laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rünkpilved

Rünkpilved (ladina keeles Cumulus, lühend Cu) on tasase halli või sinaka alusega, valge kupli- või kuhjataoliste tippudega tihedad vertikaalarengu- ehk konvektsioonipilved. Rünkpilved tekivad enamasti soojal aasta-ajal atmosfääri alumises kihis – troposfääris. Rünkpilvede aluse kõrgus Eestis on harilikult 0,8–1,5 km, madala suhtelise õhuniiskuse ja kõrge õhutemperatuuri puhul isegi kõrgemal, kuni 2,5–3 km, selliste pilvede paksus võib olla mõnesajast meetrist kuni mitme kilomeetrini. Rünkpilved on topi- või rüngakujulised, millest ka nimetus. Rünkpilved tekivad tavaliselt päikesepaistelise ilma või maastiku reljeefist tõukuvate tuultega, meie alade kohal paikneva ebapüsiva vertikaalse tasakaaluga õhumassi korral (õhu tegelik jahenemine kõrguse suurenedes on antud päeval kuivadiabaatilisest temperatuurigradiendist, 1°/100, m suurem). Erineva soojusmahtuvuse tõttu ebaühtlaselt soojenenud maapinna kohal soojeneb ka õhk ebaühtlaselt, hakkavad arenema tõusvad õhuvoolud, mis tähendab, et tekib õhu konvektiivliikumine. Kui meie kohal olevas õhumassis pole vahepealseid tõkestavaid kihte (inversioon, isoterm), siis ümbritsevast õhust soojem ja suurema suhtelise niiskusega õhuvool tõuseb, jõudes kondensatsioonitasemeni (sellest ka pilvede tasane alus), hakkab niiskus tõusvas voolus sellest tasemest alates nüüd kondenseeruma ning muutub nähtavaks (küllastatuks). Tekivad selgete piirjoontega väikesed valged vahukuhilaid meenutavad pilved, mis arenevad mõnel päeval, kui ümbritseva õhu temperatuurigradient on kondensatsioonitasemest kõrgemal üle 0,6 (märgadiabaatiline temperatuurigradient on 0,6°/100 m), siis tõusvas küllastunud jahenevas õhus tekivad järk-järgult üha kõrgemad rünkpilved, olenevalt konvektsioonitaseme kõrgusest (kuni tekib tõusnud õhu ja ümbritseva õhu vaheline tasakaal - temperatuur ja suhteline niiskus võr dsustuvad). Sellised pilved koosnevad nähtavast aurust ja väikestest veepiiskadest, kõrge pilve ülemises osas ka jääkristallidest. Kõrgetes arenevates n.ö ilusa ilma rünkpilvedes on tõusva õhuvoolu kiirus 5–20 m/s ja enamgi. Mõnel päeval arenevad ja liituvad rünkpilved rünksajupilvedeks, millest sajab hoovihma või rahet ja millega võib kaasneda äike. Rünkpilved ei ole tüüpilised sajupilved, kuid võimsatest rünkpilvedest võib vahel siiski sadada lühiajalist vihma, rahet või lumekruupe). Õhumassisisesed rünkpilved hakkavad soojal aastaajal tekkima enne lõunat ja kaovad tavaliselt õhtuks. Sügisel võivad rünkpilved tekkida veekogude kohal, sest maismaa on sel aastaajal külmem kui veepind. Tornjad rünkpilved (Cumulus castellanus ehk Cu castellanus) võimsad rünkpilved ehk suured rünkpilved (Cumulus congestus ehk Cu con) rebenenud servadega rünkpilved (Cumulus fractus ehk Cu fr) madalad (lamedad) rünkpilved ehk hea ilma rünkpilved (Cumulus humilis ehk Cu hum) keskmised rünkpilved (Cumulus mediocris) õhtused rünkpilved (Cumulus vesperalis ehk Cu vesp) vorm: Cumulus radiatus ehk Cu radiatus (pilvetänavad) Cumulus humilis Cumulus mediocris Cumulus congestus Cumulus mediocris virga Cumulus radiatus Vertikaalarengu pilved. Vene keeles IV klass: vertikaalse arenguga pilved. Cumulus – rünkpilved : Jüri Kamenik, Ilm.ee, 28.09.2009
Lähtejärv

