laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ternovka rajoon

Ternovka rajoon (vene keeles Терновский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Voroneži oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Ternovka küla. Rajoon piirneb põhjas Tambovi oblastiga, idas ja lõunas Gribanovski rajooniga, edelas Anna rajooniga ning läänes Ertili rajooniga. Rajooni pindala on 1310 km². Elanike arv oli 2012. aastal 21 469, 2009. aastal 23 378 ja 2002. aastal 25 696. Ternovka rajoonis on 40 asulat, mis kuuluvad 13 külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Savala, Jelan ja Šinkost. Q126684906
Viiraperä

Viiraperä (ka Viirapera) oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Adiste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Hiidämbliklased

Hiidämbliklased (Pisauridae) on sugukond, mis kuulub ämblikuliste seltsi. Sellesse sugukonda kuulub 47 perekonda kokku 335 liigiga [viide?]. Neis kõige liigirikkam on perekond Dolomedes, millesse kuulub umbes 100 liiki. Eestis elab kolm liiki hiidämliklasi. Dolomedes fimbriatus hiidämblik Pisaura mirabilis nõmme-hiidämblik Hiidämbliklaste sugukonda liigitatakse WSC-s järgmised perekonnad: Afropisaura Blandin, 1976 Archipirata Simon, 1898 Architis Simon, 1898 Bradystichus Simon, 1884 Caripetella Strand, 1928 Charminus Thorell, 1899 Chiasmopes Pavesi, 1883 Cispinilus Roewer, 1955 Cispius Simon, 1898 Cladycnis Simon, 1898 Conakrya Schmidt, 1956 Dendrolycosa Doleschall, 1859 Dolomedes Latreille, 1804 Eucamptopus Pocock, 1900 Euprosthenops Pocock, 1897 Euprosthenopsis Blandin, 1974 Hala Jocqué, 1994 Hygropoda Thorell, 1894 Ilipula Simon, 1903 Inola Davies, 1982 Maypacius Simon, 1898 Megadolomedes Davies & Raven, 1980 Nilus O. Pickard-Cambridge, 1876 Papakula Strand, 1911 Paracladycnis Blandin, 1979 Perenethis L. Koch, 1878 Phalaeops Roewer, 1955 Pisaura Simon, 1885 Pisaurina Simon, 1898 Polyboea Thorell, 1895 Qianlingula Zhang, Zhu & Song, 2004 Ransonia Blandin, 1979 Rothus Simon, 1898 Sphedanus Thorell, 1877 Stoliczka O. Pickard-Cambridge, 1885 Tallonia Simon, 1889 Tapinothele Simon, 1898 Tapinothelella Strand, 1909 Tapinothelops Roewer, 1955 Tetragonophthalma Karsch, 1878 Thalassiopsis Roewer, 1955 Thaumasia Perty, 1833 Tinus F. O. Pickard-Cambridge, 1901 Tolma Jocqué, 1994 Voraptipus Roewer, 1955 Vuattouxia Blandin, 1979pa Walrencea Blandin, 1979 Sugukonda on liigitatud ka mitu välja surnud ämblikuliste perekonda: †Eopisaurella Petrunkevitch, 1958 †Palaeoperenethis Seldon & Penney, 2009 Dolomedes fimbriatus Megadolomedes australianus Dunlop, J.A.; Penney, D.; Jekel, D. (2015). "A summary list of fossil spiders and their relatives" (PDF). World Spider Catalog. Natural History Museum Bern. Vaadatud 15.03.2016. ADW: Pisauridae CoL: Pisauridae ITIS: Pisauridae Simon, 1890 uBio:Pisauridae Simon 1890 WSC-s Pisauridae Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Nursery web spider seisuga 6.10.2017.
Geneeriline üladomeen

Üldine üladomeen ehk ülddomeen (inglise generic top-level domain, lühendatult generic TLD või gTLD) on kolme- või enamatähelise nimega üladomeen, mis ei ole riigi, maa, piirkonna vms ccTLD hulgas. Geneerilised domeenid on näiteks .com, .edu, .gov, .org, .biz, .info, .aero. AKIT, generic = üldistatud; üldistuslik; üld- EKSS, geneeriline = üldine, üld-. e-Teatmik
Alakülä (Põlva vald)

