laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Dharma Initsiatiiv

Dharma Initsiatiiv on telesarjas "Teadmata kadunud" figureeriv väljamõeldud asutus, mis on loodud füüsikalis-bioloogiliste nähtuste uurimiseks. Sõna D.H.A.R.M.A. on lühend ingliskeelsest nimetusest Department of Heuristics And Research on Material Applications ('heuristika ja materiaalsete väärtuste uurimise asutus'). Sarjas "Teadmata kadunud" loo arenemise käigus leidis John Locke maa seest ühe salapärase luugi, mille ta dünamiidiga õhkis. See osutus olema üks Dhrama Initsiatiivi baasidest, mis asus umbes 10 m sügavusel maa sees. Baasi nimi oli Luik (ing. Swan). Sarja arenedes leitakse veel baase, näiteks Nool, Pärl, Hüdra, Uks, Sau, Leek ja veel üks, mis asub ookeani põhjas, suure saare kalda ligidal ja mille nimi on Peegel. Suure saare peal on 5 baasi, väikse saare peal, ka "teiste" saare peal üks baas ja ka ookeani põhjas üks baas. Dharma Initsiatiivi lõid 1970. aastate lõpus Gerald ja Karen DeGroot. Luige baasi orientatsioonivideodest on neid ka näha. Projekti rahastaja on Alvar Hanso. Baasid ehitati saarele, sest nende läbi uuriti selle saare omadusi. Saare müstilised omadused: haavata saanud isikul, loomal kasvab haav kiiremini kinni kui muidu; igasugused haigused, kasvajad peatavad oma süvenemise; saare keskosas asub ka võimas elektromagnetvoo tekitaja, mida uuris Luige baas. Saarel on nn kaitsesüsteem, üks must tomp, "suits", mis hävitab kõik oma teele ette jäänud elusolendid varem või hiljem. Saarele pääsesid ringi jooksma kaks muteerunud jääkaru, kellest ühe Sawyer maha lasi. Teine jäi ellu ja tappis hiljem peaaegu Mr. Eko. On alust arvata, et jääkarud aretati Hüdra baasis, mis tegeleb ühtlasi zooloogiaga. Tühjendamine oli üks Dhrama Initsiatiivi kõige vägivaldsemaid ja verisemaid kokkupõrkeid "teistega". "Teised" kasutasid ründamiseks gaasi, mis tappis kogu Dharma Initsiatiivi personali. Lostpedia.
186. Eesti julgestusgrupp

186. Eesti julgestusgrupp (Estnische Sicherungsgruppe 186 ehk Estnische Sicherungs Abteilung 186) oli Wehrmachti alluvuses olev eestlastest komplekteeritud rinde tagala julgestusüksus II maailmasõjas. 186. Eesti julgestusgrupp moodustati 185. Eesti julgestusgrupi formeerimisel üle jäänud väiksematest allüksustest. Julgestusgrupi 2 sadakonda olid põhiosas 185. Eesti julgestusgrupi Venemaale ärasaatmisel jaanuaris 1942 hõivatud valveteenistusega Narva-Jõesuus, neid ei saanud selles 185. julgestusgrupis kasutada. Kuna osa mehi oli olemas, siis tekkiski rinde tagalateenistusel idee komplekteerida nendest jääkidest 186. Eesti julgestusgrupp Jamburgi (Kingisseppa) Põhjakasarmutes. Need olid kolm uut kasarmut, millest kahte paigutati julgestusgrupi 2 sadakonda. Vastavalt 1. mai 1942 raportile kuulus julgestusgruppi siis 14 ohvitseri, 42 allohvitseri ja 195 reameest pluss üks sakslasest allohvitser ja 5 reameest. Julgestusgrupp oli Narvas vahiteenistuses. 186. Eesti julgestusgrupp oma täismahtu ei saavutanud ja lahingutegevuses ei osalenud ning mõni kuu pärast asutamist saadeti laiali ja kustutati üksute nimekirjast. Kompaniide vanemad mehed saadeti Tagalateenistuse-abiüksusesse Narva, ülejäänud rivikõlbulike meestega täiendati teisi Idapataljone. Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend‎
Varjaagid

