laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tšehhoslovakkia jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Tšehhoslovakkia jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Josef Ctyroky Simperski Frantisek Junek Jiri Sobotka Rudolf Krcil Ferdinand Daucik Jaroslav Burgr Oldrich Nejedly Erich Srbek Vodicka Jaroslav Boucek Ladislav Zenisek Cestmir Patzel Vlastimil Kopecky Gejza Kalocsay Josef Silny Antonin Puc Sterc Frantisek Svoboda Josef Kostalek Stefan Cambal Frantisek Planicka Karel Petru Tšehhi jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Julia Kristeva

Julia Kristeva (bulgaaria keeles Юлия Стоянова Кръстева, sündinud 24. juunil 1941 Slivenis) on bulgaaria päritolu Prantsusmaa filosoof, kirjanduskriitik, psühhoanalüütik, semiootik, feminist. Julia Kristeva on keeleteadlane, naisõiguslane ja Roland Barthesi õpilane. Ta elab alates 1965. aastast Pariisis ja sai uudsusmõtlejate rühma Tel Quel juhtivaks liikmeks. Pariisi ülikooli keeleteaduste õpetajana (1974. aastast) uuris ta märgisüsteemi suhet sellega, mis süsteemile eelneb ja seda ületab. Irigaray ja Cixous' kõrval on Kristeva mõjukaim naisõiguslane, kelle mõtlemist mõjutas juturavi, marksism ja Jacques Derrida filosoofia. Kristevat huvitab Derrida dekonstruktsiooni suhe koetisõpetusega (strukturalismiga), millele pani aluse Saussure. Kristeva tutvus 1960. aastate lõpus Juri Lotmaniga ning asendas teksti mõiste tekstidevahelisuse mõistega. "Luulekeele revolutsioon" (ka: "Revolutsioon luule keeles", 1974) "Jälestuse jõud: Essee äratõukamisest" (1980) "Võõrad iseendile" (1989) "Semeiotike" (1969) "Polüloog" (1977) ja Kristeva lugemik (1986). Kristeva, Julia 2006. "Jälestuse jõud: Essee abjektsioonist". Tänapäev. (tlk. Heete Sahkai) Kristeva, Julia 2017. "Võõrad iseendale". Tallinna Ülikooli Kirjastus. (tlk. Kaia Sisask) Kristeva, Julia 2003. "Naiste aeg". Ariadne Lõng, kd. 4. nr, 1/2, lk 169-281. (tlk. Heete Sahkai) Leho Lamus. "Mõtlemise mõistevõrk", lk 194. Joosepson, Alo 2006. Julia Kristeva oma ja võõra piiridel. Hortus Semioticus nr. 1. Krull, Hasso 1989. Julia Kristeva kirjanduse poliitikast: sissejuhatus, tekst, eksegees. Vikerkaar 11–12: 65–70; 75–79.
Julie Wilhelmine Ederberg

Julie Wilhelmine Ederberg (aastani 1886 Julie Wilhelmine Elens, pseudonüümid Helmi ja Saare pereema; 8. veebruar 1861 Kavastu – 16. märts 1897 Kaarma) oli eesti luuletaja. Ta sündis Virumaal Haljala kihelkonnas Kavastu mõisa möldri tütrena. Õppis Paides ja Tallinnas tütarlaste erakoolides, sooritas aastal 1879 koduõpetaja-eksami. Töötas koduõpetajana Soomes Impilahtis, Peterburis ja kodumaal. Aastal 1886 abiellus Kaarma koguduse õpetaja Friedrich Wilhelm Ederbergiga. Suri Kaarmal. Alates aastast 1881 avaldas perioodikas luulet ja üksikuid proosapalasid, luuletuskogu "Rohu lillekesed" (1894). Tema eleegilisel isamaaluulel ei ole suuremat kirjanduslikku kaalu, tema loodusluule on religioosne. Ta oli abielus Kaarma koguduse õpetaja Friedrich Wilhelm Ederbergiga. Nende poeg Hermann Johannes Ederberg oli Hargla- ja Koeru koguduse õpetaja ning aastatel 1931–1944 Ida-Preisimaal Czycheni (Bolken) koguduse õpetaja, alates aastast 1944 pastor Ida-Saksamaal. Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn, 2005 Julie Wilhelmine Ederberg Eesti biograafilises andmebaasis ISIK luulekogu "Rohu lillekesed"
Saksamaa jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Saksamaa jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Josef Stroh Paul Zielinski Franz Wagner Willy Busch Josef Streb Paul Janes Franz Dienert Stanislaus Kobierski Jakob Bender Otto Siffling Ernst Albrecht Sigmund Haringer Hans Schwartz Mathias Heidemann Ernest Lehner Rudolf Raftl Hans Jakob Klaus Gramlich Edmund Conen Rudolf Noack Fritz Szepan Karl Hohmann Reinhold Muenzenberg Fritz Buchloh Willibald Kress Otto Nerz Saksamaa jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Verhojanski uluss

