laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Margareta Engström

Margareta Engström ehk Madlike on tegelane Astrid Lindgreni raamatutes "Madlike" ning "Madlike ja Jaanikingu põnn". Margareta Engström on peaaegu seitsmeaastane tüdruk. Ta hakkas ennast väiksena ise Madlikeseks hüüdma ja sestsaadik jäi see nimi talle külge. Margaretaks hüütakse teda ainult siis, kui ta on mingi pahandusega hakkama saanud – tõsi küll, seda juhtub üpris tihti. Madlike tahaks väga olla hea ja kuulekas, seepärast on lihtsalt kahju, et see ei kipu alati õnnestuma. Liinuse Ida tavatseb öelda, et "sellele plikale kargavad plaanid pähe niisama kähku, kui põrsas silmi pilgutada jõuab". Õhtuti jutustab Madlike Liisbetile lugusid, sealhulgas ka Liinuse Idalt kuuldud piiblilugusid. Vanemad muretsevad, et Madlike on tuisupea, ning ka koolipreili sõnul on tal kooliga kohanemisel raskusi. Äpardused lihtsalt juhtuvad alalõpmata. Äparduste varjamiseks mõtleb ta välja klassivenna Rihardi, kelle kaela kõik ajab. Üldse on ta elava fantaasiaga laps, kes mõtleb välja igasuguseid mänge ning ka nutikaid lahendusi probleemidele. Lugemine tuleb Madlikesel soravalt välja, kirjutamisega on lood veidi halvemad, aga kõige halvemad on lood arvutamisega. Madlike saab kergesti vihaseks ning oskab hästi kakelda. Kui Madlikesele tuleb peale selline raev ja meeleheide, nagu see ainult temaga võimalik on, nimetab isa seda Suureks Maavärinaks. Tegelikult on ta hooliv tüdruk, kes tahab, et kõik alati õnnelikud oleksid, nii palub ta ema, et see jõululaupäeval väsinud ei oleks, ning kingib Abbele suupilli, et ta liiga väheste jõulukinkidega ei jääks. Madlikesele meeldib ka laule välja mõtelda, näiteks mõtleb ta isa lohutamiseks välja "Mökulaulu" ja oma surma ootavatele täidele ühe lahkumislaulu. Välimuselt on Madlike päevitunud, paksude pruunide juuste, pikkade tumedate ripsmete ning siniste silmadega. Ta on peenike ja sihvakas, tugev ning väle nagu kass. Liinuse Ida ütleb ikka, et Madlike poleks pidanud plikaks sündima, tema oleks pidanud olema poiss. Madlikesel hakkab kergesti nina verd jooksma, enamasti ei tähenda see midagi hullu, tõsi, vahel kaasneb see kaklemisega. Madlike ise on oma välimusega täiesti rahul, ta leiab, et on isa moodi, ning see tähendab, et ta saab kindlasti mehele. Madlikese karakter on paljuski võetud Astrid Lindgreni parima lapsepõlvesõbra Anne-Marie pealt. Too oli härra Ingeströmi tütar ja nad elasid suures valges majas, olles autori lähimad naabrid. Mardie – Rootsi versioon Madlikesest – oli Anna-Marie hüüdnimi. Paljud raamatus kirjeldatavad mängud on pärit nende lapsepõlvemängudest. Mardie oli julge ja tugev, ta õpetas Astridit kaklema ning koos ronisid nad puude otsa ja katustele. Madlikese väike õde Liisbet sarnaneb paljuski Anna-Marie õe Stinaga. Mõlemas filmis ("Du är inte klok, Madicken", 1979, ja "Madicken på Junibacken", 1980) ning sarjas "TV-piraterna" (1983) mängis Madlikest rootsi lapsnäitleja Jonna Lisa Liljendahl. Ta on sündinud 6. novembril 1970 Stockholmis. Lindgreni koduleht, Mardie.
Abbe Nilsson

