laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Monopson

Monopson (monopsony) on turustruktuur, kus sisendid ostab ainult üks ostja. Termin pärineb kreeka keelest, kus “monos” tähendab üksikut ja “opsonia” tähendab ostu. Monopsoni kolm peamist tunnust on: üks ettevõte, kes ostab kõik kaubad ja teenused turul; puuduvad teised ostjad turul; uutel ettevõtetel turule sisenemine raskendatud. Monopsoni puhul on peamine eelis üksikul ostjal, mis võimaldab kontrollivõimalust, vähendades ostetava kauba või teenuse hinda. Monopsoni klassikaliseks näiteks võib tuua väikelinna, kus tegutseb üksainus tööandja. Senikaua, kuni töötajad ei saa või ei soovi minna tööle elukohast kaugemal, saab ettevõte tegutseda turul kui monopson: tootmistegurite pakkujaid on palju, kuid nõudjaid ainult üks. Ettevõtte põhieesmärgiks on selle käigus kasumi maksimeerimine. Täieliku konkurentsi turul on ettevõte hinnavõitja, sest ta ostab ainult väikese osa turul pakutavast tööjõust. Sel juhul on tööjõu pakkumine täiesti elastne ja pakkumiskõver-horisontaalne sirge. Monopsoni korral on tööjõu pakkumiskõver ühtlasi turupakkumiskõver, millel on positiivne tõus. Termin monopson võttis esimesena laialdaselt kasutusele Joan Robinson 1932. aastal oma raamatus “The Economics of Imperfect Competition”. Klassikalises kreeka keeles tähendab “opson” kala või üleküpsenud liha ehk “opsonia” viitab tegelikult kala ostmisele. See muudab monopsoni sõnasõnalise tähenduse turuolukorraks, väljendades seda sõnadega ,,ühe kala ostja”. Aristoteles kasutas terviklikku sõna “monopolia” (inglise k.), et tähistada “eksklusiivset müüki”. Sarnaselt mõistele monopol tähendab ka monopson täielikku kontrolli mingi teatud turu üle. Peamine erinevus monopoli ja monopsoni vahel on see, et monopolis on müüjatel täielik kontroll turu üle, kuid monopsonis on kontroll ühe ostja käes. Ostja määrab toote hinna ja kontrollib turgu alates toorainest kuni tööjõuni välja. Teine erinevus monopoli ja monopsoni vahel on kaubanduse kontroll. Monopoli puhul on võim tootja käes, samas monopsoni korral tarbija käes. Mõlemad olukorrad võivad põhjustada turu ebaefektiivsust, näiteks monopolis peavad tarbijad vastama kõrgematele hindadele. Monopsonis võib tekkida olukord, kus töötajad peavad leppima madalama palgaga, mille tulemusel kehtestatakse ka madalamad hinnad. Kerem, Kaie; Keres, Kadrian; Randveer, Mare (2004). Mikroökonoomika alused. Tallinn: Külim. Lk 267, 298. ISBN 9985-9522-2-7. "Monopsony: Definition, Causes, Objections, and Example". Investopedia (inglise). Vaadatud 25. märtsil 2024. "Joan Robinson | Keynesian economics, Cambridge, Marxism | Britannica". www.britannica.com (inglise). Vaadatud 25. märtsil 2024. Thornton, Robert J (1. mai 2004). "Retrospectives: How Joan Robinson and B. L. Hallward Named Monopsony". Journal of Economic Perspectives (inglise). 18 (2): 258. DOI:10.1257/0895330041371240. ISSN 0895-3309.
Maamagnetism

