laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Friedrich Eduard Lezius

Friedrich Eduard Lezius (6. september/18. september 1859 Tõstamaa – 5. juuni 1936 Königsberg) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik ja saksa kirikuajaloolane. Lezius õppis aastatel 1870–1877 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1877–1883. Prooviaastal oli ta Helme Maarja koguduses Ernst Behse juures. Ordineeriti õpetajaks (26. detsembril 1883)/7. jaanuaril 1884. Oli aastatel 1884–1886 Rõuge Maarja koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1887–1889 Valga eesti koguduse õpetaja, olles samaaegselt õpetajaks Zeddelmanni Erakoolis ja köstrikoolis. Aastal 1890 oli ta kaheks kuuks pastoriametist kõrvaldatud (suspendeeritud), kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele (õigeusus pettunutele). Nimelt laulatas ta ühe õigeuskliku pruutpaari. Aastal 1892 kaitses ta kirikuajaloo alal mag. theol. väitekirja Tartu Ülikoolis. Aastatel 1894–1899 oli ta Greifswaldi ülikoolis kirikuajaloo eradotsent. Aastal 1894 sai ta lic. theol. astme. Aastatel 1899–1902 oli ta Kieli Ülikooli professor. Aastatel 1902–1925 oli ta Königsbergi Ülikooli professor (aastal 1907 kaitses ta Greifswaldi Ülikoolis dr. theol. väitekirja). Jäi aastal 1925 emerituuri. Tema isa Andreas Friedrich Lezius oli Tõstamaa ja Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja, vend Hermann Arnold Lezius oli Kuressaare Laurentiuse koguduse ja Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja. Die Anbetung Jesu neben dem Vater: ein Beitrag zu Luther's Gebetslehre (Dorpat, 1892) [magistritöö] Zur Charakteristik des religiösen Standpunktes des Erasmus (Gütersloh: Bertelsmann, 1895) Der Toleranzbegriff Lockes und Puferndorfs: ein Beitrag zur Geschichte der Gewissensfreiheit (Leipzig: Dietric, 1900; 2. Aufl. 1971) Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Julius Reubke

Julius Reubke (23. märts 1834 Hausneindorf – 3. juuni 1858 Pillnitz) oli saksa organist, pianist ja helilooja. Julius Reubke sündis 23. märtsil 1834 Hausneindorfis. Tema isa Adolf Reubke valmistas klavereid ja ehitas oreleid. Tema vennad Emil (1836–1875) ja Karl (1840–1860) valmistasid koos isaga nii klavereid kui ka oreleid. Otto Reubke (1842–1913) oli nagu Julius organist ja pianist. 1851. aasta aprillis kolis Julius Reubke Berliini, kus astus oktoobris Berliini Konservatooriumi, mis oli avatud 1850. aastal Theodor Kullaki poolt, kelle juures Julius Reubke õppis klaverit. Adolf Bernhard Marxi ja Julius Sterni juures õppis ta kompositsiooni. Berliinis kohtus Julius Hans von Bülowiga, kes oli tuntud pianist-virtuoos ja dirigent. Hans von Bülow soovitas Julius Reubkel Ferenc Liszti juurde edasi õppima minna. 1856. aasta veebruarist õppis Julius Reubke Weimaris Ferenc Liszti juures kompositsiooni ja klaverit. Liszti mõjutusel kirjutas Julius Reubke 1857. aastal oma kuulsa Sonaadi 94 psalmile orelile, mille lõpetas aprillis 1857. Selle teose pühendas ta Carl Riedelile ja esiettekanne toimus Merseburgi Toomkirikus uuel Friedrich Ladegasti ehitatud orelil 17. juunil 1857. 1857. aasta detsembris kolis Reubke Dresdenisse. Seal haigestus ta kohe raskelt tuberkuloosi. 1858. aasta 3. juunil, olles Pillnitzis ravil, suri Julius Reubke 24-aastaselt tuberkuloosi. Ta maeti 7. juunil 1858 Maria am Wasseri kiriku lähedasse surnuaeda Pillnitz-Hosterwitzis. Klaverisonaat b-moll (1857) Sonaat 94 Psalmile c-moll (1857) Trio Es-duur Mazurka E-duur Scherzo d-moll Uvertüür Laulud metsosopranile Koraalivariatsioonid "O Haupt voll Blut und Wunden".
Euroopa Liidu lahingugrupp

