laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mons-en-Pévèle

Mons-en-Pévèle on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis. Mons-en-Pévèle lahing (1304) Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Norra kroon

Norra kroon (krone, mitm. kroner) on Norra rahaühik. Üks kroon jaguneb 100 ööriks (øre). ISO 4217 kood on NOK, kuigi tavapärane lühend on "kr". Norra kroon võeti kasutusele 1875 Skandinaavia Rahaliidu tulemusel. Norra münte ja rahatähti väljastab Norges Bank. 8. augustil 2011 kehtisid järgnevad vahetuskursid: 1 EUR = 7.784 NOK, või 1 NOK = 0.12847 EUR Varasemad vahetuskursid: 1 EUR = 8.16969 NOK, või 1 NOK = 0.122403 EUR (18. mai 2007) 1 Norra kroon = 1,9152 Eesti krooni (19. mai 2007, Eesti Pank) 1 Norra kroon = 1,75632 Eesti krooni (8. aprill 2009, Eesti Pank) Praegu on kasutusel järgnevates suurustes mündid ja paberraha: 20 kr 10 kr 5 kr 1 kr 50 ööri 1000 krooni, esiküljel Edvard Munch 500 krooni, esiküljel Sigrid Undset 200 krooni, esiküljel Kristian Birkeland 100 krooni, esiküljel Kirsten Flagstad 50 krooni, esiküljel Peter Christen Asbjørnsen Norra krooni kurss Eesti krooni suhtes 8.02.2007 - 6.10.2024
Mouchin

Mouchin on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
La Neuville

La Neuville on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Péronne-en-Mélantois

Péronne-en-Mélantois on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis. See on Métropole européenne de Lille'i osa. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Hoides usku

"Hoides usku" (inglise keeles "Keeping Faith"; kõmri keeles "Un Bore Mercher" 'ühel kolmapäeva hommikul') on Walesi telesari, mille esimene, 8 jaost koosnev hooaeg esilinastus 10. juulil 2018, teine, 6 jaost koosnev hooaeg 16. juunil 2019 ning viimane, samuti 6 jaost koosnev hooaeg 1. novembril 2020. Sarja esimeses osas lahkub juristi haridusega kolme lapse ema Faithi abikaasa Evan kodust, sarja 14. osas soovitab Faith Evanil kodust lahkuda, mida viimane ka teeb. Tegevuse keskmes on inimestevahelised suhted, korruptsioon politseis jm, organiseeritud kuritegevus jms. Faithi elukäigu mittesurmaval teel "hoidmisel" on tegevad inimesed alates ühiskonna heidikutest, lõpetades Scotland Yardi tippametnikega. Un Bore Mercher (kõmri ja inglise keeles)
Joonas Nättinen

Joonas Aleksanteri Nättinen (sündinud 3. jaanuaril 1991 Jämsäs) on Soome jäähokimängija, kes mängib keskründajana Rootsi kõrgliigaklubis HV71. Soome kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2008–09 Espoo Bluesi meeskonnas. 2009. aastal valis Montreal Canadiens ta NHL-i draft '​is 65. valikuna. 2011. aastal suundus ta mängima Põhja-Ameerikasse, liitudes AHL-i klubiga Hamilton Bulldogs. NHL-is tegi ta Canadiensi meeskonnas debüüdi 17. jaanuaril 2014 mängus Toronto Maple Leafsi vastu. 2014. aasta juunis naasis Nättinen Euroopasse, liitudes Rootsi kõrgliiga klubiga MODO Hockey. Hooajal 2015–16 hakkas ta JYP Jyväskylä meeskonda kuuludes mängima taas Soome kõrgliigas. 2018. aastal võitis ta JYP-ga jäähoki Meistrite Liiga. Finaalis võitis JYP Rootsi klubi Växjö Lakersi tulemusega 2:0 ja Nättinen oli üks kahest JYP-i väravalööjast. 2018. aasta mais sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Nižnekamski Neftehimik. 2019. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Vitjaziga. 2020. aasta augustis liitus ta Tšerepovetsi Severstaliga, kus mängis kaks hooaega. 2022. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu äsja Rootsi kõrgliigasse tõusnud HV71-ga. Soome jäähokikoondise koosseisus tuli ta 2022. aastal olümpiavõitjaks. "Olympic gold medalist signs for HV71". HV71. 3. juuni 2022. Vaadatud 3. juunil 2022. Joonas Nättinen KHL.ru lehel Joonas Nättinen NHL.com lehel Joonas Nättinen hockeydb.com lehel
Sport Club Corinthians Paulista hooaegade loend

