laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kamber (taluarhitektuur)

Kamber oli eesti rehielamus ruum, kus vanasti ainult suviti ja rehepeksu ajal elati. Allikates on mainitud kambrit esimest korda 17. sajandi I poolel. Eestis oli üldiselt tavaks vanemas rehielamus kambri ehitamine rehetoa otsa pikliku ruumina. Kui rehielamus oli rehealune rehetoast laiem, ehitati kamber samuti laiem ning ühelt poolt kokku rehealusega ümber rehetoa külgseina ja ahju nurga. Lõuna-Eestis oli otsakamber tavaliselt rehetoaga ühelaiune. Külgkambrid olid 19. sajandil levinud Kagu-Eestis ning Saare- ja Hiiumaal. Saaremaa lääneosas oli rehetoa kõrval asuv rehekamber ehk koda ka esikuks, mille kaudu pääses rehetuppa. Kambrid ehitati ümarpalkidest, esialgu kütte võimalusteta ja akendeta (või puuluugiga suletava väikese nn pajaaknaga palkide vahel) ning savi- või muldpõrandaga. Neid kasutati panipaigana, suviti ka magamisruumina, milles püsivat sisustust polnud. Külgkambrite kõrval ehitati rehetoa räästa alla teisigi väiksemaid ruume toidu säilitamiseks, mida hiljem nimetati sahvriks. Saartel oli otskambri taga tihti mitu pisikest magamiskambrit. Saaremaal ja Kagu-Eestis hakati 19. sajandi esimesel poolel, mujal Eestis veidi hiljem, kambritele tegema väikeseid klaasaknaid paari ruuduga. Kambri kütet korraldati rehetoa ust lahti hoides või rehetoa poolt köetava ahju, soojamüüri ja lõõridega. Laiemalt hakati küttekoldeid ja aknaid ehitama 19. sajandi II poolel. Soojamüüriga jaotati kamber kaheks osaks - ees- ja tagakambriks, hiljem ehitati juba kindlam vahesein. Eeskamber oli suurem ja seda kasutati peretoana. Tagakamber oli peremehe-perenaise eluruum, see oli väiksem, puhtam ning parema sisustusega. Sageli oli rehetoa taga kolmaski kamber ehk käsikamber (sahver). Kambritele ehitati laudpõrand ja laudlagi. 19. sajandi lõpul paigaldati kambritele suuremaid, 6 ruuduga aknaid, seinu hakati saviga siluma, hiljem ka krohvima. Ehitati korstna ja püstlõõridega ahjusid. Rehielamu kambrite osa suurendati sellega, et vastu rehetuba ehitati köök või ehitati kahe asemel neli kambrit, millest üks oli köök. Kambrid kujunesid suhteliselt iseseisvaks elamuks ning püsisid sellena ka 20. sajandilgi. rehealune rehetuba rehi rehielamu Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 48 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 62 Rehielamu plaan kambriga Eesti Rahva Muuseum Rehielamu kamber Mõniste talurahvamuuseum
800 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

800 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad.
Eesti pealinnade loend

Eestis on kasutatud teatud asulate nimetamisel metafoorina vähemalt 25 praegust või endist kujundlikku mitteametlikku nimetust, milles sisaldub sõna "pealinn". Aianduspealinn Folgipealinn Kalapealinn Kevadpealinn Klaasipealinn Korvpallipealinn Kuumapealinn Külmapealinn Laadapealinn Laulupealinn Lõõtsapealinn Matkapealinn Meepealinn Meestepealinn Metsapealinn Mudapealinn Piimapealinn Poepealinn Põlevkivipealinn Päikesepealinn Rukkipealinn Savipealinn Suvepealinn Sügispealinn Talvepealinn Tellisepealinn Veinipealinn Vorstipealinn Mulgimaa pealinn Peipsi pealinn Setomaa pealinn Natsipealinn Kakluspealinn Saare-Lääne piiskopiriigi pealinn Tartu piiskopiriigi pealinn Liivimaa kuningriigi pealinn Eestimaa Töörahva Kommuuni pealinn Eesti NSV ajutine pealinn Euroopa kultuuripealinn Soome-ugri kultuuripealinn Madis Must, Maarja-Liis Mölder (15. mai 2019). "Eestil on vähemalt 25 erinevat pealinna". Maaleht. Vaadatud 11. juuni 2020. "Rakvere kuulutas end meestepealinnaks".
Raman Hałoŭčenka