Maamagnetism on Maa magnetvälja nähtus. Esmakordselt kirjeldati Maa loodusliku magneti omadusi Vana-Kreekas ja Vana-Hiinas. Loodusteaduste valdkonnana kujunes see välja 19. sajandi alguses. Maamagnetismi olulised arendajad olid William Gilbert ja Carl Friedrich Gauss. Maa magnetvälja kaudu uuritakse Maa sisemust ja Maa-lähedase kosmose keskkonna dünaamikat. Maamagnetilisi andmeid rakendatakse geofüüsikaliseks kaardistamiseks, maavarade uurimiseks, riskide maandamiseks (maavärinad) ja muudel praktilistel otstarvetel. Kompassi ja GPS-seadmete abil määratakse kindlaks Maa magnetvälja suund. Maa magnetvälja mõõtmised võimaldavad leida ja kaardistada arheoloogilisi paiku. Maamagnetism on tänapäeval üks väheseid infoallikaid, mille abil saadakse teadmisi Maa sügavikust, mis on otsesele vaatlusele kättesaamatu. Seismoloogia ning ülikõrge temperatuuri ja rõhu katsed on ainsad meetodid, mis võimaldavad teha kogemuslikke järeldusi Maa vahevöö ja südamiku kohta. Maamagnetvälja esmaesituse matemaatilisel kujul tegi sakslasest matemaatik Carl Friedrich Gauss. Ta suutis prognoosida maamagnetiliste pooluste asukohti – punkte, kus dipooli telg lõikab Maa pinda. Põhja- ja lõunapooluse magnetpooluse asukohti ei ole lihtne välja arvutada ja need sõltuvad olemasolevate kaartide ekstrapoleerimisest. Magnetpooluste asukoht pakkus polaaralade varajastele uurijatele märkimisväärset huvi. William Gilbert, inglise teadlane, tegi esimesena kindlaks, et Maa magnetväli pärineb Maa seest. Kui Gilbert märkas, et magnetilised jõud tekitavad ringliikumist, hakkas ta seostama magnetismi Maa pöörlemisega. See viiski ta avastuseni Maa enda magnetismist ja andis maamagnetismi uurimisele teadusliku aluse. Kono, M. (20. aprill 2015). "Geomagnetism: An Introduction and Overview". ScienceDirect. Lk 1-31. Vaadatud 01.04.2024. Müürsepp, P. (1985). Carl Fr. Gauss (elu ja tegevus). Tallinn: Valgus. Love, J. (2008). "Introduction to Geomagnetism". USGS. Vaadatud 01.04.2024. Merrill, McElhinny, R.T., M.W. (30. detsember 2008). ""Chapter One History of Geomagnetism and Palaeomagnetism"". ScienceDirect. Lk 1-14. Vaadatud 25.03.2024.
Pappel (perekonnanimi)

Pappel on perekonnanimi. Kanadas oli perekonnanime Pappel kandjaid 2014. aastal üle 90 isiku. Ameerika Ühendriikides, Venemaa Föderatsioonis ja Saksamaal oli sellenimelisi isikuid üle 50, mujal vähem. 2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Pappel 253 inimesel: 116 mehel ja 137 naisel. Perekonnanimede levikult oli Pappel meeste puhul 661. kohal ja naiste puhul 597. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Pappel vanuserühmas 55–59, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,76. Nimi oli kõige sagedasem Rapla maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 4,71 inimest. 19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Võrumaal Urvaste kihelkonna; Virumaal Viru-Nigula ja Simuna kihelkonna; Viljandimaal Paistu kihelkonna; Harjumaal Jõelähtme ja Keila kihelkonna ning Läänemaal Kullamaa kihelkonna erinevates mõisavaldades 8 korral nimeks Pappel. Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Pappel aastatel 1935–1936 uueks nimeks neljal juhul isikute poolt, kes loobusid nimedest Pahapill, Papmann, Pappa ja Pappe. Üks isik loobus 1936. aastal nimest Pappel ning võttis uueks nimeks Paas. Kaie Pappel (1942–), eesti biokeemik Kristel Pappel (1961–), eesti muusikateadlane ja teatrikriitik Tiina Pappel (1970–), eesti jurist ja kohtunik Toivo Pappel (1942–), eesti tehnikateadlane Pappel Surnames. Vaadatud 25. märts 2024. Statistikaamet: Nimede statistika. Pappel. Vaadatud 25. märts 2024. Onomastika andmebaas. Nimede panemine: Pappel. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (uus nimekuju): Pappel. Onomastika andmebaas. Nimede eestistamine: (vana nimekuju): Pappel. Pappel statistikaameti andmebaasis
Abram Dragomirov

Abram Mihhailovitš Dragomirov (vene keeles Абрам Михайлович Драгомиров; 21. aprill (vkj. 9. aprill) 1868 Tšernigovi kubermang – 9. detsember 1955 Gagny, Seine-Saint-Denis' departemang) oli Vene impeeriumi sõjaväelane, ratsaväekindral. Ta võttis osa Esimesest maailmasõjast ja Venemaa kodusõjast valgete poolel. Ta lõpetas aastal 1887 Paažikorpuse. Seejärel asus ta teenima alamporutšikuna Semjonovi polku. 7. augustil 1891 sai ta auastme poolest porutšikuks. Aastal 1893 lõpetas ta väikese hõbemedaliga Nikolai Kindralstaabi Akadeemia.
Pille-Riin Larm