Verhojanski uluss on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaa Sahha Vabariigi põhjaosas. Asub Jana ülemjooksul. 70% elanikest olid 2002. aastal jakuudid, 20% venelased ja 3% ukrainlased. Suurimad asulad on Batagai ja Verhojansk. Uluss jaguneb 17 kolmanda järgu haldusüksuseks. Оценка численности населения на 1 января 2023 года по муниципальным районам
The Ozzy Osbourne Band

The Ozzy Osbourne Band (tõlkes: Ozzy Osbourne'i ansambel) on inglise heavy metal'i laulja Ozzy Osbourne'i sooloansambel. The Ozzy Osbourne Bandi albumeid on müüdud maailmas üle 32 miljoni. "Blizzard of Ozz" (20. septembril 1980) "Diary of a Madman" (7. novembril 1981) "Bark at the Moon" (10. detsembril 1983) "The Ultimate Sin" (22. veebruaril 1986) "No Rest for the Wicked" (22. oktoobril 1988) "No More Tears" (17. septembril 1991) "Ozzmosis" (23. oktoobril 1995) "Down to Earth" (16. oktoobril 2001) "Black Rain" (22. mail 2007) "Scream" (22. juunil 2010) "Speak of the Devil" (27. novembril 1982) "Tribute" (19. märtsil 1987) "Just Say Ozzy" (17. märtsil 1990) "Live & Loud" (28. juunil 1993) "Live at Budokan" (25. juunil 2002) "Under Cover" (1. novembril 2005) "Best of Ozz" (1989) "Ten Commandments" (1990) "The Ozzman Cometh" (11. novembril 1997) "The Essential Ozzy Osbourne" (11. veebruaril 2003) "Prince of Darkness" (22. märtsil 2005) "Mr. Crowley Live EP" (1980 ) "iTunes Festival: London 2010 - EP" (6. juulil 2010) "Speak of the Devil" (1982) "Bark at the Moon" (1984) "The Ultimate Ozzy" (1986) "Wicked Videos" (1989) "Don't Blame Me" (1991) "Live & Loud" (1992) "Ozzy Goes to Hollywood" (1997) "Live at Budokan" (2002)
Seenering

Seenering (ka nõiaring) on looduslikult esinev seentest moodustunud sõõr – mingit üht liiki seene kloon. Ringi teke saab alguse mullas idanenud ja seejärel kasvama hakanud seeneeosest. Kui mingeid tõkkeid ees pole, kasvab seeneniidistik igas suunas enam-vähem ühtlase kiirusega, sõltuvalt liigist ja tingimustest umbes 5–25 sentimeetrit aastas. Enamik seeneringe on katkendlikud, mis tuleneb sellest, et seeneniidistikul jääb iga aastaga maa all laiemaks kasvades tavaliselt ette mõni teine seen, puu või muu takistus. Takistuste puudumise korral (näiteks heinamaal) esineb ka väga korrapäraseid ringe. Seenering on moodustunud seeneniidistiku nooremas osas mullast väljakasvavatest viljakehadest, mida kõnekeeles nimetatakse "seenteks". Erast Parmasto: Kakssada kaks aastat seeneringe. Loodus, juuli 1998. Erast Parmasto: Kakssada kaks aastat seeneringe. Loodus (1997), juuli 1998 Kiire kasvuga seenering pani külarahva ufosid kahtlustama. Maaleht, 8. september 2009 Seenering hävitab kasvuteele jäävad kuused. Maaleht, 10. september 2010
Edu kivi

