laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jädivere

Jädivere küla asub Tallinna–Pärnu maantee ääres Märjamaa valla kagunurgas. Külast lähtub tugimaantee Sillale ning kohalik tee Naraverre. Jädiverest voolab läbi Enge jõgi. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda. Külas asuvad maantee ääres tankla, kiirsöögikoht ja kauplus. Huviväärsemad objektid on endine mõisasüda (Jädivere mõis), mõisapark, endine Jädivere õpetajate seminari hoone, ajalooline postijaamahoone (arhitektuurimälestis) ja jõeäärsed lamminiidud. Küla läänepiiril Pallika mäe jõepoolsel küljel asub siluri astang (Jädivere paljand). Vanimad teated Jädivere küla kohta pärinevad 1390. aastast (Jetevere). Toonane Jädivere küla liideti hiljem Sääla külaga. Tänapäevane Jädivere küla on moodustatud endisest Jädivere asundusest. Velise mõis rajas karjamõisa Jädiverre juba 16. sajandil. Jädivere mõis iseseisvus aastal 1709. Umbes samal ajal rajas mõis Enge jõele vesiveski (hävis tules 1929) ja 1732. aastal vesiveski naabrusse Sillaotsa kõrtsi (tegutses aastani 1900; hoone hävinud). Tallinna–Riia postimaanteel olnud Jädivere hobupostijaama kohta on teateid 1737. aastast. Tänapäevani säilinud kivist klassitsistlik postijaamahoone ehitati aastatel 1821–1822. Aastatel 1823–1844 tegutses Jädiveres Vigala kihelkonnakool. 1844–1863 tegutses Jädivere õpetajate seminar ning samas hoones 1965. aastani algkool (külakool oli Jädiveres aastast 1840). Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 7.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Jädivere mõis

Jädivere mõis (saksa keeles Jeddefer) oli rüütlimõis Läänemaal Vigala kihelkonnas. Nüüdisajal asub Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Velise mõisa omanik Hans Uexküll rajas XVI sajandi esimesel poolel Enge jõe kaldale Jädivere karjamõisa. See eraldati 1709. aastal Velisest iseseisvaks rüütlimõisaks. Mõisaomanikud vaheldusid võrdlemisi sagedasti; nende hulka kuulusid Schwengelmid, Pistohlkorsid, Hoyningen-Huened, Rosenthalid. 19. sajandil valdasid mõisa pikemalt Uexküllid. Viimane omanik oli 1917. aastast Maximilian von Arronet (1878−1976), kellelt see 1919. aastal võõrandati. Jädivere ainus karjamõis Uhja (Meyekorwer) asutati 1789. aastal.[viide?] Vesiveski rajati Enge jõele 18. sajandi algul. See hävis tulekahjus 1929. aastal. Tallinna–Pärnu maantee äärne Sillaotsa kõrts pärines 1732. aastast ja tegutses 1900. aastani. Tänapäeval on kõrtsihoone hävinud. Mõisa maad ulatusid nüüdse Aravere küla hulka kuuluvast Uhja külast Kesu külani. 1840. aastatel oli mõisa suurus umbes 2300 hektarit, millega see liigitus keskmise suurusega mõisate hulka. Mõisa esialgne puidust häärber hävis Põhjasõja ajal. Hilisem puitehitis põletati maha 1905. aasta sündmuste käigus ja seda enam ei taastatudki. Säilinud on mõned kõrvalhooned. Mõisapark on 4,4 hektari suurune esinduslik metsapark, mis asub endise mõisasüdame naabruses Enge jõe parempoolsel kaldal. Pargis annavad looduslikku järelkasvu näiteks nulud. Valged männid on saavutanud hiigelmõõtmed (kõrgus küündib 40 meetrini ja ümbermõõt jalamil 4 meetrini). Tänapäeval parki peaaegu ei hooldata ja see on metsistunud. Mõisapark on looduskaitse all. Eesti mõisate loend Jädivere mõis Rahvusarhiivi Kinnistute registris Jädivere mõisa lugu Mõisablogis
Palase