Pille-Riin Larm (sündinud 1981) on eesti kirjandusteadlane, kriitik ja toimetaja. Alates 2014. aastast on Pille-Riin Larm kultuurilehe Sirp kirjandustoimetaja. 2024. aastal sai ta kutseeksami tulemusel keeletoimetaja kutse. "Sirbi kirjandustoimetaja on Pille-Riin Larm, filmitoimetaja Tristan Priimägi". ERR. 4. veebruar 2014. Vaadatud 16. septembril 2024. "Kutseeksami sooritas neli keeletoimetajat". Eesti Keeletoimetajate Liit. 3. september 2024. Vaadatud 16. septembril 2024.
Kuremäe abiklooster Tallinnas

Kuremäe abiklooster tegutses Tallinnas 1894–1960. 1894. aastal rajati praeguse praeguse Gonsiori ja Reimani tänava nurgale puukirik. (Reimani tänav / Gonsiori tänav 35/24). 1900. aastal võeti vastu otsus ehitada suurvürstinna Maria Nikolajevna sündimise auks uus kirik, mille nimeks sai Jumalaema Templisse Viimise kirik. Hoone ehitati aastatel 1900–1902, selle arhitekt oli Nikolai Nikonov. Teise maailmasõja käigus sai kirik kahel korral (1941. ja 1944. aastal) kannatada, kuid taastati. 1960. aastal kirik lammutati. Abikloostrile allus Vene turul asunud Aleksander Nevski kabel. Kompassi väljakul avatakse Kuremäe abikloostrile pühendatud infotahvel, www.DELFI.ee, 02.01.2019
Lehiselehtrik

Lehiselehtrik (Rhizocybe vermicularis) on šampinjonilaadsete seltsi heinikuliste sugukonda kuuluv seente liik. Seen kasvab okaspuudega. Lehiselehtrik andmebaasis eElurikkus
Võksa

Võksa on linn Venemaal Nižni Novgorodi oblastis, Võksa linnaringkonna halduskeskus. Asub Oka paremkalda lähedal Železnitsa jõe ääres, 186 km Nižni Novgorodist edelas. Asula tekkis 1765. aastal rajatud metallurgiatehase juurde. Linnaõigused sai 1934. aastal. Linnas toodetakse raudteevagunite rattaid ja metalltorusid. 2021. aastal oli linnas 45 240 elanikku. ЦАНО. Ф. 60. Оп. 239А. Д. 163..
Craiova grupp

Craiova grupp, Craiova Neli ehk C4 on nelja Euroopa riigi – Rumeenia, Bulgaaria, Kreeka ja Serbia – koostööprojekt, et edendada nende Euroopa integratsiooni ning majandus-, transpordi- ja energeetikaalast koostööd. Grupp sai alguse Bulgaaria, Rumeenia ja Serbia valitsusjuhtide tippkohtumisel, mis toimus 24. aprillil 2015 Rumeenia linnas Craiovas. Rühma avakoosolekul andis Rumeenia toonane peaminister Victor Ponta mõista, et teda inspireeris Visegrádi grupp. Rumeenia ja Bulgaaria ühinesid mõlemad Euroopa Liiduga 1. jaanuaril 2007, Serbia on aga pidanud liitumisläbirääkimisi alates 2014. aasta jaanuarist. Alates 2017. aasta oktoobris Bulgaarias Varnas toimunud kohtumist on Kreeka samuti ühenduse liige. Üks esimesi algatusi pärast Bulgaarias Vidinis toimunud kohtumist oli telekommunikatsioonivõrkude tugevdamine riikide piirialadel. Teised eesmärgid hõlmavad Serbia abistamist Euroopa Liiduga liitumisel ning Bukaresti, Sofiat ja Belgradi ühendava kiirtee ehitamist. Põhjamaade kaitsekoostöö Kolme Mere Algatus Visegrádi grupp "Bulgaria, Romania, Serbia Establish Craiova Group for Cooperation". Novinite. 24. aprill 2015. "Vucic meets with Romanian and Bulgarian counterparts". B92. 24. aprill 2015. "Prime Minister Mihai Tudose participated in the Romania - Bulgaria - Serbia - Greece quadrilateral meeting". gov.ro. 9. detsember 2017. "What does the future hold for Southern Europe?". "Craiova Group, a quadriatral cooperation formula more important than the Visegrad Group - 24 April 2018 - the Romanian Business Journal". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuni 2018. Vaadatud 26. juunil 2018. "Joint military exercise of Greece, Bulgaria, Romania, Serbia in Attica". 31. mai 2018. "Leaders of Bulgaria, Greece, Romania, Serbia meet in Bucharest on April 24". 24. aprill 2018. "PM Tsipras in Bucharest for Greece-Bulgaria-Romania-Serbia meeting - ERT International". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. juuni 2018. Vaadatud 26. juunil 2018. "Leaders of Romania, Serbia, Greece, Bulgaria meet for economic cooperation - Xinhua | English.news.cn". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. mai 2018. Bochev, Venelin (6. detsember 2018). "Craiova Group – too late or better late than never?". European Policy Centre. "България, Румъния и Сърбия свързват телекомуникационните си мрежи" (bulgaaria). Investor. 17. juuni 2015.
Kulebaki