Edu kivi (ka Eedu kivi) on rändrahn Läänemaal Lääne-Nigula vallas Nõmmemaa külas. Kivi geograafilised koordinaadid on 59° 8′ 59″ N, 23° 45′ 8″ E. Kivi võeti kaitse alla aastal 1940. Kivile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha). Kivi on Vaisi–Kuijõe tee ääres. Lääne poole jääb Leidissoo looduskaitseala ja Nõva jõgi, ida poole jääb Läänemaa Suursoo maastikukaitseala ja Hindaste järv. Sama tee ääres lõuna poole jääb Nõmmemaa kivikülv, põhja poole jäävad Linamaa kivid. Edu kivi keskkonnaregistri kood on KLO4001016. Kivi mõõdud on: pikkus 9,4 m, laius 6,6 m, kõrgus 3 m, ümbermõõt 24,4 m. Kivi on püstjate külgedega, suhteliselt lameda laega lapik rahn, millel kasvab sammalt, samblikke ja kukeharja. Rahnu ümber 7 väiksemat rahnu. Lääneservas on kaarjas astang, kust tükk alla libisenud. Kivi juures kasvab vana kask. Kivi on rabakivigraniidist. Rahn olla Kalevipoja visatud. Kivi nime saamislugu: vanal ajal asus kivi lähedal vabadiku saun, kus asus üksik elatanud naine Edu ehk Eedu ehk Eed. Ta teenis endale elatust ketramisega. Siis aga juhtunud õnnetus – saun põlenud maha. Edu pole meelt heitnud, vaid ehitanud uue sauna kivi kõrvale, mii et kivi külg jäänud sauna üheks seinaks. Hiljem on Edu eluase kivi sees, kus ta ketrab ikka edasi. Vanasti külalapsed käinud kivi juures kuulatamas, kas ikka kostab Edu voki vurinat. Karl Pärna, 1937 – esialgsed mõõtmised. Aino Kumari, 1984 – põhiplaani koostamine, mõõdistamine, muistise leidmine kirjandusest, trükis. Priit Kohava, 1987 – asukoha skeem 1:10 000, tahhümeetriline mõõdistus, kirjeldus. Herbert Viiding, Karl Müürisepp, 1988 – revisjonülevaatus, kontrollmõõdistus, slaidid. Enn Pirrus, Ülo Heinsalu, 1993 – revisjonülevaatus. Eduard Laugaste, Erna Normann. "Muistendid Kalevipojast". Tallinn 1959, lk 183. Aino Kumari. "Kalevipoja kive". – Eesti Loodus 1984/11, lk 728–731, värvusfoto. Haapsalu rajooni TSN TK otsus nr 17 (22.04.1964) "Looduslikult kaunite kohtade, parkide, põliste puude ja teiste kaitset väärivate looduslike objektide säilitamine" Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis Edu kivi keskkonnaportaalis Sotsiaalministri otsus üksikute puude ja rändrahnude looduskaitse alla võtmise asjus 26. veebruaril 1940 Edu kivi Eesti looduse infosüsteemis Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
Theory and Decision

Theory and Decision on rahvusvaheline interdistsiplinaarne otsustusteooriaalane teadusajakiri, mis käsitleb otsustamist psühholoogia, juhtimisteooria, majandusteaduse, mänguteooria, statistika, operatsioonianalüüsi, tehisintellekti, tunnetusteaduse ja analüütilise filosoofia vahenditega. Ajakiri ilmub 1970. aastast kord kvartalis Springeri väljaandel. Peatoimetaja on Mohammed Abdellaoui. ISSN on ISSN 0040-5833. Theory and Decision Springeri saidil
Toshiba

Toshiba Group on Jaapani kontsern, mis tegeleb elektroonikaseadmete ja -komponentide tootmise, sotsiaalse infrastruktuuri loomise ja muude tegevusaladega. Peakorter asub Tokyos. Ettevõte rajamise ajaks loetakse 1875. aasta, mil 76-aastane Hisashige Tanaka rajas telegraafiseadmeid tootva ettevõtte Tanaka Seiso-sho. Nimi Toshiba Corporation võeti 1984. aastal. Firma nimi jaapani keeles on (株式会社東芝) Kabushiki-gaisha Tōshiba. Jaapanipäraselt hääldub o pika vokaalina. Tōshiba kanjimärkide (東芝) tähendus on "ida muru". Toshiba aktsiatega kaubeldakse Tokyo, Osaka, Nagoya ja Londoni börsil. Toshibale kuulub enamusosalus tuumkütust ja tuumareaktoreid tootvas ettevõttes Westinghouse Electric Company. 11. aprillil 2017 avaldas Toshiba oma aprilli-detsembri auditeerimata finantstulemused, mis näitasid 4,8 miljardit dollarit kahjumit. "Toshiba teatas 4,8 miljardi dollari suurusest kahjumist". ERR.ee. 11. aprill 2017. Vaadatud 11. aprill 2017. Toshiba veebileht
Austria jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Austria jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Leopold Hofmann Anton Schall Rudolf Viertl Johann Urbanek Karl Zischek Anton Janda Rudolf Raftl Johann Horvath Karl Sesta Peter Platzer Georg Braun Josef Stroh Otto Walzhofer Friederich Franzl Josef Smistik Matthias Sindelar Franz Wagner Josef Hassmann Mathias Kaburek Franz Cisar Willi Schmaus Josef Bican Hugo Meisl Austria jalgpallikoondis 1934. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Hardu tamm

