laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jaagup Loosalu

Jaagup Loosalu (kuni 1923. aastani Jakob Veide, pärast seda Jakob Loosalu, ka Jakob Loosalu-Veide; 1. jaanuar 1898 Kadja, Triigi vald, Harjumaa – 5. mai 1996 Pärnu) oli eesti kirjastaja, ajakirjanik, põllumajandusteadlane ja poliitikategelane. Ta sündis Loosalu talus rentnik Jüri Veide perekonnas. Õppis aastatel 1906–1912 Triigi ministeeriumikoolis, 1917–1920 Tallinna õhtugümnaasiumis, 1920–1928 Tartu Ülikoolis agronoomiat, 1928–1939 õigusteadust, 1940–1945 agronoomiat. 1973. aastal kaitses ta Kiievi Üleliidulises Suhkrupeedi TUI-s põllumajanduse erialal kandidaadi kraadi. Aastatel 1915–1917 töötas Tallinnas töölise, voorimehe, kohtu- ja kontoriametnikuna. Osales Vabadussõjas Tallinna kooliõpilaste pataljonis. Aastatel 1920–1924 oli haridusministeeriumi rändlektor ja instruktor. 1922–1924 oli ta ajakirja Asunik vastutav toimetaja, 1924–1926 ajakirja Uus Talu tegevtoimetaja, 1927–1930 ajakirja Maa peatoimetaja, 1930–1934 Maalehe peatoimetaja. Aastatel 1932–1934 oli ta Tapa Sõnumed, 1927–1938 Uudislehe ja 1932–1940 Jutulehe väljaandja. 1927. aastast oli ta Harju maavolikogu liige. Loosalu oli III, IV ja V Riigikogu liige. Aastatel 1946–1950 oli ta Jõgeva sordikasvatuse teadussekretär. 1951–1963 oli ta teadur Lätis. 1963–1967 töötas Polli katsejaamas. 1993 Pärnu vapimärk (Vabadussõja veteran) 1993 Pärnumaa vapimärk (Vabadussõja veteran) Loosalu, Jaagup[alaline kõdulink] Eesti biograafiline andmebaas ISIK (vaadatud 22. oktoobril 2014) Harri Allandi. "Ajalehe Sonumed ajalugu". Tapa Vallavalitsus. Ğ==Välislingid== Foto Foto JAAGUP LOOSALU – in memoriam Agraarteadus, 1996 KIRJUTAMATA MEMUAARE. Jaagup Loosalu. Raadiosaade KIRJUTAMATA MEMUAARE. Jaagup Loosalu. 01. Raadiosaade KIRJUTAMATA MEMUAARE. Jaagup Loosalu. 02. Raadiosaade Loosalu, Jaagup Eesti entsüklopeedia Bibliograafia Eesti rahvusbibliograafia Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Mekšunivka

Mekšunivka (ukraina keeles Мекшунівка) on küla Ukrainas Tšernihivi oblastis Tšernihivi rajoonis (kuni 2020. aastani asus Ripkõ rajoonis). Elanike arv on 76. Pindala on 0,61 km².
Katapult (lennukikandja)

Katapult on abiseade, mida kasutatakse lennukitele stardikiiruse andmiseks laevalt (enamasti lennukikandjalt) õhku tõusmisel, kui rada on liiga lühike või pole lennuki mootorite võimsus raja jaoks piisav. Levinumad on hüdraulilise, püssirohu- ja aurukolbkiirendiga katapuldid. Kasutusele on võetud ka esimesed elektromagnetilised katapuldid. Stardiraja aurukatapult koosneb enamasti laevateki alla ehitatud pikast aurusilindrist ja selles liikuvast kolvist, millega on ühendatud laevatekis oleva pika pilu kaudu süstik-kelk lennuki esiteliku külge kinnitamiseks. Tavaliselt saadakse aur tuumareaktoriga laeva aurukatlast. Kui on saavutatud piisav auru rõhk, vallandatakse kolb, mis kiirendab lennuki tekil oleva stardiraja lõpuni. Umbes kaks kuni neli sekundit pärast kolvi vallandamist saavutab lennuk õhkutõusmiseks vajaliku kiiruse.
Väike-Konguta mõisa kalmistu

