laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Salme Ekbaum

Salme Ekbaum (aastani 1941 Neumann; 8. oktoober / 21. oktoober 1912 Aidu vald – 10. september 1995 Toronto) oli eesti kirjanik. Ta lõpetas 1931. aastal Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste Gümnaasiumi. 1936. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonna farmaatsia erialal. Üliõpilasena praktiseeris ta Viljandi ja Abja-Paluoja apteegis, pärast ülikooli lõpetamist töötas Võhma apteegis. Aastatel 1937–1939 oli ta haiglaravil. Edaspidi töötas ta farmatseudina Kuressaare, Karuse ja Tallinna Tõnismäe apteegis. 1944. aastal põgenes ta Rootsi, aastatel 1945–1949 töötas Stockholmis apteekrina. 1949. aastal siirdus koos mehega Kanadasse, elas Torontos ja oli kutseline kirjanik. Ta kirjutas proosat, näidendeid ja luulet. Ta suri 10. septembril 1995 Torontos ja maeti 14. oktoobril Paistu kalmistule. 1980 Henrik Visnapuu preemia ("Kohtumine lennujaamas") Aastatel 2003–2011 andis Paistu vald kirjanikest õdede Salme Ekbaumi ja Minni Nurme mälestuseks välja koduluulepreemiat.  Pikemalt artiklis Salme Ekbaumi ja Minni Nurme koduluulepreemia Kirjanik Minni Nurme oli tema õde. Tema abikaasa oli põllumajandus-, ühiskonna- ja pangandustegelane Artur Ekbaum. Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn 2000 Oskar Kruus. "Ekbaum, Salme". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 78–79 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 TLÜAR väliseesti isikud Haud Paistu kalmistul
Kuru tänav

Kuru tänav on mitme tänava nimi: Kuru tänav – Tartus Kuru tänav – Tallinnas Kuru tänav – Savala külas Kuru tee – see eksisteerib ka mitmes kohas – Ambla alevis, Kalju külas ja Valgu külas.
Kuru tänav (Tartu)

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Kuru tänav on tänav Tartus Karlova linnaosas. Tänav algab Tähe tänavalt ja on umbtänav, kuid tal on läbikäik, mis ühendab teda Tehase tänavaga. Tänava pikkus on umbes 260 meetrit. Tänav on nimetatud Tartu linnavolikogu otsusega 24. septembrist 1923. Kuru tänav muudes paikades.
Navlja

Navlja on alev Venemaal Brjanski oblastis, Navlja rajooni keskus. Asub Navlja jõe ääres. Navlja on asutatud 1904. aastal raudteejaama juurde. Alev aastast 1938.
Aune Taamal

Aune Taamal (sündinud 25. novembril 1963) on eesti tekstiilikunstnik. Ta kuulus 2011. aasta tekstiilipreemiate žüriisse. Aune Taamal on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli. 1993. aastal lõpetas ta Tallinna Kunstiülikooli tekstiili erialal. 2001 "Tekstiilikunsti viimane sõna", Tallinna Linnagalerii, koos Krista Leesiga 2004 "Tekstiiliimprovisatsioonid", Rahvusooperi Estonia talveaed, Kuressaare Linnagalerii 2014 "Nagu ülal, nii ka all", Tallinna Jaani kirik 2014 Türi Linnagalerii Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum EELK soome Püha Peetruse kogudus, Tallinn ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) peahoone, Rooma, Itaalia Järva-Jaani kirik 1998 Komplektipreemia Kreenholmi tekstiilivabriku trükitekstiilikavandite konkursil 2001 Aasta tekstiilikunstniku 2. preemia 2006 Aasta tekstiilitegu Ta on aastast 1994 nii Eesti Kunstnike Liidu kui ka Eesti Tekstiilikunstnike Liidu liige. 1996. aastast on Aune Taamal ka Stuudio 22 liige. Sigrid Huik, Maasike Maasik, Aet Ollisaar, Tiina Puhkan "Eesti tekstiilikunst 1915–2015“ Eesti Tekstiilikunstnike Liit, 2015. ISBN 9789949385751
Veekindlus