Raman Hałoŭčenka (valgevene keeles Раман Аляксандравіч Галоўчэнка; sündinud 10. augustil 1973 Žodzinas) on Valgevene diplomaat, poliitik ja riigitegelane. Ta on 4. juunist 2020 Valgevene peaminister. Ta sündis aastal 1973 Žodzinas Smalavičy rajoonis Minski oblastis. Ta lõpetas aastal 1996 Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi rahvusvaheliste suhete erialal. Ta oli aastatel 1997–2002 Valgevene Julgeolekunõukogu riigisekretariaadi peaspetsialist. Aastatel 2002–2005 oli ta Valgevene Vabariigi peaprokuratuuri osakonna juhataja asetäitja. Aastatel 2005–2006 töötas ta presidendi administratsiooni välispoliitika osakonna peanõunikuna. Aastatel 2006–2009 oli ta rahvusvahelise julgeolekualase koostöö osakonna peanõunik, Julgeolekunõukogu riigisekretariaadi rahvusvahelise julgeoleku osakonna peasekretär. Juulist 2009 kuni detsembrini 2009 oli ta Poolas asuva saatkonna nõunik-saadik. Detsembrist 2009 kuni aprillini 2013 oli ta Valgevene Vabariigi riikliku sõjalis-tööstusliku komitee esimehe esimene asetäitja. 22. aprillist 2013 kuni augustini 2018 oli ta erakorraline ja täievoliline suursaadik Araabia Ühendemiraatides, osalise tööajaga ka Saudi Araabias ja Kataris. 18. augustist 2018 kuni 3. juunini 2020 juhtis ta Valgevene Vabariigi riiklikku sõjatööstuskomiteed. 4. juunil 2020 sai tast Valgevene peaminister. Ta valdab inglise, araabia, saksa ja poola keelt.
Varikalad

Varikalad (murdes ka varid, variräimed) on kalad, mis võrkude merest paati lappamisel ja randa viimisel paadi põhja varisevad. Rannas antakse varikalad lisatasuna paadiomanikule. Kui paat on ühisomand, jagatakse saak paatkonna liikmete vahel võrdselt. paatkond Eesti keele seletav sõnaraamat vaadatud 11.06.2020 Eesti etnograafia sõnaraamat. Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1996. Lk 232
Paater

Paater on etnograafias mitmest helme ja kannaga hõberahade reast koosnev kaelaehe eesti rahvarõivastel; kaelaraha. Paatreid hakati kandma keskajal katoliiklike palvehelmeste eeskujul. 18. ja 19. sajandil Eestis kantud naiste kaelaehe sai nimetuse paternostri ehk meieisapalve järgi. Lääne-Eestis nimetati paatriks sellist ehet, milles oli vähemalt 12 kaelaraha. Põhja-Eestis kandis sellist nime ehtekomplekti kõige suurem kaelaraha. Põhjaeesti murretes kutsuti paatriks ka hobuse kuljustega kaelapaela. Eesti keele seletav sõnaraamat vaadatud 11.06.2020 Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 133 Eesti murrete sõnaraamat vaadatud 11.06.2020 Paater Eesti Rahva Muuseum
Arula (perekonnanimi)

Arula on eesti perekonnanimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Arula 333 inimesel: 149 mehel ja 184 naisel. Perekonnanimede levikult on Arula meeste seas 465. kohal ja naiste seas 390. kohal. Nimi on levinuim Järva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 10,6. Aimar Arula, eesti pedagoog (1966–) Elmar Arula, eesti agronoom (1917–2000) ... "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2020. Vaadatud 12. juunil 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Teras (perekonnanimi)

Teras on eesti perekonnanimi. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Teras 426 inimesel: 204 mehel ja 222 naisel. Perekonnanimede levikult on Teras meeste seas 286. kohal ja naiste seas 291. kohal. Nimi on levinuim Jõgeva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 18,2. Evald Teras, eesti õpetaja, koorijuht ja koduloolane (1929–2009) Johann Teras, eesti vaimulik (1909–1992) Jüri Teras seenior, eesti arst ja arstiteadlane (1924–2017) Jüri Teras juunior, eesti kirurg (1968–) Kalju Teras, eesti pedagoog (1922–1990) ... "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. juuni 2020. Vaadatud 12. juunil 2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Rosalía (täpsustus)

