laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Conrad Böcker

Conrad Böcker (1870–1936) oli saksa võimleja, 1896. aasta suveolümpiamängude kahekordne olümpiavõitja, Saksamaa esimene olümpiavõitja. Klubi: Berlin Turngemeinde. 1896. aasta suveolümpiamängudel Ateenas kuulus ta rööbaspuude meeskonnavõistlustel ja kangi meeskonnavõistlused võitnud Saksamaa võistkonna koosseisu ning jagas rööbaspuude individuaalvõistlusel Hermann Weingärtneriga 3.–4. kohta. Kangi individuaalvõistlustel jäi ta võitjatele alla ning jagas 3.–15. kohta, sanghobusel hooglemises jagas ta 3.–14. kohta, rõngastel jagas ta 5.–8. kohta, toenghüpetes jagas ta 4.–15. kohta. Viimati nimetatud aladel ta kedagi ei edestanud. Böcker registreerus ka kuulitõuke- ja kõrgushüppevõistlustele, kuid ei osalenud. Riistvõimlemine 1896. aasta suveolümpiamängudel
Georg Feofanov

Georg Feofanov VR I/2 (ka Georgi Feofanov; 1. mai 1876 (ukj) Pärnu – 5. aprill 1944 Pärnu) oli Venemaa keisririigi ja Eesti sõjaväelane (kolonel). Üldhariduse omandas Feofanov Pärnu gümnaasiumis, sõjalise hariduse Moskva Aleksei sõjakoolis, mille lõpetas 1899. Ta osales Vene-Jaapani sõjas. Feofanov osales I maailmasõjas 43. suurtükibrigaadi koosseisus. Teda autasustati Georgi mõõgaga. VP[küsitav] 21.08.1915: „Lahingus 16. ja 19.04.1915 hõivas avangardis asunud Feofanovi patarei positsiooni, mis oli vaenlase raskesuurtükiväe tule all. Kuigi Feofanovi patareil oli vaenlasega võrreldes vähem suurtükke, andis ta jalaväele võimaluse hõivata Podljuboveni küla ja seal end kindlustada. Feofanov ise asus lahingu ajal vaatluspunktis, mis asus vaenlase tule all.“ – Eesti Vabadussõjas teenis ta 1918. aasta algul lühikest aega Eesti suurtükiväebrigaadi ülemana, hiljem 1919–1928 2. suurtükiväepolgu ülemana. Pärast Vabadussõja lõppu jätkas ta teenistust Eesti sõjaväes. Georgi ordeni kavalerid Eestis. Mitte-eestlaste elulood. Sõjamuuseumi ohvitseride andmekogu
Xubuntu

Xubuntu on Ubuntu Linuxi distributsioon, mis kasutab Xfce töölauda. See teeb nimetatud distributsiooni mahult väiksemaks ja riistvara suhtes vähem nõudlikuks ("kergemaks") Gnome ja KDE töölaudadega sõsarversioonidest ning seetõttu sobib Xubuntu hästi vanematele arvutitele ja ka "õhukeste terminalide" (thin client) võrkudes. Nimi Xubuntu tuleb nimede Xfce ja Ubuntu ühendamisest. Xfce on lühend sõnadest XForms Common Environment (XVormide üldine keskkond) ning sõna "ubuntu" tähendab bantu keeltes, sh suulu ja xhosa keeles, 'inimlikkust teiste suhtes'. Nimel Xubuntu pole mingit erilist tähendust. Xubuntu kasutab Ubuntu repositooriume, seega saab selle kasutaja soovi korral paigaldada kõiki programme, mis neis leiduvad. Töölaua koostamisel kasutatakse võimalikult palju GTK2 baasil ehitatud programme. Xubuntut levitatakse ühel CD-l, mis toimib nii LiveCD-na kui ka installimise CD-na. Kõik Xubuntu paketti kuuluvad rakendused saab olemasolevale Ubuntu süsteemile lisada ka uut süsteemi paigaldamata. Kui valida järgmisel sisselogimisel seansiks "Xfce", ongi kasutajal ees Xubuntu töölaud. Lisaks graafilisele keskkonnale on võimalus pakette paigaldada ka ilma graafilise liideseta, sisestades terminali sudo apt-get install xubuntu-desktop. Xubuntu paigaldatakse kahest CD-kettast ühelt. Kumbki nõuab 1,5 GB ruumi kõvakettal. Desktop CD nõuab 192 MB RAM-i. Alternate CD, mis kasutab tekstipõhist installerit, nõuab vähemalt 64 MB RAM-i ja annab ühtlasi juurdepääsu installimise lisavõimalustele. Kui Xubuntu on installitud, siis saab ta töötada 192 MB RAM-i abil, kuid tungivalt soovitatakse vähemalt 256 MB RAM-i olemasolu. Ubuntu Kubuntu Lubuntu Xubuntu strateegia www.xubuntu.org
Kohrutamine

