laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Paradoks

Paradoks on pealtnäha vastuoluline avaldus, mis võib seejuures olla tõene. Enamik loogilisi paradokse on vigased, kuid need on siiski väärtuslikud kriitilise mõtlemise edendamisel. Filosoofiliste paradokside tuntumate näidete seas on vanakreeka filosoofi Zenoni apooriad. Mõningatel paradoksidel, mis on oma olemuselt ranged, on leitud definitsioonist vigu. Sellega põhjustasid need vigased paradoksid matemaatika ja loogika aksioomide ümbervaatamist ja -lahendamist. Üks selline on Russelli paradoks, mis paneb meid küsima, kas "hulk kõikidest hulkadest, mis iseennast ei sisalda", võiks seda hulka sisaldada või mitte, ja näitas sellega, et see teooria oli vigane. Curry paradoks on endiselt uuesti lahendamata. Väljaspool loogikat oleva paradoksi näiteks võiks tuua filosoofiast Theseuse laeva: kas laev, mida aja jooksul tükkhaaval uue puiduga parandatakse, on see sama laev, mis alguses? Paradokse võib esineda ka piltides või muus meedias. Kunstnik M. C. Escher lõi arvukalt perspektiivipõhiseid paradoksaalseid joonistusi, kus sõltuvalt vaatenurgast paistavad seinad põrandatena, redelid näivad lõputud jne. Paradokse on ka matemaatikas, füüsikas (sh kosmoloogias), keemias, bioloogias ja majandusteaduses. absurdsus alghetke paradoks apooria fotomeetriline paradoks ehk Olbersi paradoks gravitatsiooniline paradoks horisondiparadoks konflikt laenguparadoks muna ja kana probleem vastuolulisus Enn Kasak "Paradoksid: must auk mõtlemises" Tallinn: Argo, 2018 Enn Kasak "Kosmoloogilised paradoksid ja antroopsusprintsiip" Rmt: "Universum" Tallinn: Horisont, 1998, lk lk 325−330 "Kosmoloogilised paradoksid" Peatükk Tartu Tähetorni astronoomiaringi interaktiivses kosmoloogiaõpikus
Gary Kikaya

Gary Senga Kikaya (sündinud 4. veebruar 1980 Lubumbashis) on Kongo DV kergejõustiklane (400 m jooksja). Kikaya võitis 2003 NCAA sisemeistrivõistlustel esikoha 400 meetri jooksus, kuid ei pääsenud sama aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Pariisis poolfinaalist edasi ajaga 49,99. Järgmise aastal võitis ta Budapesti sisemaailmameistrivõistlustel pronksmedali ja jõudis Ateena olümpiamängudel poolfinaali. Helsingi maailmameistrivõistlustel 2005 jõudis ta samuti poolfinaali. 2006 võitis ta Aafrika meistrivõistlustel kuldmedali. Hiljem samal aastal sai ta kergejõustiku finaalvõistlustel teise koha uue Aafrika rekordiga 44,10 ning kergejõustiku karikavõistlustel samuti teise koha. Järgmisel aasta Osaka maailmameistrivõistlustel jõudis ta poolfinaali ja sai IAAF-i finaalvõistlustel neljanda koha. 2008 jõudis ta Pekingi olümpiamängudel taas poolfinaali ja oli IAAF-i finaalvõistlustel kuues. Järgmise aasta Berliini maailmameistrivõistlustel ta diskvalifitseeriti ja eeljooksust edasi ei pääsenud. 2009. aasta IAAF-i finaalvõistlustel oli ta viies. "Gary Kikaya Bio, Stats, and Results". Sports-Reference.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 3.02.2014. Tutvustus IAAFi lehel "Tulemused". sport24.ee. Vaadatud 3.02.2014.
Kalev Kudu