Veekindlus on objekti või materjali omadus olla vastupidav vee toimele või vett mitte läbi lasta. Selliste omadustega materjali nimetatakse veekindlaks materjaliks. Tamm, L., Tamm, T. & A. Tuulmets, 2009. Keemia mõisted gümnaasiumile (eesti-vene-eesti sõnastik). Tartu Ülikooli Kirjastus.
Alküülkloriidid

Alküülkloriidid ehk kloroalkaanid on orgaaniliste ühendite klass, mida võib vaadelda tuletatuna alkaanidest, nii et üks või enam vesiniku aatomit on asendatud kloori aatomi(te)ga, see tähendab sisaldavad vähemalt ühe süsinik-kloor kovalentse sideme (C–Cl). Sõluvalt sellest, kas kloori aatom asub ühe, kahe või kolme alküülrühmaga (R) seotud süsiniku aatomi juures, liigitatakse alküülkloriidid primaarseiks (RCH2Cl), sekundaarseiks (R2CHCl) ja tertsiaarseiks (R3CCl). Kloroalkaanid on küllastunud ühendid, näiteks etüülkloriid (CH3CH2Cl), metüleenkloriid (CH2Cl2), kloroform (CHCl3), tert-butüülkloriid ((CH3)3CCl), klorotsükloheksaan (C6H11Cl) jt Kuna halogeeni aatom on elektronegatiivsem kui süsiniku aatom, siis C–Cl side on polariseeritud, nii et kloori aatomil on osaline negatiivne laeng ja süsiniku aatomil on osaline positiivne laeng. alküülkloriidide molekulis on kloori aatom suhteliselt kergesti asendatav mitmete teiste funktsionaalrühmadega (nukleofiilsed asendusreaktsioonid, SN1 ja SN2 mehhanismid: alkoholide, aldehüüdide, estrite, hapete, nitriilide, amiinide jt derivaatide saamine) elimineerimisreaktsioonid (HCl elimineerimine, E1 või E2 mehhanismid: alkeenide teke) ühinemine metalse magneesiumi (Grignardi reaktsioon), liitiumi või naatriumiga (Wurtzi reaktsioon) saamine alkoholidest OH-rühma asendamisel kloori aatomiga (põhiliselt SN1 ja SN2 asendusreaktsioonid). Sekundaarsed ja tertsiaarsed alkoholid reageerivad kontsentreeritud soolhappe ja tsinkkloriidi seguga: ROH + HCl → RCl + H2O Laboris on kasutusel alkoholide reaktsioon tionüülkloriidiga (SOCl2), fosfortrikloriidiga (PCl3), või fosforpentakloriidiga (PCl5): ROH + SOCl2 → RCl + SO2 + HCl 3 ROH + PCl3 → 3 RCl + H3PO3 ROH + PCl5 → RCl + POCl3 alkeenide hüdrokloorimine (elektrofiilne liitumisreaktsioon) H2C=CH2 + HCl → CH3CH2Cl alkaanide kloorimine radikaalreaktsiooni tingimustes alkeenide ja alküünide kloorimine (saadakse di- või tetrakloroalkaan; isoalkeeni korral on valdav allüülse kloriidi teke) Alküülkloriide kasutatakse ulatuslikult keemiatööstuses, olmekeemias, keemialaborites jm. Näiteid: kloroetaani C2H5Cl kasutati tetraetüülplii tootmiseks; diklorometaan CH2Cl2 ja 1,2-dikloroetaan ClCH2CH2Cl on kasutusel solventidena; kloroform CHCl3 on tuntud kui anesteetik ja kasutatakse tefloni (polütetrafluoroeteen) tootmisel. Kui kloori aatom asetseb küllalt kaugel mingist teisest molekulis sisalduvast funktsionaalrühmast, siis reeglina C–Cl side näitab kloroalkaanidele sarnaseid omadusi. Teatud juhtudel esineb kaugemal, kuid sobivas asendis oleva rühma intramolekulaarne mõju, mida nimetatakse naaberrühma osalemine. Märgatavad erinevused keemilistes omadustes esinevad, kui kloori aatomi vahetus läheduses on mingi funktsionaalne rühm, näiteks vinüül-, allüül-, bensüül-, arüül- ja atsüültüüpi kloriidid, ka alkoksüklorometaanide jt, mis rangelt võttes ei kuulu alküülkloriidide klassi. Alküülrühm Alküülhaliidid Klooritud süsivesinikud
Kondiiter

