laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Raudkiisk

Raudkiisk (Spinachia spinachia) on ogalikuliste seltsi kuuluv kala. Raudkiisk kasvab 17–20 cm pikkuseks ja 7 g raskuseks. Keha on sale ja pikk ning kaetud 50 luuplaadiga, seljauime ees paiknevad 14–17 (harilikult 15) sissetõmmatavat oga. Raudkiisk on levinud vaid soolases vees (meredes) Euroopa rannikualal Biskaia lahest kuni Nordkapini. Eesti kalade süstemaatiline nimestik Raudkiisk andmebaasis eElurikkus Raudkiisk TÜ Loodusteadusliku veebipõhises õpikeskkonnas Saaremaal Varese sadamas filmitud video raudkiisast
Inimese evolutsioon

Inimese evolutsioon on rangelt võttes küll perekonna Homo (inimene) evolutsioon, kuid seda uuriv paleoantropoloogia tegeleb ka inimlaste ehk hominiidide sugukonna teiste väljasurnud inimesesarnaste liikide uurimisega. Vastavalt sellele mõistetakse ka inimese evolutsiooni laiemalt. Perekonna Homo otsesteks eellasteks peetakse perekonda Australopithecus. Kõik teised liigid perekonnast Homo peale inimese (Homo sapiens; tarkinimene) on välja surnud. Nähtavasti ei ole kõik väljasurnud inimeseliigid tänapäeva inimese otsesed eellased. Uurijate seas puudub üksmeel, kuidas perekonna Homo teadaolevad fossiilid liikidesse ja alamliikidesse rühmitada. Põhjuseks on mõnel juhul leiumaterjali vähesus, teistel juhtudel fossiilide suur omavaheline sarnasus. Osa fossiilileide (näiteks Piltdowni inimene) on hiljem paljastatud võltsingutena. Homo habilis ehk osavinimene elas umbes 2,4 kuni 1,5 miljonit aastat tagasi. Teda peetakse perekonna Homo esimeseks liigiks. Ta arenes välja Lõuna- ja Ida-Aafrikas 2,5...2 miljonit aastat tagasi, lahknedes perekonnast Australopithecus. Võrreldes viimase esindajatega olid tal väiksemad purihambad ja suurem peaaju. Ta valmistas kivist ja võib-olla luust tööriistu. Sinisega on perekond Homo. Loend on ajalises järjestuses perekondade kaupa: Sahelanthropus Sahelanthropus tchadensis Orrorin Orrorin tugenensis Ardipithecus Ardipithecus kadabba Ardipithecus ramidus Australopithecus Australopithecus anamensis Australopithecus afarensis Australopithecus bahrelghazali Australopithecus africanus Australopithecus garhi Paranthropus Paranthropus aethiopicus Paranthropus boisei Paranthropus robustus Kenyanthropus Kenyanthropus platyops Homo Homo habilis Homo rudolfensis Homo ergaster Homo georgicus Homo erectus Homo cepranensis Homo antecessor Homo heidelbergensis Homo rhodesiensis Homo neanderthalensis Homo sapiens idaltu Kromanjoonlane Homo sapiens Homo floresiensis Paleoantropoloogia Inimese evolutsioon "Eestlased määrasid Austraalia aborigeenide põlvnemise" Eesti Päevaleht, 17. mai 2007 "Inimkond pärineb kahest erinevast Aafrika väljarändest" ERR Novaator, 21. september 2016
Konvektsioon

Konvektsioon (ingl convection) on soojuse levimine koos liikuva vedeliku või gaasiga, harilikult õhuga. Atmosfäärifüüsikas ja meteoroloogias mõistetakse seda füüsikalist nähtust kui õhu püstsihilist liikumist, mis on tingitud alumiste õhukihtide ebaühtlasest soojenemisest. Eristatakse loomulikku ja sundkonvektsiooni: loomulik ehk vaba konvektsioon tekib raskusjõu mõjul, sest erineva temperatuuriga piirkondades on keskkonna tihedus erisugune; sundkonvektsiooni tekitatakse ventilaatorite, pumpade jm seadmetega. Konvektiivne soojusülekanne võib toimuda nii voolise (vedeliku, gaasi) sees kui ka liikuva voolise ja tahkise vahel. Konvektsioonil põhineb soojusvahetus looduses (atmosfääris, veekogudes), samuti on konvektsioonil oluline osa tehnilistes seadmetes (näiteks keskküttesüsteemis). Võõrsõnade leksikon
Mart Laagus