Varjaagid on skandinaavlaste (viikingite) nimetus idaslaavlaste juures. Idaslaavlased kutsusid veel 18. sajandil Läänemerd Varjaagide mereks (vene keeles Варяжское море). Kaubatee varjaagide juurest kreeklasteni *John Mottley (1692–1750): The history of the life and reign of the Empress Catharine. Book 1. London 1744 archive org lk.1
Parlamentarism

Parlamentarism on kõrvuti presidentalismiga konstitutsioonililise režiimi üks põhivariante. Parlamentarismi puhul on riigipea ja valitsusjuht eri isikud. Valitsus vastutab usaldushääletuse kaudu parlamendi ees. Parlamentaarses riigis on riigipea maa tseremoniaalne liider, kes sümboliseerib selle ühtsust ja suveräänsust. Ta on auhierarhias kõrgeimal kohal ja tal tuleb täita esindusülesandeid. Tal ei ole tegelikku poliitilist võimu. Riigipea ametinimetus võib olla kuningas, kuninganna, keiser, keisrinna või president. Valitsusjuht on riigi poliitiline liider, kelle nimetus võib olla peaminister, kantsler või riigisekretär. Klassikalise parlamentarismi mudeli järgi on täidesaatva võimu autonoomia seadusandliku võimu suhtes nõrk. Tänapäevastes parlamentaarsetes riikides on täidesaatva võimu autonoomia parlamendi suhtes mõõdukas . Presidentaalne vabariik Parlamentaarne vabariik Parlamentaarne monarhia Mark N. Hogopian- Režiimid, liikumised, ideoloogiad. Tallinn. Kirjastus Olion, 1993 lk. 52 Andmebaas Parlamentarism (Rahvusraamatukogu)
Jaaguar

Jaaguar (Panthera onca) on läänepoolkera suurim ja võimsaim kaslane. Kaslastest on jaaguarist suuremad vaid lõvi ja tiiger. Jaaguari kere on 150–180 cm pikk, jässakas saba on 40–70 cm pikk. Täiskasvanud isendid kaaluvad 70–110 kilogrammi. Emasloomad on kergemad kui isasloomad. Jaaguaril on kuldne või pruunikaskollane mustade laikudega karv. Nagu leopardilgi, esineb sagedasti melanismi (must panter). Vihmametsades (selvas) elavad jaaguarid on tavaliselt väiksemad ja tumedama karvaga kui ljaanos, kampos ja soostikes elavad isendid. Jaaguari areaal on Põhja- ja Lõuna-Ameerikas, elutsedes selvades, vähemal määral ka põõsastutes ja pampades. Kuni 2017. aastani jagati liik populatsioonide järgi alamliikideks, kuid nüüd käsitletakse jaaguarit monotüüpse liigina. Jaaguari levila on tänapäeval oluliselt vähenenud, kuid liigi säilimise seisukohalt on see veel piisavalt suur. Jaaguari arvukus väheneb jätkuvalt. Jaaguar püüab saaki enamasti öösiti, oma näljaste poegade toitmiseks ka päeval. Peamised saakloomad on hirved, metssead, pekaarid, aguutid, vöölased ja kapibaarad. Jaaguarid murravad kariloomi ja koeri, samuti püüavad nad kalu, väiksemaid kaimaneid, kilpkonni ja muid pisiloomi. Jaaguaridel on võimsad lõualuud ja nad suudavad kihvadega purustada saaklooma kolju või kilpkonna kilbi. Jaaguarid elavad tavaliselt üksikult, paarid moodustuvad vaid pulmaajal. Jaaguaril võib olla 4–5 poega aastas. Emane ja isane elavad koos ainult 90–170 päeva. Jaaguarid on head ujujad ja ronijad. Nad veavad sageli oma saagi puu otsa ja söövad seal. Nad jooksevad 60 km/h, mis tähendab, et nad on veidi aeglasemad kui teised suured kassid (nt gepard või lõvi). Suurkiskjana on tal peale inimese vähe vaenlasi. Jaaguari võib looduses ohustada vaid anakonda, kelle peale jaaguar ka ise jahti peab. Jaaguar elab looduses keskmiselt 10–12-aastaseks, vangistuses kuni 22-aastaseks. Jaaguar on paljude indiaanihõimude mütoloogias oluline tegelane. Teda seostatakse nii tule kui ka veega ning ta võib olla nii purustava kui ka viljastava mõjuga. Kitchener, A. C.; Breitenmoser-Würsten, C.; Eizirik, E.; Gentry, A.; Werdelin, L.; Wilting, A.; Yamaguchi, N.; Abramov, A. V.; Christiansen, P.; Driscoll, C.; Duckworth, J. W.; Johnson, W.; Luo, S.-J.; Meijaard, E.; O'Donoghue, P.; Sanderson, J.; Seymour, K.; Bruford, M.; Groves, C.; Hoffmann, M.; Nowell, K.; Timmons, Z. & Tobe, S. (2017). "A revised taxonomy of the Felidae: The final report of the Cat Classification Task Force of the IUCN Cat Specialist Group" (PDF). Cat News. Special Issue 11: 70–71. Originaali arhiivikoopia (PDF) seisuga 30. juuli 2018. Vaadatud 13. mail 2018.
Duralumiinium

