laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ilme Kuld

Ilme Kuld (sündinud Loit 10. oktoobril 1938 Moostes) on eesti skulptor. Ilme Kuld sündis Moostes ja lõpetas 1953 Jaanimõisa kooli. 1953–1958 õppis Tartu Kunstikoolis, pärast mida asus õppima Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti skulptuuri erialale, lõpetas selle 1965. Aastast 1974 Kunstnike Liidu liige. Alustas näitustel esinemist 1966. aastal vabariiklikul kunstinäitusel kõrgreljeefiga "Ema lapsega". Viljelenud väikeplastikat, põhiliselt lüürilist naisakti, dekoratiivskulptuuri, lisaks aia- ja pargiskulptuuri. On loonud hulga hauasambaid. Osalenud näitustel Euroopas ja USA-s, 1988. aastast puuskulptuurisümpoosionidel ja 1989. aastast lumeskulptuurivõistlustel. Ilme Kulla abikaasa on skulptor Riho Kuld. Isikunäitused 1973 – Tallinna kunstisalong, koos Riho Kullaga 1980 – Tallinna kunstisalong, koos Riho Kullaga 1991 – Stockholm, koos Riho Kullaga 1993 – Põlva Maarja galerii, koos Riho Kullaga 2009 – “Ühine tee” Tallinn, Vabaduse galerii, koos Riho Kullaga Kataloogid Ilme Kuld. Riho Kuld. Tallinn 1980 Kullad. Põlva 2014 Omakäeline elulugu. Kunstnike kirjad, vastused ankeedile. Skulptuur A–Õ. EKMA.136.13.10/22 Ilme Kuld. Riho Kuld. Tallinn 1980 Kullad. Põlva 2014 Riho ja Ilme Kulla tööd jõudsid albumisse, Pärnu Postimees, 5. aprill 2014
Tegevtoimetaja

Tegevtoimetaja on ajakirjandusväljaande toimetuse liige, kes korraldab väljaande igapäevast tööd. Tegevtoimetaja ülesannete seas võib olla ka määrata lugude jaotus lehekülgedele, kärpida laotud lugusid. Peatoimetaja Vastutav toimetaja Brendekenist Peeglini : Eesti ajakirjanduse biograafiline lühileksikon 1689–1940. Koostanud ja toimetanud Roosmarii Kurvits ja Anu Pallas. Tartu : Tartu Ülikooli Kirjastus, 2014. Lk XI
Vastutav toimetaja

Vastutav toimetaja on ajakirjanduses isik, kes vastutab väljaande sisu eest, et see oleks kooskõlas asjakohaste seadustega. Ajalooliselt kasutati vastutava toimetajana ka nn varitoimetajat (saksa keeles Sitzredakteur, :de). Varitoimetaja oli ajakirjanduslikult kõrvaline isik, kes esindas väljaannet kohtuprotsessides ja väljaande süüdimõistmise korral kandis varitoimetaja ka vanglakaristust. Vastutav toimetaja on tehniline, mitte loominguline töötaja. peatoimetaja tegevtoimetaja Brendekenist Peeglini : Eesti ajakirjanduse biograafiline lühileksikon 1689–1940. Koostanud ja toimetanud Roosmarii Kurvits ja Anu Pallas. Tartu : Tartu Ülikooli Kirjastus, 2014. Lk X
Kaastoimetaja

Kaastoimetaja ehk abitoimetaja on ajakirjanduses isik, kes abistab toimetajat. Kaastoimetaja võib näiteks toimetaja juhtimisel tõlkida tekste, kirjutada ümber käsikirju, suhelda välisautoritega. Eesti ajakirjanduses on kaastoimetaja nimetust kasutatud eelkõige 1870. ja 1880. aastatel, kui väljaande toimetamisega tegeles harilikult kaks inimest [(vastutav) toimetaja ja kaastoimetaja]. Eesti ajakirjanduses oli esimene kaastoimetaja Lydia Koidula, kes aitas toimetada oma isal Johann Voldemar Jannsenil Perno Postimeest ja Eesti Postimeest. vastutav toimetaja kaastööline Brendekenist Peeglini : Eesti ajakirjanduse biograafiline lühileksikon 1689–1940. Koostanud ja toimetanud Roosmarii Kurvits ja Anu Pallas. Tartu : Tartu Ülikooli Kirjastus, 2014. Lk X
Kaastööline