Alakülä oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Peri küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Perätammistu

Perätammistu (ka Peratammistu) oli küla Tartumaal. Küla jääb tänapäeval Meerapalu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Räpina kihelkonda. Küla kaotati 1930. aastatel.
Tammistu (Räpina)

Tammistu oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Linte küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Räpina kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Viira (Mooste)

Viira oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Põlva valla Suurmetsa küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Viira (Põlva)

Viira oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Kiuma ja Puskaru küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1930. aastatel.
Kristina Birk-Vellemaa

Kristina Birk-Vellemaa (varem Kristina Papsejeva, sünd Edo; sündinud 17. märtsil 1979) on Eesti seksuaaltervise ja -hariduse ekspert ning noorsootöötaja. Ta juhib taskuhäälingut "Sekspositiiv" ja loob seksuaalhariduslikku sisu sotsiaalmeedias. 1997. aastal lõpetas Kristina Birk-Vellemaa Pärnu Hansagümnaasiumi, 2002. aastal Tallinna Pedagoogilise Seminari noorsootöö erialal. 2007. aastal sai ta magistrikraadi haridusjuhtimise alal Tallinna Ülikoolist magistritööga "Kodu ja kooli koostöö ning koostööd mõjutavad tegurid" (2007, juhendaja Katrin Karu). Birk-Vellemaa on töötanud Tahkuranna vallavalitsuses noorsootööjuhina, Pärnumaa Kutsehariduskeskuses rühmajuhataja ja koolitusjuhina. 2013–2015 töötas Birk-Vellemaa Tallinna noorsootöökeskuse direktori asetäitjana. 2015. aastast töötab ta Eesti Seksuaaltervise Liidu koolitusjuhi, eksperdi ja koolitajana, juhib nii Eesti-siseseid kui ka rahvusvahelisi projekte Moldovas, Kõrgõzstanis ja Kasahstanis ning koostab ka õppematerjale. Ta on tegev ka Eesti Inimõiguste Keskuses mitmekesisuse nõustajana seoses mitmekesise töökoha märgisega ning SA Kiusamisest Vabaks koolitajana. On korraldanud töötube (nt VAT-Teatris). Ta on olnud üks Facebooki gruppide "Aitäh, aga minu traditsiooniline perekond ei vaja kaitset" ja "Virginia Woolf sind ei karda!" eestvedajaid ja kooseluseaduse toetuskampaania korraldajaid. 2022. aastal valisid Eesti Seksuaaltervise Liidu liikmed ta aasta seksuaaltervise edendajaks. Auhinnaga tunnustatakse inimest või organisatsiooni, kes on Eestis seksuaaltervise valdkonnas eriliselt silma paistnud ja innustanud teisi, mõjutades sellega positiivselt kõikide inimeste elu. "Seksuaalvägivald kui õppetund?". Feministeerium. 12. märts 2015. Vaadatud 16. juulil 2024. "Eesti Noorte Tööhõivekeskus – Põhja-Euroopas pesitseva väikeriigina Eesti on erinevates arenguvaldkondades teinud märkimisväärseid edusamme". Vaadatud 16. juulil 2024. "Kristina Birk-Vellemaa valiti aasta seksuaaltervise edendajaks". Seksuaaltervis. Vaadatud 16. juulil 2024.
World Spider Catalog