Euroopa Liidu lahingugrupid (inglise keeles EU Battlegroups) on põhiliselt Euroopa Liidu liikmesriikide relvajõududest moodustatud kiirreageerimisüksused, mis on mõeldud tegutsema eelkõige ÜRO palvel ning on võimelised täitma humanitaar-, pääste- ja rahuvalveülesandeid ning osalema kriiside ennetamisel ja tõkestamisel. Alates 2007. aastast on Euroopa Liidul kuue kuu kaupa valmiduses korraga kaks lahingugruppi. Lahingugrupid võivad olla moodustatud nii ühe riigi relvajõudude baasil kui ka mitmeriigilistena. Enamik lahingugruppe on mitmeriigilised. Kokku osaleb nende moodustamisel 26 riiki. Kuna lahingugruppides osalemine ei ole piiratud Euroopa Liidu liikmesusega, osalevad lahingugruppide moodustamisel ka liitu mittekuuluvad riigid (Norra ja Türgi). Lahingugrupid on umbes 1500-mehelised kiirreageerimisüksused, mis on kriisi korral suutelised reageerima 15 päeva jooksul ning peavad olema valmis kuni 120-päevaseks operatsiooniks, Brüsselist kuni 6000 kilomeetri kaugusel asuvatesse kriisikolletesse. Iga lahingugrupp on valmiduses pool aastat järjest. Kokku on Euroopa Liidu lahingugruppe 18. Seni pole Euroopa Liit lahingugruppe operatsioonidel kasutanud. Eesti osaleb Euroopa Liidu Põhjala lahingugrupis koos Rootsi, Soome, Norra, Iirimaa ja Suurbritanniaga. Rootsis harjutati Põhjala Lahingugrupi saatmist operatsioonile[alaline kõdulink]. Kaitseministeeriumi koduleht, 17. november 2010. (Kasutatud 30. märtsil 2011.) The Battlegroup concept. Rootsi kaitseväe koduleht.
Villy Sørensen

Villy Sørensen (13. jaanuar 1929 Frederiksberg – 16. detsember 2001 Kopenhaagen) oli modernistlik Taani kirjanik, filosoof ja kirjanduskriitik. Sai Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna aastal 1974 teose "Uden mål – og med – moralske tanker" eest. Villy Sørensen (1929-2002)
Andreas Friedrich Lezius

Andreas Friedrich Lezius (17. juuli / 29. juuli 1829 Tähkvere – 10. jaanuar / 22. jaanuar 1865 Nõo) oli Eesti vaimulik. Lezius õppis aastatel 1841–1848 Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1849–1853 õppis ta Tartu Ülikoolis filoloogiat ja usuteadust. Aastatel 1853–1855 töötas ta koduõpetajana Peterburis. Prooviaastal oli Karula koguduses Adalbert Hugo Willigerode juures. Ordineeriti 19. augustil / 31. augustil 1856 Valgas õpetajaks. Oli pärast ordineerimist aastail 1856–1857 Võru praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1857–1861 oli ta (introdutseeriti 20. oktoobril / 1. novembril 1857) Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1861–1865 oli ta (introdutseeriti 8. oktoobril / 20. oktoobril 1861) Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Tema poeg Friedrich Eduard Lezius oli Rõuge Maarja koguduse adjunktõpetaja ning Greifswaldi Ülikooli õppejõud, Kieli ja Königsbergi Ülikooli professor, teine poeg Hermann Arnold Lezius oli Kuressaare ja Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja, kolmas poeg August Leopold Lezius oli arst. Tema äi Georg Friedrich Karl Heinrich von Bidder oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professor ja Tartu Ülikooli rektor. Tema abikaasa vend Friedrich Ernst Bidder oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppejõud, abikaasa teine vend Paul Roderich Bidder oli Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja. Tema õe Emmeline Amalie Henriette abikaasa Oskar von Törne oli Häädemeeste, Tahkuranna, Kuressaare ja Martna Püha Martini koguduse õpetaja, õepoeg Johannes von Törne oli Tartu Maarja koguduse adjunktõpetaja, hiljem luterlik vaimulik Kronaus (praegu Visokopilja Hersoni oblastis) ja Doni-äärses Rostovis. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Good Man Down