Siin on loetletud Brasiilia jalgpalliklubi Sport Club Corinthians Paulista hooaegasid. Peatreener – Tiago Nunes Koosseis Seisuga 11. veebruar 2020 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Peatreenerid – Fábio Carille (kuni 3. novembrini), Dyego Coelho (asetäitja alates 4. novembrist) Brasiilia kõrgliiga – 8. koht Brasiilia karikavõistlused – Kuueteistkümnendikfinaal (kaotus Flamengole kahe mänguga 0:2) São Paulo osariigi meistrivõistlused – Meister Copa Sudamericana – Poolfinaal (kaotus  Ecuadori klubile Independiente del Valle kahe mänguga 2:4) Suurim väravakütt – Gustavo (16 väravat) Koosseis Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Peatreenerid – Fábio Carille (kuni 22. maini), Osmar Loss (22. mai–5. september), Jair Ventura (alates 6. septembrist) Brasiilia kõrgliiga – 13. koht Brasiilia karikavõistlused – Neljas ring (kaotus Internacionalile) São Paulo osariigi meistrivõistlused – Meister Copa Sudamericana – Kuueteistkümnendikfinaal (kaotus  Tšiili klubile Colo-Colo) Suurim väravakütt – Jádson (15 väravat) Koosseis Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. Peatreener – Fábio Carille Brasiilia kõrgliiga – Meister Brasiilia karikavõistlused – Teine koht (kaotus Cruzeirole kahe mänguga 1:3) São Paulo osariigi meistrivõistlused – Meister Copa Libertadores – Kuueteistkümnendikfinaal (kaotus  Argentina klubile Racing) Suurim väravakütt – Jô (25 väravat) Koosseis Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust.
Romarinho

Romário Ricardo Silva (sündinud 12. detsembril 1990 Palestinas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al-Ittihad. Ta alustas klubikarjääri São Paulo osariigi klubis Rio Branco. 2011. aastal liitus ta Brasiilia esiliiga klubiga Bragantino. Aastatel 2012–2014 mängis ta Brasiilia kõrgliiga klubis Corinthians. 2012. aastal võitis ta klubiga Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused ja klubide maailmameistrivõistlused. Aastatel 2014–2017 mängis ta Katari kõrgliigas El Jaishis ja hooaja 2017–2018 Araabia Ühendemiraatide klubis Al Jazira. 2018. aastal liitus ta Al-Ittihadiga. Corinthians Copa Libertadores: 2012 Recopa Sudamericana: 2013 Klubide maailmameistrivõistlused: 2012 Campeonato Paulista: 2013 Jaish Qatar Crown Prince Cup: 2014, 2016
Krynica Morska

Krynica Morska (saksa Kahlberg) on linn Poolas Pomorze vojevoodkonnas Nowy Dwór Gdański maakonnas. Krynica Morska asub Wisła maasäärel Läänemere kaldal. Kuni 1958. aastani oli asula nimi Łysica. Linnaõigused sai Krynica Morska 1991. aastal. Krynica Morska piirneb loodes Venemaa Kaliningradi oblastiga. Krynica Morska Encyklopedia PWN
Bogatynia

