laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tartu Ülikooli arvutuskeskus

Tartu Riikliku Ülikooli arvutuskeskus oli aastal 1959 Tartu Riiklikus Ülikoolis tööd alustanud allüksus. Arvutuskeskus asutati 1958. aastal koos Ural-1 saamisega Tartu Riiklikule Ülikoolile, esimesed matemaatikud ja elektroonikainsenerid asusid keskuse juures tööle jaanuaris 1959. Arvutuskeskus asus Ülikooli tänaval 18a ülikooli kohviku kõrval, seejärel Tõnissoni tänaval praeguses EÜS-i majas, ning 1972. aastal lõppes kolimine Liivi tänavale. Arvutuskeskuse esimene juhataja oli loogik Ivar Kull. 2000. aastal nimetati arvutuskeskus infotehnoloogia osakonnaks, IT-osakond paikneb 2002. aasta sügisest arvutuskeskuse algsel aadresssil Ülikooli tänaval. 2008. aastal loodi TÜ teadusarvutuste keskus, mida nimetatakse jätkuvalt suupäraselt arvutuskeskuseks. Teadusarvutuste keskus paikneb TÜ Delta keskuses ja Lossi tänav 3 õppehoones. Ülar Allas (veebruar 2021). "TÜ teadusarvutuste keskus ulatab teadlastele abikäe". Universitas Tartuensis. Sandra Saar (veebruar 2017). "Arvutuskeskus teeb teadlaste töö lihtsamaks". Universitas Tartuensis.
Jaan Tõnissoni tänav

Mitte segi ajada Tartu linna piiri taga Õssu külas asuva Tõnissoni teega. ‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Jaan Tõnissoni tänav on Jaan Tõnissoni auks nimetatud tänav Tartus. Tänav algab Kastani tänava ja Julius Kuperjanovi tänava ristmikult, kulgeb edelasse ning lõpeb Vaksali tänaval. Tänavast vasakul pool on Vaksali park, paremal pool on majad. Tõnissoni tänav ristub Kooli tänava ja Anna Haava tänavaga (mõlemaga paremalt). Tänava pikkus on umbes 330 meetrit. Tänava varasemad nimed on Viljandi tänav (kuna oli jätkuks teisel pool raudteed kulgevale Viljandi maanteele) ja Juri Gagarini tänav (Juri Gagarini auks).1987.aasta śügisel, kui oli plaanis nimetada Hiinalinna Gvardeiskaja tänav J.Gagarini tänavaks, siis et vältida kahe samanimelise tänava teket Tartus, oleks praegune J.Tõnissoni tänav saanud Seltsi tänavaks. Tänava suurim majanumber on 13, paarisnumbriga majad puuduvad, sest sel tänavapoolel on park. Tõnissoni tänaval asuvad Eesti Üliõpilaste Seltsi maja ja Miina Härma gümnaasiumi hoone. Tõnissoni 1, Eesti Üliõpilaste Seltsi maja J.Tõnissoni 3, Miina Härma Gümnaasium Regio Tartu kaart Ekspresskataloog 2005, lk. 54. Tartu kaart mõõtkavas 1:22 000
Juhan Liivi tänav

See artikkel räägib Tartu tänavast. Samanimeliste tänavate kohta vaata artiklit Juhan Liivi tänav (täpsustus). Juhan Liivi tänav (kuni 14. maini 1936 Hetseli tänav, saksa keeles Hetzelstraße) on tänav Tartus. Juhan Liivi tänav ühendab Baeri tänavat Veski tänavaga, olles seejuures 285 meetri pikkune. Juhan Liivi tänavalt Rahvusarhiivi juurest Baeri tänavale kulgev teelõik kandis varem nime Juhan Liivi põik, kuid nimetati veebruaris 2012 ümber Hezeli tänavaks. Juhan Liivi tänaval asub Tartu Ülikooli arvutuskeskus koos matemaatika-informaatikateaduskonna hoonega, samuti endine Eesti Ajalooarhiiv (Juhan Liivi 4). Aadressil Juhan Liivi 2d tegutseb Tartu Rahvusvaheline Kool. Tänav on nimetatud luuletaja Juhan Liivi mälestuseks. Haljasalal Ajalooarhiivi hoone ja Eesti Rahva Muuseumi hoone vahel on Juhan Liivi mälestuskivi. Puitelamu, J. Liivi 3 Puitelamu, J. Liivi 5 Juhan Liivi põik on märgitud Google'i kaardile (maps.google.com, vaadatud 1. augustil 2012) ning kajastus 2009. aasta liiklusteadetes ("Tartu politsei otsib viie avarii tunnistajaid" Postimees, 11.12.2009).
Microsoft Access