Väike-Konguta mõisa kalmistu on kalmistu Puhja kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Majala külas Elva vallas Tartu maakonnas. Kalmistu rajasid Väike-Konguta mõisa tollased omanikud Stokkebyd arvatavasti varsti pärast 1861. aastat, kui nad omandasid mõisa. Esimene matus toimus 1862. aastal ja teadaolevalt viimane toimus 1897. aastal. Kalmistule on kokku maetud 3 lahkunut. Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult 3,3 km kaugusele idakirdesse. Seal on kolme haua tähise osasid. Kalmistu on jäetud maha, kuid seda on hooldatakse vähesel määral. Kuna kalmistule hoopis lähemale jääb Väike-Konguta mõisa Pala kõrvalmõis (kalmistult linnulennult 500 meetri kaugusele põhja), mis sel ajal kuulus samuti Stokkebydele, siis on kalmistut peetud ka Pala kõrvalmõisa kalmistuks. 1897 - Peter Stokkeby Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013. Lk 71 "Vana-Tartumaa baltisaksa mõisnike kalmistud". Tartu Postimees, 9. detsember 2008 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Alo Särg. "Väike-Konguta (Klein-Kongota)". - Tartumaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2018. Lk 141 Pärandkultuuri objekt: "Väike-Konguta mõisnike matmiskoht" (331:HAU:002) Eesti looduse infosüsteemis Väike-Konguta mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis "Vana-Tartumaa baltisaksa mõisnike kalmistud". Tartu Postimees, 9. detsember 2008
Eesti Õiguskeskus

Eesti Õiguskeskus (lühend EÕK) oli sihtasutus, mis tegutses 1995[küsitav]-2009[küsitav] Tartus[viide?]. EÕK loodi eesmärgiga toetada varaliselt Eesti õigusteaduse ja õigussüsteemi arendamist. EÕK kustutati äriregistrist 21. oktoobril 2009. Eesti Õiguskeskuse raamatukogu https://web.archive.org/web/20141023074116/https://www.riigiteataja.ee/akt/24977 (vaadatud 23.10.2014) Sihtasutuse Eesti Õiguskeskus põhikirja kinnitamine eRTis
SA Eesti Välispoliitika Instituut

SA Eesti Välispoliitika Instituut (lühend EVI) on aastast 2000 tegutsev Eesti sihtasutus, mis tegeleb välispoliitikaga (sh Eesti välispoliitikaga) seotuga. Sihtasutuse juhatuse esimees on aastast 2013 Lauri Mälksoo. Instituudi peamised uurimisvaldkonnad (nende kodulehe järgi) on järgmised: Euroopa Liidu välis- ja julgeolekupoliitika Euroopa Liidu naabruspoliitika ja arengukoostöö areng Venemaal ja teistes SRÜ riikides Euroopa Liidu tulevik, sh föderalismi plaanid jm võimalikud konstitutsioonilised muudatused Eesti välispoliitika normatiivsed küsimused (rahvusvaheline õigus, inimõigused) Läänemere regioon https://web.archive.org/web/20141023075742/http://www.evi.ee/missioon/ (vaadatud 23.10.2014) Eesti Välispoliitika Instituudi koduleht
Eestimaa rüütelkonna arhiiv

Eestimaa rüütelkonna arhiiv (lühend ERÜA) oli Eestimaa rüütelkonna all olnud rüütelkonnaga seotud dokumente säilitav arhiiv. 1920. aastatel anti arhiiv üle Eesti Haridusministeeriumile. https://web.archive.org/web/20141023083112/http://www.eha.ee/fondiloend/frames/fond_prop.php?id=1641 (vaadatud 23.10.2014) Arhiivist Eesti Rahvusarhiivi fondiloendist
Eesti Rahva Muuseumi arhiiv

Eesti Rahva Muuseumi arhiiv (lühend ERMA) on üks Eesti Rahva Muuseumi arhiividest. Arhiiv sisaldab muuseumi ajalugu käsitlevaid materjale (protokollid, tööplaanid, aruanded, kirjavahetus, kaader jm) muuseumi asutamisest (1909) kuni tänapäevani[kõdulink]. Arhiiv sisaldab 2366 toimikut[kõdulink] (kodulehe teise koha järgi 1789 toimikut[kõdulink]). https://web.archive.org/web/20141008015301/http://www.erm.ee/et/Teadus-ja-kogud/Kogud/Arhiiv/Eesti-Rahva-Muuseumi-arhiiv (vaadatud 23.10.2014) https://web.archive.org/web/20141023083733/http://www.erm.ee/et/Teadus-ja-kogud/Kogud/Arhiiv (vaadatud 23.10.2014) ERMA Eesti Rahva Muuseumi kodulehel
EVI