Kulebaki on linn Venemaal Nižni Novgorodi oblastis, Kulebaki linnaringkonna halduskeskus. Asub 188 km Nižni Novgorodist edelas. Asulat on esmamainitud 1677. aastal. 1866 rajati külla metallurgiatehas. Linnaõigused sai 1932. aastal. 2021. aastal oli linnas 32 184 elanikku. Q126684906
PSR B1257+12

PSR B1257+12, varem tähisega PSR 1257+12, alternatiivne tähis PSR J1300+1240, on millisekundiline pulsar, mis asub 2300 valgusaasta (710 parseki) kaugusel Päikesest Neitsi tähtkujus ja pöörleb umbes 161 korda sekundis (kiiremini kui blenderi tera). Pulsaril on planeetide süsteem, millel on kolm teadaolevat pulsarplaneedi nimedega "Draugr" (PSR B1257+12 b või PSR B1257+12 A), "Poltergeist" (PSR B1257+12 c või PSR B1257+12 B) ja " Phobetor" (vastavalt PSR B1257+12 d või PSR B1257+12 C). Need olid nii esimesed avastatud eksoplaneedid kui ka esimesed avastatud pulsarplaneedid. B ja C avastati 1992. aastal ning A 1994. aastal. A on väikseima massiga eksoplaneet, mis on seni mis tahes vaatlusmeetodiga avastatud ning selle mass on veidi vähem kui kaks korda suurem kui Kuu mass. "Very long baseline interferometry astrometry of PSR B1257+12, a pulsar with a planetary system". Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. Vaadatud 25. märtsil 2024. "Extreme Planets". NASA Exoplanet Exploration. Vaadatud 25. märtsil 2024.
Aed-leeklill