Kohrutamine on metallitöötlustehnika, kus plekk asetatakse pehmele materjalile, tavaliselt sulatatakse pigipannile ning eri otsareljeefiga metallpulkade ehk punslite ja haamriga taondatakse[küsitav] materjal soovitud vormi.
Trugimine

Trugimine on metalllehe või toru vormimine treipingis. Trugimise abil on võimalik valmistada lehtmetallist (või torust) kvaliteetseid koonilisi, silindrilisi ja sfäärilisi õõnesvorme, mida käsitsi valmistada oleks liiga aeganõudev. Trugimine Esitlus metallitöö õpetamiseks 9. klassis
Heinrich Badendick

Heinrich Badendick (2. mai 1855 Valga – 10. november 1919 Nõmme) oli Nõmme esimene alevivanem. Sõjaväelane Karl Badendick oli tema poeg. Osales Vene-Türgi sõjas Rotermanni vabriku pearaamatupidaja Ärimees (masinaajamite rihmad ja kontoritarbed) 8. september 1910 – Tallinna Jahtklubi (Revaler Yacht-Klub) asutamine 8. märts 1911 – Tallinna Jahtklubi kommodoor 1917 – 21. september 1919 Nõmme Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu esimees 17. detsember 1917 – 6. jaanuar 1918 Nõmme esimene alevivanem 24. veebruar 1918 – 25. november 1918 Nõmme alevivanem 10. juuni – 11. november 1919 Nõmme alevivolikogu liige Ta kuulus Oleviste koguduse II pihtkonda ja maeti Kopli kalmistule. 1923. aastal müüsid pärijad tema maja (Silla 4) Jaan Krossi isale Jaan Krossile. Nõmme Muuseum 2004-2005. Nõmme Linnaosa Valitsus ISBN 9949-13-067-0. Nõmme perelood. Lk 6 Leho Lõhmus. "Nõmme esimene alevivanem Heinrich Badendick". Nõmme Sõnumid. 30. aprill 2010 lk 4
Theodor Kotzebue-Pilar von Pilchau