EVI või Evi võib tähendada järgmist: EVI ehk Eesti Välispoliitika Instituut Evi (eesnimi), naisenimi ...
Moskva hipodroom

Moskva hipodroom on hipodroom Moskvas. Hipodroom rajati 1834. aastal.
Mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

Mäesuusatamise maailmameistrivõistlusi peetakse iga kahe aasta tagant. MM-võistlusi korraldab Rahvusvaheline Suusaföderatsioon (FIS). Esimesed mäesuusatamise maailmameistrivõistlused peeti 1931. aastal Mürrenis Šveitsis ja kuni 1939. aastani toimusid need igal aastal. Aastatel 1948–1982 võisteldi iga kahe aasta järel. Olümpiamängude aastatel kuni 1980. aastani nimetati olümpiavõitja ka maailmameistriks ja eraldi MM-võistlusi nendel aastatel ei toimunud. Erandiks oli Alpi kahevõistlus, mis ei kuulunud olümpiamängude kavva (Alpi kahevõistlus võeti OM-i programmi 1988. aasta olümpiamängudel). 1984. aastal maailmameistrivõistlusi ei toimunud ja otsustati siirduda võistluste pidamisele paaritutel aastatel alates 1985. aastast. Enam ei ole taliolümpiamängude ja maailmameistrivõistluste korraldamisel kokkulangevust. Lumepuuduse tõttu Hispaanias 1995. aastal pidamata jäänud maailmameistrivõistlused toimusid aasta hiljem. Mäesuusatamise maailmameistrivõistlused ametlikud tulemused FIS-i kodulehel
Kaaraken

Kaaraken on poolringi- või poolellipsikujuline klaasitud osadega aken. Kaaraken paikneb sageli ukse või teise akna kohal.
Brjanka

Brjanka on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Luhanski oblastis, 59 km kaugusel Luhanskist lääneedelas. Brjanka asutati 1696. aastal, linna õigused alates 1962. aastast. Donbassi sõja ajal, 2014. aasta suvel-sügisel, võtsid keskvalitsuse vastased relvajõud asula oma kontrolli alla. 22. oktoobril 2014 toimus linnaelanike miiting, kes avaldasid soovi neli kuud välja maksmata pensionide saamiseks. Miiting aeti LRV võitlejate poolt laiali. "Державний комітет статистики України. Чисельність наявного населення України на 1 січня 2011 року, Київ-2011 (doc)". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. oktoober 2012. Vaadatud 23. oktoobril 2014. У Брянці терористи відкрили вогонь проти мітингарів, які вимагали пенсій  Brjanka – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis 14. november 2014. Ukrajinska Pravda. Valitsus kinnitas riigi kontrolli all mitteolevate asulate nimekirja (ukraina keeles) Офіційний сайт Брянківської міської ради (vene keeles) Брянка — карта міста 23. oktoober 2014. Ukrajinska Pravda. В Луганской области террористы выстрелами в воздух разогнали митинг (vene keeles) 19. november 2014. Infovastupanu. В ЛНР боевики перестреляли друг друга из-за "гуманитарки" (vene keeles)
Framuug

See artikkel räägib ukse valgmikaknast. Kirikuarhitektuuri valgmiku kohta vaata artiklit Valgmik (kirikuarhitektuur). Framuug ehk valgmik või valgmikaken on ukse või akna kohal asuv eraldi raamistusega aken. Framuug võib olla hingedel (avatav) või fikseeritud lengi sisse pöörade, haakide või mõne muu kinnitusmeetodi abil. Kuju poolest on levinumad poolkaare- ning ristkülikukujulised valgmikud. Framuug annab ruumile juurde lisavalgust, samas on see ka hoonet ja ruumi ehtivaks arhitektuuriliseks elemendiks. Framuugakna kujundused varieeruvad hoonetel sõltuvalt arhitektuuristiilist.
Sigulda uus loss

