laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Uitöölane

Uitöölane (Spodoptera) on öölaste sugukonda kuuluv perekond liblikalisi. Perekonda kuulub umbes 30 liiki. Liigi Spodoptera frugiperda röövikud on massilised põllukultuuride lehtede sööjad Aafrikas. Spodoptera exigua Spodoptera frugiperda
1027

1027. aasta Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand Aastakümned: 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad - 1020. aastad - 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad Aastad: 1022 1023 1024 1025 1026 - 1027 - 1028 1029 1030 1031 1032 ... ... ...
Aleksandr Mints

Aleksandr Lvovitš Mints (vene keeles Александр Львович Минц; 8. jaanuar (vkj 27. detsember 1894) 1895 Rostov Doni ääres, Doni väe oblast – 29. detsember 1974 Moskva) oli Nõukogude Liidu raadiotehnikateadlane. Insener-polkovnik. Aleksandr Mints sündis juudi vabrikandi perekonnas. Ta lõpetas 1918. aastal Doni Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna. Aastatel 1928–1943 töötas ta raadiotehnikatööstuse laborites; ehitas suuri raadioülekandejaamu. 1946. aastal rajas ta raadiotehnikalabori, millest hiljem kujundati raadiotehnikainstituut. Mints oli aastatel 1957–1970 NSV Liidu Teaduste Akadeemia Raadiotehnikainstituudi direktor. 1946 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 1950 – NSV Liidu Teaduste Akadeemia Popovi kuldmedal 1956 – sotsialistliku töö kangelase aunimetus ("uue tehnika loomise eest") 1958 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks 1959 – Lenini preemia (sünkrofasotroni võimsusele kuni 10 GeV loomise eest; kollektiivi koosseisus) Минц Александр Львович. warheroes.ru
Jüri Rooba

Jüri Rooba (sündinud 3. oktoobril 1964 Tartus) on eesti jäähokimängija ja treener. Sportima hakkas Tartu 2. Keskkoolis õppides, harrastas vôrkpalli, jalgpalli, maadlust, ratsutamist, suusatamist ja orienteerumist. Jäähokiga hakkas tegelema 1978 Märt Räli juhendamisel. Võitis 1982 Eesti noortemv-tel kulla ja kuulus Eesti noorte esindusmeeskonda. Pärast pikemat pausi mängis 1995–96 Tallinna HK-88 ja 1997–2004 Tartu Välk 494 meeskonnas Eesti mv-tel. Tulnud 5 korral (1997, 1999, 2000, 2002, 2003) Eesti meistriks. Kuulus 2000 2 mängus Eesti koondisse. A-st 1997 tegutsenud ka treenerina: 1997–2004 HK Hansa Sport noortetreener, 2004–08 HK Purikad noortetreener ja esindusmeeskonna peatreener, 2010–12 Soomes Espoo Bluesi meeskonna hooldemees ja 2012–13 HC Panter meeskonna peatreener. Olnud 2006–13 Eesti U-18 ja U-20 koondise pea- ja abitreener. A-st 2014 Eesti meeste koondise peamänedžer. Tema poeg Robert Rooba on samuti jäähokimängija. Biograafia ESBL-is
Aleksandr Štšukin

Aleksandr Nikolajevitš Štšukin (vene keeles Александр Николаевич Щукин; 22. juuli (vkj 10. juuli) 1900 Peterburi – 11. juuni 1990 Moskva) oli vene raadiotehnikateadlane. Kindralleitnant. Aastatel 1932–1938 töötas Štšukin Mereväe Side ja Telemehaanika Teadusinstituudis (ülemaks oli kuni represseerimiseni 1937. aasta detsembris Aksel Berg). Lisaks sellele tegutses Štšukin õppejõuna Vorošilovi Mereväeakadeemias. 1939. aastal andis Kõrgem Atestatsioonikomisjon 1. järgu sõjaväeinsener Štšukinile tehnikadoktori kraadi (väitekirja kaitsmata) ja professori kutse. 1940. aastal sai Štšukin akadeemias kateedriülemaks. 1943. aastal määrati Štšukin NSV Liidu Riikliku Kaitsekomitee juures asuva raadiolokatsiooni nõukogu liikmeks. 1949. augustis määrati ta relvajõudude ministeeriumi esimese peavalitsuse ülema asetäitjaks, 1950. aasta augustis NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Kolmanda Peavalitsuse ülema asetäitjaks. Aastatel 1953–1955 oli ta keskmise masinaehituse ministeeriumi erimasinaehituse peavalitsuse ülema asetäitja. Štšukin andis panuse seniitraketisüsteemi S-25 väljatöötamisse ja pälvis selle eest sotsialistliku töö kangelase aunimetuse. Ka oli ta veealuses režiimis raadiosignaalide vastuvõtmise teooria alusepanijaid. 1946 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 1953 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks 1956 – sotsialistliku töö kangelase aunimetus (õhukaitsesüsteemi S-25 loomise eest) 1975 – sotsialistliku töö kangelase aunimetus ja teine medal "Sirp ja vasar" Ta on saanud viis Lenini ordenit (1950, 1956, 1960, 1961, 1975) ja kaks Punatähe ordenit (1943, 1954). 1940 – insener-polkovnik 1950 – insenertehnilise teenistuse kindralmajor 1962 – insenertehnilise teenistuse kindralleitnant 1971 – kindralleitnant-insener 1984 – kindralleitnant Щукин Александр Николаевич. warheroes.ru
1026