"Good Man Down" on eesti ansambli Ewert and The Two Dragons teine album, mis ilmus Läti plaadifirma I Love You Records kaudu 5. aprillil 2011. Album on salvestatud 2011. aasta alguses Türi kultuurikeskuses ning miksitud ja masterdatud Sonicmedia stuudios Siim Mäesalu poolt. Good Man Down andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles) "Ewert and The Two Dragons esitleb uut plaati "Good Man Down" Rada7 foorumis "Ewert and The Two Dragons avaldab aprillis uue albumi" Elu24 15.03.2011
Üliõpilasühing Fraternitas Fennica

Üliõpilasühing Fraternitas Fennica on 22. oktoobril 1926 Tartus asutatud peamiselt soome üliõpilasi ühendav akadeemiline organisatsioon. Fraternitas Fennica asutati 22. oktoobril 1926. aastal Tartu Ülikoolis veterinaariat õppivate soome üliõpilaste poolt. Ühingu tegevus katkes 1929. aastal, sest soome üliõpilased liitusid enamasti eesti akadeemiliste organisatsioonidega. Fraternitas Fennica taasasutati 9. novembril 1994. aastal Tartus õppivate soome üliõpilaste poolt. Taasasutatud organisatsiooni kombestikku on eklektiliselt ühendatud eesti üliõpilasseltside ja üliõpilaskorporatsioonide tavasid. Kuigi tegemist nais- ja meesüliõpilasi koondava üliõpilasseltsi taolise segaühinguga, järgib kombestik mõneti korporatsioonide siseelu, kaasa arvatud värviteklite kasutamine ja noorliikmete rebasteks kutsumine. 2011. aasta seisuga Fraternitas Fennical oma konvendikorterit ei ole, koos käiakse Jaani tänaval asuvas Tampere majas. ÜÜ Fraternitas Fennica värvid on kuldne-must-valge. ÜÜ Fraternitas Fennica koduleht
Coase'i teoreem

Coase’i teoreem on majandus- ja õigusteaduses kasutatav teoreem majandusliku efektiivsuse kohta. Selle autoriks peetakse Ronald Coase'i. Teoreem väidab, et esialgsel omandisuhete jaotusel pole tähtsust efektiivsuse seisukohalt, kui nende omandisuhete muutmisega seotud tehingukulud puuduvad.
Ängi oja

Ängi oja on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas. Oja pikkus on 12,7 km, valgla pindala 13,6 km², langus 59 m ja lang 4,5 m/km. Oja saab alguse 116 m kõrguselt Sürgavere külas ja suubub 57 m kõrgusel Päraküla ja Lahmuse küla piiril vasakult poolt Lõhavere ojasse 10,2 km kaugusel selle suudmest. Ojale on Nuutre külas paisutatud Nuutre-Kõpu paisjärv ja Suure-Jaani linnas Suure-Jaani paisjärv. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Ängi oja keskkonnaportaalis (vaadatud 26.09.2016) Ängi oja Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 26.09.2016) Ängi oja Eesti looduse infosüsteemis Ängi oja keskkonnaportaalis
Elmo Ellor

Elmo Ellor (ka Elmo Ploom, õieti Elmar Ploom; 7./20. juuni 1907 Sänna – 1. august 1986 Võru) oli eesti näitekirjanik ja ajakirjanik.
Martin Giläus

Martin Giläus (ka Gilläus, Gylläus, Gillaeus, Gelaeus; 25. veebruar / 7. märts 1610 Hudiksvall, Rootsi – 19./29. veebruar 1698 Käina) oli Rootsist pärit ja Eestis tegutsenud vaimulik kirjamees. Ta astus 1621. aastal Uppsala ülikooli ja 1632. aastal Academia Gustavianasse. Aastatel 1632–1634 töötas ta arvatavasti Tallinna toomkoolis õpetajana. Pärast seda oli pastor Räpinas, aastatel 1644–1647 Tallinna toomkirikus ja 1647–1683 Käinas. Aastatel 1644–1666 oli ta Eestimaa konsistooriumi assessor. TLÜAR rahvusbibliograafia isikud
Heinrich Gutsleff

Heinrich Gutsleff (1680 Tallinn – 26. märts/15. märts 1747 Kullamaa) oli baltisaksa pietistlik kirjamees ja kirikuõpetaja.
Mood (statistika)

Mood on statistikas tunnuse kõige sagedamini esinev väärtus. Kui kõik tunnuse väärtused on võrdsed, siis mood puudub. Kui tunnusel on üks mood, siis on tunnus unimodaalne. Kui moode on mitu, siis on tunnus bimodaalne.
San Pietro in Montorio kabel

