laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Elmo Ant

Elmo Ant (varem Valdo Paddar; sündinud 13. mail 1962) on endine diskor ja Eesti poliitik. Ta tegutses aastatel 1978–1984 diskorina. 1981. aastal määrati talle 100 rubla trahvi huligaansuse eest. Aastal 1984 arreteeriti ta nõukogudevastase propaganda eest. 26. novembril 1984 mõisteti ta Jõgeval peetud kohtu väljasõiduistungil kohtunik Leili Kimaski poolt ENSV KrK § 195 lg 2 järgi (motiveerimatu huligaansus) neljaks aastaks vanglasse, kuigi prokurör Leis nõudis kaheaastast vanglakaristust. Aastatel 1984–1988 kandis ta karistust Rummu vanglas. Vanglas olles haigestus ta suhkurtõppe. Ta on kuulunud mitmesse erakonda, nende seas on olnud Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei (asutajaliige ja Viljandi piirkonna esimees), Isamaaliit (liitunud koos ERSP liikmeskonnaga) ja juunist 2010 kuni aprillini 2012 Eesti Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu. Vabaduspartei andmetel tuvastati 1998. aasta uurimisel Soomes, et ta lõi oma naisele rusikaga näkku, tekitas turseid ja ninale verise haava, tiris naise juukseid pidi maha, lõi maas lamavale naisele jalgadega pähe ning vigastas ka oma last, kes oli algselt naise süles, ent jäi rüseleja alla. Ta ründas ja vigastas veel teisigi inimesi, näiteks labidaga, ning ähvardas neid tappa. Septembrist oktoobrini 1998 oli ta Põhja-Karjala maakonnavanglas. Valdo Paddar on juhtinud Eesti kodanike komiteede liikumist Viljandis ja osutunud valituks Eesti Kongressi. 1989. aastal toimunud esimestel demokraatlikel valimistel valiti ta Viljandi linnavolikokku. Ta oli 1999. aasta Tartu laulupeo direktor. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaadina, sai 310 häält ega osutunud valituks. Samal aastal tungis ta tänaval kallale ühele Vabaduspartei juhatuse liikmele, ähvardas teda peksmisega ja sülitas talle kolm korda näkku. Ta kuulub rahvuslike liikumiste aktiivi[viide?] ja osaleb kodanike algatustes[viide?]. Ta on tuntud kui rahvuslik radikaal, restitutsionalist (rajasõltuvuslikkuse pooldaja) ja avalikult natsionalismi propageeriv rahvuslane.[viide?] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. juuni 2007. Vaadatud 4. veebruaril 2013.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.delfi.ee/news/paevauudised/krimi/fotod-kes-on-nomme-prugi-uberi-aktivist-elmo-ant?id=78432607 http://www.vvk.ee/varasemad/?v=rk2011 Valdo Paddar Vabariigi Valimiskomisjoni lehel 2011. aasta Riigikogu valimiste ajal "13 a tagasi vangistati nüüdne kapo abiline Soomes naise-lapse vigastamise eest" Sõltumatu Infokeskus Telesaate abiga isa leida lootnu: nii tõsiseid teemasid ei jäeta lihtsalt pooleli FOTOD | Kes on Nõmme Prügi-Uberi aktivist Elmo Ant?
Rääts

Rääts on mitme tähendusega sõna. Rääts on jalanõu alla kinnitatav lai võretald lumel või soos käimiseks. Rääts on omaaegne pandlataoline kinnitus- (ja kaunistus)vahend. Rääts on vitstest, juurtest või peergudest madal korv. Rääts on perekonnanimi. Jaan Rääts, eesti helilooja. Eesti keele seletav sõnaraamat [1] Vaadatud 12.04.2020
Friedrichshain-Kreuzberg