Mart Laagus (10. juuli 1905 Vana-Pärnu – 2. september 1990 Lund) oli eesti kalandustegelane, aastatel 1936–1940 Kalanduskoja esimees. Ta õppis aastatel 1913–1917 Pärnus Brackmanni nimelises algkoolis, 1917–1922 Pärnu Kaubanduskoolis ja 1930–1931 Pärnu Kalanduskoolis. Ta töötas Pärnus maalrina, ajakirja Kalandus kaastöölisena, Pärnu Kalanduskoolis õpetajana ja Pärnu Mere- ja Kalameeste Ühisuses Jahta kalakaubandusosakonna juhatajana, aastatel 1928–1936 ärijuhina, aastatel 1929–1930 abiesimehe ja 1930. aastal esimehena. 1944. aastal põgenes ta Rootsi. Seal oli ta ajakirja Eesti Kalur toimetuskolleegiumi liige. Ta on maetud Vana-Pärnu kalmistule. Laagus abiellus 1940. aastal Pärnus Hilja Jakobiga (1921–2005).
Roosõielised

Roosõielised (Rosaceae) on suve- ja igihaljaste puittaimede (väga harva ka liaanide) ning mitmeaastaste, harvem üheaastaste õistaimede sugukond roosilaadsete seltsist. Roosõieliste sugukonda kuulub nii puid, põõsaid kui rohttaimi. Kokku umbes 3000–4000 liiki 100–120 perekonnast. Teised andmed on veidi tagasihoidlikumad: sugukonda kuulub umbes 2830 liiki ligi 95 perekonnast. Kõige suuremad perekonnad on toompuu Prunus (430 liiki), kortsleht Alchemilla (270 liiki), pihlakas Sorbus (260 liiki), viirpuu Crataegus [260 liiki), tuhkpuu Cotoneaster (260 liiki) ja murakas Rubus (250 liiki). Enamik sellesse sugukonda kuuluvaid liike kasvab põhjapoolkeral. Enamasti vahelduvad lehed; abilehed on üldjuhul olemas ning need võivad olla või mitte olla leherootsuga liitunud liit- ja lihtlehed õied enamasti viietised (harved neljatised); harilikult aktinomorfsed; õied üksikult või koos – õisikutena üldjuhul esinevad nii kroon- kui ka tupplehed, sageli ka välistupp viljatüüpidena esineb kukrut, pähklikest ja luuvilja Rosoideae – kibuvitsalised Spiraeoideae – enelalised Maloideae või Pomoideae – õunapuulised Amygdaloideae või Prunoideae – ploomipuulised Eesti pärismaises flooras on roosõielisi järgmistest perekondadest: Agrimonia – maarjalepp Alchemilla – kortsleht Cotoneaster – tuhkpuu Crataegus – viirpuu Filipendula – angervaks Fragaria – maasikas Geum – mõõl Malus – õunapuu Potentilla – maran Prunus – ploomipuu Pyrus – pirnipuu Rosa – kibuvits Rubus – murakas Sanguisorba – punanupp Sorbus – pihlakas Acaena – oganupp Adenostoma – punavits Amelanchier – toompihlakas Aphanes – põldkortsleht Aremonia Aria Aruncus – kitseenelas Bencomia – benkoomia Brachycaulos Cerocarpus Chaenomeles – ebaküdoonia Chamaebatia Chamaebatiaria Chamaemeles Chamaemespilus Chamaerhodos Cliffortia Coleogyne Coluria Cormus Cowania Cydonia – küdoonia Dalibarda Dichotomanthes Docynia – dotsüünia Docyniopsis Dryas – drüüas Duchesnea – ebamaasikas Eriobotrya – villpööris Eriolobus Exochorda – õisenelas Fallugia Gillenia – piiskenelas Hagenia – hageenia Hesperomeles Heteromeles Holodiscus – ebaenelas Horkelia Horkeliella Ivesia Kageneckia Kelseya Kerria – kerria Leucosidea Lindleya Luetkea Lyonothamnus Maddenia Malacomeles Margyricarpus Mespilus – astelpihlakas Neillia – kobarenelas Neviusia Nuttalia Oemleria – ömleeria Orthurus Osteomeles – kiviõunapuu Pentactina Peraphyllum Petrophytum – kaljuenelas Photinia – fotiinia Physocarpus – põisenelas Polylepis – pilvepõõsas Potanina Poterium – mustnupp Prinsepia – prinseepia Pseudocydonia – põõsasküdoonia Purshia – pursia Pyracantha – tuliastel Rhaphiolepis – nõelsoomuk Rhodotypos – ebakerria Sarcopoterium – okaskroon Sibbaldia – sibbaldia Sibiraea – sinienelas Sorbaria – pihlenelas Spenceria Spiraea – enelas Spiraeanthus – enelõis Stephanandra – pärgenelas Taihangia Tetraglochin Torminalis Vauquelinia – enel Waldsteinia – valdsteinia Xerospiraea http://plants.usda.gov/index.html Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website Version 9, June 2008 http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/welcome.html
Maailma Terviseorganisatsioon