1026. aasta Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand Aastakümned: 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad - 1020. aastad - 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad Aastad: 1021 1022 1023 1024 1025 - 1026 - 1027 1028 1029 1030 1031 ... ... ...
Velēna

Velēna on küla (vidējciems) Lätis Gulbene piirkonnas Lizumsi vallas. Küla asub Riiast 161, piirkonna keskusest Gulbenest 22 ja valla keskusest Lizumsist 6 kilomeetri kaugusel Koiva jõe kaldal, 112 meetri kõrgusel merepinnast. Asulas on Velēna bussipeatus. Küla kujunes endise Velēna karjamõisa (Wellen) juurde. Aastail 1945–1951 oli see samanimelise külanõukogu halduskeskus. Vaatamisväärsusteks on aastal 1898 valminud Velēna kirik ja Koiva jõel asuv Velēna või Jaunzemnieki vesiveski. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Velēna kirik ja selle orel. Kohaliku kaitse all on Velēna vesiveski, Velēna kiriku altar, kantsel ja orelirõdu. Aastal 2018 oli külas 104 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 92. Autotransporta direcija Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija[alaline kõdulink] "Valsts kultūras pieminekļu aizsardzības inspekcija". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. august 2022. Vaadatud 20. augustil 2022. http://vietvardi.lgia.gov.lv/vv/to_www_obj.objekts?p_id=2244
1025

1025. aasta Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand Aastakümned: 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad - 1020. aastad - 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad Aastad: 1020 1021 1022 1023 1024 - 1025 - 1026 1027 1028 1029 1030 ... ... Bolesław I Chrobry, Poola kuningas Basileios II, Bütsantsi keiser
Velēna kirik

Velēna kirik on luteri kirik Lätis Gulbene piirkonna Lizumsi vallas Velēnas. See on Velēna kihelkonnakirik. Hoone on kultuurimälestisena riikliku kaitse all. Esimene kirik rajati Velēnasse aastal 1600. Tegemist oli teeäärse puidust kirikuga, mida kattis mätaskatus (läti keeles velēna); sellest sai kirik ja hiljem ka paikkond nime. Aastal 1636 allutati sealne kirik kohalike mõisnike soovil Tirza kihelkonnale, kuna toonase Tirza pastori Adam Betzoldi jutlused meeldisid neile väga. Uut kivikirikut ehitati aastatel 1896–1898. Uusgooti stiilis maakividest hoone projekteeris Johann Braun ja selle ehitus läks maksma 30 000 rubla. Hoolimata vanusest ei ole kirik seni remonditöid vajanud. Hoone valmimise järel abistasid kohalikud mõisnikud selle sisustamisel. Lizumsi mõisa mõisavaliseja E. Knappe annetas kirikukella tarbeks 500 rubla. Sinole mõisa omanikud Mengdenid annetasid kirikule kaks kroonlühtrit, Mālmuiža mõisa omanikud Ceumernid aga altarimaali. Samal aastal valmis Zaerni firmas ka kiriku 17 registriga orel, mida peetakse Läti orelitest üheks paremaks. http://mantojums.lv/lv/piemineklu-saraksts/5070/ LELB Materialen zur Kirchengechichte, E. H. von Busch lk. 547 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 24. august 2018. Vaadatud 22. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) www.vietas.lv
Siarhiej Rumas