San Pietro in Montorio kabel (itaalia keeles tempietto di San Pietro in Montorio), tuntud ka kui Bramante kabel (tempietto del Bramante) on kabel Roomas San Pietro in Montorio kiriku juures. Selle arhitekt on Donato Bramante. Kahekorruselist ümarehitist katab väike kuppel ja ümbritseb sammaskäik, mis kannab teise korruse kõrgusel olevat rõdu. Kabel asub kitsal kloostriõuel ega ole igast küljest vabalt vaadeldav. Tuletis sõnast tèmpio (tempel, kabel); sufiks -etto annab sõnale deminutiivse tähenduse.  San Pietro in Montorio kabel – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Nord Pool

Nord Pool Spot AS on ettevõte, mis peab Norra, Taani, Rootsi, Soome, Eesti ja Leedu ühist elektribörsi. Enam kui 70 protsenti nendes riikides tarbitavast elektrist ostetakse ja müüakse Nord Pool Spoti elektribörsi kaudu. Börsil saab sõlmida elektri ostu-müügitehinguid nii päev ette kui ka samaks päevaks. Nord Pool Spot asutati aastal 2002 ja oli maailma esimene rahvusvaheline elektrienergia börs. Nord Pool Spoti elektribörs on maailma suurim elektrienergia vabaturg nii turul kaubeldava elektri mahu poolest (teravatt-tundides) kui ka turuosalt. Nord Pool Spoti omanikud on Norra elektrienergia põhivõrgu ettevõte Statnett (omab 30 protsenti aktsiatest), Rootsi elektri ja gaasi põhivõrgu ettevõte Svenska Kraftnät (omab 30 protsenti aktsiatest), Soome elektripõhivõrgu ettevõte Fingrid (omab 20 protsenti aktsiatest) ja Taani elektri ja gaasi põhivõrgu ettevõte Energinet.dk (omab 20 protsenti aktsiatest). 2. veebruaril 2010 sõlmis Nord Pool Spot lepingu Eesti elektri põhivõrku haldava OÜ-ga Elering, mis pani aluse Nord Pool Spoti Estlinki hinnapiirkonna loomisele. Kauplemine Estlinki hinnapiirkonnas algas 1. aprillil 2010. Oktoobrist 2010 nimetati Estlinki hinnapiirkond ümber Eesti hinnapiirkonnaks. 18. juunil 2012 jagunes Eesti hinnapiirkond kaheks eraldi piirkonnaks, millest NPS Eesti kirjeldab jätkuvalt Eesti hinnapiirkonna hinda aga NPS ELE (NPS Estonian Latvian Exchange) näitab hinda Eesti-Läti piiril. Põhjuseks oli ülekandevõimsuse piiratus. Nord Pool Spot AS omas Põhjamaade maagaasibörsi Nord Pool Gas AS koos Taani süsteemioperaatoriga Energinet.dk kuni 17. detsembrini 2012 mil 50% osalus müüdi Taani süsteemioperaatorile Energinet.dk. Energiaturg Energiabörs Elering Elektrituru andmeladu Estlink NASDAQ OMX Commodities Europe Nord Pool Gas Nord Pool Spot AS-i koduleht
Monterrey

Monterrey on linn Mehhikos, Nuevo Leóni osariigi pealinn.  Monterrey – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis https://www.monterrey.gob.mx/
Hermann Franz Karl Neumann

Hermann Franz Karl Neumann (19. märts/31. märts 1830 Riia – 26. märts/7. aprill 1870) oli Eesti vaimulik. Neumann õppis aastatel 1843–1850 Riia Kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1850–1854. Prooviaastal oli ta Tarvastu Peetri koguduses Paul Carlblomi juures. Ordineeriti 1. detsembril/13. detsembril 1857 Riias õpetajaks. Oli aastatel 1857–1858 Pärnu, Viljandi ja Tartu praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1858–1870 oli ta (introdutseeriti 22. juunil/3. juulil 1858) Sangaste ja Laatre Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977
Rein-Karl Loide