Maailma Terviseorganisatsioon (varasem eestikeelne nimetus Maailma Tervishoiuorganisatsioon; rahvusvaheline lühend WHO ingliskeelsest nimetusest World Health Organization; eesti keeles on kasutatud ka lühendit MTO) on ÜRO juures tegutsev rahvusvaheline tervishoiuorganisatsioon, mille eesmärk on inimeste tervise tagamine ja võitlus haiguste vastu. Maailma Terviseorganisatsioon on koordineerinud meetmeid võitlusel selliste nakkushaigustega nagu SARS, malaaria ja AIDS ning organisatsioonil on ka projekte tubakatarbimise vähendamiseks. WHO asutati 7. aprillil 1948 ja selle peakorter asub Šveitsis Genfis. Lisaks on organisatsioonil kuus regionaalbürood. Selle juhtorgan on Maailma Terviseassamblee (World Health Assembly), mis koguneb iga aasta maikuus. Maailma Terviseorganisatsioonil on 194 liikmesriiki, neist 192 ÜRO liikmesmaad, lisaks Cooki saared ja Niue. Olulistest maadest pole liikmed üksnes Kuuba ja Liechtenstein, lisaks on Puerto Rico ja Tokelau assotsieerunud liikmed, Vatikan ja Palestiina on vaatlejaliikmed ning organisatsiooni juures tegutseb Taiwani kutsutud delegatsioon. Alates 2017. aastast on WHO peadirektor etiooplane Tedros Adhanom Ghebreyesus. Enne teda oli aastail 2007–2017 WHO peadirektor hiinlane Margaret Chan, kes varem oli Hongkongi tervishoiuminister. Maailma Terviseorganisatsiooni Eesti esinduse juht aastatel 2003–2011 oli Jarno Habicht. 2020. aastast on WHO Eesti esinduse juht Kristina Köhler. WHO ametlik hoiuraamatukogu Eestis on Eesti Rahvusraamatukogu.  Pikemalt artiklis Anatoomilis-terapeutiline keemiline klassifikatsiooni süsteem Maailma Terviseorganisatsioon annab välja anatoomilis-terapeutilist keemilist klassifikatsiooni süsteemi, mis on tänapäeval kehtiv rahvusvaheline raviainete põhine statistiline identifikaator. "Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) esindus Eestis". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. aprill 2016. Vaadatud 16. veebruaril 2016. The Anatomical Therapeutic Chemical Classification System with Defined Daily Doses (ATC/DDD), veebiversioon (vaadatud 9.08.2013 Maailma Terviseorganisatsiooni koduleht WHO väljaanded Eesti Rahvusraamatukogus WHO monographs on selected medicinal plants, 1. köide, World Health Organization, Geneva, 1999, ISBN 92 4 154517 8
Pärnu ATP