Palase küla asub Märjamaa vallas Tallinna–Pärnu magistraalteest idas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda. Küla keskseim objekt on vana Antsülusjärve kulunud kaldaastang ehk Palase mägi. Huviväärne on veel endine Palase mõisa süda. Vanimad teated Palase kohta pärinevad aastast 1512 (Palleskülle ja Pallasche). 1586. aastast on teateid Päärdu mõisale kuulunud Pallapi ja 1696 Pulla küla kohta. 1770. aasta paiku rajati Palase mõis, mille maad jagati 1908. aastal taludeks. Küla varasem nimi oli Pallase. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 12.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Palase mõis

Palase mõis oli iseseisev väikemõis Vigala kihelkonnas Läänemaal. Kuni 18. sajandini on teateid Päärdu mõisale kuuluva väikese Palase küla kohta. Pärast 1711–1712 aasta suurt katku jäi külla vaid kaks majapidamist. Küla mandus ja maad jäid sööti. 1770. aasta paiku osteti Päärdu mõisalt sööti jäänud Palase küla ja rajati sinna iseseisev mõis (saksa keeles Pallas). 18. sajandi teisel poolel ostis mõisa eesti soost Viljandimaa mees Wühner, kes omakorda 20. sajandi algul müüs mõisa edasi Vene Talurahva Põllupangale. Viimane jagas maad taludeks ning müüs need kohalikele. Häärberiks oli teiste mõisatega võrreldes suhteliselt tagasihoidlik ühekorruseline laudvoodriga palkmaja. Eesti mõisate loend
Kivi-Vigala mõis

Kivi-Vigala mõis (saksa keeles Stein-Fickel) oli rüütlimõis Läänemaal Vigala kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Rapla maakonnas Märjamaa vallas Naravere külas. Kõige varasem teade Uexküllide poolt rajatud mõisast on XIII sajandii 2. poolest. Esimesed kindlad teated mõisa kohta pärinevad 1420. aastast, mil ühtlasi mainitakse vesiveskit. Vigala vasallilinnust nimetatakse allikais mõnevõrra hiljem; see hävis 1581. aastal Liivi sõjas ja 1645. aastal olid alles vaid varemed. Vigala kujunes Läänemaa Uexküllide vasallisuguvõsa keskseimaks mõisaks, mille kõrgaeg langes XVI ja XVII sajandisse. XVIII sajandil viidi Uexküllide peamõis Vana-Vigalasse ja Kivi-Vigala mõisast sai Vigala kirikumõis. Lõplikult jäi mõis kiratsema pärast häärberi põlengut 1786. aastal. Tänapäeval on vanas mõisasüdames Enge jõe vasakul kaldal Märjamaa valla hooldekodu ja perearstikeskus. 1568. aastal oli mõisa suurus 80 adramaad. Kaugeimad alad olid Loodna piirkonnas. 1774. aastal oli mõisamaad 35,75 adramaad. Mõisa tunti varem Vigala (Fickel) nime all. Pärast mõisa jagunemist tuli käibele nimi Suur-Vigala (Groß Fickel). XVIII sajandil hakati mõisa kunagise kivilinnuse järgi kutsuma Kivi-Vigalaks (Stein Fickel). Vana puidust häärber põles 1786. aastal. Seejärel ehitati kirikumõisa südamesse tagasihoidlik ühekorruseline palkmaja, mida on hiljem ümber ehitatud. Viimane suurem ümberehitustöö toimus 1990. aastate lõpus. Eesti mõisate loend Kivi-Vigala mõis Rahvusarhiivi Kinnistute registris
Võiera