Friedrichshain-Kreuzberg on Berliini linnarajoon, mis moodustati 2001. aastal endise Ida-Berliini Friedrichshaini rajooni ja endise Lääne-Berliini Kreuzbergi rajooni liitmisel. Ajalooline Oberbaumbrücke sild ühendab Spree jõe kahel kaldal asuvaid piirkondi. Friedrichshain-Kreuzbergi rajoon koosneb Friedrichshaini ja Kreuzbergi linnaosast. Rajooni moodustavad Friedrichshaini ja Kreuzbergi linnaosa erinevad elanikkonna struktuurilt oluliselt. Näiteks on mittesaksa päritolu elanike osakaal Kreuzbergis 32,8%, samas kui Friedrichshainis on see 8,7% (2002. aasta andmeil). Samuti erineb linnaosade elanikkonna ealine struktuur märkimisväärselt: Kreuzbergis on enam esindatud vanusegrupp 35–60-aastased, samas kui Friedrichshainis elab rohkem nooremaid inimesi. Friedrichshain-Kreuzbergi rajoonis tervikuna elavad eelkõige noored täiskasvanud. San Rafael del Sur, Nicaragua Kiryat Yam, Iisrael Szczecin, Poola Kadıköy (İstanbuli linnaosa), Türgi Oborischte (Sofia linnaosa), Bulgaaria Friedrichshain-Kreuzbergi rajooni koduleht
Ringmüür

Ringmüür on keskajal kasutatud linnuse, kindlustatud linna või asula ümber ehitatud kaitsemüür, mis on varustatud tornide, mitmesuguste kaitseseadeldiste ja tugevasti kindlustatud väravatega. Sageli oli keskajal suurematel linnustel sisemine ja väline ringmüür ja nende vahel ümbriskäik või väljak või zwinger. Linnamüür Eellinnus Linnus Kastell Ordulinnus Piiskopilinnus
Autosidur

Autosidur on sidur, mida kasutatakse mootori pöördemomendi ülekandmiseks jõuülekandele. Siduri ehitus: Siduri korv Suruketas (surveketas) Sidurivõll Veetav ketas Hooratas Hõõrdekatted Hammasvöö Siduriketas Sidurivõlli tugilaager Lahutuskäpp Survelaager Ketashõõrdesidur koosneb vedavatest osadest, mis pöörlevad koos mootori hoorattaga ja veetavatest osadest, mis on ühenduses auto jõuülekandega. Siduri vedavad osad on hooratta ja suruketta siledaks töödeldud pinnad. Sidurikorv ühendab surveketta hoorattaga. Seetõttu pöörlevad nad ühise tervikuna. Siduri veetav osa on hõõrdkatetega siduriketas. See asub sidurivõlli nuutidel. Sidurivõll on ühenduses käigukastiga. Siduriketta rumm ja sidurivõlli nuutliide lubab neil ühiselt pöörelda, kuid ei takista siduriketta nihkumist sidurivõlli telje sihis. Sidurikorvi vedruhoidjasse on mahutatud vedrud. Need vajutavad surveketta vastu veetavat siduriketast ja veetava ketta vastu hooratast. Ketaste kokkusurumine tekitab hõõrdemomendi, mis võimaldab kanda mootori pöördemomenti edasi jõuülekandele. Auto peatamiseks tuleb mootor jõuülekandest eraldada, st sidur lahutada. Siduri mehaanilise ajami osad on tugede ja poltidega lahutuskäpad, viimik, lahutushark, varras (tross) ja pedaal. Käpad on liigendühendatud korvi külge kinnitatud tugedega. Käppade lühikesed välimised harud on ühenduses reguleerpoltidega. Viimik on siduri võllil lahtiselt. Ta saab sellel nihkuda, kui siduripedaal liigutab hoovastiku vahendusel lahutusharki. Siduripedaalile vajutamisel lükkab lahutushark viimiku vasakule, vajutades sellega tugiseibile, mis asetseb lahutuskäppade seesmistel otstel, mille tulemusel lahutuskäpad pöörduvad tugede liigendeis ja tõmbavad poltidega suruketta tagasi, ületades vedrude survejõu. Kui surveketas liigub tagasi, siis veetav siduriketas vabaneb ja sidur lahutub.
New York Knicks