Abbe Nilsson on tegelane Astrid Lindgreni raamatutes "Madlike" ning "Madlike ja Jaanikingu põnn". Abbe on Madlikese 15-aastane naabripoiss. Ta on kõhetu, aga ilus poiss heledate juuste, siniste silmade ja suure suuga. Pügamata juuksepahmaku peale surub ta tihti oma soni. Madlike on otsustanud, et kui mingi abiellumine vajalik on, siis abiellub ta just Abbega, kuigi poiss sellest veel midagi ei tea. Abbe küpsetab suhkrukringleid ja müüb neid turul, kuigi tegelikult peaks kringleid küpsetama isa ja turul peaks seisma ema, aga enamasti jääb kõik poja õlgadele. Abbe ise tahaks hoopis meremeheks saada. Vahel kaalub ta ka Siberi suure raudtee vedurijuhi või aardeotsija ametit. Köögis küpsetades jutustab ta Madlikesele lugusid sõjast, mõrtsukatest ja vaimudest. Muuhulgas jutustas ta ka, et on pärit krahvisoost ning tal on kummitav vaarisa „kõrgestisündinud krahv Abbe Nilsson Krook“. Vahel ta küll lollitab väikese Madlikesega, aga tegelikult on ta hea poiss. Õhtuti käib Abbe akna taga kuulamas, kuidas Jaanikingul enne magama jäämist lauldakse, pärast ära hiilides on ta väga ettevaatlik, et mitte nartsisse maha tallata. Jõulude eel on Abbe ainus, kes kodu koristada üritab, ning ta seab üles ka päkapikkudega plakati. Lisaks ostab ta jõulukingiks vanematele valge varjuga petrooleumlambi, mille jaoks ta on kaua raha teeninud. Vanemad seevastu unustavad tema kingituse aastast aastasse ära. Samas on isa Abbe üle uhke ja kutsub teda "minu poeg" ning tahab vahel midagi poja heaks teha – kuigi paljuski enesetõestuseks. Abbel on kaks küülikut: hall Mams ja pruun Paps. Nad saavad pojad, aga pojad saab Paps, mitte Mams. Lisaks loomadele meeldivad Abbele jõnglased, ka Kaisa. Ta tähendab, et üldse meeldib ta ka kõigile Jaanikingu tüdrukutele – tõsi, ta pole päris kindel kuidas on lood Alvaga.
Njazi Kuqi

Njazi Kuqi (sündinud 25. märtsil 1983 Vučitrnis Kosovos) on albaania päritolu Soome jalgpallur (ründaja). Klubikarjääri jooksul mängis ta Soome, Inglismaa, Saksamaa, Šotimaa, Kreeka, Itaalia ja India klubides. Tema vennad Shefki Kuqi ja Albert Kuqi on samuti jalgpallurid. Ta mängis Soome jalgpallikoondises aastatel 2005–2013 kokku 12 mängu ja lõi viis väravat. 1. juunil 2012 toimunud sõpruskohtumises Eestiga lõi ta Soome koondises kaks väravat.
Isetühjenemine