Siarhiej Rumas (valgevene keeles Сяргей Мікалаевіч Румас; sündinud 1. detsembril 1969 Homielis) on Valgevene majandusteadlane ja poliitik. Ta oli alates 18. augustist 2018 kuni 3. juunini 2020 Valgevene peaminister. Ta on lõpetanud Minski 44. Keskkooli ja 1990. aastal Jaroslavli Kõrgema Finantssõjakooli (Ярославское высшее военное финансовое училище имени генерала армии А. В. Хрулёва) väeosade finantsvarustuse erialal. 1995. aastal lõpetas ta Valgevene Vabariigi Ministrite Nõukogu juures asuva Juhtimise Akadeemia. 2001. aastal kaitses ta majanduskandidaadi väitekirja "Пути оптимизации структуры ресурсов коммерческого банка". Ta teenis aastatel 1990–1992 armees Kaug-Idas. Seejärel naasis ta Valgevenesse, kus tegeles sõjaväeringkonna finantseerimisega. Seejärel asus ta tööle pankurina. 28. detsembrist 2010 kuni 31. juulini 2012 oli ta Valgevene asepeaminister. 18. augustist 2018 kuni 3. juunini 2020 oli ta Valgevene peaminister. Ta on 22. aprillist 2011 Valgevene Jalgpalliliidu president. Ta on abielus, tema abikaasa Žanna Rumas on hambaarst; neil on neli poega. Tema isa Mikalai Rumas oli Vjatšaslau Kebitši valitsuses aserahandusminister. "Не тунеядки и не домохозяйки. Где трудятся жены крупных чиновников". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. august 2018. Vaadatud 22. augustil 2018. Новый премьер: напоминаем, кто и откуда
Tirza kirik

Tirza kirik on luteri kirik Lätis Gulbene piirkonna Tirza vallas Tirzas aadressil Alejas 1. See on Tirza kihelkonnakirik. Hoone on kultuurimälestisena riikliku kaitse all. Esimene kirik rajati Tirzasse aastal 1589, mil Tirza mõisa omanikud, kaks venda Tiesenhausenit, oma surnud isa mälestuseks kirikut ehitama asusid. Praegust kirikut ehitati aastatel 1823–1826. Tegemist on endise Gulbene rajooni vanima pühakojaga. Kirikuhoone projekteeris arhitekt F. Ziegel. Tirza kirik on ühelööviline valgeks võõbatud maakividest ja tellistest hoone. Sellel on nelinurkne kaheksanurkse tornikiivriga kellatorn. Kolmnurkset portikust kannavad neli joonia sammast. Hooned kaunistavad karniisid ja mustrilised ehisribad. Kiriku interjöör on klassitsistlik; seda iseloomustavad pilastrid ja profileeritud karniisid. Hoonet on oma teostest kajastanud Jānis Poruks. Aastal 1835 sai kirik oreli. Martin Lutheri 400. sünniaastapäeva puhul istutati kiriku juurde tammed, mille juures asub kolm mälestuskivi. Aastal 2014 kirikut remonditi. http://www.kulturaskarte.lv/lv/kulturvesturiskas-vietas/tirzas-evangeliski-luteriska-baznica http://mantojums.lv/lv/piemineklu-saraksts/5102/ Materialen zur Kirchengechichte, E. H. von Busch lk. 547 www.vietas.lv http://www.zudusilatvija.lv/objects/object/16709/ "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. august 2018. Vaadatud 22. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Paul Ludwig Ewald von Kleist