Võiera on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal Pärnu jõe vasakul kaldal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda. Vene-Liivi sõjas hävitati 1560. aastal sõdivate vägede poolt teiste külade hulgas ka uus asula Võiera (Weyjefer). Arvatavasti on see Võiera esimene mainimine. 1864. aastal andis mõisnik Carl von Ditmar Vändra koguduse õpetaja Ernst Sokolowsky innustusel maad Võierasse kooli rajamiseks. Koolimaja valmis 1865. aasta sügisel. Õppetöö algas 20. oktoobril 1865 koolmeister Jakob Wechtersteini juhtimisel. 1873. aastal suri Wechterstein rõugetesse. Koolmeistrina/kooli juhatajana/direktorina jätkasid Jaak Nurmberg 1873–1876, Jüri Jürgenson 1876–1901, Madis Nõmmik 1902–1917, Jüri Jürgenson 1917, Jaak Tiss 1918–1922, Liina Reier (varasemad nimed Fridolin ja Ridalaan) 1922–1950, Virve Viljasoo 1950–1953, Evald Laprik 1953–1955, Eleonora Vähi 1955–1959, Olev Köösel 1959–1964, Aksel Ergma 1964–1967, Olev Köösel 1967–1969, Saima Anderson 1969–1976. 1901. aastal ehitas Uue-Vändra vald Võierasse uue suurema koolimaja 60 õpilasele. 1953. aastal ehitati koolimaja teisele korrusele ruume juurde, sest õpilaste arv oli kasvanud sajani ja mõnel aastal ületas ka sadat. Jüri Jürgensoni ajal oli koolis kolm klassi, õpilasi kokku umbes 50. Venemeelse koolijuhataja Madis Nõmmiku ajal oli koolitöö venekeelne. Võiera kool oli Pärnu jõe kaldal poolel teel Suurejõe ja Vihtra vahel. 1933–1934 ehitati kooli lähedale üle Pärnu jõe rippsild. Teise maailmasõja järel oli Võiera kool seitsmeklassiline, 1961. aastal muudeti kool kaheksaklassiliseks. Võiera kool suleti 1976. aastal. Koolimaja seisis tühjana, suviti paigutati sinna erinevaid laagreid. 80-aastane maja hävis tulekahjus oktoobris 1980. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 14.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. J. Holsting, O. Niinemäe. Vändra. Eesti Raamat, Tallinn, 1986 Mari-Ann Pert. Kutsume meenutama 143 aastat tagasi asutatud Võiera kooli ja tollast koolielu. Vändra alevi ja valla ajaleht, mai 2008
Allikõnnu

Allikõnnu on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda. Allikõnnu külas endises Kadaka koolis asub Karl Ernst Särgava sünnikodu. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Vaki

Vaki on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda. Külas asub looduskaitsealune künnapuu. Vaki oja Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 14.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Künnapuu keskkonnaportaalis
Venekuusiku

Venekuusiku on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 14.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Reinumurru

Reinumurru on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 12.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Rõusa

Rõusa on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda. Rõusa mõis Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 13.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Sikana

Sikana on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 13.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Veskisoo

Veskisoo on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Eesti 2011. aasta rahvaloendus, vaadatud 14.07.2014. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Tagassaare

Mitte segi ajada Harju maakonna Tagasaare külaga Tagassaare on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda. Külas on Ülejõe talu kalmistu ja Hauamäe talu kalmistu. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 14.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Külmstantsimine

Külmstantsimine on toatemperatuuril metallide survega töötlemine kasutades selleks mitmesuguseid stantse, et nende abil vahetult materjali deformeerida. Materjalina kasutatakse peamiselt lehtmaterjali. Külmstantsimine on metallide töötlemise tehnoloogias üks kaasaegsemaid ning kiireimini arenevaid meetodeid. Tal on rida eeliseid nii tehnilises kui ka majanduslikus mõttes võrreldes teiste töötlemisviisidega. Eelised on järgmised: külmstantsimisega on võimalik saada väga keeruka kujuga detaile, milliseid teiste töötlemismeetoditega on raske saada. detailid on suure täpsusega ning tavaliselt ei vaja täiendavat töötlust. Kui lähtematerjalina kasutatakse lehtmaterjali, siis saadakse jäigad ning kerged detailid väikese materjali kuluga, kusjuures jäätmeid tekib vähe.
Säästla

Säästla on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 14.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Aluste

Aluste on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.08.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Entiteet

Entiteet (uusladina sõnast entitas), ka olem, on mis tahes, mis on olemas, olgu siis reaalselt või ainult mõtteliselt või fiktiivselt (fiktiivne entiteet), konkreetselt või abstraktselt (abstraktne objekt), asjana, omadusena, seisundina, suhtena, asjaoluna, protsessina või sündmusena. Sõna kasutatakse maksimaalselt üldise terminina, mis väldib oleva laadi täpsustamist. Vahel kasutatakse entiteedi sünonüümina ka sõna "objekt", kuid see sõna ei ole nii ühemõtteliselt üldise tähendusega. Teadusfilosoofias eristatakse vaadeldavaid entiteete ja mittevaadeldavaid entiteete ehk teoreetilisi entiteete. Entiteedi (ens, 'olev') all mõeldi Aristoteleseni ulatuvas skolastika traditsioonis üksikut, jagamatut, eraldiseisvat, individuaalset asja, midagi, mis on või eksisteerib. Blackburn, Simon 2002. Oxfordi filosoofialeksikon. Vagabund. lk 113 entitas väljamõeldud entiteet Indrek Meos. Filosoofia sõnaraamat, Tallinn: Koolibri 2002, lk 81. Thomas Blume. Entität. Online-Wörterbuch Philosophie: Das Philosophielexikon im Internet.
Samegrelo