Bogatynia (saksa Reichenau in Sachsen) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Zgorzeleci maakonnas, Bogatynia valla halduskeskus. Kuni 1945. aastani oli asula Saksamaa koosseisus. Linnaõigused sai 1945. aastal (1945–1947 oli linna nimi Rychwałd). Bogatynia lähedal asuvad Turówi kivisöekaevandus ja Turówi soojuselektrijaam. Bogatynia Encyklopedia PWN
Carolus Andriamatsinoro

Charles Carolus Andriamatsinoro (sündinud 6. juulil 1989 Mahajangas) on Madagaskari jalgpallur, kes mängib ründajana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al-Adalah ja Madagaskari jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri Madagaskari klubis Academie Ny Antsika. 2011. aastal hakkas ta mängima Alžeeria kõrgliiga klubis WA Tlemcen. Seejärel mängis ta aastatel 2012–2017 Alžeeria liigas USM Algeri koosseisus. Hooajal 2013-14 ja 2015-16 tuli ta klubiga Alžeeria meistriks. 2017. aastal liitus ta Saudi Araabia kõrgliiga klubiga Ohod. Aasta hiljem siirdus ta Saudi Araabia esiliiga klubisse Al-Adalah. Hooajal 2018–19 lõi ta Saudi Araabia esiliigas 22 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt. Samal hooajal tõusis ta Al-Adalahiga kõrgliigasse. Madagaskari jalgpallikoondises tegi Andriamatsinoro debüüdi 12. juulil 2009 sõprusmängus Mayotte'i vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 18. mail 2014 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Uganda vastu. Ta kuulus Madagaskari koondisse 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel, kus lõi kaks väravat. Academie Ny Antsika Madagaskari meister: 2008 USM Alger Ligue Professionnelle 1 (2): 2013-14, 2015-16 Alžeeria karikas (1): 2013 Alžeeria superkarikas (2): 2013, 2016 Araabia jalgpalliklubide meistrivõistlused (1): 2013
Carlos Strandberg

Sergio Carlos Strandberg (sündinud 14. aprillil 1996 Göteborgis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliigaklubis Hatayspor. Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis BK Häcken, mille meeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas 2013. aastal. Hiljem on ta mänginud veel Rootsi kõrgliigas klubide AIK-i, Malmö ja Örebro koosseisus, lisaks Venemaa kõrgliigas Moskva CSKAs ja Ural ning Belgia kõrgliigas Westerlo. 2019. aasta augustis suundus Strandberg Malmöst laenule Saudi Araabia kõrgliigaklubisse Al-Hazem, kellega sõlmis 2020. aastal püsiva lepingu. Hooajal 2020/21 oli ta Al-Hazemist laenul Saudi Araabia kõrgliigaklubis Abha Clubi. Hooajal 2019/20 lõi Strandberg Saudi Araabia kõrgliigas 13 väravat ja 2020/21 hooajal 14 väravat. Hooaja 2021/22 keskel liitus ta Katari kõrgliigaklubiga Al-Sailiya, kus mängis poolteist hooaega. 2023. aasta juulis sõlmis Strandberg nelja-aastase lepingu Hataysporiga. Aastatel 2013–2018 mängis Strandberg Rootsi noortekoondistes. 2013. aastal saavutas Strandberg Rootsi kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel kolmanda koha. Malmö FF Allsvenskan: 2017 Al-Sailiya SC Qatari Stars Cup: 2021–22 https://www.transfermarkt.com/carlos-strandberg/profil/spieler/252689 (vaadatud 14.8.2023)
Rinnaleht

Rinnaleht on ripatsina kaelakees kantav lai õhukesest hõbeplekist rinnaehe. Suuri sõõrikuid kandi Eestis juba nooremast rauaajast kuni 16. sajandini. Seejärel levisid pikliku puulehekujuga rinnalehed, mis siiski hiljem jäid kaelarahade kõrval tagaplaanile. Rinnalehti kandsid 19. sajandil vähesel määral veel Setu naised. Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 255 Rinnaleht, Eesti Ajaloomuuseum
Laplace'i rõhk