Hardu tamm oli kaitsealune puu, tamm, Läänemaal Lääne-Nigula vallas Nigula külas. Puu kasvukoha geograafilised koordinaadid on 59° 1′ 30″ N, 23° 52′ 12″ E. Puu kõrgus oli 18 m, läbimõõt 1,8 m ja ümbermõõt 5,6 m (1984. aasta akt). Puu võeti kaitse alla aastal 1984. Puu asukoht oli Palivere–Keedika teest 1,3 km kirdesse ja Keila–Haapsalu maanteest 1,6 km lõunasse, Hardu peakraavi kaldal. Puu hävis (kuivas) aastal 1987. 28. juunil 2010 algatas Keskkonnaamet Hardu tamme väljaarvamise kaitstavate looduse üksikobjektide hulgast, kuna puu oli sisuliselt hävinenud. Hardu tamme keskkonnaregistri kood on KLO4000188. http://www.keskkonnaamet.ee/sadr/public/adr_upload/Laanemaa_yksikobjekt_Taebla_Vv.135788.pdf[alaline kõdulink] Hardu tamm keskkonnaportaalis Haapsalu raj. RSN TK otsus nr. 267 Looduskaitse objektide nimekirja täpsustamine
Verhojansk

Verhojansk on linn Venemaa idaosas Sahha Vabariigis Verhojanski ulussis Jana jõe paremal kaldal. Linn asub ulussi halduskeskusest Batagaist 92 km kagu pool. Rahvaarv on 1200 (2009). Verhojansk on asutatud 1638. aastal. Linnaõigused sai 1817. aastal. Verhojansk on üks väiksematest linnaõigustega asulatest Venemaal. Verhojansk on üks kõige külmematest kohtadest maailmas, madalaima õhutemperatuuriga linn maailmas. Seal on registreeritud õhutemperatuur −67,8 °C ja linna nimetatakse ka põhjapoolkera külmapooluseks. Seda staatust taotleb endale ka Oimjakon. Aasta keskmine õhutemperatuur on –14,5 kraadi. Maailma Meteoroloogiaorganisatsiooni (WMO) juurdlus kinnitas, et 20. juunil 2020 küündis aga Siberis Verhojanski linnas õhutemperatuur +38 °C kraadini. Mõõtmisajaloo vältel pole Arktikas varem nii kõrget temperatuuri mõõdetud. Росгидромет: «У Верхоянска есть право официально именоваться Полюсом холода», Sakha News, 13.10.2005
Bagrat Šinkuba

Bagrat Šinkuba (abhaasi Баграҭ Шьынқәба; vene Баграт Васильевич Шинкуба; 12. mai 1917 – 24. veebruar 2004 Suhhumi) oli abhaasi kirjanik, ajaloolane, keeleteadlane ja poliitik. Ta uuris abhaaside, adõgeede ja ubõhhide ajalugu ja keeli. 1958–1978 oli ta Abhaasi ANSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees. Eesti keeles on 1982. aastal ilmunud Bagrat Šinkuba romaan "Viimane lahkunuist", kus kujutatakse väljasurnud ubõhhi rahva saatust 19. sajandil.
Matsalu pöögid

