laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Rae raba

Rae raba on raba Harju maakonna Rae vallas. Halduslikult asub Rae raba Rae küla ja Soodevahe küla territooriumil. Raba põhjaosa külgneb Tallinna linnaga, täpsemalt Tallinna lennujaama maandumisrajaga. Lõunas piirneb Rae raba Vaskjala–Ülemiste kanaliga. Rae raba asub Põhja-Eesti platool madalas nõos. Raba on tekkinud mandrijää taandumise järgse jäänukjärve kinnikasvamisel. Raba on nime saanud Rae mõisa järgi. Raba pindala on 10,8 km². Raba lõunaserval, Vaskjala–Ülemiste kanali ääres asub Eesti tõenäoliselt üks vanemaid rauasulatuskohti (Rae rauasulatuskoht), kus toodeti rauda juba varasel rauaajal. Rauasulatuskoht on arheoloogiamälestisena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse. Rae raba turbalasundi paksus on keskmiselt 3,2 meetrit, suurim paksus 6,8 meetrit. 1960.–1980. aastatel raba kuivendati kuivenduskraavide rajamisega. Raba idaosas on turbatootmisalad (Rae ja Rae2), kogupindalaga 370 ha, kus turvast kaevandab AS Ahtol. OÜ Inseneribüroo Steiger. Harju maakonna Rae valla Rae ja Rae 2 turbatootmisalade kuivendamise ja kuivendusvee ärajuhtimisega Rae-Lagedi peakraavi kaasneva keskkonnamõju hindamise aruanne. Tallinn 2014, lk. 17 Tallinn. Lühientsüklopeedia. Tallinn: Valgus, 1979, lk.273 Rae valla virtuaaltuur Kultuurimälestiste riiklik register. Mälestis nr 18852, Rauasulatuskoht Rae Vallavolikogu 13.04.2010 määrus nr 17 "Rae valla jäätmekava 2010–2014 kinnitamine" Rae valla virtuaaltuur. Vaatamisväärsused. Rae raba Karjäärid – Mäeinstituudi teemaleht. Rae turbaraba Tiit Kändler. Rae turbavälju ohustavad hapuoblikas ja kahjutuli. Eesti Päevaleht, 2. juuni 2000 Reisijutud.com. Rae rabarada Rae raba orienteerumiskaart Eesti Orienteerumisliidu andmebaasis
Ain-Alar Juhanson

Ain-Alar Juhanson (sündinud 2. oktoobril 1976 Paides) on eesti triatleet. Ta on tulnud Eesti meistriks triatloni poolpikal distantsil (1998), kaks korda olümpiadistantsil (2000, 2003) ning kaks korda duatlonis (2002, 2003). Ta on kestvusspordi võistluse IRONMAN Tallinn peakorraldaja. 1994. aastal pääses ta reisijana parvlaeva Estonia katastroofist eluga. 2018 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (triatloni populariseerija ja võistluste korraldaja, silmapaistvate liikuma kutsuvate eeskujuprojektide algataja) Biograafia ESBL-is (vaadatud 07.04.2015) Saul, Karli (5. august 2023). "OTSEPILT JA FOTOD | Tallinna Ironmani täispika triatloni võitis Villu Vakra". Delfi Sport. Vaadatud 5. augustil 2023. Biograafia ESBL-is
Helju Mikkel