World Spider Catalog (lühend WSC) on teaduslik veebiandmebaas, kuhu kogutakse taksonoomilist informatsiooni nii tänapäeval elavate ja ka väljasurnud ämblike kohta. Veebipõhise andmebaasi eesmärk on esitada ühes kohas koos kõikide ämblike sugukondade, perekondade ja liikide taksonoomia ja nendega seotud taksonoomiline kirjandus. Kataloog on internetis tasuta kasutatav. Andmebaasi tekkelugu on pikk, kuid selle olulisemate algallikate seas olid Pierre Bonnet' "Bibliographia araneorum" (Toulouse'i ülikool, Prantsusmaa) ja Carl Friedrich Roeweri ämblikekataloog ("Roewer's Katalog der Araneae"; Bremen, Saksamaa). Oma panuse andis ka Paolo M. Brignoli (University of Aquila, Itaalia) "A catalogue of the Araneae described between 1940 and 1981" (1983). Pärast Brignoli surma võttis tema väljaannete lisade koostamise üle Norman I. Platnick. World Spider Catalog sai alguse ämbliketeemalistest veebilehtedest 2000. aastal ja selle loojaks peetakse Norman I. Platnickut (American Museum of Natural History). 2014. aastal, kui Platnick pensionile läks, võttis veebiandmebaasi pidamise üle Natural History Museum of Bern (Šveits) ja teisendas selle relatsioonandmebaasiks. 2017. aasta veebruari seisuga oli digitaalses andmebaasis 46 464 liiki ja käsil 18. versioon. "Introduction", World Spider Catalog, Natural History Museum Bern, vaadatud 29. septembril 2015 "Welcome page", World Spider Catalog, Natural History Museum Bern, vaadatud 13. veebruaril 2017 Varasemate versioonide arhiiv Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:World Spider Catalog seisuga 6.10.2017.
WSC

WSC võib tähistada näiteks: Maailma skautide konverents (World Scout Conference) Maailma Laevanduse Nõukogu (World Shipping Council) Snuukri maailmameistrivõistlused (World Snooker Championship) Sudoku maailmameistrivõistlused (World Sudoku Championship) Wiener Sport-Club, Austria spordiklubi Wiki Science Competition, teadusfotovõistlus Weinheimer Senioren-Convent, saksa üliõpilasorganisatsioonide ühendus World Solar Challenge, päikeseautode võistlus World Spider Catalog, veebiandmebaas
Ropp

Ropp (saksa keeles von der Ropp; ka Roop[viide?]) on baltisaksa aadlisuguvõsa, kuhu kuulub ka paruneid. Aadlisuguvõsa oli Liivimaal juba 13. sajandil, Liivimaale saabusid aadlisuguvõsa esindajad Vestfaalist. 1207 jaotati kui sakslaste vallutatud liivlaste ja lätlaste alad Riia piiskopi, tema vasallide ja orduvendade vahel kolmeks. Piiskop Albert sai Koiva (Treyden, Aa) jõe paremkalda alad, sealhulgas ka Vidumaa kihelkonna. Foogtiks määras ta sinna oma vanema venna Dietrichi (Theodericus). See oli üks varasemaid läänivaldusi Vana-Liivimaal. Jõe ja lääniomandi kohanimest Raupa sai alguse üks suurtest aadlisuguvõsadest – von der Ropp. 1221 on Ropaži (Rodenpois) järve sillaehitusega seoses mainitud ka Raupa Dietrichit (Theodoricus de Raupena). Suguvõsa esindajad olid kantud Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Suguvõsa esindajaid: kiriku- ja poliitikategelane Eduard von der Ropp. Mazstraupe vasallilinnus (saksa k. Klein-Roop), Mazstraupe mõis (saksa k. Schloß Klein-Roop) Lielstraupe loss (saksa k. Schloß Groß-Roop), Lielstraupe mõis Fircks, Koskull Henriku Liivimaa Kroonika. Richard Kleis. Tallinn, "Eesti Raamat", 1982 a. lk 145 Stavenhagen, Oskar: Genealogisches Handbuch der kurländischen Ritterschaft, Bd.: 2, Görlitz, 1937 seite 908 Von der Roppide perekonnaühing Stavenhagen, Oskar: Genealogisches Handbuch der kurländischen Ritterschaft, Bd.: 2, Görlitz, 1937 seite 907-950
Füüsiline õpikeskkond

