laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Baranavičy

Baranavičy (transkribeerituna Baranavitšõ) on linn Valgevenes Bresti oblastis, Baranavičy rajooni halduskeskus. Asub 139 kilomeetri kaugusel riigi pealinnast Minskist. Elanike arv on 178 400 (2013) ja oli 169 500 (2007). Augustis 2012 laiendati linna piire, liites linnaga 11 asulat 7700 elanikuga. Baranavičy külast on esimesed teated aastast 1706. Sel ajal asus küla Poolas. Poola jagamise käigus läks asula Venemaale. Linn tekkis raudteede sõlmpunktina 19. sajandi 70. aastatel, ametlikuks asutamisajaks loetakse 1871. aastat. 1897 oli linnas 4600 elanikku, kellest umbes pooled olid juudid. 1916 toimus linna lähedal Baranavičy lahing, milles hukkus 80 000 vene sõdurit. 1919 sai linnaõigused. 1921 läks linn Riia rahulepingu järgi Poolale ja kandis poolapärast nime Baranowicze (praktikas kuulus linn alates 1919. aastast Poolale, välja arvatud lühike hetk 1920. aastal poolakate võidetud Poola-bolševike sõja ajal, samal ajal kui Riia rahu kinnitas linna kuulumist Poolale ja poolakatele). 1938. aastal moodustasid poolakad Baranowicze elanikest 47%, juudid 36%, valgevenelased 11%, venelased ja teised vähemused 4%. Septembris 1939 okupeerisid linna Nõukogude väed ja Baranavičyst sai oblastikeskus Valgevene NSV koosseisus. 1941–1944 kestis Saksa okupatsioon. Baranavičy oli oblastikeskus kuni 8. jaanuarini 1954, mil Baranavičy oblast likvideeriti ja tema territoorium liideti Bresti oblastiga. Aastast 1991 on Baranavičy iseseisva Valgevene Vabariigi koosseisus. The population as of January 1, 2024 and the average annual population for 2023 in the Republic of Belarus by regions, districts, cities and urban-type settlements "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. juuli 2014. Vaadatud 1. juunil 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Baranavičy koduleht Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
Ladina kvartal

Ladina kvartal (prantsuse keeles Quartier latin) on Seine'i jõest Luxembourgi aiani ulatuv Pariisi 5. linnaosa, kus asuvad paljud nimekad õppeasutused: Henri IV ja Louis le Grand'i lütseum, Collège de France, Sorbonne. Nimi tuleb sellest, et kuni 1789. aastani toimus õppetöö ladina keeles ning õpilased-õpetajad rääkisid ladina keelt ka väljaspool kooli suheldes. Ladina kvartali keskmeks on Saint-Micheli bulvar oma raamatupoodide ja kohvikutega. Alates 1960. aastatest toimunud ülikooli detsentraliseerimine on pagendanud üliõpilased äärelinnadesse (Orsay, Nanterre jt). Mais 1968 oli Ladina kvartal Pariisi üliõpilasrahutuste keskmeks. Ladina kvartalis asuvad Panteon, l'Hôtel de Cluny (keskaja muuseum), Luxembourgi palee (Senat) ja Luxembourgi aed, Lutetia areenid jne.  Ladina kvartal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Lagrange'i funktsioon

Dünaamilise süsteemi Lagrange'i funktsioon ehk lagranžiaan L on skalaarne funktsioon, millega määratakse süsteemi dünaamika. Mõiste on nime saanud Joseph Louis Lagrange'i järgi. Lagrange'i funktsioonid võeti algupäraselt kasutusele klassikalises mehaanikas, täpsemalt Lagrange'i mehaanikas. Viimases on Lagrange'i funktsioon defineeritud kui kineetilise energia T ja potentsiaalse energia V vahe: L = T − V {\displaystyle L=T-V\,} . Tundes süsteemi Lagrange'i funktsiooni, saab leida süsteemi liikumisvõrrandid, mida väljendatakse Euleri-Lagrange'i võrrandite kaudu. Viimased on teatud tüüpi osatuletistega diferentsiaalvõrrandid. Analüütiline mehaanika Lagrange'i formalism Hamiltoni formalism
Gerhard von Jork