Lähtejärv on järv, kuhu vesi valgub allikaist, vee viib järvest välja aga sellest algav jõgi. Lähtejärvedes uueneb vesi täielikult alles mitme aasta jooksul. Selline on näiteks Porkuni järv Pandivere kõrgustikul.
Veli Koota

Veli Veikko Koota (sündinud 14. septembril 1957 Kankaanpääl) on Soome endine poksija ja praegune poksitreener. Koota oli kokku viiekordne Soome meister kukk-kaalus (kuni 54 kg) aastatel 1977–1981. Koota osales 1980. aasta Moskva olümpiamängudel kukk-kaalus (kuni 54 kg), kuid kaotas II ringis tulevasele olümpiahõbedale José Bernando Piñangole (Venezuela) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Koota on hiljem tegutsenud poksitreenerina. Ta on valitud kaks korda Soome parimaks poksitreeneriks (2001 ja 2008).
Carl Hugo Hahn

Carl Hugo Hahn (22. september 1886 Tallinn – 5. november 1957 Dresden) oli baltisaksa päritolu Eesti ja Saksamaa vaimulik ning Saksi piiskop. Hugo Hahn õppis 1900–1904 Peterburis Püha Anna koolis. 1904–1910 õppis ta Tartu-, Leipzigi- ja Berliini Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Tallinnas ja Hageris. Ordineeriti 14. novembril 1910 õpetajaks. Aastatel 1910–1916 teenis Carl Hugo Hahn Risti koguduse õpetajana, seejärel 1916–1919 Nissi koguduse õpetajana. Aastal 1919 lahkus Carl Hugo Hahn Saksamaale. 1919–1927 oli ta Worbisi koguduse õpetaja (praegusel Tüüringi liidumaal), 1927–1930 Leipzigi Tooma koguduse õpetaja, 1930–1938 Dresdeni Jumalaema koguduse õpetaja ja 1940–1945 Dresdeni maapiirkonna praost. Natsionaalsotsialismi ajal juhtis Hugo Hahn Tunnistuskirikut Saksimaal. Selle eest saatis Gestapo ta Saksimaalt välja. Aastatel 1946–1947 jätkas ta vaimulikku tegevust Württembergi kirikus olles linnavikaar Stuttgardi Hedelfingeni linnaosas ja Zuffenhauseni koguduse õpetaja Stuttgardis. Aastatel 1947–1957 oli Carl Hugo Hahn Saksimaa piiskopiks. Tema isa Elieser Traugott Hahn Oli Rõuge, Valjala ja Tallinna Oleviste koguduse õpetaja. Tema vanaisa Carl Hugo Hahn oli misjonär Lõuna-Aafrikas, vend Gotthilft Traugott Hahn oli Tartu Ülikooli usuteaduse professor ja Ülikooli koguduse õpetaja, kelle kommunistid tapsid. Õemees Woldemar Paul Sielmann oli Pärnu Nikolai ja Tallinna Oleviste koguduse õpetaja. Tema kaks poega valisid samuti vaimuliku ameti. Lexicon deutschbaltischer Theologen seit 1920, Bearbeitet von Wilhelm Neander Deutschbaltisches Biographisches Lexikon 1710-1960. Böhlau Verlag Köln Wien https://eelk.ee/elulood/hahn_carlhugo.html http://www.ristikirik.ee/?leht=sisu&id=52
Paul Frommer

Paul Frommer (sündinud 17. septembril 1944 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide keeleteadlane. Ta on loonud filmi "Avatar" jaoks selles kõnelevatele humanoididele tehiskeele – Na'vi keele. 1965. aastal omandas ta Rochesteri ülikoolis bakalaureusekraadi matemaatikas. Ta töötab professorina Lõuna-California Ülikoolis. Samast sai ta 1981. aastal keeleteaduse doktorikraadi.
Ruutjuur kahest