AS Pärnu ATP oli suuruselt teine Eestis asuvatest bussiettevõtetest. Aastal 2007 läks ta GoBusi koosseisu. Pärnu ATP asutati 1960. 1991 reorganiseeriti ta II tüüpi riiklikuks aktsiaseltsiks RAS Pärnu ATP. 1995 anti ettevõtte aktsiad Pärnumaa omavalitsuste ühisomandisse. 2004. aasta suveni kuulus ettevõte kahele omanikule: Pärnu Linnavalitsus omas 51,4% ja OÜ Maiben 48,6% aktsiatest. Pärast seda omandas 100% Pärnu ATP aktsiatest bussifirma GoBus. Ettevõtte juhataja on Andrus Kärpuk. Pärnu ATP bilansimaht oli 2004 22,2 miljonit krooni ning käive 88,8 miljonit krooni. Ettevõte andis tööd rohkem kui 300 inimesele ja kasutas 103 autobussi. Pärnu ATP teenindas kaubamärgi “Pärnu Bussipark” all järgmisi liinigruppe: linnaliiniveod Pärnus: 24,2 miljonit reisijat ja 2 miljonit liinikilomeetrit aastas maaliiniveod Pärnu maakonnas: 4,7 miljonit reisijat ja 2,7 miljonit liinikilomeetrit aastas kaugliiniveod Eestis: 0,7 miljonit reisijat ja 3,0 miljonit liinikilomeetrit aastas tellimusveod Eestis, mujal Euroopas ja SRÜ maades: 0,4 miljonit kilomeetrit aastas. Ettevõte omas vabariigis suuruselt ja õppeedukuselt kolmandal kohal olevat autokooli. Pärnu ATP sait
Jessica Lange

Jessica Phyllis Lange (sündinud 20. aprillil 1949 Minnesotas) on USA filminäitleja, kes on võitnud kaks Oscarit. Ta õppis kaks aastat Minnesota Ülikoolis maalikunsti. Pärast seda kolis perega Pariisi, kus tantsis Koomilise Ooperi balletitrupis. 1973. aastal naasis Ameerikasse New Yorki, kus ettekandja ameti kõrvalt võttis näitekunstitunde, töötas ka Wilhelmina modelliagentuuris. Filmidebüüdi tegi ta 1976. aasta filmis "King Kong". Lange'i tähelend algas 1981. aasta filmis "Postimees helistab alati kaks korda". 1982. aastal oli ta filmi "Frances" produtsent ja samal aastal mängis ka linateoses "Tootsie". Ta on esimene naine, kes on olnud ühel aastal nomineeritud Oscarile kahes filmis. Rolli eest "Tootsies" võitis ta ka kõrvalosatäitja Oscari. Teise Oscari pälvis ta 1994. aasta filmi "Sinitaevas" eest. IMDb link puudub Jessica Lange andmekogus IMDb (inglise)
Merikapsas

Merikapsas (Crambe maritima) on ristõieliste sugukonda krambe perekonda kuuluv mitmeaastane lihakas põõsakujuline rohttaim. Väidetavalt on merikapsas eestikeelse nime saanud Johann Wilhelm Ludwig von Lucelt. Levinud Läänemere, Musta mere ja Atlandi ookeani Euroopa rannikul kuni Kesk-Rootsini. Eestis esineb kohati, peamiselt läänerannikul, ka saartel, Põhja-Eestist on teada vaid üksikuid leiukohti. Kasvab klibusel ja kruusasel rannal, rannaniidul, kohtades, kus juured ulatuvad soolase mereveeni. Kuni 1 meetri kõrgune taim. Suured lihakad munaja kujuga sinaka kirmega lihtlehed. Alumised pikarootsulised, koos rootsuga kuni 65 cm pikkused, kuni 40 cm laiad. Ülemised lehed on väiksemad, lühirootsulised. Leheserv hõlmine, ebaühtlaselt hambuline, kurruline. Õied on koondunud väga suurde sarikjasse õisikusse, asuvad kuni 1,5 cm pikkustel raagudel. Lõhnavad õied õitsevad juunis ja juulis, putuktolmleja. Viljaks on kõdrake. Juur on väga jäme ja harunev, annab arvukalt maa-aluseid roomavaid võsundeid. Merikapsa noored lehed on söödavad. Haide-Ene Rebassoo. Laidude raamat. Tallinn, 1972, lk 44. Merikapsas andmebaasis eElurikkus Liigikirjeldus
Ethan Hawke