Isetühjenemine on keemiliste vooluallikate puhul nendes sisalduva elektrihulga iseeneslik vähenemine aja jooksul, seda ka siis, kui neist voolu ei tarbita. Isetühjenemine võib sõltuvalt keemilise vooluallika liigist ja süsteemist toimuda erineva kiirusega. Selle omaduse arvestamine aitab valida seadmele sobiva toiteallika vastavalt kasutamise iseärasustele. Isetühjenemist põhjustavad kõrvalreaktsioonid ja sisemised lühised. Kõrvalreaktsioonid, mille peapõhjuseks on keemiliste ainete ebapuhtus, kulutavad vooluallika elektroodide elektrokeemiliselt aktiivset materjali. Siselühised leiavad aset, kui elemendi negatiivse ja positiivse elektroodi aktiivained satuvad vahetusse kokkupuutesse, põhjuseks harilikult ebatäiuslik või vigastusega separaator (elektroodide eraldaja). Isetühjenemist mõjutab tugevasti ümbrustemperatuur: üldreeglina suurendab temperatuuri 10-kraadine tõus isetühjenemise kiirust kahekordselt. Isetühjenemisest sõltub olulisel määral patarei säilimiskestus. Säilimiskestus ehk säilivus on ajavahemik, mille lõppedes toatemperatuuril säilitatud elemendil on alles veel näiteks 90% esialgsest mahutavusest. Säilimisaja lõpu kuu ja aasta on märgitud elemendile. Akud isetühjenevad patareidest oluliselt kiiremini, seepärast on andmed patareidel aasta kohta ja akudel kuu kohta. Patareide isetühjenemine aastas temperatuuril 20 °C Akude isetühjenemine kuus temperatuuril 20 °C Kõige suurem on isetühjenemise kiirus NiCd- ja eriti NMH-akudel, mille odavamad eksemplarid võivad kuu jooksul kaotada kogu oma laengu (kuigi esialgne mahutavus ei pruugi olla kuigivõrd vähenenud). Neid on kõrvale tõrjumas täiustatud modifikatsioon LSD-NiMH-aku, mida võib isetühjenemise poolest võrrelda tavalise leeliselemendiga.
LSD-NiMH-aku

LSD-NiMH-aku (lühend LSD inglise keele sõnadest low self-discharge aeglaselt isetühjenev) on nikkel-metallhüdriidaku täiustatud modifikatsioon, mis töötati välja Sanyo firmas ja lasti 2005. aastal välja nime all Eneloop. Selle akutüübi eriomaduseks on eriti aeglane isetühjenemine, mis saavutati keemiliselt stabiilsemate elektroodi- ja separaatorimaterjalide kasutamisega. Tavalise nikkel-metallhüdriidaku isetühjenemine on eriti kiire kohe laadimise järel: esimese paarikümne tunni kestel väheneb aku laeng (mahutavus) kuni kümnendiku võrra ja seejärel 15 ‒ 50 % kuus. Sellepärast pole nad sobivad väikese voolutarbe korral (näiteks juhtpuldis) või seadmeis, mida harva kasutatakse. Esimese põlvkonna LSD aku isetühjenes kohe pärast laadimist esimese kuue kuu jooksul kuni 10 % ja edasi keskmiselt 5 % aastas. Täiustatud akutüübid säilitavad laengust ühe aasta pärast 90% ja kolme aasta pärast 80%. Seetõttu saab neid akusid turustada laetult ja kasutada ka nõrga voolutarbega seadmeis pikka aega ilma laadimise vajaduseta. LSD-akudel on väike sisetakistus, järelikult nende pinge langeb ka suure koormusvoolu korral (näiteks videokaameras) vähem kui NiMH-akudel. Nimimahutavus on mõnevõrra väiksem kui tavalistel NiMH-elementidel: AA-suurusel LSD-NiMH-elemendil 2000 ‒ 2500 mAh, tavalisel NiMH-akul kuni 3300 mAh; AAA-suurusel LSD-NiMH-elemendil kuni 1000 mAh, tavalisel NiMH-akul kuni 1300 mAh. LSD-akusid võib laadida tavalise NiMH-aku laaduriga. Aku tööea seisukohast on loomulikult eelistatavad taibukad laadurid, mis valivad kohase laadimisrežiimi ja lõpetavad laadimistsükli automaatselt. Laadimis-tühjenduskordade arvu poolest ei erine LSD-akud tavalistest NiMH-akudest. Sanyo Peneloope-akude eelised osutusid sedavõrd ilmseks, et ka patareitootjad GP Batteries ja Yuasa töötasid välja samalaadsed tehnoloogiad; GP toodete marginimi on ReCyko, Yuasal eNiTIME. Paljud teised tootjad valmistavad ja kaubastavad nende tehnoloogiate baasil valmistatud akusid mitmesuguste marginimede all, näiteks Duracell Pre-charged, Panasonic Infinium, Panasonic Rechargeable EVOLTA, Philips MultiLife Ready to use, Sony Cycle Energy Blue, Varta Ready2Use. Isetühjenemine http://www.eneloop.info/ Pre-Charged (Low Self-Discharge) Rechargeable Battery Comparison Recyko
Muravlenko