Füüsiline õpikeskkond on õpikeskkond, mida on näha silmaga ja mida saab tunnetada enda ümber õpikeskkonnas. Õpikeskkond on see, millest sõltub õpetajate ja õpilaste koostöövõime ja õpilaste soov õppida ja teha õpetajaga koostööd Õpikeskkond laias mõistes hõlmab tervet keskkonda, kus õpitakse. Tinglikult kuuluvad õpikeskkonna hulka ka õpilase huvi- ja spordiringid. Kitsamas mõistes õpikeskkond jaotub kolmeks alateemaks: füüsiliseks, emotsionaalseks ja vaimseks ning intellektuaalseks õpikeskkonnaks, kuid kõik on omavahel seotud. (Joonis) Füüsilise keskkonna loob põhiliselt õpetaja, kes kujundab klassi ning valmistab tunniks tegevused ette. Füüsiline õpikeskkond hõlmab: Tänapäevaste õpikeskuste kasutamist; Office või Google Docs laadse programmi individuaalse ja/või koostöö-teksti loomise võimalust (st ka õpetajapoolset juhendamist, e-juhendite/juhendajate olemasolu) Projekti- ja pisirühma töödes osalemist selleks ettenähtud ruumides. Tööks kohandatava sisustusega klasside/õpperuumide kasutamist. Eakohaste õppematerjalide kasutamist. Eakohaste dekoratsioonielementide kasutamist Puhta ja korras õpikeskkonna loomist Füüsiline õpikeskkond edendab eelkõige: Õpilasele ja õpetajale turvalise ning tänapäevase õppekeskkonna loomist nii sise- kui ka välitingimustes. Õpilastele ja ka õpetajale õppeprogrammi huvitavamaks muutmisega. Õpilastes soovi õppida ja õpetajaga kaasa mõelda tunnis. Õppimistulemuste parandamist. Kuidas muudab füüsiline õpikeskkond õppimist? Õpilaste soov õppida sõltub eelkõige õpetaja oskusest tund huvitavaks teha ning ennast kuulama panna. Õpilaste huvi tõuseb õppimise vastu, kui võetakse neile eakohast teemat neile arusaadavas võtmes. Õpilaste õpitulemused võivad sõltuda ka õpetaja suhtemisest õpilastega, ning õpetaja enese tujust. Õpilaste suhtumist õppimisse ja nende kohusetunnet. Lihtsamalt öeldes on õpikeskkond see keskkond, mille loob õpetaja klassis, treener treeningul ja isegi õpilane omas kodus, kui ta õpib. Füüsilist õpikeskkonda saab muuta lihtsate asjadega, näiteks riputades seintele postreid (ainele või teemale vastavaid), reguleerides klassi/õppimiskoha valgust või muutes muul moel sealset olustikku. Füüsiline õpikeskkond sõltub just õpetaja võetavatest teemadest ja sellest, kuidas ta annab seda õpilastele edasi, kas ta lihtsalt räägib klassi ees või teeb seda erinevate tegevustega, ülesannetega, joonistega vms illustreerides. "Kujundus". "Hõlmamine". "Edendamine". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2017. "Õpilaste soov õppida". "kohusetunne".
Weissmann von Weissenstein

Weissmann von Weissenstein (ka Weißmann von Weißenstein) oli baltisaksa aadlisuguvõsa, kuhu kuulus ka paruneid. Suguvõsa esiisa oli õigusteadlane Michael Weissmann (vene keeles Михаил Вейсман), kes 1615 võeti Püha Rooma riigi teenistusse. Suguvõsa esindajad olid kantud Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Wolffenschild

Wolffenschild oli baltisaksa aadlisuguvõsa. Suguvõsa esiisa oli mündimeister Martin Wolff (Wulff). Tema poeg ja kaks lapselast jätkasid Martini ametit. Üks lapselastest (Heinrich Wolffenshild) võeti teenistusse Rootsi kuninganna Kristiina õukonda ja tema perekonnanimeks sai Wolffensköld. Heinrichi järglased kanti Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Anna rajoon

Anna rajoon (vene keeles Аннинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Voroneži oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Anna alev. Rajoon piirneb põhjas Ertili rajooniga, kirdes Ternovka rajooniga, idas Gribanovski rajooniga, kagus Novohopjorski rajooniga, lõunas Talovaja rajooniga, edelas Bobrovi rajooniga ja läänes Panino rajooniga. Rajooni pindala on 2090 km². Elanike arv oli 2012. aastal 44 131, 2009. aastal 47 858 ja 2002. aastal 52 747. Anna rajoonis on 65 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Anna alevi) ja 22 külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Bitjug, Toida, Kurlak, Tokai ja Anna. Q126684906
Aleksander Svirski klooster

Aleksander Svirski klooster (venekeelse täieliku nimega Свято-Троицкий Александро-Свирский монастырь) on õigeusu mungaklooster Venemaal Leningradi oblastis Lodeinoje Pole linnast 21 km kaugusel Roštšinskoje järve kaldal (vene keeles Рощинское озеро). Klooster asutati 15. sajandi lõpus ja selle rajaja ning esimene iguumen oli pühak Süvari Aleksander. Kloostri koduleht
Kriisikava