Helju Mikkel (1936. aastani Amberg, 1936–1948 Ambre; 13. märts 1925 – 5. oktoober 2017) oli eesti tantsulooja ja rahvatantsujuht, üks üliõpilaste laulu- ja tantsupeo Gaudeamus algatajaid, üldtantsupeo üldjuht ja liigijuht ning pikaajaline Tartu Ülikooli Rahvakunstiansambli kunstiline juht. Rahvatantsijad tunnevad Mikkelit ka hellitusnimega Tantsumemm või lihtsalt Memm. Mikkel on loonud hulgaliselt tantse. Nende seas on näiteks Tedremäng, Vanaisa polka, Otsapandjatse, Lina, Kullaketrajad, Kiigemäng ja Kaksteist kapukat Helju Mikkel elas Haldja talus Luke külas Tartu maakonnas. 1997. aastast on ellu kutsutud Helju Mikkeli nimeline Tartumaa rahvatantsupreemia. Tema kirjutatud on rahvatantsija usutunnistus "Olen iva Su algusest...", mille tantsumemm luges esimest korda ette 1994. aasta üldtantsupeol. Katkendit aatetunnistusest kuulati salvestisena 1999. aasta tantsupeol enne Helju Mikkeli tantsudest koosneva kavaosa algust. 2017. aasta noorte tantsupeol "Mina jään", vaid mõni kuu enne tantsumemme surma, lugesid usutunnistuse täispikkuses ette peaosalised Koit ja Hämarik ehk Merit Männiste, Jennifer Marisse Cohen, Jaagup Tuisk ja Hardo Adamson. Rahvatantsija aatetunnistus Olen iva Su algusest, Eestimaa, olen kild Su paesest pinnast ja suutäis Su leivakäärust, olen tõru Su hiietammest ja sulg Su pääsutiivast, hell ebe Su rukkilillest ja Su aadete narmasjuur, Eestimaa. Olen kummelimuru Su õuel ja pihlakobar Su väravapuul, nestepiisk Su kurekella kambris ja tahiniit Su Koidu-Hämariku lambis. Olen pisar Su nutus ja rõõm Sinu naerus, kõla Su keeles ja õnnistuspalve ja usk Su lootustes, Eestimaa. Olen kestmise läkitus Sinust ja Sulle, tulen ja tantsin Sinust ja Sulle, Eestimaa. Olen iva Su algusest, Eestimaa. Haldja talus 1994 1964 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane 1991 – Ullo Toomi nimeline rahvatantsustipendium 2000 – Valgetähe III klassi teenetemärk 2005 – Tartumaa Kuldne Tammeoks 2011 – Anna Raudkatsi rahvatantsustipendium Helju Mikkel Eesti Filmi Andmebaas "Laulu- ja tantsupeo sihtasutus Helju Mikkelist: ta oli eesti rahvatantsu mõtestaja" ERR, 6. oktoober 2017 Helju Mikkel Rahvakultuuri Keskus "Helju Mikkeli nimeline Tartumaa rahvatantsupreemia". Tartumaa Rahvatantsujuhtide Liidu koduleht. Vaadatud 09.05.2018. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). "Anna Raudkatsi elutööstipendiumi sai Helju Mikkel" ERR, 19. veebruar 2011 Rahvatantsumemm Helju Mikkel: "Oma maa armastus peab olema!" Kultuur ja Elu "Tantsumemm Helju Mikkel kartis tantsupidu ära rikkuda" Eesti Päevaleht, 22. juuni 2007 Helju Mikkeli teemaõhtu ETV2-s "Rahvatantsija usutunnistus" Eesti Raadio, 15. juuli 1994
Dina Ellermann

Dina Ellermann (sündinud Dina Radha'a; 20. detsembril 1980 Bagdadis Iraagis) on Eesti ratsutaja. Dina Ellermann on ratsutaja, kes tegeleb koolisõiduga.[viide?] Ta lõpetas aastal 2000 Tallinna 21. Kooli ja aastal 2005 Tallinna Ülikooli rekreatsioonikorralduse erialal.[viide?] Aastatel 2012, 2013 ja 2014 tuli ta Eesti meistriks ning 2008 Eesti sisemeistriks. Aastal 2013 oli ta Eesti parim koolisõitja. Ta osales 2020. aasta suveolümpiamängudel ning oli seal koos Tõnu Endreksoniga avadefilee lipukandja.[viide?] Tema isa on iraaklane ning ema eestlanna.[viide?] Biograafia ESBL-is (vaadatud 07.04.2015) Biograafia ESBL-is
Friedrich Issak

