laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tom Stoppard

Tom Stoppard (sünninimi Tomáš Straussler; sündinud 3. juulil 1937 Tšehhoslovakkias Zlínis) on tšehhi päritolu Briti näitekirjanik ja filmistsenarist. Tom Stoppard on üks kuulsamaid Briti nüüdisaegseid näitekirjanikke, kelle populaarsus sai alguse 1967. aastal ilmunud näidendiga "Rosencrantz ja Guildenstern on surnud", mida on lavastatud korduvalt Eestiski. Lisaks rohkesti auhindu pälvinud menunäidenditele on ta kirjutanud stsenaariumid filmidele "Inimfaktor", "Päikeseimpeerium", "Billy Bathgate", "Vene maja", milles mängisid peaosi Sean Connery ja Michelle Pfeiffer. Filmi "Armunud Shakespeare" stsenaariumi eest pälvis ta 1998. aastal Oscari, peaosi mängisid filmis Joseph Fiennes ja Gwyneth Paltrow. "Lord Malquist ja mister Moon" (1966; eesti keeles 2004; tõlkija Tiina Randus) "Rosencrantz and Guildenstern Are Dead" (1967) (tõlge eesti keelde: "Rosencrantz ja Guildenstern on surnud", Mihkel Mutt) "Enter a Free Man" (1968) "After Magritte" (1970) "The Real Inspector Hound" (1968) "Jumpers" (1972) "Travesties" (1974) "Dirty Linen and New-Found-Land" (1976) "Every Good Boy Deserves Favour" (1977) "Night and Day" (1978) "Dogg's Hamlet" (1979) "Undiscovered Country" (1979) "On the Razzle" (1981) "The Real Thing" (1982) "Rough Crossing" (1984) "Dalliance" (1986) "Hapgood" (1988) "Arcadia" (1993; eesti keeles "Arkaadia") "Indian Ink" (1995) "The Invention of Love" (1997) "The Coast of Utopia" (2002; triloogia "Utoopia rannik" koosneb kolmest osast: "Reis", "Laevahukk" ja "Päästmine"). "Rosencrantz ja Guildenstern on surnud" (lavastaja Roman Baskin; esietendus 1989; Noorsooteater) "Erarahu" (lavastaja Ülo Vihma; esietendus 1990; Eesti Draamateater) "Arkaadia" (lavastaja Jaanus Rohumaa; esietendus 12. aprillil 1997, Tallinna Linnateater) "Midagi tõelist" (lavastaja Roman Baskin; esietendus 30. jaanuaril 1999; Vanalinnastuudio) "Armastuse leiutajad" (lavastaja Hendrik Toompere juunior; esietendus 1998; Eesti Draamateater) "Tõeline inspektor Koer" (lavastaja Tiit Ojasoo; esietendus 17. novembril 2001; Eesti Draamateater) "Utoopia" (lavastaja Ain Mäeots; esietendus 18. oktoobril 2003; Sadamateater) "Rosencrantz ja Guildenstern on jälle surnud" (lavastaja Hendrik Toompere juunior; esietendus 2005; Rakvere Teater) "Hüppajad" (lavastaja Mart Koldits; esietendus 16. veebruaril 2007; Vanemuine) "Rock’n’Roll" (lavastaja Heiti Pakk jt; esietendus 7. märtsil 2008; Endla) "Arkaadia" (lavastaja Hendrik Toompere juunior, esietendus 2010, Ugala) "Utoopia rannik. I osa. Teekond" (lavastaja Priit Pedajas; esietendus 9. märtsil 2013; Tallinna Linnateater) "Utoopia rannik. II osa. Laevahukk" (lavastaja Elmo Nüganen; esietendus 20. märtsil 2013; Eesti Draamateater) "Utoopia rannik III osa. Kaldale heidetud" (lavastaja Heiti Pakk; esietendus 22. novembril 2013 Ugala Teater, 28. novembril Vanemuine) "Rosencrantz ja Guildenstern on surnud" (lavastaja Üllar Saaremäe; esietendus 2014; Ugala) "Põhiküsimus" (lavastaja Hendrik Toompere juunior; esietendus 31. oktoobril 2015; Eesti Draamateater) 1998 – Oscar parima algupärase stsenaariumi eest (film "Armunud Shakespeare") 2013 – Pinteri kirjandusauhind
1997. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