Muravlenko on linn Venemaal Jamali Neenetsi autonoomses ringkonnas. Linn asub 480 km kaugusel Salehardist. Aastal 2002 elas linnas 36 000 inimest ja 2010. aastal 33 400 inimest. Q126719912
Owe Petersell

Owe Petersell (sündinud 11. aprillil 1972 Pärnus) on eesti ajakirjanik. Ta lõpetas 1990. aastal hõbemedaliga Pärnu 4. Keskkooli, 1995. aastal cum laude Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna eripedagoogika erialal ning sai sotsiaalteaduskonnast 1997. aastal magistrikraadi eripedagoogika erialal. Ta töötas 20 aastat, jaama esimesest päevast alates, raadiojaamas Elmar, olles aastail 2004–2017 Raadio Elmar peatoimetaja. 2017. aastal asus tööle Tallinna Botaanikaaeda. 2018. aastast on ta Vikerraadio ja ETV "Terevisiooni" saatejuht. Lisaks raadiotööle on Petersell juhtinud telesaateid (uudistesaadet "A4" TV3-s, hommikusaadet "Värskelt õhus" Eesti Televisioonis, heategevussaadet "Jõulusoojus" Kanal 2-s jm), teinud modellitööd ja väikseid näitlejarolle ("Taarka", "Kelgukoerad"). Ta on osalenud "Eesti otsib lemmiklaulu" akadeemias ja korduvalt "Eurolaulu" žüriis. Owe Petersell on kirjutanud laulusõnu (Anne Veskile "Ingleid ei...", "Ma saadan ta", "Ma tänan sind", "Ma ju tean", "Oled mulle vaid tuul" ja "Peatu hetkeks", Marju Länikule "On üks meil hing" ja "Süda silmades", Kaire Vilgatsile "Maailm hea", Vaike Hannustile "Veel hoolin", Brigita Murutarile "Hõbenuga" jpt). Laulusõnu on ta kirjutanud ka Mark Fallbergi varjunime all ("Põgenen" ja “Sinuga end elusana tunda võin”, muusika Mikk Targo, "Lõpp sellel lool", viis Grete Paia, "Sina loed, ei muu", muusika Rolf Roosalu). 2014 Selge Kõneleja auhind 2017 Kuldmikrofon POMMUUDIS! Armastatud Owe Petersell lahkub Elmarist! Rudi, Hanneli (28.05.2018). "Kauaaegne Elmari raadiojaama juht läks Vikerraadiosse saadet juhtima". Postimees online. Vaadatud 28.05.2018. Selged kõnelejad 2021 Eesti Vaegkuuljate Liit, 11. jaanuar 2022 Ajastu lõpp | Owe Petersell lahkub Raadio Elmari eetrist. Mis saab edasi? Owe Petersell avaldab, miks ta raadio Elmarist lahkus Kuldmikrofon 2017 võitja on Owe Petersell
Klaverikontsert

Klaverikontsert on instrumentaalkontsert sümfooniaorkestrile ja sooloklaverile. Teose vormiks on tavaliselt sonaaditsükkel. Klaverikontserte hakati kirjutama 18. sajandi lõpus, eriti populaarsed olid need klassikalisel ja romantilisel ajajärgul. Kõige tähtsam roll selle žanri arendamisel oli Wolfgang Amadeus Mozartil, kes kirjutas 27 klaverikontserti. Teisi tuntumaid klaverikontserte on loonud Ludwig van Beethoven, Frédéric Chopin, Franz Liszt, Camille Saint-Saëns, Sergei Rahmaninov, Robert Schumann, Edvard Grieg, Johannes Brahms ja Pjotr Tšaikovski.
Osmino

