laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Harry Kattai

Harry Kattai on Eesti riigiametnik, siseministeeriumi kodakondsus- ja rändepoliitika osakonna nõunik. Ta oli seotud ettevalmistustega Suurbritannia lahkumisega Euroopa Liidust. 2019 – välisministeeriumi tunnustus hõbemärgiga koostöö eest ettevalmistusel Suurbritannia lahkumiseks Euroopa Liidust "Eestisse teadust tegema. Miks ometi?". Arvamusfestival. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.08.2021. Vaadatud 17.08.2021. "Harry Kattai, Pikaajalise väga hea koostöö eest valmistumisel Ühendkuningriigi võimalikuks lahkumiseks Euroopa Liidust". Flickr. 12. november 2019. Vaadatud 17.08.2021. Tiks, Joosep (12.12.2020). "Brittidele tõmmatakse uuest aastast piir vahele, ees ootab segaste reeglite aeg". EPL. Vaadatud 17.08.2021. "Välisministeerium tunnustas koostööpartnereid hõbemärgiga". Välisministeerium. 13. november 2019. Vaadatud 17.08.2021.
Natalia Pervjakova

Natalia Pervjakova (sündinud 27. november 1987) on Eesti geneetik ja pseudoteaduslike ravimeetoditega võitleja. Pervjakova on kaitsnud doktoriväitekirja "Geneetilise vermimise mõju komplekstunnustele" ning tema peamised uurimissuunad on biotehnoloogia, molekulaarbioloogia, rakubioloogia, biofüüsika, majandus- ja tehnoloogiauuringud. Ta on Tartu Ülikooli Eesti Geenivaramu spetsialist. Kreiter, Irma (20. november 2017). "Natalja Pervjakova. Eesti geneetika tulevik on naise kätes". EPL. Vaadatud 17.08.2021. "TEINE PANDEEMIA – NATALIA PERVJAKOVA". Kust sa tead?. Vaadatud 17.08.2021. "Nädala intervjuu: Natalia Pervjakova". ERR. Vaadatud 17.08.2021. Eensaar, Linda. "Pseudoteadust saab toota massides, faktid sünnivad ajaga". ERR Novaator. Vaadatud 17.08.2021. "Natalia Pervjakova CV". ETIS. Vaadatud 17.08.2021.
Orina Jakovleva

Orina Jakovleva (sündinud 12. juulil 2001) on Tartu Ülikooli arstiteaduse üliõpilane ja koroonateabe jagaja (n-ö suunamudija kasutajanimega oreo.kypsis) ühismeediaplatvormil TikTok ja muus meedias. 2020 – kuldmedal Kohtla Järve Gümnaasiumi lõpetamisel 2020 – tunnustatud kooli väärtuste kandja Raud, Geidi (24. märts 2021). "ÕL VIDEO | Tarmukas arstitudeng Orina sõdib TikTokis koroonaeitajatega: räägin videotes eesti keeles, kuid mind kutsutakse sibulaks". Õhtuleht. Vaadatud 17.08.2021. "Teadlane kui kriisiaja suunamudija". Arvamusfestival. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.08.2021. Vaadatud 17.08.2021. "Arstitudengist tiktokkar oreo.kypsis kogub populaarsust koroona-hoiatusvideotega. Sugeda saab ka lame tõnumaalane". Eesti Ekspress. 20. märts 2021. Vaadatud 17.08.2021. Potisepp, Kaisa (29. märts 2021). "Noor arstitudeng õpetab Tiktokis inimestele fakte koroonaviirusest". ERR. Vaadatud 17.08.2021. "I kursus". Tartu ülikooli meditsiiniteaduste valdkond. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.08.2021. Vaadatud 17.08.2021. "Kohtla-Järve Gümnaasiumi lõpetas esimene lend". Kohtla-Järve Gümnaasium. 23. juuni 2020. Vaadatud 17.08.2021.
Erik Abner