Laplace'i rõhk on gaasilist ja vedelat keskkonda eraldava mittetasandilise pinna sisemisele ja välimisele poolele mõjuvate rõhkude erinevuse suurus. Rõhkude erinevust tekitab gaasi ja vedeliku piirpinnal mõjuv pindpinevus. Laplace'i rõhu Δ P ≡ P s i s e m i n e − P v a l i m i n e {\displaystyle \Delta P\equiv P_{sisemine}-P_{valimine}} suurust saab hinnata Youngi-Laplace'i võrrandiga, mis avaldub kujulː Δ P ≡ P sisemine − P valimine = γ ( 1 R 1 + 1 R 2 ) , {\displaystyle \Delta P\equiv P_{\text{sisemine}}-P_{\text{valimine}}=\gamma \left({\frac {1}{R_{1}}}+{\frac {1}{R_{2}}}\right),} kus R 1 {\displaystyle R_{1}} ja R 2 {\displaystyle R_{2}} on peamised kõverusraadiused ja γ {\displaystyle \gamma } (mõnikord kasutatakse tähist σ {\displaystyle \sigma } ) on pindpindevus. Üldiselt tähistatakse kumerpindade kõverusraadiusi positiivse märgiga ja nõguspindade negatiivse märgiga. Sfääriliste kehade nagu mullide või piiskade korral on R 1 {\displaystyle R_{1}} = R 2 {\displaystyle R_{2}} ja Laplace'i rõhk avaldubː Δ P = γ 2 R {\displaystyle \Delta P=\gamma {\frac {2}{R}}} Näiteks vedelikus paikneval gaasimullil on ainult üks piirpind. Seejuures gaasilises keskkonnas paikneva vedelikust seinaga gaasimullil on kaks piirpinda, millest mõlemad panustavad rõhkude erinevusse. Sfäärilise mulli korral, mille välimine raadius on lähedane sisemise raadiusega võib välimise raadiuse kirja panna järgneval kujulː R o = R i + d {\displaystyle R_{o}=R_{i}+d} . Asendades viimase saame Youngi-Laplace'i võrrandisse saame Δ P = γ ( 1 R i + 1 R i + d ) = 2 γ R i ( 1 − 1 2 d R i + d ) ≈ 2 γ R + O ( d ) . {\displaystyle \Delta P=\gamma \left({\frac {1}{R_{i}}}+{\frac {1}{R_{i}+d}}\right)={\frac {2\gamma }{R_{i}}}\left(1-{\frac {1}{2}}{\frac {d}{R_{i}+d}}\right)\approx {\frac {2\gamma }{R}}+{\mathcal {O}}(d).} Valemis rakendamise näitena, võib leida vedelikus paikneva õhumulli sisest rõhku. Võttes pindpinevuse suuruseks γ {\displaystyle \gamma } = 72 mN/m (25°C) on järgnevas tabelis leitud kolme eri suurusega mulli sisemine rõhk Paskalites ja atmosfäärides. Pindpinevus Tilk Mull Butt, Hans-Jürgen; Graf, Karlheinz; Kappl, Michael (2006). "Physics and Chemistry of Interfaces": 9. {{cite journal}}: viitemall journal nõuab parameetrit |journal= (juhend) Gennes, Pierre-Gilles de; Francoise Brochard-Wyart; David Quere (2004). Capillarity and Wetting Phenomena. Springer. Lk 7–8. ISBN 978-0-387-00592-8.
Loomingu Raamatukogu kuldsari