New York Knickerbockers (tuntud ka kui New York Knicks) on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Meeskond kuulub idakonverentsi Atlandi divisjoni ja peab oma kodumänge Madison Square Gardenis. New York Knicks on üks kahest NBA meeskonnast, mis tegutseb siiani samas linnas, kus ta asutati (teine on Boston Celtics). 1946. aastal asutatud Knicks mängis korvpalliliigas BAA, kuni see ühines 1949. aastal rivaali NBL-iga, mille tagajärjel moodustati NBA. New York Knicks on NBA meistriks tulnud kaks korda, 1970. ja 1973. aastal. Viimati pääses Knicks NBA finaali 1994. ja 1999. aastal, kui meeskonna tugitala oli keskmängija Patrick Ewing, kuid finaalseeriates kaotati vastavalt Houston Rocketsile ja San Antonio Spursile. RJ Barrett Ignas Brazdeikis Reggie Bullock Alec Burks Kevin Knox Nerlens Noel Frank Ntilikina Elfrid Payton Immanuel Quickley Julius Randle Austin Rivers Mitchell Robinson Dennis Smith jr Omari Spellman Obi Toppin Walt Frazier Dick Barnett Earl Monroe Dick McGuire Willis Reed Dave DeBusschere Bill Bradley Patrick Ewing Allan Houston Carmelo Anthony New York Knicks
Tšiili jalgpallikoondis

Tšiili jalgpallikoondis on Tšiili rahvuskoondis jalgpallis. 1962. aastal kodumaal toimuval MMil võitis Tšiili koondis pronksmedali, alistades kolmanda koha mängus Jugoslaavia 1:0. 2015. aastal tuli Tšiili esimest korda Lõuna-Ameerika meistriks. Tšiili jalgpallikoondis 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Boliivia jalgpallikoondis

Boliivia jalgpallikoondis on Boliivia rahvuskoondis jalgpallis.
Pankow

Pankow [p'anko] (saksa keeles [paŋkoː]) on Berliini kõige suurema elanike arvuga linnarajoon. See moodustati 2001. aasta haldusreformi käigus Prenzlauer Bergi ja Weißensee linnarajooni liitmisel. Pankow' rajoon koosneb 13 linnaosast: Prenzlauer Berg Weißensee Blankenburg Heinersdorf Karow Stadtrandsiedlung Malchow Pankow Blankenfelde Buch Französisch Buchholz Niederschönhausen Rosenthal Wilhelmsruh Rajooni piires on elanikkond jaotunud väga ebaühtlaselt. Kaks kolmandikku elanikest elavad kolmes suuremas linnaosas: Prenzlauer Bergis, Pankow's ja Weißensees. Prenzlauer Berg on asustustiheduse poolest Berliini linnaosadest viies, samas kui Blankenfelde ja Stadtrandsiedlung Malchow on kaks kõige väiksema asustustihedusega linnaosa Berliinis. Kaks viimatinimetatud linnaosas moodustavad ligi viiendiku kogu rajooni pindalast, kuid neis elab vähem kui protsent rajooni elanikest. Neuköllni ja Kreuzbergi järel on Prenzlauer Berg Berliini suurima elanike arvuga linnaosa. Regiooni elanikkonnast 50,5% moodustavad naised ja 49,5% mehed. Kogu linnaregiooni piires on välismaalaste osakaal 6,9%, kuid linnaosade kaupa erineb see näitaja märkimisväärselt. Pankow' rajooni teenindab metrooliin U2. Prenzlauer Bergi linnaosas asuvad Senefelderplatzi, Eberswalder Straße ja Schönhauser Allee metroojaamad ning Pankow' linnaosas Vinetastraße ja Pankow' metroojaamad. Schönhauser Allee ja Pankow' jaamad on lisaks sellele ka ümberistumisjaamad Berliini-siseselt sõitvatele S-Bahni rongidele. S-Bahni liinidest asub Pankow' rajoonis peaaegu kogu põhjapoolne osa idaringi ringraudteest (Storkower Straße, Landsberger Allee, Greifswalder Straße, Prenzlauer Allee ja Schönhauser Allee raudteejaamad). Berliin Mitte rajooni piiril asub Bornholmer Straße raudteejaam, mida läbivad linna lõunaosast tulevad rongid suunal Oranienburg/Henningsdorf ja Bernau. Reinickendorfi rajooni piiril on Wollankstraße, Schönholz und Wilhelmsruh jaamad. Rajooni läbib Oranienburgi-suunaline Bundesstraße 96a maantee. Olulisemad hooned Pankow' rajoonis on 20. sajandi algusest pärinev Pankow' raekoda ja Schönhauseni loss Niederschönhausenis. Pankow'd peetakse roheliseks linnaosaks, kus märkimist väärivad parkidest Bürgerpark ja Schlosspark. Tähelepanuväärne on ka Schönhauser Allee ja Prenzlauer Allee vahelise ala kohvikute ning baaride piirkond. Weißensee linnaosas asub Euroopa suurim juudi kalmistu. Majakowskiring
Colombia jalgpallikoondis