Kaastööline ehk korrespondent on ajakirjanduses isik, kes pole ajakirjandusväljaande (ajalehe, ajakirja, raadiojaama, telekanali jne) toimetuse liige (koosseisuline töötaja), ent teeb väljaandele kaastööd. Kaastöölise kaastöö võib olla juhuslik (kirjutab siis, kui tahab) või järjepidev (nt ta on sõlminud kokkuleppe teha kaastööd teatud regulaarsusega). Ajakirjandusliku kaastöö autor saab väljaandes avaldatud tekstide või tele- või raadiosaatelõikude või saatejuhtimise eest tasu, tavaliselt honorari. Kaastoimetaja Sõna "kaastööline" EKI ühissõnastikus / Sõnaveebis[alaline kõdulink]. Vaadatud 12.01.2023. Sõna "honorar" EKI ühissõnastikus / Sõnaveebis[alaline kõdulink]. Vaadatud 12.01.2023.
Lülitatav sidur

Lülitatav sidur on sidur, mis võimaldab võlle lahutada ja ühendada nii masina seisu kui ka töötamise ajal. Nukksidur Hõõrdsidur Masinaelement
Ganghwa maakond

Ganghwa maakond (Ganghwa-gun, hangulis 강화군, hanjas 江華郡) on Incheoni haldusüksus. Jaguneb üheks eup'iks ja 12 myeon'iks.
Balti Arhiiv

Balti Arhiiv on arhiiv Rootsis Stockholmis, kuhu on kogutud materjale eestlaste, lätlaste ja leedulaste tegevuse kohta Rootsis. Arhiiv asutati 1966. Arhiivi juhataja oli kuni 1999 Kalju Lepik. Arhiivi juhatuse esimees oli alates 1978 Ago Pärtel ja alates 1995 Aino Lepik von Wirén. Suur osa arhiivi materjalidest on deponeeritud Rootsi Riigiarhiivi. Anne Valmas. Eestlaste kirjastustegevus välismaal 1944-2000. II. Tallinn : Tallinna Pedagoogikaülikooli kirjastus, 2003. Lk 15
Vahtralised

Vahtralised (Aceraceae) on taimesugukond seebipuulaadsete (Sapindales) seltsist. Sugukonda kuulub kaks kuni neli perekonda umbes 120 liigiga. Peamiselt on need puud või põõsad. Hiljem on vahtraliste sugukond liidetud sugukonnale seebipuulised (Sapindaceae). Sellesse sugukonda kuulub perekond vaher (Acer).
Einike Soosaar

Einike Soosaar (sündinud 10. novembril 1970 Tallinnas) on eesti tekstiilikunstnik, disainer ja kujundaja. Einike Soosaar on lõpetanud Tallinna 44. keskkooli 1989. aastal. 1994. aastal õppis ta Heinola Käsitöö- ja Kunstikoolis Soomes. Aastatel 1990–1995 õppis ta Tallinna Kunstiülikoolis tekstiili eriala bakalaureuseõppes, mille lõpetas cum laude. Ülikooli ajal läbis ta Tallinna Kultuurirahvaülikoolis Heino Kivihalli kalligraafiakursuse. 2008 osalemine Eesti 25 kauneima raamatu konkursil 2010 II koht aasta kokaraamatute konkursil 2010 osalemine Eesti 25 kauneima raamatu konkursil Merle Suurkask, Einike Soosaar "Siidimaal", Avita, 1999, ISBN 9789985201879 Einike Soosaar, Aet Maatee, Ave Sopp "Laulu- ja tantsupidu päevapiltidel", Menu Kirjastus, ISBN 9789949549023 Einike Soosaar kuulub Eesti Tekstiilikunstnike Liitu (2004. aastast). Tekstiil 100 koduleht vaadatud 10.04.2017 Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751
Balti Humanistlik Ühing

Balti Humanistlik Ühing (rootsi keeles Baltiska Humanistiska Förbundet) on[küsitav] Balti riikide ühine abistamisorganisatsioon, mis asutati 1943 Rootsis. Ühing tegeles ka kirjastamisega. 1945-1949 andis ühing välja ajakirja The Baltic Review. 1947-1989 andis ühing koos Eesti Rahvusfondiga välja bülletääni Newsletter from behind the Iron Curtain. 1946 asutas ühing kirjastuse Eesti Raamat. Ühingut on juhtinud teiste seas Richard Indreko, Nikolai Kaasik, Roland Härm, Evald Uustalu, Helmut Hagar. Anne Valmas. Eestlaste kirjastustegevus välismaal 1944–2000. II. Tallinn : Tallinna Pedagoogikaülikooli kirjastus, 2003. Lk 15
A-pool ja B-pool