"Loomingu Raamatukogu kuldsari" on 2020. aasta jaanuarist ilmuv raamatusari, mis sisaldab Loomingu Raamatukogus läbi aegade ilmunud teoseid. Kuue kümnendi lemmikuid hõlmavas sarjas antakse välja nii ilukirjandust kui ka esseistikat. Raamatuid ei anta tingimata välja oma algsel kujul – osa neist saavad uued saatetekstid ja mõnda kogumikku täiendatakse ka varem ilmumata tekstidega. Igal aastal ilmub kuus raamatut. Kuldsarja kujunduse autor on Maris Kaskmann. Jaroslav Hašek, "Huumori kool. Geniaalne idioot". Tšehhi keelest tõlkinud Lembit Remmelgas ja Leo Metsar. Uustrüki saatesõna Toomas Kall. Ingmar Bergman, "Fanny ja Alexander". Rootsi keelest tõlkinud ja saatesõna kirjutanud Ülev Aaloe. Tommaso Campanella, "Päikeselinn". Itaalia keelest tõlkinud ja saatesõna kirjutanud Kristiina Rebane. Milan Kundera, "Veidrad armastuslood". Tšehhi keelest tõlkinud Küllike Tohver. Pierre Bayard, "Kuidas rääkida raamatutest, mida me pole lugenud?". Prantsuse keelest tõlkinud ja saatesõna kirjutanud Tanel Lepsoo. Doris Lessing, "Imerohi ei ole müüdav" (täiendatud väljaanne). Inglise keelest tõlkinud Valda Raud ja Krista Kaer. Uustrüki saatesõna Krista Kaer. Jan Kaus, "Tallinna kaart". Täiendatud autori illustratsioonidega. Ilf ja Petrov, "Õilis isik“. Vene keelest tõlkinud Sulev Hallik. Uustrüki saatesõna Irina Belobrovtseva. Stig Claesson, "Sina maga, mina pesen nõud". Rootsi keelest tõlkinud Ülev Aaloe, saatesõna kirjutanud Anu Saluäär. Gabriel García Márquez, "Väljakuulutatud mõrva kroonika". Hispaania keelest tõlkinud Ruth Lias. Virginia Woolf, "Oma tuba". Inglise keelest tõlkinud ja saatesõna kirjutanud Malle Talvet. Margaret Atwood, "Tantsutüdrukud". Inglise keelest tõlkinud Ann Alari, Malle Klaassen ja Anu Lutsepp. Saatesõna kirjutanud Ann Alari. Arto Paasilinna, "Jänese aasta". Soome keelest tõlkinud ja saatesõna kirjutanud Sirje Kiin. Franz Kafka, "Aruanne akadeemiale". Saksa keelest tõlkinud August Sang. Kjell Westö, "Lang". Rootsi keelest tõlkinud Ülev Aaloe. Saatesõna kirjutanud Anu Saluäär. Voldemar Panso, "Naljakas inimene". Illustreerinud Heldur Laretei. François Mauriac, "Armastuse kõrb". Prantsuse keelest tõlkinud Henno Rajandi. Olga Tokarczuk, "Maailma kõige inetum naisterahvas". Poola keelest tõlkinud ja saatesõna kirjutanud Hendrik Lindepuu. Carl Axel Mothander, "Kulinaarsed vested". Rootsi keelest tõlkinud ja saatesõna kirjutanud Anu Saluäär. Serhi Žadan, "Depeche Mode". Ukraina keelest tõlkinud ja saatesõna kirjutanud Riina Roasto. Loomingu Raamatukogus ilmunud teoste loend aastakäiguti Ilmuma hakkab "Loomingu Raamatukogu kuldsari". ERR Kultuur, 15.10.2019. Vaadatud 15.02.2020. „Loomingu Raamatukogu kuldsari“ tulekul. Sirp, 14.10.2019. Vaadatud 15.02.2020. Loomingu Raamatukogu kuldsari toob uuel aastal lugejateni kuus uut raamatut. ERR Kultuur, 28.10.2020. Vaadatud 28.10.2020. Loomingu Raamatukogu kuldsari jätkab uuel aastal uue kuuikuga. ERR Kultuur, 02.11.2021. Vaadatud 03.11.2021. Kukk, Mari. "ARVUSTUS | „Kulinaarsed vested" ehk ühe parandamatu toidugurmaani seiklused". Maaleht. Vaadatud 12. novembril 2023. ERIVÄLJAANNE | Serhi Žadan. „Depeche Mode“ | Loomingu Raamatukogu. Vaadatud 05.04.2022.
Czechowice-Dziedzice