Samegrelo (gruusia სამეგრელო; ka Megreelia) on ajalooline piirkond Gruusia lääneosas. Asub Kolhida madalikul Rioni jõest põhjas. Eraldus Imerethi kuningriigist 16. sajandil omaette vürstiriigiks. 1806 allutati Venemaale. Vürstiriik eksisteeris de iure aga kuni 1867. aastani. megrelid Samegrelo vürstliku perekonna genealoogia
Megrelid

Megrelid ehk mingrelid on grusiinide hulka kuuluv etniline rühm Lääne-Gruusias Kolhida madalikul. Etnonüüm gruusia keeles Megrelebi. Megrelid kõnelevad gruusia keelele lähedast megreli keelt, Abhaasia Otšamtšire rajoonis elanud ka abhaasi keelt. Tuntud megrele: Lavrenti Beria Zviad Gamsahhurdia Diana Gurtskaja Zurab Žvania Bulat Okudžava Konstantine Gamsahhurdia Anzori Barkalaja Samegrelo
Havanna

Havanna on Kuuba pealinn. Asub Kuuba saare põhjarannikul. Moodustab Havanna provintsi. Linn on asutatud 1515. aastal hispaania konkistadooride poolt Diego Velázquez de Cuéllari juhtimisel. Linnal on olnud huvitav ja uhkustäratav ajalugu. Algselt oli linn üsna väike kaubateede ristumispunkt, ent 16. sajandi lõpus ehitati sinna korralikud kindlustused ning kaubavahetus Kuuba saare ja emamaa (Hispaania) vahel hakkas järjest elavnema. See aga kiirendas meeletult linna arengut. Linna arenguga kaasnes aga ka suurendatud röövlite huvi tema vastu. Nii oli linn pidevalt piraatide ja prantsuse korsaaride rünnakute ohvriks. 1592. aastal sai Havanna linnaõigused ning koos sellega tugevdati oluliselt kindlustusi, mis lõpuks peatasid piraatide rünnakud. 17. sajandi keskel tabas linna surmav epideemia, mille tõttu vähenes linna rahvaarv kolmandiku võrra. Siiski linna õitseng jätkus ning 18. sajandi keskel oli see suuruselt kolmas linn Ameerikas. Sellest suuremad olid ainult Lima ja México, sellele jäid suuruselt alla isegi Boston ja New York. Hispaania kuningas kutsus linna isegi „väravaks uude maailma“. Seitsmeaastase sõja käigus vallutasid britid linna, ent vähem kui aasta pärast vahetasid nad Pariisi rahuga Kuuba Florida vastu Hispaaniaga. Pärast linna tagasisaamist muutsid hispaanlased selle kõige paremini kindlustatud linnaks Ameerikas. Havanna laevameistrid olid erakordselt tragid ning ehitasid isegi oma aja suurima laeva, mis küll Trafalgari lahingus põhja läks. 19. sajandi alguses oli Havanna kiirelt arenev ja moodne linn, mis sai tuntuks isegi kui Antillide Pariis. Kuuba oli viies riik maailmas, mis sai oma raudtee. 20. sajandil okupeeris USA Kuuba. USA võimu all arenes Havanna veel suurema kiirusega. Linn sai peagi üheks suurimaks turismiobjektiks ameeriklastele ning köitis maffia tähelepanu. 1930. aastatel sai Havanna peamiselt kasiinodest ja turismindusest isegi suuremat tulu kui Las Vegase linn. Pärast Kuuba revolutsiooniga kaasnenud USA embargot aga linna areng lakkas. Linn kannatas suurte majandusraskuste all, mis muutusid hullemaks pärast Nõukogude Liidu kokkuvarisemist. Praegu on Havanna väga halvas seisus lagunev linn, millel ei ole piisavalt raha, et vanu kultuuriväärtusi kaitsta. Vanalinn La Habana Vieja kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Ametlikult on Havanna pealinna õigustes provints, mis koosneb 15 omavalitsusest (municipios): Havanna Ülikool http://www.one.cu/publicaciones/08informacion/2010unamiradaacuba/03Cuba.pdf
Etnonüüm

