laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Schrödingeri kass

Schrödingeri kass on mõtteline eksperiment, mis illustreerib superpositsiooniprintsiipi, ehk seda kuidas objekt saab olla korraga mitmes teineteist välistavas olekus. Mõttelises eksperimendis tekitatakse süsteem, kus hüpoteetiline kass on suletud kasti sees korraga nii surnud kui ka elus. Selle mõttelise eksperimendi pakkus välja Austria füüsikateoreetik Erwin Schrödinger 1935. aastal eesmärgiga näidata kvantmehaanika ebatäiuslikkust üleminekul mikromaailmast makromaailma. Schrödingeri kassi mõtteline eksperiment seatakse üles järgmiselt. Terasest kasti asetatakse elus kass ja seade, mis koosneb mürgiga pudelist, haamrist, Geigeri loendurist ja väiksest kogusest radioaktiivsest materjalist. Radioaktiivsest materjali on nii vähe, et tunni aja jooksul laguneb sellest viiekümne protsendise tõenäosusega ainult üks aatom, kuid sama suur on tõenäosus, et mitte üksi aatom ei lagune. Tuuma lagunemisest tekkivat kiirgust tuvastab Geigeri loendur, mis peale kiirguse tuvastamist vabastab haamri, lastes sellel langedes lõhkuda mürki täis pudeli. Ehk kui tuum laguneb sureb kass mürgi tõttu, kuid kui tuum ei lagune jääb mürgi pudel terveks ja kass ellu. Kui eksperiment on nii üles seatud, suletakse kast, kus on kass ja seade. Peale tunni aja möödumist on sama tõenäoline, et kass on kasti sees elus kui surnud. Sel hetkel võib öelda, et kass ei olegi elus, ega surnud vaid kass on mõlemas olekus korraga ehk superpositsioonis. Kuid kasti avamisel ning selle sisse vaatamisel ei näe vaatleja kassi korraga elus ja surnud, vaid kass on kas elus või surnud. Vaatluse hetkel selle süsteemi lainefunktsioon kollapseerub ehk segatud tõenäosuslikust olekust saab üks kindel olek. Eksperimendi põhiküsimus on: millal muutub süsteem kahe oleku segust üheks konkreetseks olekuks? Schrödingeri eesmärk oli näidata, et puudub reeglistik, mis ütleks, millal täpselt lainefunktsioon kollapseerub. See probleem on füüsikas tuntud kui mõõtmisprobleem. Erinevad kvantmehaanika interpretatsioonid käsitlevad seda probleemi erinevalt. Kopenhaageni interpretatsiooni kohaselt eksisteerib kass superpositsioonis vaatluse hetkeni, kuid vaatlus ja vaatleja pole väga täpselt defineeritud. Teiseks võrreldamisi populaarseks tõlgenduseks on paljude maailmade interpretatsioon, mille kohaselt lainefunktsioon ei kollapseeru, vaid iga erinev mõõtmistulemus on realiseeritud mingis universumis ehk kass on mingis universumis kasti avamisel elus ning mingis teises universumis surnud. Leidub veel mitmeid interpretatsioone, kuid kõik need on kinnitamata, sest süsteemi pole võimalik vaadelda superpositsioonis ega kollapsi hetkel, seega on tegemist ühe lahendamata probleemiga füüsikas. Kuigi esialgselt oli mõtteline eksperiment kvantfüüsika puudujääkide esiletõstmiseks suunatud, siis kasutatakse seda nüüd tihti kvantfüüsika õpetamisel, et illustreerida superpositsiooniprintsiipi. Lisaks on Schrödingeri kassi kasutatud palju popkultuuris. Schrödingeri võrrand Maxwelli deemon Schrödinger, E. (1. november 1935). "Die gegenwärtige Situation in der Quantenmechanik". Naturwissenschaften (saksa). 23 (48): 807–812. DOI:10.1007/BF01491891. ISSN 1432-1904.
Kääri peakraav