Erik Abner (sündinud 25. juunil 1986) on eesti geneetik, Tartu Ülikooli genoomika instituudi funktsionaalse genoomika teadur ning amatöör-paleontoloog. Ta on Tallinna Saksa Gümnaasiumi 2005. aasta vilistlane. Doktoritöö kaitses ta 2016. aastal Pompeu Fabra ülikoolis teemal "Identification of HIV-1 reactivating quinoline compounds as bromodomain inhibitors". Abneri peamised uurimissuunad on kliiniline bioloogia, geneetika, epigeneetika, farmakoloogia ja viroloogia. Teadustöö kõrval keskendub ta teadusliku mõtteviisi levitamisele, pseudoteaduslikule teabele vastandumisele ja valeinfoga võitlemisele. Ta on Eesti Noorte Teaduste Akadeemia liige ning valiti 2023. aastal organisatsiooni kommunikatsioonijuhiks. 2020 – Marie Skłodowska-Curie individuaalgrant 2016 – Cum Laude, Biomeditsiin, Pompeu Fabra Ülikool (Barcelona), Hispaania 2016 – "International Doctor" äramärkimine doktorantuuri diplomis "Erik Abner CV". ETIS. Vaadatud 17.08.2021. "Hobigeoloogi blogi". Eesti Geoloog. Vaadatud 17.08.2021. "Tartus tulid lammutatud Kasekese restorani alt välja haruldased fossiilid". Tartu Postimees. 27.05.2021. "Osoon: Fossiilid; Maapõue uuringud". ERR. 07.12.2020. "XXIV lend – 2004/05 õa". Tallinna Saksa Gümnaasium. Vaadatud 17.08.2021. "Erik Abner: teadlased peaks pseudoteaduste teemal süstemaatiliselt sõna võtma". Tartu Ülikool. 30.11.2020. Vaadatud 17.08.2021. "MIS ON LOOMULIK IMMUUNSUS? – ERIK ABNER". Kust sa tead?. Vaadatud 17.08.2021. Paju, Keti (6. märts 2021). "Molekulaarbioloog selgitab: kas Pfizeri vaktsiin on tõesti parem kui AstraZeneca oma? (98)". Õhtuleht. Vaadatud 17.08.2021. "Erik Abner. Võidab see, kel on kõige paremad faktid". Vikerraadio. 13. märts 2021. Vaadatud 17.08.2021. Ratasepp, Katariina (23.01.2021). "Teadlane lükkab ümber 8 kõige levinumat vaktsiinivastaste argumenti: milline fakt on kontekstist välja kistud ja milline seisukoht on vandenõuteooria?". Pere ja Kodu. Vaadatud 17.08.2021. Eesti Noorte Teaduste Akadeemia (vaadatud 14. oktoobril 2024)
Abdul Ghani Baradar

Mulla Abdul Ghani Baradar (puštu/dari keeles عبدالغنی برادر‎, ka Mulla Baradar Akhund ja Mulla Vend; sündinud 1968) on Afganistani Talibani kaasasutaja ning praegune Afganistani riigipea. Ta oli Moḩammad ‘Omari asetäitja. Baradar vahistati veebruaris 2010 Pakistani Inter-Services Intelligence'i (ISI) ja Ameerika Ühendriikide Luure Keskagentuuri (CIA) agentide poolt Pakistani pinnal. Oktoobris 2018 lasti ta Ameerika Ühendriikide nõudmisel vabaks. Vabadusse saades on ta enda mõjukust Afganistani Talibani liikumises järk-järgult kasvatanud. Obaidullah Akhund Special Activites Center "Beradar, Abdul Ghani". Interpol. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. aprill 2012. Vaadatud 16. veebruar 2010. "Why Does Pakistan's Release of a Key Taliban Leader Matter?". thediplomat.com (inglise). Vaadatud 16. august 2021. "Taliban-led insurgency leaves 3 dozen dead, injured in Afghanistan". Xinhua. Originaali arhiivikoopia seisuga 3. märts 2016. Vaadatud 15. veebruar 2015. "Taliban leader rules out talks with U.S., Afghan gov't". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. august 2021. Vaadatud 10. aprill 2010. "Profile: Mullah Abdul Ghani Beradar". BBC. 17. veebruar 2010. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2010. Vaadatud 14. aprill 2010. "Taliban commander Mullah Beradar 'seized in Pakistan'". BBC News. 16. veebruar 2010. Originaali arhiivikoopia seisuga 18. veebruar 2010. Vaadatud 16. veebruar 2010. "Pakistan frees Taliban co-founder at US request; will play constructive role in Afghan peace initiative". National Herald. 9. veebruar 2019. 2009 Avaldus Talibani kodulehel Intervjuu with the Afgaani Islami Pressiga Intervjuu Newsweekiga
Eduard Aarna