Colombia jalgpallikoondis on Colombia rahvuskoondis jalgpallis. Colombia on osalenud seni viitel jalgpalli maailmameistrivõistlustel ja kahel korral läbinud edukalt alagrupi (1990. aastal Itaalias ja 2014. aastal Brasiilias). 1990. aastate meeskond oli Colombia ajaloo edukaim ja osales järjest kolmedel maailmameistrivõistlustel. Colombia meeskonna parimad mängijad olid tol perioodil Carlos Valderrama ja Faustino Asprilla. 1990. aasta MM-il kaotas Colombia kaheksandikfinaalis Kamerunile, mäng lõppes 1:2 lisaajal. Radamel Falcao - Jackson Martínez - Fredy Guarín - James Rodríguez - Pablo Armero - Cristián Zapata jt.
Maroko jalgpallikoondis

Maroko jalgpallikoondis on Maroko rahvuskoondis jalgpallis. Maroko on osalenud MM-i finaalturniiril 6 korda: 1970., 1986., 1994., 1998., 2018. ja 2022. aastal.
Hondurase jalgpallikoondis

Hondurase jalgpallikoondis on Hondurase rahvuskoondis jalgpallis. Hondurase koondis on kolmel korral kvalifitseerinud FIFA MM-i finaalturniirile (1982, 2010, 2014). Hondurase jalgpallikoondis 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Märt Meesak

Märt Meesak (sündinud 1. aprillil 1981) on Eesti ettevõtja ja poliitik, Vabaerakonna esimees. Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli Pärnu Kolledži turismi- ja hotelliettevõtluse erialal 2010. Meesak on alates 2005. aastast Konguta vallavolikogu liige ning alates 2009. aastast vallavolikogu eelarve ja arengukomisjoni esimees. Alates 2013. aasta sügisest Konguta vallavolikogu esimees. Meesak oli Libertas Eesti Erakonna liige 2002–2009 ning 2008–2014 kuulus ta Erakonda Isamaa ja Res Publica Liit. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaadina ja sai 294 häält. Alates 2014. aasta 20. septembrist kuulus Eesti Vabaerakonda, oli selle juhatuse liige. Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonna nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa) esinumbrina ja sai 1094 häält, kuid valituks ei osutunud. 21. mail 2019 lahkus Meesak Vabaerakonnast. Aastal 2022 astus ta erakonda Eesti 200. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn)) 762 häält ning ei osutunud valituks ja 17. märtsil 2024 lahkus erakonnast. Alates 8. maist 2024 on Meesak taas Vabaerakonna liige ja valiti 26. mail 2024 toimunud kongressil erakonna esimeheks. Meesak peab Tartus ja Narvas iiri pubi. http://rk2015.vvk.ee/detailed-9.html https://ariregister.rik.ee/erakonnad/liikme_otsing?nimi=meesak[alaline kõdulink] Tartu raeplatsil avas uksed Iiri pubi, Tartu Postimees, 3. juuli 2020 Märt Meesaki blogi IRL: Märt Meesak VVK, Riigikogu valimised 2011: Märt Meesak
Hiina kultuur