Sigulda uus loss (Siguldas Jaunā pils) on loss Lätis Sigulda piirkonnas Siguldas. Loss asub aadressil Sigulda, Pils iela 16. Sigulda uus loss kerkis Sigulda mõisa juurde aastail 1878–1881. Uusgooti stiilis lossi ehitas Võnnust pärit ehitusmeister Jānis Meņģelis. Hoone ehitamisel kasutati Sigulda ordulinnuse müüridest võetud kive. Loss kuulus algul Borchide perele, hiljem aga Kropotkinitele. Pärast võõrandamist 1922. aastal kuulus hoone Läti kunstnike ja ajakirjanike liidule. Toona kandis ehitis Kunstnike Lossi nime ja oli kasutusel pansionaadina. Hoone interjöör kohandati selleks sobivamaks, projekti autor oli J. Madernieks. 1934. aastast kuulus hoone Läti pressiliidule. Aastail 1936–1937 ehitati hoone arhitekt Augusts Birkhānsi projekti kohaselt ümber. Vaatetorni ehitati kõrgemaks, ka lisati teisele korrusele rõdud. Interjööri muudeti modernsemaks ja rahvuslikumaks. Hoone interjööri kujundasid teiste seas Niklāvs Strunke, Pēteris Ozoliņš, Kārlis Sūniņš. Ühtlasi rajati endise mõisa juurviljaaia asemele spordiväljak, õunaaia asemele aga tenniseväljak. Lossi aeda rajati veel viinamägi ja veinikelder, kus hakati valmistama veini. 1938. aastal püstitati lossi juurde Atis Kronvaldsile mälestussammas. Teise maailmasõja ajal oli loss väegrupp Nordi staabi käsutuses. Pärast sõda võeti loss kasutusele sanatooriumina. 1993. aastal läks see Sigulda linna valdusse, 2003. aastast asub lossis Sigulda piirkonna juhtkond. Sigulda mõis Sigulda ordulinnus Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles) Video lossist
Hando Tõnumaa

Hando Tõnumaa (sündinud 12. septembril 1981 Tallinnas) on eesti vandenõuteoreetik. Ta lõpetas Tallinna Ühisgümnaasiumi ning õppis Tallinna Ülikoolis meediat ja imagoloogiat. Viimase jättis ta pooleli. 2009. aastal asutas Tõnumaa plaadifirma Technoir ning hakkas 2011. aastal koos vend Martiniga tegema bändi Future Brain. 2012. aasta märtsis ilmus nende esimene album. Ta andis välja ka (viimati 2015. aastal) "Nokuonu" koomiksit, mille peategelane käib ringi, noku püksist väljas, kuid kõik teda ümbritsevad tegelased on selle suhtes pimedad. Hando Tõnumaa on veebilehe Telegram.ee juht. Eesti Rahvusringhäälingu teatel käis Tõnumaa Tartu Waldorfgümnaasiumis keskkooliõpilastele rääkimas, et maakera on tegelikult lame. Veebileht Skeptik.ee andis talle ja Telegram.ee-le aasta 2013 umbluu preemia. Tõnumaa kandideeris üksikkandidaadina 2019. aasta Riigikogu valimistel, sai 191 häält ja valituks ei osutunud. Eesti Rahvusringhäälingu teatel mõisteti Hando Tõnumaa ja Telegrami peatoimetaja Telegram OÜ juhatuse liikmetena suvel 2018 süüdi raamatupidamiskuriteos, mille eest karistati üldkasuliku tööga. Järgmisel aastal küsis Telegram raha Hando Tõnumaa juhitud Unlimited OÜ-le. Tõnumaa pidas 8. septembril 2017 Õhtulehe vahendusel füüsiku ja astronoomi Üllar Kivilaga maha debati lameda Maa teooria tõestamiseks. Debatti modereeriks Anu Saagim. Arutelu käigus ei esitanud Tõnumaa peaaegu mitte ühtegi fakti ega konkreetset argumenti, Kivila käsutuses oli aga hulgaliselt fakte, viiteid, elulisi näiteid ja lihtsalt arusaadavaid katseid. Oma jutu mõtet tõestada üritades rebis Tõnumaa astronoomiaraamatust välja pilte, mis tema arvates olid võltsid. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. jaanuar 2021. Vaadatud 25. märtsil 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.ulmefilm.ee/tegijad.html http://www.telegram.ee/kasutustingimused Tartu gümnaasium lubas õpilastele rääkida, et maakera on lapik http://skeptik.ee/2013/05/01/umbluu-preemia-2013-telegram-ee-ja-hando-tonumaa/ https://rk2019.valimised.ee/et/voting-result/district-2-voting-result.html Prokuratuur pani Telegrami juhid üldkasulikule tööle ERR, 13. juuni 2018. Madli Vitismann. Võitlus kohtus, ajalehes ja ekraanil. Meremees 2019, nr 4 ""Tere, Teile on Telegramm" - Õhtulehe veebiartikkel". Hando Tõnumaale kuuluva Telegram OÜ enamusosalus (81%) oli kohtutäituri poolt müüki pandud. Enampakkumine toimus alates 15. märtsist 2016
Prantsuse rõdu