Rosalía võib tähendada järgmist: Rosalia (eesnimi) Rosalía de Castro (sündinud 1837), Hispaania luuletaja, Galicia romantistliku liikumise silmapaistev tegelane Rosalía Garrido (sündinud 1944), Hispaania laulja, kes oli populaarne 1960. aastatel Rosalía (sündinud 1993), Hispaania laulja Rosalia, Pisidia, iidne linn ja endine piiskopkond Pisidias, nüüdne koht Anatoolias (Türgi Aasia-osas) ja Rooma-Katoliku Kiriku titulaar-piiskopitool Rosalia (Washington) Rosalia (perekond), mardikaliste perekond Rosalia (pidustus), lillefestival Rooma keisririigis 314 Rosalia, suur asteroidide vöö asteroid Järjestikune modulatsioon või rosalia "Rosealia", Better Than Ezra laul albumilt "Deluxe", 1995 Rosalie (täpsustus) Roselia (täpsustus) Santa Rosalía (täpsustus)
Püha Rosalia

Püha Rosalia (1130–1166; sitsiilia keeles Rusulia), teise nimega La Santuzza ('väike pühak') on Itaalia linna Palermo ning kolme Venezuela linna: El Hatillo, Zuata, ja Anzoátegui kaitsepühak.
Vello Trell

Vello Trell (sündinud 12. juulil 1956 Jõhvis) on eesti maalikunstnik. Trell sündis Jõhvis ning maalimisega hakkas tegelema 1973. aastal. Aeg, mil Trell töötas koos Rein Kelpmaniga Tallinna II Toidukaubastu (asus Sepa ja Kopli tänava nurgal) reklaamikunstnikuna, oli tema kui maalija käekirja kujunemise aeg. Ta on olnud Eesti Kunstnike Liidu liige 1986. aastast. Oluliseks impulsiks maalida oli inimese psühholoogiline seisund tolleaegses repressiivses Nõukogude ühiskonnas. Maalimine oli tingitud vajadusest välja elada pingeid iseendas selles situatsioonis. Sel ajal sündis palju figuraalseid maale, kus domineeris pühholoogiline sümbolism ja milles oli kihtide all ikka Trellile omane iroonia. On selge, et need teosed tolleaegses süsteemis jõudsid ülevaatenäitustele vaid läbi tõsise kadalipu, ning leidus maale, mis ei jõudnudki näitustele žürii ettevaatlikkuse tõttu. 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses kunstniku käekiri pisut muutus. Sellesse sugenes rohkem sümbolismi ja abstraktseid elemente. Tollest ajast on kodumaal vähe teoseid säilinud, sest enamik jõudis ja jäi Soome ning mujale välismaale. 1992. aastal Saaremaa perioodil muutusid teosed aina abstraktsemaks, teoste hulgas oli vaid paar portreed. 1990. aastate lõpust järgnes pikk ekspressiivse abstraktsionismi periood, kus segunesid erinevad materjalid ja Trellile äratuntavalt intensiivne koloriit. Peab märkima, et neile maalidele lisab väärtust pikaajalise valmimisprotsessi käigus tekkiv intensiivsus. Uue aastatuhande piltides võib näha rohkesti eklektilisusse kanduvaid ilminguid. Teemad varieeruvad linnavaadetest täieliku abstraktsuseni, milles alati domineerib filosoofilisus. Kilpkonna galerii, ühisnäitus Rein Kelpmaniga (1998) Tartu Kivisilla pildigaleriis (2001) Rein Kelpmani ja Vello Trelli retrospektiiv Tartu Kunstimuuseumis (2001) Rein Kelpmani ja Vello Trelli maalinäitus "Vanad asjad" (2002) Kunstivälja kirevus – grotesk, sürrealism, naivism, abstraktne maal / Sirje Helme, Eesti kunsti ajalugu. 6, II osa, 1940–1991. Tallinn, 2016. Lk. 203–216, 497.
Denõss Bigus

Denõss Bigus (ukraina keeles Денис Станіславович Бігус, S. 1985 Vinnõtsjas) on Ukraina ajakirjanik ja saatejuht.
Algimanta Pabedinskienė