Kääri peakraav (ka Kääri oja) on peakraav Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas, Vastemõisa oja parempoolne lisajõgi. Kraavi pikkus on 9,7 km, valgla pindala 6,8 km², langus 17,5 m ja lang 2,57 m/km. Kraav saab alguse 69,5 m kõrgusel Kildu külas Vastemõisa – Võlli – Suure-Jaani tee servas ja suubub Ivaski külas 52 m kõrgusel paremalt poolt Vastemõisa ojasse 4,2 km kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Kääri peakraav Eesti looduse infosüsteemis Kääri peakraav keskkonnaportaalis Kääri peakraav Eesti looduse infosüsteemis Kääri peakraav keskkonnaportaalis
Naer ja lõbu

"Naer ja lõbu : piltidega ilustatud naljade kogu" oli huumoriajakiri, mis ilmus 1906. aastal Tallinnas. Väljaandjateks olid raamatukaupmees Eduard Konstantin Berggrün nr. 1 ja N. Lement nr. 2. Ajakirja trükiti Tallinnas "M. Antje" trükikojas. Kokku ilmus ainult 2 numbrit. Nr 1: 6000 eks., Nr 2: 4400 eks. ESTER Naer ja lõbu "Lurich (1983)". Eesti Filmi andmebaas. "ERB Naer ja lõbu". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. aprill 2017. Vaadatud 19. aprillil 2017.
Vastemõisa – Võlli – Suure-Jaani tee

Vastemõisa – Võlli – Suure-Jaani tee (registrinumbriga 24123) on kõrvalmaantee Viljandi maakonnas. Tee pikkus on 19,973 km. Tee saab alguse Kobruvere külas Viljandi – Suure-Jaani tee 12. kilomeetrilt, läbib Kildu, Võlli, Arjadi ja Ängi külasid ja Suure-Jaani linna ning lõppeb Päraküla külas Mudiste – Suure-Jaani – Vändra maantee 9. kilomeetril. Suure-Jaani linnas kannab tee nimesid Nurme tänav ja Pärnu tänav. Tee 4. kilomeetrilt hargnevad teest Kildu–Oksa–Tõramaa tee ja Epra–Kildu tee. Riigimaanteede nimekiri ja riigimaanteede liigid Riigi Teatajas
Latentne soojus

Latentne soojus on soojusenergia, mis neelatakse või vabastatakse aine faasisiirdel. Kõik puhtad ained looduses on võimelised muutma oma olekut. Näiteks tahketest ainetest võivad saada vedelad (jääst saab vesi) ning vedelad ained võivad omakorda muutuda gaasiliseks (veest saab veeaur). Sellised aineoleku muutused aga nõuavad vastavalt kas soojushulga lisamist või eemaldamist. See soojushulk, mis põhjustab olekus muutusi, ongi latentne soojus. Latentne ehk teisisõnu peidetud soojus on saanud nimetuse selle järgi, et toimuvad protsessid ei väljendu temperatuuri muutusena (aine sulamissoojus ja aine aurustumissoojus). Näiteks vee temperatuur keemishetkel on 100 °C. See soojushulk, mis kogu aeg veele lisandub, et hoida teda keemas ja 100 °C juures, on latentne soojus. Mõiste võttis 1762. aastal esimesena kasutusele šoti keemik Joseph Black, kelle uurimused ja taiplikkus ületasid kaugelt tema kaasaegsete keemikute oma. Hiljem avastas latentse soojuse iseseisvalt ka šoti insener James Watt, kes kasutas teadmisi aurumasina ehitamisel. Latentse soojuse leidmiseks saab kasutada valemit L = Q m , {\displaystyle L={\frac {Q}{m}},} kus Q {\displaystyle Q} on vabanenud või neeldunud energia hulk aine faasimuutusel (kJ), m {\displaystyle m} on aine mass (kg), ja L {\displaystyle L} aine latentne soojus (kJ kg−1).
Meremäe vald (1922)