Microsoft Access on Microsofti loodud ja Microsoft Office'i kontoritarkvarapaketti kuuluv andmebaasitarkvara.
Semantiline supositsioon

Semantiline supositsioon (suppositio semantica) on supositsioon (formaalse supositsiooni ja materiaalse supositsiooni kõrval), mille puhul mingit väljendit kasutatakse selleks, et rääkida mis tahes sama tähendusega väljendist. Mõiste võttis kasutusele Niels Egmont Christensen artiklis "The Alleged Distinction between Use and Mention" (Philosophical Review, kd 76, lk 1967, lk 358–367.) Ta toob näitena laused (1) Ära mitte iial ütle "mitte iial". (2) "Okulist" tähendab sedasama mis "silmaarst". Esimeses lauses on tsitaadis esinev väljend semantilises positsioonis ja teises lauses teises tsitaadis tsiteeritav väljend on semantilises supositsioonis. See mõiste on vähe kasutust leidnud. Eugênio Pagotti. Inserções enunciativas, autonímia e a atualidade do conceito de suposição semântica. – Interdisciplinar, kd 2, 2006, nr 2. Sama: Filología e Lingüística Portuguesa, 2006, nr 8.
Lääne maakonna mereosade loend

Siin on loetletud Lääne maakonna territooriumile jäävaid lahtesid ja väinu. Soome laht Keibu laht Dirhami laht Hara laht (Noarootsi) Paslepa laht Voosi kurk (väin) Haapsalu laht Tagalaht Rokkasilm (väin) Kropi silm (väin) Tahu laht Ninaauk (laht) Nodaski laht Klippa lõuk (laht) Killaste silm (väin) Saunja laht Riimi meri (laht) Saaremõisa laht (käsitletakse ka rannajärvena) Suur viik (laht) Eeslaht Väinameri Pusku viik (laht) Topu laht Lõpe laht Matsalu laht Saimi laht Topi laht Mõisaküla laht Suur väin Türni lõpp (laht) Mõniste laht Viire kurk (väin) Saare kurk (väin) Rame laht Vanalubi laht Mõisalaht Ruilõpp Liivi laht Vormsi saare ümbrus Invike (laht) Obholmsviken (laht) Kroken (laht) Sviby laht Humleviken (laht) Öknasviken (laht) Hullo laht Austurvike (laht) Sandviken (laht) Hari kurk (väin) Västerviken (laht) Borrbyviken (laht) Rälby laht Rännan (laht) Rälby Austurvike (laht) Tjucsundet (väin) Diby laht Oxtainvike (laht)
Lääne maakonna saarte loend