A-pool ja B-pool on kiirusega 78, 45 või 33⅓ pööret minutis keerleva heliplaadi (singlite, EP-de või LP-de) kaks poolt. A-pool oli enamasti mõeldud laulule, mida reklaamib artist, produtsent või plaadifirma lootuses, et seda hakatakse mängima raadiotes, et sellest saaks hitt. Plaadi B-poolde suhtuti aga erinevalt: mõnel puhul oli sealne materjal samal tasemel nagu A-poolelgi, mõnel puhul aga võis seal olla hoopis mõni instrumentaalpala, mida vaevalt ükski raadiojaam esitaks. Digitaalajastu CD-de ja allalaaditava muusika oludes pole enam mõtet rääkida heliplaadi kahest poolest, aga mõisteid kasutatakse endiselt. Nüüd tähendab B-pool enamasti singlile lisatud boonuslugusid.
Titanic (täpsustus)

Titanic oli reisilaev. See võib tähendada veel järgmist: "Titanic", 1943. aasta film "Titanic", 1956. aasta film "Titanic", 1997. aasta film "Titanic", 1996. aasta minisari "Titanic", 2012. aasta minisari Titanic, Norra ansambel
Puna sild

Puna sild on sild Kõpu jõel, Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee ‎92. kilomeetril.
The Kumars at No. 42

"The Kumars at No. 42" (aastal 2014 "The Kumars") on Suurbritannia meelelahutuslik telesaatesari. Saatesari võitis Emmy auhinna aastail 2002 ja 2003 ning Peabody auhinna aastal 2004. Sarja tehti aastail 2001–2006 kokku 7 hooaega ja 52 osa ning 2014. aastal 6 osa. Eetris oli sari kanalitel BBC Two (2001–2004), BBC One (2005–2006) ja Sky1 (2014). Sarja tootis Hat Trick Productions. Sarja peategelasteks on Londonis Wembley linnaosas elav india perekond. Peres on Madhuri ja Ashwin Kumar (osatäitjad Indira Joshi ja Vincent Ebrahim), nende täiskasvanud poeg Sanjeev (Sanjeev Bhaskar) ja Sushila, Sanjeevi vanaema, keda tavaliselt kutsutakse Ummiks (Meera Syal). Sarja tegelased teevad kaasa 2003. aastal avaldatud Comic Reliefi heategevuslikul singlil "Spirit in the Sky", mida esitab Gareth Gates. Singel jõudis Briti singliedetabelis esikohale ning seda müüdi enam kui 550 000 eksemplari. The Kumars at No. 42 IMDb-s (inglise keeles) The Kumars IMDb-s (inglise keeles) "Spirit in the Sky" video
Uhkus