Czechowice-Dziedzice (saksa Czechowitz-Dzieditz või Czechowitz-Dziedzitz) on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Bielsko-Biała maakonnas, Czechowice-Dziedzice valla halduskeskus. Czechowice-Dziedzice asub Bielsko-Biała kesklinnast umbes 11 km põhjaloodes. Asula sai linnaõigused 1951. aastal ja kandis esialgu nime Czechowice. Praeguse nime sai linn 1958. aastal. Czechowice-Dziedzice on oluline raudteesõlm. Seal asuvad kivisöekaevandus ja mitmed tööstusettevõtted. Z historii Czechowic-Dziedzic Czechowice-Dziedzice
Bianca Bellová

Bianca Bellová (sündinud 20. veebruaril 1970 Prahas) on Tšehhi kirjanik ja tõlkija. Ta on lõpetanud Praha Majandusülikooli (Vysoká škola ekonomická v Praze). Ta on kirjutanud romaanid "Sentimentální román" ("Sentimentaalne romaan", 2009), "Mrtvý muž" ("Surnud mees", 2011), "Celý den se nic nestane" ("Kogu päev ei juhtu mitte midagi", 2013) ja "Jezero" ("Järv", 2016). "Jezero" eest võitis Bellová Tšehhi peamise kirjandusauhinna Magnesia Litera ja 2016. aasta Euroopa Liidu kirjandusauhinna ning see on tõlgitud araabia, saksa, hollandi, itaalia, prantsuse, poola, läti ja bulgaaria keelde.
Lukas Hofer

Lukas Hofer (sündinud 30. septembril 1989 Bruneckis) on Itaalia laskesuusataja. 2006. aastal arvati ta Itaalia koondisse. Maailma karikasarjas debüteeris ta 2009. aastal Oberhofi etapil sprindis ja sai 53. koha. Esimese poodiumikoha MK-etapil saavutas ta 2010. aastal Kontiolahtis segavõistluse kolmanda kohaga. Esimene võit tuli 5. jaanuaril 2012 Oberhofis teatevõistluses koos Christian De Lorenzi ning vendade Markus ja Dominik Windischiga. See oli üle pika aja Itaalia laskesuusatamise MK-etapi võit pärast René Cattarinussi võitu Hantõ-Mansiiskis 19. märtsil 2000, millest oli möödunud 11 aastat ja 10 kuud. Ta osales kahtedel noorte maailmameistrivõistlustel: Val Martellos 2007. aastal (individuaalsõidus 23., sprindis 29., jälitussõidus 22., teatesõidus 13.) ja Ruhpoldingis 2008. aastal (individuaalsõidus 4., sprindis 15., jälitussõidus 4. koht), pronks teatesõidus) ja ühel juunioride maailmameistrivõistlustel Canmore'is 2009. aastal (individuaalsõidus 44. koht, kuld sprindis 31. jaanuaril, kuld jälitussõidus 1. veebruaril). Ta osales ka kahtedel Euroopa meistrivõistlustel ja võitis 2011. aasta Val Ridannas sprindis pronksi. Hofer on osalenud kolmedel taliolümpiamängudel: 2010. aastal Vancouveris (sprindis 56. koht, individuaalsõidus 46., jälitussõidus 54. ja teatesõidus 12. koht), 2014. aastal Sotšis (sprindis 12. koht, 14. koht individuaalsõidus, jälitussõidus 17. koht, 5. koht teatesõidus ja 3.koht segateatesõidus) ja 2018. aastal Pyeongchangis (sprindis 10. koht, 10. koht jälitussõidus, 63. koht individuaalses arvestuses, 18. koht ühisstardiga sõidus, 12. koht teatesõidus, 3. koht segateatevõistluses). Esimese individuaalse maailmameistrivõistluste medali võitis ta Hantõ-Mansiiskis 12. märtsil 2011. aasta maailmameistrivõistlustel ühisstardiga sõidus, saades pronksmedali, maailmameistriks tuli norralane Emil Hegle Svendsen venelase Jevgeni Ustjugovi ees . Hofer on veel saanud kolm teatevõistluste maailmameistrivõistluste medalit. Kaks hõbemedalit on ta saanud 2019. aastal Östersundis paaristeatesõidus ja 2020. aastal Anterselvas segateatevõidus ja pronksmedali 2019. aastal segateatesõidus. Lukas Hoferi koduleht Lukas Hofer ROK-I kodulehel Lukas Hofer Itaalia olümpiakomitee kodulehel Lukas Hofer BiathlonResults leheküljel
Jarno Koskiranta