Paul Ludwig Ewald von Kleist (8. august 1881 – 13. november 1954) oli Saksamaa kindralfeldmarssal teises maailmasõjas. Ta juhtis 1. tankigruppi operatsioonis Barbaross 1941. aastal ja väegruppi A Wehrmachti suvekampaanias 1942. Pärast sõda anti ta välja Nõukogude Liidule, kus ta mõisteti sõjakuritegudes süüdi ja suri vanglas. Võttis 1919. aastal Rauddiviisi majorina osa Eesti Vabadussõja Võnnu lahingust. Kleist, kes oli pensionile jäänud 1935. aastal, kutsuti tagasi teenistusse augustis 1939. Ta juhtis XX tankikorpust Poola invasioonis. 1940. aastal oli ta Tankigrupp von Kleisti ülem (XIX ja XLI tankikorpus, XIV korpus), mis juhtis Saksamaa läbimurret Ardennide sektoris. 1941. aasta aprillis juhtis Kleist 1. tankigruppi, mis koosnes XIV ja XLVIII tankikorpusest ning XXIX jalaväekorpusest, juhtides ka Jugoslaavia ja Kreeka Balkani kampaaniat. Selle koosseisuga osales ta ka väegrupi Süd raames operatsioonis Barbarossa. 1942. aastal saadeti Kleist Kaukaasiasse vägesid juhtima ülesandega vallutada piirkonna olulisemad naftaväljad. 22. novembril 1942 asus ta juhtima väegruppi A. Ta ülendati kindralfeldmarssaliks 1943. aastal. Ta vabastati ametist 1944. aasta märtsis, kuna oli käskinud 8. armeel taganeda ilma Hitleri heakskiiduta. Kleist võeti vangi Ameerika vägede poolt 1945. aastal ja saadeti Jugoslaavia Sotsialistlikku Liitvabariiki. 1948. aastal anti ta välja Nõukogude Liidule, kus talle määrati 1952. aastal 10 aasta pikkune karistus sõjakuritegude eest. Ta suri 1954. aastal Vladimiri Keskvanglas kõrgeima Saksa ohvitserina, kes on surnud Nõukogude vangistuses. Leon Goldensohn: Die Nürnberger Interviews. Gespräche mit Angeklagten und Zeugen. (Original: The Nuremberg Interviews. New York, 2004). Parrish, Michael (1996). The Lesser Terror: Soviet State Security, 1939–1953. Praeger Press. Scherzer, Veit (2007). Die Ritterkreuzträger 1939–1945 [The Knight's Cross Bearers 1939–1945] (in German). Jena, Germany: Scherzers Militaer-Verlag. Thomas, Franz (1997). Die Eichenlaubträger 1939–1945 Band 1: A–K [The Oak Leaves Bearers 1939–1945 Volume 1: A–K] (in German). Osnabrück, Germany: Biblio-Verlag. ISBN 978-3-7648-2299-6.
1024

1024. aasta Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand Aastakümned: 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad - 1020. aastad - 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad Aastad: 1019 1020 1021 1022 1023 - 1024 - 1025 1026 1027 1028 1029 ... Magnus Hea, Norra kuningas Heinrich II, Saksa-Rooma keiser Benedictus VIII, paavst
Amy Deasismont

Amy Linnéa Deasismont (sünninimi Amy Diamond; sündinud 15. aprillil 1992 Norrköpingis Rootsis) on rootsi poplaulja. Tema isa on inglane ja ema rootslane. Oma elu esimesed neli ja pool aastat elas ta Inglismaal. Tema suurimad hitid on "What's in It for Me?", "Welcome to the City" ja "Shooting Star" (kõik 2005). Laulu "What's in It for Me" eest sai ta kõigi aegade noorimana Põhjamaade muusikaauhinna. Esimene teledebüüt toimus 2000. aastal, mil neiu osales kodumaa muusikatalentide saates "Småstjärnorna" ehk "Small Stars" ('Väikesed tähed'). Aastate jooksul on Amy Diamond kokku käinud läbi kaheksa talendikonkurssi (näiteks "Super troupers" TV4's ja "Minimelodifestivalen"), millest seitsmel korral võiduga naasnud. Talendivõistluste žüriiliikmed on Amy kohta öelnud, et viimasel on parem ja tugevam hääl kui originaalartistidel, kelle lugusid tüdruk laulnud on. Kui Amy 12-aastaselt ühel järjekordsel talendikonkursil osales, oli auhinnaks plaadisalvestusvõimalus. Pärast seda märkas teda firma Bonnier Music ja sõlmis temaga plaadilepingu. Kui Amy debüütsingel "What's in it for me" raadiosse jõudis, oli see tohutu promo ja pärast kaht nädalat oli tema hitt Music Control (muusikaedetabel) Top 10's. Amy sündis Rootsis aastal 1992, kuid elas kuni nelja ja poole aastaseks saamiseni hoopiski Inglismaal, sest tüdruku isa Lee on inglane. Ema Chrisbethi soontes voolab rootsi veri ja praegu elavad nad Rootsis. Amyl on neli õde (Danielle, Lisa, Holly ja Lily) ja üks vend (Charlie). Amy Diamond räägib soravalt nii inglise kui ka rootsi keelt. Inglise keelt saab tüdruk praktiseerida oma isaga, kuid viimane on võimeline ka rootsi keeles rääkima. Ametlik koduleht diskograafia Mitteametlik fännisait
Hankensbüttel