Uhkus on sissepoole suunatud emotsioon, millel on erineva varjundiga tähendusi. Negatiivse varjundiga uhkus viitab inimese rumalalt rikutud arvamusele kellegi väärtusest, seisundist või saavutustest. Seda inimest kutsutakse uhkustajaks või ülbitsejaks. Positiivse varjundiga uhkus viitab inimese seotusele ta enda või kellegi teise inimese või grupi inimeste valikute ja tegudega, mis tulenevad uhkustundest, mis on sõltumatu inimesest endast, kuid sisaldab kuuluvustunnet.  Filosoofid ja sotsiaalpsühholoogid on täheldanud, et uhkus on keeruline emotsioon, mis vajab enesetunnetuse arendamist ja oskust näha erinevusi (näiteks et uhkus erineb õnnest ja rõõmust), kuulates teisi inimesi. Mõned sotsiaalpsühholoogid eristavad mitteverbaalseid uhkuseväljendusi kui automaatselt tajutavaid signaale kõrgema sotsiaalse staatuse kohta. Kuid uhkust võib ka defineerida kui madalat tõega mittenõustumist. Üks vanaaegne uhkuse definitsioon pärineb Augustinuselt: "armastus enda oivalisuse vastu". Sarnaselt defineeris ka Meher Baba: "Uhkus on konkreetne tunne, mille kaudu egoism avaldub." Uhkust nähakse mõnikord rikutuse või vastupidi – voorusena. Kuigi mõned filosoofid nagu Aristoteles (ja George Bernard Shaw) pidasid uhkust (kuid mitte ülbust) sügavaks vooruseks, siis mõned religioonid pidasid uhkust pettusega seotud patuks, nagu on väljendatud Õp 11:2 Vana Testament. Kristluses on uhkus üks seitsmest surmapatust. Uhkus võib avalduda kõrgemas arvamuses ühe rahva (rahvuslik uhkus) ja rahvuse (etniline uhkus) kohta. Dunningi-Krugeri efekt Nartsissism Suurusluul "Definition of HUBRIS". www.merriam-webster.com. Vaadatud 3.04.2016. Sullivan, GB (2007). "Wittgenstein and the grammar of pride: The relevance of philosophy to studies of self-evaluative emotions". New Ideas in Psychology. 25 (3): 233–252. DOI:10.1016/j.newideapsych.2007.03.003. Shariff, AF; Tracy, JL (2009). "Knowing who's boss: implicit perceptions of status from the nonverbal expression of pride". Emotion. 9: 631–9. DOI:10.1037/a0017089. PMID 19803585. "Est autem superbia amor proprie excellentie, et fuit initium peccati superbia." Baba, Meher (1967).
Eva-Liisa Kriis

Eva-Liisa Kriis (sündinud 1. oktoobril 1976 Tartus) on eesti tekstiilikunstnik ja disainer. Eva-Liisa Kriis on õppinud Tartu 10. Keskkoolis ja Tartu 14. Keskkoolis. Aastatel 1994–1996 õppis ta Konrad Mägi nimelises maalistuudios ja seejärel 1996–2002 Eesti Kunstiakadeemias. Eva-Liisa Kriis kuulub Eesti Tekstiilikunstnike Liitu aastast 2002 ja Eesti Disainerite Liitu aastast 2003. Eva-Liisa Kriis "Läbi lõimede: rahvuslikud kangakirjad", Iida Kursused MTÜ, 2014, ISBN 9789949923311 2019 Pärandihoidja (esemelise rahvakunsti ja alalhoidmise ja arendamise eest) IIDA kästiööblogi vaadatud 10.04.2017 Sisustuseb vaadatud 10.04.2017 Eesti Disainerite Liidu koduleht vaadatud 10.04.2017
Ventspilsi Rahvusvaheline Raadioastronoomiakeskus