Siin on loetletud Lääne maakonna territooriumile jäävaid saari. Ahessäär Alarahu Endurahu Esirahu Gutagrunne Hanemaa Harilaid Hobulaid Hosgrunne Härglaid Härjamaa Ipurahu Kadrinarahu Kajakarahu Kakrarahu Karurahu Kibissäär Killasterahu Kingissepalaid Kivirahu Kodurahu Koharahu Kolmenasv Koplirahu Korset Kumari saar Kõrgrahu Kärkgrunne Kübarrahu Lammaslaid Langgronne Laususäär Liia saar Maielaid Mallerahu Merikajakarahu Mihkrahu Millasanken Moori säär Mustarahu Mustassaar Ninarahu Norrsanken Nätegrunne Oorahu Osmussaar (Odensholm) Paljarahu Paljaslaid Papilaid Papirahu Pasilaid (Pasja) Paskarahu Pihlalaid Pisukerahu Plokilaid Polvergimadal Pudurahu Põdrarahu Pöia rahu Rohelserahu Rohenina Roograhu Ruilaid Rukkirahu Räimerahu Salsgrunne Seasaar (Mäln) Siimurahu Silmarahu Sipelgarahu Sitarahu Skoggrunne Stora Åbbargrunne Storstaingrunne Sunna Åbbargrunne Sunnasanken Suurlaid Suurrahu Suurrahu Sõmeri saar Tagarahu Tauksi saar Tiirurahu Tjuka Tondirahu Tälmen Tälms Norrgrunne Ulassaar (Olasäurn) Umpu saar Unnikarahu Uulutilaid Vaherahu Valgerahu Valgerahu Varsarahu Vipa Vormsi saar (Ormsö) Väike Härjamaa Väike Kakrarahu Väike Munarahu Väike Pudurahu Väike Roograhu Väike Siimurahu Väike-Tjuka saar (Lilltjuka) Väikerahu Ärmarahu Öörahu Ülerahu
Peeter Villmann

Peeter Villmann (sündinud 30. novembril 1949) on eesti tõlkija. Tema isa oli astronoom Charles Villmann. Tema lapsed on Villu Villmann, Tsipe Aavik ja Indrek Hagur. Tõlgitud teoseid
Microsoft Publisher

Microsoft Publisher on Microsofti loodud ja Microsoft Office'i kontoritarkvara paketti kuuluv küljendustarkvara.
Frederiksberg

Frederiksberg on asum Taanis Pealinna piirkonnas Kopenhaageni linnas. Ta on endine Kopenhaagenist eraldi paiknenud linn, mis nüüd on osa Kopenhaageni linnast kui asulast, kuid moodustab eraldi Frederiksbergi valla, mis on enklaavina täielikult ümbritsetud Kopenhaageni vallast. Frederiksbergis asub Frederiksbergi loss. Frederiksberg on Tartu sõpruslinn. http://www.statbank.dk/BY1 Frederiksbergi koduleht
Laurent Fignon

Laurent Fignon (12. august 1960 – 31. august 2010) oli prantsuse elukutseline jalgrattur. Laurent Fignon võitis aastatel 1983 ja 1984 Tour de France'i ja 1989. aastal Giro d'Italia.
Mauri Raus