Rahvanimetus ehk etnonüüm on rahva (etnose või subetnose) nimetus. Eestikeelsed etnonüümid kirjutatakse väikese algustähega. Enda kohta käibel olev rahvanimetus ehk endanimetus on näiteks lätlastel latvieši, poolakatel Polacy ja eestlastel eestlased (varem maarahvas). Eestlaste subetnoste hulka kuuluvad näiteks võrukesed (endanimetus võrokõsõq), mulgid, saarlased ja hiidlased (jagunevad seltsideks, mida eristatakse mikroetnonüümide abil). Tihtipeale, kuid mitte alati on need etnonüümid seotud muinas- või keskaega ulatuva maakondliku identiteediga. Setusid (endanimetus setoq) peetakse vahel eraldi rahvaks. Maailma rahvaste mitmekeelne loend Rahvaste ja hõimude loend Riho Grünthal. Livvistä liivin. Itämerensuomalaiset etnonyymit. Helsinki 1997 Taavi Pae, Mari-Ann Remmel. Eesti etnonüümid, võrdnimed ja piirkonnanimed. Keel ja Kirjandus, 2006, nr 3, lk 177–190 Jürgen Beyer. Ist maarahvas (‚Landvolk‘), die alte Selbstbezeichnung der Esten, eine Lehnübersetzung? Eine Studie zur Begriffsgeschichte des Ostseeraums. Zeitschrift für Ostmitteleuropa-Forschung 56 (2007), lk 566-593
Dendropark

Dendropark on park, kus kasvavad erinevad haruldased puude ja põõsaste liigid. Arboreetum Dendraarium Dendroaed
Tim Montgomery

Timothy Montgomery (sündinud 25. jaanuaril 1975 Lõuna-Carolinas Gaffney linnas) on USA endine jooksja, 100 m jooksu maailmarekordi (9,78) omanik 14. septembrist 2002 kuni 14. juunini 2005. Enne kergejõustikuga tegelema hakkamist mängis ta korvpalli ja ragbit. 1996. aasta Atlanta olümpiamängudele Montgomery 100 m jooksus ei pääsenud, kuid võistles seal 4×100 m teatejooksus teiseks tulnud USA meeskonna koosseisus. Esimesed rahvusvahelised tiitlivõistlused, millel Montgomery individuaalselt osales, olid 1997. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused, kus ta tuli Maurice Greene'i ja Donovan Bailey järel kolmandaks. 1999 tuli ta individuaalselt kuuendaks, kuid võitis USA teatemeeskonna koosseisus kuldmedali. 2000. aasta suveolümpiamängudel ta jälle individuaalarvestuses osaleda ei saanud, kuid võistles varumehena USA teatejooksumeeskonnas, mis võitis kuldmedali. 14. septembril 2002 parandas ta Maurice Greene'i maailmarekordit 100 m jooksus 0,01 sekundiga. Taganttuul oli 2,0 m/s, mis on lubatud maksimum. 2002 võitis ta kergejõustiku maailma karikavõistluste sarja. USA antidopinguagentuur kahtlustab Montgomeryt keelatud ainete tarvitamises. 11. juulil 2004 toimunud USA meistrivõistluste finaalis, mis olid ühtlasi Ateena olümpiamängude katsevõistlus, jäi Montgomery ajaga 10,13 seitsmendaks ja olümpiakoondisse ei pääsenud. Ta pani kaotuse dopingumenetlusest põhjustatud stressi arvele. 100 m jooks: 9,78 s (2002) 200 m jooks: 20,52 s (1999) 1997 maailmameistrivõistluste kuldmedal 100 m jooksus 1999 maailmameistrivõistluste kuldmedal 4×100 m teatejooksus 2000 olümpiamängude kuldmedal 4×100 m teatejooksus 2001 maailmameistrivõistluste kuldmedal 4×100 m teatejooksus 2001 maailmameistrivõistluste hõbemedal 100 m jooksus 2001 sisemaailmameistrivõistluste hõbemedal 60 m jooksus 2002 maailmarekord 100 m jooksus 2002 Jesse Owensi mälestusvõistluste võitja Tim Montgomery on abielus Marion Jonesiga. "Tim Montgomeryle kaheaastane võistluskeeld", SLÕhtuleht, 14. detsember 2005 "Tim Montgomery veedab järgmised viis aastat vangis", Postimees Online, 4. juuli 2008
Tindivanam