Ruutjuur kahest ehk 2 {\displaystyle {\sqrt {2}}} on positiivne reaalarv, mille korrutamine iseendaga annab arvu 2. Geomeetriliselt on ruutjuur arvust kaks ruudu diagonaali pikkus, kui ruudu külje pikkus on 1 (selline ruut on ühikruut). Asjaolu ruudu diagonaali ja ruudu külje suhte kohta järeldub Pythagorase teoreemist (vaata joonist). See ruudu diagonaali ja külje suhtearv on tõenäoliselt esimene arv, mida teati olevat irratsionaalne. Selle arvväärtus kuni esimese 65 komakohani on 1,41421 35623 73095 04880 16887 24209 69807 85696 71875 37694 80731 76679 73799.... Murd 99 70 {\displaystyle {\tfrac {99}{70}}} annab 2 {\displaystyle {\sqrt {2}}} ligikaudse väärtuse kuni esimese nelja komakohani. Ruutjuurt kahest on hiljuti hakatud nimetama ka Pythagorase konstandiks, sest Pythagorasele omistatakse avastus, et ruudu külje pikkus on ühismõõdutu ruudu diagonaali pikkusega. Tõestame ruutujuur kahe irratsionaalsuse vastuväiteliselt. Selleks eeldame, et √2 on ratsionaalarv, ning näitame, et see eeldus viib vastuoluni. Viimasest järeldub, et √2 ei saa olla ratsionaalarv ning on seega irratsionaalne. Kui √2 on ratsionaalarv, siis peavad leiduma sellised naturaalarvud m ja n, et √2 = m/n. Üldisust kitsendamata võib eeldada, et m/n on taandumatu murd, mis tähendab, et m ja n on ühistegurita. Võrduse √2 = m/n võib kirjutada kujul m2 = 2n2. Sellest järeldub aga, et m2 on paarisarv. Pannes tähele, et paarisarvu ruut on alati paarisarv ja paaritu arvu ruut on alati paaritu arv, võime punktist (3) järeldada, et ka m peab olema paarisarv. Seega on m esitatav kujul m = 2k, kus k on naturaalarv. Eelnevast leiame, et 2n2 = m2 = (2k)2 = 4k2. Ehk n2 = 2k2, mis lubab meil punktis (4) kasutatud argumentidele tuginedes öelda, et n jagub kahega. Kui nii m kui n jaguvad kahega, siis on 2 nende ühistegur, mis läheb vastuollu punktis (2) tehtud eeldusega, et n ja m on ühistegurita. √2 irratsionaalsus on tõestatud. Antud tõestuse saab läbi viia ka eelduseta, et m ja n on ühistegurita. Selleks tuleb tähele panna, et punktides (3) ja (4) esitatud argumentide abil näitasime, et m jagub kahega (punkt (4)) ja et n jagub kahega (punkt (5)). Seda protsessi jätkates saab tuletada, et ka m/2, m/4, m/8 jne jagub kahega ning ehk m/(2k) jagub kahega. Jätkates seda protsessi jõuame olukorrani, kus m < 2k. On selge, et m/2k < 1 ei saa olla täisarv ning seega ei saa m/2k-1 kahega jaguda. See on aga vastuolu, mis tõestab, et √2 pole ratsionaalarv. Viimase tõestuse andis Eukleides. Kuldlõige jada A002193 täisarvude jadade võrguentsüklopeedias. Wolfram MathWorld, Pythagoras's Constant
Rain Kärner