Krahv Theodor Kotzebue-Pilar von Pilchau (vene keeles Федор Карлович Коцебу Пиллар фон Пильхау; 5. juuli 1848 – 7. august 1911 Ravila mõis) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant). Theodor Pilar von Pilchau sündis Karl Magnus Pilar von Pilchau ja Jekaterina Nikolajevna Kudaševa pojana. Tema isa oli Venemaa kindralmajor, Novorossiiski ja Bessaraabia kindralkuberner ning tema ema oli Mihhail Kutuzovi tütretütar. Pilar von Pilchau astus sõjaväeteenistusse 1866. aastal, alustades teenistust husaaripolgus Terski oblasti ja Teri kasakate atamani vanemadjutandina. 1872. aastal, teenides suurvürst Mihhail Nikolajevitši 7. husaaripolgus, ülendati ta leitnandiks. Aastail 1877–1878 võttis Pilar von Pilchau osa üheksandast Vene-Türgi sõjast. 1878. aastal ülendati ta staabirittmeistriks. 12. jaanuaril 1878 andis keiser Aleksander II Theodor Pilar von Pilchaule, tema abikaasa Alexandra Mathildele ja nende vanimale järglasele loa kanda krahvi- ja krahvinnatiitlit ning kasutada nimekuju Kotzebue-Pilar von Pilchau. Kuna Alexandra Mathilde oli endise Varssavi kindralkuberner krahv Paul Demetrius Kotzebue ainus järglane, siis ainus võimalus nime ja tiitli edasiandmiseks oligi selline liitnimi. 1888. aastal ülendati Theodor Kotzebue-Pilar von Pilchau polkovnikuks ja 1898. aastal kindralmajoriks. 1904. aasta aprillist kuni 1905. aastani oli ta Rostov Doni ääres linnapea. 1905. aastal ülendati ta kindralleitnandiks. Teenis Kaukaasias ja Varssavi sõjaväeringkonna staabis, 1910. aastal läks ta erru. Theodor Kotzebue-Pilar von Pilchau suri 7. augustil 1911 Harjumaal Ravila mõisas. Theodor Kotzebue-Pilar von Pilchau abiellus 29. juunil 1871. aastal Ravila ja Palvere mõisniku, endise Varssavi kindralkuberneri krahv Paul Demetrius Kotzebue tütre Alexandra Mathilde von Kotzebuega (20. mai 1849 – 19. juuli 1943 Tallinn). Georgi ordeni kavalerid Eestis. Mitte-eestlaste elulood. Дворянские роды, прославившие Отечество : энциклопедия дворянских родов. By Valerij Ivanovič Fedorčenko Erik-Amburger Databank Ausländer im vorrevolutionären Russland[alaline kõdulink]
Karevetikas

Karevetikas (Cladophora) on Ulvophyceae klassi kuuluv rohevetikate perekond. Karevetikate perekond on üks liigirohkemaid roheliste makrovetikate perekondi. Liike on väga raske määrata, sest diagnostilised tunnused sõltuvad ja varieeruvad suuresti näiteks kasvukeskkonna ja vanuse tõttu. Karevetikad on nimetuse saanud sellest, et katsudes tunduvad nad karedana. See tuleb lima puudumisest. Karevetikate niidid on harunenud ja kuni 130 µm jämedused. Selle järgi eristataksegi karevetikat rühma Spirogyra vetikatest, sest viimase niidid ei harune. Kõrge toitelisusega järvedes, eriti neis, kuhu on kandunud palju toitaineid, moodustavad nad vees tihedaid puhmi (vaipu). Viimase tõttu on neid mõnikord kutsutud ka vaipvetikateks. Karevetika elutsüklis on kaks mitmerakulist faasi: haploidne gametofüüt ja diploidne sporofüüt. Väliselt on mõlemad täiesti ühesugused. Selleks, et kindlaks teha, kummas arengufaasis taim parajasti on, tuleks nende kromosoome lugeda või uurida nende järeltulevat sugu. Haploidne gametofüüt toodab haploidseid gameete mitoosi käigus, diploidne sporofüüt toodab aga haploidseid spoore meioosis. Gameetide ja spooride ainus nähtav erinevus on see, et gameedil on 2 ja spooril 4 viburit. Suurde järvistusse on karevetikas sisse toodud pilsiveega ja kujunenud ohtlikuks võõrliigiks. Ta sigib seal massiliselt ning kaldale uhutud vetikamassid kolestavad liivarandu ja tekitavad lagunedes vastikut lehka, mis vähendab kaldaäärse kinnisvara väärtust. Järvest vett võtvad ettevõtted on just karevetikate tõttu pidanud miljoneid kulutama tõhusamate filtrite hankimiseks. Järvistu-äärsed kuurordid kannatavad külastajate vähenemise all: inimesed ei soovi ujuda vetikatega reostunud vees. Laoses süüakse karevetikaid eelroana ja neid peetakse delikatessiks. Neid kasvatatakse Mekongi jõgikonnas veealustel kividel ja korjatakse 1–5 kuul aastas. Karevetikaid süüakse tihti kuivalt ja isegi toorelt, sageli koos seesamiga, neid lisatakse suppidele ja küpsetatakse. M. Greenhalgh, D. Ovenden. "Euroopa magevee-elustik" (2007). Eestikeelse tõlke toimetaja H. Timm. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk. 40. Kallas räägib iseenese eest 29. juuni 2008 (inglise keeles)
Hanon Hosho