Ethan Green Hawke (sündinud 6. novembril 1970 Austinis Texase osariigis) on filmiauhinnale Oscar nomineeritud olnud USA filminäitleja ja stsenarist, kirjanik ning filmilavastaja. Tema tuntuimate filmirollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Surnud poeetide ühing", "Enne päikesetõusu", "Suured lootused" ja "Treeningpäev". "The Hottest State" (1996) "Ash Wednesday" (2002) Oscar 2005 Parim kohandatud stsenaarium – "Enne päikeseloojangut" (koos Richard Linklateri, Julie Delpy ja Kim Krizaniga) 2002 Parim meeskõrvalosatäitja – "Treeningpäev" Hawke oli aastatel 1998–2004 abielus näitleja Uma Thurmaniga. Neil sündis kaks last: tütar Maya Ray (8. juuli 1998) ja poeg Levon Green (15. jaanuar 2002). Ethan Hawke andmekogus IMDb (inglise)
Aleksandr Lebedev

Aleksandr Lebedev (sündinud 16. detsembril 1959 Moskvas) on Venemaa suurärimees, literaat ja endine poliitik. 1977. aastal astus Lebedev Moskva Riiklikku Rahvusvaheliste Suhete Instituuti, mille lõpetas 1982. Seejärel alustas ta Sotsialistliku Maailmasüsteemi Majandusinstituudis tööd oma kandidaadiväitekirja "Globaliseerumise väljakutsed ja võlaprobleemid" kallal. Ta kaitses selle alles 2000. aastal. Aastatel 2004–2007 oli ta Venemaa Riigiduuma saadik, Ühtse Venemaa fraktsiooni liige ning Riigiduuma SRÜ ja kaasmaalaste komisjoni aseesimees. Ta on endine NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee ja Nõukogude Liidu välisluure töötaja. 1984 lõpetas Lebedev NSV Liidu RJK Punalipulise Instituudi. 1987 saadeti ta stažeerima Londonisse, kus töötas NSV Liidu saatkonnas ning ühtlasi NSV Liidu RJK Esimeses peavalitsuses. Diplomaatilise esinduse katte all töötas ta NSV Liidu Londoni esinduses atašeena (1987–1988), 3. sekretärina (1988–1990) ja 2. sekretärina (1990–1992). 1991 läks ta NSV Liidu riiklikest julgeolekuorganitest ametlikult erru alampolkovniku auastmes. Tema varanduse hindas ajakiri Forbes 2006. aastal 3,5 miljardile USA dollarile. 2009. aastal kaebas Lebedev ajakirja kohtusse, kuna see hindas tema varandust vähem kui miljardile dollarile. Lebedevile kuuluva panga omanduses on muu hulgas 1/3 lennufirmast Aeroflot ja 39% ajalehest Novaja Gazeta. Talle kuulub 44% lennukitootjast Iljušin, samuti on tal suur osalus Sberbankis, Gazpromis ning Venemaa Ühtses Energiasüsteemis, kuhu kuuluvad kõik endise NSV Liidu maad, sealhulgas kogu Baltikum. Talle kuuluvad Briti ajaleht London Evening Standard ja Saksa lennuliin Blue Wings. 15. jaanuaril 2007, kui hakkasid tekkima pinged pronkssõduri ümber, tegi Lebedev Eesti presidendile Toomas-Hendrik Ilvesele ettepaneku osta ära Tallinna kesklinnas asuv maa, millel paikneb pronkssõdur ja kuhu on maetud maailmasõjas hukkunute säilmed. 2009. aasta märtsis seadis Lebedev üles oma kandidatuuri Sotši linnapea kohale. Kohus tühistas Lebedevi kandidatuuri aprillis, kuigi tema nimi oli juba valimissedelitele trükitud ja eelvalimised alanud. 2010. aasta alguses omandas Lebedev Suurbritannia ajalehe The Independent. Aleksandr Lebedevi isa Jevgeni Lebedev oli NSV Liidu koondislane veepallis ja hiljem Baumani-nimelise Moskva Kõrgema Tehnikakooli professor. Aleksandr Lebedevi poeg Evgeny Lebedev sai 2020. aastal Suurbritannia Lordide koja liikmeks. "Kes? Mis? Kus?" 2008, lk. 107 Former KGB spy Alexander Lebedev adds to his pile with The Independent. timesonline, March 5, 2010 Endine KGB agent ostis Briti ajalehe, Postimees, 26. märts 2010 Lebedevi veebileht Лебедев, Александр Lentapedias Sven Randlaid. Vene miljardär püstitab Sotši lähedale pronkssõduri koopia ERR, 5. aprill 2009 Vene meediamagnaat läks saatekaaslasele kallale, www.DELFI.ee, 18. september 2011
Uma Thurman