Kalev Kudu (sündinud 26. augustil 1961 Võrus) on eesti teatrilavastaja. Ta õppis näitejuhtimist 1979–1980 Tallinna Pedagoogilises Instituudis. Aastatel 1984–1987 õppis Tartu Ülikoolis ajakirjandust[viide?] ja 1985–1989 Vanemuise draamastuudios näitlemist. Ta alustas lavastajana tegevust aastal 1980 Võru teatritrupis Grupp 80. 1989 oli ta üks Tartu Lasteteatri asutajaid[viide?] ning töötas seal näitleja ja lavastajana kuni teatri sulgemiseni 2000. 1992. aastal asutas Kudu kutselise erateatri nullteatri (ametlik algus 2018). Kudu on tegutsenud ka Võru kooliteatris ja Võru Rahvateatris. 1999. aastal asutas ta Tartu Ülikooli draamastuudio baasil Tartu Üliõpilasteatri. 3. veebruaril 2014 asus ta tööle Thbilisi Akhmeteli-nimelisse draamateatrisse, kus lavastas Valgevene autori Pavel Prjaško näidendi "Alukad" ("Trusi"). Kudu on end täiendanud Grenland Friteateris Norras, Epinalis Prantsusmaal ja Berliinis teatrikeskuses AKT ZENT. Kudu kuulub Eesti Lavastajate Liitu ja Eesti Teatriliitu, samuti üliõpilasteatreid ühendavasse rahvusvahelisse organisatsiooni AITU. 2005 stipendium "Ela ja sära" Kudu on olnud abielus. Tal on poeg Uku ja tütar Minna-Triin. Raimu Hanson, Kalev Kudu süüvib elu tumedasse poolde, Tartu Postimees, 5. aprill 2007 Rait Avestik, Kalev Kudu: mulle meeldib amatööride juures amore – armastus oma töö vastu. Sirp, 8. mai 2009 Kalev Kudu, Teater kui katk, teater kui haiguste ravi, Teater. Muusika. Kino, september 2009
Periklymenos

Periklymenos oli vanakreeka mütoloogias Messeenia prints, Neleuse ja Chlorise poeg. Ta pääses eluga, kui Herakles tema 11 venda tappis. Periklymenos osales argonautide retkel. Ta kaitses Teebat sõjas Seitse Teeba vastu. Seal tahtis ta tappa Amphiaraosi, kuid vahetult enne seda lõhestas Zeus oma piksenoolega maa, mis neelas tolle. Apollodorose järgi tappis Periklymenos selles sõjas Parthenopaiose. Periklymenosel oli jälle õnne, sest ta jäi ellu sõjas, kus enamik langes. Ovidiuse järgi andis Poseidon Periklymenosele võime muuta end mistahes loomaks. Kolmandat korda tal enam ei vedanud: Herakles tappis ta Messeenia pealinnas Pyloses. On võimalik, et Neleus oli selleks ajaks juba surnud ja Periklymenos oli pärinud tema trooni.
Tortolì Arbataxi lennujaam

Tortolì Arbataxi lennujaam on lennujaam Itaalias Sardiinia maakonnas Ogliastra provintsis, umbes 140 km kaugusel Cagliarist ja 100 km kaugusel Nuorost. Tortoli ja selle mereäärse Arbataxi fraktsiooni keskustest umbes 2 km kaugusel asuv lennujaam paikneb Sardiinia saare igarannikul, Ogliastra ajaloolis-geograafilises piirkonnas. "World Aero Data". Originaali arhiivikoopia seisuga 20. veebruar 2014. Vaadatud 3. veebruaril 2014.
Hiidürask (perekond)

Hiidürask (Dendroctonus) on putukaperekond. Eestis leidub perekonnast vaid üks liik – hiidürask. Hiidüraskite perekonda liigitatakse järgmised putukaliigid: Dendroctonus micans (Kugelann, 1794) – hiidürask Dendroctonus adjunctus Blandford, 1897 Dendroctonus approximatus Dietz, 1890 Dendroctonus brevicomis LeConte 1876 Dendroctonus frontalis Zimmermann, 1868 Dendroctonus jeffreyi Hopkins, 1909 Dendroctonus murrayanae Hopkins, 1909 Dendroctonus ponderosae Hopkins, 1902 Dendroctonus pseudotsugae Hopkins, 1905 Dendroctonus punctatus LeConte, 1868 Dendroctonus rufipennis Kirby 1837 Dendroctonus simplex LeConte, 1868 Dendroctonus terebrans (Olivier, 1795) Dendroctonus valens LeConte, 1860. Hiidürask andmebaasis eElurikkus , Veebiversioon (vaadatud 26.11.2016) Hiidürask andmebaasis eElurikkus Sissekanne Fauna Europaea-s Sissekanne ITIS-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Dendroctonus seisuga 03.02.2014.
Ateljee