Algimanta Pabedinskienė (sündinud 25. märtsil 1965 Liepājas) on Leedu poliitik. Ta oli 13. detsembrist 2012 kuni 13. detsembrini 2016 Leedu sotsiaalhoolekande- ja tööminister (Algirdas Butkevičiuse valitsuses). Ta on lõpetanud 1983. aastal Kapsukase 6. Keskkooli (praeguse Marijampolė Sūduva gümnaasiumi) ja 1988. aastal Vilniuse Ehitusinseneride Instituudi ehitusinseneri erialal. 2005. aastal sai ta Kaunase Tehnoloogiaülikoolist magistrikraadi juhtimises ja ärijuhtimises. Pärast kõrgkooli lõpetamist töötas ta insenerina ja tegutses eraettevõtluses. Aastatel 2004–2005 õpetas ta majandust Marijampolė J. Totoraitise Keskkoolis ja 2005–2012 oli Marijampolė kolledži lektor. Aastatel 2007–2012 oli ta Kaunase kaubandus-, tööstus- ja käsitöökoja Marijampolė filiaali direktor. 13. detsembrist 2012 kuni 13. detsembrini 2016 oli ta Leedu sotsiaalhoolekande- ja tööminister.
Vilnohirsk

Vilnohirsk on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Dnipropetrovski oblastis. Asula rajati 1956. aastal haruldaste metallide kaevanduse juurde. 1964. aastal sai Vilnohirsk linnaõigused. Number of Present Population of Ukraine, as of January 1, 2022 http://vilnogirsk.dp.ua/
Patamäki

Patamäki (vene Пудомяги) on küla Venemaal Leningradi oblasti Gattšina rajoonis. Ajalooliselt Venjoki kihelkonnas Ingerimaal pärineb Rootsi ajast, 17. sajandist. Külas oli enne teist maailmasõda 28 talu. Saksa sõjavägi okupeeris 1941. aasta sügisel piirkonna ning elanikud evakueeriti 1943. aastal Eesti kaudu Soome. Soomest 1944. aastal tagasitoodutel keelati kodukülla elama asuda. Alles Hruštšovi ajal, 1956. aastal, õnnestus vaid mõnel külaelanikul kodukülla naasta. Patamäkil oli Punamäki kolhoos, hiljem Punainen Venjoki sovhoosi keskus. Küla on Patamäki valla keskus. Praegu, 2020. aastal, on külas umbes kaks ja pool tuhat elanikku. Viktor Pajunen (2020). Berättelser från Ingermanland. Karlstad, Rootsi. ISBN 9789151958484.
Rosalia

Rosalia on ladina päritolu naisenimi, mis tähendab roosi. See oli ka Palermo varajase kaitsepühaku nimi (püha Rosalia). Ladina keeles oli Rosalia rooside festival, mida tähistati eri viisidel kogu Rooma keisririigi territooriumil. Rosalia või Lia (Itaalia) Rosália (Portugal) Rosalía (Galicia ja Hispaania) Rosalie (Prantsusmaa) Rozália (Ungari) Rozalija (Läti, Leedu, Sloveenia ja Horvaatia) Zala (Sloveenia) Rosalía Arteaga (sündinud 1956), Ecuadori poliitik Rosalia Lombardo (1918–1920), Itaalia laps, kes on tuntud kui hästi säilinud muumia Rosalia Price (fl. 1790), Suurbritannia tsirkuseartist Rosalía de Castro (1837–1885), Hispaania romantistlik kirjanik Rosalía (sündinud 1993), Hispaania laulja Püha Rosalia (1130–1166), Itaalia linna Palermo kaitsepühak Rosalie (eesnimi)
École de management de Normandie

École de management de Normandie on Pariisis, Le Havreis, Caenis, Oxfordis ja Dublinis asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. Mis asutati 1871. aastal. Financial Timesi edetabelis platseerus EM Normandie 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 81. kohale. Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: EPAS, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud, nt Patrick Bourdet (Areva Med i tegevjuht) ja Frédéric Daruty de Grandpré (20 Minutesi tegevjuht). "European Business School Rankings 2019". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. märts 2020. Vaadatud 12. juunil 2020. L’EM NORMANDIE RÉACCRÉDITÉE AACSB POUR 5 ANS Ametlik koduleht
Usinkontu