Hiina kultuur (traditsionaalne hiina: 中国文化; lihtsustatud hiina: 中国文化; pinyin: Zhōngguó wénhuà) on Ida-Aasias suurt maa-ala hõlmav, maailma üks vanimaid ja keerukaimaid kultuure. Selle algetest võrsunud tsivilisatsiooni, kunsti, filosoofia ja poliitika järjepidev areng on siiani kestnud umbes 5000 aastat. Ehkki hiina kultuuri tavad, kombed ja traditsioonid paikkonniti suuresti varieeruvad, on seda läbi ajaloo ühte sidunud keelepiire ületav ühine hieroglüüfkiri, eliidile omane olnud ühine kirjanduslik ja kirjalik kultuurkeel wenyan, selle tuumaks olev klassikaline hiina filosoofia ning kesksed eetilis-religioossed vaated. Ajaloo vältel on see kultuur endasse sulatanud sadu rahvaid ja nende keeli. Hiina kultuuri ja mõtteviisi eripäraks on ajupoolkerade asümmeetriaga seletatav neis domineeriv vasakpoolsus (seotud aju parema poolkeraga). See avaldub esmalt keeles ja kirjas, klassikalise kultuuri tuuma moodustanud filosoofias ja kõigis kultuurivaldkondades. "Chinese Dynasty Guide - The Art of Asia - History & Maps". Minneapolis Institute of Art. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. oktoober 2008. Vaadatud 10. veebruaril 2011. "Guggenheim Museum - China: 5,000 years". Solomon R. Guggenheim Foundation & Solomon R. Guggenheim Museum. 1998. Ведущие: Марина Аствацатурян Передача: Гранит науки Исследование восприятия китайского языка мандарин Пятница, 19.01.2007 Рубец М.В. Влияние китайского языка на мышление и культуру его носителей История Философии. № 14. М.: ИФРАН, 2009, lk.111-122. Кобзев А.И. Доклад "Китай в глобальной поляризации культур" прочитан на VI Международном общественном форуме «Диалог цивилизаций» (Греция. Родос. 10.10.08). Tõlkinud S. Aavik, I. Sirk, M. Kruusimägi. E.L. Shaughnessy "Hiina Taevadraakoni maa" Eesti Entsüklopeediakirjastus 2002 ISBN 9789985701102 (Hiina vaimne kultuur: entsüklopeedia) Духовная культура Китая: энциклопедия: в 5 т. / Гл. ред. М.Л.Титаренко; Ин-т Дальнего Востока. - М.: Вост. лит., 2006. Т. 1. Философия / ред. М.Л.Титаренко, А.И.Кобзев, А.Е.Лукьянов. - 2006. Культура Китая. Сборник статей. 370 стр. (Vasaku-parema üldmudel) Ivo Vahur, Yi Jingi loogika. Tallinn 2010 ISBN 9789949189441 A Classification of Chinese Culture by Ying Fan Exploring Ancient World Cultures - Ancient China, University of Evansville Yin Yu Tang: A Chinese Home explored Explores Chinese culture through the examination of a Huang family residence built during the late Qing dynasty and occupied for over 200 years Chinese Culture Articles Great readings on Chinese culture. Embracing Chinese Culture Oriental Style - The Genuine Soul of Chinese Culture Синология.Ру: история и культура Китая (Hiina ajalugu ja kultuur. Vene keeles.)
Veiko Rämmel

Veiko Rämmel (sündinud 15. oktoobril 1964 Tallinnas) on Eesti kodanik, kes kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaadina. Ta sai 128 häält. Rämmel on õppinud Tartu Teoloogia Akadeemias. Ta on MTÜ Kristlik Hoolekanne ja Haritus juhatuse liige.[viide?] Ta oli Reformierakonna liige 2002–2010, Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu liige 2010–2011 ja Eesti Iseseisvuspartei liige alates 16. jaanuarist 2015 kuni 30. oktoobrini 2022. VVK, Riigikogu valimised 2011: Veiko Rämmel
Heiki Merirand

Heiki Merirand (sündinud 30. juulil 1955 Pärnus) on Eesti kodanik, kes kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaadina. Ta sai 111 häält. Merirand oli Erakonna Isamaa ja Res Publica Liit liige 2002–2009 ning Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige 2009. aasta jaanuarist novembrini. 2017. ja 2018. aastal valiti ta Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna Pärnumaa ringkonna juhatusse. "Pärnu ringkond pidas aastakoosolekut" EKRE koduleht, 19. märts 2017 "Pärnu rahvuskonservatiivide juhiks valiti viiendat korda Helle Kullerkupp" Uued Uudised, 17. märts 2018 VVK, Riigikogu valimised 2011: Heiki Merirand Eno-Gerrit Link, "Liiga vähe hääli saanud kandidaat esitas valimiskomisjonile kaebuse", Pärnu Postimees, 22. oktoober 2009 Eno-Gerrit Link, "Heiki Merirand sattus politsei huviorbiiti", Pärnu Postimees, 10. märts 2011
Age of Empires