Meremäe vald oli vald Eesti Petseri maakonnas aastail 1922–1945 ja Eesti NSV-s Võru maakonnas aastail 1945–1950. Meremäe vallamaja asus tänapäeva Meremäe küla aladel. Aastatel 1922–1923 kandis vald nime Obinitsa vald. 1939. aasta vallareformi raames säilitas vald nime ja piirid. Vald kuulus Riigivolikogu 31. valimisringkonda, kust valiti Aleksis Tsänk. Meremäe valda kuulusid: Hillakeste (Hilläkeste), Väike-Härma, Jõksi, Kalatsovo, Kerba, Kärna, Kuksino, Lepa, Lutja, Tuulova, Tikliste, Meremäe, Ostrova, Paklova, Palande, Palovere, Palo, Pliia, Poksa, Puista, Raba, Ruutsi, Serga, Tepi, Tobrova, Väike-Tobrova, Treijali, Tserkonde, Tsirgu, Ulaskovo, Vaarkali, Vinski, Viru, Uusvada, Krantsovo, Kuige, Suure-Kiislova, Väike-Kiislova, Looska, Meeksi, Olehkova, Poroslova, Pelsi, Sulbi, Sunilova, Vasilde, Vareste, Vaaksaare, Voronkino, Kiirova asundus, Meremäe vallamaja ja Meremäe kool, Andrikova, Hilande, Suure-Härma, Ignase, Juusa, Karmsino, Kiksova, Korksi, Kosikova, Kõõru, Küllatova, Lindsi, Melso, Miku, Navike, Obinitsa, Roikino, Talka, Tedre, Tääglova, Vaslä, Klistino, Helbi, Kamenitsa, Jermakova, Kiiova, Krapkova, Maslova, Polovino, Seretsova, Tessova, Triigina, Tupleva, Veretino, Võmorski ja Tiirhanna külad. 13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kalatškovo, Obinitsa ja Veretino külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Vastseliina rajooni koosseisu. Maa-ameti kaardirakendused Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 102 Vabariigi Presidendi otsuses nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776) 598. Petseri Maavanema otsus Petseri maakonna vallavolikogude valimisringkondade arvu ja nendejpiiride kohta., Riigi Teataja, nr. 75, 9 september 1939
Austraalia Eesti Rahvuskapital

Austraalia Eesti Rahvuskapital oli Austraalia eestlaste organisatsioon, mille eesmärk oli toetada Eesti vabastamisvõitlust. Organisatsioon tegutses Austraalia Eesti Seltside Liidu juures. Organisatsioon toetas muu hulgas eestlusega seotud selgituskirjanduse väljaandmist, eestlusega seotud üritusi, rahvusliku kasvatuse teostamist, Eesti Vabariigi ametlike välisesinduste asutamist ja ülalpidamist. Organisatsiooni rahastati iga-aastastest korjandustest. 1957. aasta lõpuks oli korjatud umbes 3200 naelsterlingit. Annetajate nimed jäädvustati Raudraamatusse. Eesti entsüklopeedia: teatmeteos Eesti maast, rahvast ja kultuurist. Kirjastus Estonia, 1959. Lk 446
South Lebanon

South Lebanon (Ohio) South Lebanon (Oregon) South Lebanon (Pennsylvania) Lõuna-Liibanon
Balti Agronoomide Liit

Balti Agronoomide Liit oli Baltimaade ja Soome agronoomide kutseühinguid koondav liit. Liit asutati 1926 Tartus. Liidu ülesanne oli kutseühingutevahelise info jagamine ja teha koostööd õppe- ja uurimistegevuses. Liit korraldas iga kahe aasta tagant Balti agronoomide kongressi. Kongresside protokollid avaldati ka saksa keeles trükitult. Eesti entsüklopeedia: teatmeteos Eesti maast, rahvast ja kultuurist. Kirjastus Estonia, 1959. Lk 469
Oliver Schmitt