Hankensbüttel on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 34,82 km². 31. detsembril 2015 elas seal 4385 inimest. Vald paikneb umbes 25 km Uelzenist lõunas ja 30 km Gifhornist põhjas. Valda kuuluvad Alt Isenhageni, Emmeni ja Hankensbütteli küla. Hankensbüttelit on esmamainitud 1051. aastal nimega Honengesbuthele. Dokumendi on väljastanud Heinrich III. Sel ajal omas piirkonda Saksi dünastia Billungid. Luteri kirik Vana klooster Saarmakeskuse peahoone Võõrastemaja Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Obernholz

Obernholz on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 37,82 km². 31. detsembril 2015 elas seal 889 inimest. Valda kuuluvad järgmised külad: Bottendorf, Steimke, Schweimke, Wettendorf, Wentorf ja Wierstorf. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Sprakensehl

Sprakensehl on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 83,82 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1242 inimest. Valda kuuluvad järgmised külad: Behren, Blickwedel, Bokel, Hagen, Masel, Sprakensehl ja Zittel. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Steinhorst (Alam-Saksi)

Steinhorst on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 57,78 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1276 inimest. Valda kuuluvad järgmised külad: Auermühle, Lüsche, Räderloh ja Steinhorst. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Calberlah

Calberlah on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 27,64 km². 31. detsembril 2015 elas seal 4967 inimest. Valda kuuluvad järgmised külad: Allenbüttel, Allerbüttel, Brunsbüttel, Calberlah, Edesbüttel, Jelpke ja Wettmershagen. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Mari Juuse

Mari Juuse (sündinud Päss, 18. detsember 1843 Jõuga küla, Iisaku vald – 1944 Kruusi talu, Tammetaguse küla, Iisaku vald) oli pikaealine eestlane, kes elas 100 aasta ja 8 kuu vanuseks. Enne surma oli ta Virumaa vanim elanik. Tema abikaasa suri 32 aastat varem. Mari Juuse ema elas rohkem kui 90-aastaseks (sugulaste hulgas oli olnud teisigi, kes elanud vanemaks kui 90-aastaseks). Tal oli 7 last: 3 poega (kõik olid 1944. aastaks surnud, ka 3 pojapoega olid selleks ajaks surnud) ja 4 tütart (noorim tütar oli 1944. aastal 60-aastane). Mari Juuse jäi noorelt vaeslapseks. Elatise teenimiseks asus 8-aastaselt tööle Tärivere mõisas: peksis vartadega reht. Käis leeris kolmes perioodis, kokku 9 nädalat. Kolm nädalat käinud ta Iisakus köstri juures, seejärel kuus nädalat Jõhvis õpetaja juures (seegi toimus kahes osas: kolm nädalat kevadel ja kolm sügisel). Leeriõpetus olevat osutunud sel ajal rohkem tööteenistuseks kui õppeajaks: "leerilapsed ropsinud ja ketranud linu, kudunud kangaid ja teinud igasuguseid muid ettetulevaid töid kirikumõisas". Mõne aja õppis koolis Koldemäe külas (kus üks talupidaja andis teatud päevadel lastele koolitunde). Võõrasisa sunnil abiellus (arvatavasti Lipniku külas) 18-aastaselt Jüri Juusega, laulatus toimus Jõhvi kirikus. Seejärel kolis Varesmetsa külla. Tammetaguse külas Kruusi talus elas ta üle 50 aasta. Mari Juuse on maetud Iisaku kalmistule. "Iisaku vanim kodanik tänapäeval". Virumaa Teataja (1925–1940). 08.01.1944. Nr 3, lk 6. Vaadatud 22.08.2018. "Elas vanaks 100 aastat ja 8 kuud". Eesti Sõna. 15.09.1944. Nr. 215, lk 2. Vaadatud 22.08.2018.
Isenbüttel