Uma Karuna Thurman (sündinud 29. aprillil 1970 Bostonis Massachusettsi osariigis) on USA filminäitleja. Tema tuntuimate filmirollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Ohtlikud armusuhted" (1988), "Pulp Fiction" (1994), "Gattaca" (1997), "Kill Bill – Pruudi kättemaks vol. 1" ja "vol. 2". Ta on ühe korra kandideerinud Oscarile: kõrvalosaga filmis "Pulp Fiction" 1995. Seevastu Kuldsele Vaarikale on ta kandideerinud kolm korda: 1995 peaosaga filmis "Isegi karjatüdrukud oskavad bluusi", 1998 kõrvalosaga filmis "Batman ja Robin" ning 1999 peaosaga filmis "Kättemaksjad". Ühtegi neist neljast ta ei võitnud. Uma Thurman on 183 cm pikk. Ta oli aastatel 1990–1992 abielus näitleja Gary Oldmaniga. 1. mail 1998 abiellus ta näitleja Ethan Hawke'iga. Neil sündis tütar Maya Ray (1998) ja poeg Levon Green (2002). Paar lahutas abielu juulis 2004. Uma Thurman andmekogus IMDb (inglise) Veel informatsiooni
Nekromantia

Nekromantia tähendab surnute äratamist ning nende väevõimuga rakendamist oma eesmärkide saavutamiseks nõidumisel ja loitsimisel. Seda võivad kasutada paljud maagid, ka sortsid ja nõiad. Tegemist on väga ohtliku kunstiga, sest väljavalitud surnu asemel võib kutsele vastata deemon või surnu vihastab häirija peale.
Sonia Gandhi

Sonia Gandhi (hindi सोनिया गांधी; sünninimega Edvige Antonia Albina Maino; sündinud 9. detsembril 1946 Lusianas Itaalias) on itaalia päritolu India poliitik. Ta on aastast 1998 - 2017 India Kongressipartei juht ja India Rahvuskongressi president, endise peaministri Rajiv Gandhi lesk. Aastal 2004 võitis tema juhitud Kongressipartei parlamendihääletused, kuid Sonia loobus peaministrikohast, jättes selle rahandusministrile. Ajakiri Forbes nimetas ta 2004. aastal maailma kõige mõjuvõimsamate naiste seas kolmandaks. Praegu hoiab ta samas edetabelis 13. kohta. Tema nimi figureerib ka ajakirja Time 2007. aasta "100 tähtsaima isiku" edetabelis.
Ragtime