Prantsuse rõdu ehk palkonett on pseudopalkon; madal, sageli ornamenteeritud aknarinnatis. Kunstileksikon. A. Allas, A. Kala, M. Kalm, T. Külv, K. Paulus, I. Teder, M. Vallikivi. Tallinn: Eesti Klassikakirjastus, 2001, lk 317.
Lambrii

Lambrii on siseruumides seinte alaosa kattev puust, marmorist, stukist või muust sellisest materjalist paneel.
Astmikviil

Astmikviil ehk treppviil on katuseviil, mille kontuur on astmestikuline. See ei vasta tihti katuse ristlõikele, vaid on (eriti saksa tellisgootikas) rikkalikult liigendatud, ažuursete ornamentide ja ehistornikestega kaunistatud dekoratiivne viilukuju. Algselt tulenes astmestamine ka tehnilistest põhjustest. Põhjamaade renessanss säilitas viilu gootilikult järsu astmestuse, ent täiendas üksikastmeid voluutide või püramiididega. Astmikfrontoon Kunstileksikon. Kirjastus Kunst, Tallinn 2000. Lk 30.
Arnold Karu (kunstnik)

Arnold Karu (13. oktoober 1917 – 15. september 2001) oli eesti kunstnik. Ta õppis Kuressaare ja Tarvastu algkoolis ning Viljandi Poeglaste Gümnaasiumis, mis jäi majanduslikel põhjustel lõpetamata. Aastatel 1938–1939 teenis ta Eesti Vabariigi kaitseväes, 1944 mobiliseeriti Saksa sõjaväkke ning 1945 sattus Vene vangilaagrisse. Arnold Karu abiellus 1948. aastal ja sai kahe tütre isaks. Ta töötas kuni pensionile jäämiseni 1979. aastal Viljandi Tarbijate Kooperatiivi Segatööstuskombinaadis tislerina. Kunstiga hakkas ta abikaasa õhutusel tegelema 1960. aastate alguses, alustades eksliibristest ja jätkates söejoonistustega. Viimast peetakse tema tugevaimaks tehnikaks. On loonud ka linoollõikeid, pastellportreid, õlimaale. 1962. aastast osales Karu Viljandi Kultuurimaja kunstiringis ja tema tööd olid kõigil kunstiringi ülevaatenäitustel. On osalenud näitustel Viljandi Muuseumis (1977), teatris Ugala (1993) ning korduvalt ka Tallinnas, Kohtla-Järvel, Võrus, Tartus ja mujal. Tema töid on eksponeeritud ka Venemaal, Soomes, Rootsis ja Tšehhis. Näitus 30.10 – 1.12: Aeg käib oma kindlat rada – Arnold Karu mälestusnäitus Viljandimaa Muuseum (vaadatud 24. oktoobril 2014)
Prosspulk

Pross(i)pulk või pross on aknaraami konstruktsiooni detail: peenike vahepulk, mis eraldab aknaklaase üksteisest. Prosspulgad kinnituvad raamipuude külge. "Eesti Keele Instituudi mõisteline sõnavarakartoteek". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2014. Vaadatud 24. oktoobril 2014. "Eesti keele seletavas sõnaraamatus" (vaadatud 25.10.2014)
Armin Zöggeler