Hanon Hosho ( ハノン宝生, Hōshō Hanon ) on anime- ja mangasarja "Mermaid Melody" peategelane. Ta on Lõuna-Atlandi Ookeani Merineitsi Printsess ja Helesinise Pärli hoidja. Hanon on väga naiselik ja flirtija. Talle meeldib poodelda ja meiki kasutada. Tema hääleks on Helesinise Pärli Hääl. Tal on kaks laulu: "Ever Blue" ('Alati sinine') ja "Mizuiro no Senritsu" ('Helesinine merineitsi'). Erinevalt Luchiast tuli Hanon maale, et põgeneda veedeemonite eest. Nad hävitasid tema kuningriigi ja merineitsid seal jäid kadunuks. Hanon tutvus Luchiaga koolis, sarja esimeses osas, kus nad said parimateks sõpradeks. Ta armus ka oma muusikaõpetajasse Taro Mitsukisse, keda Hanon kutsub ka "Taro-chaniks". Esimese hooaja lõpus aga selgub, et ka Sara armastas kunagi Tarot. Hanon on väga kurb aga ta mõistab, et Mitsuki jääb alati Sarat armastama. Hiljem läheb Taro Saksamaale muusikat õppima. Enne seda kingib ta Hanonile laulu "Mizuiro no Senritsu", mis muudab Hanoni väga õnnelikuks. Kuid Hanon kaotab selle laulu kohe ja selle toob talle tagasi poiss Nagisa Shirai. Nagisa armub otsemaid Hanonisse ja ta ei suuda oma tundeid varjata. Anime lõpus saab Hanonist ja Nagisast paar.
Telefonikõne

Telefonikõne või lihtsalt kõne on ühendus helistaja ja vastaja vahel telefonivõrgu vahendusel. Kõne tegemiseks võib kasutada tava-, mobiil- või satelliittelefone ja nende kombinatsioone. Konverentskõne puhul on kõnele vastajaid rohkem kui üks.
Lina Tōin

Lina Toin (jaapani keeles 里奈桐荫, Tōin Rina) on anime- ja mangasarja "Mermaid Melody" peategelane. Ta on Põhja-Atlandi merineitsiprintsess ja rohelise pärli hoidja. Algul tundus Lina külm ja teistest eemalehoidev, hiljem õppis ta teisi usaldama. Ta on kolmas sellesse anime- ja mangasarja ilmuv peategelane. Lina hääleks on rohelise pärli hääl. Tal on kaks laulu: "Star Jewel" ("Tähekalliskivi") ja "Piece of Love" ("Tükike armastust"). Lina ilmus esimest korda sarja kolmandas osas, kus ta oli uus õpilane. Lina tundus väga ilus, kuid temaga oli väga raske rääkida. Kui ta kooli ilmus, arvasid kõik, et ta on modell, sest ta oli väga ilus ja kandis poiste koolivormi. Tal oli ka salajasi fänne, kes tahtsid olla nagu tema. Lina on Põhja-Atlandi printsess. Ta otsustas põgeneda koos Noeliga, kuid Noel ohverdas end, et Linat päästa, ja sattus Gaito vangiks. See oli Lina jaoks väga raske ja ta soovis kättemaksu. Sarja edenedes muutus Lina häbelikuks isikuks ja sai Luchia ja Hanoniga headeks sõpradeks. Lina on väga ilus ja elegantne võrreldes Luchia ja Hanoniga. Lina on iseseisev isik. Ta elab väikeses majas selle asemel, et elada koos Luchia ja Hanoniga Pearl Piari hotellis. Kuigi Luchia ja Hanon leiavad kiiresti oma armastuse, on Lina endiselt rahulik ja hoiab armastusest eemale. Ta usub, et see toob rohkem kannatusi ja õnnetusi. Teisel hooajal tärkab Linal armastuse vastu huvi, kui ta kohtub motikapoiss Masahiro Hamasakiga. Linal võttis kaua aega mõistmaks, et ta armastab teda. Lõpuks uskus ta armastusse ja ta uueks lauluks oli "Piece of Love" ("Tükike armastust"). Mangas käitub Lina samamoodi nagu animeski. Kuid ta tantsis ka pühamus, mis oli seotud merineitsitega. Lina hoolib väga Luchiast ja Hanonist. Ta on alati nõus aitama teisi. Ta armastab väga raamatut lugeda. Tema lemmikõppeaine on matemaatika. Lemmikvärv on roheline ja lemmiklill Liilia. Kõige rohkem meeldivad talle taimetoidud. Merineitsina suudab Lina end muuta inimeseks, et viibida Maal. Kui teda ründab veedeemon, muutub ta iidoli vormi häälega Rohelise Pärli Hääl ja kasutab oma häält, et koletis võita.
Karen