Osmino (vene keeles Осьмино) on alevik Venemaal Leningradi oblastis Luga rajoonis, Osmino külaasunduse halduskeskus. Alevit läbib Saba jõgi. Asulat on esmamainitud kirjalikes allikates 1498. aastal. 1961. aastani oli Osmino rajoonikeskuseks. Alevikus asub haigla, kultuurimaja ja keskkool. Suurim ettevõte on aktsiaselts Partisan (ОАО "Партизан"). 2006. aastal elas alevikus 1644 elanikku. Osmino nime päritolu kohta on erinevaid tõlgendusi. Kord murdunud seal Peeter I tõlla telg ('telg' on vene keeles ось). Telg vahetati välja ja Vene tsaar andis kohale nime "telje" venekeelse vaste järgi. Teise tõlgenduse kohaselt on Osmino nimi seotud mõistega восьмино, mis on vana vene pindalaühik (u 1/4 aakrit). Ent Osmino nimi võis pärineda ka sõnast осма, mis tähendab vene keeles elamut. XVIII sajandi alguses oli Saba jõe kallastel paiknev Osmino üheks strateegilise tähtsusega punktiks Venemaa ja Rootsi piiril. 1700. aastal, mil Peeter I ründas esimest korda Narvat, läbis Osminot "Šeremetjevi tee" – tee, mida mööda liikusid feldmarssal B. P. Šeremetjevi väed, teiste hulgas ka tsaar ise. 1941. aasta juulist 1944. aasta veebruarini oli Osmino okupeeritud Saksa vägede poolt. Samal ajal Leningradi oblastiga moodustati 1. augustil 1927 Osmino rajoon. Rajoon likvideeriti 1961. aasta augustis ja selle territoorium jagati Luga ja Volossovo rajooni vahel. 1861. aastast tegutseb külas kool. Täna kannab see nime Osmino Üldhariduslik Keskkool. Koolis õpib 180 õpilast ja töötab 21 õpetajat. 1709. aastal Peeter I korraldusel rajatud puidust Püha Jüri kirik (Церковь Георгия Победоносца) 1996. aastal avatud Osmino keskkooli muuseum Suure isamaasõja (1941–1945) monument kultuurimaja juures Vaade Osmino alevikule Из истории Осьмино (Osmino ajaloost). Vene keeles. Vaadatud 26.04.2012 Церковь вмч. Георгия Победоносца.Vene keeles. Vaadatud 26.04.2012 Leningradi oblasti kultuurientsüklopeedia[alaline kõdulink].Vene keeles.Vaadatud 26.04.2012 Osmino Üldharidusliku Keskkooli ametlik kodulehtVene keeles.Vaadatud 26.04.2012 Koolimuuseumi koduleht.Vene keeles. Vaadatud 26.04.2012 Leningradi oblastist leiti tegutsev invaliidide koonduslaager. Õhtuleht, 31. juuli 2007 Гдовский уезд. Церкви второго благочиннического округа. Погост Осьминский Осьмино. Обновление Царяграда. Администрация Осьминского сельского поселения
40 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 60. aastad eKr | 50. aastad eKr | 40. aastad eKr | 30. aastad eKr | 20. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 43 eKr | 42 eKr | 41 eKr | 40 eKr | 39 eKr | 38 eKr | 37 eKr | ► | ►► Aasta 40 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see 714. aasta ab urbe condita. Gnaeus Domitius Calvinus ja Gaius Asinius Pollio olid Rooma konsulid. Teine triumviraat - Augustus, Marcus Aemilius Lepidus ja Marcus Antonius jagasid Rooma impeeriumi mõjusfäärideks. Kleopatra Selene, Kleopatra VII ja Marcus Antoniuse tütar Aleksander Helios, Kleopatra VII ja Marcus Antoniuse poeg Gaius Claudius Marcellus Minor, Rooma senaator
1965. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused

1965. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused toimusid Soomes Tamperes.
Ideaalne vedelik

Ideaalne vedelik ehk ideaalvedelik on kujutletav vedelik, millel täielikult puudub viskoossus ja kokkusurutavus. Ideaalse vedeliku kontseptsiooni kasutatakse laialdaselt hüdromehaanika ja aerodünaamika arvutustes. Ideaalne gaas 1981. Tehnikaleksikon. Tallinn, Valgus. 656 lk
Evelyn Glennie

Dame Evelyn Elizabeth Ann Glennie (sündinud 19. juulil 1965 Aberdeenshire's) on šoti löökpillimängija (trummid, marimba ja ksülofon). Ta on esimene soololöökpillimängija 20. sajandi läänemaailmas. Alates 2007. aastast on ta Briti impeeriumi ordu dame commander (DBE). 11-aastaselt jäi ta 90 % ulatuses kurdiks. Evelyn Glennie koduleht Evelyn Glennie TED-kõne "How to truly listen"
Tinguaiit

Tinguaiit on fonoliidi erim. Tinguaiit on tardkivim, mis koosneb valdavalt leelispäevakivist, feldšpatoididest (valdavalt nefeliin) ja ägiriinist, mõnikord lisaks ka biotiit. Tinguaiidi järgi on nime saanud tinguaiitne struktuur, mis tähendab ägiriini prismasid ümbritsetuna leelispäevakivist ja feldšpatoididest. Nimetuse andis sellele kivimile saksa petroloog Harry Rosenbusch aastal 1887.
Endel Lippus

Endel Lippus (3. detsember 1926 Tallinn – 30. september 2008) oli eesti viiuldaja ja muusikapedagoog. Ta lõpetas 1945. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1951. aastal viiuli erialal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Herbert Laane ja Vladimir Alumäe klass). Täiendas end aastatel 1951–1954 Leningradi konservatooriumis Juli Eidlini juures. Lippus töötas 1961–2006 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis / Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias viiuliõppejõuna, 1977–1983 keelpillikateedri juhatajana, dekaanina ja 1983–1991 prorektorina. Tema õpilased on olnud teiste hulgas Andres Mustonen, Mati Uffert, Ülo Kaadu, Anu Järvela, Ulrika Kristian, Toomas Nestor ja Olga Voronova. 1982 Eesti NSV teeneline kunstitegelane 2004 Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia (teenete eest eesti muusikahariduse arendamisel) Tema abikaasa oli pianist ja pedagoog Virve Lippus. Muusikateadlane Urve Lippus oli nende tütar. Eesti entsüklopeedia, 14. köide: Eesti elulood. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2000. Lk 251 Endel Lippus 3. XII 1926 – 30. IX 2008[alaline kõdulink] Sirp, 17. oktoober 2008 Endel Lippus 3. XII 1926 – 30. IX 2008 Sirp, 17. oktoober 2008
1963. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused

1963. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused toimusid Rootsis Helsingborgis.
Kassiteriit

Kassiteriit on oksiidne mineraal, tinaoksiid (SnO2). Kassiteriit on peamine tinamaak. Kassiteriit kuulub tetragonaalse süngooniaga mineraalide hulka. Mineraali kõvadus Mohsi skaalal on 6–7, tihedus 6,8–7,1 g/cm³. Värvuselt on mineraal enamasti pruun või must. Ta on tavaliselt läbipaistmatu, heledamad kristallid võivad olla ka läbipaistvad. Kassiteriiti peetakse poolvääriskiviks ja sellest valmistatakse ehteid. Kassiteriidi leiukohad on Malaisias, Tais, Indoneesias, Somaalias, Venemaal, Rwandas, Austraalias, Boliivias, Mehhikos, Kongo DV-s, Hiinas, Brasiilias.
Volframiit