Friedrich Issak (20. november 1915 Petrograd – 11. mai 1991 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane, korv- ja jalgpallur ning spordiajakirjanik. Ta lõpetas aastal 1935 Tartu Linna Poeglastegümnaasiumi. Aastatel 1936–1941 õppis ta Tartu Ülikoolis matemaatikat, loodusteadusi ja õigusteadust; ühelgi erialal ta ülikooli ei lõpetanud. Akadeemiliselt kuulus ta Üliõpilaste Seltsi Raimla. Ta võitis Nõukogude Liidu meistrivõistlustel odaviskes 1943., 1944. ja 1947. aastal kuldmedali, 1945. aastal hõbemedali ja 1946. aastal pronksmedali. 1945 võitis hõbemedali ka granaadiviskes. 1940, 1946–1947 tuli ta odaviskes kolm korda Eesti meistriks. 1938–1940 tuli ta Eesti meistriks ka korvpallis, mängides EASK meeskonnas. Aastatel 1944–1951 oli ta ajakirja Kehakultuur vastutav toimetaja. Friedrich Issak suri 11. mail 1991 Tallinnas ja maeti 18. mail 1991 Pärnamäe kalmistule. Tema abikaasa Aino Issak on tennisist ja kehalise kasvatuse õpetaja; nende poeg Jaak Issak on tennisist ja treener. 1978 – Eesti NSV teeneline ajakirjanik. Biograafia ESBL-is (vaadatud 07.04.2015) Tallinna Pärnamäe kalmistu, VI, 10/3, E-96, kirstuplats Biograafia ESBL-is Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Piazza del Duomo

Nimega Piazza del Duomo tähistatakse mitmes Itaalia linnas asuvat väljakut: Piazza del Duomo (Milano) Piazza del Duomo (Pisa) Piazza del Duomo (Firenze) Piazza del Duomo (Catania)
Õismäe raba

Õismäe raba on raba Tallinnas Haabersti linnaosas Õismäe asumis. Raba on tekkinud mandrijää taandumise järgse jäänukjärve kinnikasvamisel. Raba pindala on 40 ha. Õismäe raba turbalasundi paksus on keskmiselt 2 meetrit, rabas on mitmeid endisi turba lõikamise auke. Raba on kuivendatud kuivenduskraavide rajamisega. Õismäe raba läbivatele metsateedele rajati 2019. aastal 2 km pikkune valgustatud terviserada, mis kuulub SA Eesti Terviserajad võrgustikku. Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn: Tallinna Linnaplaneerimise Amet, 2013, lk. 51 Eesti Entsüklopeedia. Õismäe Õismäe raba asukoha skeem Õismäe raba orienteerumiskaart Eesti Orienteerumisliidu andmebaasis Õismäe raba terviserada
Lahore

Lahore on linn Pakistanis, Pandžabi provintsi keskus. Asub Kirde-Pakistanis India piiri ja Ravi jõe lähedal. Lahore on Pakistani suuruselt teine linn Karachi järel. Lahore'ist sai 1585. aastal Mogulite riigi pealinn ja Pakistani kultuuriline keskus. Linnas leidub palju ajaloolisi ehitisi. Lahore'i fort ja Shalamāri aiad kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimistusse.  Lahore – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Lahore'i linnavalitsuse koduleht
Kakumäe raba

Kakumäe raba on raba Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis Kakumäe poolsaarel. Raba pindala on 27 ha. Kakumäe raba servas asuvad Peeter Suure merekindluse rannakaitsepatarei nr 4 rajatised. Tallinna Linnavalitsuse 30.11.2011 määrus nr 127 "Haabersti linnaosa metsadele, rabadele ja randadele nimede määramine" Haabersti linnaosa üldplaneeringu seletuskiri Kakumäe raba asukoha skeem
Bioloogiline isolatsioon

Bioloogiline isolatsioon on liigi isolatsioon, mille puhul ristumist liigikaaslastega soodustavad ja ristumist võõra liigi isenditega (või järglaste saamist hübriidil) takistavad asjaolud, mis ei tulene kokkupuute geograafilisest võimatusest, (ristumisbarjäär). Tegu võib olla näiteks liigiomaste sigimispaikade või -aegade erinevusega või sigimiskäitumise kokkusobimatusega. Hübriidid hukkuvad varakult või on viljatud.
Grete Ayache

Grete Püvi (aastatel 2006–2014 Barake; aastast 2017 Ayache; sündinud 12. märtsil 1982 Tallinnas) on eesti ratsutaja. Aastal 2006 tuli ta Eesti meistriks ja aastal 2007 Eesti sisemeistriks. Ta on Eesti parim koolisõitja 2007, 2011, 2012 ja 2014. Aastal 2015 võitis ta CDI3* tasemega rahvusvahelise koolisõiduvõistluse Grand Prix. Aastast 2004 on ta ratsaklubi Black Stallion Equestrian Club juhatuse liige. 2017. aastal abiellus ta prantsuse koolisõitja Alexandre Ayachega. Tema õde on ooperilaulja Pirjo Jonas. Biograafia ESBL-is (vaadatud 07.04.2015) Koolisõitja Grete Püvi võitis Nizza GP Biograafia ESBL-is Grete Püvi FEI andmebaasis
Heino Kurvet