Eduard Aarna (enne nime eestistamist Eduard Akkermann; 3. mai 1909 Vana-Antsla vald – 22. mai 1996) oli eesti õpetaja, koolijuht ja kooridirigent. Aarna õppis Võru Õpetajate Seminaris ja Tartu Ülikoolis filoloogiat. Oli õpetaja Vana-Antsla Kaika algkoolis 1928–1930, Lusti algkoolis 1931–1934. Töötas alates 1935. aastast Kurenurme koolis direktorina ja alates 1. septembrist 1945 Antsla Keskkooli esimese direktorina, hiljem oli õppealajuhataja ja täitis teisi ülesandeid. Oli peaasjalikult eesti keele ja kirjanduse õpetaja. Kirjutas esseesid, luuletusi jms tollastes ajalehtedes (Kolhoosi Elu, Töörahva Elu jt). Olnud Antsla meeskoori dirigent ja organiseerinud laulupidusid. Antslaga seotud kuni oma elu lõpuni. Maetud Antsla Metsakalmistule. Kolm fotot Eesti pedagoogika arhiivmuuseum
Krista Ojasaar

Krista Ojasaar (sündinud 22. novembril 1975) on eesti luuletaja, Tartu Ülikool kirjanduse ja kultuuri doktorant ning Eesti Kirjandusmuuseumi personalijuht. Ojasaar kuulub Eesti Kirjanduse Seltsi, Eesti Kirjanike Liitu, Õpetatud Eesti Seltsi ja Eesti PEN-klubisse. Tema uuringusuunad on kultuuriuuringud, üldine ja võrdlev kirjandusteadus, kirjanduskriitika, kirjandusteooria. 2005 – Tartu Kultuuri Kandja aunimetus produtsendi kategoorias 2004 "Uudiskirjandust tutvustab Krista Ojasaar". Õpetajate Leht. 10. märts 2016. Vaadatud 17.08.2021. "Krista Ojasaar CV". ETIS. Vaadatud 17.08.2021. "LUULE: KRISTA OJASAAR". Müürileht. 5. detsember 2014. Vaadatud 17.08.2021. "Ojasaar, Krista". Tartu Keskraamatukogu. Vaadatud 17.08.2021.
Martin Bristol

Martin Bristol (sündinud 21. juunil 1981) on Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia ettevõtluse konsultant, ettevõtja, Esna galerii asutaja ja puusepp. "Martin Bristol CV". ETIS. Vaadatud 17.08.2021. "Puupankur Martin Bristol". Eesti Ekspress. 30.08.2011. Vaadatud 17.08.2021. Kenk, Olev (15. aprill 2019). "Galerii ja video. Eesti sai veel ühe eragalerii võrra rikkamaks". ERR. Vaadatud 17.08.2021. "Ööülikool. Martin Bristol "Meisterlikkusest"". Vikerraadio. 30. november 2019. Vaadatud 17.08.2021.
Medrese