Kriisikava on kriisiohjes kasutatav dokument, milles kirjeldatakse isiku või organisatsioonilist reaktsiooni kriisile. Mõistel kriis on kümneid määratlusi, kuid juhtimisest lähtuvalt tuleb kriisi vaadelda kui pöördepunkti. Kriisid on sündmused, mis võivad põhjustada surma või vigastusi; märkimisväärset keskkonnakahju, katkestus elutähtsates kommunikatsioonides, märkimisväärset finantskahju, pikaajalist või püsivat mainekahju. Tervisekriis on olukord või kompleksne probleem, mis mõjutab inimesi ühes või mitmes geograafilises piirkonnas, teatud kindlas paikkonnas või võib hõlmata ka kogu planeeti. Tervisekriisid mõjutavad üldiselt märkimisväärselt kogukonna tervist ja majandust. Need võivad tuleneda haigustest, tööstuslikest protsessidest või halvast poliitikast. Isikliku tervise ja vaimse tervise kriisiplaani ja kriisijärgse plaani väljatöötamine on võtmetegur tegevuskava loomiseks terviseseisundi igapäevaseks hooldamiseks. Tegu peaks olema tõhusa ja jõustatava dokumendiga, mida saab kasutada ajal, kui inimene tunneb ennast halvasti. Isiklikust kriisist või tervisekriisist taastumist võib takistada trauma või ärevus. Efektiivne kriisijärgne kava võib vähendada näiteks sõltuvushäirega isikliku ainete kuritarvitamise ja sõltuvuste mõju. Vaimsete probleemidega isikutele on välja töötanud nn kriisikaardid, mida võib kasutada vaimse tervise kriisi korral. Iga kriis on erinev ja individuaalsed plaanid varieeruvad vastavalt vajadusele. Osa organisatsiooni kriisikavast on ohtlike materjalide käitlemise juhised, mis on tööohutuse ja töötervishoiu põhielement. Larry Kamer. "Kriisikava ettevalmistamine ja täpsustamine". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. august 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: robot: algse URL-i olek teadmata (link) Gerves J, Meneu R. "Public health crisis in a developed society" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 29. juuli 2012. "SAMHSA". 5600 Fishers Ln ● Rockville, MD 20857.{{netiviide}}: CS1 hooldus: koht sisaldab numbrit (link) "Õigused ja õiguslikud küsimused - proovikriisi kava". Originaali arhiivikoopia seisuga 15. oktoober 2017. "Kriisi kaardid" (PDF). Narkomaania ja vaimse tervise keskus. Sandra K. Clawson Freeo. "Kriisi kommunikatsiooni plaan". 2012-02-08. Wayback_Machine. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. veebruar 2012.
Solovetsi klooster

Solovetsi klooster (vene keeles Соловецкий монастырь; täisnimega Спасо-Преображенский Соловецкий монастырь) on õigeusu mungaklooster, mis asub Valge mere Solovetsi saartel. See on üks Venemaa suurimaid õigeusu kloostreid. Kloostrikompleks on arvatud UNESCO maailmapärandi nimistusse. Klooster asutati 15. sajandi I poolel. Klooster suleti 1920. aastal ning selle varad läksid üle GPU Põhja sunnitöölaagrite valitsusele. Aastatel 1923–1939 oli Solovetsi saartel GPU ja NKVD surmalaager. 1923. aastal oli saarel ca 200 vangi aga 1926 aastal ligi 20 000. Saarest jutustab ka prantsuse dokumentaalfilm GULAG-i ikke all https://etv2.err.ee/1609155962 Klooster taastas tegevuse 25. oktoobril 1990. Solovetsi klooster Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 06.10.2017) "Solovetsi saarte vangid. I OSA: sunnitöö, teater ja isemajandamine Nõukogude näidislaagris". Communist Crimes. Vaadatud 24.11.2020. Kloostri koduleht Solovetsi klooster Eesti entsüklopeedia veebiversioonis
Gribanovski rajoon