Kondiiter ehk suhkrupagar on inimene, kes valmistab kondiitritooteid ehk magusaid küpsetisi ja maiustusi: torte, kooke, keekse, küpsiseid, šokolaadi- ja martsipanmaiustusi. Karl Fazer Georg Stude Pagar
Georg Stude

Georg Johann Stude (15. märts/27. märts 1839 Narva – 30. detsember 1919 Tallinn) oli Eesti kondiiter. Tema vanemad olid Johann Georg Stude ja Elisabeth Stude (Schultz). Tema isa Johann Georg Stude oli Narvas pagar. Georg Johann tegutses kondiitrina juba Narvas. 16. mail 1864 ostis Stude Tallinnas Pikal tänaval Conrad Raeperile kuulunud kondiitriäri. 1876. aastal ostis ta ära ka kahekorruselise naabermaja Pika ja Pühavaimu tänava nurgal ning lasi need kaks maja ümber ehitada üheks suureks. Ehitustööd kestsid kõigest kolm kuud. Uued suured tootmis- ja kaupluseruumid võimaldasid arendada ja laiendada tootevalikut. Rahva seas pälvisid erilist tähelepanu maalitud martsipanist kujukesed. Stude äri võib pidada Maiasmoka kohviku alguseks. Studelt telliti maiustusi nii Vene tsaari õukonda Peterburis kui ka mujale Venemaale ja Lääne-Euroopasse. Tunnustusena saadi auhindu mitmetelt näitustelt. 1912. aastal võttis ärijuhtimise üle poeg Georg Ferdinand Stude (10. juuni/22. juuni 1867 Tallinn – 11. september 1933 Tallinn). Sünnikanne Narva Jaani kiriku sünnimmetrikas: http://www.ra.ee/dgs/_purl.php?shc=EAA.4380.2.91:37?37,1293,1493,210,0 Abikaasa ja lastega Tallinna Niguliste kiriku personaalraamatus: http://www.ra.ee/dgs/_purl.php?shc=TLA.31.2.24:488?125,555,1071,411,0
Martsipan

Martsipan (vanemas kirjaviisis ka marzipan) on toiduaine ja maiustus, mis koosneb peamiselt tuhksuhkrust ja mandlijahust. Martsipani süüakse sellisena ehk valmistatakse nii koduköögis kui ka kondiitritööstustes söödavaid kujukesi, kompvekke, lisatakse küpsetistele. Mitmes riigis (näiteks Hispaanias, Itaalias, Saksamaal, Norras, Hollandis, Belgias, Ladina-Ameerika riikides) on martsipanist valmistatud kujukesed tavapäraseid jõulu- ja uusaastamaiustusi. Esimene säilinud kirjalik martsipaniretsept pärineb arvatavasti Pärsiast. Pärsia arst Abu-Bakr Mohammad Ibn-Zakariya al-Razi (865–925) ülistas martsipani eeskätt kui ravimit (tänapäeval seostatakse soodsat biotoimet eelkõige mandlites sisalduva letsitiiniga). Vanemates eestikeelsetes kokaraamatutes on see maiustus vanas kirjaviisis "marzipan". Urmas Kokassaar, Millest tehakse martsipani?, Veebiversioon (vaadatud 26.12.2013) Mis on martsipan?, Veebiversioon (vaadatud 26.12.2013)
Thengiz Gudava