Duralumiinium (ladina durus 'kõva' + alumiinium) ehk duraal[viide?] on alumiiniumisulam, mis sisaldab 91–95% alumiiniumi, 2,2–5,7% vaske ja 0,2%–2,7% magneesiumi. Duralumiinium on deformeeritav ja termiliselt töödeldav. Karastamine suurendab selle plastsust, loomulik või tehislik vanandamine (hoidmine temperatuuril 120–140° 24 tunni jooksul) suurendab sulami tugevust (sitkust ja kõvadust), saavutatakse tõmbetugevus kuni 500·106 N/m2 (500 MPa). Korrosioonikindluse suurendamiseks lisatakse sulamile 0,2–0,1% mangaani, plakeeritakse (kaetakse teise metalli sulami kihiga) ese puhta alumiiniumiga või oksüdeeritakse. Duralumiiniumi kasutatakse laialdaselt konstruktsioonimaterjalina (põhiliselt leht- ja profiilmaterjalina) lennukiehituses, masina- ja aparaaditööstuses ning majaehituses. Duralumiiniumi koostise ja valmistamise menetluse leiutas 1906. aastal saksa insener Alfred Wilm (1869–1937). Uut materjali hakati tööstuslikult valmistama 1909. aastal Düreni metalliettevõttes (Düreni linnas Saksamaal), patenteerides samas ka sulami nimetuse "duralumiinium". Duralumiiniumi valmistati veel teisteski ettevõtetes, kuid teise nimetuse all. Metallisulami tootmisel jahutatakse see kiiresti kõrgelt temperatuurilt alla ning seejärel kuumtöödeldakse. Nii moodustuvad materjali mikroskoopilised kristalliidid, mis parandavad selle mehaanilisi omadusi. Ühtlasi moodustub nii aga ka galvaaniline paar, kus keemiliselt passiivsem kristalliit toimib katoodina ja seda ümbritsev suurema alumiiniumisisaldusega maatriks anoodina. Nii muutub võimalikuks punktkorrosioon, kus anoodne maatriks hakkab vee ja kloriidioonide toimel hävima. Selle takistamiseks arendatakse näiteks nanokomposiitseid korrosioonivastaseid kaitsekatteid. Maido Merisalu: "Video: Kuidas nanokomposiitsed katted maailma paremaks muudavad?" ERR Novaator, 8. august 2016.
Haveringi linnaosa

Havering on Londoni idapoolseim linnaosa. Linnaosa loodi 1965. aastal Essexi krahvkonna Romfordi ja Hornchurchi linnast. Elanikest 95,2% on valgenahalised (europiidid), mis on Londoni kõrgeim näitaja. Ardleigh Green Chase Cross Collier Row Elm Park Emerson Park Gidea Park Harold Hill Harold Wood Havering-atte-Bower Hornchurch North Ockendon Rainham Romford Upminster Wennington http://www.ons.gov.uk/peoplepopulationandcommunity/populationandmigration/populationestimates/datasets/populationestimatesforukenglandandwalesscotlandandnorthernireland http://www.havering.gov.uk/
Islingtoni linnaosa

Islington on Londoni linnaosa (borough), mis asub kesklinnast põhjas. Angel Archway Ashburton Grove Barnsbury Canonbury Clerkenwell Finsbury Finsbury Park Highbury Holloway Islington Kings Cross Newington Green Pentonville St Luke's Tufnell Park http://www.islington.gov.uk/
Enfieldi linnaosa