Mauri Raus (27. jaanuar 1942 Tartu – 11. oktoober 1990 Tallinn) oli eesti näitleja. Ta lõpetas 1965. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 2. lennu ja töötas seejärel aastatel 1965–1977 Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris. Raske lapsepõlv jättis jälje kogu tema elule. Ta oli pärit Vägevalt, kus nende kuuelapseline pere 1951. aastal kulakuks tehti. Kuigi nad pääsesid Siberisse küüditamisest, tuli neil oma kodust välja kolida ning järgnes väga keeruline eluperiood. Elu lõpupäevil kannatas ta närvikahjustuse all, mis viis surmani Paide haiglas.[viide?] Boriss Berzer (A. Andrejev, Mikk Mikiver. Otsustage meie üle, inimesed, 1965) Sir Sallivan jt (P. Kohout. 80 päevaga ümber maailma, 1966) Röövel; Kuninga vahtkond (Jevgeni Švarts. Lumekuninganna, 1966) Marcellus (William Shakespeare. Hamlet, 1966) 1. laskur (Kmicic) (J. Broszkiewicz. Ma jutustan teile oma loo, 1966) Vladimir Mokšin (J. Voltšek. Kohtukroonika, 1967) Valvur (Jean Anouilh. Antigone, 1967) Garik Jevrumjan (A. Hmelik. Rohupudelid, 1967) Hääl; Ivan Bukin; Noormees matustel (Maksim Gorki. Ema, 1967) Lignière; Kaardiväelane; Kadett (E. Rostand. Cyrano de Bergerac, 1968) Margus (August Kitzberg. Libahunt, 1968) Polaarrebane (Juhan Smuul. Pingviinide elu, 1968) Lugeja (Marie Under, Betty Alver. Hingetulv, 1968) Tõnisson (Oskar Luts. Kevade, 1969) Molvik (Hendrik Ibsen. Metspart, 1969) Mercutio (William Shakespeare. Romeo ja Julia, 1969) Garik Jevrumjan (A. Hmelik. Miltoni miljonid, 1970) Filmirežissöör (Z. Skowronski. Õnneseen, 1970) Happy (Arthur Miller. Proovireisija surm, 1970) Cliff (J. Osborne. Vaata raevus tagasi, 1971) Sergei (J. Žuhhovitski. Isekeskis ingliteta, 1971) Puujalg (Jüri Tuulik. Hübriidgloobus, 1972) Gnapheus (J. Broszkiewicz. Kuuenda raamatu lõpp, 1973) Zolotujev või Miilits (A. Vampilov. Hüvasijätt juunis, 1973) Osatäitja (A. Mann, K. Komissarov. Protsess, 1975) Vaikne hooaeg (1968) – Greban Ta ei olnud üksi (1969) Risk (1970) Tuulevaikus (1970) – Alfred ([1]) Varastatud rong (1970, NSV Liit, Bulgaaria) – vanemleitnant Valge maur ja tema aur : mõttepudemeid : [valik aforisme]. - Tallinn, 1989 Hingehaige : [luulekogu]. - Tallinn, 1991 Ta oli Linda Rausi poeg. Tema vend Sander Raus oli Eesti Draamateatri ja Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri näitleja. Anne Tuuling, Iivi Lepik. Ma jutustan teile oma loo : Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri teisest lennust. - Tallinn : Valgus, 2006 Mauri Raus kino-teatr.ru lehel
Rabivere soo

Rabivere soo ehk Hagudi soo ehk Rabivere raba on raba Raplamaal Kohila vallas ja alevis. Soo jääb Rabivere maastikukaitseala piiresse. Soo jääb Kohila alevist edelasse. Raba on osa Rabivere maastikukaitsealast, välja arvatud loode- ja läänepoolne osa, kus toimub freesturba tootmine. Rabast kagu poole jääb Kõnnu raba, lääne poole jääb Pihali soo. Mõlemad kuuluvad Rabivere maastikukaitsealale ja kõik koos moodustavad peaaegu katkematu rabamassiivi. Rabas on hulgaliselt laukaid (Pikklaug, Kaselaug). Kuna piirkonnas on palju karsti, siis kaovad rabast väljuvad veed peagi maa alla (Urge kurisu). Raba servades ja laugaste ümbruses kasvab laiguti jõhvikaid. Raba sügavuseks hinnatakse kuni 6 m, suhteliseks kõrguseks kuni 3 m, seega on turbalasundi paksus kohati üle 8 m. Raba on vähe uuritud. Kaitse alla võeti aastal 1981. Ei ole lubatud vee reguleerimist ja turba tootmist. Raba on tähtis maastikuliselt, ökoloogiliselt ja veesäilitusalana, samuti jõhvikasoona ja karstialade toitealana. Kuid raba seisund on kohati ebarahuldav (kuivenduse ja freesturba pärast). Rabivere raba Eesti looduse infosüsteemis
Kim Britov

Kim Nikolajevitš Britov (8. jaanuar 1925 Sobinka – 5. jaanuar 2010 Vladimir) oli vene maalikunstnik. 1995 Venemaa teeneline kunstnik 2002 Issaak Levitani nimelise preemia laureaat 2003 Vladimiri aukodanik
Rabivere maastikukaitseala