Oliver Jens Schmitt (sündinud 15. veebruaril 1973 Baselis) on Šveitsi ajaloolane. Ta lõpetas 1997. aastal Viini Ülikooli ajaloo erialal. 2000. aastal sai ta Müncheni Ülikoolist doktorikraadi. 2003. aastal habiliteerus ta Regensburgi Ülikoolis Ida-Euroopa ajaloo alal. Aastatel 2004–2005 töötas ta Berni Ülikoolis õppejõuna ja 2005. aastal sai ta Viini Ülikooli ajalooprofessoriks. Ta on Viini Ülikooli Kagu-Euroopa ajaloo professor. Tema peamine uurimisvaldkond on Balkani maade keskaeg. Pärast töötamist Põhja-Itaalia arhiivides ilmus 2008. aastal temalt Albaania rahvuskangelase Skanderbegi põhjalik biograafia, mille albanoloog Ardian Klosi tõlkis 2008. aastal saksa keelest albaania keelde. See raamat oli esimene kriitiline Skanderbegi käsitlus ja põhjustas Albaania meedias ägeda diskussiooni. Schmitt oli raamatus väitnud, et Skanderbegi ema Voisava oli pärit serbia Brankovići aadlisuguvõsast ja et Kastrioti aadlisuguvõsa on kreeka päritolu. Schmitti süüdistati laimamises ja Ardian Klosile (enesetapp 2012) heideti ette, et ta sellise teose tõlkida võttis. 2011 – valiti Austria Teaduste Akadeemia liikmeks 2013 – valiti Kosovo Teaduste ja Kunstide Akadeemia välisliikmeks 2001 – Das venezianische Albanien 1392–1479. [1] 2008 – Kosovo. Kurze Geschichte einer zentralbalkanischen Landschaft. [2] 2008 – Skanderbeg – der neue Alexander auf dem Balkan. [3] 2012 – Die Albaner – eine Geschichte zwischen Orient und Okzident. [4] 2012 – Südosteuropa und die Adria im späten Mittelalter. Hg. Victor Spinei. Bukarest/Brăila. 2016 – Capitan Codreanu. Aufstieg und Fall des rumänischen Faschistenführers. Wien, ISBN 978-3-552-05803-3. [5] 2019 – Der Balkan im 20. Jahrhundert: Eine postimperiale Geschichte Stuttgart, ISBN 978-3-17-031860-1. Univ.-Prof. Mag. Dr. Oliver Jens SCHMITT. iog.univie.ac.at A Soul for Europe Konferenz 2016 - Vortrag: Die kulturelle Spaltung in Europa. youtube.com 2008 Oliver Jens Schmitt: Scanderbeg: an Uprising and its Leader. albanianhistory.net
Aedvilja Keskühisus

Aedvilja Keskühisus oli Eesti organisatsioon (ühisus), mis turustas aiasaadusi ja metsamarju ning importis puuvilju. Ühisus asutati 1934 Tallinnas. Keskühisuse liikmed olid aiandusühistud. Ühisus eksportis 13,8% Eesti üldisest aiasaaduste ja metsamarjade väljaveost. Eesti entsüklopeedia: teatmeteos Eesti maast, rahvast ja kultuurist. Kirjastus Estonia, 1957. Lk 56
Lennuklubi

Lennuklubi (vanemas kirjanduses ka aeroklubi) on ühise huviala, harrastuslennundusega tegelevate inimeste vabatahtlik ühendus (klubi). Eesti Aeroklubi, 1937–1940 Eestis tegutsenud lennuklubi Ridali Lennuklubi Ainukene purilennuklubi Eestis Langevarjuklubi Dropzone
Aleksandr Novak

Aleksandr Novak (vene keeles Александр Валентинович Новак; sündinud 23. augustil 1971 Avdijivkas Donetski oblastis) on Venemaa poliitik. Ta oli 8. maist 2012 kuni 10. novembrini 2020 Venemaa energeetikaminister ja on alates 10. novembrist 2020 Venemaa asepeaminister. Ta sündis aastal 1971 Avdijivkas Donetski oblastis. Ta lõpetas Norilskis 23. Keskkooli. Aastal 1993 lõpetas ta Norilski Industriaalinstituudi metallurgia ökonoomika ja organiseerimise alal. Aastal 2009 lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli ärijuhtimise alal. Ta on abielus ja tal on kaks tütart. Aleksandr Novaki elulugu ITAR-TASSi kodulehel (vene keeles)
Arkadi Dvorkovitš