Enfield on Londoni põhjapoolseim linnaosa. Enfieldis asub Londoni metroo Piccadilly liini Arnos Grove'i, Southgate'i, Oakwoodi peatused ja lõpp-peatus Cockfosters. Bowes Park Bulls Cross Bush Hill Park Clay Hill Cockfosters Crews Hill Edmonton Enfield Chase Enfield Highway Enfield Lock Enfield Town Enfield Wash Forty Hill Freezywater Grange Park Hadley Wood Lower Edmonton New Southgate Oakwood Palmers Green Ponders End Southgate Upper Edmonton Winchmore Hill http://www.ons.gov.uk/peoplepopulationandcommunity/populationandmigration/populationestimates/datasets/populationestimatesforukenglandandwalesscotlandandnorthernireland http://www.enfield.gov.uk/
Spidomeeter

Spidomeeter ehk kiirusmõõdik on elektrooniline, mehaaniline või elektromehaaniline kombineeritud mõõteriist, mis mõõdab masina või mehhanismi liikumiskiirust antud ajahetkel. Kasutatakse autodel, mootorratastel, jalgratastel ja teistel liikuritel. Kiiruse mõõtühikuks kasutatakse tavaliselt kilomeetrit tunnis (km/h) või miili tunnis (mil/h). Spidomeetri leiutas enne 1888. aastat Josip Belušić. Ta patenteeris oma leiutise 1888. aastal Viinis ja esitas selle 1889. aasta Pariisi maailmanäitus. Läbisõidumõõdik ehk hodomeeter Tahhomeeter ehk pöördeloendur Sobey, Ed (2009). A Field Guide to Automotive Technology. Chicago Review Press. Lk 78. ISBN 9781556528125. Vaadatud 30.01.2015. Jouvin, Bernard. "Compteur de vitesse: saviez-vous qu'il a 130 ans?". L'Est Républicain. Originaali arhiivikoopia seisuga 27.01.2021. Vaadatud 27.01.2021.
Cockfostersi metroojaam

Cockfostersi metroojaam on Londoni metroo Piccadilly liini lõpp-peatus. Asub Enfieldi linnaosas Cockfostersis, 15 km kaugusel kesklinnast. Jaam avati 31. juulil 1933. Jaamas on 4 platvormi (3 rada). Aastas läbib jaama 1,549 miljonit reisijat[viide?].
Greenwichi linnaosa

Greenwich on Londoni linnaosa. Seal asuvad Millennium Dome, Greenwichi Kuninglik Mereakadeemia ja Greenwichi observatoorium. Abbey Wood Blackheath Park Charlton Eltham Greenwich Kidbrooke New Charlton Plumstead Shooter's Hill Thamesmead (lääneosa) Woolwich http://www.greenwich.gov.uk/
Türatron

Türatron (kr thyra, uks + ingl (elec)tron) on tüüritav ioonseadis, mis koosneb anoodist, katoodist ning tüürvõrest. Kui võrepinge on null, siis töötab türatron ioonventiilina, see tähendab, et ühtpidi pääseb vool läbi, teistpidi mitte. Kui võrepinge on tugevalt negatiivne, siis voolu ei ole. Võre olemasolu tõttu kujutabki türatron endast tüüritavat ioonventiili. Võrepinget, mille juures toimub süttimine, nimetatakse süttimispingeks. Süttimisel saavutab vool anoodil järsult väärtuse, mis sõltub anoodpingest. Pärast süttimist võrepinge enam anoodvoolu ei mõjuta, sest positiivsed ioonid ümbritsevad võret ja kõrvaldavad tema negatiivse potentsiaali toime. Lahenduse kustutamiseks tuleb anoodpinge muuta nulliks. Võre mõju säilitamiseks tüüritakse anoodiahelat vahelduvpingega, sel juhul positiivse poolperioodi lõpus lahendus kustub. Türatrone kasutati jõuelektroonikas reguleeritava väljundpingega alaldina kuni 1960. aastateni, kuni neid hakkasid asendama niisugused pooljuhtseadised, nagu türistor, sümistor ja isoleeritud paisuga bipolaartransistor (IGBT).
Sienna Guillory