Heino Kurvet (12. september 1941 Mõisaküla – 9. aprill 2020 Viljandi) oli eesti aerutaja ja treener . 1960–1977 tuli ta 53 korda Eesti NSV meistriks: 24 ühe-, 20 kahe-, 5 neljasüstal ja 4 teatesõidus . Töötas 1965–91 Pärnus treenerina. Biograafia ESBL-is (vaadatud 07.04.2015) Biograafia ESBL-is
Borivske (täpsustus)

Borivske on kohanimi. Borivske, alev Ukrainas Luhanski oblastis Sjevjerodonetski haldusalas Borivske, küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Šargorodi rajoonis Borivske, küla Ukrainas Poltava oblastis Kotelva rajoonis Borivske, küla Ukrainas Harkivi oblastis Ševtšenkove rajoonis
Irina Kikkas

Irina Kikkas (aastast 2011 Kikkas-Nõomaa; sündinud 22. juulil 1984 Tallinnas) on Eesti iluvõimleja ja iluvõimlemistreener. Ta sai 2008. aasta Pekingi OM-il mitmevõistluses 20. koha. Aastatel 1998–2008 on ta tulnud Eesti meistriks iluvõimlemises kokku 44 korda: 33 individuaalaladel, 8 mitmevõistluses ja 3 iluvõimlemise rühmakavas. Biograafia ESBL-is (vaadatud 07.04.2015) Biograafia ESBL-is
Borivske

Borivske on alev Ukrainas Luhanski oblastis Sjevjerodonetski haldusalas, umbes 2 km kaugusel Sjevjerodonetski lennujaamast lõunakagus. Tuba järve ja Siverskõi Donetsi kallastel asuva Borivske kõrgus merepinnast on 52 meetrit. Borivske asutati 1640. aastal, alevi õigused alates 1938. aastast. 2012. aasta 1. jaanuaril elas asulas 5928 inimest, asustustihedus 6736 inimest ruutkilomeetri kohta. Püha Mõkolai kirik Borivskes Чисельність наявного населення України на 1 січня 2012 року. Державний комітет статистики України[alaline kõdulink] Боровское (Borivs'ke, Борівське): карта поселка городского типа, карта дорог, спутниковая карта, сьемки со спутника. Портал городов и сел Украины
Tiit Tikerpe

Tiit Tikerpe (sündinud 7. septembril 1965 Tartus) on eesti aerutaja. Ta lõpetas 1983. aastal Tartu 3. Keskkooli. Ta sai 1992. aasta Barcelona OM-il ühekanuul 500 m ja 1000 m distantsil 18. koha. Aastatel 1981–1995 tuli ta 22 korda Eesti meistriks: 15 korda ühe- ja 7 korda kahekanuul. Biograafia ESBL-is (vaadatud 07.04.2015) Biograafia ESBL-is
Svetlana Zainetdinova

Svetlana Zainetdinova (sündinud 19. oktoobril 1962 Ufas Venemaal) on Eesti maletaja ja maletreener. Ta tuli 1985. aastal Eesti naiste meistrivõistlustel males esikohale ja 2000. aastal hõbedale. Biograafia ESBL-is (vaadatud 07.04.2015) Biograafia ESBL-is
UBUNTU Partei

UBUNTU Partei on Lõuna-Aafrika Vabariigi partei, Ubuntu Vabastusliikumise poliitiline väljund. See on esimene ubuntu ideoloogial põhinev partei. Partei rajas 2012. aastal Michael Tellinger. 2014. aastal osaleti Lõuna-Aafrika Vabariigi üldvalimistel, kus koguti 8234 häält (0.04%). Ubuntu (filosoofia) Ubuntu Vabastusliikumine Valimistulemused. Vaadatud 9. aprillil 2015 Koduleht
Eesti NSV teeneline looduskaitsja