Jarno Koskiranta (sündinud 9. detsembril 1986 Paimios) on Soome jäähokimängija, kes mängib ründajana Soome kõrgliiga klubis SaiPa. Soome kõrgliigas debüteeris Koskiranta hooajal 2009–10 SaiPa meeskonnas, kus mängis kuni hooaja 2011–2012 lõpuni. Seejärel mängis ta ühe hooaja Tappara ridades. 2013. aastal liitus ta KHL-i klubiga Novosibirski Sibir. 2015. aastal siirdus ta Peterburi SKA-sse. 2017. aastal võitis ta klubiga Gagarini karika. 2020. aasta mais naasis ta SaiPasse, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. 2016. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Koskiranta Soome jäähokikoondisega hõbemedali. "JARNO KOSKIRANTA TEKEE PALUUN SAIPAAN". saipa.fi. 20.5.2020. Vaadatud 4.8.2020 Jarno Koskiranta KHL.ru lehel Jarno Koskiranta hockeydb.com lehel
Pont-à-Marcq

Pont-à-Marcq on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis. See on communauté de communes Pévèle Carembault' keskus. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Sainghin-en-Mélantois

Sainghin-en-Mélantois on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis. See on Métropole européenne de Lille'i osa. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Devante Smith-Pelly

Devante Malik Smith-Pelly (sündinud 14. juunil 1992 Scarborough's Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib American Hockey League'is (AHL) klubis Ontario Reign ründajana paremäärel. Ta alustas karjääri Ontario Hockey League'i klubis Mississauga St. Michael's Majors. 2010. aastal valis Anaheim Ducks ta NHL-i draft '​is 42. valikuna. NHL-is debüteeris ta Ducksi meeskonnas hooajal 2011–12. NHL-is on ta mänginud veel Montreal Canadiensi (2015–2016), New Jersey Devilsi (2016–2017) ja Washington Capitalsi ridades (2017–2019). 2018. aastal võitis ta Capitalsiga Stanley karika. NHL-is on tema seni resultatiivseim hooaeg olnud 2014–15, mil ta lõi Ducksi meeskonnas viis väravat ja andis 12 väravasöötu. Smith-Pelly oli silmapaistev ka 2017–18 Stanley karika väljalangemismängudes, mil ta lõi Capitalsi meeskonnas seitse väravat. Hooajal 2019–20 mängis ta KHL-i klubis Kunluni Red Star, saades kirja kaheksa väravat ja kolm väravasöötu. 2021. aasta märtsis sõlmis ta lepingu Ontario Reigniga. 21. märtsil 2021 mängis ta ühes ründekolmikus koos Quinton Byfieldi ja Akil Thomasiga, kes mõlemad on samuti mustanahalised. See oli esimene kord alates 1940. aastatel, kui profitasemel jäähokis moodustasid mustanahalised ühe ründekolmiku. Srinivasan, Arun (21.3.2021). "AHL's Ontario Reign forms first all-Black line in pro hockey since 1940s". Yahoo Sports Canada. Vaadatud 1.6.2021. Devante Smith-Pelly KHL.ru lehel Devante Smith-Pelly NHL.com lehel Devante Smith-Pelly hockeydb.com lehel
Rando Kuustik