Arkadi Dvorkovitš (vene keeles Аркадий Владимирович Дворкович; sündinud 26. märtsil 1972 Moskvas) on Venemaa ökonomist, Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik (2004). 21. maist 2012 kuni 18. maini 2018 oli ta Venemaa peaministri asetäitja tööstuse ja energeetika teemadel. Aastatel 2008–2012 oli ta Venemaa presidendi abi. Dvorkovitš lõpetas Moskva 444. Keskkooli ja aastal 1994 Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal. 2015–2018 oli ta riigiettevõtte “Venemaa Raudteed” direktorite nõukogu esimees. Alates 2018. aasta oktoobrist on ta Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) president. Ta oli ka Skolkovo fondi nõukogu esimees, kuni esines 2022. aasta 15. märtsil välisajakirjanduses Venemaa vägede Ukrainasse sissetungi vastase hoiakuga, misjärel teatas 19. märtsil, et lahkub ametikohalt.[1] Ta on aastast 2001 abielus Zumrud Rustamovaga (Polymetal International'i asedirektoriga), neil on kolm poega. Tema isa Vladimir Dvorkovitš (1937–2005) oli rahvusvahelise kategooria malekohtunik. Arkadi Dvorkovitši elulugu Presidendi Administratsiooni kodulehel (vene keeles)
Riehkala

Riehkala ehk Rehkolovo (ka Kapasi, vene Рехколово) on endine ingerisoome küla ajaloolises Tuutari kihelkonnas Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas. Kaasaegse haldusjaotuse järgi jääb ala Peterburi linna Puškini rajooni Aleksandrovskaja alevi territooriumile, Peterburi-Pihkva maantee ja Peterburi-Pihkva raudtee vahelisele alale Rehkolovo maantee ääres. Küla soomekeelne rööpnimetus Kapasi tuleneb seal elanud ingerisoome suguvõsa Kapanen nimest. 1817. aastal oli külas (nimetatud kui Бол. Кабози ehk Рехколово) 29 talu. 1831. aasta Schuberti Peterburi lähiümbruse kaardil on kohta kujutatud kahe eraldi kõrvuti asetseva külana, millest lõunapoolses (Бол. Кабози) oli 15 talu ja põhjapoolses (Кабози) veel 15 talu. 1838. aastal elas külas (nimetatud kui Рехколово) 193 inimest, kellest 97 olid mehed ja 96 naised. 1848. aastal elas külas (nimetatud kui Riehkala) 188 ingerisoomlast äyrämöist, kellest 99 olid mehed ja 89 naised. 1856. aastal oli külas (nimetatud kui Рехколово) 33 talu 99 meeshingega. 1860. aasta topograafilisel kaardil oli külas (nimetatud kui Кабози Рехколa) 20 talu, kusjuures 1831. aastal mainitud kahe küla asemel on alles vaid põhjapoolsem. Endine küla tuumik jäi nähtavasti ette Peterburi-Pihkva maantee ehitusele, mida 1831. aastal veel ei olnud. 1880–1890. aastail oli külas (nimetatud kui Кабози (Рехколовa)) 49 talu. 1913. aastal oli külas (nimetatud kui Рехколово) 48 talu. Aastatel 1917–1931 kuulus küla Vittolovo külanõukokku ning 1931–1939 Tallikova külanõukokku. 1941. aastal oli külas (nimetatud kui Рехколово) 97 majapidamist. Teise maailmasõja ajal perioodil 01.09.1941–31.12.1943 oli küla okupeeritud saksa vägede poolt. 1946. aastast alates kandis küla nime Pesotšnaja (Песочная). "Rehkolovo". EKI kohanimeandmebaas. Vaadatud 20.04.2017. "Peterburi lähiümbruse topograafiline kaart, 1817. etomesto.ru". Vaadatud 20.04.2017. "Peterburi ümbruse kaart, 1831, Schubert". etomesto.ru. Vaadatud 20.04.2017. "Описание Санкт-Петербургской губернии по уездам и станам, 1838 г." Vaadatud 20.04.2017. Köppen, Peter v (1867). Erklärender text zu der ethnographishen karte des St. Petersburger gouvernements. St. Petersburg. Jelagin, N (1856). Алфавитный список селений по уездам и станам С.-Петербургской губернии. Peterburi. Lk 100. "Peterburi ja Viiburi kubermangude topograafiline kaart, 1860". etomesto.ru. Vaadatud 20.04.2017. "Peterburi lähiümbruse üheverstaline topograafiline kaart, 1890". etomesto.ru. Vaadatud 20.04.2017. "Peterburi lähiümbruse kaart, 1913". "Справочник истории административно-территориального деления Ленинградской области". Originaali arhiivikoopia seisuga 6.03.2016. Vaadatud 20.04.2017. "Leningradi oblasti kaart, 1941". etomesto.ru. Vaadatud 20.04.2017.
Kapasi