Eesti NSV teeneline looduskaitsja on Eesti NSVs välja antud aunimetus. Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium teenete eest "looduskeskkonna kaitse ja kontrolli ning loodusvarade ratsionaalse kasutamise korraldamisel, keskkonna mittesaastava tehnoloogia väljatöötamisel ja juurutamisel ning looduskaitse propageerimisel." 1985 Jaan Eilart, Heino Luik, Helle Simm 1987 Herbert Viiding, Vello Linnamägi 1988 Guido Kapp, Enu Mäela, Eleonora Naskova 1989 Veljo Ranniku, Ann Marvet, Lehte Savitskaja Eesti NSV aunimetused Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17.02.1989 seadlus "Eesti NSV riiklike autasude süsteemi täiustamise ja autasude andmise korra demokratiseerimise kohta"
Steal My Girl

"Steal My Girl" on Briti-Iiri poistebändi One Direction esitatud laul, mis anti välja singli ja muusikavideona. Videos esineb ka Danny DeVito. Jason Lipshutz, New York, One Direction’s ‘Steal My Girl’ Single Hits the Web: Listen, 29. september 2014 "Steal My Girl" laulu sõnad "Steal My Girl" YouTube'i muusikavideo Eliana Dockterman, Watch One Direction’s Music Video for ‘Steal My Girl’, 24. oktoober 2014 Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Steal My Girl seisuga 9.04.2015.
Karachi

Karachi on linn Pakistanis, Sindhi provintsi keskus. Asub Lõuna-Pakistanis Araabia mere kaldal. Linna läbivad Maliri ja Lyari jõgi. Karachi on Pakistani suurim linn ja üks maailma suurimaid. Erinevatel hinnangutel on rahvaarv koos eeslinnadega kuni 24 miljonit. Linn rajati kaluriküla kohale 18. sajandi lõpus. Karachi oli alates Pakistani iseseisvumisest 1947. aastal kuni 1959. aastani Pakistani pealinn. Karachi linnavalitsuse koduleht
Eesti NSV teeneline koor

Eesti NSV teeneline koor on Eesti NSVs välja antud aunimetus. Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium kooridele eriti kõrge taseme, loomingulise tegevuse ja suurte teenete eest eesti nõukogude koorikultuuri arendamisel. Eesti NSV teenelise koori aunimetust anti välja 1956. aastast. 1987. aasta alguseks oli selle aunimetuse saanud 23 koori. 1956 Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu Jaan Tombi nimelise Kultuuripalee meeskoor 1960 Viljandi rajoonikultuurimaja segakoor Koit 1962 Tallinna Raudteelaste Klubi segakoor Raudam 1964 Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu Jaan Tombi nimelise Kultuuripalee segakoor, Tallinna Haridustöötajate Naiskoor 1965 Eesti Televisiooni ja Raadio Segakoor, Tartu Noortemaja Sõprus segakoor Vanemuine, Tallinna Pioneeride ja Koolinoorte Palee lastekoor Ellerhein, Vabariiklik Koorijuhtide Segakoor 1967 Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu Jaan Tombi nimelise Kultuuripalee poistekoor 1971 Tallinna Kammerkoor 1973 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi meeskoor Gaudeamus 1977 Tallinna Polütehnilise Instituudi Akadeemiline Naiskoor 1978 Tallinna Polütehnilise Instituudi Akadeemiline Meeskoor, Eesti NSV Teaduste Akadeemia meeskoor 1979 Eesti NSV Teaduste Akadeemia naiskoor 1980 Eesti Õpetajate Meeskoor, Eduard Vilde nimelise klubi meeskoor Kaevur, Tartu Akadeemiline Meeskoor, Tartu Riikliku Ülikooli Akadeemiline Naiskoor 1985 Pärnu Tarbijate Kooperatiivi Mihkel Lüdigi nimeline meeskoor, Vabariikliku koondise "Eesti Kolhoosiehitus" Ehitus- ja Montaaživalitsuse segakoor "Olevine" 1986 Tartu Pioneeride Maja poistekoor 1989 Meeskoor Runo Eesti NSV aunimetused Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17.02.1989 seadlus "Eesti NSV riiklike autasude süsteemi täiustamise ja autasude andmise korra demokratiseerimise kohta" Nõukogude Eesti. Tallinn: Valgus, 1978, lk. 397 A ja O taskuteatmik. Tallinn: Valgus, 1987
Koljaadatsaarid