Medrese (araabia keeles مدرسة 'õpetamise koht') on islami­usuliste noormeeste kesk- või kõrgemat haridust andev õppeasutus. Seal koolitatakse vaimulikke, mektebi (algkooli) õpetajaid, Lähis- ja Kesk-Idas ka riigiametnikke, mh kohtunikke. Araabia maades hakati medreseid asutama 7.–8. sajandil, Aasia maa­des 9. sajandil. Keskajal olid paljud medresed tähtsad kultuurikolded. Tänapäeval on mainekad medresed näiteks Kairos ja Buhhaaras.
GlaxoSmithKline

GlaxoSmithKline (GSK) on 2000. aastal ettevõtete Glaxo Wellcome ja SmithKline Beecham ühinemisel rajatud hargmaine Briti farmaatsiaettevõte. 2021. aasta augustis andis ettevõte teada edust uue koroonavaktsiini loomisel. "Full year and fourth quarter 2020" (PDF) (inglise). GlaxoSmithKline. Vaadatud 4. veebruaril 2021. "Key Facts" (inglise). GlaxoSmithKline. Vaadatud 25. veebruaril 2021. "GlaxoSmithKline on the Forbes Top Multinational Performers List". Forbes (inglise). Vaadatud 11. detsembril 2017. Rhys Blakely (17. august 2021, 14:00). "GlaxoSmithKline announces good lab results for new Covid vaccine" (inglise). The Times. Vaadatud 17. augustil 2021.
Indrek Tammeaid

Indrek Tammeaid (sündinud 27. juulil 1966) on strateegia- ja juhtimisnõustaja, innovatsiooniekspert, ettevõtja ning investor. Ta lõpetas 1984. aastal Tallinna 2. Keskkooli, sai Tartu ülikoolis 1991. aastal geoloogias cum laude magistrikraadi, lisaks MBA Helsingi majandusülikoolis Hanken Svenska handelshögskolan ning läbis juhtimis- ja täienduskoolitused USA Harvardi, Columbia, Berkeley ülikoolis ja Singapuri riigiülikoolis NUS. Tammeaid on teadmuse ja teadustulemuste ärisse suunamise valdkonnas töötanud Helsingi Ülikoolis, viis aastat ettevõtlussuhete juhina, olnud välisnõunik Tartu ülikooli rektoraadis, 2019. aastal innovatsiooninõunik majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumis. Samuti olnud juhtimis-, strateegia- ja innovatsiooninõustaja teadus- ja arendusmahukatele suurettevõtetele ja Skandinaavia maade ülikoolidele. Indrek Tammeaid on Euroopa teadus- ja arendustegevusintensiivsete ettevõtete liidu EIRMA personaalliige. 2015 Tartu ülikooli aumärk 2013 Välisministeeriumi aukiri "Indrek Tammeaid: Kas Eesti kaugeneb Soomest?". ERR. 04.02.2021. Vaadatud 17.08.2021. "Indrek Tammeaid: kas teadusriik või riik teadmusmajandusega?". ERR. 07.03.2019. Vaadatud 17.08.2021. Maidla, Margus (06.11.2020). "„Teadus" ning „teadus- ja arendustegevus" pole üks ja seesama". Sirp. Vaadatud 17.08.2021. "Interview with Indrek Tammeaid on angel investing". ESTBAN. 28. juuli 2015. Vaadatud 17.08.2021. "Tunnustamised". Universitas Tartuensis. Vaadatud 17.08.2021. "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9.12.2022. "Välisministeerium tunnustas tänase kodanikupäeva puhul rahvadiplomaatia edendajaid".
Kalpa