1997. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused olid suusatamise maailmameistrivõistlused, mis toimusid 21. veebruarist 2. märtsini 1997 Norras Trondheimis. Eesti sportlasi oli võistlustules 14. 24. veebruar 1997 25. veebruar 1997 Distantsile starditi vastavalt tulemustele 10 km sõidus. 21. veebruar 1997 2. märts 1997 28. veebruar 1997 23. veebruar 1997 24. veebruar 1997 Distantsile starditi vastavalt tulemustele 5 km sõidus. 21. veebruar 1997 1. märts 1997 27. veebruar 1997 15 võistkonda Suusahüpped 22. veebruar 1997 15 km vabastiilis 23. veebruar 1997 61 võistlejat 26. veebruar 1997 13 võistkonda 22. veebruar 1997 1. märts 1997 27. veebruar 1997 13 võistkonda 26. veebruaril 1997 teatas Rahvusvahelise Suusaliidu meditsiinikomisjon, et Ljubov Jegorova dopinguproov osutus positiivseks. Positiivne dopinguproov võeti Ljubov Jegorovalt kohe pärast 5 km sõitu klassikalises stiilis ja see sisaldas anaboolse stimulaatori bromantaani jälgi. Ljubov Jegorova diskvalifitseeriti nii 5 km sõidus klassikalises stiilis kui ka 10 km jälitussõidus.
Ateena olümpiamängud

Ateenas on moodsad suveolümpiamängud toimunud kahel korral: I olümpiaadi mängud 1896. aastal XXVIII olümpiaadi mängud 2004. aastal Lisaks sellele toimusid Ateenas 1906. aastal võistlused, mida kreeklased ise nimetasid II olümpiamängudeks. Sellise nimetuse põhjus oli see, et kreeklased ei tunnistanud 1900. ja 1904. aasta olümpiamänge. Tänapäeval on need võistlused tuntud Kaasaegsete olümpiamängude 10. aastapäevale pühendatud Ateena vahemängude nime all. Hiljem on küll Rahvusvahelise Olümpiakomitee poole pöördutud nendegi võistluste ametlike olümpiamängudena tunnustamise küsimustes, kuid ROK pole seda tänini teinud.
2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis

2015. aasta Aafrika meistrivõistlused jalgpallis olid Aafrika jalgpalliriikide 30. meistrivõistlused jalgpallis. Turniir peeti Ekvatoriaal-Guineas 17. jaanuarist 8. veebruarini 2015. Algselt pidi võistlusi korraldama Maroko, kuid Ebola viirushaiguse epideemia tõttu keelduti nende korraldamisest. 2014. aasta novembris sai korraldusõigused endale Ekvatoriaal-Guinea. Teist korda tuli Aafrika meistriks Elevandiluurannik, kes alistast pärast väravateta lõppenud normaalajale ja lisaajale järgnenud penaltiseerias alistas Elevandiluurannik Ghana 9:8. Turniiri parimaks mängijaks valiti Ghana jalgpallur Christian Atsu. Estadio de Bata (Bata) Nuevo Estadio de Malabo (Malabo) Estadio de Mongomo (Mongomo) Nuevo Estadio de Ebebiyín (Ebebiyín) Ekvatoriaal-Guinea v Kongo Burkina Faso v Gabon Ekvatoriaal-Guinea v Burkina Faso Gabon v Kongo Gabon v Ekvatoriaal-Guinea Kongo v Burkina Faso Sambia v Kongo DV Tuneesia v Roheneemesaared Sambia v Tuneesia Roheneemesaared v Kongo DV Roheneemesaared v Sambia Kongo DV v Tuneesia Ghana v Senegali Alžeeria v LAV Ghana v Alžeeria LAV v Senegal LAV v Ghana Senegal v Alžeeria Guinea pääses teisena grupist edasi tänu loosiõnnele. Elevandiluurannik v Guinea Mali v Kamerun Elevandiluurannik v Mali Kamerun v Guinea Kamerun v Elevandiluurannik Guinea v Mali Kongo v Kongo DV Tuneesia v Ekvatoriaal-Guinea Ghana v Guinea Elevandiluurannik v Alžeeria Kongo DV v Elevandiluurannik Ghana v Ekvatoriaal-Guinea Kongo DV v Ekvatoriaal-Guinea Elevandiluurannik v Ghana 3 väravat Javier Balboa André Ayew Dieumerci Mbokani Thievy Bifouma Ahmed Akaïchi 2 väravat Wilfried Bony Gervinho Max Gradel Christian Atsu Jeremy Bokila 1 värav Nabil Bentaleb Faouzi Ghoulam Riyad Mahrez Islam Slimani Aristide Bancé Emilio Nsue Ibán Edú Seydou Doumbia Wilfried Kanon Yaya Touré Pierre-Emerick Aubameyang Malick Evouna Kwesi Appiah Jordan Ayew John Boye Asamoah Gyan Wakaso Mubarak Kévin Constant Ibrahima Traoré Mohamed Yattara Benjamin Moukandjo Ambroise Oyongo Férébory Doré Fabrice Ondama Prince Oniangué Yannick Bolasie Joël Kimwaki Oupa Manyisa Mandla Masango Thuso Phala Bakary Sako Modibo Maïga Sambou Yatabaré Héldon Emmanuel Mayuka Given Singuluma Mame Biram Diouf Kara Mbodj Moussa Sow Yassine Chikhaoui Mohamed Ali Manser 1 omavärav Thulani Hlatshwayo (mängus Alžeeria vastu) "CAF acknowledges Morocco's refusal to host ORANGE AFCON 2015 from January 17 to February 8". CAF. 11. november 2014 "2015 Nations Cup: Equatorial Guinea to host tournament". BBC Sport. BBC. 14. november 2014. Kasutatud 6. veebruar 2015 "KUMMALINE JUHUS: Guinea pääses Aafrika Rahvuste Karikal veerandfinaali loosi teel". Delfi sport. 29. jaanuar 2015 Aafrika Jalgpalliliidu kodulehel
Topelttagajärje doktriin

Topelttagajärje doktriin ehk topelttagajärje printsiip ehk topelttagajärje teooria on Aquino Thomaselt alguse saanud tarvilike tingimuste komplekt selleks, et tegu, millel on hea eesmärk, kuid ka tõenäoline halb kõrvaltagajärg, oleks moraalselt lubatav. Sellel printsiibil on mitu versiooni, aga tavaliselt nõuab see, et tegu iseenesest ja vahendid selleks oleks lubatavad ning ettenähtavad halvad tagajärjed ei oleks vahendid eesmärgi saavutamiseks ega kaaluks head eesmärki üles. Katoliku kiriku moraaliteoloogias kasutatakse seda printsiipi koos õpetusega sellest, millised teod ei ole lubatavad. Topelttagajärje doktriin ja konsekventsialism on omavahel vastuolus, sest konsekventsialism lähtub teo hindamisel ainult teo tagajärjedest, arvestamata nende rolli eesmärgi saavutamisel, topelttagajärje doktriin aga võib hinnata sama (ja seega samade tagajärgedega) tegu erinevalt, sõltuvalt kavatsusest. Philippa Foot. The Problem of Abortion and the Doctrine of the Double Effect. – Oxford Review, 1967, nr 5. Veebiversioon. Vaata Philippa Foot#Abordiprobleem ja topelttagajärje doktriin. Warren S. Quinn. Actions, Intentions, and Consequences: The Doctrine of Double Effect. – Philosophy & Public Affairs, 1989, kd 18, nr 4, lk 334–351. Neil Delaney. To Double Business Bound: Reflections on the Doctrine of Double Effect. – American Catholic Philosophical Quarterly, 2001, 75 (4), lk 561–583. Neil Delaney. A Note on Intention and the Doctrine of Double Effect. – Philosophical Studies, 2007, 134 (2), lk 103-110. Vaata Neil Delaney#Märkus kavatsusest ja topelttagajärje doktriinist. Neil Delaney. Two Cheers for "Closeness": Terror, Targeting and Double Effect. – Philosophical Studies: An International Journal for Philosophy in the Analytic Tradition, 2008, 137(3), lk 335-367. Neil Delaney. The doctrine of double effect: some remarks on intention and evaluation. – American Catholic Philosophical Quarterly, 2015, kd 89, nr 3, lk 397. Alison McIntyre. Doctrine of Double Effect, Stanfordi filosoofiaentsüklopeedia, 2013.
Batakiai