Ateljee on kunstniku või fotograafi tööruum. Ateljee iseloomulikuks tunnuseks on hea ning vajaduse järgi muudetav valgus. Ateljee on paiknenud tavaliselt suurte akendega ruumis. Tänapäeval, et mitte sõltuda loomulikust päikesevalgusest, võib ateljee asuda ka akendeta ruumis. Moeateljee on rätsepa-, õmbleja- või kübarsepatöökoda (kübaraateljee). Stuudio Töökoda
Portree

Portree on teatavat isikut või isikuid kujutav kunstiteos ja -žanr skulptuuris, maalikunstis, graafikas, fotograafias. Peale välise sarnasuse püütakse sageli tabada ja edasi anda ka portreteeritava psühholoogilisi iseärasusi Portreekunsti viljeleja on portretist. Portreekunst tänapäevases mõistes tekkis 16. sajandi alguse Itaalias ja Saksamaal. Barokiajastul õitses portreemaal eriti Flandrias ja Hollandis ning 18. sajandi Inglismaal. Euroopa kuningakodade juures tegutsesid õueportretistid. 19. sajandil kaotas portreemaal fotokunsti tekkimise tõttu suuresti oma tähtsuse. Portreid liigitatakse: figuuri edasiandmise ulatuse järgi pea ja büst poolfiguur põlvedeni figuur täisfiguur peahoiaku järgi en face ehk otsevaade profiil poolprofiil "pagev" profiil portreteeritave arvu järgi üksik-, kaksik- ja grupiportree kujutatava sotsiaalse seisundi järgi näiteks autoportree, ratsaportree, valitseja- või õpetlaseportree Portree võib olla idealiseeriv, realistlik, ekspressionistlik vms. Kunstileksikon, Kunst, Tallinn, 2000. lk 410
Cagliari Elmase lennujaam

Cagliari Elmase lennujaam on lennujaam Itaalias Sardiinia maakonnas città metropolitana di Cagliaris, 6 km kaugusel Cagliari keskusest loodes, Elmase omavalitsusüksuse territooriumil. Lennujaam kannab Mario Mameli nime. Cagliari Elmase rahvusvaheline lennujaam on Sardiinia tähtsaim lennujaam, 2013. aastal oli see reisijate arvult Itaalias 13. kohal. World Aero Data[alaline kõdulink]  Cagliari Elmase lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht Sito della Boeing con informazioni sull'aeroporto Sito della società di gestione dell'aeroporto di Cagliari
Hiidürask

Hiidürask (Dendroctonus micans) on putukaliik. Neid võib kohata Põhja-Euroopa, Siberi ja Jaapani okasmetsades. Võõrliigina elavad nad ka Iirimaal, Suurbritannias jm. Täiskasvanud hiidürask on 6–9 mm pikkune. Sigimisperioodil moodustavad nad peresid (nii monogaamseid kui polügaamseid) ja paljunevad eelistatult kuuse koore all kuid pereelu on võimalik ka mändide (sh harilik mänd) ja nulgude koore all. Emane hiidürask muneb harilikult 100 kuni 150 muna. Nad toituvad üheskoos perekäikudes. Nende perekäigud nõrgestavad puud. Arvatakse, et nad viivad puitu südamemädanike seeni. Seetõttu peetakse neid taimekahjuriteks. Hiidürask andmebaasis eElurikkus , Veebiversioon (vaadatud 26.11.2016) Dendroctonus micans, Great spruce bark beetle, Veebiversioon (vaadatud 03.02.2014) (inglise keeles) Loomade elu 3:273. Hiidürask andmebaasis eElurikkus
Uue-Varbla mõis