Tindivanam (tamili திண்டிவனம) on linn Indias Tamil Nadu osariigis.
Tiruvannāmalai

Tiruvannāmalai on linn Indias Tamil Nadu osariigis. Linnas asub suur Šiva tempel (Arunachaleswara), mis on hinduistidest palverändurite sihtkoht.
Pirgu

Pirgu on küla Rapla vallas Rapla maakonnas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Juuru vallas. Pirgu Arenduskeskus Pirgu Arenduskeskuse mälusektor Pirgu mõis Pirgu mõisa park Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 24.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Komi Vabariigi vapp

Komi Vabariigi vapil on kujutatud punasel taustal kuldset ristikujulist pistrikku, kelle seljal on omakorda mütoloogilise kuldnaise (päikesejumala) Zarni Ani kuue põdrapeaga pärjatud nägu. Vapp võeti kasutusele 6. juunil 1994. Seadus Komi Vabariigi vapist (vene keeles)
Kavern

Kavern on hüdraulikas mull vedelikus Kavern on geoloogias kivimis esinev tühik Kavern on meditsiinis teatud elundis olev tühik
Atla (Rapla)

Atla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Juuru vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 81 inimest. Kõik olid eestlased. Atla raba kaitseala (ka Matsi raba kaitseala) Atla külanõukogu Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 18.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Vaimude maja (romaan)

"Vaimude maja" (hispaania keeles "La casa de los espíritus") on Isabel Allende debüütromaan. See ilmus 1982. aastal Barcelonas pärast seda, kui mitu kirjastajat oli selle tagasi lükanud. Romaan saavutas suure menu nii lugejate kui ka kriitikute seas. See nimetati Tšiilis 1982. aasta parimaks romaaniks. Romaan on tõlgitud rohkem kui 37 keelde. Allende hakkas seda kirjutama, kui sai teada, et tema saja-aastane vanaisa on suremas. Algselt kirjutas ta vanaisale kirja, mis kasvas romaaniks. Lugu räägib Trueba perekonna elust Tšiilis nelja põlvkonna jooksul. Eesti keeles ilmus romaan 1992. aastal.
Hõreda

Hõreda on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Juuru vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 29 inimest. Kõik olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 18.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 6.07.2022. Statistikaameti andmebaas
Härgla

Härgla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Juuru vallas. Härgla küla (vanasti Härgküla) kohta on esmateade aastast 1241 (Herkial), Härgla mõisa kohta aastast 1516 (Herküll). 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 61 inimest. Neist 59 (96,7%) olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 18.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 6.07.2022. Statistikaameti andmebaas
Jaluse

Jaluse on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Juuru vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 23 inimest. Kõik olid eestlased. 2016. aastal rajas Höhle OÜ Jaluses tehase, kus toodetakse fiiberoptiliste kaablite paigaldamiseks vajalikke mikrotorusid. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 19.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas Mikrotorude tootja Höhle avas endises sigalas uue tehase, Äripäev, 11.09.2019 Plastist mikrotorude tootja käivitas Lõiuse külas uue tehase err.ee, 11.09.2019
Järlepa

Järlepa on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Juuru vallas. Külas tegutseb Järlepa raamatukogu. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 19.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 6.07.2022.
Lõiuse

Lõiuse on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Juuru vallas. 2019. aastal pani Höhle OÜ Lõiuses tööle tehase, kus toodeti valguskaablite paigaldamiseks vajalikke mikrotorusid. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 21.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 7.07.2022. "Местные мужики занимаются международными делами": в Эстонии открыт уникальный завод, rus.delfi.ee, 11.09.2019