Karen ( かれん, Karen) on anime ja manga sarja "Mermaid Melody" peategelane. Ta on Antarktika Ookeani Merineitsi Printsess ja Lilla Pärli hoidja. Karenil on kaksikõde Noel, kes on Arktika Ookeani Merineitsi Printsess. Kui Karen saab teada, et Noel on röövitud, otsustas ta ise üksipäini minna Noelit päästma. Ta vihkab alguses Linat, sest arvab et tema pärast Noel rööviti. Algul ei saa ta ka Luchia ja Hanoniga hästi läbi, kuid hiljem ilmub ta uuesti, et neid aidata, ja lõpus teevad nad koostööd. Karen näitas algul oma "viha täis" poolt, kuid hiljem oli ta väga sõbralik. Ta ütleb heameelega, mida ta mõtleb. Ainuke asi, mille pärast ta häbeneb, on tema armastus Subaru vastu. Tema hääleks on Lilla Pärli Hääl. Tal on üks laul: Aurora no Kaze ni Notte (Mööda Aurora tuult).
Tativetikas

Tativetikas (Gonyostomum semen (Ehrg.) Diesing) on heterokontide ehk stramenopiilide hõimkonda rafidiofüütide klassi arvatud vetikas. Varem on teda käsitletud silmviburvetiktaimede (Euglenophyta) hõimkonnas ning algloomade hõimkonnas viburloomade klassis. Tativetika raku mõõtmed on kuni 120•40•30 µm. Vetikas eelistab elada peamiselt düstroofsetes, orgaanilise aine poolest rikastes järvedes. Eestist on teda leitud paljudest järvetüüpidest. Laugaste, R. (1992). Tativetikas? – Eesti Loodus, 12: 610–612. Laugaste, R. (1992). Tativetikas? – Eesti Loodus, 12: 610–612. Tativetikas andmebaasis eElurikkus
Puhverdusvõime

Puhverdusvõime on keemias (puhver)lahuse võime mingi(te) välisteguri(te) tingimuses säilitada esialgne reaktsioon (olgu see siis aluseline, happeline või neutraalne). Kitsamas tähenduses on puhverdusvõime mulla (vere, lümfi) omadus vastu panna reaktsiooni järsule muutumisele happe või aluse lisamise korral. Puhvermahtuvus Ökoloogialeksikon. (1992)./ koost. Masing, V. Eesti Entsüklopeediakirjastus : Tallinn, lk 204.
Suubla

Suubla (maaparanduslikus kontekstis eesvool) on veekogu (järv, jõgi, meri jne) või muu koht (nt kurisu, puurauk), kuhu juhitakse heitvesi või kuivendusvesi. Vanemas eesti keeles on kasutatud ka termineid eelvool ja eesvool. Eesti keeles on aegade jooksul suubla asemel kasutatud arvukalt sünonüüme, mis nüüdseks on käibelt kadunud (nt veevastuvõtja), või olid nad selgelt desorienteerivad (suubeveekogu). EE 8. köide, 1995.
Kumari laevatee