Rain Kärner (sündinud 21. jaanuaril 1991) on eesti korvpallur. Ta kuulus hooaegadel 2006/07 ja 2008/09 Eesti noortekoondisse. Veel on mänginud KK Pärnu, Märjamaa Sk, KK Pärnu-Jaagupi noortevõistkondades ja EYBL-s ka KK Raplas. Ta alustas oma korvpalluriteed Pärnu-Jaagupis ja tema esimene treener oli Priit Pihelgas. 2009/10 hooaeg lõppes Rain Kärneri enda jaoks statistiliselt päris edukalt, ta suutis peaaegu kõiki oma näitajaid kahekordistada. Keskmiselt siis G4S Eesti Korvpalli Meistriliigas 27.87 minutit/keskmiselt 8.44 p, 3.68 lp, 1.84 rs, 2.04 vl, 2,64 pk. Kindlasti võib välja tuua vaheltlõiked, millega ta oli liiga statistikatabelis kuues mängija. Pärast 2010/11 hooaega, mille jooksul Rain Kärner mängis 32 mängu ja sai platsil olla keskmiselt mängus 31.49 minutit, särasid tema statistika lehel hooaja lõppedes järgmised statistilised numbrid. Hooaja keskmised olid siis 8.81 p, 3.38 lp, 2.34 rs, 2.09 vl, 3.25 pk. Vaheltlõigetega hoidis ta tabelis viiendat kohta, millega oli ta meeskonna parim. Kärner on esindanud Eestit ka U16- ja U18-koondises. Aastal 2011 oli ta Eesti U20-koondise kandidaat. Rain Kärneri andmed Eesti Korvpalliliidu lehel
Aavo Kuslapuu

Aavo Kuslapuu (9. oktoober 1953 Viira – 28. aprill 2010 Tartu) oli eesti elektroonik ja informaatik. Ta lõpetas õpetas 1973. aastal Tallinna Polütehnikumi elektronarvutusmasinate ja -seadmete erialal ning 1982. aastal Tallinna Tehnikaülikooli elektroonikainsenerina. Ta töötas pikka aega Zooloogia ja Botaanika Instituudis matemaatikute töörühmas ning ehitas üles instituudi infotehnoloogilise struktuuri. Samuti osales ta Eesti elurikkuse andmebaasi väljatöötamises. Ta avaldas mõned artiklid ajakirjas Akadeemia, kasutades pseudonüümi Meelis Wiiret. In memoriam - Aavo Kuslapuu 9.10.1953 - 28.04.2010.[alaline kõdulink]
Eduard Tinn

Eduard Tinn (18. jaanuar 1899 Hummuli vald – 27. märts 1968 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja. Eduard Tinn sooritas 1917. aastal Peterburi Sõjaväemeditsiini Akadeemias apteekri abi eksamid, seejärel õppis 1917–1918 Tartu Ülikoolis farmaatsiat. Aastatel 1919–1920 oli rindefarmatseut. 1927. aastal lõpetas Draamastuudio teatrikooli ja oli seejärel 1927–1932 Draamastuudio Teatri näitleja. 1932–1934 oli Estonia näitleja, 1936–1940 Ugala teatrijuht ja lavastaja. 1944–1968 oli ta Eesti Draamateatri näitleja (1944–1946 ka direktori asetäitja). Aastatel 1934–1936 oli Eesti Haridusliidu näitekunstiinstruktor ja 1946–1951 Eesti Riikliku Teatriinstituudi lavapraktika õppejõud. 1947 Eesti NSV teeneline kunstnik 1949 Nõukogude Eesti preemia Näitleja Olev Tinn oli tema poeg, publitsist Eduard Tinn on tema pojapoeg. Eduard Tinn. Eesti Entsüklopeedia. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus EDUARD TINNILE Eesti NSV teenelise kunstniku aunimetuse andmise kohta, Punaväelane: Punaarmee [7. laskurdiviisi] poliitosakonna ajaleht, 7 november 1947
0 (number)