Rabivere maastikukaitseala on kaitseala Raplamaal Kohila vallas Põikma, Mälivere, Aandu, Kadaka, Hageri, Pihali, Rabivere, Adila ja Rootsi külas ning Rapla vallas Röa, Koigi ja Kuku külas. Kaitseala pindala on 2157,6 ha, geograafilised koordinaadid on 59° 6′ 39″ N, 24° 42′ 35″ E. Kaitseala läbivad või sellel asuvad järgmised veekogud: Sootaguse peakraav, Padriku oja, Maidla jõgi, Kaselaug, Pikklaug (Ida-Pikklaug), Pikklaug (Lääne-Pikklaug), Kõnnujärv, Seli raba laugas, Sopi järvik, Sopi järv. Rabivere maastikukaitseala kattub Natura-alaga Rabivere loodusala. Kaitseala on moodustatud aastal 1981 Rabivere raba kaitsealana. Rabivere maastikukaitseala kaitse-eesmärk on: elupaigatüüpide – huumustoiteliste järvede ja järvikute, lubjarikkal mullal kuivade niitude, aas-rebasesaba ja ürt-punanupuga niitude, puisniitude, looduslikus seisundis rabade, siirde- ja õõtsiksoode, liigirikaste madalsoode, vanade loodusmetsade, vanade laialehiste metsade, rohunditerikaste kuusikute, soostuvate ja soo-lehtmetsade ning siirdesoo- ja rabametsade, samuti eesti soojumika (Saussurea alpina ssp. esthonica) kaitse; soomaastiku, erinevate sootüüpide, sealse elustiku ning kohalike veevarude kaitse ja säilitamine. Rabivere piiranguvöönd (1800,4 ha), Rabivere sihtkaitsevöönd (357,1 ha). Rabivere maastikukaitseala Keskkonnaregistri kood on KLO1000246. Rabivere maastikukaitseala Rabivere maastikukaitseala keskkonnaportaalis Rapla raj. RSN TK otsus nr. 268 Looduskaitse kohta Rapla rajoonis
Pihali soo

Pihali soo on soo Raplamaal Pihali, Adila, Põikma ja Rabivere külas. Pihali soo kuulub Rabivere maastikukaitseala lahusossa, mida põhiosast eraldab Hageri–Kodila–Kuusiku tee. Rabivere soo
Ruunavere sild

Ruunavere sild on sild Märjamaa vallas Tallinna–Pärnu–Ikla maantee 48. kilomeetril üle Kasari jõe. Sild ehitati aastal 2004. Silla pikkus on 4,78 m, laius on 28 m, sõidutee laius on 11 m. Maanteeameti sildade registris on silla number 266. Ruunavere sild, muis.ee
Leo Kokle

Leo Kokle (3. märts 1924 Alūksne – 7. detsember 1964 Riia) oli Läti maalikunstnik. Alustas kunstiõpinguid 1942. aastal professor Tillbergi stuudios, 1944–1947 õppis Läti Kunstiakadeemias, kuid oli sunnitud õpingud katkestama nõrga tervise (luutuberkuloos) tõttu. Maalis peamiselt tundlikke portreid, hilisemal loomeperioodil ka värvijulgeid maastikke. Tema tööd eristusid oma aja pealesunnitud sotsialistliku realismi kaanonist. Oli 1956 üks noorte kunstnike näituse traditsiooni algataja. Abiellus 1956, aastal Terēze Vilcānega. Koklel oli Läti kunsti- ja kultuuriinimeste seas lai suhtlusringkond, vaatamata oma väiksele kasvule ja küürule elas ta Riias kaunis tormilist seltsielu. Oli küllalt tugev maletaja. Raimonds Pauls on Läti Rahvusteatri jaoks kirjutanud Kokle elust muusikali "Leo. Viimane boheem" (2010). Leo Kokle on maetud Riia Metsakalmistule.
Vanamõisa mõisa park