Ventspilsi Raadioastronoomiakeskus (Ventspils Starptautiskais radioastronomijas centrs – VIRAC) on endine Nõukogude Liidu signaalluure jaam Lätis Läänemere rannikul, 30 km Ventspilsist põhjas Ance vallas Irbene külas. Keskus oli salastatud kuni Läti taasiseseisvumiseni 1991. aastal. Pärast Nõukogude armee taandumist 1994. aastal võttis selle üle Läti Teaduste Akadeemia. Seejärel on kaks allesjäänud raadioteleskoopi parandatud. Keskus rajati 1974. aastal Nõukogude sõjaväe poolt Ventspilsis Irbenes. Algselt koosnes see ühest 32-meetrisest teleskoobist, kahest väiksemast teleskoobist ja sidekeskusest. Seda tunti nime all Звездочка (Zvjozdotška, 'täheke'). Seda kasutati ilmselt KGB poolt külma sõja ajal Euroopa ja USA vahelise side luuramiseks. Sellest sai 1990. aastate teisel poolel teaduslik uurimisasutus, mis asutati 22. juulil 1994 osana Läti Teaduste Akadeemiast. 24. aprillil 1996 sai see iseseisvaks asutuseks – Ventspilsi Raadioastronoomiakeskuseks (Ventspils Starptautiskais radioastronomijas centrs). RT-32 on 32-meetrine paraboolraadioteleskoop. See koosneb üle 20 000 komponendist ja keskmine koonus kaalub 80 tonni. Antenn on täielikult suunatav ja vaatleb sentimeeterlaineala. Antenni suurus ja täpsus sobivad ka teadustööks. Struktuur ehitati Ukrainas laevatehases, seetõttu näevad sisemused laevalaadsed välja. Teleskoop on paigaldatud 25-meetrise torni otsa. Antenni fookuskaugus on 11,45 m ja sekundaarpeegli läbimõõt on 2,5 m. Esimeste parandamiste käigus pärast ehitamist demonteeriti RT-32 ajutiselt 2014. aasta lõpus ja paigutati taastamiseks spetsiaalselt ehitatud varjualusesse. Taastamine hõlmas paneelide uuesti keevitamist, roostes osade vahetamist ja aja jooksul tekkinud vigastuste parandamist. Teleskoobile lisati ka kaugjuhtimise võimekus ja suurendati täpsust. Teleskoopi hakatakse kasutama interferomeetriaks. Taastamine maksis kokku umbes 16 miljonit eurot, millest paneelide parandus umbes 1,5 miljonit. Taastamine rahastati Euroopa Liidu, Läti valitsuse ja Ventspilsi linnavalitsuse poolt. Taldrik paigaldati uuesti 2015. aasta juunis ja teleskoop sai taastatud 2015. aasta oktoobris. Keskuses on ka 16-meetrine paraboolraadioteleskoop. Skrunda radarijaam "VENTSPILS UNIVERSITY COLLEGE'S IRBENE RADIO TELESCOPE COMPLEX MODERNIZATION PROJECT REPORTING EVENT". Ventspils.lv (inglise). Vaadatud 10. aprillil 2017.[alaline kõdulink] "Radiotelescope gears up for new age". LSM.lv. {{cite news}}: eiran teksti "2015-01-22" (juhend) Stephen Baister, Chris Patrick (2007). Latvia. Bradt Travel Guides. Lk 177. ISBN 184162201X. "Radiotelescope to point skyward again for space science". LSM.lv. 10. juuni 2015.
Tammemäe järv (Viljandimaa)

See artikkel räägib Viljandimaal asuvast järvest. Harjumaal asuva järve kohta vaata artiklit Tammemäe järv. Tammemäe järv (ka Pirmastu paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Viisuküla külas. Järve pindala on 1,8 ha, valgla pindala 1 km², kõrgus merepinnast 89,5 m ja kaldajoone pikkus 969 m. Järves asub üks saar pindalaga 0,23 ha. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu. Tammemäe järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 11.04.2017) Tammemäe järv keskkonnaportaalis (vaadatud 11.04.2017) Tammemäe järv Eesti looduse infosüsteemis Tammemäe järv keskkonnaportaalis
Józefi tamm

Józefi tamm ehk Józef on Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Wiśniowas kasvav harilik tamm. Tema eluiga on 650 aastat. Tamm Józefi minevik seondub tema kasvukohaga – Mycielski perekond olevat paiga ilust nii võlutud, et ostis sinna mõisa. Teise maailmasõja ajal olevat Józefi juures pelgupaiga leidnud üks natside eest varjuv juudi perekond. Józefi pilt on trükitud ka Poola 100-zlotisele rahatähele. Tänapäeval külastavad tamme paljud huvilised ning seda kujutatakse fotodel ja maalidel. Võistluses Euroopa aasta puu valiti Jósef 17 597 häälega Euroopa aasta puuks 2017 (temale järgnes 16 203 häälega Brimmoni tamm Walesis). Tamm Józef, Poland. treeoftheyear.org. Vaadatud 11. aprillil 2017 "Euroopa aasta puu 2017 on Poolas kasvav tamm Jósef". treeoftheyear.org. Vaadatud 11. aprillil 2017
Ilmumisaasta

Ilmumisaasta on teaviku ilmumisaja aastanumber. Ilmumisaasta märgib aega, kui teavik jõudis esimest korda müüki.[viide?] Kui teavikul ilmumisaasta puudub või seda pole olnud võimalik kindlaks teha, siis bibliograafiakirjes märgitakse seda lühendiga s.a. (ladinakeelsest fraasist sine anno). http://termin.nlib.ee/termin/view/1462 (vaadatud 11.04.2017) http://termin.nlib.ee/termin/view/1020 (vaadatud 11.04.2017)
Tammekoor

