and eurythmy balls. Vaadatud 28.11.2007. "About Eurythmy Therapy". Hermes Health. Originaali arhiivikoopia seisuga 27.08.2017. Vaadatud 28.11.2007.
Transneft

Transneft (Открытое акционерное общество "Акционерная компания по транспорту нефти «Транснефть»") on Venemaa riiklik naftatranspordiettevõte, Venemaa suuremate naftajuhtmete operaator. Transnefti omanduses on umbes 50 000 kilomeetrit naftajuhtmeid. Ettevõte transpordib üle 90% Venemaal toodetud naftast. Riigile kuulub 100% ettevõtte lihtaktsiatest. Eelisaktsiad on vabas ringluses. Ettevõte registreeriti 1993. aastal. Peakorter asub Moskvas. Ettevõtte juht on Nikolai Tokarev, direktorite nõukogu esimees Sergei Šmatko. Transneft on Glavtransnefti (Nõukogude Liidu Naftatööstuse Ministeeriumi Naftatranspordi ja -tarnete Peamine Tootmisvalitsus) õigusjärglane. Transnefti veebileht
Roheliste ja Talurahva Liit

Roheliste ja Talurahva Liit (Zaļo un Zemnieku savienība; lühendatult ZZS) on Läti poliitiline allianss, mis asutati 2002. aastal. Allianssi kuuluvad Läti Talurahva Liit ja Läti Roheline Partei. 2002. aasta parlamendivalimistel sai partei 12 kohta seimi sajast ja 2006. aastal 18 kohta. Alates 2002. aastast on ZZS kuulunud valitsuskoalitsioonidesse. 2004. aastal oli ZZSi kaasesimees Indulis Emsis riigi valitsusjuht. 2006. aasta valimistel liitusid alliansiga partei Lätile ja Ventspilsile, mille juht Ventspilsi suurärimehest linnapea Aivars Lembergs oli ZZSi peaministrikandidaat. 2010. aasta parlamendivalimistel sai Roheliste ja Talurahva Liit seimis 22 kohta ja osales valitsuse moodustamises. Nad said 5 kohta Valdis Dombrovskise teises valitsuses. 2011. aasta parlamendivalimistel sai Roheliste ja Talurahva Liit 12,22 protsenti valijate häältest ja 13 kohta seimis.
Erechtheus

Erechtheus (vanakreeka keeles Ἐρεχθεύς) oli poolmüütiline Atika kuningas, Pandion I ja Zeuxippe poeg. Tema õed olid Prokne ja Philomela. Tema valitsusajaks on arvatud 1397–1347 eKr. Erechtheusel oli kaksikvend Butes. Pärast isa surma pidid nad koos valitsema hakkama. Selle asemel jagasid nad võimu isekeskis ära ja nii võib neid pidada võimu lahususe põhimõtte leiutajaiks. Jagamine käis nii, et Erechtheus sai ilmaliku ja Butes vaimuliku võimu. Sellest ajast on ilmalik ja vaimulik võim Atikas lahus olnud. Tõsi, vaimulikel polnud Atikas palju võimu, seda enam, et Butesel ei olnud lapsi ja järelikult ei olnud vaimulikud nii kõrgest soost. Erechtheuse naine oli Praxithea. Neil oli kuus poega: Kekrops II, Orneus, Metion, Pandoros, Thespios ja Eupalamos, ning seitse tütart: Protogeneia, Prokris, Kreusa, Oreithyia, Chthonia, Pandora ja Merope. Tema mitu tütart said tuntuks oma õnnetu saatusega. Protogeneia suri noorelt. Prokrise ja Kephalose abielu hukutas armukadedus. Apollon vägistas Kreusa ja tegi talle lapse. Kreusa hoidis rasedust salajas, sünnitas salaja ja hülgas lapse kohe. Erechtheus naitis ta Xuthosega, kes oli teda sõjas aidanud. Neil ei olnud kaua aega lapsi. Lõpuks leidsid nad vägistamisest sündinud poja Ioni, kellest sai joonlaste esiisa, ja said ka teise poja Achaiose, kellest sai kõigi ahhailaste esiisa. Ka Oreithyia polnud veel päris täiskasvanud, kui talle tuli kosja Põhjatuul Boreas. Kuna Kephalos oli olnud Borease vennapoeg, oli terve Ateena kosilase vastu. Erechtheus ei julgenud jumalale ka ära öelda ja keeldus põhjendusel, et Oreithyia on liiga noor. Boreas ei jätnud Oreithyiat ja röövis ta ära, kui see õdede seltsis jõe kaldal mängis. Nende pojad olid Kalais ja Zetes. Erechtheus naitis Chthonia oma kaksikvenna Butesega. Neil ei olnud lapsi. Pandora ja Merope, keda ei tohi ära segada teiste samanimelistega, ei saanud kuulsaks. Erechtheust austati kultuslikult Ateena akropolil, kus ta oli formaalselt samastatud Poseidoniga (Poseidon Erechtheus), kellele toodi ohvriks härgi ja jäärasid. Erechtheuse järgi on nime saanud akropolil asuv tempel Erechtheion. Mõnes müüdis samastati teda Erichthoniosega, teises kujutati tolle poja või pojapojana.
Kreusa (Erechtheuse tütar)