Batakiai on alev Leedus Tauragė rajoonis, Batakiai valla halduskeskus. Alev asub Ančia jõe kaldal. Batakiai vana saksakeelne nimekuju oli Botocken, venekeelne aga Ботоки. Alevis on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsuseks on aastal 1885 ehitatud luteri kirik. Alevis asub Batakiai linnamägi, mida ajaloolaste arvates nimetati XIII ja XIV sajandite kroonikais Aukaimiseks. Batakiai mõisa mainiti esimest korda aastal 1448, selle varaseimad omanikud olid Kęsgailad. Alev sai Batakiaist aastal 1528, kuigi turuprivileege selle nimetusega algselt ei kaasnenud. Turuplats rajati aastal 1588. Aastal 1776 ehitati Batakiaisse katoliku kirik (põles maha aastal 1971). Peale Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskuseks. Batakiai linnamägi Batakiai luteri kirik Batakiai  Batakiai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt Materjale Batakiai kohta
Tracy Caldwell Dyson

Tracy Caldwell Dyson (sündinud 2. juunil 1969) on Ameerika keemik ja NASA astronaut. Ta osales augustis 2007 kosmosesüstiku Endeavour lennul STS-118. Ta kuulus 4. aprillist 25. septembrini 2010 rahvusvahelise kosmosejaama 24. ekspeditsiooni meeskonda. 2023. aastal määrati ta rahvusvahelise kosmosejaama 70. ja 71. ekspeditsiooni meeskonda. Ta on käinud avakosmoses 3 korda, kokku üle 22 tunni.. "Tracy Caldwell Dyson" (PDF). NASA. Vaadatud 17. juuli 2018. "Rookie Spacewalkers Perform Critical Space Station Work". Space.com. Vaadatud 17. juuli 2018.
Monika Vehlmann

Monika Vehlmann (sündinud 15. detsembril 1980 Tallinnas) on eesti jalgpallur ja orienteeruja. Lõpetas 1999. aastal Tallinna Õismäe Humanitaargümnaasiumi. 2002. aastal lõpetas Sisekaitseakadeemia halduskolledži halduskorralduse eriala. Harrastanud jalgpalli alates 1990. aastate lõpust, mänginud esialgu väravavahina, hiljem kaitsemängijana. Tallinna FC Flora jalgpallinaiskonna liikmena võitnud Eesti meistrivõistlustel 3 hõbe- (2009, 2011, 2012) ja 4 pronksmedalit (1998, 2000, 2007, 2008) ning võitnud 2007. ja 2008. aastal Eesti karika ja 2009. aastal Eesti superkarika. Olnud ka võistkonna kapten. Aastatel 2000–2007 mänginud 19 korda Eesti naiste jalgpallikoondises, sealhulgas Euroopa meistrivõistluste ja maailmameistrivõistluste valikturniiridel, ning võitnud 2004. ja 2006. aastal Balti turniiri. Rogaini Euroopa meistrivõistlustel võitis 2005. aastal Nõval naiskondade arvestuses koos õde Ingrid Vehlmanniga pronksmedali. Harrastanud ka pikamaajooksu. Tallinna Õismäe Gümnaasium. Vilistlased 1999 Sisekaitseakadeemia. Halduskolledži lõputööd 2002-2010 "ESBL sporditulemused Monika Vehlmann". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. aprill 2016. Vaadatud 28. jaanuaril 2015. "FC Flora. Naiskond läbi aegade". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. veebruar 2015. Vaadatud 28. jaanuaril 2015. Eesti Spordi Biograafiline Leksikon. Vehlmann, Monika UEFA.com Women’s EURO
Ferrimagnetism