Rein-Karl Loide (sündinud 20. märtsil 1942 Tallinn) on Tallinna Tehnikaülikooli füüsika emeriitprofessor, matemaatika-loodusteaduskonna endine dekaan. Õppinud Tallinna 2. Keskkoolis (Tallinna Reaalkool) 1949–1960, Tallinna Muusikakoolis 1960–1962, Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonnas füüsika erialal 1962–1967; TRÜ aspirant 1967–1972 . Täiendusõpe: Leningradi Riiklik Ülikool 1980; Moskva Insenerifüüsika Instituut 1984; Moskva Füüsikatehnika Instituut 1988; Helsingi Ülikool 1990; Kõrgemad riigikaitsekursused 2003. Füüsika-matemaatikateaduste kandidaat 1973; füüsika-matemaatikateaduste doktor 1990 (Relativistlikud lainevõrrandid suvalise spinniga väljadele ja superväljadele, ETA Füüsika Instituut); dotsent 1980; professor 1991. E. Vilde nim Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika kateederi vanemõpetaja 1973–75. TTÜs 1972/73, 1975–…: füüsika kateedri vanemlaborant 1972, assistent 1972–73, vanemõpetaja 1975–77, dotsent 1977–91, juhataja 1982–92; füüsikainstituudi teoreetilise füüsika professor 1991–…; direktor 1992–95; teoreetilise füüsika õppetooli juhataja 1994; matemaatika-füüsikateaduskonna dekaan 1994–2002; matemaatika-loodusteaduskonna dekaan 2002–04. Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste (KVÜÕA) Kõrgema Sõjakooli täppis- ja loodusteadusainete õppetooli ülem 1997–2002. ASi Eesti Post emissioonikomisjoni esimees aastast 2004. Teoreetiline ja matemaatiline füüsika; kõrgema spinniga väljad ja superväljad. Avaldanud 95 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on kaitstud 3 magistri- ja 2 doktoritööd. Eesti TA Toimetiste füüsika-matemaatika seeria toimetuskolleegiumi liige; Eesti Füüsika Seltsi liige. Aastatel 2002–2014 oli ta ka Kaitseliidu Tallinna maleva Lääne malevkonna pealik. Ta on ka Eesti Filatelistide Liidu juhatuse esimees. 1992 Tallinna Tehnikaülikooli teenetemedal 2003 Kaitseliidu Valgeristi III klassi teenetemärk 2007 Valgetähe IV klassi teenetemärk 2009 Kaitseliidu Valgeristi II klassi teenetemärk Muusika, filateelia (Eesti Filatelistide Liidu esimees 1992–2005), fotograafia. Sissejuhatus kvantmehaanikasse : sissejuhatus kvantteooriasse. Kvantmehaanika alused / Rein–Karl Loide ; [toimetanud Ave Mõtt]. Kirjastus Avita, 2007; ISBN 9789985212820 Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 252. Lääne malevkonna ajalugu. Lääne malevkonna koduleht http://viki.filateelia.ee/index.php?title=Filateeliaorganisatsioonid_Eestis EE 2000, 14. Rein-Karl Loide Eesti Teadusinfosüsteemis Rein-Karl Loide 60 [1] Professor Rein-Karl Loide loeng "Kaasaegne füüsika II" YouTube`is. [2] TalTechi õppematerjal, mis sisaldab Rein-Karl Loide õpikut "Sissejuhatus kvantmehaanikasse"
Eduard Friedrich Lossius

Eduard Friedrich Lossius (24. august/5. september 1811 Võru – 17. märts/29. märts 1870 Võru) oli Eesti vaimulik. Ta õppis aastatel 1825–1827 Töttelstädtis (praegu Erfurdi linnaosa, Tüüringi liidumaal Saksamaal), aastatel 1827–1830 õppis ta Gothas gümnaasiumis. Aastatel 1830–1833 õppis ta Tartu Ülikoolis usuteadust. Ordineeriti 13. detsembril/25. detsembril 1836 õpetajaks. Oli aastatel 1836–1837 Torma Maarja koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1837–1852 oli ta (introdutseeriti 5. oktoobril/17. oktoobril 1837) Kodavere Mihkli koguduse õpetaja. Aastatel 1852–1869 oli ta (introdutseeriti 6. jaanuaril/18. jaanuaril 1852) Võru Katariina koguduse õpetaja. Jäi 25. septembril/7. oktoobril emerituuri. Ta on Johann Georg Schwartzi õpikusarja "Koli-ramat" kolmanda jao õpiku "Öppetus Jummala lomadest, mis Ma peäl on" (Tartu 1853) autor. Tema äi Anton Georg Bosse oli Dikli ja Rubene koguduste õpetaja. Tema poeg Johannes Valentin Lossius oli Tartu Ülikooli Raamatukogus ja ÕES-i raamatukogus raamatukoguhoidja, tegeldes käsikirjaliste materjalide korraldamise ja avaldamisega ja Christian Kelchi kroonika trükivalmis seadmisega. Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Albert Ivask. Võru. Tallinn: Eesti Raamat, 1967, lk 56–57 ISIK-us Lossius
Scott Turow