Aed-leeklill (Phlox paniculata) ehk floks on mitmeaastane taim, mis kuulub siniladvaliste sugukonda. Floks on pärit Ameerika Ühendriikide ida- ja keskosast. Taime kasvatatakse laialdaselt parasvöötme piirkondades ilutaimena ja ta on muutunud metsistunuks teistes piirkondades. Aed-leeklill, mille botaaniline nimetus on Phlox, on saanud oma nime Kreeka sõnast phlox, mis tähendab “leeki”. See peegeldab taimede õite silmapaistvat ja leegitsevat värvust. Taim meelitab ligi nii liblikaid, mesilasi kui ka koolibrisid. Aed-leeklill on püstine rohttaim, mis kasvab kuni 120 cm kõrguseks. Elliptilised kuni munajassüstjad lehed on varrel vastakuti, kuid ülemised varrelehed on paigutatud vahelduvalt ja on kuni 2,5 cm läbimõõduga. Õied on 1,5–2,5 cm läbimõõduga, tihti tugevalt lõhnavad ja olenevalt sordist õitsevad kevadest kuni külmadeni. Õied on koondunud pikkade ja jäikade varte tippudesse. Rikkalik värvivalik algab valgest ja lõppeb lillade toonidega. Aed-leeklill kasvab looduslikult osades Ameerika Ühendriikide kesk- ja idapiirkondades. Seda leidub sisse toodud liigina ka teistes Ameerika Ühendriikide osades, Kanadas, Euroopas ja Aasias. Looduslikus levilas kasvab aed-leeklill jõekallastel ja niisketes metsa piirkondades. Aed-leeklille kasvatatakse suvel taime efektselt lõhnavate õite pärast. Floks vajab tuulte eest varjatud ja poolvarjulist viljaka niiske pinnasega kasvukohta. Taimi paljutatakse sügisel jagamisega, juurepistikuga või kevadel põhipistikutega. Aed-leeklill on suurepärane lõikelilli. Kuumades ja kuivades piirkondades on nad jahukaste suhtes tundlikud ja kahjustatud varred tuleb kohe eemaldada. Aed-leeklille lehe ekstrakti on kasutatud meditsiinis kõhulahtistina ja paisete raviks. Tai meditsiinis on taime värskeid lehti kasutatud leevendamaks nohu, köha ja kurguvalu. "Phlox paniculata". The Biota of North America Program. 2014. "Floksid ehk Aed-leeklilled ja nende kasvatamine". Loodustalu. Vaadatud 25.03.2024. "Garden phlox". Fine Gardening. Vaadatud 25.03.2024. Yatskievych, George (2013). "Flora of Missouri". Missouri Botanical Garden Press. "Leeklill ehk floks". Aiasõber. Vaadatud 24.03.2024. "RHS A-Z encyclopedia of garden plants". Dorling Kindersley. 2008. "Phlox paniculata Linnaeus". Database of Vascular Plants of Canada. 2010. "Phlox paniculata L.". Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Weakley, Alan S. (2018). "Flora of the Southern and Mid-Atlantic States". North Carolina Botanical Garden. "How to grow phlox". Gardeners World. Märts 2022. Vaadatud 25.03.2024. Carroll, Jackie (juuni 2021). "Garden Phlox Plants: Tips For Growing And Care Of Garden Phlox". Gardening know how. Vaadatud 25.03.2024. Niering, William A.; Olmstead, Nancy C. (1985). The Audubon Society Field Guide to North American Wildflowers, Eastern Region. Knopf. Lk 697. "Phlox paniculata fresh green leaves is a herb in Thai traditional medicine, often used to relieve colds, coughs and sore throats". Dreams time. Vaadatud 25.03.2024.[alaline kõdulink]
Ungari sirel

Ungari sirel (Syringa josikaea) on õlipuuliste sugukonda ja sireli perekonda kuuluv põõsaliik. Taim on oma nime saanud Ungari botaaniku krahv József Sándor Apponyi de Nagyappony järgi, kes avastas taime 19. sajandi alguses. Ungari sirel on põõsas, mis kasvab 2-4 m kõrguseks. Sellel on tihedad lõhnavate, värvuselt hele- ja sügavvioletsed õite kobarad, mis õitsevad hiliskevadel või suve alguses. Suured vastakalt paiknevad lehed on teravatipulised, pealt siledad tumerohelised, alt hallikad ja kergelt viltjate roodudega, mis kasvavad 6-12 cm pikkuseks.Vili on terava tipuga kupar, mis avaneb kaheks pooleks, mõlemas pooles on kaks kitsa tiivaga pruuni seemet. Taim pärineb Lõuna- ja Ida-Karpaatidest, eelkõige Rumeeniast, Ungarist ja Slovakkiast. Ungari sirel vajab niisket ja hästi kuivendatud pinnast. Mulla pH peaks jääma vahemikku 6-7,5. Taim eelistab avatud ruume, kus ta saab palju päikesevalgust ning osaliselt varju. Ungari sirel talub hästi pügamist, linnasaastet, kuivaperioode ja külma kuni -28 °C. Tänu oma dekoratiivsusele, kasvatatakse Ungari sirelit tihti parkides ja aedades. Ungari sirel õitseb Harilikust sirelist umbes 2 nädalat hiljem. Ungari sirel võib olla vastuvõtlik lehekoidele. Taim on üldiselt vastupidav enamiku kahjurite ja haiguste suhtes, mistõttu ei vaja ta palju hooldamist. "Sirel". Aiasõber. Vaadatud 19. märtsil 2024. "Syringa josikaea (Hungarian Lilac)". MySeeds.Co. Vaadatud 19. märts 2024. Leeth, Frederick (21. september 2016). "Syringa Josikaea (Hungarian Lilac)". Backyard Gardener. Vaadatud 19. märts 2024. "Syringa josikaea". RHS. Vaadatud 25. märts 2024.
Neofavolus