Koljaadatsaarid (valgevene keeles Цары Каляды) on traditsiooniline uusaastapidustus Valgevenes Minski oblasti Kapyli rajoonis Siemiežavas. Üritus on kantud UNESCO inimkonna suulise ja vaimse pärandi meistriteoste nimekirja. Pidustused leiavad aset Juliuse kalendri järgi enne uut aastat, 13. ja 14. jaanuaril. Ühe oletuse kohaselt said pidustused alguse 18. sajandil, mil Siemiežava lähedal peatus tsaariarmee väeosa. Kohaliku loo põhjal käisid sõdurid ja ohvitserid uusaasta eel lõbusat etendust andes majast majja, kogudes koljaadatavade kohaselt ande. Pärast väeosa lahkumist jätkasid seda kohalikud noored, kellele pakkus lõbu end sõjaväevormiga ehtida. See versioon ei ole aga kinnitust leidnud. Küll aga on andmeid, mis kinnitavad, et traditsioon pärineb ajast enne tsaarivägede tulekut. Pidustusel osalevad valges mundris noormehed ("tsaarid"), kelle rinnal on punase Siemiežava tikandiga vööd ja kel on peas lintidega mütsid. Tsaare saadavad sõdurid ja koomilised tegelased Baba (eit, kehastab mees) ja Dzed (taat, kehastab naine). Rongkäik külastab Siemiežava maju, etendades näidendit "Tsaar Maximilian". Rongkäik toimub tõrvikute valgusel. Traditsioon kestis 1960. aastateni, siis katkes, kuid 1996. aastal taastati kohalike elanike initsiatiivil. 2009. aastal lisas UNESCO selle inimkonna suulise ja vaimse pärandi meistriteoste nimekirja. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. aprill 2015. Vaadatud 9. aprillil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://budzma.org/news/abrad-kalyadnyya-cary-vyoski-semezhava-kapylskaha-rayona-minskaj-voblasci.html http://www.unesco.org/culture/ich/index.php?lg=en&pg=00011#tabs Pidustused UNESCO kodulehel (inglise keeles) Pidustused YouTube'is
Eesti NSV teeneline sotsiaalhooldustöötaja

Eesti NSV teeneline sotsiaalhooldustöötaja on Eesti NSVs välja antud aunimetus. Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium sotsiaalhooldussüsteemis vähemalt 15 aastat töötanud ja oma töös eriti silma paistnud töötajatele, "kellel on suuri teeneid sotsiaalhoolduse parandamisel vabariigis". Eesti NSV teenelise sotsiaalhooldustöötaja aunimetust anti välja 1978. aastast. 1987. aasta alguseks oli selle aunimetuse saanud 26 inimest. Eesti NSV aunimetused Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17.02.1989 seadlus "Eesti NSV riiklike autasude süsteemi täiustamise ja autasude andmise korra demokratiseerimise kohta" A ja O taskuteatmik. Tallinn: Valgus, 1987
Johanna Lahesalu

Johanna Lahesalu (10. märts 1899 – 8. märts 1979 Tallinn) oli Keila elanik; sai tuntuks ajaloolise kirjutisega Keila minevikust. Johanna Lahesalu esitas ajaloolise uurimistöö "Killukesi Keilast" Etnograafiamuuseumi XVII teatmematerjali kogumise võistlusele 1975. aastal. Seda tööd säilitatakse Eesti Rahva Muuseumis, koopia sellest on olemas Harjumaa Muuseumi kogus. Katkendeid sellest tööst on ilmunud veebilehel eestielu.delfi.ee. Lahesalu isa oli Keila ettevõtja, kaupmees ja fotograaf Gustav Kulp. Lahesalu omandas Keila raudteejaamas telefonisti elukutse. 1940. aastal asus ta tööle telegrafistina Keila raudteejaamas ja töötas seal 1954. aastani. 10 aastat pärast Gustav Kulbi maja natsionaliseerimist tõsteti maja omanik ja tema tütar perekonnaga majast välja. Pensionärina elas Lahesalu Pääskülas tütre peres. Tema abikaasa Eduard Lahesalu (sündinud Lammas) oli kooliõpetaja. Johanna Lahesalu on maetud Tallinna Liiva kalmistule. Johanna Lahesalu. "Killukesi Keilast". eestielu.delfi.ee. 17.09.2012. Keila 770: Katked Johanna Lahesalu tööst "Killukesi Keilast" "Keila minevikust" (u 15. saj keskpaik). eestielu.delfi.ee. 28.06.2011.
1958. aasta NSV Liidu meistrivõistlused kergejõustikus