Mitte segamini ajada Ferromagnetismiga; Ülevaate saamiseks vaata Magnetism Füüsikas nimetatakse ferrimagnetiliseks materjali, milles esinevate osakeste magnetmomendid on vastassuunalised nagu antiferromagnetismis, kuid ferrimagnetites ei ole vastassuunalised momendid võrdsed, seetõttu esineb spontaanne magneetumine. See nähtus esineb siis, kui osakesteks on erinevad materjalid või ioonid (näiteks Fe2+ ja Fe3+). Ferrimagnetismi esineb ferriitides ja magnetilistes granaatides. Vanim tuntud ferrimagnet on magnetiit (raud(II,III) oksiid; Fe3O4), alguses klassifitseeriti teda kui ferromagnetit, enne Néeli ferrimagnetismi ja antiferromagnetismi avastamist 1948. Ferrimagnetid on sarnased ferromagnetitega selles, et nad on spontaanselt magneetunud allpool Curie temperatuuri ega näita magnetilist korrastatust (on paramagnetilised) sellest temperatuurist kõrgemal. Vahel esineb neil ka punkt allpool Curie temperatuuri, mida nimetatakse magneetumise kompensatsiooni punktiks, kus vastassuunalised momendid on võrdsed ja materjali kogu magnetmoment on null. Seda punkti on võimalik lihtsasti uurida granaatides ja haruldaste muldmetallide-siirdemetallide sulamites. Lisaks sellele võib leiduda ferrimagnetites ka nurkmomendi kompensatsiooni punkt, mille juures kogu nurkmoment kaob. See punkt on kriitiline rakendustes, kus vajatakse kiiret magneetumise pöördumist, ja kasutatakse magnetmäluseadmetes. Ferrimagnetilistel materjalidel on suur takistus ja neil on anisotroopsed omadused. Magnetiline anisotroopia tekib siis, kui ferrimagnetile rakendatakse elektromagnetvälja. Kui selline väli joondab magnetilisi dipoole materjalis, tekib magnetmoment ja dipoolid pretsesseeruvad sagedusel, mida juhib rakendatud väli ja kutsutakse larmoriks või pretsessiooni sageduseks. Näiteks mikrolained, mis on ringpolariseeritud samas suunas kui see pretsessioon, interakteeruvad tugevalt magnetiliste dipoolmomentidega. Samas kui polarisatsioon on vastassuunaline, siis on interaktsioon nõrk. Seda anisotroopset omadust kasutatakse mikrolaineseadmete ehitamisel isolaatorites, tsirkulaatorites ja güraatorites. Spaldin, Nicola A. (2010). "9. Ferrimagnetism". Magnetic materials : fundamentals and applications (2nd ed.). Cambridge: Cambridge University Press. Lk 113–129. ISBN 9780521886697. L. Néel, Propriétées magnétiques des ferrites; Férrimagnétisme et antiferromagnétisme, Annales de Physique (Paris) 3, 137-198 (1948). C. D. Stanciu, A. V. Kimel, F. Hansteen, A. Tsukamoto, A. Itoh, A. Kirilyuk, and Th. Rasing, Ultrafast spin dynamics across compensation points in ferrimagnetic GdFeCo: The role of angular momentum compensation, Phys. Rev. B 73, 220402(R) (2006).
FeAlN

FeAlN on magnetiliselt pehme ferromagnetmaterjal, mida kasutatakse üliõhukeste kihtidena GMR-struktuurides. Materjali koertsiivsus on alla 1 örstedi, küllastusmagneetumus umbes 20 kilogaussi, suhteline magnetiline läbitavus 3400 ja magnetostriktsioon nullilähedane. FeAlN/SiO2 and FeAlN/Al2O3 multilayers for thin‐film recording heads
Erik Aibast