Thengiz Gudava (gruusia keeles თენგიზ გუდავა, vene keeles Тенгиз Зурабович Гудава; 28. november 1953 Samtredia – 16. aprill 2009 Praha) oli gruusia ajakirjanik ja inimõiguste aktivist. Ta pagendati Nõukogude Liidust 1987. aastal ning töötas 17 aastat Vabadusraadio heaks. Ta lõpetas Moskva meditsiiniinstituudi biofüüsika alal. Koos oma vennaga Eduardiga liitus ta dissidentliku liikumisega. Nad moodustasid rokkbändi Phantom, millega suunasid inimeste tähelepanu inimõiguste probleemidele. 1982. aastal ta arreteeriti ning hoiti aasta aega uurimiseks kinni, misjärel määrati talle 7 aastat vangistust ja 3 aastat pagendust nõukogudevastase tegevuse eest. Vend Eduard protesteeris 1985. aasta novembris avalikult tema karistuse vastu ning talle määrati 4 aastat vanglakaristust. Vennad vabastati 1987. aastal tingimusel, et nad lahkuvad Nõukogude Liidust. Ta läks Münchenisse ja 1995. aastal Prahasse. Ta tegi koostööd nõukogude dissidentidega ning kirjutas Nõukogude Liidu poliitiliste, majanduslike ja kultuuriliste probleemide teemadel. 2004. aastast oli ta vabakutseline ajakirjanik. Ta on kirjutanud ka luulet ja kaks romaani (2003, 2008). 20. aprillil 2009 teatas Vabadusraadio tema surmast Prahas "segastel asjaoludel". Teate järgi oli Gudava 15. aprilli õhtul lahkunud oma korterist, et osta sigarette, ning siis teadmata kadunud. Teadvusetu mehe leidis möödasõitja 20-minutilise sõidu kaugusel Gudava kodust. Gudava suri teel haiglasse. Politsei leidis ta laiba surnukuurist ning nimetas surmapõhjuseks autoõnnetuse, kuid ei selgitanud täpsemaid asjaolusid. Donnelly, Jack, et al. (editors) International Handbook of Human Rights (1987), p. 421. Greenwood Press, ISBN 0313247889
Gennadi Korban

Gennadi Korban (vene Геннадий Корбан; sündinud 1. veebruaril 1949) on endise Nõukogude Liidu Kreeka-Rooma maadleja, olümpiavõitja. Ta alustas maadlustreeninguid 1962. aastal. Korban võitis 1980. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali Kreeka-Rooma maadluses. Ta oli Eesti maadlejate Avo Talpase ja Olev Kiirendi konkurent Nõukogude Liidu maadlusvõistlustel. 1977. aasta – 3. koht (2. koht – Avo Talpas); 1979. aasta – 1. koht; 1980. aasta – 1. koht; 1981. aasta – 3. koht; 1982. aasta – 2. koht; 1983. aasta – 1. koht; 1991. aastast elab ta Saksamaa Liitvabariigis, kus veel 40-aastaselt maadles Saksamaa Bundesliga maadlusklubis KSV Köllerbach. Engelsis peetakse temanimelist ülevenemaalist maadlusturniiri õpilaste vanuseklassis. Gennadi Korban veebisaidil Olympedia (inglise)
Fanerosoikum

Fanerosoikum on kronostratigraafiline üksus (ladem) ja geokronoloogiline üksus (eoon). Fanerosoikumiks loetakse ajavahemikku alates 542 miljonist aastast tagasi kuni tänapäevani. Fanerosoikumile eelneb proterosoikum. Fanerosoikum jagatakse kolmeks aegkonnaks, millele vastavad samanimelised ladekonnad: kainosoikum, mesosoikum, paleosoikum. Kolm aegkonda omakorda jagunevad üheteistkümneks ajastuks (ladestuks). Geokronoloogiline skaala
Karl Shuker