Matsalu pöögid oli algselt looduskaitse alla võetud puudegrupp kolmest suurest puust, liigiliselt hariliku pöögi punalehelise vormi eksemplaridest, asukohaga Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Matsalu külas Matsalu mõisa pargis. Kaks puud kolmest on hävinud (statistikaaruanne 2001). Puud võeti kaitse alla aastal 1966. Puudele on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha). Matsalu pöökide keskkonnaregistri kood on KLO4000875. Matsalu pöögid keskkonnaportaalis ENSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Peavalitsuse juhataja 30.04.1966. a. käskkiri nr. 84
Jaapani segakiri

Jaapani segakiri (jaapani keeles 仮名交じり文 kana majiri bun 'segamini kirjaga lause(d)') on tänapäeva jaapani keele kirjasüsteem. Selles kasutatakse mitut kirja: kanji (漢字 'hani kiri'), mis pärineb hiina kirjast ja koosneb logogrammidest ja milles kirjutatakse enamasti sõnatüved. Inimeste nimed on Jaapanis reeglina kanji's ning ametlikes vormides küsitakse tihti ka neid veel kord foneetilisel kujul hiraganas. hiragana (平仮名), silpkiri, mida kasutatakse sageli sõnalõppude grammatiliste morfeemide kirjutamiseks katakana (片仮名), silpkiri, mida kasutatakse peamiselt võõrsõnade kirjutamiseks rōmaji (ローマ字), ladina kiri Igal neist kirjadest on oma spetsiifilised funktsioonid ning tavatekstides kasutatakse neid koos. Jaapanikeelses tekstis kirjutatakse sõnad tavaliselt ilma sõnavahedeta üksteise järel ning rea või tulba lõpus toimub poolitamine peaaegu mis tahes kohas ilma sidekriipsuta (poolitada ei saa ainult vahetult enne punkti või väikest kanat. Märgid kirjutatakse kujutletavatesse ruutudesse, erinevalt näiteks ladina kirjast, kus i on palju kitsam kui m, võtavad jaapani kirjas kõik tähed, sealhulgas punkt, ühepalju ruumi, sest kitsamate ja väiksemate märkide ümber jäetakse rohkem tühja ruumi. Traditsiooniliselt kirjutatakse jaapani keelt, nagu ka klassikalist hiina keelt, ülalt alla ning tulbad järjestatakse paremalt vasakule. Niisugust kirjutamisviisi kasutatakse tänapäeval ilukirjanduses, paljudes ajaleheartiklites ja mangades. Niiviisi kirjutatud raamatud ja muud mitmeleheküljelised trükised avatakse meie mõistes "valelt poolt": raamatu selg jääb tiitellehest paremale. Paljudes tarbetekstides ning tekstides, mis sisaldavad palju rōmaji't, kirjutatakse enamasti läänepäraselt horisontaalridades vasakult paremale. Sellist kirjutamisviisi kasutatakse ka horisontaalsetel siltidel. Ajalehtedes kasutatakse eri artiklites eri kirjutamissuundi.
Long-Term Capital Management

Long-Term Capital Management (LTCM) oli Ameerika Ühendriikide riskifond, mille rajas 1994. aastal John Meriwether ja mis hakkas 1998. aasta Venemaa finantskriisi järel kiiresti varasid kaotama. Fondi juhatusse kuulusid 1997. aasta Nobeli majandusauhinna laureaadid Robert C. Merton ja Myron S. Scholes. LTCM kasutas väga suurt finantsvõimendust (laenu- ja omakapitali suhe oli enne krahhi 25:1) ja oli esialgu väga edukas, teenides enam kui 40-protsendilist kasumit. 1998. aastal saabus krahh: paari kuuga kaotati 6/7 varade väärtusest. Suurpangad olid ahelreaktsiooni vältimiseks sunnitud ette võtma Föderaalreservi juhitud päästmisaktsiooni ning kokku panema 3,5 miljardi dollari suuruse abipaketi. Fond suleti 2000. aastal.
Sark

Sõnal "sark" on mitu tähendust. Sark on puusärk. Sarki saar asub Suurbritannias. SARK, NSV Liidu riigiorgan Siseasjade Rahvakomissariaat
Heineken

Heineken International on Hollandi õlletootmisettevõte. Heinekeni asutas 1864. aastal Amsterdamis Gerard Adriaan Heineken. Esialgne pruulikoda Amsterdamis suleti 1988. aastal, sellest tehti muuseum. 2007. aastal oli Heinekenil 119 pruulikoda 65 riigis.
Guadalcanal