0 on number, mida kasutatakse arvu 0 või nullelemendi tähistamiseks, ning vastav numbrimärk positsioonilistes arvusüsteemides. Null tekkis teistest numbritest märksa hiljem. Kuigi juba Vana-Kreekas tunti tühjuse mõistet (Demokritos), ei tuntud Vana-Kreekas ega Vana-Roomas numbrit ega numbrimärki null. Vana-Indias, kust positsiooniline arvusüsteem pärineb, hakati nulli (mida kirjutati punktina) kasutama suuremate numbrite (nagu 10 või 100) osana (järgu näitajana), kuid mitte arvu 0 tähisena. Arvu 0 tähistav number on teada alles aastast 876. Null
Timofei Samsonov

Timofei Samsonov (vene keeles Самсонов Тимофей Петрович; 9. mai 1888 – 28. oktoober 1956) oli Nõukogude sõjaväelane ja riikliku julgeoleku (Tšekaa) juhtivtöötaja. Timofei Samsonov lülitus Venemaa keisririigis poliitilisse tegevusse varakult, kuuludes algul anarhokommunistide liikumisse, osales terroriaktide läbiviimises Bessaraabias ja Ukrainas, aastatel 1907–1914 viibis asumisel ja vanglates. Aastatel 1915–1917 viibis Samsonov emigratsioonis Suurbritannias, kus mõisteti ka Esimene maailmasõja ajal Briti kohtu poolt sõjavastaste väljaastumiste eest kuueks kuuks sunnitööle, misjärel saadeti Suurbritanniast välja. Pärast 1917. aasta oktoobrirevolutsiooni Venemaal kuulus Samsonov 1918. aastal Tšeljabinski Sõja-Revolutsioonikomiteesse. Venemaa kodusõja ajal, alates 1918. aastast teenis Timofei Samsonov 3. armee sõjalise kontrolli osakonna (armee sõjaline vastuluure) instruktorina, seejärel aga 3. armee Eriosakonna ülemana. Venemaa kodusõja ajal 1919. aasta veebruaris astus Timofei Samsonov VK(b)P-sse, bolševike parteisse. Alates 1919. aasta kevadest määrati Timofei Samsonov Moskva kontrrevolutsiooni ja sabotaaži vastu võitlemise Erakorralise Komisjoni eriosakonna ülemaks; 1920. aastal sai ta Ülevenemaalise EKi Salajase Operatiivvalitsuse Salajase osakonna ülemaks; 1923. aastal sai Valgevene-Balti raudtee esimehe asetäitjaks; 1924–1926 oli NSV Liidu Kõrgema Rahvamajandusnõukogu liige (revisjonivalitsuse ülem); 1927–1936 oli ÜK(b)P KK Sekretariaadi asjadevalitseja; 1936. aastast Mežrabpomfilmi («Межрабпомфильма») direktor; 1936. aasta augustist kuni 1938. aasta veebruarini Kommunistliku Internatsionaali Kesktäitevkomitee asjadevalitseja. 20. veebruaril 1938 kinnitati ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia kirjastuse direktoriks, kellena töötas kuni 1939. aasta augustini, mil vabastati ametikohalt ja represseeriti, kuid ei hukatud.
Jean-Marie Floch

Jean-Marie Floch (1947–2001) oli prantsuse semiootik. Ta oli Algirdas Greimasi õpilane. Ta tegeles peamiselt visuaalsemiootikaga. Floch, J.-M. 1985. Petites mythologies de l’œil et de l’esprit. Paris: Hadès. Floch, J.-M. 1986. Les formes de l’empreinte: Brandt, Cartier-Bresson, Doisneau, Stieglitz, Strand. Périgueux: Fanlac. Floch, J.-M. 1990. Sémiotique, marketing et communication. Sous les signes, les stratégies. Paris: PUF. Floch, J.-M. 1995. Identités visuelles. Paris: PUF. (Taastrükk 2010.) Floch, J.-M. 2000. Visual Identities. (P. van Osselaer; A. McHoul, trans.) London: Continuum. Floch, J.-M. 2001. Semiotics, Marketing and Communication: Beneath the Signs, the Strategies. (R. Orr Bodkin, trans.) Hampshire: Palgrave
Visuaalsemiootika