Scott Frederick Turow (sündinud 12. aprillil 1949 Chicagos) on ameerika kirjanik ja advokaat. Kirjanik sündis USA-s Chicagos, kus lõpetas Amherst College'i (1970). Seejärel jätkas ta haridusteed Stanfordi ja Harvardi ülikoolis. Aastatel 1978–1986 töötas advokaadina. Pärast seda pühendus täielikult kirjanduslikule tegevusele. "Süütuse presumptsioon" – Presumed Innocent, 1987; eesti keeles: Ersen, 1999 "The Burden of Proof", 1990 "Pleading Guilty", 1993 "The Laws of Our Fathers", 1996 "Guilty As Charged", 1996 "Personal Injuries", 1999 "Reversible Errors", 2002 "Ordinary Heroes", 2005 "Limitations", 2006 "Innocent", 2010 1987 – Suurbritannia kriminaalkirjanduse auhind Silver Dagger (kriminaalromaani "Süütuse presumptsioon" eest) 1988 – Rootsi kriminaalkirjanduse auhind Martin Becki auhind (kriminaalromaani "Süütuse presumptsioon" eest) Scott Turow abiellus 1971. aastal kunstnik Annettega. Peres on kolm last. Scott Turow Biography. Koduleht Scott Turow. DekkariNetti Scott Turow. Krimi-Couch.de
Euroopa Liidu Põhjala lahingugrupi embleem

Euroopa Liidu Põhjala lahingugrupi embleem on vapp, mille sinisel vapikilbil punase keele ja punaste küüntega tagajalgadel seisvat hõbedast lõvi, kelle paremas esikäpas on kuldne mõõk ja vasakus esikäpas kuldne oliivioks. Vapikilbi all on kirjarullil deviis Ad omnia paratus. Embleemi ametlik kirjeldus on rootsi keeles: I blått fält ett lejon av silver med röd beväring hållande i högra framtassen ett svärd och i en vänstra en olivkvist, allt av guld.
Taani kirjanike loend