"Age of Empires" on ajalool põhinev reaalaja- ja strateegiamäng, mis anti välja 1997. aastal. Mängu valmistas ettevõte Ensemble Studios ja selle avaldas Microsoft. Mängu põhilised arendajad olid Rick Goodman, Bruce Shelley ja Brian Sullivan. Mäng kasutab Genie mängumootorit. Mängu viimane versioon on 1.0c. 1998. aastal anti välja mängu lisaosa "Age of Empires: The Rise of Rome". Mängu mängimiseks on vaja vähemalt 90 MHz taktsagedusega protsessorit, 16 MB muutmälu, 80 MB vaba kõvakettaruumi ja 1 MB videomälu. Mängija peab kehastuma vanaaja tsivilisatsiooni juhiks. Ta peab juhtima selle tsivilisatsiooni läbi nelja ajastu: kiviaja, tööriistaaja, pronksiaja ja rauaaja. Igale uuele tasemele jõudmisega avanevad võimalused kasutada uusi ja paremaid relvi, töövõtteid ja sõjaväeüksusi. Mängija alustab käputäie küttide ja korilastega ning mängu lõpuks peab ta looma tohutu rauaaja impeeriumi. Ressursse tuleb kasutada säästlikult, sest neid ei teki mängu jooksul juurde. See tähendab, et kui mängija raiub puu maha, siis puu ei tule enam tagasi. Võimalik on mängida 12 tsivilisatsiooni. Igaüks neist on isesugune, igaühel on oma unikaalsed töövõtted, nii et mitte ühelgi tsivilisatsioonil selles mängus pole võimalik kasutada kõiki neid vahendeid, mis mängus olemas on. Mängu "Age Of Empires" koduleht
Ilja Tšernoussov

Ilja Grigorjevitš Tšernoussov (vene Илья Григорьевич Черноусов; sündinud 7. augustil 1986 Novosibirskis) on Venemaa murdmaasuusataja. Tšernoussov võitis juunioride maailmameistrivõistlustel 2005. aastal Rovaniemis 4×10 km teatesõidus Venemaa koondise koosseisus kuldmedali. 2006. aasta juunioride MM-il Kranjis sai ta hõbemedali nii 20 km suusavahetusega sõidus Petter Northugi järel kui ka 4×5 km teatesõidus. 2007. aasta juunioride MM-il(U23) Tarvisios oli ta teine 15 km vabasõidus. Võitis selle distantsi Dario Cologna. 2008. aastal kuni 23-aastaste MM-il Mallesis oli ta 30 km ühisstardiga vabasõidus jälle Dario Cologna järel teine. Täiskasvanute rahvusvahelistel võistlustel osales Tšernoussov esimest korda 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Sapporos, kus ta sai 30 km suusavahetusega sõidus 31. koha. Maailma karikasarjas osales Tšernoussov esimest korda 18. novembril 2006 Gällivares, kus sai 15 km vabasõidus 26. koha. Esimest korda jõudis ta kolme parema hulka 2009.–2010. aasta maailma karikasarja Rõbinski etapil 23. jaanuaril 2010. aastal 30 km suusavahetusega sõidus, kui oli teine. 4. veebruaril 2011. aastal samas kohas peetud 2010.–2011. aasta maailma karikasarja etapil võitis Tšernoussov esimest korda MK-võistlustel 30 km suusavahetusega sõidu. 2014 Sotšis pronksmedal 50 km vabastiilis 2011 Oslos pronksmedal 30 km suusavahetusega sõidus 2005 Rovaniemis juunioride maailmameister 4×10 km teatesõidus 2005 Kranjs hõbemedal 20 km suusavahetusega sõidus hõbemedal 4×5 km teatesõidus 2007 Tarvisios hõbemedal 15 km vabasõidus 2008 Mallesis hõbemedal 30 km ühisstardist vabasõidus Ilja Tšernoussov on startinud maailma karikasarja etappidel 133 korral (seisuga 13. jaanuar 2015). Poodiumile on ta jõudnud 9 korral, millest 2 kord on ta olnud kõige kõrgemal astmel. Ilja Tšernoussov FIS-i kodulehel (inglise)
Karatšai-Tšerkessia