Volframiit ((Fe,Mn)WO4) on rauda, mangaani ja volframit sisaldav monokliinne mineraal. Volframiit kuulub tähtsamate volframimaakide hulka. Värvuselt on ta punakaspruun kuni must. Kõvadus Mohsi skaalal on 4–4,5, tihedus 7,1–7,5 g/cm³. Volframiiti leitakse tavaliselt kvartsisoontest. Mineraali kaevandatakse muu hulgas Hiinas, Suurbritannias, Portugalis, Boliivias, Birmas, Malaisias, Rwandas, Austraalias, USA-s, Lõuna-Koreas, Kongo DV-s.
Pisi-vesiroos

Pisi-vesiroos (Nymphaea thermarum) on vesiroosiliste sugukonda vesiroosi perekonda kuuluv veetaimeliik. Pisi-vesiroos on väikseim vesiroos. Nüüdseks on ta looduses hävinud. Ta kasvas endeemsena Rwanda edelaosas Mashyuzas ühesainsas väikeses veekogus veel kuni 2008. aastani, mil veekogu toitev kuumaveeallikas ammendus. Taime elukohaks oli umbes 25-kraadise temperatuuriga mudalomp. Pisi-vesiroosi avastas 1987. aastal saksa botaanik Eberhard Fischer. Taime lehe laius võib olla isegi umbes 1 cm. Õied on väikesed ja valged, kollaste tolmukatega. Aastal 2009 õnnestus Kew' botaanikaaias pisi-vesiroosi seemnetest taimed kasvatada. "Nymphaea thermarum". Originaali arhiivikoopia seisuga 23. mai 2010. Vaadatud 27. aprillil 2012. Nymphaea thermarum in Kew Gardens Nymphaea thermarum
Mashyuza

Mashyuza on asula Rwanda edelaosas Lääneprovintsis, Bugaramast umbes 4 km põhjakirdes. Asula geograafilised koordinaadid on 2° 34′ 37″ S, 29° 1′ 45″ E. Mashyuza endeemina kasvas kuni 2008. aastani nüüdseks looduses hävinud väikseim vesiroos pisi-vesiroos. Geonames
Bugarama

Bugarama on linn Rwanda edelaosas Lääneprovintsis Rusizi ringkonnas. Bugarama asub umbes 3 km kaugusel Burundi piirist.
Urve Lippus

Urve Lippus (5. märts 1950 Tartu – 13. mai 2015) oli eesti muusikateadlane, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professor. Lippus lõpetas 1975 Tallinna Konservatooriumi muusikateaduse erialal (juhendajad Herbert Tampere ja Ingrid Rüütel). 1985. aastal kaitses ta Moskva Konservatooriumis kunstiteaduste kandidaadikraadi muusikateaduse erialal ning 1995. aastal Helsingi Ülikoolis filosoofiadoktori kraadi muusikateaduses tööga "Linear musical thinking. A theory of musical thinking and the runic tradition of Baltic-Finnish peoples". Lippus töötas 1975–2000 Keele ja Kirjanduse Instituudis. Alates 1976. aastast on ta töötanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (kuni 1993 Tallinna Konservatoorium, kuni 2005 Eesti Muusikaakadeemia), alguses tunnitasulise ja erakorralise õppejõuna, 1990–1995 dotsendina, alates 1995. aastast professorina. 1990–1995 oli Lippus muusikaajaloo kateedri juhataja, 1995–2013 muusikateaduse osakonna juhataja. 1995 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (Eesti esimese muusikateadusliku doktoriväitekirja kaitsmine) 2000 Eesti Kultuurkapitali helikunsti aastapreemia (raamatu "Lauldud sõna" koostamine ja muusikateaduslik tegevus) 2009 Eesti Kultuurkapitali helikunsti aastapreemia (projekti "Eesti helisalvestised 1939" meeskond: Urve Lippus, Kadri Steinbach, Ilvi Rauna, Anu Sõõro, Tuuli Aule, Claus Byrith, Morten Hein (eesti muusikaloo kuuldavaks tegemise eest)) 2010 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (muusikateadusliku hariduse ülesehitamise eest) Urve Lippuse isa oli viiuldaja ja muusikapedagoog Endel Lippus, ema pianist ja muusikapedagoog Virve Lippus. Keeleteadlane Pärtel Lippus on tema poeg.[viide?] Eesti Entsüklopeedia, 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000 lk. 251. Urve Lippus Eesti Teadusinfosüsteemis Suri muusikateadlane Urve Lippus Urve Lippus Eesti Teadusinfosüsteemis Urve Lippuse koduleht
Straton Lampsakosest