Karl P. N. Shuker (sündinud 1959. aastal) on briti zooloog ja kirjanik. Peale kirjutamise töötab ta ka konsultandina zooloogia alal, esineb raadios ja televisioonis ning reisib maailmas ringi. Ta spetsialiseerub krüptozooloogiale ja on selle üks tänapäeva väljapaistvaimaid esindajaid. K. Shuker õppis zooloogiat Leedsi Ülikoolis ning zooloogiat ja võrdlevat füsioloogiat Birminghami Ülikoolis. Ta on kirjutanud 17 raamatut ja olnud paljude raamatute kaasautor. Lisaks sellele on ta kirjutanud ka sadu artikleid ajakirjadele. Samuti on ta Guinnessi rekordite raamatu zooloogia osa konsultant. Laiale publikule on ta tutvustanud palju varem tundmatuid krüptiide. 2005. aastal nimetati tema järgi uus rüüloomade liik – Pliciloricus shukeri. Mystery Cats of the World (1989), Robert Hale, ISBN 0-7090-3706-6 Extraordinary Animals Worldwide (1991), Robert Hale, ISBN 0-7090-4421-6 The Lost Ark: New and Rediscovered Animals of the 20th Century (1993), HarperCollins, ISBN 0-00-219943-2 Dragons - A Natural History (1995), Simon & Schuster, ISBN 0-684-81443-9; republished (2006), Taschen In Search of Prehistoric Survivors (1995), Blandford, ISBN 0-7137-2469-2 The Unexplained (1996), Carlton Books, ISBN 1-85868-186-3 From Flying Toads To Snakes With Wings (1997), Llewellyn, ISBN 1-56718-673-4 Mysteries of Planet Earth (1999), Carlton Books, ISBN 1-85868-679-2 The Hidden Powers of Animals, (2001), Reader's Digest, ISBN 0-7621-0328-0 The New Zoo: New and Rediscovered Animals of the Twentieth Century (2002), House of Stratus, ISBN 1-84232-561-2 The Beasts That Hide From Man (2003), Paraview, ISBN 1-931044-64-3 Extraordinary Animals Revisited (2007) CFZ Press, ISBN 1-905723-17-1 Dr Shuker's Casebook (2008) CFZ Press, ISBN 1-905723-33-1 Dinosaurs and Other Prehistoric Animals on Stamps: A Worldwide Catalogue (2008) CFZ Press, ISBN 1-905723-34-2 Star Steeds and Other Dreams: The Collected Poems (2009) CFZ Press, ISBN 978-1-905723-40-9 Karl Shuker's Alien Zoo: From the Pages of Fortean Times (2010) CFZ Press, ISBN 978-1-905723-62-1 The Encyclopaedia of New and Rediscovered Animals (2012) Coachwhip Publications, ISBN 978-1-61646-108-9 Man and Beast (1993) Secrets of the Natural World (1993) Almanac of the Uncanny (1995) The Guinness Book of Records/Guinness World Records (1997 – tänini) Mysteries of the Deep (1998) Guinness Amazing Future (1999) The Earth (2000) Monsters (2001) Chambers Dictionary of the Unexplained (2007) Chambers Myths and Mysteries (2008) The Fortean Times Paranormal Handbook (2009) Karl Shukeri veebileht Karl Shukeri krüptozooloogia blogi Karl Shukeri luuleblogi
Georgi Rajkov

Georgi Rajkov (bulgaaria Георги Райков; 18. oktoober 1953 – 12. august 2006) oli Bulgaaria maadleja. Ta oli olümpiavõitja ja kahekordne Euroopa meister Kreeka-Rooma maadluses. Tema peamine konkurent oli NSV Liidu maadleja Nikolai Balbošin kellele ta tiitlivõistlustel korduvalt kaotas. 2006. aastal suri infarkti tagajärjel. Georgi Rajkov veebisaidil Olympedia (inglise)
Arvo Tinni