Vanamõisa mõisa park on kaitsealune park Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Seira külas. Pargi pindala on 6,2 ha. Pargi geograafilised koordinaadid on 58° 42′ 26″ N, 24° 1′ 40″ E. Park jääb Vanamõisa jõest ida poole ja Kirbla–Rumba–Vana-Vigala teest lõuna poole. Kaitseala koosseisu on arvatud ka allee, mis jääb Kirbla–Rumba–Vana-Vigala teest põhja poole. Vanamõisa mõis Vanamõisa mõisa park keskkonnaportaalis Vanamõisa mõisa park kultuurimälestiste riiklikus registris Lihula Rajooni TSN TK otsus 25.04.1958 nr. 34 Looduskaitse olukorrast Lihula rajoonis
Parthenon

Parthenon on Ateena Akropolil asuv jumalanna Athena tempel. See on ristkülikukujulise põhiplaaniga dooria stiilis marmorist tempel, mis valmis aastatel 447–438 eKr Pheidiase juhendamisel. Seda peetakse Vana-Kreeka klassikalise ajastu tähtsaimaks ehitismälestiseks ning see on üks maailma tuntumaid ehitisi. Parthenon (παρθενών) tähendab vanakreeka keeles neitsi elukohta; see viitab jumalanna Athenale. Parthenon rajati vanema Athena templi varemete kohale, mis hävis pärslaste sissetungi ajal 498 eKr. Ehitustööde algataja oli Perikles. Hoolimata nimest kasutati seda peamiselt varakambrina. Seal hoiti Ateena Mereliidu varasid. Arhitektid ja ehitusmeistrid olid Iktinos ja Kallikrates. Frontoonide kujude ja friisil asuvate metoopide autor oli Pheidias ning arvatavasti ka tema õpilased Agorakritos ja Alkamenes. Friisil on kujutatud muu hulgas gigantomahhiat, kreeklaste ja amatsoonide võitlust, stseene Trooja sõjast ning kentauride ja lapiidide võitlust. Tümpanoni skulptuurid valmisid alles 432. aastal eKr. Neid peetakse ühtedeks Vana-Kreeka kunsti paremateks näideteks. Idaküljel, peasissekäigu kohal asuval tümpanonil on kujutatud Athena sündi Zeusi peast. Läänetümpanonil kujutati Athena ja Poseidoni võistlust Ateena kaitsepühakuks saamise pärast. Tempel on ehitatud 16 km kaugusel asuvast Pentelikoni mäest saadud marmorist. Templi välissammastik koosnes 8 dooria stiilis sambast otstes ja 17 külgedel (see ei tähenda aga, et välissambaid oleks kokku 50). Nende läbimõõt oli 1,9 m ja kõrgus 10,4 m. Ülemiselt trepiastmelt mõõdetuna on Parthenon 30,9 meetrit lai ja 69,5 m pikk. Siseruum ehk cella oli 19,2 m lai ja 29,8 m pikk. Templi sees cella's asus Pheidiase loodud kullast ja elevandiluust Athena kuju. Kuju nägu, käed ja jalad olid elevandiluust, silmad kalliskividest. 426. aastal lasi Rooma keiser viia Athena kuju Konstantinoopolisse, kus see hiljem ristisõdade ajal kaduma läks. Säilinud on Rooma-aegne koopia, mida hoitakse riiklikus arheoloogiamuuseumis. Cella oli seestpoolt ümbritsetud katust toestavate sammastega ja väljast friisiga, millel kujutati Panatenaiade rongkäiku ja Olümpose jumalaid (välja arvatud Hadest ja Hestiat). 6. sajandil muudeti Parthenon neitsi Maarjale pühitsetud kristlikuks kirikuks. 1456. aastal, kui Ateena osmanite kätte langes, muudeti ehitis mošeeks. Selle juurde ehitati minarett, kuid hoonet ennast ümber ei ehitatud. 26. septembril 1687, kui veneetslased piirasid Ateenat, tabas püssirohuhoidlana kasutatud Parthenoni veneetslaste kahurikuul. Toimunud plahvatuses purunes suurem osa templist. Välissammastik taastati hiljem. Friisi säilinud osad ja paljud kujud viidi 1801. aastal Inglismaale, kus neid hoitakse Briti Muuseumis hoolimata Kreeka valitsuse nõuetest need tagastada. 1975. aastal hakati Parthenoni restaureerima. Tööd kestavad tänapäevani. Läänekülje metoobid Lõunakülje metoop. Briti Muuseum Idapoolne frontoon Lõunapoolne külg Ratsanikud lõunapoolsel friisil. Briti Muuseum Restaureerimistööd Põhjafassaadi rekonstrueerimine (2005)
Vanamõisa mõis