Usinkontu (vene keeles Узигонты) oli ingerisoome küla Tyrö kihelkonnas. Küla oli olemas Rootsi ajast 17. sajandil. 1941. aastal oli külas 34 maja. Saksa armee okupeeris ala sügisel 1941. Elanikud evakueeriti Eesti kaudu Soome. Soomest 1944. aastal tagasitoodutel keelati kodukülla elama asuda. Alles Hruštšovi ajal, 1956. aastal, õnnestus vaid mõnel külaelanikul kodukülla naasta. 2002. aastal oli küla tühi. Tänapäeval on sellele kohale ehitatud palju uusi maju, ning kui suur aiamaa. Viktor Pajunen (2020). Berättelser från Ingermanland. Karlstad: ISBN 97819151958484.
400 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

400 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad.
100 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

100 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad.
Neljas Gao lahing

Neljas Gao lahing toimus Mali sõja ajal 20.–22. veebruaril 2013 Gaos. Islamiäärmusliku MOJWA võitlejad proovisid linna taas enda kontrolli alla võita. Mali valitsusväed lõid rünnaku Prantsusmaa ja Nigeri sõdurite abil tagasi. Vaid kümme päeva pärast kolmandat Gao lahingut tegid džihadistid linna vallutamiseks uue katse. 20. veebruaril kümne ajal õhtul avasid MOJWA ja Mourabitouni võitlejad tänavatel patrullivate Mali sõdurite pihta tule. Lahing eskaleerus, kui terroristidel õnnestus enda kontrolli alla saada Vabaduspalee ja Õigluspalee. Tulevahetused terroristide ning Mali ja Nigeri sõjaväelaste, keda toetasid Prantsusmaa helikopterid, vahel kestsid kogu öö. Peamised kolded olid linna põhjaosa ja kesklinnas asuv raekoda. Öösel ületasid terroristid kanuudega Nigeri jõe ning jõudsid raekoja lähistele, neil õnnestus vallutada raekoda ja kuberneri residents. Järgnesid tulevahetused raekoja ning kohtumaja juures ja linna põhja- ja lõunapoolsete sissesõitude lähedal. MOJWA kõneisik Abu Walid Sahraoui ütles AFP-le: "Meie sõduritele anti rünnakukäsk. Kui vastane meist sellel korral tugevamaks osutub, proovime me uuesti, kuni Gao vabastatakse." Kõneisik islamistide jõudude suurust ei avaldanud, Mali sõjaväe andmetel osales lahingus 40 võitlejat, Prantsusmaa sõjaväe andmetel 30. Kell seitse hommikul jõudsid mässulised Vabaduse väljakule ning süütasid kohtumaja ja tankla, tulekahju levis keskturule, kus selles hävines mitmeid talle. Valitsusvägesid juhtis kindralmajor Dacko, need koosnesid politseiüksustest ning rahvuskaardist. Mali sõdurite sõnul rajasid terroristid enda positsioonid raekoja ning seda ümbritsevate hoonete katustele ja akendele; nad olid varustatud snaiperrelvadega. Kell kolm öösel piirasid valitsusväed terroristid sisse ning avasid raskekuulipildujatest ja granaadiheitjatest tule. Keskpäevaks jõudis Mali sõjaväe soomuskolonn raekojani. Valitsusvägedele tuli appi Prantsusmaa 92. jalaväerügemendi 200-meheline üksus, mis baseerus Gao lennujaamas. Prantslased saatsid ka kiirreageerimisüksuse QRF GTIA 2, mille käsutuses olid soomukid VAB ja VBCI ja helikopterid Gazelle. Üksust juhtis töörühma ülem, kolonel Bert. Ka prantslased avasid terroristide positsioonide pihta tule, üks helikopteritest tulistas raketi. Abijõududena saabusid ka tuareegidest võitlejad, keda juhtis Ag Gamou Colonel. Tuareegid seadsid enda positsioonid üles jõekallastel. Mali ja Prantsusmaa üksused piirasid raekoda kokku 8 tundi. Mali sõjavägi saatis abivägedena kuus raskekuulipildujatega varustatud pikapit. Lahingu epitsenter oli kesklinn, lisaks ründasid terroristid ka Gaost põhja pool asunud kontrollpunkti, mida mehitasid Nigeri sõjaväelased. Islamistid löödi tagasi, kaks nendest hukkus. Rahu taastati õhtuks ning Prantsusmaa üksused naasid lennujaama. Viimaseid laske kuuldi 22. veebruari hommikul. Ouest-France : Mali. Nouvelle attaque des djihadistes au cœur de Gao Ministère de la Défense : Opération Serval : point de situation du lundi 25 février 2013 Arhiiviversioon seisuga 2. märts 2013 RFI : A la Une: scènes de guerre dans Gao
Darłowo