Siin on loetletud taani keeles kirjutanud või kirjutavaid kirjanikke. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Jens Aaby Christensen Karen Aabye (1904–1982) Andreas Aagaard (sündis 1731) Carl Vilhelm Aagaard (1877–1960) Christen Aagaard Hilda Aagaard Jens Aagaard Jens Andreas Aagaard Sigfred Aagaard Kim Fupz Aakeson (1958) Jeppe Aakjær Erik Aalbæk Jensen Jane Aamund Emil Aarestrup Klaus Aarsleff (1950) Karl Lauritz Aastrup (1899–1980) Kjeld Abell Ove Abildgaard (1916–1990) Finn Abrahamowitz Jussi Adler-Olsen (1950–) Erik Amdrup Benny Andersen Carlo Andersen Flemming Andersen Hans Christian Andersen (1805–1875) Leif Esper Andersen Maria Andersen Vita Andersen Martin Andersen Nexø (1869–1954) Jens Anker Johannes Anker Larsen Claus Ankersen (1967–) Solvej Balle Erik Balling (1924–2005) Asta Bang Carl Bang Herman Bang Kirsten Bang Niels Aage Barfoed Jacob Bech Nygaard Knuth Becker Bibi Berliner Franz Berliner Erik Bertelsen Sam Besekow Elin Bing Jørn Birkeholm Thøger Birkeland Karl Bjarnhof Henrik Bjelke Anne Marie Bjerg Kristen Bjørnkjær Thorkild Bjørnvig Charlotte Blay Steen Steensen Blicher Ingvar Blicher-Hansen Karen Blixen Lars Bo Anders Bodelsen Cecil Bødker Lars Bonnevie Jytte Borberg Ole Brandstrup Mogens Brandt Poul Thomas Brandt Hans Christian Branner Jens Branner Bodil Bredsdorff Willy Breinholst Sophie Breum Aage Brodersen Suzanne Brøgger Tage Brüel Tine Bryld Cecil Burton Jørgen Budtz-Jørgensen Ib Henrik Cavling Inger Christensen Martha Christensen Ole E. Christiansen Gerda Christophersen Jacob Clausen Jørgen Clevin Lotte Clevin Bente Clod Karen Conrad Albert Dam Leif Davidsen Claus Deleuran Lars Dilling Marie Dinesen Thomas Dinesen Tove Ditlevsen Aage Dons Jette Drewsen Ellen Duurloo Anne Marie Ejrnæs Else Faber Jens Fink-Jensen Karl Gjellerup Jens Christian Grøndahl Bent Haller Martin Alfred Hansen Robert Hansen Thorkild Hansen Bent Hardervig Yahya Hassan Piet Hein William Heinesen Helle Helle Maria Helleberg Peter Høeg Svend Holbæk Ludvig Holberg Sven Holm (1940–) Jœrgen-Frantz Jacobsen Johannes Vilhelm Jensen Ida Jessen Ingeborg Johansen Bodil Justesen Lene Kaaberbøl Søren Kierkegaard Hans Kirk Ole Lund Kirkegaard Holger Knudsen Michael Larsen Grete Lund Svend Åge Madsen Valdemar Madsen Torben Meyer Ib Michael Kaj Munk Kaspar Colling Nielsen Henrik Nordbrandt Lise Nørgaard Lars-Henrik Olsen Jess Ørnsbo Poul Ørum Kristjan Østergaard (1855–1931) Leif Panduro Jan Peiter Henrik Pontoppidan Morten Ramsland Klaus Rifbjerg Astrid Saalbach Peer Schaldemose Hans Scherfig Peter Seeberg Jens Sigsgaard Margrethe Skovsted Villy Sørensen Helle Stangerup Kjeld Vaag Erik Valeur Iboja Wandall-Holm Charlotte Weitze Mogens Wenzel-Andreasen Lisbeth Werner Anders Westenholz Gustav Wied Gunnar Wille Dorrit Willumsen Taani kirjandus
Islandi kirjanike loend

Siin on loetletud islandi keeles kirjutanud või kirjutavaid kirjanikke. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Aðalsteinn Ásberg Sigurðsson Álfrún Gunnlaugsdóttir Andri Snær Magnason Arnaldur Indriðason Árni Bergmann Árni Þórarinsson Auður Jónsdóttir Birgir Sigurðsson Bjarni Bjarnason Björn Th. Björnsson Böðvar Guðmundsson Davíð Oddsson Einar Hjörleifsson Kvaran Einar Kárason Einar Már Guðmundson Eiríkur Örn Norðdahl Elín Ebba Gunnarsdóttir Elísabet Jökulsdóttir Eyvindur P. Eiríksson Fridrik Erlingsson Gerður Kristný Gestur Pálsson Guðbergur Bergsson Guðmundur Andri Thorsson Guðrún Eva Mínervudóttir Guðrún Helgadóttir Gunnar Gunnarsson Gyrðir Elíasson Halldór Laxness Halldór Stefansson Hallgrímur Helgason Hallgrímur Pétursson Hermann Stefánsson Ingibjörg Haraldsdóttir Ísak Harðarson Jón Helgason Jón Kalman Stefánsson Jón Sveinsson Jónas Hallgrímsson Jónas Kristjánsson Kristín Marja Baldursdóttir Kristín Ómarsdóttir Kristín Steinsdóttir Kristján B. Jónasson Linda Vilhjálmsdóttir Magnús Eiríksson Matthías Jochumsson Matthías Johannessen Njörður P. Njarðvík Ólafur Haukur Símonarson Ólafur Jóhann Ólafsson Ólafur Jóhann Sigurðsson Pétur Gunnarsson Ragna Sigurðardóttir Sjón Snorri Sturluson Stefán Hörður Grímsson Steinar Bragi Steinunn Sigurðardóttir Svava Jakobsdóttir Sveinbjörn Egilsson Thor Vilhjálmsson Þórarinn Eldjárn Þórbergur Þórðarson Þorsteinn frá Hamri þorsteinn Jonsson Torfhildur Þorsteinsdóttir Unnur Jökulsdóttir Vigdís Grímsdóttir Viktor Arnar Ingólfsson Vilborg Davíðsdóttir Yrsa Sigurðardóttir Islandi kirjandus