Gribanovski rajoon (vene keeles Грибановский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Voroneži oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Gribanovski alev. Rajoon piirneb põhjas Tambovi oblastiga, idas Borissoglebski linnaringkonnaga, kagus Povorino rajooniga, lõunas Novohopjorski rajooniga, läänes Anna rajooniga ja loodes Ternovka rajooniga. Rajooni pindala on 2015,64 km². Elanike arv oli 2012. aastal 32 378, 2009. aastal 35 394 ja 2002. aastal 39 648. Gribanovski rajoonis on 44 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Gribanovski alevi) ja kuueteistkümne külaasunduse koosseisu. Rajooni tähtsamad jõed on Hopjor, Vorona, Savala, Karatšan, Jelan, Alabuška ja Tavolžanka. Q126684906
Afanassi Uvarovski

Afanassi Jakovlevitš Uvarovski (jakuudi keeles Афанасий Яковлевич Уваровскай; vene keeles Афанасий Яковлевич Уваровский; 1800 Žiganski uluss, Jakuudi oblast – 13. oktoober (vkj 2. oktoober) 1861 Jakutsk) oli erru lastud jakuudi väikeametnik, esimese jakuudikeelse kirjandusteose autor. Afanassi Uvarovski isa oli vene rahvusest ispravnik, ema jakuuditar Jekaterina Jegorovna. Uvarovski alustas oma karjääri väikeametnikuna Jakuudi oblastivalitsuse kantseleis, kuid 1830. aastal ta vallandati riigiametist sidemete tõttu Jakuutiasse asumisele saadetud dekabristidega. Ta oli uurimise all kuni 1839. aastani. 1939. aastal sõitis Uvarovski Peterburi, kus tutvus uurimisreisija ja teadlase Alexander Middendorffiga, kes aastatel 1842–1845 juhtis suurt uurimisretke Põhja-Siberisse ja Kaug-Itta, ning Middendorffi vahendusel keeleteadlase Otto von Böhtlingkiga, kes huvitus jakuudi keelest ja palus Uvarovskit endale keeleõpetajaks. 7 kuu jooksul jakuudi keele omandanud Böhtlingk palus Uvarovskit kirja panna omapoolsed meenutused Jakuutiast ja mõned folkloori näited. Uvarovski täitis selle palve. Uvarovski kirjapandu avaldati esmakordselt 1848. aastal ilmunud Middendorffi Siberi ekspeditsiooni käsitlevas saksakeelses raamatus. Uvarovski meenutused olid raamatus esitatud jakuudi ja saksa keeles (vene keeles avaldati Middendorffi "Путешествие на север и восток Сибири" 1860. aastal, kuid Uvarovski tekst sellesse ei kaasatud). Ka Böhtlingk lülitas Uvarovski meenutused 1851. aastal Peterburis ilmunud oma raamatu – jakuudi keelt käsitleva monograafia "Über die Sprache der Jakuten. Grammatik" koosseisu. 1861. aastal ilmus Pariisis ühes reisiajakirjas prantsuse keelde tõlgituna üks lõik Uvarovski meenutustest pealkirja all "Reis jakuutide maale". Vene keelde tõlgituna avaldati Uvarovski meenutused ("Воспоминания") alles 1990. aastal ilmunud Böhtlingki monograafia "Über die Sprache der Jakuten. Grammatik" venekeelse väljaande "О языке якутов" koosseisus. Афанасий Яковлевич Уваровский. newrgun.narod.ru Миддендорф, Александр Федорович. irkipedia.ru
Kabli looduse õpperada