Guadalcanal on saar Melaneesias, üks Saalomoni saartest. Saare pindala on 6500 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 2335 m (Popomanaseu). Kuulub Saalomoni Saartele. Suurim asula on Saalomoni Saarte pealinn Honiara. Eurooplastele avastas saare hispaanlane Álvaro de Mendaña 1568. aastal. 1942–1943 toimus saarel Guadalcanali lahing.
Buhhaara khaaniriik

Buhhaara khaaniriik (usbeki Buxoro Xonligi) oli 16. sajandi algusest 18. sajandi lõpuni eksisteerinud feodaalriik Kesk-Aasias. 1785. aastal sai khaaniriigist Buhhaara emiraat.
Roheneemesaarte valitsusjuhtide loend

Roheneemesaarte valitsusjuhtide loend loetleb riigi peaministrid alates iseseisvumisest 1975. aastal.
Horisontaalne integratsioon

Horisontaalne integratsioon on tootmisprotsessi samas faasis tegutsevate ettevõtete ühise omaniku kontrolli alla ühendamine. Vastanduv mõiste on vertikaalne integratsioon. Horisontaalne integratsioon peaks parandama konkurentsipositsiooni.
Harrison Schmitt

Harrison Hagan Schmitt (sündinud 3. juulil 1935 Santa Ritas) on Ameerika Ühendriikide geoloog ja endine astronaut. Harrison Schmitt osales Apollo programmi viimases Kuu-lennus detsembris 1972 Apollo 17 pardal. 12 Kuul käinud mehe seas oli ta viimane, kes Kuu pinnale astus. Ta on ainuke Kuul käinud geoloog ja esimene astronaut, kes polnud kunagi kuulunud kaitsejõududesse. Ta alustas geoloogiaõpinguid California Tehnoloogiainstituudis, mille lõpetas 1957. aastal bakalaureusekraadiga, õppis seejärel Oslo ülikoolis ja sai doktorikraadi Harvardi ülikoolist aastal 1964. Harrison Schmitt valiti NASA astronautide neljandasse ehk teadlaste gruppi aastal 1965. Esialgu tegeles ta Kuu geoloogilise uurimise tehnika väljatöötamise ja astronautide väljaõppega, seejärel osales Kuult toodud kivimiproovide uurimises. Selle kõrvalt omandas ta ka piloodioskused. Ta nimetati Apollo 15 varumeeskonda ja rotatsiooni järgi oleks ta pidanud osalema Apollo 18 lennul. Apollo 18 tühistati eelarvekärbete tõttu, kuid Schmitt määrati Joe Engle'i asemel Apollo 17 kuumooduli piloodiks. Ta viibis kosmoses kokku 12 päeva 13 tundi ja 52 minutit. Harrison Schmitt tegi väidetavalt Apollo 17 pardal ametlikult küll terve meeskonna tööks nimetatud esimese kvaliteetse tervet Maad kujutava foto, mis sai tuntuks "Sinise marmorkuulina". Ta kuulub Vabariiklikku Parteisse. Aastatel 1977–1983 kuulus ta New Mexico osariigi esindajana senatisse. Teiseks ametiajaks teda enam tagasi ei valitud. Ta on Wisconsini ülikooli rakendusfüüsika professor. "Senator Harrison Schmitt - The Moon on the Path to Mars". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 11. november 2020. Vaadatud 20. august 2018. "This date in science: Happy birthday, Harrison Schmitt". EarthSky. Vaadatud 20. august 2018. "Harrison H. Schmitt". NASA. Vaadatud 20. august 2018. "Harrison Schmitt: Geologist on the Moon". Space.com. Vaadatud 20. august 2018. "Sen. Harrison Schmitt". GovTrack. Vaadatud 20. august 2018.
Gustaf Lundberg

Gustaf Lundberg (17. august 1695 Stockholm – 18. märts 1786 Stockholm) oli rootsi maalikunstnik. Ta viljeles peamiselt pastellmaali ning maalis eelkõige portreesid.
Jakob Björck

Jakob Björck (1726 – 1793 Stockholm) oli rootsi maalikunstnik, peamiselt portretist. Ta oli Gustaf Lundbergi õpilane ning valmistas paljudest tema pastellmaalidest õlikoopiad. Jakob Björck, Nordisk familjebok
Mati Vaarmann