Uue-Varbla mõis (saksa keeles Neu-Werpel) oli mõis Varbla kihelkonnas Läänemaal. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub kunagine mõisasüda Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. Algselt oli tegemist Wilhelm von Fahrensbachile (Farensbach) 1382. aastal läänistatud maadega, kuhu tänapäevases mõttes kuuluvad Vaiste, Saulepi ja Varbla. Alates 24. jaanuarist 1698 kuulus Varbla mõis Nasackinite suguvõsale. Selleks ajaks Vaiste mõis enam Varbla alla ei kuulunud. Aastal 1793 siirdus mõis pärandusena Reinhold Magnus von Nasackinile. Viimatimainitul tekkis aga tüli oma noorema venna Adam Gustav von Nasackiniga, mille tulemusena määras Venemaa keiser Paul I oma ukaasiga 1797. aastal Saulepi mõisa kroonumõisaks. Kaks aastat hiljem, 1799. aastal jõudsid kaks tülitsevat venda kokkuleppele ja mõis jagati kaheks. Sedasi hakati Reinhold Magnus von Nasackinile jäänud senist Varbla mõisa nimetama Vana-Varbla mõisaks ning sellest pisut lõuna pool asuvat, Adam Gustav von Nasackinile jäänud Uue-Varbla mõisaks. Uue-Varbla mõisahoone ehitati 1798. aastal. Aastaks 1877 oli mõisa ülesehitus nõudnud suurte laenude võtmist ja et tollal mõisaomanikuks olnud Iwan von Nasackin elas ise Tallinnas, läks mõis lõpuks "haamri alla". Mõisa omandas avalikul müügil Pärnu pärilik aukodanik Carl Julius Immanuel Schmidt, kes kolis ka mõisa elama. Mõis oli Schmidtide omanduses kuni selle võõrandamiseni 1919. aastal. 1925. aastal lahkusid Schmidtid Saksamaale ja mõisa ostis endale seejärel Šveitsi kodanik Walter Schär, kelle järglaste käes on mõis tänapäevalgi. Mõisa ruumides tegutseb Varbla muuseum. Mõisahoonet ning muuseumi hoiavad korras ning ülal üks perekond, Kask, kes on oma eesmärgiks võtnud saavutada mõisa võimalikult originaalne väljanägemine. Rahastus tuleb muuseumi külaliste annetustest, ning omafinantseeringust. Uue-Varbla mõisa kalmistu Uue-Varbla mõis Eesti Ajalooarhiivis Uue-Varbla mõis. Inventariseerimine. Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid Saulepi valitsejad "Am Karfreitag entschlief sanft im 35. Lebensjahr Dietrich Carl Ernst Schmidt, Besitzer von Neu-Werpel. Dorpater Zeitung, 8. April 1918, Nr. 34, S. 4.
Xenochrophis

Xenochrophis on maoperekond. Perekonda Xenochrophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Xenochrophis asperrimus (Boulenger, 1891) Xenochrophis bellula (Stoliczka, 1871) Xenochrophis cerasogaster (Cantor, 1839) Xenochrophis flavipunctatus (Hallowell, 1860) Xenochrophis maculatus (Edeling, 1864) Xenochrophis melanzostus (Gravenhorst, 1807) Xenochrophis piscator (Schneider, 1799) Xenochrophis punctulatus (Günther, 1858) Xenochrophis sanctijohannis (Boulenger, 1890) Xenochrophis schnurrenbergeri Kramer, 1977 Xenochrophis trianguligerus (Boie, 1827) Xenochrophis tytleri (Blyth, 1863) Xenochrophis vittatus (Linnaeus, 1758). Neid võib kohata Aasias. Peter Uetz & Jakob Hallermann,Xenochrophis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 03.02.2014) (inglise keeles) Sissekanne CITES-is Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Xenochrophis seisuga 03.02.2014.
Uustaoism

Uustaoism ehk neotaoism on fokaalne areng Hiina filosoofias. Hiinapärane nimetus seesugusele suunitlusele on xuanxue, milles sõna esimene pool xuan tähendab tumedat, müstilist, tundmatut. Sõna teine pool xue tähendab õppimist. Modernses Hiina kultuuris võib seda samastada ka metafüüsika ja spirituaalsusega. Seesuguses õpetuses on kombineeritud erinevaid elemente konfutsianismist ja taoismist. Kaks mõjusat Xuanxue õpetlast olid Wang Bi ja Guo Xiang. Mõlemad olid tõsiusklikud konfutsianistid. Nende filosoofia kohaselt on stoiline vaim uustaoismi põhilisim vaatenurk. Nad kombineerisid konfutsianistide sotsiaalse aktiivsuse ja taoistide vaikimise hüüdlauseks: "Sisemuselt elutark, väliselt kuningas." Seesmise tühjuse või sõltumatuse täiuslik kooskõla oma tegeliku rolliga oli nende taoismi põhimõtete raamistik. Seetõttu olid nad väliselt konfutsianistid ja seesmiselt taoistid. Selle läbi töötati välja mõiste neotaoism.
Virginia (perekond)