Arvo Tinni (17. juuni 1935 Keila – 17. jaanuar 2023) oli eesti päritolu Austraalia teeinsener. Arvo Tinni elutee sarnaneb teiste eesti sõjapõgenike omaga: algul transiitlaager Saksamaal, siis väljarändamine Austraaliasse. 1950. aastal, vaevu 15-aastaselt ja umbkeelsena uuel kodumaal Austraalias maabunud Arvo töötas end tippu, aga jäi selle käigus Eesti patrioodiks. 1959. aastal lõpetas ta Uus-Lõuna-Walesi Ülikooli tsiviilinsenerina. 1959. aastast töötas Arvo Tinni teedeehituses. Aastatel 1960–1990 Uus-Lõuna-Walesi osariigi Maanteeametis, sealhulgas 1985–1990 peainsenerina. 1990. aastal asutas ta oma ettevõtte Tinni Management Consulting. Aastatel 1995–2011 nõustas ettevõtet Abigroup Contractors Pty Ltd. Ta rajas mitmeid unikaalseid objekte, kiirteid, sildu ja ehitisi. Üks keerulisemaid ja mastaapsemaid tema juhitud projekte oli Warringah' kiirtee Põhja-Sydneys. Tinni ise ei nimetanud end teeinseneriks, vaid betoonimeheks, sest betoon oli tema sõnul parim ja tänuväärseim materjal teede ja sildade ehitusel. Üks Tinni viimaseid ja tähelepanuväärsemaid töid on 40 kilomeetrit pikk monoliitne betoontee. See tähendab, et tee on üks terviklik ja katkematu betoonlint, mille laius on 12 meetrit ja pikkus 40 kilomeetrit. 2005. aastal valminud neljarealine Sydney ringtee osa M7 on ühtlasi ka kõige suurem ja kallim taristu, mille rajamises Tinni osales; selle ehitusmaksumus oli ligi kaks miljardit dollarit. Tähelepanuväärseks teeb aga M7 mitte ainult hind, vaid et teist temasugust põhimõtteliselt maailmas pole. Teelõigul M7 on 144 silda ja 38 viadukti ning see kulmineerub Austraalia keerukaima liitumisega järgmise kiirteega. Tinn oli Austraalia Betoonteede Ühingu asutajaliige ja endine direktor, Rahvusvahelise Betoonteede Assotsiatsiooni liige ja Eesti Betooniühingu auliige. 1980 Reserve Force Decoration 2010 John Shaw kuldmedal 2011 Valgetähe V klassi teenetemärk 2012 Austraalia Betoonteede Ühingu auliige 2015 Member of the Order of Australia Tema teine abikaasa (aastast 2000) oli Malle Tohver Tinni. Arvo Tinni lemmikütlus oli: "Inseneridel ei ole probleeme – on ainult väljakutsed!" "IN MEMORIAM – Arvo Tinni (17.06.1935 – 17.01.2023)". www.ehitusuudised.ee. 25. jaanuar 2023. Vaadatud 27. jaanuaril 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: url-olek (link) Meie Kodu nr 40, 20. okt. 2010, lk 1.
Kainosoikum

Kainosoikum ehk uusaegkond on kronostratigraafiline üksus (ladekond) ning geokronoloogiline üksus (aegkond). Kainosoikum vastab ajavahemikule 65,5 miljonit aastat tagasi kuni tänapäevani. Kainosoikumile eelneb mesosoikum. Kainosoikum jagatakse kolmeks ajastuks, millele vastavad samanimelised ladestud. Kolm ajastut omakorda jagunevad seitsmeks ajastikuks (ladestikuks). Geokronoloogiline skaala
Vjazma

Vjazma (vene keeles Вязьма) on linn Venemaal Smolenski oblastis, Vjazma rajooni keskus. Asub Vjazma kõrgustikul Vjazma jõe ääres. Vjazmat on esmamainitud 1239, mil see kuulus Smolenski suurvürstiriigile. Aastatel 1403–1493 kuulus Leedu suurvürstiriiki. Ivan Julma ajal oli linn opritšnina all. 1654–1655 asus linnas ajutiselt Venemaa valitsus, kui tsaar Aleksei I Mihhailovitš pidi Moskvas möllava epideemia tõttu Vjazmasse jääma. 1812. aastal peeti linna juures suur lahing taganevate Napoleoni vägedega. Linnaõigused sai 1776. aastal. Linn on raudteede sõlmpunkt ja selle lähedalt möödub Moskvast Minskisse suunduv maantee M1. Vjazmas asuvad mitmed tehased ja tööstusettevõtted. Q126974795 Vjazma koduleht
Niklas Dyrhaug

