laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Oela

Oela on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 40 inimest. Neist 39 (97,5%) olid eestlased. Esmateated Oela külast pärinevad aastast 1241, mil küla mainiti Taani hindamisraamatus nimega Oiel. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 23.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas Rapla valla olukorra analüüs. Riigiteataja. Külastatud 24.04.2018 aadressil https://www.riigiteataja.ee/aktilisa/4011/1201/2040/3a.pdf
Ohulepa

Ohulepa on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 19 inimest. Neist 18 (94,7%) olid eestlased. Küla lõuna-, ida- ja põhjaküljes asub Linnuraba looduskaitseala, mille territoorium jätkub naaberkülades. Küla keskel asuvad kaitsealused Ohulepa põlispuud. Samuti asub külas kaitsealune Viirakivi rändrahn. Ohulepa põhjapiiril voolab Kasari jõgi. Edelaosas asuvad Põlli kraav ja Vardi jõgi. Küla põhjaosas suubub Kasari jõkke Pihali kraav. Ohulepa lääneosas asuvad Adila-Krimmi soo ja Aigitse soo. Kultuurimälestistest asuvad külas üks lohukivi ja kaks kivikalmet. Külas asus Ohulepa mõis, mille puidust peahoone on tänapäevaks hävinud. Mõis oli aastatel 1818–24 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi (1803–1882) vanematekoduks, kus noor Kreutzwald puutus kokku ka elava rahvaloominguga. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 24.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas 12191 Kultusekivi 12190 Kivikalme 12189 Kivikalme Ohulepa mõis Eesti mõisaportaal Friedrich Reinhold Kreutzwald (1803 – 1882)[alaline kõdulink] EEVA
Oola

Oola on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 26 inimest. Neist 23 (88,5%) olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 24.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Palamulla

Palamulla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 30 inimest. Neist 28 (93,3%) olid eestlased. Palamulla karstikaitseala Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 24.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Purila

Purila on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 150 inimest. Neist 142 (94,7%) olid eestlased. Purila allikad Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 25.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Ridaküla (Rapla)

Ridaküla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 27 inimest. Kõik olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 26.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Röa (Rapla)

Röa on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 39 inimest. Neist 31 (79,5%) olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 26.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Toivo Jürgenson

Toivo Jürgenson (sündinud 28. augustil 1957 Tallinnas) on Eesti teedeehitusinsener, poliitik ja ettevõtja. Ta oli majandusminister 1994–1995 ning teede- ja sideminister 1999–2002. Toivo Jürgenson on lõpetanud Tallinna 46. Keskkooli kunstiklassi 1975. aastal ning Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna teede ja sildade eriala 1980. aastal. Jürgenson on töötanud Tallinna TK KMV sillagrupi juhina, Tallinna TK Tehnoehituse peainsenerina, ENSV Plaanikomitees osakonna juhataja asetäitjana ning Soome-Eesti ühisettevõtte RAKE SP peadirektori asetäitjana. Ta oli Eesti Gaasi nõukogu liige 1992–1993, Põhja-Eesti Panga nõukogu liige 1992–1993, Eesti Erastamisagentuuri nõukogu liige 1994–1995 ja 1999–2003, Eesti Transiidi Arendamise Sihtasutuse nõukogu esimees 1999–2001, ning ta on OÜ Toomtsentrum juhatuse esimees alates 2003. aastast[viide?] ja AS Tallinna Lennujaam nõukogu esimees alates 2007. aastast. Toivo Jürgenson oli VII, VIII (oli Isamaaliidu fraktsiooni esimees 1996–1999) ja IX Riigikogu liige. Ta oli majandusminister Mart Laari esimeses valitsuses ja Andres Tarandi valitsuses 1994–1995 ning teede- ja sideminister Mart Laari teises valitsuses 1999–2002. 1988. aastal oli Jürgenson üks Eesti Kristlik-Demokraatliku Erakonna asutajaid ja selle juhatuse liige, kuni erakonna liitumiseni Rahvusliku Koonderakonnaga Isamaa. Pärast viimase liitumist ERSP-ga 1995. aastal sündis Erakond Isamaaliit ja Jürgensonist sai kuni 1998. aastani selle esimees. 2013–2017 oli ta Tallinna linnavolikogu liige. Toivo Jürgenson on abielus Marika Jürgensoniga. Neil on kaks tütart. Kalle Jürgenson on tema vend. Pressivaenlane 2000 Riigivapi V klassi teenetemärk 2001 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. november 2021. Vaadatud 6. jaanuaril 2022.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Toivo Jürgensoni koduleht Lühitutvustus IRLi lehel Lühitutvustus Riigikogu lehel
Röa