Erik Aibast (sündinud 5. detsembril 1973 Keilas) on eesti orienteeruja. 1992. aastal lõpetas ta Keila 1. Keskkooli ja 1996. aastal Soomes Espoos Solvallan urheiluopisto spordiinstruktorina. Aastatel 1998–2003 õppis Tartu Ülikoolis psühholoogiat. 2001. aastast töötab AS-is Jalajälg, 2007. aastast on sama ettevõtte müügijuht. Harrastab orienteerumist 1992. aastast. Orienteerumisjooksus võitnud Eesti meistrivõistlustel aastatel 1994–2010 2 kulda (2000 tavarajal ja 2001 lühirajal), 9 hõbedat ja 7 pronksi, lisaks 2 pronksi rattaorienteerumises. Orienteerumisjooksu juunioride MMil 1992. aastal saavutas ta lühirajal 29. koha ja teatejooksus 8. koha. Aastatel 1997–2001 võistles kolm korda orienteerumisjooksu MMil, parimad tulemused: lühirajal 18. koht (1997) ja teatejooksus 9. koht (1999). Orienteerumisjooksu EMil 2000. aastal tavarajal 37. koht ja teatejooksus 10. koht. Orienteerumisjooksu Balti meistrivõistlustel võitis Eesti meeskonna liikmena teatejooksus kuldmedali 1998. aastal. Rattaorienteerumise MMil 2013. aastal lühirajal 53. koht. Rogainis võitis 2011. aasta EMil meeskondade arvestuses koos Andreas Kraasiga hõbeda. Rogaini MMil sai koos Andreas Kraasiga 2012. aastal 4. koha ja 2015. aastal 5. koha. Ta on harrastanud ka seiklussporti. Seiklusspordi EMil sai ta Eesti võistkonna koosseisus 2011. aastal 5. koha (võistkonnas veel Viivi-Anne Soots, Reigo Luurmees ja Heiti Hallikma). "Keila Kool. 35. lend". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. juuni 2014. Vaadatud 29. jaanuaril 2015. Eesti Spordi Biograafiline Leksikon. Aibast, Erik "ESBL sporditulemused". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. juuli 2016. Vaadatud 29. jaanuaril 2015. "Czech Adventure race 2011. European Championships in Adventure Racing". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. jaanuar 2015. Vaadatud 29. jaanuaril 2015. http://www.delfi.ee/teemalehed/erik-aibast WorldofO. Athlete profile: Erik Aibast Biograafia ESBL-is
Gaurė

Gaurė on alev Leedus Tauragė rajoonis, Gaurė valla halduskeskus. Alev asub Šešuvise jõe kaldal. Gaurė vana saksakeelne nimi oli Gauren, venekeelne aga Гавры. Alevis on põhikool. Vaatamisväärsuseks on XIX sajandil püstitatud kellatorn. Gaurėt on esmamainitud 1500. aastal. Toona viis sealt läbi Preisimaale viiv tee, alevis asus aga tollipunkt. Aastast 1561 on teada, et seal asus kõrts, mille omanikuks oli Zofija Gaura. XVI sajandist on teateid ka Gaurė mõisast, kuigi see asus kujunevast alevikust kaks kilomeetrit eemal. Omanikeks on olnud aastast 1522 Skopid, seejärel Kamieńskid (Jeržy Kamieński ehitas aastal 1564 Šešuva jõele silla). Aastast 1674 olid alevi omanikeks Billewiczid, aastast 1742 Mirskid, aastast 1796 Goštautased, aastast 1813 Szemiotid. Aastail 1661–1771 ehitati sinna kalvinistide kirik. Aastal 1670 ehitati sinna ka katoliku kirik, alev sai Gaurėst samal aastal. Aastal 1701 sai alev turuprivileegid, kuid XVIII sajandi alguses kannatas see rängalt katku läbi. Aastal 1773 valmis vana asemele uus katoliku kirik. Aastal 1834 hävitas alevi suur põleng. XIX sajandi teisel poolel oli alev Knygnešyste keskuseks. Pärast Leedu iseseisvumist avati alevis leedukeelne kool, mõisa juures tegutsesid veski ja saekaater. Teise maailmasõja ajal tapsid Saksa okupatsiooniväed alevis elanud juudid. Pärast sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Aastal 1970 põles sealne katoliku kirik maha, uus kirik valmis aastal 1991. Gaurė kirik Gaurė kool Гавры. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 1 (Аа — Гямъ-маликъ). СПб, 1862, 602 lk. http://dir.icm.edu.pl/pl/Slownik_geograficzny/Tom_II/504  Gaurė – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt
Pagramantis