Kumari laevatee on väikelaevadele mõeldud laevatee Väinameres. Laevatee algab Vormsi ja Hiiumaa vahelt ning lõpeb Papilaiust idas (Muhu ja mandri vahel). 2007. aastal kirjeldati laevateed järgnevalt. Punktist 58°56,40'N 23°06,98'E kurss 120°, vähim sügavus 7,5 m Punktist 58°54,90'N 23°12,00'E kurss 160°, vähim sügavus 6,7 m Punktist 58°50,08'N 23°15,36'E kurss 128°, vähim sügavus 4,9 m Punktist 58°47,33'N 23°22,22'E kurss 168°, vähim sügavus 3,1 m Punktist 58°42,58'N 23°24,12'E kurss 100° kuni Kesselaiu ida laevateeni Lõikude pikkused on vastavalt 2,99, 5,12, 4,49, 4,85 ja 1,32 meremiili. 2009. aasta merekaartidel ei ole aga näidatud laevateed läbi Matsalu rahvuspargi veeala. Eesti lootsiraamat. Veeteede Amet, 2007, lk 161 Vähim sügavus on 2007. aasta lootsiraamatus märkimata Eesti merekaardid. 2. osa. Väinameri Suurupi poolsaarest Saaremaani. Veeteede Amet, Tallinn 2009
Color of Change

Color of Change on Ameerika Ühendriikide mustanahaliste veebipõhine organisatsioon, mis võitleb Ameerika mustanahaliste huvide ja õiguste kaitse eest. Organisatsiooni asutasid James Rucker ja Van Jones 2005. aastal pärast seda, kui orkaan Katrina tabas USA kagurannikut. Color of Change
Aleksander Kreek

Aleksander Kreek (kuni 1938. aastani Aleksander Kreps; 25. juuni 1914 Käru talu, Lihula vald (praegu Alaküla, Lääneranna vald) – 19. august 1977 Toronto, Ontario provints, Kanada) oli eesti kergejõustiklane (kuulitõukaja ja kettaheitja). Kreek võitis Pariisis II Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus 1938. aastal kuulitõuke tulemusega 15,83 meetrit. Kreek oli kuulitõukes neljakordne ja kettaheites ühekordne Eesti meister. Ta uuendas viis korda Eesti kuulitõukerekordit, viimati 15. oktoobril 1939, kui ta tõukas Tallinnas 16,40 meetrit. Aleksander Kreegi pojapoeg on Kanada sõudja Adam Kreek, meeste kaheksapaadi olümpiavõitja ja kolmekordne maailmameister. Aarand Roos. "Ära sa tule siia meistritiitlit kaitsma! Aleksander Kreegi lugu". Haapsalu 2004 Biograafia ESBL-is Aleksander Kreegi sporditulemused
Şalom

Şalom (heebrea 'rahu') on Türgis İstanbulis ilmuv juudi nädalaleht. Lehe asutas 29. oktoobril 1947 juudi ajakirjanik Avram Leyon. Ilmub türgi ja ladiino (üks lehekülg) keeles. Lehe väljaandja on İvo Molinas. Lehe toimetaja on Yakup Barokas. Lehe keskmine trükiarv on 5000 (2005). Şalomi koduleht (türgi keeles) Şalomi koduleht (ladiino keeles)
Aimeliiki osariik

Aimeliiki osariik on 1. järgu haldusüksus (osariik) Belaus. Hõlmab Babelthuapi saare edelaosa. Aimeliiki osariigi pindala on 37 km². See on mägine ala, mille rannikul asuvad mangroovitihnikud. Osariigi elanike arv oli 2005. aastal 270. Halduskeskus on Mongami. Osariigis asub riigi suurim elektrijaam.
Tiit Noormets