Virginia on maoperekond. Perekonda Virginia klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Virginia striatula (Linnaeus, 1766), Virginia valeriae (Baird & Girard, 1853). Neid võib kohata Ameerika Ühendriikides. Peter Uetz & Jakob Hallermann,Virginia Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 03.02.2014) (inglise keeles) Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Sissekanne veebisaidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Virginia (genre) seisuga 03.02.2014.
Gerd Albrecht

Gerd Albrecht (19. juuli 1935 Essen – 2. veebruar 2014) oli saksa dirigent. Ta võitis Besançoni rahvusvahelise noorte dirigentide võistluse 22-aastaselt.
Marina di Campo lennujaam

Marina di Campo lennujaam (IATA: EBA, ICAO: LIRJ) on lennujaam Itaalias Elba saarel. Toscana maakonna Livorno provintsi Marina di Campo omavalitsusüksuse territooriumil paiknev lennujaam asub mõne kilomeetri kaugusel Portoferraiost edelas. "World Aero Data". Originaali arhiivikoopia seisuga 21. veebruar 2014. Vaadatud 3. veebruaril 2014.  Marina di Campo lennujaam – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia ja inglise keeles)
Tropidonophis

Tropidonophis on maoperekond. Perekonda Tropidonophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Tropidonophis aenigmaticus Malnate & Underwood, 1988 Tropidonophis dahlii (Werner, 1899) Tropidonophis dendrophiops (Günther, 1883) Tropidonophis dolasii Kraus & Allison, 2004 Tropidonophis doriae (Boulenger, 1897) Tropidonophis elongatus (Jan, 1865) Tropidonophis halmahericus (Boettger, 1895) Tropidonophis hypomelas (Günther, 1877) Tropidonophis mairii (Gray, 1841) Tropidonophis mcdowelli Malnate & Underwood, 1988 Tropidonophis montanus (Lidth De Jeude, 1911) Tropidonophis multiscutellatus (Brongersma, 1948) Tropidonophis negrosensis (Taylor, 1917) Tropidonophis novaeguineae (Lidth De Jeude, 1911) Tropidonophis parkeri Malnate & Underwood, 1988 Tropidonophis picturatus (Schlegel, 1837) Tropidonophis punctiventris (Boettger, 1895) Tropidonophis statistictus Malnate & Underwood, 1988 Tropidonophis truncatus (Peters, 1863). Neid võib kohata Austraalias, Paapua Uus-Guineas, Indoneesias ja Filipiinidel. Peter Uetz & Jakob Hallermann,Tropidonophis Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 03.02.2014) (inglise keeles) Sissekanne ADW-s Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne IUCN-is Sissekanne NCBI-s Sissekanne roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Sissekanne saidil Wikispecies Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Tropidonophis seisuga 03.02.2014.
Pete Seeger

Peter Seeger (3. mai 1919 New York – 27. jaanuar 2014 New York) oli Ameerika Ühendriikide folklaulja ja aktivist. Ansambliga The Weavers laulis ta tuntuks laulu "Goodnight, Irene". Senaator Joseph McCarthy perioodil 1950. aastate alguses olid ansambli The Weaversi liikmed nii-öelda mustas nimekirjas ning nende esinemisvõimalusi piirati oluliselt, kuid 1960. aastatel saavutas Seeger taas tuntuse prominentse protestilauljana, mil ta toetas rahvusvahelist relvitustamist ja inimõigusi. Ta kirjutas laulu "Where Have All the Flowers Gone?" (eesti keeles "Kuhu küll kõik lilled jäid?") esimesed kolm salmi. Laul "Väiksed kastid linna serval" sai menukaks 1963. aastal just Pete Seegeri esituses. 1996. aastal valiti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. 2011. aastal osales Seeger Occupy Wall Street protestimarssides. Tema viimased esinemised olid 2013. aastal. 1994 – National Medal of Arts Guantanamera We Shall Overcome
Probleem