Kalpa (sanskriti keeles kalpa ‘aegkond’; paali keeles kappa; tiibeti keeles bskal pa; hiina keeles 劫 jie; jaapani keeles kō) on india õpetustes mõiste, millega tähistatakse väga pikka ajaperioodi, mis hõlmab suure hulga ajastuid (sanskriti keeles yuga). Hinduistlikus mütoloogias on kalpa üks päev Brahma elus, mille jooksul maailm luuakse, kestab ja lõpuks hävib igal õhtul. Pärast seda maailma ei eksisteeri, kuid ta luuakse järgmisel päeval uuesti. Selline kalpade tsükkel on alguse ja lõputa, mistõttu Budismis nimetatakse nende hulka tihti ‘loendamatuks’ (sanskriti keeles asaṃkhyeya). Budistlikus mütoloogias nimetatakse kalpat, kus buddhasid ei ole, ‘tühjaks aegkonnaks’ (sanskriti keeles śūnyakalpa). Praeguses kalpas on juba olnud neli buddhat (Krakutšanda, Kanakamuni, Kāšjapa ja Gautama) ning üks buddha, Maitreja, on veel tulemas. Ida mõtteloo leksikon: Kalpa.[1]
Priit Vellak

Priit Vellak (sündinud 8. jaanuaril 1992) on Eesti Maaülikooli Metsandus- ja maaehitusinstituudi doktorant ning ettevõtte Milrem AS arendusjuht. Tema teadustöö uurimissuunad on metsakasvatus, metsandus, metsandustehnoloogia ning doktoritöös keskendub robotite kasutusvõimaluste uurimisele metsanduses. 2017 – RMK preemia parima metsandusliku magistritöö eest "Priit Vellak CV". ETIS. Vaadatud 17.08.2021. Mets, Risto (aprill 2020). "Tanki saab saata metsa istutama". Maaülikool : Eesti Maaülikooli ajakiri. Vaadatud 17.08.2021. "Tänavapuhastuse AS uurib Milrem Robotics'iga iseliikuvate teehooldusmasinate rakendamist". Tehnika Maailm. 28. jaanuar 2021. Vaadatud 17.08.2021.
Katrin Poom-Valickis

Katrin Poom-Valickis (sündinud 24. aprillil 1969) on eesti pedagoogikateadlane, Tallinna Ülikooli õpetajahariduse professor. Ta kaitses doktoritööd "Algajate õpetajate professionaalne areng kutseaastal" 2008. aastal Tallinna Ülikoolis. Tema teadustöö keskendubki peamiselt õpetaja erialasele arengule ja seda mõjutavatele teguritele. 2020 – riiklik teaduspreemia sotsiaalteaduste alal teadustöö "Piire ületav haridusuuendus tehnoloogiapõhiste teadusuuringute toel" eest 2014 – tänukiri ja peapreemia kasvatusteaduslike tööde riiklikul konkursil kategoorias võõrkeeles avaldatud artiklite eest 2009 – aukiri TLÜ 2008. aasta parima üldharidus- või kõrgkooli õpiku sarjas[viide?] 2008 – aukiri parima doktoritöö eest sotsiaalteaduste valdkonnas Tema noorem vend on jalgpallur Mart Poom. "Katrin Poom-Valickis CV". ETIS. Vaadatud 17.08.2021. "Katrin Poom-Valickis: õpetaja peab oma vaimu treenima". ERR. 23.10.2019. Vaadatud 17.08.2021. "Katrin Poom-Valickis saab tänukirja". Õpetajate Leht. 21. aprill 2014. Vaadatud 17.08.2021. Ainult Postimehes: loe katkendit peagi ilmuvast Mart Poomi elulooraamatust. Postimees Sport. 03.12.2014.
Monaco riigipeade loend

Monaco riigipeade loend loetleb Monaco riigipead alates Prantsusmaa kuninga ediktiga saavutatud iseseisvusest 1641. aastal. Prantsuse Vabariigi ja Napoleon I valitsemise ajal aastatel 1793–1814 oli Monaco Prantsusmaa koosseisus. Monaco riigipeadeks on vürstid (ja üks vürstinna). Kogu iseseisvusaja on võimul olnud Grimaldi dünastia.
Tint