Kreusa (ladina Creusa) oli Atika kuninga Erechtheuse tütar. Kreusa oli veel pooleldi laps, kui ta ühel päeval krookusi korjama läks. Seal tuli tema juurde Apollon, haaras temast kinni, kandis lähedalasuvasse koopasse ja vägistas ta. Kreusa karjus ema appi, aga keegi ei kuulnud. Kreusa ei julgenud sellest vanematele rääkida, sest tollal võis ka vägistamise ohvriks sattumise eest surma mõista. Ta varjas oma rasedust ja kui tema aeg täis sai, läks sinna koopasse tagasi, kus ta vägistati, sünnitas poja ja jättis sinna maha. Hiljem hakkas teda südametunnistus piinama ja ta läks sinna tagasi, kuid ei leidnud last. Maas polnud ka verd, nii et laps polnud langenud metsloomade ohvriks. Kui Kreusa abiellumisealiseks sai, andis isa ta võõramaalasele Xuthosele, kes oli Erechtheust sõjas aidanud. Xuthos jäi Ateenasse elama. Nad ei saanud lapsi. Rahvas võõrastas Xuthost ega olnud kurb. Ka Kreusa ei kurvastanud selle pärast, kuigi teisel põhjusel: vägistamine pani ta üldse mehi vihkama. Küll aga oli Xuthos väga õnnetu. Xuthos läks koos naisega Delfi oraakli juurde. Seal võttis neid vastu Ion, kes oli noorem kui tollal preestritele kombeks oli. Xuthos küsis oraaklilt, kas ta edaspidi veel lapsi saab. Apollon vastas, et saab ja et Ion ongi nende laps. Preestrinna tõi välja mähkmed, milles Ion leiti, ja Kreusa tunnistas, et nendes mähkmeis jättis ta koopasse lapse, kelle oli Apolloniga saanud. Sinna ilmus Athena, kelle Apollon oli sinna saatnud ütlema, et laps on tõesti tema oma. Athena lisas, et Hermes oli poisi koopast templi trepile kandnud, ja et Ion on väärt Ateenat valitsema. Ion läks vanemate juurde elama ja sai kõigi joonlaste esiisaks. Tema poolvennast Achaiosest, kes sündis edaspidi, sai kõigi ahhailaste esiisa, aga Atika kuningat ei saanud neist kummastki.
Elmar Vesker

Elmar Vesker (23. aprill 1928 Rame küla, Massu vald, Läänemaa – 14. oktoober 2017 Virtsu, Hanila vald) oli eesti metsavaht ja harrastussportlane. Ta õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri ning tegutses sporditegelase ja -pedagoogina Harjumaal. 1949. aastal arreteeriti ta Rootsi põgenemise katsel. Kuni 1956. aastani kandis ta karistust Komi ANSV-s Vorkuta vangilaagris. Ta oli pikka aega Laelatu puisniidu hooldaja ning ehitas 1980. aastatel Laelatu bioloogiajaama hoone. Ta osales 2001. aastal Austraalias XIV veteranide maailma kergejõustikuvõistlustel (kuulitõukes ja odaviskes). Biograafia ESBL-is
Ion

Ion oli leidlaps. Ta leiti Delfi oraakli templi trepilt. Preestrinna kasvatas ta üles ja temast sai pühamu teenija. Ükskord tulid Atika suurnik Xuthos ja tema naine Kreusa oraaklilt küsima, kas nad veel lapsi saavad. Apollon ütles, et saavad ja et Ion ongi nende laps. Preestrinna tõi välja mähkmed, milles Ion leiti, ja Kreusa tunnistas, et nendes mähkmeis jättis ta koopasse lapse, kelle oli Apolloniga saanud. Sinna ilmus Athena, kelle Apollon oli saatnud ütlema, et laps on tõesti tema poeg. Athena lisas, et Hermes oli poisi koopast templi trepile kandnud ja et Ion on väärt Ateenat valitsema. Ion läks vanemate juurde elama ja sai kõigi joonlaste esiisaks. Tema poolvennast Achaiosest, kes siis oli veel sündimata, sai kõigi ahhailaste esiisa. Atika kuningat ei saanud neist kummastki.
Metsavaht