Probleem on ülesanne, mille probleemilahendus on kompleksne. Probleemi lahendamise strateegiad on sammud, mida kasutatakse enda eesmärgi nimel probleemi kõrvaldamiseks. Seda nimetatakse ka probleemi lahendamise ringiks. (Bransford & Stein, 1993) Selle tsükli käigus saadakse aru probleemist, defineeritakse see, aretatakse välja strateegia lahendamiseks, kogutakse materjali, määratakse kindlaks saadaolevad ressursid probleemi lahendamiseks, jälgitakse oma arengut ning hinnatakse lahenduse täpsust. Kuigi seda nimetatakse tsükliks, ei pea tingimata lõpetama ühe astmega, et liikuda edasi järgmisele. Põhjus, miks seda ringiks kutsutakse on see, et tavaliselt kui probleem saab lahendatud ilmub kohe uus. Erinevad probleemi lahendamise strateegiad: Üldistus Analoogia: analoogse probleemi lahendi kasutamine Ajurünnak: erinevate ideede, lahenduste väljapakkumine ning kaalutlemine, kuni leitakse parim variant Jaga ja valitse: suure probleemi väiksemateks probleemideks muutmine Hüpoteesi katsetamine: oletused Kahepoolne mõtlemine: lahendustele loominguliselt lähenemine Kesksete objektide meetod: ebatavaliste põhjenduste proovimine ning tõestamine Morfoloofiline analüüs: terve süsteemi väljundite kontrollimine Tõestus: proovi tõestada, et antud probleemi ei saa lahendada. Hetk, mil tõestust ei leia, näitab, et lahendus on olemas. Vähendamine: probleemi muutmine teiseks probleemiks, millel lahendus on olemas Uurimus: sarnaste probleemide lahenduste uurimine Põhjuse analüüs: probleemi põhjuse leidmine Probleemi lahendamine Filosoofiline probleem Gettieri probleem Demarkatsiooniprobleem Vaba tahte probleem Probleemiruum
Kontinentaalfilosoofia

Kontinentaalfilosoofia on ühine nimetus Mandri-Euroopas, eriti Prantsusmaal ja Saksamaal, 20. sajandil viljeldud filosoofiale. Kontinentaalfilosoofiat eristatakse analüütilisest filosoofiast, mis on leidnud tunnustust peamiselt Angloameerika maades. Vahetult pärast teist maailmasõda nimetati kontinentaalfilosoofiaks fenomenoloogiat, hiljem lisandusid ka eksistentsialism, hermeneutika ja strukturalism. Kontinentaalfilosoofia ei moodusta ühtset koolkonda. Erinevalt analüütilisest filosoofiast ei peeta kontinentaalfilosoofias oluliseks mõistelist selgust, loogilist järjekindlust ja loodusteaduslikku lähenemist. Kontinentaalfilosoofia tähelepanu on suunatud pigem inimliku olemasolu, kultuuri ja kogemuse teemadele. Kontinentaalfilosoofia on sageli stiililiselt ja sisuliselt lähemal esseistikale, ilukirjandusele ja psühhoteraapiale kui loogikale ja loodusteadustele. Mõistelise selguse puudumine laseb kontinentaalses filosoofias elada paljudel tõlgendustel, mõistmistel ja arusaamistel. Üks kontinentaalfilosoofia koolkondade viimase aja suundumusi on tuua akadeemilisse filosoofiasse teemasid, mis ei tundugi eriti filosoofilistena, muutes seeläbi tavapäraseid ootusi filosoofia ülesannete suhtes. Kontinentaalne Euroopa Esa Saarinen. Symposium. Filosoofiaõpik. Avita 2003. Indrek Meos. Filosoofia sõnaraamat, 2013.
Uruguay lipp

Uruguay lipp on Uruguay Idavabariigi lipp. Lipp on kasutusel 1830. aastast. Esialgne lipukavand kinnitati 1928. aastal ja sellel oli praeguse 9 triibu asemel 19 triipu. Uruguay lipp aastatel 1828–1830 Uruguay vapp
Büst