Tammekoor (Quercus cortex) on droogide koondnimetus, mitmete tamme perekonda liigitatud taimede, sh hariliku tamme, tüvelt ja okstelt korjatud ja kuivatatud koorele, mida tarvitatakse ravi otstarbel. Hariliku tamme koor on kantud Euroopa farmakopöasse ja tema tanniinide sisaldus peab olema vähemalt kolmeprotsendiline. Mitmel pool maailmas on droogiallikateks ka kivitamm (Quercus petraea) ja karvane tamm (Quercus pubescens). Droogiks kogutakse noorte tammede ja okste peegelkoort varakevadel, mahlade liikumise ajal. Sukana maha tõmmatud koort kuivatatakse päikese käes (7–10 päeva) või kunstlikus soojuses. Tamme koort soovitatakse koguda ettevaatlikult: kooreta jäänud oks on määratud hukule ja õigem oleks need puult ära lõigata. Kuid igalt puult ja igal pool seda muidugi teha ei tohi. Droogina käsitletakse kuni 30 cm pikkusi sukki või kuni 3 mm sileda välispinnaga või läikivaid kooretükke. Droogi toime on kootav ja põletikuvastane. Keedisega loputatakse suud või kuristatakse suu-, igeme- ja neelupõletiku korral. Seespidiselt on tammekoorekeedist kasutatud isu suurendajana, ühekordseks annuseks 1–5 g (max 9 g) keedist. Suguelundite ja pärakupõletiku korral teha põletiku leevendamiseks mähiseid. Välispidiselt kasutatakse tammekoore ja -lehtede tõmmist nahalöövete, ekseemide, seenhaiguste, veenipõletike (haavandite) ning põletuste korral nii täiskasvanutel kui ka lastel. Homöopaatias tarvitatakse tammekoort kasvajavastase vahendina ja alkoholismi ravis. Tammekoore seespidisest kasutamisest võiks hoiduda ägeda mao- ja soolepõletiku, haavandtõve või muude ärritusseisundite korral. Seda ei soovitata alla 12-aastastele lastele. Ain Raal, "Maailma ravimtaimede entsüklopeedia". Eesti Entsüklopeediakirjastus. 2010. Lk 767 Raal (2010), lk 768 European Medicines Agency, Community herbal monograph on Quercus robur L., Quercus petraea.(Matt.) Liebl., Quercus pubescens Willd., cortex, 25. november 2010, vaadatud 11. aprillil 2017 Aili Paju. "Tamm kasvab, kasukas seljas". loodusajakiri.ee. vaadatud 10. aprillil 2017
Barbie Girl

"Barbie Girl" on Taani-Norra popmuusikaansambli Aqua esitatud laul. "Barbie Girl" anti välja singlina 14. mail 1997 ja laul on ka albumil "Aquarium". Aqua esitamas laulu "Barbie Girl" Laulu "Barbie Girl" sõnad
Jalgat

"Jalgat" (ersa keeles Я́лгат 'sõbrad') on Uljanovski oblastis kord kuus ilmuv ersa- ja venekeelne ajaleht, mis esindab soome-ugri omariikluseta põlisrahvaste rahvuskeelset ajakirjandust Venemaal. Ta asutati 2001. aasta juulis kuberneri Vladimir Šamanovi korraldusel ja esimene väljaanne ilmus 20. oktoobril 2001. Ajalehe peatoimetaja ja direktor on Tatiana Miganova. Uljanovski piirkonnas elab üle 100 rahvuse, kellest mordvalasi ehk ersasid ja mokšasid on rohkem kui 50 tuhat inimest. Mordvalased koos maridega on ühed rohkearvulisemad soome-ugri rahvad Venemaal. Ajaleht "Jalgat" edastabki tugeva vene mõju all olnud ersa ja mokša rahvaste ajalugu ja traditsioone, tutvustab traditsioonilist elukäiku ja -keskkonda, rahvakombeid ja -kultuuri ning räägib soome-ugri rahvaste emakeele ja kultuuri taassünniga seotud probleemidest, kaasaegsetest võimalustest ja üritustest. Ajaleht jälgib sündmusi Uljanovski paljurahvuselises piirkonnas ja materjali ettevalmistamisel korraldab tellijatega kohtumisi. Ajaleht peab ersa-mokša ühiskonna ja kultuuri mõjutajateks vene bõliinakangelast Ilja Murometsa, Moskva ja kogu Venemaa patriarhi Nikonit, kirjanikku Fjodor Gladkovi, skulptorit Stepan Erziat, ajaloolast Vassili Kljutševskit, rahvalaulikut Lidia Ruslanovat, näitlejat Oleg Tabakovi jne. Ajaleht "Jalgat", piirkondlik riigiasutus. (ГУЧ «Редакция газеты «Ялгат», областное государственное учреждение,), Komreport. Loetud 11.4.2017. (vene keeles) [https://web.archive.org/web/20170805014816/http://1ul.ru/company/detail/yalgat_gazeta/ Ajaleht ”Jalgat”. Informatsiooni. ("Ялгат". Газета. Информация. I Uljanovski portaal, 1U.ru. Loetud 11.4.2017. (vene keeles) [http://www.yalgat.narod.ru/index.html "Jalgat". Meist.("Ялгат". Про Нас. Loetud 11.4.2017. (vene keeles) [http://www.yalgat.narod.ru/people.html "Jalgat". Kuulsused. ("Ялгат". Знаменитости. loetud 11.4.2017. (vene keeles) Uurali Kaja., Eesti Rahva Muuseum. Loetud 11.4.2017
Graafiline betoon