Tiit Noormets (8. mai 1959 Kunda – 17. aprill 2024) oli eesti ajaloolane ja arhivaar. Ta lõpetas 1977. aastal Kunda 1. Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna. 1985. aastal lõpetas ta Moskva Ajaloo-arhiivinduse Instituudi. 1983–1993 töötas Filmi-, Foto- ja Fonodokumentide Riiklikus Keskarhiivis (FFFRKA) mitmel ametikohal, sh kasutusosakonna juhatajana, 1993–1996 Kaitseministeeriumis toimetajana, 1996–2000 Riigiarhiivi teaduse ja publitseerimisala nõunikuna, alates 2001. aastast publitseerimistalituse peaspetsialistina. Aastast 2012 oli Rahvusarhiivi teadus- ja publitseerimisbüroo peaspetsialist. Tiit Noormetsa uurimisvaldkonnad olid sõjaajalugu, sealhulgas relvastatud vastupanuliikumised; Eesti ajalugu 20. sajandil; kodulugu. Ta oli Eesti Akadeemilise Sõjaajaloo Seltsi asutajaid (1988), MTÜ Nõukogude aja uurimise keskus asutajaid (1999), Eesti Arhivaaride Ühingu asutajaid (1989), Eesti Kodu-uurijate Seltsi liige. Ta oli Eesti Kaitseväe reservohvitser, nooremleitnant. Kaitseliidu liige. Eesti Filmiarhiivi filmidokumentide annoteeritud kataloog 1912–1980, I–III osa. Tallinn 1991–1995 dokumentaalfilmid "Eesti Vabariik 75" (1993) ja "Hammasrataste vahel. Eesti II maailmasõjas" (1995) Luuramisi. Salateenistuste tegevusest Eestis XX sajandil. Artiklite ja dokumentide kogumik. Tallinn 1999 (koostaja ja kaasautor) Eesti soomusmasinad. Soomusautod ja tankid 1918–1940. Tallinn 1999 (kaasautor) The Summer War: the 1941 armed resistance in Estonia. // The anti-soviet resistance in the Baltic states. Vilnius 1999 Eesti Julgeolekupolitsei aruanded 1941–1944. Eesti üldine olukord ja rahva meeleolu Saksa okupatsiooni perioodil politseidokumentide peeglis. Tallinn 2002 (koostaja) Mobilisatsioon Punaarmeesse Eestis 1941. // Laidoneri muuseumi aastaraamat 2. Tallinn 2003 Eesti soomusrongid ja soomusronglased 1918–1941. Tallinn 2003 (koostaja ja kaasautor) Metsavennad Suvesõjas 1941. Eesti relvastatud vastupanuliikumine Omakaitse dokumentides. Tallinn 2003 Hävitajad. Nõukogude hävituspataljonid Eestis 1944–1954. Dokumentide kogumik. Tallinn 2006 Eesti Vabadussõda 1918–1920 (fotoalbum). Tallinn 2008 Fate of the Estonian Border Guard in 1940–1941. – Estonia 1940–1945. Reports of the Estonian International Commission for the Investigation of Crimes Against Humanity, Tallinn 2006 Mobilisation into the Red Army in Estonia in 1941. – Estonia 1940–1945. Reports of the Estonian International Commission for the Investigation of Crimes Against Humanity, Tallinn 2006 Soviet destruction battalions in Estonia in 1944–1954. // Estonia since 1944. Reports of the Estonian International Commission for the Investigation of Crimes Against Humanity, Tallinn 2009 Tiit Noormetsa isa oli insener Hubert Noormets. Eesti Rahvusarhiiv ERAF.1.6.12462 - personalitoimik Eesti ohvitserid ja sõjandustegelased. Tallinn 1998, lk 125
Tokkroos

Tokkroos (Alcea) on ühe- või mitmeaastaste rohttaimede perekond kassinaeriliste sugukonnast. Perekonda kuulub erinevatel andmetel 25–60 liiki. Liikide levilaks on Ees-Aasia, Balkani maad, Lõuna-Itaalia ja Kreeta. Eestis kasvavad enamasti kaheaastase aia-ilutaimena Balkanilt pärit harilik tokkroos (Alcea rosea) ja tema sordid. Nende suured (läbimõõt 6–10 cm) ja kaunid liht- või täidisõied on roosad, punased, violetsed, valged, kollased. Vähem näeb kasvult madalamat (1,5–2 m), kuid laiemat ja vastupidavamat, kollaste õite ja suurte 5–7 hõlmiste lehtedega siberi tokkroosi (Alcea vicifolia) ning sügavalt lõhestunud viiehõlmaliste lehtedega, samuti kollaste õitega kurd-tokkroosi (Alcea rugosa). Alcea biennis Alcea ficifolia Alcea heldreichii Alcea lavateriflora Alcea pallida Alcea rosea – harilik tokkroos Alcea rugosa – kurd-tokkroos Alcea setosa Alcea striata Alcea sulphurea Alcea vicifolia – siberi tokkroos Toivo Niiberg Tokkroos püüdleb kõrgustesse Aialeht.ee 20.08.2012 [alaline kõdulink]
Yarmūk