Vanamõisa mõis on mitme mõisa nimi: Vanamõisa mõis (Wannamois) – rüütlimõis Keila kihelkonnas Harjumaal Vanamõisa mõis (Wannamois) – Saarnakõrve mõisa karjamõis Kose kihelkonnas Harjumaal Vanamõisa mõis (Wannamois) – rüütlimõis Kirbla kihelkonnas Läänemaal Vanamõisa mõis (Wannamois) – poolmõis Ridala kihelkonnas Läänemaal Vanamõisa mõis (Altenhof) – rüütlimõis Haljala kihelkonnas Virumaal Vanamõisa mõis (Altenhof) – Rõuge mõisa karjamõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal Vanamõisa mõis (Alt-Kosse) – Viitina mõisa kõrvalmõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal Vanamõisa mõis (Friedrichsheim) – rüütlimõis Halliste kihelkonnas Pärnumaal Vanamõisa mõis (Althof) – Leebiku mõisa kõrvalmõis Helme kihelkonnas Viljandimaal Vanamõisa mõis (Althof) – Patküla mõisa karjamõis Helme kihelkonnas Viljandimaal Vanamõisa mõis (Pihla-Althof) – Holstre mõisa karjamõis Helme kihelkonnas Viljandimaal Vanamõisa mõis (Alt-Wagenküll) – Taagepera mõisa karjamõis Helme kihelkonnas Viljandimaal Vanamõisa mõis (Wanamõisa) – Holdre mõisa karjamõis Helme kihelkonnas Viljandimaal Vanamõisa mõis (Alt-Padefest) – Torma mõisa kõrvalmõis Torma kihelkonnas Tartumaal Vanamõisa mõis (Althof) – Arula mõisa karjamõis Otepää kihelkonnas Tartumaal Vanamõisa mõis (Althof) – Restu mõisa karjamõis Sangaste kihelkonnas Tartumaal Vanamõisa mõis (Marienhof) – Alatskivi mõisa karjamõis Võnnu kihelkonnas Tartumaal Vanamõisa mõis (Althof) – Saare mõisa kõrvalmõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal Vanamõisa mõis (Althof) – Alatskivi mõisa karjamõis Kodavere kihelkonnas Tartumaal Luunja-Vanamõisa mõis (Wannamois) – Luunja mõisa kõrvalmõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal Saare-Vanamõisa mõis (Althof) – Saare mõisa kõrvalmõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal Taagepera-Vanamõisa mõis (Alt-Wagenküll) – Taagepera mõisa kõrvalmõis Helme kihelkonnas Viljandimaal
Harilik lottsuru

Harilik lottsuru (Hemaris tityus) on surulaste sugukonda lottsuru perekonda kuuluv liblikaliik. Harilik lottsuru on levinud kõikjal Eestis, kuid pole arvukas. Elupaigaks niidud, pargid, aiad ja metsalagendikud. Valmikud valmivad juunis. Lendavad vaid päikeselistel päevadel. Mai ja juuni päikeselistel päevadel kohtab lottsurusid sageli lendlemas sirelite, tõrvalillede, pusurohtude või padjandflokside õitel. Väliselt kimalast meenutavad kilejate (soomusteta) tiibade ja lühikese töntsaka kehaga liblikad. Tiivade välisservi ääristab kitsas tume rant. Mõõtmed: tiibade siruulatus on keskmiselt 35 mm. Röövikud toituvad äiataril. Hemaris tityus ♂ Hemaris tityus ♂ △ Hemaris tityus ♀ Hemaris tityus ♀ △ Rein Kuresoo, Hendrik Relve ja Indrek Rohtmets (2001). Eesti elusloodus: Kodumaa looduse teejuht. Teine trükk. Tallinn: Varrak, 338. (ISBN 9985-3-1041-1) Harilik lottsuru andmebaasis eElurikkus
Tudulinna Rahu kogudus