Kapasi on mitme ajaloolise ingerisoome küla nimi Ingerimaal. Nimi tuleneb ingerisoome suguvõsa Kapanen nimest. Kapasi ehk Inkeren Kapasi (ka Kortela ja Kordelevo) – küla Inkere kihelkonnas Kapasi ehk Tuutarin Kapasi (ka Riehkala ja Rehkolovo) – küla Tuutari kihelkonnas Pieni-Kapasi (ka Nuijala ja Maloje Kabozi) – küla Tuutari kihelkonnas Kapasi ehk Pulkkalan Kapasi (ka Verhneje Koirovo) – küla Venjoki kihelkonnas Ant-Kapasi (ka Pieni Selkelevä ja Maloje Sergelevo) – küla Venjoki kihelkonnas
Lõunaeestlane.ee

Lõunaeestlane.ee on 2014. aastast Võrus tegutsev uudisteportaal, mis kajastab valdavalt Võru, Põlva ja Valga maakonna teemasid. Portaal Lõunaeestlane.ee kuulus Breidaks ja Kaver Meedia OÜ-le, mille omanikeks olid eraisikud Arved Breidaks ja Jüri Kaver. Arved Breidaks müüs osaluse ettevõttes 2017. aastal, kui asus tööle ajalehes Lõuna-Eesti Postimees. lõunaeestlane.ee
Polüamiid

Polüamiid on polümeer, mille põhiahelas kordub amiidrühm (-CO-NH-). Polüamiid võib moodustuda aminohappe molekulide kui monomeeride polükondensatsioonil.
Rootova vald

Rootova vald (aastatel 1919–1923 Pankjavitsa vald) oli vald Petserimaal; vald jäi Setumaa piiresse. Vald eksisteeris 1919–1939. Vallamaja asus Roodva külas. 1939. aastal moodustati ligikaudu endise Rootova valla piires uus vald: Roodva vald. Maa-ameti kaardirakendused Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 102
Laura vald

Laura vald oli vald Petserimaal; vald jäi Setumaa piiresse. Vald eksisteeris 1922–1939. 1939 moodustati Laura valla ja osaliselt Rootova valla aladest uus vald: Lõuna vald. Vallamaja asus Lauras. Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 102 Maa-ameti kaardirakendused
HC Kometa Brno

Brno HC Kometa on Tšehhi jäähokiklubi, mis tegutseb Brnos. See mängib Tšehhi jäähoki kõrgliigas Extraliga. Klubi on asutatud 1953. aastal armee jäähokiklubina. Algselt kandis klubi nime Brno Rudá hvězda ('Brno Punane Täht'). Aastatel 1962–1976 kandis klubi nime Brno ZKL ning seejärel kuni 1990. aastate alguseni Brno Zetor. Nime Kometa Brno sai klubi 1993. aastal. Klubi tuli 11 korda Tšehhoslovakkia meistriks. Tšehhi meistriks on Kometa tulnud hooaegadel 2016–17 ja 2017–18. Klubi koduväljak asub DRFG Arenal. Tšehhi meister (2): 2016–17, 2017–18 Tšehhoslovakkia meister (11): 1954–55, 1955–56, 1956–57, 1957–58, 1959–60, 1960–61, 1961–62, 1962–63, 1963–64, 1964–65, 1965–66 IIHF-i Euroopa karika võitja (3): 1965–66, 1966–67, 1967–68 Spengleri karika võitja (1): 1955 Ametlik koduleht
Petški

Petški (ka Petska, vene keeles Печки) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Uue-Irboska vallas. Küla asub Pihkva järve lõunakaldal valla keskusest Uus-Irboskast umbes 11 kilomeetri kaugusel põhjas. Ajalooliselt kuulus küla Setumaale. Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Senno valda. Külas asub Petški Püha Jüri kirik. Petški vana kirik ehitati 1483 ja 1905 ehitati selle asemele uus paekivist kirik. 2000. aastal elas külas 127 inimest. http://www.eki.ee/dict/knr/index.cgi?Q=Petska&F=M&C06=et Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 197 Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 55
Kolpino küla