Darłowo (saksa Rügenwalde) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Sławno maakonnas. Darłowo asub Läänemere rannikul. Asula oli olemas 12. sajandil, linnaõigused sai 1271. aastal. Linn kuulus Hansa Liitu alates 1361. aastast. 15. ja 16. sajandil arenes kaubandus. Kuni 17. sajandini oli tähtis sadamalinn. Alates 19. sajandi keskpaigast hakkas linna tähtsus vähenema. Kuni 1945 oli linn Saksamaa koosseisus. Darłowo Encyklopedia PWN
Koroonapandeemia Iraanis

Koroonapandeemia Iraanis on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast. Esimene nakatumisjuhtum tuvastati Qomis 2020. aasta 19. veebruaril, või varem. Dexter Filkins (18. mai 2020). "The Twilight of the Iranian Revolution" (inglise). The New Yorker. Vaadatud 12.6.2020.
Maratoni Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

Maratoni Eesti meistrivõistluste medalivõitjad.
Herdis Fridolin

Herdis Fridolin (sündinud 14. märtsil 1970) on eesti bioloog. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli bioloogina. Ta töötab Kliimaministeeriumi looduskaitse osakonnas nõunikuna. Herdis Fridolin. Kui palju mõistmist on vaja loodusest hoolimiseks? Sirp 12. juuni 2020, lk 24–25. Kui palju mõistmist on vaja loodusest hoolimiseks?
Roberts Zīle

Roberts Zīle (sündinud 20. juunil 1958 Riias) on Läti majandusteadlane ja poliitik, ta kuulub erakonda Rahvuslik Liit "Kõik Läti eest!" – "Isamaale ja Vabadusele/LNNK". Ta on aastast 2019 Euroopa Parlamendi liige. Ta sündis aastal 1958 Riias. Ta lõpetas aastal 1976 Riia 25. Keskkooli ja aastal 1976 Läti Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. Aastal 1983 asus ta kaugõppeaspirantuuri. Aastatel 1992–1994 oli ta praktikal Iowa Osariigi Ülikoolis USA-s, Brandoni Ülikoolis Manitoba provintsis Kanadas ja La Trobe'i ülikoolis Melbourne'is Austraalias. Aastal 1997 kaitses ta majandusteaduste doktori kraadi Läti Põllumajandusülikoolis. Ta alustas karjääri 1980. aastal kirjastuse Avots toimetajana. Aastatel 1982–1996 oli ta teadur, hiljem määrati ta Läti Riikliku Agraarökonoomika Instituudi osakonnajuhatajaks. Aastatel 1989–1993 töötas ta Läti Kodanike Kongressi ajalehe Pilsonis ja LNNK (Läti Riikliku Iseseisvusliikumise) ajalehe "Nacionālā Neatkarība" majandustoimetajana. Aastal 1993 kandideeris ta seimi liikmeks Isamaale ja Vabadusele/LNNK nimekirjas, kuid ei osutunud valituks. 1995. aastal valiti ta "Isamaale ja Vabadusele/LNNK" nimekirjast seimi liikmeks, kus ta oli Euroopa asjade komisjoni ning eelarve- ja rahanduskomisjoni liige, hiljem aga komisjoni esimees. 2. veebruarist 1997 kuni 26. novembrini 1998 oli ta Läti rahandusminister nii Andris Šķēle teises valitsuses kui ka Guntars Krastsi valitsuses. 26. novembrist 1998 kuni 7. novembrini 2002 oli ta Läti rahvusvahelise koostöö ja finantsasutuste eriminister Vilis Krištopansi valitsuses. 7. novembrist 2002 kuni 9. märtsini 2004 oli ta Läti transpordiminister Einars Repše valitsuses. Roberts Zīle Euroopa Parlamendi kodulehel Läti eurosaadik ERR-ile: EL-i taaskäivitamisfondi tuleb maksimaalselt ära kasutada, ERR, 12. juuni 2020
Enikő Győri