Graaﬁline betoon on pesubetooni eriliik. Fassaadi kaunistamiseks mõeldud muster trükitakse betooni tardumist aeglustava ainega erilisele kilematerjalile meetodiga, mis on ligilähedane siiditrüki tehnikaga. Saadud mustriga kile asetatakse betoonitööstuses kasutatava spetsiaalse vormi põhja ning sellele valatakse tavaline või dekoratiivbetoon. Pärast betoonpaneeli lahtirakestamist jääb tänu tardumist aeglustava aine mõjule vastav osa betoonpaneeli pealmisest kihist kuni paari millimeetri sügavuseni kivinemata. Betoonikiht, mis pole ära kivistunud, eemaldatakse survepesuga ning alles jääb betoonis kasutatud täiteaine ehk pesubetoon. Tardumisaeglustiga katmata kohtades jääb nähtavale sile betoon- ehk vormipind. Pesu- ja vormipinna tekstuuri erinevusest tulenevat erinevust on võimalik paremini nähtavaks muuta, kasutades betoonis eri värvusega tsemendikivi ja täiteainet. Selle tulemusel joonistubki betooni pinnale soovitud muster või kujutis. Valikuvõimalused on piiramatud: alates lihtsatest, tavalistest mustritest, lõpetades spetsiifiliste, spetsiaalselt tellija kavandi või foto põhjal loodud mustritega. Graafilist betooni valmistatakse elemenditehastes. Monoliitvalu puhul ei ole see meetod sobilik. Graafiline betoon annab võimaluse kujundada stiilseid ja kõrgekvaliteedilisi betoonelementide ja plaatide pindu. Kõige enam kasutatakse graafilist betooni fassaadidel, vaheseintel, müüridel, betoonplaatidel ja sisekujunduselementidel. Graafiline betoon ei esita erinõudeid betoonimassile. Võimalusel soovitatakse kasutada valgest tsemendist aluspinda kergpesuks, mis tagab parima tulemuse. Graafilise betooni tehnoloogia on vabalt elemenditehaste kasutuses. Graafilise betooni idee pärineb 1980. aastatest. Eestis tekkisid esimesed monteeritavate betoonist hoonete fassaade ilmestavad moonutused Valli Lember-Bogatkina ja Margarethe Fuksi loodud pannoodel Mustamäe majade otsaseintel. Esimesed näidiselemendid toodeti 1990. aastatel. "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. aprill 2017. Vaadatud 11. aprill 2017.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. aprill 2017. Vaadatud 11. aprillil 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "arhiivikoopia" (PDF). Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 11. aprill 2017. Vaadatud 11. aprill 2017.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Leemet

Leemet on vanem eesti mehenimi. Leemet on tuletatud nimest Clemens, mis tähendab "helde", "lahke". 2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Leemet 20 mehel. Leemet Böckler, eesti korvpallur Leemet Onno, eesti laulja Leemet, romaani "Mees, kes teadis ussisõnu" peategelane Eesti Entsüklopeedia. 5. köide: Käolised–Mute. Tartu: Loodus, 1935, lk 252. https://www.stat.ee/nimed/Leemet Evar Saar. Lümanda, Lümandu ja Lümatu. – Keel ja Kirjandus 2012, nr 1, lk 48–54. https://doi.org/10.54013/kk650a5