Gerhard von Jork (ka Iorke, Ioerck, Iocke) oli Liivi ordu maameister aastatel 1309–1322. Gerhardi perekond pärines algselt Stade linna lähedal asuvast Jorkist, kuid 13. sajandi keskpaigas asusid nad ümber Mecklenburgi, kus olid sealsete hertsogite teenistuses. Jorki lähisugulasi teada ei ole. 1298. aastal võis Jork olla Saaremaa foogt, 1305. aastal oli ta aga kindlasti Viljandi komtuur. 1309. aastal valiti ta ka maameistriks. 1318. aastal oli ta koos Saksa ordu kõrgmeister Karl von Trieriga Avignonis paavsti juures läbirääkimistel, mis aga Liivi orduharule ei meeldinud. 1322. aastal tagandas ordukapiitel ta maameistri ametikohalt ja viitsemeistriks sai Konrad Kesselhut. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 473 (lk 365–366).
Rand-vägilill

Rand-vägilill (Pancratium maritimum) on mitmeaastane taim amarülliliste sugukonnast. Rand-vägilill on levinud Vahemere regioonis ja Edela-Euroopas. Kasvab rannaliivas. Õitseb juulist septembrini. Õied on valged ja lõhnavad, 3...15 kaupa sarikas. Taim õitseb vaid pärastlõunast järgmise hommikuni. Kasvab kuni 60 cm kõrguseks.
Gottfried Rogge

Gottfried Rogge oli Liivi ordu maameister aastatel 1298–1307. Rogge pärines Osnabrücki lähedalt Vestfaalist. Tema suguvõsa esimesed liikmed on teada 13. sajandist, tegemist oli ministeriaalidega. Rogge-nimelisi kaupmehi leidus ka 13.–14. sajandi Riias. Gottfried Rogge ordukarjääri kohta on teada vaid tema maameistriks olemine. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 733 (lk 546–547). Bergmann, Gustav (1776). Geschichte von Livland, nach bossuetischer Art entworfen. Leipzig: Im Schwickertschen Verlage. Lk lk. 18-19.
Nissi

Nissi on paikkond ja endine alevik Riisipere aleviku lõunaosas Harju maakonnas Saue vallas. Nissis asub Nissi kirik. Nissi alevik tekkis Nissi kiriku ümbrusse Riisipere mõisa valdustes. 1933. aasta seisuga kuulusid Nissi kirik ja Nissi alevik Riisipere valda. 1939. aasta haldusreformiga moodustati Riisipere valla asemel Nissi vald. Nõukogude võimu perioodil, kolhoosikorra kehtestamise aegu, moodustati 1950. aastal Nissi külanõukogu, mis kuulus Keila rajooni alla. 1977. aastal liideti Nissi alevik Riisiperega. Nissi kirik Nissi kirikuaed Nissi Vabadussõja mälestussammas Nissi Vabadussõja mälestussammas Nissi kirikuaia ees Maakorralduse töökawa 1933. Maaleht, 4. mai 1933, lk 6. Nissi. Eesti kohanimeraamat, vaadatud 12.01.2021.
Nathaniel Hawthorne

Nathaniel Hawthorne (sünninimi Nathaniel Hathorne; 4. juuli 1804 – 19. mai 1864) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik. "Tulipunane kirjatäht" (Scarlet letter; romaan). Inglise keelest tõlkinud Lydia Mölder. Tallinn, Eesti Raamat 1981; 2. trükk: sari Eesti Päevalehe romaaniklassika, nr 67, 2008 "Seitsmeviilumaja" (House of the seven gables; romaan). Tõlkinud Karin Suursalu. Tallinn, Eesti Raamat 1997 "Edward Randolphi portree". (Novell.) Raamatus: "Kinnimüüritud tuba. Kuulsaid jutte: hirmu, õudust ja põnevust." (Novellivalimik.) Inglise ja prantsuse keelest tõlkinud Triin Sinissaar. Koostanud, toimetanud ja järelsõna Kalle Kurg. Tallinn, kirjastus Ilo 2009. ISBN 9789985578957 "Kulla võluvus" (novell) Rmt: "Noorusmaa: almanak. III" (koost. Ernst Martinson) Tallinn: Eesti Õpetajate Liit, 1930 "Suur kivinägu" (novell) Rmt: "Ameerika antoloogia" (koost. ja järelsõna Andres Pranspill) Tartu: A. Pranspill, 1928
Amarüll