Enikő Győri (sündinud 7. juulil 1968 Budapestis) on Ungari majandusteadlane, diplomaat ja poliitik, ta on erakonna Fidesz liige. 2019. aastast on ta Euroopa Parlamendi liige. Ta lõpetas aastal 1992 Budapesti Corvinuse ülikooli rahvusvaheliste suhete teaduskonna, aastal 2000 kaitses ta samas ülikoolis doktorikraadi. Aastal 1997 osales ta kursusel, mida pakkus École National d’Administration (Riiklik Halduskool). 1992–1999 oli ta Ungari parlamendi Euroopa asjade komisjoni nõunik, hiljem peanõunik. 1999–2003 oli ta Ungari suursaadik Itaalias ja 2014–2019 Ungari suursaadik Hispaanias. 2003–2009 töötas ta Ungari parlamendi kantseleis erakonna Fidesz ELi töörühma juhina. 2009–2010 oli ta Euroopa Parlamendi liige. 2010–2014 töötas ta välisministeeriumi ELi asjade riigisekretärina. Itaalia Teeneteordeni suurrist, 2002 Hispaania Tsiviilteenete ordeni suurrist, 2011 Ungari Vabariigi presidendi aumärk, 2011 Belgia Krooni ordeni komandör, 2012 Prantsusmaa Auleegioni ordeni ohvitser, 2013 Enikő Győri Euroopa Parlamendi kodulehel Ungari eurosaadik ERR-ile: me pole taaskäivitamisfondi üle rõõmsad, ERR, 12. juuni 2020
Turmantase vald

Turmantase vald (leedu keeles Turmanto seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Zarasai rajooni territooriumil. Vald piirneb põhjas Lätiga, idas aga Valgevenega. Valla pindala on 209 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1 318 inimest. Valla keskus on Turmantase alev, kus aastal 2011 oli 286 elanikku. Vallavanem on Stanislovas Stankevičius. Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid Zarasų rajono savivaldybė, vaadatud 13.06.2020. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 22.04.2020.
Čičirys

Čičirys on järv Leedus Zarasai rajoonis. Järv asub Suviekasest 2 kilomeetrit lõunas ja Zarasaist 13,5 kilomeetrit läänes. Čičirys kuulub Daugava vesikonda. Järve põhiosa on edela-kirde sihiline ja 6,84 kilomeetri pikkune, sellega liitub aga lõunaosas suur laht. Järve kaldad on enamasti kõrged ja metsased, suubuvate ojade kohal ka madalad ja soostunud. Kaldajoone pikkus on 41,6 kilomeetrit. Järves on seitse saart kogupindalaga 17,41 hektarit. Põhjaosas on üks saar pindalaga 0,3 ha; kaks saart pindaladega 0,19 ha ja 0,12 ha asuvad lõunaosast algavas lahes, ülejäänud saared asuvad aga järve lõunaosas. Šienaujama saare pindala on 5,27 ha, Didžioji pindala on 6,83 ha, Perkasasel 4,29 ha ja Astravukasel 0,41 ha. Järve säng asub kahe jääajal tekkinud tunneloru ristumispaigas. Järve põhja katavad savi, lubjakivi, turvas ja muda, kalda ääres on põhja katmas liiv ning kruus. Čičirysist algab Rauda jõgi, sinna suubuvad Melnyčėlė ja veel 22 oja. Kaladest elavad järves ahven, särg, roosärg, koger, rääbis, meritint, nurg, haug, latikas, rünt, luts, harilik hink, võldas ja linask. Küladest asuvad järve kaldal Vėdariai, Čičiriai, Didėja, Guogiškis, Cibulinė, Meiriškės, Meiriškėlės, Rudinės, Sviriškės ja Bikūnai. Čičirys. Visuotinė lietuvių enciklopedija, Kd. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003. 331 lk. Marija Vasiliauskaitė. Čičirys. Tarybų Lietuvos enciklopedija, Kd. 1 (A-Grūdas). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1985. 353 lk.