EELK Tudulinna Rahu kogudus on luterlik kogudus Tudulinnas. Kogudus kuulub Viru praostkonda, varem kuulus Tartu praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Avo Kiir, organist Kaja Viiul. Jumalateenistused on kord kuus algusega kell 12.00 Tudulinna kirikus.
Treimani kogudus

EELK Treimani kogudus on luterlik kogudus Treimanis. Kogudus kuulub Pärnu praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Tauno Teder, organist Mall Karp. Juhatuse esimees on Tiiu Hunt. Jumalateenistused on kuu kolmandal pühapäeval algusega kell 14.00 Treimani luteri kirikus.
Tarvastu Peetri kogudus

EELK Tarvastu Peetri kogudus on luterlik kogudus Tarvastus. Kogudus kuulub Viljandi praostkonda. Koguduse õpetaja on Elve Bender, juhatuse esimees on Irja Vell. Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Tarvastu Peetri kirikus. 16 ..– 1641 Christian Kerner . - 1641–1649 Erich Papp. 1658–1700 Stephan Callenis. 1700 Heinrich Teucher 1707 Nicolaus Hering 1705–1715, Andreas Stålfot, 1711/1719–1727, Anton Theophil Lau, 1716–1721, Christoph Heinrich oder Christian Hieronymus Vick (1685–1737) 1746–1748, Johann Friedrich Körber, Tarvastu Peetri koguduse pastor 1747–1749, Johann Christoph Schmidt, Tarvastu Peetri koguduse pastor 1767–1779, Friedrich David Lenz, Tarvastu Peetri koguduse pastor 1779–1788, Johann Adam Andreae, Tarvastu Peetri koguduse pastor 1789–1795, Johann Christian Friedrich Moritz, Tarvastu Peetri koguduse pastor 1796–1799, Johann Christian David Moritz, Tarvastu Peetri koguduse pastor 1799–1807, Karl Ernst von Berg, Tarvastu Peetri koguduse pastor 1807–1815, Carl Heinrich Julius Paessler, Tarvastu Peetri koguduse pastor 1816–1841, Justus Johannes Mickwitz, Tarvastu Peetri koguduse pastor 1842–1872, Paul Carlblom, Tarvastu Peetri koguduse pastor 1872–1879, Georg Eisenschmidt, Tarvastu Peetri koguduse pastor 1883–1923, Michael Jürmann, Tarvastu Peetri koguduse kirikuõpetaja, 1898–1920 Viljandi praostkonna praost 1924–1948, Henrich Rudolf Laas, Tarvastu Peetri koguduse kirikuõpetaja 1949–1952, August Ruus, Tarvastu Peetri koguduse kirikuõpetaja 1952–1953, Eduard Salumäe, Tarvastu Peetri koguduse kirikuõpetaja 1954–1955, Juhan Kallaste, Tarvastu Peetri koguduse diakon 1955–1987, Harri Haamer, Tarvastu Peetri koguduse kirikuõpetaja 1987–1990, kogudust hooldas praost Herbert Kuurme, jutlustajana teenisid Harri Haameri lesk Maimu Haamer ja usuteaduse üliõpilane Ano Laan 1991–1997, Naatan Haamer 1999–2006, Markus Haamer (teenis aastatel 1997–1999 samas diakonina) 2007–2011, Anna-Liisa Vaher (teenis aastatel 2006–2007 samas diakonina) 2011 – Elve Bender Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Tarwast, 1843, seite 99–100 Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Tarwast, 1843, seite 99–100