Visuaalsemiootika on semiootika haru, mis tegeleb nägemismeelega seotud märgiprotsesside uurimisega. Jean-Marie Floch Groupe µ
Rauno Pellikainen

Rauno Pellikainen on Soome endine poksija. Pellikainen oli kokku kolmekordne Soome meister poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 1975 ja 1977–1978. Pellikainen võitis pronksmedali poolraskekaalus (kuni 81 kg) 22. Euroopa meistrivõistlustel 1977. aastal Halles.
Vesa Wiik

Vesa Wiik on Soome endine poksija. Wiik oli Soome meister kergekaalus (kuni 60 kg) 1981. aastal. Ta on Soome meistrivõistlustelt saanud aastatel 1978–1984 veel kaks hõbe- ja kolm pronksmedalit. Wiik sai kergekaalus (kuni 60 kg) 24. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 1981) hõbemedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Viktor Rõbakovile (NSV Liit). "Soome meistrivõistlused poksis 1951-1999. Tulemused soome keeles". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. november 2014. Vaadatud 16. detsembril 2011. 24. Euroopa meistrivõistlused poksis. Tampere 1981. Tulemused inglise keeles
Juudid Jeesuse Eest

Juudid Jeesuse Eest (inglise Jews for Jesus) on kristlik evangeelne organisatsioon, mille eesmärgiks on juute ristiusku pöörata. Organisatsiooni liikmed peavad end sünnipärasteks juutideks. Enamik juudi usuorganisatsioone ja ilmalikke juutide rühmitusi ei tunnista seda juudi organisatsioonina selle liikmete kristliku usu tõttu. Juudid Jeesuse Eest asutas baptismi pöördunud juut Moishe Rosen 1973. aastal. Organisatsiooni peakorter asub San Franciscos. Ametlik koduleht
Gustav Küla

Gustav Johannes Küla (28. juuni 1907 Valgjärve – 12. märts 1953) oli eesti vaimulik. Küla lõpetas aastal 1928 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas aastatel 1931–1935. Oli prooviaastal Valga Peetri ja Nõmme Rahu kogudustes. Ordineeriti õpetajaks 31. mail 1936. Oli aastatel 1936–1937 Viljandi praostkonna vikaarõpetaja. Töötas 1937–1945 Kõpu Peetri koguduse õpetajana, oli 1944–1945 ka Pilistvere Andrease koguduse pastor. 1945–1946 oli ta Karksi Peetri koguduse hooldajaõpetaja. Aastatel 1945–1950 töötas ta Saarde Katariina koguduse õpetajana, hooldades 1946–1949 ka Mõisaküla kogudust. Hargla koguduse õpetaja oli ta 1951–1953. http://www.htg.tartu.ee/?sub=lennud&aasta=1928 Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
Ihnofossiilid

Ihnofossiilid ehk jäljefossiilid on organismide liikumisjälgede kivistised. Gastrochaenolites Entobia Helminthopsis Gigandipus Lockeia Lockeia
Venemaa Föderatsiooni välisministrite loend

Siin loetletakse Venemaa Föderatsiooni välisministrid. Andrei Kozõrev (11. oktoober 1990 – 5. jaanuar 1996) Jevgeni Primakov (9. jaanuar 1996 – 11. september 1998) Igor Ivanov (11. september 1998 – 9. märts 2004) Sergei Lavrov (alates 9. märtsist 2004)
Johann Lorenz von Mosheim

Johann Lorenz von Mosheim (9. oktoober 1693 või 1694 Lübeck – 9. september 1755 Göttingen) oli saksa luterlik kirikuloolane.
Adolf Oskar Undritz