Isenbüttel on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 18,65 km². 31. detsembril 2015 elas seal 6416 inimest. Vald paikneb umbes 6 km Gifhornist kagus ja 20 km Braunschweigist põhjas. Hehlenriede jõgi Isenbüttelis Luteri kirik Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.isenbuettel.de
1023

1023. aasta Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand Aastakümned: 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad - 1020. aastad - 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad Aastad: 1018 1019 1020 1021 1022 - 1023 - 1024 1025 1026 1027 1028 ... ... ...
Ribbesbüttel

Ribbesbüttel on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 24,51 km². 31. detsembril 2015 elas seal 2015 inimest. Valda kuuluvad järgmised külad: Ausbüttel, Druffelbeck, Ribbesbüttel, Vollbüttel ja Warmbüttel. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.ribbesbuettel.de
Wasbüttel

Wasbüttel on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 6,51 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1889 inimest. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023.
Mimosa

Mimosa on alkohoolne kokteil, mis sisaldab ühe osa šampanjat (või muud vahuveini) ja ühe osa külma tsitrusemahla, näiteks tavalist apelsinimahla. Jooki serveeritakse tavaliselt brantšil või pulmas, aga ka esimese klassi reisijatele lennukis ja rongis.
Hillerse

Hillerse on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 24,09 km². 31. detsembril 2015 elas seal 2473 inimest. Valda kuuluvad Hillerse ja Volkse külad. Raekoda Luterlik kirik Bréville-les-Monts ja Amfreville, Calvadosi departemang, Prantsusmaa Dolton, Devoni krahvkond, Ühendkuningriik. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.hillerse.de
Aia tänav (Viljandi)

See artikkel räägib Viljandi tänavast. Samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Aia tänav. ‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Aia tänav on tänav Viljandi linnas Kivistiku linnaosas. See algab Tartu tänavalt ja laskub Karja tänavale. Tänava pikkus on 148 m. "Viljandi linna kohalike teede nimekiri" (PDF). Riigi Teataja. Viljandi Linnavolikogu. 5. märts 2018. Lisa Viljandi Linnavolikogu 22.02.2018 määrusele nr 12. Vaadatud 21.08.2018.
Allika põik

See artikkel räägib Viljandi tänavast. Samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Allika põik (täpsustus). ‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Allika põik on tänav Viljandi linnas. Tänav ühendab Allika ja Pihlaka tänavat. Tänava pikkus on 217 m. "Viljandi linna kohalike teede nimekiri" (PDF). Riigi Teataja. Viljandi Linnavolikogu. 5. märts 2018. Lisa Viljandi Linnavolikogu 22.02.2018 määrusele nr 12. Vaadatud 21.08.2018.
1022

1022. aasta Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand Aastakümned: 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad - 1020. aastad - 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad Aastad: 1017 1018 1019 1020 1021 - 1022 - 1023 1024 1025 1026 1027 ... ... 12. juuni – Notker Labeo, benediktiini munk Zhenzong, Hiina keiser
Allika tänav (Viljandi)

See artikkel räägib Viljandi tänavast. Samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Allika tänav. Allika tänav on tänav Viljandi linnas. Tänav saab alguse Carl Robert Jakobsoni tänaval, ristub Allika põik, Uus, Kalda puiestee ja Juhan Kunderi tänavaga ning lõppeb Kaevu tänaval. Tänava pikkus on 358 m. "Viljandi linna kohalike teede nimekiri" (PDF). Riigi Teataja. Viljandi Linnavolikogu. 5. märts 2018. Lisa Viljandi Linnavolikogu 22.02.2018 määrusele nr 12. Vaadatud 21.08.2018.
Leiferde

Leiferde on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 27,88 km². 31. detsembril 2015 elas seal 4339 inimest. Valda kuuluvad Dalldorfi ja Leiferde külad. Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal), vaadatud 10.03.2019. Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.leiferde.de
Meinersen

Meinersen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Gifhorni kreisis. Valla pindala on 53,83 km². 31. detsembril 2015 elas seal 8147 inimest. Vald paikneb Okeri ja Alleri jõe vahel, umbes 12 km Gifhornist läänes ja 25 km Cellest kagus. Valda kuuluvad järgmised külad: Ahnsen, Böckelse, Hardesse, Höfen, Hünenberg, Meinersen, Ohof, Päse, Seershausen, Siedersdamm ja Warmse. Luterlik kirik Vana kohtuhoone Vana vesiveski GeoNames Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. www.meinersen.de