Amarüll (Amaryllis belladonna) on mitmeaastane sibultaim amarülliliste sugukonnast. On amarülli perekonna ainuliik. Amarüll on pärit Lõuna-Aafrikast. Kasvatatakse ilutaimena ja lõikelillena. Õied on valged, roosad või karmiinpunased. Kasvab kuni 1 meetri kõrguseks.
Edwin Linkomies

Edwin Johan Hildegard Linkomies (kuni 1928 Edwin Johan Hildegard Flinck; 22. detsember 1894 Viiburi – 9. september 1963 Helsingi) oli Soome poliitik. Edwin Linkomies kuulus Rahvuslikku Koonderakonda. Aastatel 1943–1944 oli ta Soome peaminister. 1946–1949 oli ta vangis. Linkomies oli 1932–1943 Helsingi Ülikooli prorektor, 1956–1962 rektor ja 1962–1963 kantsler. Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule. Edwin Linkomiehe valitsus Soome pidas a. 1939 Eestit Vene saagiks. Loobus protestidest. Eesti Päevaleht 8. märts 1975, nr. 19, lk. 1 ja 11.
Kaitseliidu taasasutamine

Kaitseliidu taasasutamise rahvakoosolek korraldati 17. veebruaril 1990 kell 12.07 Raplamaal Järvakandi Tehaste saalis. Kaitseliidu allüksuste asutamine oli alanud juba varem. Augustis taastati Kaitseliidu üksus Tabiveres. Novembris loodi rakendusspordi selts Tarapita, mis sai üheks taastatud Tartu maleva eelkäijaks. 12. augustil loodi Tahkurannas Noorte Kotkaste ja Kodutütarde organisatsioonide algatusrühm 11. septembril loodi EMS-i SPK Kulter 5. oktoobril alustati Otepää malevkonna taasloomist (kinnitati Otepää linnavalitsuse juures juriidilise isikuna 14. veebruaril 1990) 9. veebruaril taasasutati Karksi malevkond Kaitseliidu taasasutamisel osalesid Eesti Vabariigi õigusjärgsed kodanikud. Järvakandi koosoleku järel Eesti Kaitseliitu juhtima asunud Kalle Elleri sõnul tuleks koosoleku osalisi käsitada delegaatidena, kuna nad esindasid tihti juba olemasolevaid Kaitseliidu taastatud või loodud allüksusi, "kohalikke kaitseliite". Kaitseliidu taastajad olid järgmised isikud:
Paul Sperrlingk

Paul Sperrlingk (8. november 1887 Otepää – 3. aprill 1939 Tallinn) oli eesti keemik. Ta oli eestimeelse pastori poeg. Tema isa oli Otepää koguduse õpetaja Burchard Sperrlingk. Lõpetas 1912. aastal keemikuna Tartu ülikooli. Pärast seda töötas ta Venemaal keemikuna mitmesugustes asutustes. Aastal 1923 töötas ta lühemat aega eriteadlasena Tartu Ülikoolis. Alates 1924 töötas ta Põllutööministeeriumis (oli seal Piimasaaduste Väljaveo Kontrolljaama keemialaboratooriumi juhataja). Ta suri oma kodus vähi tagajärjel. Sperrlingk oli abielus, tal oli laps. "Piimasaaduste kontrolljaama laboratooriumi juhataja Paul Sperrlingk †" Uus Eesti, nr. 95, 5. aprill 1939
Salajane aken

"Salajane aken" (originaalpealkirjaga "Secret Window") on 2004 aasta psühholoogiline põnevik, mille peaosades Johnny Depp ja John Turturro. Film põhineb Stephen Kingi novellil "Secret Window, Secret Garden", mille põhjal kirjutas stsenaariumi ja lavastas David Koepp. Johnny Depp kehastab edukat kirjanikku Mort Raineyt, kes juba pikemat aega pole suutnud sõnagi paberile saada. Pärast lahkuminekut oma naisest Amyst (Maria Bello) on ta end sisse seadnud eraldatud majakesse, kus veedab päevi magades. Ühel päeval ilmub tema ukse taha salapärane mees John Shooter (John Turturro), kes süüdistab teda plagiaadis ning annab tõestuseks oma manuskripti. Seda lugedes näeb Mort, et see on tõesti sõna-sõnalt sama ühe Morti enda kirjutatud looga, ning peab nüüd Shooterile tõestama, et ei varastanud seda lugu. Johnny Depp – Morton 'Mort' Rainey John Turturro – John Shooter Maria Bello – Amy Rainey Timothy Hutton – Ted Milner Charles S. Dutton – Ken Kelsch Len Cariou – šerif Dave Newsome Ametlik koduleht Secret Window andmekogus IMDb (inglise) Roger Eberti arvustus
Stagnatsioon