Yarmūk (araabia Nahr al-Yarmūk نهر اليرموك) on jõgi Edela-Aasias. Jõgi algab Druusi mägedest, voolab sügavas kuristikus läände läbi Ḩawrāni kiltmaa. Suubub vasakult Jordanisse. Jõe pikkus on umbes 80 km. Yarmūk on Süüria ja Jordaania ning Jordaania ja Iisraeli piirijõgi. Jõel asub Al-Waḩdah' tamm. Jõe ääres toimus 636. aastal Yarmūki lahing, milles Bütsantsi väed sai lüüa araablastelt.
Faddei laht

Faddei laht on Laptevite mere laht Taimõri poolsaare kirdekaldal. Lahe laius 20–25 km, sügavus on 23 m. Ta ulatub maasse 37 km ulatuses. Lahte suubub Faddei jõgi. Lahe suudmeosas paiknevad Faddei saared. Lahe läänerannik kuulub Suure Arktilise looduskaitseala koosseisu. Lahte jõudis esimesena Vassili Prontšištševi ekspeditsioon 1736. aasta augustis. Nimetas Boriss Vilkitski ekspeditsioon aastal 1913 Fabian Gottlieb von Bellingshauseni auks.
Día

Día (kreeka Δíα, Ντία) on Kreekale kuuluv asustamata saar Kreeta meres 12 km kaugusel Kreeta rannikust Irákleio lähedal. Saare pindala on umbes 12,5 ruutkilomeetrit. Saare pikkus on kuni kolm kilomeetrit ja laius kuni viis kilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 268 meetrit. Saarel ei ela inimesi, küll aga metsistunud kodukitsi. Soodsate tuulevarjuliste sadamate olemasolu tõttu on saart kasutatud meresõitjate peatuspaigana ja seal on olnud ka alalisi asulaid. Theseus peatus saarel pärast Knossosest põgenemist ja jättis Ariadne magavana saarele maha. Census 2001 (PDF) Εθνική Στατιστική Υπηρεσία της Ελλάδος (ΕΣΥΕ). Kasutatud 07.11.2014. (kreeka keeles)
Lewis Hine

Lewis Wickes Hine (26. september 1874 Oshkosh, Wisconsini osariik – 3. november 1940 Hastings on-Hudson, New Yorgi osariik) oli USA sotsioloog ja fotograaf. 12-aastane lapstööline Addie Card
Hannity & Colmes

"Hannity & Colmes" oli Fox News Channeli telesaade, mida juhtisid Sean Hannity ja Alan Colmes. Esimene saade läks eetrisse 1996. aasta oktoobris ja viimane 9. jaanuaril 2009.
Sean Hannity

Sean Patrick Hannity (sündinud 30. detsembril 1961) on Ameerika Ühendriikide raadio- ja teleajakirjanik. Ta juhib raadiosaadet "The Sean Hannity Show", mida edastab Citadel Media. Samuti juhib ta Fox News Channeli saateid "Hannity", millega asendati poliitiline vestlussaade "Hannity & Colmes", ning nädalavahetussaadet "Hannity's America". Marconi auhind (2003, 2007) Let Freedom Ring: Winning the War of Liberty over Liberalism (2002) Deliver Us from Evil: Defeating Terrorism, Despotism, and Liberalism (2004) Conservative Victory: Defeating Obama’s Radical Agenda (2010) Sean Hannity ametlik koduleht