Katja Novitskova

Katja Novitskova (tegelikult Jekaterina Novitškova; sündinud 20. juunil 1984) on Eesti kunstnik. Katja Novitskova on lõpetanud 2006. aastal Tartu Ülikooli semiootika osakonna. Aastatel 2006–2007 õppis Novitskova Saksamaal Lübecki Ülikoolis digitaalset meediat ja 2008–2010 Hollandis Sandberg Instituutis Amsterdamis graafilist disaini. Aastatel 2013–2014 läbis Novitskova kaheaastase residentuuri Rijksakademie van beeldende kunstenis Amsterdamis. Novitskova kasvas kunstnikuks Amsterdamis ja oli pikka aega rohkem tuntud rahvusvahelisel kui kodumaisel areenil. Tema isikunäitused on toimunud New Yorgis (2016) ja Shanghais (2017) ning tema tööd on olnud väljas grupinäitustel MoMA-s New Yorgis (2015) ning Lyoni, Berliini ja Veneetsia biennaalil (vastavalt 2015, 2016, 2017). Eestis on Novitskova teoseid senini näidatud peamiselt Kumu kunstimuuseumis 2012. aastast alates. Rahvusvaheline kunstiportaal Artnet valis Novitskova 2016. aastal 50 Euroopa kõige huvitavama kunstniku hulka. 2017. aastal tunnustas president Kersti Kaljulaid Novitskovat Noore kultuuritegelase preemiaga. Katja Novitskova teoseid leidub mitmetes muuseumi- ja erakogudes – teda peetakse üheks nn internetijärgse kunsti pioneeriks maailmas ja tema fotoskulptuuridest on kujunenud selle suuna õpikunäide. Töötades post-digitaalses voolus, toob Novitskova tavaliselt virtuaalselt ja pildiliselt esitatud info tagasi füüsilisse ruumi, andes sellele niiviisi hoomatava, kehalise vormi. Novitskova teoste puhul on kriitikud sageli välja toonud, et ta muudab kaasaegse, tehnologiseerunud ja globaliseerunud maailma võtmeküsimused tänu selgele ja intrigeerivale pildikeelele mitmel tasandil loetavaks ja suhestatavaks. 2017. aastal esindas Katja Novitskova Eestit 57. Veneetsia kunstibiennaalil Kati Ilvese kureeritud näitusega "Kui sa vaid näeksid, mida ma su silmadega olen näinud". Näitusel käsitleb Katja Novitskova kaasaja maailma ulmelise nägemusena, kommenteerides kaasaega kaugest tulevikust, mil maailma sellisena, nagu seda tunneme, ei ole enam olemas. Loomade pilt-skulptuuride, hällidest masinate ja kummastava varjuteatri abil pakub kunstnik välja võimalikke tulevikustsenaariume, kui loomadest on järel vaid masinate tehtud fotod ja kõrgtehnoloogia valitseb inimeste üle. Maailmakäsitluselt langeb Novitskova kokku rahvusvahelises kaasaegses kunstis valitseva suundumusega, kus valitsevatele ebakindlatele poliitilistele oludele ja aina hoomamatuks muutuvale tehnikarevolutsioonile mängitakse kommentaarina läbi erinevaid maailmalõpustsenaariume. Kunstikriitik John Holten nimetab Kanada kunstikriitika portaalis Momus Katja Novitskova näitust üheks parimaks sellise suuna esindajaks tänavusel Veneetsia biennaalil: “Paviljon tundub nagu lähituleviku visioon, kus masinad on üle võtnud meie vanemliku soovi loodust ja maailma korraldada ja säilitada. Siiski meenutab üks osa näitusest, et see ei ole näituse eesmärk. Pigem on selleks võimalus eksponeerida kaasaegset reaalsust rambivalguses: hoolikalt korraldatud, mugandatud, automatiseeritud terra incognitana.”  Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] Katja Novitskova. Kui sa vaid näeksid, mida ma su silmadega olen näinud. 2. aste kumu.ekm.ee (kasutatud 28.04.2018) John Holten (17.05.2017). "What Happened to the Anthropocene? Searching the 57th Venice Biennale for Signs of Destruction". Momus.ca. Vaadatud 17.05.2017. Juhend läbimurdeks kunstimaailma Eesti Päevaleht, 09.07.2013 (artikkel saidil ecadc.ee) Ott Karulin: "Üks roll" Sirp, 21.04.2017 https://kumu.ekm.ee/syndmus/katja-novitskova/