Sienna Tiggy Guillory (sündinud 16. märtsil 1975) on inglise näitleja ja modell. Ta on kitarrist Isaac Guillory tütar ja pärit ringkonnast, mis tagas loomuliku huvi meelelahutustööstuse vastu. Ta on mänginud mitmes briti filmis ja leidnud tööd ka USA-s, sh mitmes teismelistele mõeldud ulme- ja fantaasiafilmis. Guillory alustas karjääri 16-aastaselt telesarjas "Jilly Cooper's Riders". Pärast mõnda väikest filmi töötas ta aastatel 1999–2002 ka modellina, osaledes näiteks Armani, Dolce & Gabbana moe- ja Hugo Bossi parfüümireklaamides. Hiljem keskendus filminäitlejakarjäärile põhiliselt BBC-s. Varsti ta tegi endale nime peaosaga USA filmis "Trooja Helena" (2003). Lisaks mängis ta filmis "Resident Evil: Apocalypse" (2004) ja fantaasiafilmis "Eragon", kus oli Arya Dröttningu osas. Guilloryl on osa ka ulmefilmis "Inkheart". Samuti näitles ta Foxi telesarjas "The Oaks", mis jõudis eetrisse 2008. aastal.  Sienna Guillory – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Sienna Guillory andmekogus IMDb (inglise)
Helistike sugulus

Helistike sugulus on kahe helistiku omavaheline kõlaline seos. Selline seos sõltub mõlemale helistikule ühiste helide olemasolust ja hulgast. Mažooris ja minooris on 1. järgu suguluses 6 helistikku, mille toonikakolmkõlade helid esinevad antud mažooris ja minooris. Kõik teised helistikud on antud helistikule kaugemad ja nende klassifikatsiooni käsitleb lähemalt harmoonia. C-duuriga 1. järgu suguluses olevad helistikud 1 - 2 - 3 - 4 - 5 - 6 - 7 - 1 - 2 - 3 c - d - e - f - g - a - h - c - d - e ii (2.) astmelt d-moll d f a iii (3.) astmelt e-moll e g h IV astmelt F-duur f a c iv (4.) astmelt f-moll f as c V astmelt G-duur g h d vi (6.) astmelt a-moll a c e A-molliga 1. järgu suguluses olevad helistikud 1 - 2 - 3 - 4 - 5 - 6 - 7 - 1 - 2 - 3 - 4 a - h - c - d - e - f - g - a - h - c - d III astmelt C-duur c e g iv (4.) astmelt d-moll d f a v (5.)astmelt e-moll e g h V astmelt E-duur e gis h VI astmelt F-duur f a c VII astmelt G-duur g h d Kokkuvõttes on antud helistikule (kas mažoorile või minoorile) 1. järgu suguluses järgmised helistikud: antud helistiku paralleelne helistik antud helistiku dominanthelistik antud helistiku dominanthelistiku paralleelne helistik antud helistiku subdominanthelistik antud helistiku subdominanthelistiku paralleelne helistik antud mažoori m i n o o r n e subdominanthelistik ja antud minoorile m a ž o o r n e dominanthelistik
Dominanthelistik

Dominanthelistik on helirea viiendalt astmelt (dominandist) üles ehitatud helistik. Näiteks C-duuri dominanthelistik on G-duur. Sonaadivormis on kõrvalteema tavaliselt dominanthelistikus. Helistike sugulus
MIPS

MIPS on mitmetähenduslik lühend. MIPS – million instructions per second 'miljon käsku sekundis' on mikroprotsessorite kiirusemõõtmise ühik MIPS-arhitektuur, Microprocessor without Interlocked Pipeline Stages on RISC-mikroprotsessorite üks arhitektuure MIPS Technologies, endine MIPS Computer Systems, on MIPS-arhitektuuriga protsessorite tehnoloogia arendaja
Kongressi kuldmedal