Tint on värvipigmente sisaldav vedelik, mida kasutatakse kirjutamiseks. Täitesulepeade asendamine pastapliiatsitega vähendas vajadust tindi järele. Kui aga arvutite kasutamine laiemalt levis ja dokumentide väljaprintimine muutus igapäevaseks tegevuseks, hakkas nõudlus taas kasvama. Kuigi laserprinterid kasutavad tindi asemel tahma, ei ole nende tulek oluliselt nõudlust tindi osas kahandanud, kuna seda kompenseerivad järjest kasvavad printimismahud.[viide?] Tänapäeval proovitakse luua järjest odavamaid ja kvaliteetsemaid tinte, mis vastaksid aina täpsemalt mingi kindla valdkonna nõudmistele. Üks näide on taime DNA-d sisaldav tint, mis pidavat tootja väitel olema võltsimiskindel tänu DNA abil loodud unikaalsele autentimiskoodile. Lisaks tindiga kirjutamisele ja erinevatele trükimenetlustele kasutatakse tinti ka näiteks tätoveeringute tegemistel. Mõnes riigis (näiteks India, Pakistan, Afganistan jt) on kasutatud pesemiskindlat tinti valimiste korraldamisel: näppude märgistamisel mahapesematu tindiga tahetakse ära hoida mitmekordset valimistel osalemist. Nähtamatu tint India tint AS Odor ja AS Orto Sulepea Trükivärv Tušš Tindipott "Võltsimiskindel DNA-d sisaldav tint". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2007. Vaadatud 29. detsembril 2008.
Mart Soonik

Mart Soonik (sündinud 21. juunil 1976) on eesti ajakirjanik ja suhtekorraldaja. Ta lõpetas 2005. aastal Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna ja sai samas 2009. aastal magistrikraadi ajakirjanduse ja kommunikatsiooni erialal. Ta on töötanud ajakirjanikuna[viide?], kommunikatsioonijuhina ning avalike suhete osakonna juhina Sotsiaalministeeriumis ja Keskkonnaministeeriumis. Ta on Tallinna Ülikooli avalike suhete lektor, koolitaja ja kommunikatsiooniettevõtte MSMedia juhataja. "Mart Soonik". Excellence koolitus- ja arenduskeskus. Vaadatud 17.08.2021. "Mart Soonik". Turunduskonverents 2018. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.08.2021. Vaadatud 17.08.2021. "Mart Soonik CV". ETIS. Vaadatud 17.08.2021.
Laineli Parrest

Laineli Parrest (sündinud 19. detsembril 1979) on kunstiteadlane ja -pedagoog. Ta on lõpetanud 2003. aastal Tartu Kõrgema Kunstikooli Pallas. 2007. aastal sai interdistsiplinaarsete kunstide alal magistrikraadi Eesti Kunstiakadeemias. Ta on olnud Linnagalerii kuraator ja alates 2020. aastast on Viljandi kunstikooli direktor. Kunstiõpetajana õpetab ta eeskätt kaasaegset kunsti ja juhendab loovtöötube. Märka, Vello (05.07.2007). "Kunstnike lõputöid kaitstakse mõõga ja väitleja abil". Eesti Ekspress. Vaadatud 17.08.2021. "VILISTLASED". Pallas. Vaadatud 17.08.2021. "Viljandi kunstikooli asus juhtima Laineli Parrest". Viljandi kunstikool. 20. aprill 2020. Originaali arhiivikoopia seisuga 17.08.2021. Vaadatud 17.08.2021. "Laineli Parrest". EKABL. Vaadatud 17.08.2021. "Ehe, elav ja ebamugav loovus". Arvamusfestival. Originaali arhiivikoopia seisuga 16.08.2021. Vaadatud 17.08.2021.
Alba (riietus)