Büst on rinnakuju, inimese pea plastiline kujutis koos õlapartiiga või poole figuuriga. Žanri esimene õitseaeg oli Vana-Roomas, keskajal oli büst eelkõige ehitusplastika osa. Tänapäeval on büst levinud ümarplastika vorme.
Rismus

Rismus on märke- ja mõõteriist, mis võimaldab kanda toorikutele baasjoontega paralleelseid märkejooni ja mõõtmeid. Rismus koosneb alusplaadist ja vardast, millel liigub märkenõel. Rismuseid kasutatakse metallitöötlemises või metroloogias vertikaalsete mõõtude märkimiseks või mõõtmiseks.
Ylo

Ylo – Henriku Liivimaa kroonikas mainitud Üksküla liivlane, kes koos Viezoga oli üldse esimene nimeliselt teadaolev kristlusse astunud liivlane. Nende ristijaks oli misjonärina Liivimaale saabunud hilisem Üksküla piiskop Meinhard. Ylo oli Kulewene isa. Ylo nimi on tõenäoliselt etümoloogiliselt seotud soome sõnaga ilo "rõõm" ja eesti sõnaga ilu "rõõm, kaunidus". 27. augustist 1255 on teada Saaremaa maavanem Ylle, kelle nimi on tõenäoliselt sama tähendusega.[viide?] Ülo HLK, lk 25 Indriķa hronika, I, kommentaar 12 Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993.
Viezo

Viezo – Henriku Liivimaa kroonikas mainitud Üksküla liivlane, kes koos Yloga oli üldse esimene nimeliselt teadaolev kristlusse astunud liivlane. Nende ristijaks oli misjonärina Liivimaale saabunud hilisem Üksküla piiskop Meinhard. Viezo oli Alo isa. Viezo nimi on tõenäoliselt etümoloogiliselt seotud eesti sõnaga viha. HLK, lk 25 Indriķa hronika, I, kommentaar 14 Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993.
Jaruha

Jaruha (ukraina keeles Яруга) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Mohõliv-Podilskõi rajoonis. Elanike arv on 694. Pindala on 3,57 km². Jaruha kabel.
Ivanivtsi (Bari rajoon)

Ivanivtsi (ukraina keeles Іванівці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Elanike arv on 1409.
Georg Johannes Heinrich Scheel

Georg Johannes Heinrich Scheel (10. detsember 1840 Lübeck – 26. august 1897 Tallinn), oli eesti pangandustegelane, G. Scheel & Co panga asutaja. Georg Johannes Heinrich Scheel asus Tallinna 1862. aastal, kus tegutses 1866–1882 Eestimaa mõisnike krediitkassa raamatupidajana ning seejärel 1882 asutatud Tallinna Linnapanga direktorina. Kui Tallinna Linnapank 1884 suleti, asutas G. J. H. Scheel Tallinna suuräride omanike rahalisel toetusel isikliku eraettevõttena G. Scheel & Co pangakontori, mida juhtis kuni surmani 1897. aastal.
Paagutamine

Paagutamine on peeneteralise või pulbrilise materjali muutmine tükiliseks kõrge temperatuuri toimel (muutuvad materjali koostis ja struktuur). http://entsyklopeedia.ee/artikkel/paagutamine2 (vaadatud 04.02.2014)
Autoportree

Autoportree on portreežanri alaliik, kunstniku kujutis iseendast. Varasemad autoportreed pärinevad 8.–9. sajandi itaalia miniatuuridelt ja reljeefidelt. Iseseisvaks žanriks arenes autoportree Lääne-Euroopas 15.–16. sajandil. Žanri esmaviljelejaks peetakse Albrecht Dürerit. Tüpoloogiliselt võib eristada: niinimetatud peidetud autoportree grupiportree, kus kunstnik on end kujutanud grupis või perekonna keskel üksikisiku autoportree Woldemar Friedrich Krügeri autoportree Julie Wilhelmine Hagen-Schwarzi autoportree Ants Laikmaa autoportree Nikolai Triigi autoportree Nikolai Kummitsa autoportree Sven Senka autoportree