Rando Kuustik (sündinud 3. augustil 1977 Tallinnas) on õpetaja ja koolijuht, alates 2013. aastast Jakob Westholmi Gümnaasiumi direktor. Rando Kuustik on õppinud aastatel 1984–1992 Tallinna 21. Koolis ja aastatel 1992–1995 Jakob Westholmi Gümnaasiumis. 2003. aastal lõpetas Tallinna Pedagoogikaülikooli, kus õppis matemaatika-loodusteaduskonnas loodusteaduslike ainete õpetajaks. Rando Kuustik töötab alates 1997. aastast Jakob Westholmi Gümnaasiumis bioloogiaõpetajana, 2013. aastast Jakob Westholmi Gümnaasiumi direktorina[viide?]. Oli üks Tallinna Noorsooteatri asutajaliikmetest[viide?] ning aastatel 2001–2013 ka teatri kunstiline juht[viide?], kes aitas elavdada Tallinna koolinoorte teatritegevust ning lavastas koostöös Jakob Westholmi Gümnaasiumiga noortele mõeldud teatriõhtute "Siin ja praegu" sarja. Aastatel 2006–2013 juhendas Jakob Westholmi Gümnaasiumi teatristuudiot, kus on oma teekonda alustanud mitmed Eesti kultuuriinimesed, nagu näiteks Simeoni Sundja, Rea Lest-Liik, Mart Müürisepp, Sander Allikmäe, Annika Lindemann. 2010. aastast töötab ühtlasi Tallinna loomaaias giidina, olles läbinud loomaaia korraldatud giidide koolituse.[viide?] On Eesti Bioloogiaõpetajate Ühingu[viide?], Eesti Koolijuhtide Ühenduse[viide?], Tallinna Koolmeistrite Nõukoja liige[viide?]. 2005 – Tallinna Haridusasutuste Kvaliteediauhind Hea õpetaja 2009 – Tallinna Haridusasutuste Kvaliteediauhind eÕpetaja 2011 – Tallinna Haridusasutuste Kvaliteediauhind Innovaatiline õpetaja 2018 – must teeneterist (EEOK) 2020 – Eesti Vabadusvõitlejate Liidu teenetemedal 2021 – Vabaduse Tammepärja aumärk "Teatriõhtu Siin ja praegu 2010" (2010) "Varastatud kohtumised, I osa" (2017) Verni Leivak, Inimnäoline koolidirektor, Postimees, 24. august 2014 Rando Kuustik, Nullpunktidest ehk elus oleksid ei loe, ERR Uudised, 25. jaanuar 2015 Tallinna loomaaia direktoriks valitud koolidirektor otsustas kooli jääda, Delfi, 15. august 2016 Tallinna Westholmi kooli algklassid õpivad juba 14 aastat ajutisel pinnal, ERR Uudised, 31. jaanuar 2019 Koolidirektor: lõpuaktused ilmselt päris ära ei jää, 6. mai 2020 Marko Tooming, Westholmi gümnaasiumi osa algklasse läheb moodulmajadesse õppima, ERR Uudised, 10. november 2020 Rainer Kerge, Westholmi direktor Rando Kuustik: „Vägivald ja kiusamine on kolinud teistesse vormidesse. Netiavarustes toimub väga-väga julmi asju.“, Õhtuleht.ee, 28. oktoober 2022