Röa on mitme koha nimi: Röa, küla Rapla vallas Rapla maakonnas Röa, küla Türi vallas Järva maakonnas
Seli (Rapla)

Seli on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 43 inimest. Neist 39 (90,7%) olid eestlased. 1920. aastatel moodustati Seli mõisa maadest Seli asundus. 1977 nimetati asundus Seli külaks. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Rahvastik elukoha (asula), soo ja vanuse järgi, 31. detsember 2021, vaadatud 7.09.2022. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas Peeter Päll: artikkel "Seli3" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Seli-Nurme

Seli-Nurme on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 11 inimest. Neist 10 (90,9%) olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 27.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Sikeldi

Sikeldi on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 54 inimest. Neist 52 (96,3%) olid eestlased. Küla piiresse jääb endine Rugula küla. Sikeldi mõis Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 27.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Sulupere

Sulupere on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 154 inimest. Neist 149 (96,8%) olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 27.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Tapupere

Tapupere on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 12 inimest. Neist 12 olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 27.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Tuti

Tuti on küla Raplamaal Rapla vallas. Tuti asub Rapla–Märjamaa maantee ääres Raplast 2 km edelas ja Iirast sama palju kirdes. Sulupere asub Tutist 1 km kaugusel põhjas ja Mahlamäe 1 km kaugusel idas. Tuti on osa ajaloolisest Rapla külast, näiteks 1796. aasta kaardil on see tähistatud nimega Alt Rappel. Tollal kuulus küla Rapla kihelkonda Alu-Rapla mõisale. Rahvasuus on Tutit nimetatud Sõeruma veski järgi Veskikülaks ja varasema Hertu, praeguse Rapla raudteejaama järgi Vaksalikülaks. Tutina on küla esmamainitud alles 1922. 1977–97 kuulus ta Sulupere küla koosseisu. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 62 inimest. Kõik olid eestlased. Külanimi tuli Tuti talust. Hiljem ühendati see talu Romuluse taluga. Algselt oli Tuti nähtavasti talupoja lisanimi. Karjamardi pere heinamaal asub Tutimägi ja see võibki olla lisanime alus. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 27.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Eesti kohanimeraamat, kaart 12 Eesti kohanimeraamat, lk. 684 Statistikaameti andmebaas
Tõrma (Rapla)

Tõrma on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. Tõrma küla kohta on esmateade 1241. aastast (Terma). Tõrmast on pärit Ignas Tõrmaküla. Küla on kaitse all pärandkultuuriobjektina – põlisküla. Külas asuvad kaitsealused Vanatoa tamm ja Tõrma Suurkivi (Rebasekivi) ning looduslik pühakoht Vanatoa lohukivi ja ka kivikalmest arheoloogiamälestis "Kabeliaed". 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 21 inimest. Kõik olid eestlased. Tõrma paepaljand Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 27.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Tõrma

Tõrma on mitme koha nimi: Tõrma, küla Rakvere vallas Lääne-Viru maakonnas Tõrma, küla Rapla vallas Rapla maakonnas Tõrma (Kadrina) Tõrma, alev Venemaal Habarovski krais Verhnebureinski rajoonis Tõrma paepaljandi kaitseala, Rapla vallas
Uusküla (Rapla)

Uusküla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 372 inimest. Neist 359 (96,5%) olid eestlased. Uuskülas Sildema talus on sündinud Eesti Vabariigi peaminister Otto Tief. Tema mälestuse jäädvustamiseks tähistati hävinenud maja asukoht 1989. aastal Eestis ainulaadse korstenmonumendiga. Mälestusplaadi on kavandanud kunstnik Ott Herodes. Külas asub Rapla kalmistu, mis on arvele võetud ka kultuurimälestisena. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 28.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas Uuskülas asub Eesti ainus korstenmonument ja palju muudki huviväärset. Külauudis.ee, 13. juuli 2016.
Uusküla