Neofavolus on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seente perekond. Neofavolus alveolaris Neofavolus suavissimus Neofavolus andmebaasis eElurikkus
Hüperkaleemia

Hüperkaleemia on vere normaalsest suurem kaaliumisisaldus. Täiskasvanutel loetakse normaalseks sisalduseks 3,4–4,5 mmol/L. Sagedasti on hüperkaleemia põhjuseks neerupuudulikkus. Hüpokaleemia
Gertrude Jekyll

Gertrude Jekyll (29. november 1843 - 8. detsember 1932) oli kuulus Briti aednik, käsitööline, fotograaf, kirjanik ja kunstnik, kes kujundas üle 400 aia Euroopas, Ühendkuningriigis ja  Ameerika Ühendriikides ning kirjutas üle 1000 artikli. Gertrude Jekyll sündis 29. novembril 1843 Inglismaal Londonis Mayfairis, kapten Edward Joseph Hill Jekylli ja ta naise Julia viienda lapsena. 1861 asus ta õppima Lõuna-Kensingtoni kunstikoolis (South Kensington School of Art), kus ta peale maalikunsti õppis ka botaanikat, anatoomiat, optikat ja värviteadust. Silmanägemise halvenedes suunas Gertrude oma kunstilised anded aiakujundusse, millest esimene oli tema enda koduaed Munstead Woodis. Ta kirjutas 14 raamatut ja üle 1000 artikli. Jekyll suri 9. detsembril kodus Munstead Woodis Surreys. Aedu käsitles Jekyll kui tervikuid, mille erinevad osad üksteist täiendasid. Tema istutusskeemid, traditsioonilise käsitöö ning harmoonilise värviskeemi kasutamine on inglise stiili põhiolemus ja jätnud tänapäeva aednikele püsiva pärandi. Hea näide Jekylli värvikasutusest leiab Lindisfarne’i lossi aiast, kus värvitoonid liiguvad külmadest toonidest soojadeni ja tagasi. Ta lõi suuri ja mõjukaid peenraid paigutades nendesse püsililli, arvestades nende õitsemisaegu ja värve. Oma eluajal kujundas Gertrude Jekyll umbes 400 aeda, millest vähesed on tänaseni säilinud. Aedu kujundas ta kodust lahkumata, põhinedes erinevatele plaanidele ja olles laialdases kirjavahetuses oma klientidega. Tema aiakujunduspõhimõtted olid lihtsad ja tõhusad: arhitektuur oli aia raamistik, mille erinevaid maastikuomadusi sai kasutada erinevate taimede eksponeerimiseks. "Gertrude Jekyll". Internet Archive. Vaadatud 26. märtsil 2024. "A Brief Introduction to the Remarkable Garden Designer, Gertrude Jekyll". The Historic England Blog. 29. november 2018. Vaadatud 26. märtsil 2024. "The Official Website of the Jekyll Estate". Gertrude Jekyll The Official Website of the Jekyll Estate. Vaadatud 26. märtsil 2024. "Gertrude Jekyll". Parks and Gardens. Vaadatud 26. märtsil 2024. "GERTRUDE JEKYLL (1843-1932)". Great British Gardens. Vaadatud 26. märtsil 2024. "Gertrude Jekyll". aianduskool.ee. Vaadatud 26. märts 2024. Compost, Emily (17. jaanuar 2010). "Aund Bumps Gertrude Jekyll (1843-1932)". emilycompost Who's Who in Gardening. Originaali arhiivikoopia seisuga 21. jaanuar 2012. Vaadatud 26. märts 2024. Wood and Garden (Longmans, Green and Co., 1899). Old West Surrey: Some Notes and Memories (Longmans, Green, and Co., 1904). Colour in the Flower Garden (London: Country Life, 1908). Colour Schemes for the Flower Garden (London: Country Life, 1919).
Aeraator