Kongressi kuldmedal (inglise keeles Congressional Gold Medal) on kõrgeim Ameerika Ühendriikide Kongressi poolt tsiviilisikule antav autasu. Kongressi kuldmedalit peetakse sama tähtsaks kui Presidendi Vabadusmedalit, mis on samuti kõrgeim USA-s tsiviilisikutele antav autasu, ainult kuldmedaleid on välja antud märgatavalt vähem. Formaalne erinevus seisneb selles, et Kongressi kuldmedalit annab välja riigi seadusandlik võim ja Presidendi Vabadusmedalit täidesaatev võim. Kongressi kuldmedali saaja peab pälvima 2/3 nii Kongressi kui Senati liikmete toetuse. Medal võidakse anda igale isikule, kes on saatnud korda silmapaistva teo Ameerika Ühendriikide turvalisuse, heaolu ja rahvuslike huvide kasuks. Autasu saaja ei pea olema USA kodanik. Medalid mündib USA Rahapaja. Medalil on kujutatud nii selle saajat kui tegu, mille eest teda autasustatakse. Sellepärast on iga medal isesugune ja üldse ei ole medali välimuse osas rangeid standardeid. Lisaks kuldmedalile, mis läheb selle õigele saajale, vermib rahapaja ka selle pronksist kujutisi, mida müüakse. Medal ei ole mõeldud rinnas kandmiseks. Seda hoitakse karbis. Esialgu anti Kongressi kuldmedalit üksnes sõjaväelastele. Hiljem laiendati medali määramispiirkonda, nii et seda on antud teiste hulgas näitlejatele, kirjanikele, muusikutele, lennunduse ja kosmosesõidu pioneeridele, maadeavastajatele, elupäästjatele, teadlastele, arstidele, sportlastele, kultuuritegelastele, riigiteenistujatele ja välismaalastele. Esimesena pälvis Kongressi kuldmedali 25. märtsil 1776 George Washington teenete eest USA iseseisvussõjas. Esimesed 39 medali saajat olid kõik võidelnud kas USA Iseseisvussõjas, Suurbritannia-USA sõjas ja Mehhiko-USA sõjas. Esimese tsiviilisikuna pälvis kuldmedali 11. mail 1858 kirurg Frederick Rose, kes vabatahtlikult läks arstiks laevale, millel oli puhkenud kollapalavik. Ühtlasi oli Rose esimene selle medali pälvinu, kes polnud USA kodanik (oli Suurbritanniast). Tavaliselt antakse Kongressi kuldmedal elavatele inimestele, kuid mitte alati. Esimesena pälvis selle postuumselt William Ward Burrows noorem 6. jaanuaril 1814, kes hukkus Suurbritannia-USA sõjas, juhtides lahingut, mille USA võitis. 1. juulil 2008 pälvis kunstnik Constantino Brumidi Kongressi kuldmedali 128 aastat pärast oma surma. Medali saanute nimekiri USA Kongressi kodulehel
Tobiväät

Tobiväät (Aristolochia) on Põhja-Ameerikast pärinev taimeperekond, kuhu kuulub eri andmetel 300–500 liiki (peamiselt heitlehised ja igihaljad liaanid). Eestis on haljastuses kasutusel suurelehine tobiväät (Aristolochia macrophylla), mis on dekoratiivne lopsaka lehestikuga liaan. Taim on kuivalembene, külmakindel, varjutaluv. Elulõngjat tobivääti (Aristolochia clematitis) on kasutatud ravimtaimena, kuid mõnedel andmetel võib see põhjustada raskeid neeru- ja põiekahjustusi. Lisaks on tuntumad viltjas tobiväät (Aristolochia tomentosa), ürt-tobiväät (Aristolochia serpentaria) ja mandžuuria tobiväät (Aristolochia manshuriensis). "Aristolochic acid and the etiology of endemic (Balkan) nephropathy"[alaline kõdulink]. PNAS
Islington

Islington on paikkond Londonis, Islingtoni linnaosa keskus. Rosebery Avenue 1805. aasta Islingtoni kaart
Hodomeeter

"Hodomeeter" (vahel ka kujul odomeeter (õigekeelsussõnaraamatu andmetel ei ole see kuju korrektne)) on mitmetähenduslik sõna: hodomeeter ehk läbisõidumõõdik ehk kilomeetriloendur hodomeeter ehk pedomeeter ehk sammuloendur
Angelo Bagnasco