Stagnatsioon on seisak, soikumine, peatumine, tardumine, liikumatus. Ühiskonnas ja majanduses (majanduslik stagnatsioon) tähendab see edasiliikumise ja efektiivsuse kadumist. Nõukogude Liidus oli stagnatsioon aastatel 1964–1987 – alates Leonid Brežnevi võimuletulekust 1964 kuni NLKP XXVII kongressini veebruaris 1986, aga veelgi täpsemalt NLKP KK jaanuaripleenumini 1987, kui riigi ametlikuks poliitikaks kuulutati perestroika. Stagnaaeg
Jaan Pakk

Jaan Pakk (26. november 1901 Undla vald, Kallukse – 8. detsember 1979 Rakvere) oli eesti koorijuht ja muusikategelane. Ta tegutses Rakveres muusikaõpetajana. Tema õpilaste seas oli ka Arvo Pärt. Alates 2002. aastast korraldatakse Rakveres temanimelist noormuusikute festivali. Rakvere Gümnaasiumis asub Jaan Paku büst, mis avati 1992. aastal. Eesti NSV teeneline õpetaja 1957 Büst
Lahinguvalmidus

Lahinguvalmidus on allüksuse, üksuse, väekoondise ja kogu sõjaväe üldine võimekus alati organiseeritult ettenähtud ajal lahingusse astuda ja saadud ülesanded edukalt täita. Lahinguvalmiduse peamised osad: eelseisvate ülesannete teadmine ja õigeaegsed (juba rahuajal läbi viidud) üritused nende ettevalmistamiseks ja täitmiseks julgestus- ja valveülesannete täpne täitmine kõrgetasemeline lahinguväljaõpe relvastuse, varustuse ja tehnika säilitamine kasutamisvalmiduses vajalikes kogustes varude alalhoidmine allüksuste lahinguvalmiduse organiseeritud üleviimine kõrgematesse astmetesse ja alaline valmisolek vastase ootamatu kallaletungi tagasilöömiseks isikkoosseisu kõrge moraalne tase, distsipliin ja valvsus Pidev lahinguvalmidus tagatakse väeosa paiknemislinnakus toimkondade ja vahtkondade teenistusega, välitingimustes valve- ja julgestuspostidega. Esmane rahuaegne lahinguvalmidus peab tagama ka alalise paiknemiskoha kaitse ootamatu rünnaku, provokatsiooni või diversiooniakti korral. Väeosades valmistatakse ette vajalikud, skeemid ja kavad, mille järgi isikkoosseis on kohustatud tegutsema häiresignaalide korral. Lahinguvalmidust tõstetakse vägedes vajadusel järk-järgult vastavalt ohusituatsioonile eelnevalt kindlaks määratud ohuastmetega. Näited ohuastmete võimalikust jagunemisest: Tavaline teenistus – igapäevane teenistus ja väljaõpe rahuaja tingimustes. Kõrgendatud tähelepanu – valveteenistuse tugevdamine, ülemate kogunemine, tegevuskavade täpsustamine, varustuse, relvastuse ja varude kontroll ning täiendamine. Sõjaoht – vägede isikkoosseisu ja varustuse komplekteerimine või mobilisatsioon sõjaaja koosseisudeni, siirdumine koos varudega dislokatsioonilinnakutest maastikule koondumisaladele või hargnemine lahingurivistusse. Sõjaseisukord – täielik valmisolek lahingutegevuseks või kriisiks.
Aleksandra Fjodorovna (Nikolai II abikaasa)