Armin Zöggeler (sündinud 4. jaanuaril 1974 Meranos) on Itaalia kelgutaja. Kahekordne olümpiavõitja (2002 ja 2006) ja viiekordne maailmameister. Lillehammer 1994 pronksmedal ühekelguga Nagano 1994 hõbemedal ühekelguga Salt Lake Sity 2002 olümpiavõitja ühekelguga Torino 2006 olümpiavõitja ühekelguga Vancouver 2010 pronksmedal ühekelguga Sotši 2014 pronksmedal ühekelguga Lillehammer 1995 maailmameister ühekelguga Königssee 1999 maailmameister ühekelguga Sankt Moritz 2000 hõbemedal ühekelguga Calgary 2001 maailmameister ühekelguga Sigulda 2003 maailmameister ühekelguga Nagano 2004 pronksmedal ühekelguga Park City 2005 maailmameister ühekelguga pronksmedal meeskondlik Armin Zöggeler on 181 cm pikk ja kaalub 84 kg.
Luunja mõisa kalmistu

Luunja mõisa kalmistu on kalmistu Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Luunja alevikus Luunja vallas Tartu maakonnas. Kalmistu jääb Luunja mõisa südamest linnulennult ühe kilomeetri kaugusele põhjakirdesse. Kalmistul oli ka teadmata ajal rajatud kabel. Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Münnichid arvatavasti varsti pärast 1767. aastat, kui Peterburis suri ja maeti Burchard Christoph von Münnich. Ta maeti millalgi ümber Luunja mõisa kalmistule. 19. sajandi algul maeti kalmistule mõisa tollaste omanike Nolckenite suguvõsa liikmeid. Kalmistule on üldse arvatavasti maetud 17 inimest. Kalmistu oli jäetud maha, kui 1970. aastate algul hakkas Luunja sovhoos selle asukohta ehitama sigalat. Osa kalmistut ja selle kabel lammutati ning sealt saadud kive kasutati kohalike uute majade ehitusel. Ülejäänud osa kalmistut veeti täis prahti. 2008. aastal asutati lagastatud kalmistu korrastamiseks MTÜ Münnich. 2012. aastal avati kalmistu asukohta rajatud mälestuspark külastajatele, pidulik avamine toimus 9. augustil 2013. Burchard Christoph von Münnich (1683–1767) "Vana-Tartumaa baltisaksa mõisnike kalmistud". Tartu Postimees, 9. detsember 2008 Vilja Kohler. "MTÜ Münnich korrastab Luunja mõisnike kalmistut". Tartu Postimees, 11. november 2008 ""Münnichite ja Nolckenite mälestuspark külastajatele avatud". Luunja valla koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2014. Vaadatud 24. oktoobril 2014. Juune Holvandus. "Luunja legendaarse mõisaomaniku mälestus elab". Eesti Kirik, 28.08.2013 Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002 Alo Särg. "Luunja (Lunia, varemPropsthof)". - Tartumaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2018. Lk 60–61 Pärandkultuuri objekt: "Von Münnichite perekonnakalmistu" (432:HAU:008) Eesti looduse infosüsteemis Vilja Kohler. "Luunja kuulsate parunite surnuaed saab viisaka ilme". Tartu Postimees, 18. oktoober 2011 Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013 Vilja Kohler. "Luunja mõisnike kalmistu pajatab ajaloost ja meistki". Tartu Postimees, 9. august 2013
Eesti Liikluskindlustuse Fond

Eesti Liikluskindlustuse Fond (lühend LKF või ELKF) on Eesti liikluskindlustuse garantiifond (õiguslikult vormilt MTÜ), mille eesmärk on tagada Eesti liikluskindlustuse toimimine. LKF liikmed on kõik Eestis liikluskindlustuse kindlustusandjatena tegutsevad ettevõtted. LKF: hüvitab kindlustamata ja tundmatuks jäänud sõidukite tekitatud liikluskahju; haldab liikluskindlustuse infosüsteemi ja liikluskindlustuse registrit; täidab hüvitusorgani ja teabekeskuse ülesandeid; on piirikindlustuse kindlustusandja; on rohelise kaardi büroo Eestis; korraldab kahjuennetust; korraldab kindlustusvaidluste lahendamist. Eesti Kindlustusseltside Liit (EKsL) https://web.archive.org/web/20141024073831/http://www.eksl.ee/et/eksl-ja-lkf (vaadatud 24.10.2014) LKF koduleht
Termokeemia