Kabli looduse õpperada on Kabli looduskaitsealal Kabli külas Häädemeeste vallas Pärnumaal asuv õpperada. Rada on 1,8 km pikk ja ringikujuline. See algab Kabli külastuskeskuse juurest parklast, kus on kohti kümnele autole. Külastuskeskuse juures on lõkkekoht koos grillimisrestidega. Ratastooliga või lapsevankriga saab rajal liikuda Kabli külastuskeskusest kuni pesakastimaailmani (u 200 m). Rajale jääb vahelduvaid maastikke ja eri elupaiku, sh vääriselupaiku. Õpperajal on puidust suunaviidad ja infotahvlid. Need tutvustavad piirkonna vaatamisväärsusi. Raja läbimiseks kulub üks-kaks tundi, selle lõpus on Priivitsa lõkkekoht, kus saab tuld teha ja piknikku pidada. Kabli looduse õpperaja vaatamisväärsused on Kabli linnujaam, kus on infostend ja linnuvaatlustorn, pesakastimaailm, mitmekesised maastikud ning vääriselupaigad, samuti sealne rannikumeri. Kabli külaplatsile on püstitatud jaala (purjelaeva Markus mälestusmärk), tähistamaks Eesti esimese kaugsõidupurjeka vettelaskmise 150. aastapäeva. Selle juures on kapten-reeder Jakob Marksoni majamuuseum. RMK. "Loodusega koos". Vaadatud 6. oktoober 2017. RMK. "Tule puhkama: Pärnumaa puhkeala 14.09". Vaadatud 7. oktoober 2017.
Vanapagana õpperada

Vanapagana õpperada on Järvamaal Türi vallas Rassi külas asuv õpperada. Õpperada on osa Saarjõe maastikukaitsealast. Matkaaja algus- ja lõpp-punkt on Vanapagana metsamaja juures, kuid rada võib alustada ka käbikuivati juurest või Tõrvaaugult. Üldiselt metsas kulgev rada viib läbi endise Tõrvaaugu küla ning seda saab läbida ainult jalgsi. Raja keskmine läbimisaeg on umbes 1–1,5 tundi. Rada on umbes 3 kilomeetri pikkune ning peale vaadates ringikujuline. Rada on looduses märgitud sinise värviga puutüvedel, punase-kollase värviga madalatel postidel ning ristumiskohtadel asuvate teeviitadega. Õpperajal asub kokku üheksa huvipunkti, millelt saab infot ala loodus- ja ajalooväärtuste kohta. Samuti annavad huvipunktid infot Tõrvaaugu küla saamisloo kohta. Õpperada on mõeldud loodus- ja pärandkultuurihuvilistele matkajatele. Rajalt võib leida nii mõnegi marja- ja seenekoha. Rajal leiab huvitavat infot taimede, loomade, putukate ja seente ning metsa kõrvalkasutuse kohta. Vanapagana metsamaja juures on filmitud paljud 1964. aasta kultusfilmi "Põrgupõhja uus vanapagan" stseenid. Praeguse Vanapagana metsamaja asukohal oli vanasti Jürka maja. Pärast filmi levimist pälvisid nii kohalike kui ka kaugemalt tulnud inimeste tähelepanu püstijäänud hoonete osad ja seda ümbritsev ürgne kuusemets. Matkarajal on ööbimisvõimalus. Saab ööbida telgis või metsamajas, mida ei ole soovitatav teha talveperioodil, sest olenemata pidevast matkamaja kütmisest ei saa maja täielikult soojaks. RMK. "Vanapagana õpperada". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2017. Vaadatud 6. oktoobril 2017. RMK. "Vanapagana õpperaja kaart PDF" (PDF). Vaadatud 6. oktoobril 2017. RMK. "Matkaraja puhkeala". Vaadatud 6. oktoobril 2017.
Meiekose õpperada

Meiekose õpperada on Sandra külas Põhja-Sakala vallas Viljandimaal ja Riisa külas Tori vallas Pärnumaal asuv õpperada. Meiekose õpperada lookleb esmalt piki Raudna ja Tõramaa jõe kallast ja viib tutvuma Tõramaa jõe suudmeala luhtadega, mis on üks osa Soomaa pärandmaastikest. Meiekose õpperada on 5,6 km pikk. Rada võib läbida jalgsi, jalgratta või hobusega ja talvel suuskadega. Meiekose õpperada ei jõua ringiga algpunkti tagasi, seega tuleb hoolitseda, et raja lõpus ootaks mõni sõiduvahend. Lisaks jääb matkarajale ka mitu lõkkekohta ja telkimispaika, kus aega veeta. Raja vaatamisväärsusteks on luhad, eri taimeliigid, jõekäärud, jändrikud tammed ja vanad talukohad.   "Meiekose õpperada (5,6 km)". Vaadatud 6.10.2017. "Soomaa Rahvuspargi Meiekose matkarada". Vaadatud 6.10.2017. "Karukose kandi matkarajad". Vaadatud 6.10.2017.