Aleksandra Fjodorovna (vene keeles Александра Феодоровна, enne abiellumist ja õigeusku ristimist Victoria Alix Helena Louise Beatrice von Hessen und bei Rhein; 6. juuni 1872 Darmstadt, Hesseni Suurhertsogiriik, Saksa keisririik – 17. juuli 1918 Jekaterinburg, Venemaa Nõukogude Vabariik) oli Hesseni printsess ning Venemaa Keisririigi viimane keisrinna, keiser Nikolai II abikaasa. Victoria Alix Helena Louise Beatrice sündis Saksa keisririigi koosseisu kuuluva Hesseni suurhertsogkonna printsessina. Tema isa oli Hesseni suurhertsog Ludwig IV ja ema Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi printsess Alice, kes oli kuninganna Victoria ja prints Alberti teine tütar. Alix võttis omaks õigeusu ja vene ristinime Aleksandra Fjodorovna ning kihlus tsesareevitš Nikolai Aleksandrovitšiga 1894. aasta aprillis. Sama aasta juunis abiellus tema õde Jelizaveta Fjodorovna Nikolai II venna Sergei Aleksandrovitš Romanoviga. 1894. aastal suri keiser Aleksander III ja trooni päris 26-aastane Nikolai II. Pulmad toimusid 1894. aasta novembris, mis peeti võrreldes teiste keisrite pulmadega tagasihoidlikumalt. Talvepalee uhkusele eelistas keiserlik paar Tsarskoje Selos asuva Aleksandri palee eraldatust ja lihtsust, kuhu asuti elama. Paaril oli viis last: suurvürstinna Olga (1895–1918) suurvürstinna Tatjana (1897–1918) suurvürstinna Maria (1899–1918) suurvürstinna Anastassija (1901–1918) troonipärija Aleksei (1904–1918). Keisrinna Aleksandra Fjodorovna kandis X-kromosoomi mutatsioonist põhjustatud pärilikku hemofiiliat ehk vere hüübimatust ning pärandas selle oma pojale, 1904. aastal sündinud Alekseile. Poja haiguse tõttu oli Aleksandra sunnitud suurema osa ajast hoolitsema troonipärija eest, mistõttu sai ta vähem osaleda ühiskondlikes ettevõtmistes.
Jüri Sasi

Jüri Sasi (sündinud 29. mail 1954) on eesti haridustegelane, koolijuht ja poliitik. Jüri Sasi lõpetas 1972. aastal A. H. Tammsaare nimelise Tartu 1. Keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna matemaatiku ja matemaatika õpetaja kvalifikatsiooniga. Ta on olnud Tartu 8. Keskkooli matemaatikaõpetaja ja õppealajuhataja. Matemaatikat on ta õpetanud ka Tartu 7. Keskkoolis, Oued-Fodda Tehnikumis Alžeerias ja Tartu 14. Keskkoolis. Aastatel 1988–1991 oli Jüri Sasi Kuuste 9-klassilise Kooli direktor, aastatel 1991–1993 Tartu Linnavalitsuse haridusosakonna juhataja, aastatel 1993–1996 Tartu abilinnapea, aastatel 1997–2006 Miina Härma Gümnaasiumi direktor ning aastatel 2006–2011 taas Tartu abilinnapea. Ta lahkus Tartu haridus- ja kultuurivaldkonna abilinnapea kohalt omal soovil 4. mail 2011, võttes poliitilise vastutuse, sest Tartu linna haridusametnikele esitati kahtlustus linna vara ulatuslikus omastamises, kasutades haridusosakonna kinkekaarti enda huvides. 2012. aasta sügisest kuni 2014. aasta veebruarini oli ta Narva Kutseõppekeskuse direktor. Seejärel oli ta 2014. aasta veebruarist Haridusministeeriumi kutsehariduse osakonna juhataja. 2015. aasta juulis valiti Jüri Sasi Tartu Forseliuse Kooli direktoriks. Ta asus tööle sama aasta septembris. Ta oli aastani 2024 abielus nahakunstniku ja kunstipedagoogi Katrin Sasiga (1949–2024). Gamzejev, Erik. Narva kutseõppekeskuse juhiks saab Tartu endine abilinnapea. Põhjarannik, 13. august 2012. Kooli ajalugu. Tartu Forseliuse kooli veebisait. Jüri Sasi saab Forseliuse kooli direktoriks. Tartu Postimees, 20. juuli 2015.
9. kaardiväe suurtükiväebrigaad