Pagramantis on alev Leedus Tauragė rajoonis Mažonai vallas. Alev asub Akmena jõe kaldal. Pagramantis asub Pagramantise regionaalpargis. Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik aastast 1774 ja selle XIX sajandil püstitatud kellatorn, samuti ka kaks linnamäge. Pagramantist mainiti kirjalikult esimest korda XVI sajandil, kuigi linnamägedel tehtud uuringute põhjal on see paik olnud pidevalt asustatud juba esimesel aastatuhandel. Sealse mõisa omanik Jonas Domininkas Lopacinskis püstitas sinna aastal 1744 kiriku. millest sai aastal 1780 kihelkonnakirik. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskuseks. Pagramantise kirik Pagramantis. Vaade linnamäelt. Pagramantise linnamägi Teine Pagramantise linnamägi  Pagramantis – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt
Rosma kalmistu

Rosma kalmistu (ka Rosma Metsakalmistu) on kalmistu Põlva kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Rosma külas Põlva vallas Põlva maakonnas. Kalmistu praeguse matuse-ala pindala on praegu umbes 1,9 ha, kuid perspektiivse matuse-ala pindala on umbes 8 ha ja kinnistu kogupindala on umbes 14 ha. Kalmistu rajati aastatel 1987–1988, sest Põlva kalmistut hakkas kimbutama ruumipuudus ning seal polnud heakorra tagamiseks enam ruumi ega raha. Tulevase kalmistu kohal oli enne olnud ristimets. Ristipuid jäi ka uue kalmistu ja Põlva–Võru maantee vahele. Detailplaneeringuga kavandati maantee laiendamist ja -õgvendamist, milleks hakati mais 2005 kalmistupoolsest maanteeäärest võtma maha ristimetsa. Pärast skandaali puhkemist vähendati esialgset 5-meetrist raieriba 2 meetrini. 2010, 4. september - Herdis Sikka (12. oktoober 1989 – 30. august 2010), Eesti sõjaväelane (nooremseersant), Afganistanis langenu Põlva kalmistu "Nõuame stalinismiohvrite mälestusmärki". Koit nr 80, 9. juuli 1988. Lk 1 Ilmar Vananurm. "Rosmale rajatakse kalmistut". Koit nr 76, 27. juuni 1988. Lk 3 Raivo Kütt. "Aastaring hüva- ja pahupoolelt. Kommunaalmajandus". Koit nr 146, 15. detsember 1988. Lk 3 Andres Reimer. "Kellele on vaja surnuaeda?". Koit nr 65, 6. juuni 1989. Lk 3 Marju Kõivupuu. "Palmses näeb fotosid ristipuudest". Virumaa Teataja nr 223, 16. november 2007. Leht 6 Rosma kalmistu Eesti kalmistute andmekogus Rosma kalmistu hooldamise ja kasutamise eeskiri Pärandkultuuri objekt: Rosma ristimets (622:RIP:069)
Žygaičiai

Žygaičiai on alev Leedus Tauragė rajoonis, Žygaičiai valla halduskeskus. Alev asub Ežeruona jõe kaldal. Alevis on gümnaasium ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on XIX sajandi esimesel poolel rajatud kalmistu, katoliku kirik aastast 1863, asula keskel teede ristumiskohas asuv pühamu aastast 1893, kabel aastast 1936. Žygaičiaid on esmamainitud 1561. aastal. Esimene kirik ehitati sinna aastal 1608, teine aga aastal 1785. XIX sajandil põles see maha, praegune kirik valmis aastal 1863. XIX sajandi teisel poolel oli alev knygnešyste keskuseks. Sinna toimetati raamatuid Tilsitist, kohalik vaimulik Norvaiša toimetas need aga Kaunasesse edasi. Aastal 1893 rajati alevi keskele pühamu püha Jüri skulptuuri ja ristiga. Veel Leedu NSV ajal jagunes Žygaičiai kaheks: aleviks ja samanimeliseks külaks. Tänapäeval on need üheks asulaks kokku kasvanud. Žygaičiai kirik Pühamu Žygaičiai keskel  Žygaičiai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Alev portaalis vietoves.Lt