Angelo Bagnasco (sündinud 14. veebruaril 1943 Pontevicos) on katoliku kiriku vaimulik. Ta on kardinal ja aastast 2006 Genova peapiiskop. Bagnasco sündis kondiiter Alfredo Bagnasco peres noorima lapsena. Tema perekond pärines Genovast, kuid oli Teise maailmasõja tõttu siirdunud Pontevicosse. Sõja lõppedes naasis pere Genovasse. Bagnasco teenis 6-aastaselt kirikus altaripoisina. Ta õppis Genova peapiiskoplikus seminaris ja Genova ülikoolis filosoofiat. Bagnasco ordineeriti 29. juunil 1966 Brescias kardinal Giuseppe Siri poolt preestriks. Ta omandas 1979 litsentsiaadi. Bagnasco pidas 2. mail 2006 riikliku matuse 27. aprillil 2006 An-Nāşirīyah's langenud Itaalia sõduritele. 1966–1985 Genova San Pietro e Santa Teresa del Bambino Gesy kirikukihelkonna vikaar 1975–1984 Genova seminaris itaalia keele professor 1980–1998 Põhja-Itaalia ülikooli teoloogiateaduskonna metafüüsika ja kaasaegse ateismi professor 1980–1995 Itaalia Katoliiklike Ülikoolide Föderatsiooni (F.U.Z.I) assistent Genova peapiiskopkonnas 1985–1996 Genova ja Liguuria Katehheetikaameti direktor ning regionaalne delegaat koolides 1986–1995 pastoraalne assistent 1986–1994 Genova Istituto Superiore di Scienze Religiose president ja professor 1990–1996 Genova Haridusameti direktor 1993–1996 Genova peapiiskopkonna liturgilise apostolaadi direktor 1995–1997 piiskoplik vikaar ja Genova peapiiskopliku seminari direktor 3. jaanuar 1998 – 11. märts 2000 Pesaro piiskop (pühitseti piiskopiks 7. veebruaril 1998 Dionigi Tettamanzi poolt) 11. märts 2000 – 20. juuni 2003 Pesaro peapiiskop 2001 – ajalehe Avvenire administratiivkontsiili president 20. juuni 2003 – 29. august 2006 Itaalia militaarvaimulik 29. august 2006 – Genova peapiiskop 7. märts 2007 – Itaalia Piiskoppide Konverentsi president 24. november 2007 – Santa Gran Madre di Dio kardinalpreester Bagnasco taunis aprillis 2007 peetud jutluses samasooliste kooselu. Tema jutlusele järgnes seksuaalvähemuste protestilaine, mistõttu politsei pidi peapiiskopi võtma oma kaitse alla. Bagnascole tehti tapmisähvardusi ja talle saadeti pakke, milles sisaldusid kuulid. Oma esimeses pastoraalses kirjas Genova peapiiskopina väitis ta: "Ilma palveta me tegutseme tulemusteta. See oleks kui meile meeldiks teha ise, ilma Temata, kes kasvatab, mida me külvame." Elulugu (inglise keeles) Elulugu (itaalia keeles) Intervjuu (inglise keeles)
Cockfosters

Cockfosters on Londoni äärelinn. Ta on halduslikult jaotatud Enfieldi linnaosa ja Barneti linnaosa vahel. Cockfostersi metroopeatus
Greenwich

Greenwich on paikkond Londonis Greenwichi linnaosas Thamesi lõunakaldal. Seal asub Greenwichi observatoorium, mida läbib nullmeridiaan. http://statistics.data.gov.uk/doc/statistical-geography/E09000011, vaadatud 28.01.2019.
Võiseen

Võiseen ehk kollariisikas (Lactarius scrobiculatus), ka kollapiimik ja võivahelik, on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik. Kasvab lubjarikkal mullal kuuse-segametsades, lammi- ja soostunud metsades. Võiseene kübar on 8–24 cm laiune, lame, keskkohast nõgus, ooker-, kuld- või sidrunikollane, selgelt vöödiline, takerkarvane kleepuv-limane. Kollakasvalkjad eoslehekesed on jala külge kasvanud. Jalg on valkjaskollane, tumedalaiguliste augukestega, lühike ja jäme. Seeneliha ja piimamahl on valged. Liha ja mahla värvus muutub õhu käes väävelkollaseks. Põletavalt kibeda maitsega. Sisaldab mürgiseid terpenoide. Söödav kupatatult. Enamasti saagikas. http://www.indexfungorum.org/Names/NamesRecord.asp?RecordID=196637 Index Fungorum Kollariisikas andmebaasis eElurikkus