Aeraator (muruõhutaja, samblaeemaldaja) on seade, mis eemaldab murust sambla ja umbrohu ning teeb murusse augud, kust õhk, vesi ja väetis pääsevad pinnasesse, aidates seeläbi kaasa muru paremale kasvamisele. Aeraatoritel on kolm peamist tüüpi: Piidega aeraator, mis teeb pinnasesse augud. Sobib paremini liiva- ja savimuldadele. Lõiketeradega aeraator ehk vertikaallõikur, mille terad lõikavad pinnasesse õhutusavad. Metalltorudega aeraator, mis võtab pinnasest välja väikeseid silindrikujulisi mullatükke. Sobib eriti hästi rasketele savimuldadele ja kinni tambitud pindadele. Aeraatorid võivad olla kombineeritud tööriistadega, mis maapinda sisselõikeid ei tee, vaid tõmbavad muru seest sammalt välja. Osadele masinatele saab külge panna spetsiaalse koti kuivanud muru ja sambla kokku kogumiseks. Olemas on nii manuaalsed, bensiinimootoriga kui elektritoitel juhtmega või akutoitel mudelid. Muru on soovitatav aeraatoriga õhutada kaks korda aastas ‒ hiliskevadel, kui õues on vähemalt 10 kraadi sooja ja sügise alguses. Eelnevalt niita muru umbes 3-4 cm kõrguseks. Maapind peab olema kergelt niiske. Kindlasti vältida õhutamist põua ajal. Teradega ei tohi liiga sügavale lõigata. Üleskistud materjal murupinnalt eemaldada. Peale õhutamist on soovitatav pinnale liiva puistata ja muru väetada. Õhutamise järgselt ei tohi muru kümne päeva jooksul niita. Eesti Keele Instituut. Sõnaveeb. Aeraator. Saemeister „Muruõhutamise ABC“ CA The Spruce. „Core Aeration: what Is It and Why Do It“ Gardener´s World. (2021) „Seven of the best lawn aerators, from manualt o combination machines“ Pennington Seed, Inc. „Why, when and how to aerate your lawn“. Fantastic Gardeners. „What is Lawn Aeration? Why, When, and How to Do It?“ Better Homes&Gardens. „How to Aerate Your Lawn for Healthy Grass“ PuhastusImport. „Mida teha enne ja pärast muru õhutamist?“ Murumehed. „Muru õhutamine“. Prints, U. 2012 „Esmalt tuleb kevadel muru õhutada“. Maakodu, 06.05.2012.
Csorna

Csorna (saksa keeles Gschirnau) on linn Ungaris Győr-Moson-Soproni komitaadis, Csorna kreisi halduskeskus. Csorna asub Austria piirist ligi 16 km kaugusel, komitaadikeskusest Győrist umbes 30 km läänes. Linna läbib Győr–Sopron–Ebenfurthi raudteeliin. Asula on saanud alguse premonstraatlaste kloostrist, mis traditsiooni järgi asutati 1180. aastal. Esimesed kirjalikud ürikud kloostri kohta pärinevad siiski 1226. aastast. Keskajal sai Csorna turulinna staatuse. Türklased rüüstasid Csornat 1529. ja 1594. aastal. 1790. aastal hävis linn tulekahjus peaaegu täielikult. Ungari revolutsiooni ajal 13. juunil 1849 võitsid Ungari väed Csorna lahingus Austria vägesid. 1871. aastal kaotas Csorna turulinna staatuse ja muudeti suurkülaks. Linnaõigused sai Csorna 25. aprillil 1971. Csornas on sündinud poliitik János Áder, kes oli aastatel 2012–2022 Ungari president. Dingzhou, Hiina Lunca de Sus, Rumeenia Miercurea Nirajului, Rumeenia Sinzing, Saksamaa Zlaté Klasy, Slovakkia Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Archives of the Norbertine Abbey of Csorna Hungarian Archives Portal. Vaadatud 26. märtsil 2024 Várostörténet Csorna. Vaadatud 26. märtsil 2024 János ÁDER Euroopa Parlament. Parlamendiliikmed. Vaadatud 26. märtsil 2024 Janos Ader World Presidents Database. Vaadatud 26. märtsil 2024
Kerria

Kerria (Kerria) on roosõieliste sugukonda kuuluv perekond. Kerria japonica – jaapani kerria Kerria andmebaasis eElurikkus
Jaapani kerria

Jaapani kerria (Kerria japonica) on roosõieliste sugukonda kuuluv liik. Jaapani kerria andmebaasis eElurikkus