Adolf Oskar Undritz (18. september 1864 Räpina – 23. november 1933 Tallinn) oli eesti vaimulik. Õppis Tartu Õpetajate Seminaris. Töötas 1885–1888 kodukooliõpetajana Kostivere mõisas. Oli aastal 1888 Tartus abiturient. Õppis 1888–1893 Tartu Ülikoolis usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Haljala ja Haapsalu koguduses aastal 1893 ning Jõelähtme koguduses aastal 1894. Ordineeriti pastoriks 12. veebruaril 1895. Oli aastal 1896 Põhja-Eesti koguduste vikaarõpetaja. Töötas Tallinna Niguliste koguduse 2. pihtkonna õpetajana aastatel 1896–1932. Konrad Veem Eesti Vaba Rahvakirik Dokumentatsioon ja leksikon EVR Stockholm 1988
Krišjānis Kariņš

Arturs Krišjānis Kariņš (sündinud 13. detsembril 1964 Wilmingtonis Delaware'is USA-s) on Läti poliitik, alates 15. septembrist 2023 Läti välisminister. Ta oli aastatel 2019–2023 Läti peaminister ning on erakonna Ühtsus liige. Kariņš sündis USAs Salatsi liivi päritolu välislätlaste perekonnas. Ta õppis 1984–1986 matemaatikat, filosoofiat ja kirjandust Annapolises St. John's College'is. Seejärel läks õppima Pennsylvania Ülikooli, kust sai 1996. aastal doktorikraadi lingvistikas. Varsti pärast seda kolis ta Lätti ja asutas ettevõtte Lāču ledus, mis tegeleb jäätise ja külmtoodete tootmise ja müügiga. 2001. aastal oli ta üks erakonna Uus Aeg asutajatest. Ta valiti seimi liikmeks 2002 ja 2006. 2004–2006 oli ta Läti majandusminister. 2009. aastal valiti ta Euroopa Parlamendi liikmeks. Ta oli Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni juhatuse liige. Ta on abielus perearst Anda Kariņaga, neil on neli last. Usutunnistuse poolt on ta luterlane. 2005 Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk 2023 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk Arturs Krišjānis Kariņši esimene valitsus Arturs Krišjānis Kariņši teine valitsus Tutvustus Euroopa Parlamendi kodulehel
Eesti ürglooduse raamat

Eesti ürglooduse raamat on 17-köiteline kogumik, kus on antud üleriigiline ülevaade eluta looduse tähelepanuväärsetest objektidest. Selle koostamise idee tekkis 1970. aastate lõpul looduskaitsja Herbert Viidingul. Tema koostatud kava arutati Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjonis ja Teaduste Akadeemia Keemia-, Geoloogia ja Bioloogiateaduste Osakonnas ning selle kiitis heaks Teaduste Akadeemia presiidium. Kava teostamise otsustas 17. mail 1982 Eesti NSV MN Presiidiumi Keskkonnakaitse ja Loodusvarade Ratsionaalse Kasutamise Komisjon. Eesti ürglooduse raamatu koostamise metoodika töötas välja Herbert Viiding. Raamatu esimesed köited (Ida- ja Lääne-Virumaa) ilmusid pärast Herbert Viidingu surma 1990. aastal. Tööd korraldas edasi Ülo Heinsalu; pärast tema surma tegeles sellega Enn Pirrus, kelle kõrval andis suure panuse Hella Kink. Eesti ürglooduse raamat koosneb 17 köitest – üks iga maakonna kohta ning lisaks Tallinn ja militaaralad. Selle üldmaht on umbes 6500 lehekülge. Registreeritud on 2528 loodusobjekti, sealhulgas 227 aluspõhja paljandit ja koobast, 269 pinnavormi, 222 allikat, 76 järve, 73 sood, 1600 rändrahnu ja kivikülvi. Töö raamatuga jätkub. Osaliselt on see raamat välja antud Tartu Ülikooli Geoloogia Instituudi sarjas "Loodusmälestised". Eesti Ürglooduse Raamatu objektid ekraanil "Eesti ürglooduse raamat" veebikeskkonnas
Alexander Anton Hörschelmann