Niklas Dyrhaug (sündinud 6. juulil 1987) on Norra murdmaasuusataja. Dyrhaug võistles esimest korda maailma karikasarjas 1. novembril 2009 Beitostølenis 15 km vabasõidus, kus ta sai 100 startinu seas 69. koha. 30 parema hulka ehk punktikohale jõudis ta esimest korda 2011. aasta märtsis Drammenis 15 km klassikasõidus, kui oli kahekümnes. Esimest korda jõudis ta poodiumile 2012. aasta märtsis Falunis peetud hooaja finaalvõistlusel, kui ta sai 3. koha. Esimese etapivõidu sai ta 2015.–2016. aasta hooaja avavõistluste viimasel etapil Rukas 15 km jälitussõidus. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis võitis ta teatesõidus kuldmedali ja oli suusavahetusega sõidus seitsmes. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis võitis ta teatesõidus kuldmedali ja 15 km klassikas pronksmedali. 2015 Falunis maailmameister teatesõidus 2017 Lahtis maailmameister teatesõidus pronksmedal 15 km klassikas Tavadistantside karikas 3. koht: 2016 Niklas Dyrhaug on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 5. märts 2017) 92 maailma karikasarja etapil ning jõudnud viiel korda poodiumile ja võitnud ühel korral. Niklas Dyrhaug FIS-i kodulehel (inglise)
1983. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused

1983. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused toimusid Nõukogude Liidus Kiievis.
Olle Anderberg

Olle Henrik Martin Anderberg (13. september 1919 – 26. september 2003) oli Rootsi maadleja. Ta võitis olümpiamängudel kaks medalit – vabamaadluses 1952. aasta olümpiamängudel kuldmedali ja 1948. aasta olümpiamängudel Kreeka-Rooma maadluses hõbemedali. 1950. aastast töötas ta Iraani maadluskoondise treenerina. 2009. aastast kuulub Fila Hall of Fame'i. Olle Anderberg veebisaidil Olympedia (inglise)
Maadlus 1948. aasta suveolümpiamängudel

Maadlusturniir 1948. aasta suveolümpiamängudel peeti Londonis Suurbritannias. Nii Kreeka-Rooma kui ka vabamaadluses võisteldi kaheksas kaalus: kuni 52 kg, kuni 57 kg, kuni 62 kg, kuni 67 kg, kuni 73 kg, kuni 79 kg, kuni 87 kg, ja + 87 kg
Mesosoikum

Mesosoikum ehk keskaegkond on kronostratigraafiline üksus (ladekond) ning geokronoloogiline üksus (aegkond). Mesosoikum vastab ajavahemikule 251...65,5 miljonit aastat tagasi. Mesosoikumile eelneb Paleosoikum ja järgneb Kainosoikum. Mesosoikum jagatakse kolmeks ajastuks, millele vastavad samanimelised ladestud. Kolm ajastut omakorda jagunevad kaheksaks ajastikuks (ladestikuks). Geokronoloogiline skaala Dawn of the Dinosaurs
42 eKr

Viimased sündmused maailmas • Aastate loend • Aasta päevad ◄ | 2. sajand eKr | 1. sajand eKr | 1. sajand | ► ◄ | 60. aastad eKr | 50. aastad eKr | 40. aastad eKr | 30. aastad eKr | 20. aastad eKr | ► ◄◄ | ◄ | 45 eKr | 44 eKr | 43 eKr | 42 eKr | 41 eKr | 40 eKr | 39 eKr | ► | ►► Aasta 42 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Marcus Aemilius Lepidus ja Lucius Munatius Plancus olid Rooma konsulid. 3. oktoober – 1. Philippi lahing 23. oktoober – 2. Philippi lahing 16. november – Tiberius, Vana-Rooma keiser Marcus Junius Brutus Gaius Cassius Longinus Gaius Antonius
Nazõr Mankijev

Nazõr Mankijev (vene keeles Назыр Юнузович Манкиев; sündinud 27. jaanuaril 1985) on inguši rahvusest Venemaa maadleja. Ta võitis 2008. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali Kreeka-Rooma maadluses. Finaalis alistas ta aserbaidžaani maadleja Rövşən Bayramovi punktidega 6–5. Ta on kolmekordne Venemaa meister Kreeka-Rooma maadluses – 2006, 2008, 2009. Ivan Poddubnõi mälestusvõistlused on ta võitnud kolm korda – 2008, 2010, 2011. Nazõr Mankijev veebisaidil Olympedia (inglise) [1]