Karatšai-Tšerkessi Vabariik ehk Karatšai-Tšerkessia (Карачаево-Черкесия) on Venemaa 1. järgu haldusüksus (vabariik) Põhja-Kaukaasia föderaalringkonnas. Piirneb lõunas Gruusia vaidlusaluse territooriumi Abhaasiaga. Karatšai-Tšerkessia asub Põhja-Kaukaasias. 80% territooriumist on mägine, põhjaosas on maa tasasem. Kagupiiril asub Euroopa kõrgeim tipp Elbrus. Karatšai-Tšerkessi autonoomne oblast moodustati 1922. aastal. See jagati 1926. aastal Karatšai autonoomseks oblastiks ja Tšerkessi rahvusringkonnaks. Viimane muudeti 1928. aastal autonoomseks oblastiks. Teise maailmasõja ajal süüdistati karatšaisid massilises koostöös sakslastega. Karatšai autonoomne oblast likvideeriti 1943. aastal, karatšaid küüditati Kasahstani ja Usbekistani. 1956. aastal karatšaid rehabiliteeriti ja 1957 taastati Karatšai-Tšerkessi autonoomne oblast, mis 1991. aastal nimetati Karatšai-Tšerkessi ANSV-ks. Pärast NSV Liidu lagunemist sai vabariik oma praeguse nime. 1999. aasta presidendivalimiste järel ähvardas vabariiki lagunemine, sest tšerkessid ja abasiinid soovisid luua eraldi vabariiki. 9. novembril 2004 vallutas vihane rahvamass valitsuse residentsi ja tungis presidendi tööruumidesse. Mässajad lahkusid hoonest järgmisel päeval, pärast läbirääkimisi Venemaa presidendi esindajaga Lõuna föderaalringkonnas. Vabariigi elanikest olid 2002. aastal 38,5% karatšaid, 33,6% venelased, 11,3% tšerkessid, 7,4% abasiinid ja 9,2% teistest rahvustest. Eestlasi oli 65. Valdav osa elanikest on islamiusulised. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Karatšai-Tšerkessia elanikest karatšaisid 41,0%, venelasi 31,6%, tšerkesse 11,9%, abasiine 7,8% ja nogaisid 3,3%. Suuremad linnad on Tšerkessk, Ust-Džeguta ja Karatšajevsk. Vabariigi koosseisus on järgmised rajoonid: Abasiini rajoon (Абазинский район) Adõge-Habli rajoon (Адыге-Хабльский район) Habezi rajoon (Хабезский район) Karatšajevski rajoon (Карачаевский район) Malokaratšajevski rajoon (Малокарачаевский район) Nogai rajoon (Ногайский район) Prikubanski rajoon (Прикубанский район) Zelentšukskaja rajoon (Зеленчукский район) Urupi rajoon (Урупский район) Ust-Džeguta rajoon (Усть-Джегутинский район) Alates 2011. aastast on vabariigi president Rašid Temrezov. Aastatel 2008–2011 oli ametis president Boriss Ebzejev. Seadusandlikku võimu teostab neljaks aastaks valitav 73-liikmeline parlament (Народное Собрание). Riigikeel on vene keel. Ametlikud keeled lisaks vene keelele on karatšai keel, nogai keel, abasiini keel ja kabardi-tšerkessi keel. Adõgee "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. juuni 2016. Vaadatud 21. juulil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Karatšai-Tšerkessia lehekülg
Age of Empires: The Rise of Rome

"Age of Empires: The Rise of Rome" on ajalool põhineva reaalaja strateegiamängu "Age of Empires" 1998. aastal välja antud lisaosa. "Rise of Rome" (ka RoR) lisab mängule 4 uut mängitavat tsivilisatsiooni, nende seas ka Rooma impeeriumi. Mängu viimane versioon on 1.0a. Süsteeminõuded: 90 MHz taktsagedusega protsessor, 16 MB muutmälu, 30 MB vaba kõvaketta ruumi (pluss 80 MB AoE jaoks), 1 MB videomälu.
Caen

Caen (prantsuse keele hääldus: [kɑ̃]) on linn Prantsusmaal, Calvadosi departemangu ja endise Alam-Normandia piirkonna keskus. Asub Orne'i jõe ääres umbes 10 km kaugusel La Manche'ist. Teise maailmasõja ajal, suvel 1944 toimunud Caeni lahingus hävis suur osa linnast Briti lennuväe vaippommitamise tõttu. Linna lähedal toimus Normandia dessant. Aastatel 1948–1962 ehitati linn uuesti üles. Linnas asub William Vallutaja ajast pärinev Caeni kindlus. Linna jalgpalliklubi SM Caen mängib riigi kõrgliigas. École de management de Normandie Caenil on kaheksa sõpruslinna: Populations légales 2021  Caen – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis  Caen – kasutusnäited, päritolu, sünonüümid ja tõlked Vikisõnastikus Caeni koduleht