Metsavaht on metsavalve ja metsahooldusega tegelev ametnik. Eestis oli metsavaht paljude mõisate juures alates 18. sajandist. 1930. aastal töötas Eesti riigimetsades 1554 metsavahti. Riigimetsad jagunesid vahtkondadeks, millest igaühel oli oma metsavaht. 1948. aastal oli Eestis 1337 vahtkonda; 1972. aastal oli see arv kasvanud 1848-ni. 1980. aastail oli Eestis ligi 2000 metsavahti. Veel 1997. aastal oli Eestis veidi alla 2000 metsavahi. Eestis kaotati riigimetsades metsavahi ametikohad 1997. aastal. Metsavahtide ametimajad seejärel enamasti erastati. 2011. aasta 2. septembril toimus Sagadis Eesti Metsaseltsi korraldatud ja Marek Vahula ideena üleriiklik metsavahtide mälestusüritus "Metsavahtide radadel". metsaülem metsnik Valdek Kiiver 1998. Metsavaht vaba ja väärikas. Õhtuleht Merike Pitk 2005. Metsavahi elu vanas metsavahitalus. Maaleht[alaline kõdulink] Alexander Lütkens 1884. "Juhatus metsavahtidele ja neile, kes metsavahiks tahavad saada". Kaupo Ilmet 2011. "Rahvusvaheline metsa-aasta projekt "Metsavahtide radadel". Metsaalmanahh 2011. Tartu. Toivo Meikar 2011. "Metsavahtidest". Metsaalmanahh 2011. Tartu. Aadu Koll. "Kes oli metsavaht?" Eesti Metsateenijate Ühingu Sõnumid, detsember 2011 (vaadatud 30.08.2016)
Xuthos

Xuthos oli Helleni poeg, kes sai Atika kuninga Erechtheuse koduväiks, sest oli teda sõjas toetanud. Tema naine oli Kreusa. Kuna ta oli välismaalane, peeti teda võõraks ega kurvastatud, et tal lapsi polnud. Isegi Kreusa ei kurvastanud eriti. Xuthos pidas seda aga suureks õnnetuseks ja läks naisega Delfi oraakli juurde küsima, kas ta veel lapsi saab. Seal andis Apollon talle oraakli noore teenija Ioni pojaks. Neile ilmus Athena ja teatas, et Ion on Kreusa lihane poeg Apolloniga. Xuthos lapsendaski Ioni. Siiski sai Xuthos lõpuks Kreusaga ka lihase poja Achaiose, kellest sai kõigi ahhailaste esiisa, aga Ion sai kõigi joonlaste esiisaks. Xuthose vennad olid kõigi aioollaste esiisa Aiolos ja doorlaste esiisa Doros.
Mihkel Soodla

Mihkel Soodla (sünninimi Mihkel Sakson; nimi eestistatud 1935; 23. august 1900 – 23. september 1949 Komi ANSV) oli Soontaga vallavanem ja metsavend. Ta oli vallavanem 1940 ja 1941–1944, kuulus Ants Kaljuranna salka, arreteeriti 16. novembril 1948, lasti maha põgenemiskatsel Komi ANSV-s.
Lenny Leonard

Lenny Leonard on tegelane joonissarjas "Simpsonid". Ta on 38-aastane. Tal on tumepruunid juuksed. Ta töötab Springfieldi tuumaelektrijaamas. Tihti käib ta Moe kõrtsis ja joob seal Duffi õlut. Lenny parim sõber on Carl Carlson.
Alexander Lütkens

Alexander Lütkens (24. august / 5. september) 1842 Tveri kubermang – 22. aprill 1898 Suure-Konguta mõis, Tartumaa) oli Eesti metsandustegelane. Lütkens õppis Tartu Aleksander I gümnaasiumis, metsandust õppis Saksamaal Tharandi metsaakadeemias. Ta töötas pikemat aega Tartumaal metsaülemana. Ta oli tegev Liivimaa Üldkasulikus ja Ökonoomilises Sotsieteedis ning Balti Metsaseltsis. Temalt ilmus kirjutisi metsanduse kohta selle sotsieteedi nädalalehes Baltische Wochenschrift. Ta on maetud Tartu Vana-Jaani kalmistule. Alexander Lütkens. Juhatus metsavahtidele ja neile, kes metsavahiks tahavad saada. Tartu. 1884. Heino Kasesalu. Kaks ajaloolist metsaraamatut. Eesti Mets 2002, 4.