Ragtime on muusikastiil 19. sajandi teisest poolest. Ragtime'i kõrgperiood Ameerika Ühendriikides oli ajavahemikul 1897–1917, mil see jättis sügavad jäljed kogu järgneva kümnendi tantsumuusikasse. Arvatakse, et termini ragtime algne kuju oli ragged time (inglise keeles 'räbaldunud takt'), mille tingis sünkopeeritud rütm. Ragtime on üks mitmest varajase džässi eelkäijast bluusi, gospeli ja mõne muu stiili kõrval. Esialgu eksisteeris ragtime vaid klaverimuusikas, sealjuures mitte improvisatsioonilisena nagu klaveribluus, vaid valmis komponeeritud palana, mida mängiti noodist. Kuigi suur osa ragtime'i heliloojaist kuulus valgete muusikute hulka ja paljud neist olid naised, on tuntumaks jäänud pianist ja helilooja Scott Joplin (1868–1917), kelle palad "The Entertainer", "Maple Leaf Rag", "Frog Legs Rag" ning "Sensation Rag" on tänapäevani populaarsed.
Jorge Batlle

Jorge Luis Batlle Ibáñez (25. oktoober 1927 Montevideo – 24. oktoober 2016 Montevideo) oli Uruguay poliitik. Aastatel 2000–2005 oli ta Uruguay president. Ta oli valitseva Colorado Partei liige. Teda valiti korduvalt parlamenti (nii alamkotta kui ka senaatoriks). Esimest korda kandideeris ta presidendiks 1966. aasta valimistel. 1980. ja 1990. aastatel oli ta Uruguay alaline esindaja ÜRO juures. Novembris 1999 võitis ta presidendivalimised ning astus ametisse 1. märtsil 2000. Presidendina püüdis ta välja selgitada 1970. ja 1980. aastate sõjaväelise diktatuuri ajal kaduma läinud teisitimõtlejate saatust. Hiljem on ta sellest loobunud ning paljude arvates püüdis ta valitsuse huvides teisitimõtlejate kallal toime pandud kuritegusid varjata. Aastal 2004 valiti tema järglaseks vasakpoolne Tabaré Vázquez, kes astus ametisse 1. märtsil 2005.
Laura Bush

Laura Lane Welch Bush (sündinud 4. novembril 1946) on USA ekspresidendi George W. Bushi abikaasa. Ta on olnud ajakirjade Time ja Forbes mõjukaimate naiste edetabelite esikümnes. 1968. aastal sai ta bakalaureusekraadi ja asus tööle õpetajana. Pärast magistrikraadi saamist Texase ülikoolis töötas ta raamatukoguhoidjana. Laura Welch ja George W. Bush abiellusid 5. novembril 1977. 1981. aastal sündisid neil kaksikud Barbara ja Jenna.
Maalihe