Termokeemia füüsikalise keemia haru, mis uurib keemiliste protsesside ja faasimuutuste soojusefekte. Termokeemia tegeleb süsteemi energia muutustega ja süsteemi ning keskkonna energiavahetusega. Füüsikalis-keemilised ainete ja protsesside karakteristikud nagu soojusmahtuvus, põlemissoojus (kütteväärtus), tekkesoojus, entalpia, entroopia ja vaba energia on termokeemiliste arvutuste sisuks. Hessi seaduse kohaselt keemilise reaktsiooni soojusefekt (ΔH) sõltub ainult süsteemi alg- ja lõppolekust, mitte reaktsiooni käigust (vahestaadiumidest). Reaktsioonientalpia on selle vaheetappide entalpiamuutuste summa. Kui viia keemiline reaktsioon läbi kalorimeetris, on võimalik mõõta soojushulka, mis vabaneb eksotermilises reaktsioonis või soojushulka, mis neeldub endotermilises reaktsioonis. Andmebaasidest on leitavad üksikute reaktsioonide soojusefektid ja neile vastavad entalpiamuutused ΔH0. Termodünaamika
Chris Pratt

Chris Pratt (sündinud 21. juunil 1979) on USA filminäitleja.
Eesti Represseeritute Registri Büroo

Eesti Represseeritute Registri Büroo (lühend ERRB) on aastal 1990 Leo Talve eestvõttel asutatud asutus, mis tegeleb 20. sajandi okupatsiooniaegadel represseeritud Eesti isikutega. ERRB on välja andnud mitmeid nimekirjaraamatuid, nt "Poliitilised arreteerimised Eestis 1940-1988" (I köide, ilmus 1996), "Poliitilised arreteerimised Eestis 1940–1988" (II köide, ilmus 1998). Eesti Memento Liit https://web.archive.org/web/20141024075744/http://www.okupatsioon.ee/et/partnerid-ja-sobrad/160-eesti-represseeritute-registri-buero (vaadatud 24.10.2014) ERRBist Okupatsioonide Muuseumi kodulehel
Eesti Teadusinfosüsteem

Eesti Teadusinfosüsteem (lühend ETIS; inglise Estonian Research Information System) on Eesti infosüsteem (riiklik register), kuhu on koondatud info Eesti teadus- ja arendusasutuste, teadlaste, teadusprojektide ning teadustegevuse tulemuste kohta. ETISe kaudu saab muu hulgas esitada ka teadusega seotud taotlusi. ETISe on loonud Eesti Haridus- ja Teadusministeerium koostöös Eesti Teadusfondi, Teaduskompetentsi Nõukogu, avalik-õiguslike ülikoolide, teadus- ja arendusasutuste, teadust rahastavate asutuste ning sihtasutusega Archimedes. ETISe avalikkusele suunatud osa nimetatakse Eesti Teadusportaaliks. ETISe eelkäija oli Eesti teadus- ja arendustegevuse infosüsteem (lühend ERIS; inglise Estonian Research Information System). https://www.etis.ee/Portal/News/Index (vaadatud 16.08.2017) ERIS. "ERIS". ETISe koduleht Eesti Teadusinfosüsteemi asutamine ja selle pidamise põhimäärus Helen Mihelson, 12 kliki jaoks kolm tundi: teadlased on hädas üliaeglase infosüsteemiga, postimees.ee, 9. aprill 2017
Eesti Kujutavkunstnike Keskus

Eesti Kujutavkunstnike Keskus (lühend EKK) oli 1946. aastal Saksamaal loodud väliseesti kunstnike organisatsioon. EKKi eestvõttel ilmus mitu kunstiväljaannet, näiteks "Eesti kunst paguluses" (album). Ida Adamson Johannes Jans Lydia Jans-Vademan Ernst Jõesaar Eerik Haamer Juhan Hennoste Helmi Herman Julius Gentalen Endel Kõks Erich Leps Pauline Elfriede Leps-Estam Raoul Lind Karin Luts Olev Mikiver Hans Mets Maire Männik Johann Naha Harry Nurmet Juhan Nõmmik Lembit Nõmmeots Otto Paas Salme Rosalie Riig Alfons Ramme Erich Pehap Eduard Rüga Herman Talvik Voldemar Tank Salome Trei Edmund Valtman Arno Vihalemm Agaate Veeber Benita Vomm Hans Tsirk Anu Uustalu https://web.archive.org/web/20141024090525/http://www.vaal.ee/est/galerii/kunstist_paguluses/article_id-1105 (vaadatud 24.10.2014)