Uusküla on mitme koha nimi: Uusküla, küla Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas Uusküla, küla Jõelähtme vallas Harju maakonnas Uusküla, küla Lääne-Nigula vallas Lääne maakonnas Uusküla, küla Rapla vallas Rapla maakonnas Uusküla, küla Haljala vallas Lääne-Viru maakonnas Uusküla on olnud Setomaa valla Ulaskova küla nimevariant Uusküla (Uskjul), küla Novosibirski oblastis Uusküla on perekonnanimi.
Valtu

Valtu on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 218 inimest. Neist 214 (98,2%) olid eestlased. Öökulli järv Puraviku tuuleveski Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 28.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Väljataguse (Rapla)

Väljataguse on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 84 inimest. Neist 83 (98,8%) olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 28.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Väljataguse

Väljataguse on mitme koha nimi: Väljataguse, küla Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas Väljataguse, küla Rapla vallas Rapla maakonnas Väljataguse, küla Türi vallas Järva maakonnas
Äherdi

Äherdi on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 21 inimest. Neist 20 (95,2%) olid eestlased. 1977. aastal liideti Äherdi külaga Seli-Metsküla. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 28.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas Peeter Päll: artikkel "Äherdi" Eesti kohanimeraamatus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2016.
Ülejõe (Rapla)

Ülejõe on küla Rapla maakonnas Rapla vallas. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 81 inimest. Neist 80 (98,8%) olid eestlased. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 28.01.2024. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas
Lätimetsa

Lätimetsa on paikkond Märjamaa valla loodeosas, hõlmates Läti küla põhjapoolsed suurte segametsadega alad. Põhiosa Lätimetsa metsamassiivist paikneb Käntu soo ja Sepasoo vahelisel alal. Lätimetsa metsad on osake vanast ja suurest Kasari (Teenuse) ja Vigala jõe vahelisest kraavitatud ja sihistatud metsamassiivist. Vanimad teated Lätimetsa piirkonna kohta pärinevad 1488. aastast, kui Päärdu mõis müüs sealsed metsad ja heinamaad Kivi-Vigala vasallilinnusele. 18. sajandist kuulus Lätimetsa Vana-Vigala mõisale. Hilisemate sajandite jooksul osa heinamaid metsastus. 20. sajandi alguseks oli Lätimetsa metsamassiiv üks suuremaid Läänemaal. Metsamassiivi laiendati veelgi Käntu soo ja Sepasoo kuivendamise arvelt. Lätimetsa metsi haldasid Looritsa (Vana-Vigalas) ja Käntu (Käntu soo põhjaservas Läti küla tagamaal) metsavahid. Lätimetsa paikkonda läbis veel 20. sajandi keskel suhteliselt oluline Läti-Kastja kohalik tee. Tänapäevaks on teetamm muutunud läbimatuks ning on enamasti võsastunud.
Betty Blue

Betty Blue (14. august 1931 West Memphis, Arkansas – 23. august 2000) oli ameerika modell ja näitleja. Ta oli ajakirja Playboy posteritüdruk 1956. aasta novembrikuu väljaandes. Foto autor oli Hal Adams. Blue on ennast nimetanud nudistiks. Enne Playboysse jõudmist oli ta striptiisitar El Rancho hotellis ja kasiinos. Ta poseeris muudeski meesteajakirjades. Betty Blue tegeles ka näitlejatööga, peamiselt telereklaamides ja mõnes teisejärgulises filmis. Aastail 1957–1963 oli ta abielus produtsendi ja režissööri Harold Lime'iga. Paar abiellus uuesti 1991. Blue suri 23. augustil 2000 südamerabandusse. Tema tuhk puistati Playboy mõisa (Playboy asutaja Hugh Hefneri kodumaja) lähedale. 1961 "Not Tonight Henry" (Pocahontas) 1971 "Women in Revolt" (1971) (Baby Betty; Betty) Tema mõõdud poseerimise ajal olid: rinnaümbermõõt 39 tolli (99,6 cm) vööümbermõõt 22 tolli (55,9 cm) puusaümbermõõt 36 tolli (91 cm) kasv 5 jalga 3 tolli (160 cm) kaal 128 naela (57,6 kg) Betty Blue andmekogus IMDb (inglise)
Leni Riefenstahl