Alba (ladina keeles albus – 'valge') on kandadeni ulatuv kitsaste käistega pikk valge rüü, jumalateenistusel teenijate põhiline liturgiarõivas, mida kantakse alusrüüna. Ka valget ristimisrüüd võidakse nimetada selle sõnaga. Alba kujunes Vana-Rooma põlvini ulatuvast, vöötatud, enamasti linasest kangast tuunikast (ladina keeles tunica alba, tunica linea), mida nii rooma kodanikud kui ka orjad kandsid alusrüüna, ja mille peal kanti toogat või paenula't. Umbes 4. sajandi algul läks ülemkihtides moodi kanda alustuunika pikemat, pahkluudeni ulatuvat varianti, mis võis olla Lähis-Ida riietusest mõjutatud. Seda pikka rüüd nimetati tunica talaris, aga ka värvust kirjeldava nimetusega "alba". Liturgilises kontekstis oli alba algselt vaimuliku pealisrõivas, hiljem hakati selle peal kandma kaasulat, dalmaatikat või pluviaali. Keskajal võisid alba varrukatel, rinnal ja alläärel olla tikandid, mis sümboliseerisid Kristuse viit haava. Tänapäeval kannavad vaimulikud albat enamasti nöörvööga (cingulum) vöötatult sutaani peal liturgilise alusrüüna, kuumal ajal võib seda kanda ka sutaanita. Ka ministrandid kannavad albat, kuid see erineb vaimulike albast lõikelt. Alba sümboliseerib Kristuse antud puhtust, ristimises saadud uut elu ja lunastatute igavest rõõmu (Ilm 3:5). Tikanditega alba 17. sajandi alguse nõelapitsiga kaunistatud alba Metropolitani Kunstimuuseumis Alba ja kaasula mannekeeni seljas Stihhaar Rokett Sutaan Rässa (riietus) Religioosne riietus. - G. Ferguson. Märgid ja sümbolid kristlikus kunstis. - Akadeemia 6, 1991, lk 1332-1333 "Sõnaseletused. - Eesti Evangeelne Luterlik kirik". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. august 2022. Vaadatud 17. augustil 2021. "Medieval Vestments 1.0 – Albs, Amices and Apparels. - medievalart.co.uk". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. august 2021. Vaadatud 17. augustil 2021.
Josh Magennis

Joshua Brendan David Magennis (sündinud 15. augustil 1990 Bangoris) on Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa esiliiga klubis Hull City ja Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises. Hooajal 2009–10 debüteeris ta Inglismaa esiliigas Cardiff City meeskonnas. Aastatel 2010–2014 mängis ta Šotimaa kõrgliiga klubis Aberdeen. Hooaja 2013–14 teises pooles oli ta Aberdeenist laenul St Mirrenis. Aastatel 2014–2016 mängis Šotimaa kõrgliigas kaks hooaega Kilmarnocki ridades. Magennise kõige edukam hooaeg Šotimaal oli 2015–16, mil ta lõi kümme väravat. 2016. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga Charlton Athletic. Nii hooajal 2016–17 kui ka 2017–18 lõi Magennis liigas kümme väravat. Hooajal 2018–19 mängis ta Inglismaa esiliiga klubis Bolton Wanderers. 2019. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Hull Cityga. Hooajal 2020–21 tegi Magennis oma klubikarjääri seni kõige edukama hooaja, kui lõi Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas 18 väravat ja aitas Hull Cityl liiga võiduga tagasi esiliigasse pääseda. 2021. aasta mais pikendas ta Hull Cityga lepingut ühe aasta võrra. Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises tegi Magennis debüüdi 26. mail 2010 sõprusmängus Türgi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. oktoobril 2015 EM-i valikmängus Kreeka vastu. Ta kuulus Põhja-Iirimaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 8. juunil 2019 lõi ta EM-i valikmängus värava Eesti vastu.
Baltupiai