Mati Vaarmann (sündinud 14. septembril 1951) on Eesti diplomaat. Mati Vaarmann lõpetas 1973. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ökonomistina. Aastatel 1992–1995 töötas ta majandusnõunikuna Eesti saatkonnas Helsingis, seejärel oli 1997. aastani välisministeeriumi asekantsler. Aastatel 1997–2001 oli ta Eesti suursaadik Soomes. Seejärel töötas jälle välisministeeriumis, 2002. aastast asekantslerina. Aastatel 2006–2010 oli ta Eesti suursaadik Tšehhi Vabariigis, 2010–2014 Eesti suursaadik Lätis. 7. septembrist 2010 oli ta Eesti suursaadik Lätis. 30. mail 2014 kutsus president Toomas Hendrik Ilves ta sellelt ametikohalt tagasi. 2006 Valgetähe III klassi teenetemärk 2012 Kolme Tähe III klassi orden
Jean Umiker-Sebeok

Donna Jean Umiker-Sebeok (sündinud 1946) on ameerika semiootik. Ta töötas Indiana Ülikoolis Bloomingtonis. Tema abikaasa oli Thomas A. Sebeok.
Admiral Nahhimov

Pavel Nahhimov oli Venemaa admiral. Tema järgi on nime saanud: Lahinguristleja Admiral Nahhimov, Kirov-klassi ristleja Admiral Nahhimov, soomuslaev Admiral Nahhimov, reisilaev Admiral Nahhimovi nimeline kalurikolhoos
Adventure

"Adventure" (inglise keeles 'seiklus') on mitme asja nimi. Adventure on asula Guajaanas, millest Gerald Durrell kirjutas raamatu "Kolm piletit Adventure'isse". "Adventure" on 1976 valminud parvlaev. "Adventure" on arvutimäng.
Alain Rey

Alain Rey (30. august 1928 Pont-du-Château – 28. oktoober 2020 Pariis) oli prantsuse keeleteadlane, leksikograaf ja semiootik. Ta oli muuhulgas suure raamatusarja "Approaches to Semiotics" kaastoimetajaid.
Ahto

Ahto võib tähendada mitut asja. Ahto ehk Ahti on jumalus soome mütoloogias. Ahto on mehenimi. Ahto on kuunar. Ahtõ
Alexander

Alexander on mehenimi. Valitsejatest on seda kandnud: Alexander, Tartu piiskop (suri 1268) Alexander, Zweibrückeni ja Veldenzi pfaltskrahv ja hertsog (1462–1514) Alexander, Schaumburg-Lippe vürst (1958–) Alexander, Södermanlandi hertsog (2016–) Alexander, Isenburgi vürstliku perekonna pea (1969–) Seda nime kandis ka prints Alexandre (1942–2009), kuningas Léopold III poeg. Alexander, Saksa muusik See on ka perekonnanimi, näiteks Christopher Alexander on USA arhitekt Venemaal translitereeritakse vene nimi Александр (Aleksandr) inglise keelde Alexander. Eestis on seetõttu Alexander levikult 20. mehenimi. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Alexander 4334 mehel. Eesti reeglite järgi translitereeriud nimi Aleksandr on Eestis populaarseim mehenimi. Alexander oli 19. sajandi aurulaev. "Aleksander" (originaalpealkiri "Alexander") on Oliver Stone'i 2004. aasta seikluslik draamafilm, mis räägib Makedoonia Aleksandrist. Nimiosas Colin Farrell. Alexander on Pädaste mõisa restoran. Alejandro Alekhsandri Aleksander Aleksandr Aleksandras Alex Alexandre Alexandros Aléxandros Alexanderhttp://www.gototravel.ru/passport/translit.php "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. september 2017. Vaadatud 2. mail 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Aleksander

Aleksander on mehenimi. Aleksander Suur oli Vana-Makedoonia valitseja. Konstantinoopoli ülempiiskop Aleksander Aleksander Nevski (suri 1263) oli Novgorodi vürst ja Vladimiri suurvürst. Süvari Aleksander Aleksander (Kaelas) oli metropoliit. Aleksander (Paulus) oli metropoliit. Aleksander (Hopjorski), Eesti õigeusu piiskop. Aleksander (Poola kuningas) (1461–1506), Leedu suurvürst ja Poola kuningas "Aleksander" (originaalpealkiri "Alexander") on Oliver Stone'i film, mis räägib Makedoonia Aleksandrist. Aleksander I Alexander Aleksandr