9. kaardiväe suurtükiväebrigaad (vene keeles 9-я гвардейская артиллерийская бригада) on Venemaa relvajõudude suurtükiväekoondis, mis paikneb Luga linnas. Brigaadi ülem on polkovnik Anatoli Rjazanov.[viide?] Brigaadi koosseisus on raketiheitjapataljon (Uragan), suurtükiväepataljon (Msta-B), tankitõrjepataljon (MT-12, Šturm-S), suurtükiväeluurepataljon.[viide?] Samas linnas asuva 107. mobilisatsioonilao baasil on võimalik juurde formeerida veel allüksusi.[viide?] BM-24 Uragan – 8 tk 2S19 Msta-S – 18 tk MT-12 Rapira – 6 tk Šturm-S – 18 tk[viide?]
Cambridgeshire

Cambridgeshire on krahvkond Inglismaal. Praegune krahvkond loodi 1974. aastal Cambridgeshire and Isle of Ely ja Huntingdon and Peterborough' krahvkonna liitmisel. Cambridgeshire jaguneb 6 omavalitsusüksuseks: Cambridge South Cambridgeshire Huntingdonshire Fenland East Cambridgeshire Peterborough (tervikomavalitsus) https://www.citypopulation.de/en/uk/admin/ http://www.cambridgeshire.gov.uk/
Lincolnshire

Lincolnshire on tseremoniaalkrahvkond Inglismaal East Midlandsi piirkonnas. Lincolnshire jaguneb üheksaks omavalitsusüksuseks: https://www.citypopulation.de/en/uk/admin/ Krahvkonna koduleht Visitlincolnshire.com
Eesti kullafond (Karl Madis)

"Eesti kullafond" on Karl Madise kogumikalbum, mille on välja andnud Hitivabrik 2004. aastal. Ma olen noor Olen vang su käes Viimane päev Mängi, mängi veel Head teed Müstiline sina Vaikusest on rohkem abi Varem või hiljem Maailm kahele Sügis Volare Pärlipüüdja Mu laulud, mu laulud Mul meelde jäi Kaugel maal Peitus Väikest poissi tean Seisvad seierid Rock'n'rolli lapsed Tulen jälle 1. Suvelaul 2. Kui viimaks tuled 3. Tulemata jäänud 4. Hääletajad 5. Tantsud vihmas 6. On veel aega mõelda 7. Kus valgus 8. Ei saa mitte vaiki olla 9. Kerjusmees 10. Külmast ilmast 11. Eluseadus 12. On ainult üks tee 13. Lahe sina 14. Lendas üle käopesa 15. Ei jälgegi eilsest 16. Võõras 17. Jaam kahele 18. Ei kustu iial need tõed 19. Valge kuu ja mina 1. Paradiisisaar 2. Veidi, veidi 3. Sulle 4. Reisime taas 5. Sambakarneval 6. Tantsija 7. Oled mees või ei 8. Sügisteed 9. Räägin tõtt 10. Homme 11. Tore päev 12. Meenutus 13. Vaikuselaul 14. Liivimaa ratsutaja 15. Vaikides 16. Lahe suvi 17. Mäng 18. Tund aega varem 19. Lainetes 20. Taevalik meloodia 21. Hoia mind
Eesti kullafond (Tõnis Mägi)

"Eesti kullafond" on Tõnis Mäe kogumikalbum, mille on välja andnud Hitivabrik 2000. aastal. Eesti kullafond andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles)
1998. aasta Kuldgloobuse auhinnad