Straton Lampsakosest (vanakreeka keeles Στράτων; u 335 eKr Lampsakos – u 269 eKr) oli vanakreeka filosoof, peripateetikute koolkonna liige, Lykeioni juhataja pärast Theophrastose surma. Straton tegeles palju loodusteaduste uurimisega nii, et sai omale lisanime Füüsik (Physikos). Ta lisas loodusteaduslikke elemente ka Aristotelese ideedele, samas seadis ka Aristotelese väiteid kahtluse alla. (Straton vaatles vihmapiiskade kiirenevat langemist räästast ja polnud nõus Aristotelese väidetava ühtlase liikumisega). Tema täiendused viisid selleni, et ta hakkas eitama aktiivse Jumala vajalikkust universumi loojana ja leidis, et universumi toimimiseks piisab loodusseadustest. Marie-Laurence Desclos, William W. Fortenbaugh (ed.): Strato of Lampsacus. Text, translation, and discussion. (Rutgers University studies in classical humanities; 16.) New Brunswick; London: Transaction Publishers, 2011.
Straton

Straton on mitme tuntud isiku nimi: Straton I (Sidon), Sidoni valitseja (4. sajand eKr) Straton II (Sidon), Sidoni valitseja (4. sajand eKr) Straton Lampsakosest, vanakreeka filosoof (umbes 335 eKr – 269 eKr) Straton (arst), Aleksandria arst, Erasistratose õpilane (2. sajand eKr) Straton I (Pandžab), Pandžabi valitseja (2. sajand eKr) Straton II (Pandžab), Pandžabi valitseja (1. sajand eKr – 1. sajand pKr) Straton Sardisest, vanakreeka luuletaja (2. sajand pKr)
Peripateetikud

Peripateetikud (vanakreeka keeles περιπατητικοί 'ringijalutajad') on Aristotelese õpetust tõlgendanud ja arendanud Vana-Kreeka filosoofide koolkond. Sageli nimetatakse peripateetikuks ka Aristotelest ennast. Koolkond on saanud nime Lykeionit ümbritsevate sammaskäikude (kr peripatos) järgi, milles koos õpilastega edasi-tagasi jalutades olevat Aristotelesel olnud kombeks filosoofiaküsimusi arutada. Mõnikord kasutatakse sõna peripatos ka koolkonna kohta. Tuntumad peripateetikud on Theophrastos, Straton Lampsakosest, Lykon Troasest, Ariston Keoselt, Kritolaos, Eudemos Rhodoselt, Aristoxenos, Dikaiarchos ja Klearchos Soloist.
Särnaiit

Särnaiit on tardkivim, süeniidi leukokraatne erim. Kivim on saanud nimetuse Rootsis Dalarna läänis asuva koha Särna järgi. Särnaiidi petrograafiliselt korrektsem (klassifikatsioonikohane) nimetus on kankriniit-nefeliinsüeniit.
1962. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused

Maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses 1962. aastal toimusid USAs Toledos.