Maalihe on nõlval asuva pinnasetüki paigastliikumine. Maalihe tekib maa välisjõudude (tuule, vee ja jää) ning inimtegevuse tagajärjel. Maalihete teket soodustavad kivimikihtide kallakus nõlva suunas, kergesti deformeeruvate setete lamamine monoliitsete kivimite all ja vett mitteläbilaskvate setete (näiteks savi) lamamine vett läbilaskvate setete (näiteks liiv) all. Maalihked on sagedased mäestikes ja seismiliselt aktiivsetes piirkondades, kuid inimtegevuse mõjul esineb neid ka mujal. Maalihete tulemusena liiguvad terved settekehad või kivimiplokid mööda nõlva, nii et neis enestes suuri muutusi ei pruugi toimuda. Inimtegevustest soodustab maalihkeid taimestiku eemaldamine, näiteks metsaraie ja raadamine. Taimestik hoiab pinnast oma juurtega paigal. Veel soodustavad maalihkeid lõhkamis- ja kaevatööd, kaevandamine ja pinnasetööd ning liikluse ja masinatöödega kaasnevad müra ja vibratsioon. Viimaste aastakümnete ohvriterohkeim maalihe toimus 1999. aastal Venezuelas, kus Vargase maalihkes hukkus paarkümmend tuhat inimest. Filipiinidel hukkus 2006. aastal Lõuna-Leyte maalihkes üle 100 inimese ja Colombias 2017. aastal Mocoa maalihkes üle 400 inimese. Eestis esineb maalihkeid sagedamini Madal-Eestis ehk kõrgustikest allapoole jäävas Lääne-Eestis, eriti Pärnu ümbruses. Üks suuremaid maalihkeid toimus 2022. aastal Pärnumaal Audru osavallas, kus varises ligi hektar maad – puurkaevu rajamise tõttu vallandunud lihkega liikus ligi 160 000 tonni pinnast, tekitades paarisaja meetri pikkuse ja kohati nelja meetri sügavuse lõhe. 2005. aastal toimus natuke väiksem maalihe samuti Pärnumaal Sauga silla lähistel. Eestis toimub jõgede kallastel sageli maalihkeid, kuid Pärnumaal on need ulatuslikumad nõrga savipinnase tõttu. maavärin nõlv erosioon viirsavi veemajandus "DELFI FOTOD: Geoloog Toomemäel toimunud maalihkest: varingu taga oli halb planeerimine, varisemisi võib seal jälle ette tulla" Delfi, 04.07.2016 Sven Paulus (17.3.2015). "Maalihke võib tekitada ka inimlik rumalus". ERR Novaator. Vaadatud 23.2.2022. Kristjan Väli (22.2.2022). "ELU PÄRAST MAALIHET: varinguohu tõttu ei saa august isegi põllutööriistu kätte". Õhtuleht. Vaadatud 23.2.2022. Ester Vilgats (14.2.2022). "Pärnumaal toimus viimaste aastate suurim maalihe Eestis". ERR. Vaadatud 16.2.2022. Maalihked – looduslikud või inimtegevuse tagajärg? Eesti Loodus, 2003, nr 2/3 "Maalihked Norras on paratamatus" Eesti Geoloog, 6. jaanuar 2021 Maalihe Audru jõe ääres droonilt filmituna YouTube
Karu tänav

Karu tänav on tänav mitmes Eesti linnas: Karu tänav, tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis Karu tänav, tänav Narva linnas Karu tänav, tänav Pärnu linnas Samanimeline tänav asub ka: Jüri alevikus Rae vallas Vändra alevis Põhja-Pärnumaa vallas Koppelmaa külas Saue vallas Muraste külas Harku vallas Karu tee
Aruküla jõgi

Aruküla jõgi (ka Rohumetsa jõgi) on jõgi Järvamaal, Pärnu jõe vasakpoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 30,4 km ja valgla pindala 80,3 km². Saab alguse Retla rabast läänes ja suubub Pärnu jõkke. Aruküla jõgi keskkonnaportaalis
Kurina jõgi

Kurina jõgi on jõgi Pärnumaal, Pärnu jõe vasakpoolne lisajõgi. Jõgi on 25 km pikk ja 126,1 km² valgalaga. Saab alguse Kikepera raba loodeservas Tipu ja Kikepera küla piiril ning suubub Pärnu jõkke 19,1 km kaugusel tolle suudmest. Kurina jõkke suubuvad Kivinina oja ja Jõhve oja. Kurina jõgi Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 27. mail 2015)
Kuldkinga Teataja

Kuldkinga Teataja on Tartu Noorte Loodusmaja ajaleht. Leht hakkas ilmuma 2002. aastal. Kännuseened Koduleht
Gregorio Álvarez

Gregorio Conrado Álvarez Armelino (26. november 1925 Montevideo – 28. detsember 2016 Montevideo) oli Uruguay sõjaväelane ja riigitegelane, Uruguay president aastatel 1981 kuni 1985. 2007. aastal Álvarez arreteeriti süüdistatuna tema juhitud sõjaväelise diktatuuri valitsemise ajal toime pandud kuritegudes. 2009. aastal mõisteti ta lõplikult süüdi 37 inimese tapmises ja talle määrati 25 aastane vanglakaristus. Uruguay condena a ex mandatario