Leni Riefenstahl (õieti Berta Helene Amalie Riefenstahl; 22. august 1902 Berliin – 8. september 2003 Pöcking) oli saksa tantsija, näitleja, fotograaf ning mängu- ja dokumentaalfilmide režissöör. Riefenstahl sündis rikkas peres. Tema isale kuulus edukas soojuselektrijaam ja ta tahtis, et tütar tegutseks tema jälgedes äris. Kuid Leni hakkas 1918. aastal Berliinis tantsu ja balletti õppima ning temast sai klassi priimus. Mõnda aega töötas Riefenstahl tantsijana, aga 1924. aastal vigastas põlve. Seejärel otsustas ta saada näitlejaks. Tal oli tummfilminäitlejana edukas karjäär. Filmides mängis ta sportlikke ja iseseisvaid naisi. Sageli esines tema filmides mägironimise teema ja tema kehastatud tegelane oli tihti kogenud mägironija. Näitlemise kõrvalt ning hiljem näitlemise asemel töötas ta filmide stsenaristi, produtsendi ja režissöörina. Esimene film, kus ta neid ameteid täitis ja lisaks peaosa mängis, oli 1932. aasta film "Das blaue Licht" ("Sinine valgus"). Sidemete tõttu natsionaalsotsialismi ja eriti Adolf Hitleriga oli ta üks kõmulisemaid filmiajaloo suurkujusid. Tema juhtimisel 1934. aasta NSDAP parteipäevadest tehtud dokumentaalfilm "Triumph des Willens" ("Tahte triumf") on mõjuvõimas propagandafilm. 1936. aasta suveolümpiamängudest valmis Riefenstahlil propagandafilm "Olympia" ("Olümpia"). Selles filmis kasutas ta paljusid võtteid, mis hiljem said filmikunstis tavaliseks, aga olid omas ajas uudsed: filmimine ebatavalise nurga alt, ootamatud kaadrivahetused, ülilähivõtted jne. Filmi "Tiefland" ("Tasandik") stsenaariumi hakkas Riefenstahl kirjutama 1934. aastal, võtted toimusid 1940–1944. Riefenstahl mängis ise ka peaosa, kerjustantsija Marthat. Siiski toimus filmi esilinastus alles 11. veebruaril 1954. Nii kulus filmi tegemiseks 20 aastat. Sellega jõudis Riefenstahl Guinnessi rekordite raamatusse. Hiljem ületas selle rekordi animafilm "The Thief and the Cobbler", mida tehti 31 aastat (1964–1995). Riefenstahl peatus 8. augustil 1938 lennul Helsingist Berliini Tallinnas. 1932 "Das blaue Licht" – "Sinine valgus" 1933 "Der Sieg des Glaubens" – "Usu võit" 1935 "Triumph des Willens" – "Tahte triumf" 1935 "Tag der Freiheit – Unsere Wehrmacht" 1938 "Olympia"; eestikeelse pealkirjaga "Olümpia" 1. osa "Fest der Völker" – "Rahvaste pidu" 2. osa "Fest der Schönheit" – "Ilu pidu" 1954 "Tiefland" – "Tasandik" 2002 "Impressionen unter Wasser" Leni Riefenstahl Tallinnas – Uus Eesti, 8. august 1938, nr 215, lk 3; loetav ka digiteeritud ajalehtede aadressil Jaan Ruus, "Kas siiras kunstnik enesekaitses? Pool sajandit vaieldav Leni Riefenstahl" – Sirp 8. jaanuar 1999, lk 17. Olev Remsu "Riefenstahl, Romm ja Hitler", Sirp, 21. september 2018. Das blaue Licht. Stills of Walter Riml, photographer of the film "Triumph des Willens", youtube.com
Janet Pilgrim

Janet Pilgrim (sünninimi Charlaine Edith Karalus; 13. juuni 1934 Wheaton, Illinois – 1. mai 2017 Norwalk, Connecticut) oli USA modell ja näitleja. Ta on olnud ajakirja Playboy posteritüdruk juulis 1955, detsembris 1955 ja oktoobris 1956. Nimega Charlaine Karalus töötas ta Playboy tellimisosakonnas. Ajakirjale poseeris ta Hugh Hefneri isiklikul soovitusel, kes andis talle esinejanime Janet Pilgrim. Tollal poseeris ta mõnesaja dollari eest (tänapäeval on tasu 65 000 USA dollarit). Ta on üks kahest Playboy posteritüdrukust, kes on olnud USA väljaande postril kolm korda. Teine on Marilyn Waltz. Ta platseerus Playboy "sajandi seksikaimate staaride" edetabelis 83. kohale. Janet Pilgrim andmekogus IMDb (inglise)
Salevere linnus