1958. aasta NSV Liidu meistrivõistlused kergejõustikus olid NSV Liidu meistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 1958. aastal 19.–21. maini Komsomoli staadionil (praegu Kalevi Keskstaadion) Tallinnas ja 28. oktoobrist 2. novembrini Gruusias Thbilisis.
1958. aasta NSV Liidu meistrivõistlused murdmaasuusatamises

1958. aasta NSV Liidu meistrivõistlused murdmaasuusatamises olid NSV Liidu meistrivõistlused murdmaasuusatamises, mis toimusid 1958. aastal 1.-9. veebruarini Otepääl (individuaalsõidud) ja 30. märtsil Murmanskis (teatesõidud).
Tartu Hansapäevad 2015

Tartu Hansapäevad 2015 on 11.–12. juulil 2015 Tartus toimuv festival. Kuna tegu on 20. Tartu hansapäevadega, kannavad need alapealkirja "Juubeldavad hansapäevad". Nagu viimastel aastatel kombeks, on Tartu kesklinn ka 2015. aasta Tartu Hansapäevadel jagatud eri aladeks. Jaanilinnas asuval Antoniuse õue laval esinevad muusikud ja tantsijad, Jaani kiriku ümbruses on käsitöö ja töökojad. Toomemäel Tartu Tähetorni ja Tartu Ülikooli Ajaloo Muuseumi läheduses on Teaduslinn, kus korraldatakse katseid, tutvustatakse leiutisi ja tehnikat. Toomkiriku varemetes asuval Toomelaval toimuvad ka kontserdid ning õhtuti näidatakse välikino. Lastelinnas toimuvad lasteüritused: muinasjutuvestmine, õpikojad jms, mängitakse laua-, spordi- ja osavusmänge ning näidatakse loomi. Tasku keskuse ümbruses asub Raualinn, kus toimuvad spordi- ja tehnikaüritused, sealhulgas amatöör-rammumeeste karikasari. Avatud on Jõelinn, kus toimuvad kontserdid ja tantsuõhtud Lodjakoja Jõekohvikus. Pirogovi platsil seatakse üles Maitseelamuste linn. Raekoja platsil, Rüütli ja Küüni tänaval ning nende ümbruses toimub tavapärane hansalaat. Hansapäevadega samal ajal toimub ka muusikafestival Klaaspärlimäng 9.-14. juulil. Nagu ka eelmisel aastal, juhib Tartu 2015. aasta hansapäevade korraldustoimkonda Jaanus Tepomees. Tartu Hansapäevad 2007 Tartu Hansapäevad 2008 Tartu Hansapäevad 2012 Tartu Hansapäevad 2013 Tartu Hansapäevad 2014 Tartu Hansapäevade koduleht
Wilhelm (Albaania vürst)

Wilhelm (sündinud Wilhelm Friedrich Heinrich, Wiedi prints, "Wilhelm zu Wied"; 26. märts 1876 – 18. aprill 1945) oli Albaania vürst Vilhelm aastal 1914. Tema vanemad olid Wiedi vürst Wilhelm (1845–1907) ja Madalmaade printsess Marie (1841–1910). 30. novembril 1906 abiellus ta Waldenburgis Schönburg-Waldenburgi printsessi Sophiega (1885–1936), üks tütar ja üks poeg: Marie Eleonore (1907–1956) Karl Viktor (1913–1973) Valituna suurriikide poolt Albaania vürstiks, asus ta valitsema 7. märtsil 1914, kuid lahkus maalt Esimese maailmasõja puhkemise tõttu 5. septembril samal aastal. Ta ei loobunud kunagi troonist ja pärast Esimest maailmasõda üritas ta tulutult oma trooni tagasi saada. [1]