1998. aasta Kuldgloobuse auhinnad olid 55. Kuldgloobuse auhinnad, mis jagati välja 18. jaanuaril 1998. Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind anti Shirley MacLaine'ile. Parim draamafilm: "Titanic" Parim draamafilmi meesnäitleja: Peter Fonda – "Ulee kuld" Parim draamafilmi naisnäitleja: Judi Dench – "Mrs Brown" Parim komöödia- või muusikafilm: "Enam paremaks minna ei saa" (As Good As It Gets) Parim komöödia- või muusikafilmi meesnäitleja: Jack Nicholson – "Enam paremaks minna ei saa" Parim komöödia- või muusikafilmi naisnäitleja: Helen Hunt – "Enam paremaks minna ei saa" Parim meeskõrvalosatäitja: Burt Reynolds – "Boogie Nights" Parim naiskõrvalosatäitja: Kim Basinger – "Los Angelese räpased saladused" Parim lavastaja: James Cameron – "Titanic" Parim stsenaarium: "Hea Will Hunting" (Ben Affleck, Matt Damon) Parim muusika: James Horner – "Titanic" Parim laul: "My Heart Will Go On", Céline Dion – "Titanic" Parim võõrkeelne film: "Minu roosa elu" (Belgia) Parim draamasari – "Salatoimikud" Parim muusika- või komöödiasari: "Ally McBeal" Parim lühisari või telefilm: "George Wallace" Parim draamasarja meesnäitleja: Anthony Edwards – "Kiirabihaigla" Parim muusika- või komöödiasarja meesnäitleja: Michael J. Fox – "Pöörlev linn" Parim lühisarja või telefilmi meesnäitleja: Ving Rhames – "Don King: Only in America" Parim draamasarja naisnäitleja: Christine Lahti – "Chicago Hope" Parim muusika- või komöödiasarja naisnäitleja: Calista Flockhart – "Ally McBeal" Parim lühisarja või telefilmi naisnäitleja: Alfre Woodard – "Miss Evers' Boys" Parim telefilmi, lühi- või telesarja meeskõrvalosatäitja: George C. Scott – "12 Angry Men" Parim telefilmi, lühi- või telesarja naiskõrvalosatäitja: Angelina Jolie – "George Wallace"
Elektroskoop

Elektroskoop (kreeka k sõnadest elektron ’merevaik’ ja skopeo ’vaatan’) on vahend, millega saab teha kindlaks elektrilaengu olemasolu. Elektroskoobi töö põhineb nähtusel, et samaliigilise (positiivse või negatiivse) elektrilaenguga kehad tõukuvad omavahel. Elektroskoopide väljatöötajateks olid 18. sajandil teadlased, kelle seas oli ka Alessandro Volta. Ühes esimeses elektroskoobis mõjub elektrostaatiline tõukejõud (Coulomb'i jõud) metallvarda küljes rippuva kaheks murtud kuldlehekese otste vahel, kui varda teises otsas olevat metallkuuli puudutada elektriseeritud (elektrilaengut kandva) kehaga (tol ajal eboniitpulgaga, mida oli hõõrutud karusnahaga). Kuldlehekese asemel võib olla ka näiteks alumiiniumfooliumi riba ja eboniitpulga asemel klaaspulk. Saadud elektrilaeng hoiab lehekesed peaaegu rõhtasendis vähemalt mitu minutit, olenevalt õhu niiskusest, sfäärilise kuuli pinna siledusest ja sellest, kui hästi on metallvarb isoleeritud. Skaalaga elektroskoopi nimetatakse elektromeetriks. Elektrilaeng Elektromeeter
Jersey tüdruk

"Jersey tüdruk" (originaalpealkirjaga "Jersey Girl") on 2004. aasta USA draamafilm, mille stsenaariumi kirjutas ja lavastas Kevin Smith. Filmi peaosades on Ben Affleck, Liv Tyler ja George Carlin. Oliver Trinké (Ben Affleck) on edukas New Yorgi muusikapublitsist, kelle naine Gertrude (Jennifer Lopez) sünnitades sureb. Ollie peab oma pisitütart üksinda kasvatama ning kolib tagasi oma isa Barti (George Carlin) juurde New Jerseysse. Kui ta ühel päeval oma tütre töö juurde kaasa peab võtma, kaotab ta pressikonverentsil enesevalitsuse ning jääb töökohast ilma. Mõni aasta hiljem, kui tütar juba algkoolis käib, tutvub Ollie videolaenutuses töötava Mayaga (Liv Tyler) ning üritab uuesti erialast tööd leida. Oma endise assistendi abiga õnnestub tal saada töövestlusele suures agentuuris. Kuid kuna samal ajal toimub tütre koolis talendivõistlus, otsustab Ollie töökoha ohverdada, et koos tütrega sellest osa võtta. Ben Affleck – Oliver "Ollie" Trinké Liv Tyler – Maya Raquel Castro – Gertie Trinké George Carlin – Bart Trinké Jennifer Lopez – Gertrude Steiney Stephen Root – Greenie Mike Starr – Block Jason Biggs – Arthur Brickman Will Smith – mängib iseennast Filmi koduleht Jersey Girl andmekogus IMDb (inglise)