Salevere linnus asub Salumäel Lääneranna vallas Pärnu maakonnas. Linnus asetses 24 m merepinnast kõrgemale tõusva paepanga põhjaservas. Põhjaküljelt kaitseb linnusekohta panga 15 m kõrgune, järsult langev põhjakallas, edelast, lõunast ja kagust poolkaares kulgev, 5–6 m laiune ja keskelt 1 m kõrgune kividest ja mullast vall. Sealt on leitud ka puitkonstruktsioonide söestunud jäänused. Lõunas asetseb vall kivikülvina, milles esineb kuni 1,5 m läbimõõduga raudkive. Kaguosas leidub valliserva ritta veeretatud 1 m suuruste kividega vallilõike. Segmendikujulise põhiplaaniga linnuseõu on ida-lääne suunas 270 m pikk ja põhja-lõuna suunas kuni 100 m lai. Muinaslinnuse vanim asustusjätk ulatub II aastatuhandesse eKr. Edasi oli muinaslinnus dateeringute alusel kasutuses I aastatuhande II poolel eKr, I aastatuhande algul pKr. Linnuse avastas 2001. aastal arheoloog Mati Mandel. 2008. aastal toimusid linnusel arheoloogilised proovikaevamised, mille käigus saadi I aastatuhande II poole keraamikat. 2009. aasta suvel kaevati arheoloog Helena Kaldre poolt lahti linnuse peavall. 2010. aastal jätkati arheoloogilisi uurimistöid, mille käigus leiti vallist söestunud puitkonstruktsioonide jäänuseid. Linnus Eesti linnuste loend Mati Mandel. Arheoloogiga Läänemaa radadel. Eesti ajaloomuuseum, lk 100–105. Helena Kaldre, Kristel Kivi, Liia Vijand. Archaelogical Investigations on the hill of Salumägi at Salevere. AVE 2008. Tallinn 2009, 104–113 Karnau, Andres. Arheoloog avastas muinaslinnuse. Lääne Elu. 17. mai 2001
Keava II linnamägi

Keava II linnamägi ehk Keava Võnnumägi on linnamägi, mis asub Keava linnusest 700–800 m põhja pool, Keava–Hõreda teest 150 m läänes Linnaalustes. Neemiklinnus, mis avastati 2002. aastal Keava ekspeditsiooni käigus. Neemiklinnus on 95 m pikk ning 54–60 m lai, õueala on ülejäänud neemikust eraldatud 6–8 m laiuse ja 0,5–1,5 m kõrguse suurtest kividest koosneva valliga. Eriti järsud on linnamäe lääne- ja edelanõlv, mille kõrgus jalamilt on 9–20 m, lõuna-kagupoolne nõlv on 12 m kõrgune. Idanõlv on mõnevõrra laugem ning põhjast kaitseb linnust nimetatud kivivall ning astangult põhjasuunal 3,7–4,4 laiune ja kuni 90 cm kõrgune liivavall, mille peale on muinasajal laotud raudkividest 3 m laiune müür, millest on säilinud kolm kihti. Arheoloogilised uurimistööd toimused aastatel 2003–2005. Uuriti läbi 57,5 m² suurune ala. Kultuurikiht puudub. Leiti 24 savinõukildu. Linnus on dateeritud 14C-prooviga perioodi 410–160 ekr. Keave II linnamäest on 2023. aastal tehtud 3D-mudel, mille sisu on avaandmetena kättesaadav. Evald Tõnisson, Eesti muinaslinnad. Tartu-Tallinn 2008, lk 205–206. "Keava II linnamägi (Estonia)". Hillforts and ancient sites (Pilskalni un senvietas). 28. märts 2023. Vaadatud 8. oktoobril 2023. "Keava II linnamägi". Latvijas Pilskalni. 21. märts 2023. Vaadatud 8. oktoobril 2023.
Johann Freitag von Loringhofe