Baltupiai (poola keeles Bołtupie) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Verkiai valla territooriumil. Baltupiai piirneb lõunas Šnipiškėsega, läänes Fabijoniškėse ja Šeškinėga, idas Žirmūnaiga, põhjas aga Trinapolise ja Jeruzalėga. Linnaosa asub Baltupise ehk Cedronase oja kaldal. Baltupiais asub Jamontase või Jomantase park, mis sai sealse mõisniku järgi nimeks Jomantase park, ent nimetati nõukogude perioodil ümber Jamontase pargiks.. Linnaosa lääneosa jääb Verkiai regionaalparki ja Kalvarijose ajaloolisele kaitsealale. Linnaossa jääb piirkond, kus kasvavad kaitsealused taimed kuradi-sõrmkäpp, laialehine kareputk ja parthein Glyceria nemoralis. Baltupiais asub Cedronase paisjärv. Haridust annab progümnaasium. Baltupiai on kujunenud kujunenud Vilniusega liidetud mõisa aladele. Mõisa kohta on esimesi teateid XIV sajandist. Aastail 1505-1842 kuulus sealne mõis domiiniiklastele. Aastal 1812 põletasid taanduvad vene väed sealse mõisakompleksi maha. Aastal 1905 oli mõisas ja selle juures olevas asulas 52 elanikku. Linnaosa aladele jääb ka mõisast edelas olnud Naujakiemise asula. Sisuliselt oli tegemist sellesama asulaga, uuemad elanikud kutsusid oma koduküla Naujakiemiseks, vanemad Baltupiaiks. Aastaks 1931 oli moodustatud küla, kus oli 341 elanikku. Aastal 1978 asuti sinna rajama uut Vilniuse elamurajooni, samas säilisid uuselamute vahel paljud vana küla hooned. (Ne)atrastas Vilnius: Jomanto parkas Leedu geoportaal "Vilniuse linnavalitsus". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. märts 2021. Vaadatud 17. augustil 2021. Гошкевич И.И. Виленская губерния: Полный список населенных мест со статистическими данными о каждом поселении, составленный по официальным сведениям. Вильна, 1905. Vilnijos vartai Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Kd. 1, Warszawa 1938.
Gregor Kobel

Gregor Kobel (sündinud 6. detsembril 1997 Zürichis) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib väravavahina Saksamaa kõrgliiga klubis Dortmundi Borussia. 2014. aastal liitus ta Saksamaa klubiga TSG 1899 Hoffenheim. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2017. aasta augustis Saksamaa karikavõistluste mängus Rot-Weiß Erfurti vastu. Hoffenheimi meeskonnas mängis Kobel ainsal korral Saksamaa kõrgliigas 25. septembril 2018 mängus Hannover 96 vastu. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis ta laenul Saksamaa kõrgliiga klubis FC Augsburg. Hooaja 2019–20 eel läks ta Hoffenheimist laenule VfB Stuttgardi, mis mängis toona Saksamaa esiliigas. 2020. aasta juulis sõlmis ta Sttugardiga püsiva lepingu. 2021. aasta mais sõlmis ta viieaastase lepingu Dortmundi Borussiaga. Üleminekusumma oli 15 miljonit eurot. Aastatel 2014–2018 mängis Kobel Šveitsi noortekoondistes. Ta kutsuti Šveitsi jalgpallikoondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kus ta asendas varuväravavahi kohal Jonas Omlini. "Borussia Dortmund sign Gregor Kobel from VfB Stuttgart". bundesliga.com. Vaadatud 17.8.2021
Halliste valla vapp

Halliste valla vapp on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Halliste valla vapp. Vapp kinnitati 29. jaanuaril 2003. Punane rist mustal vapikilbil. Rist tõuseb vapi jalamilt, on alt kaarjalt laienev ja keskelt lõhikuga. Risti harude otsad on kaunistatud punaste paelornamentika motiividega. Kujundeid ümbritseb hõbedane ääris. Kaaruspaeltega ehitud rist sümboliseerib Halliste vaimseid traditsioone. Risti lõhik viitab nii meeste kui naiste seas populaarsele mulgi kuuele, mille küljel on samuti kaaruspaeltega kaunistatud lõhik. Lipu värvideks on nn. "mulgi koloriit": must, punane ja hõbe. Halliste valla lipp Viljandi maakond Halliste valla sümboolika Riigikantselei kodulehel