Kolpino (Kultna) (vene keeles Колпино) on küla Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Krupi vallas. Küla asub Pihkva järves asuva Kolpino saare läänerannikul. Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri maakonna Kulje ja Kalda valda. Külas asub Kolpino Issanda muutmise kirik. Kiriku ümber on kalmistu. Kolpino Issanda muutmise koguduse avamise ja Issanda muutmise kiriku ehitamise aeg on täpselt teadmata, aga pealkiri kiriku kellal "7066. a. oktoobri kuu 18. päeval". st. 1558. aastal. 2000. aastal elas külas 59 inimest. Petserimaa Praost, Ülempreester Nikolai Raag, Petserimaa kogudused, Usuteadusline Ajakiri, X aastakäik, Aprill 1938, No 1, lk 28 Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 189 Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 55
Kulje

Kulje ehk Kuulja (vene keeles Кулье) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Krupi vallas. Küla asub Setumaal. 1922 moodustati Kulje vald, mis 1939. aastal nimetati Kalda vallaks. Külas asub Kulje Püha Ilja kirik. Külast pisut eemal asub kalmistu. 2000. aastal elas külas 156 inimest. Численность населения населённых пунктов Псковской области по данным Всероссийской переписи населения 2010 года. Arvis Kiristaja: artikkel "Kulje" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 266. Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996, lk 55.
Lisje

Lisje (vene keeles Лисье, setu keeles Lisja) on küla Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Krupi vallas. Asub Pihkva järve läänekaldal. Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Kalda valda. Külas asub 1874. aastal ehitatud Lisje Vladimiri Jumalaema kirik. 2000. aastal elas külas 115 inimest. 2010. aastal oli elanikke 65. Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 189 Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 55 Arvis Kiristaja: artikkel "Lisja" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016, lk 328. http://pop-stat.mashke.org/russia-census-2010/pskovskaja.htm
Zalesje (Petseri rajoon)

Zalesje (vene keeles Залесье; eestipäraselt ka Salesje) on küla Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Petseri linna-asunduses. Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri valda. Külas asub Zalesje Püha Kolmainu kirik. Külas on kalmistu. 2000. aastal elas külas 246 inimest. Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 192 Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 55
Tailovo

Taeluva (vene keeles Тайлово Tailovo; eestipäraselt ka Tailova) on küla Setumaal Üle-Pelska nulgas, praeguse haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri valda. Küla paikneb Petseri-Pankjavitsa tee ääres. Külas asub Tailovo Püha Nikolai kirik ja kalmistu, kus paikneb rohkelt setude haudu. 2000. aastal elas külas 122 inimest. Tailovo Püha Nikolai kirik Tailovo küla vene koor, 1912. a. Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 192 Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 55
Liitumispolümerisatsioon

Liitumispolümerisatsioon on polümerisatsioon, milles monomeeri molekulide liitumise tulemusena moodustuvad polümeersed molekulid ilma kõrvalproduktideta. Liitumispolümerisatsioonil moodustuvad ainult polümeersed molekulid. Enamasti on siin tegu ahelpolümerisatsiooniga. Üldjuhul ei kuulu siia polükondensatsiooni protsessid (toimuvad astmelise polümerisatsiooni mehhanismi järgi), milles polümeersete molekulide kõrval moodustuvad ka mingid väikesed molekulid. Kuid siia kuulub näiteks polüuretaani moodustumine: see on polükondensatsioon, kus ei eraldu väikest molekuli. Protsessis osalevate monomeeride arvu järgi eristatakse kahesugust polümerisatsiooni: homopolümerisatsiooni, kus osaleb ainult üks monomeer, ja kopolümerisatsiooni, kus osaleb vähemalt 2 monomeeri. Liitumispolümerisatsiooni kasutatakse näiteks plastmassitööstuses uute materjalide valmistamisel. Sel teel valmib näiteks PVC (polüvinüülkloriid). ahelreaktsioon Tehnikaleksikon, lk. 385