Johann Freitag von Loringhofe (ka Johann Fridach van Loringhoffe, Freitag von Loringhoven või Freytag von Loringhoven; umbes 1430 – 26. mai 1494) oli Liivimaa ordumeister aastatel 1483–1494. Loringhofe sündis Vestfaalis Löringhoffi asulas. Hiljem asus ta ordurüütlina (nagu ka veel 7 tema sugulast) elama Vana-Liivimaale. 1451. aastal on teda mainitud rüütelvennana Tallinnas. Ordumeister Bernhard von der Borchi ajal (1472. aastal) sai ta Tallinna komtuuriks. 1483. aasta novembris sai ta Saksa ordu Liivimaa haru (Liivi ordu) maameistri asetäitjaks, ordumeistriks kinnitati ta ametlikult 1485. aastal. Loringhofe ajal lõpetati pikaks ajaks Liivimaa sisevaenused: 1491. aastal sundisid orduväed Riia linna alistuma ning taastasid selle üle koos Riia peapiiskopiga kaksikvõimu. Riialased pidid taastama ka Riia ordulossi ning Dünamünde (Daugavgrīva) linnuse. Tema ajal suurenes oluliselt Moskva-poolne oht: venelased ehitasid 1492. aastal Narva linna vastu Ivangorodi (Vene-Narva) kindluse ning pommitasid sealt (Balthasar Russowi teateil) aeg-ajalt Narva linna. Loringhofe asus tegema ettevalmistusi Moskvale vastuastumiseks, kuid suri enne, kui jõudis midagi reaalset korda saata. Vastuseisu venelastega pidi lahendama tema järglane Wolter von Plettenberg, kelle Loringhofe oli 1488. aastal ordu maamarssaliks määranud. Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 259 (lk 229–231). Bergmann, Gustav (1776). Geschichte von Livland, nach bossuetischer Art entworfen. Leipzig: Im Schwickertschen Verlage. Lk lk. 30-31. Russow, Balthasar: Nye Lyfflendische Chronice, Rostock 1578
Fiksism

Fiksismiks nimetatakse geoloogias enne laamtektoonika teooria loomist valitsenud õpetust, mille kohaselt litosfääriplokid said liikuda vaid vertikaalselt. Fiksismi vahetas 1960. aastail välja mobilism, mis käsitleb litosfääriplokkide, mida nimetatakse laamadeks, liikumist nii vertikaal- kui ka horisontaalsuunas.
Vehrulitsa linnamägi

Vehrulitsa linnamägi (Veerulitsa) ehk Petserimägi on arvatav linnamägi Verhulitsa külast veidi lääne pool, Mustoja vasakul kaldal. Mäe kogupikkus on 110 m. Linnuse või pelgupaigana oli arvatavasti kasutusel vaid kõrgem ja laiem, tasandatud pinnaga lõunapoolne osa. 70 x 47 m, mis lääne ja edela poolt muust seljakust eraldatud kraaviga, kust hiljem on kulgenud tee. Tasandustöid on mäel tehtud nähtavasti hiljemgi, sest tegemist on Vehrulitsa küla jaanitule ja kiigeplatsiga. Arvatava linnamäe loodeotsas oleval neemikul inimtegevuse jäljed puuduvad. Esialgu võib seda pidada II aastatuhande algusse kuuluvaks neemiklinnuse tüüpi pelgupaik-linnuseks. Foto
Riistvõimlemine

Riistvõimlemine on sportvõimlemise ala, mis koosneb riist- ja vabaharjutusest[viide?]. Võimlemise juured ulatuvad antiikaega Vana-Kreekasse, kus 600 eKr olid olemas võimlemise-spordi asutused. Tänapäevane kooli- ja tervisevõimlemine sündis Euroopas 18. sajandil ja võistlusvõimlemine 19. sajandil. Olümpiamängude kavas on võimlemine olnud alates 1896. aastast. Iluvõimlemine lisati olümpiamängude kavva 1984. aastal ja batuudihüpped 2000. aastal. Rahvusvaheline Võimlemisföderatsioon (FIG; Fédération Internationale de Gymnastique), mille peakorter asub Šveitsis Moutier's, asutati 1881. aastal. Võimlemisföderatsiooni kuulub 125 riiki. Riistvõimlemine 1896. aasta suveolümpiamängudel Riistvõimlemine 1952. aasta suveolümpiamängudel Riistvõimlemine 1968. aasta suveolümpiamängudel Rahvusvahelise Võimlemisföderatsiooni koduleht