Alexander Anton Wilhelm Hörschelmann (11. august 1836 Martna – 30. mai 1885 Tallinn) oli Eesti vaimulik.[viide?] Alexander Anton Hörschelmann sündis Martna Püha Martini koguduse õpetaja Otto August Leopold Hörschelmanni ja Charlotte Wilhelmine Marie Hörschelmanni (sünd. Luther) pojana. Tema emapoolne vanaisa oli Tallinna kaupmees Dietrich Martin Luther. Vaimulikukutse valisid ka tema vennad Ferdinand Dietrich Nicolai, August Konstantin ja Johannes Eduard Robert.[viide?] Õppis Tallinna toomkoolis 1850–1854 ning Tartu ülikooli usuteaduskonnas aastatel 1855–1858. Oli koduõpetaja Kloodil. Eestimaa pastorvikaar 10. veebruar 1863.[viide?] Kutsuti Hageri Lambertuse koguduse õpetajaks 12. mail 1864 (introdutseeriti 21. juunil 1864). Aastal 1865 asutas ta Hageri abipiibliseltsi ja oli selle eestseisja. Alates 8. oktoobrist 1876 oli Harjumaa koolikomisjoni vaimulik liige, tegutses köstri- ja pastorileskede kassa juures. Kuna kogudus oli mitmeid kordi suurenenud, algatas kiriku uuendamiseks korjanduse, kuid 1882 tabas teda kirikumõisas pikselöök ning ta jäi seda põdema kuni surmani. Tema väimees oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja Adolf Georg Haller.[viide?] Hörschelmann Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Elujärv

Elujärv (ka Paliküla järv ja Paluküla järv) on looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Tuhalaane külas. Järve pindala on 1,1 ha, pikkus 160 m, laius 60 m, kaldajoone pikkus 454 m ja kõrgus merepinnast 76,5 m. Järve edelatipust voolab välja oja, mis 150 m kaugusel suubub Vidva ojasse. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Järves leidub särge, ahvenat, haugi, latikat. Elujärv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 10.09.2016) Elujärv keskkonnaportaalis (vaadatud 10.09.2016) Elujärv Eesti looduse infosüsteemis Elujärv keskkonnaportaalis
August Konstantin Hörschelmann

August Konstantin Hörschelmann ka August Konstantin Heinrich ja Hoerschelmann (12. september 1842 Martna – 8. juuli 1913 Nõmme) oli Eestimaa vaimulik. Õppis Tallinna toomkoolis 1857–1862 ja Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1862–1866. Pärast ülikooli lõpetamist töötas koduõpetajana. Õpetajaks ordineeriti 30. augustil 1870. Töötas 1870–1886 Karuse Margareeta koguduse õpetajana(valiti ametisse 29. juulil 1870). Saadeti 3. veebruaril 1878 Bukaresti, et ta osaleks vaimulikuna Vene-Türgi sõjas. Kuid ta haigestus tüüfusse ja saadeti sama aasta mais koju tagasi. 14. oktoobril 1885 kutsuti August Konstantin Hörschelmann Hageri Lambertuse koguduse õpetajaks. Hageri õpetajaks introdutseeriti ta 2. veebruaril 1886. Tema eestvedamisel hakati ehitama uut kirikuhoonet. Kuna ta oli venestusvastane ja keelas rahval vene usku minemast, siis saadeti ta aastal 1892 kubermangust välja. Siis oli ta Oranienbaumis luterlik pastor. Aastal 1897 kutsuti ta Haapsalu koguduse õpetajaks, kuid haiguse tõttu läks emerituuri. Pidas siiski vahetevahel teenistusi. Isa oli Martna pastor Otto August Leopold Hörschelmann, vend Alexander Anton Hörschelmann oli enne August Konstantini Hageri koguduse pastor, vend Johannes Eduard Hörschelmann oli Martna, Moskva eesti, Narva Jaani ja Jamburgi koguduse pastor. Liivi Aarma. Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885. Tallinn 2007. August Konstantin Hörschelmann Eesti biograafilises andmebaasis ISIK