laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Millam

Millam on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Millamis on Minster-in-Thaneti abtissile Mercia Püha Mildrithile (Mildred) pühitsetud kabel, kes väidetavalt seal viibis, kuid on eraomandis ja ei ole kergesti külastatav. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Nieurlet

Nieurlet (flaami keelest; tänapäevases hollandi kirjapildis Nieuwerleet) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Noordpeene

Noordpeene on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Väike Peene Becque jõgi voolab läbi küla. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Ochtezeele

Ochtezeele (flaami keelest; tänapäevases hollandi kirjapildis Ochtezele) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Väike Peene Becque jõgi voolab läbi küla. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Lehtse

Lehtse on alevik Lääne-Virumaal Tapa vallas, kuni 2005. aastani Järvamaa Lehtse valla keskus. Alevikus asub Lehtse Kool, Tapa Vallaraamatukogu haruüksus Lehtse raamatukogu, Tapa Perearstikeskuse tervishoiupunkt ja Lehtse raudteepeatus. Lehtse on saanud nime samanimelise mõisa järgi (saksa keeles Lechts). Lehtse mõisa Kurge kõrvalmõisas Ambla kihelkonnas tegutses 1887. aastal valminud Kurge piiritusevabrik, mis oli toona Paide kreisi suurim. Lehtse lähistel Rabasaarel ja Lehtse jaamast umbes 4 km kaugusel Läste ja Rebase rabades tegutses 1936. aastal riikliku aktsiaseltsi Eesti Turbatööstused Lehtse Turbatööstus. Rabasaare tööstusasulas oli ligi 20 hoonet. Turbatööstust teenindas kitsarööpmeline (750 mm rööpmelaiusega) raudteeliin, kogu toodang veeti vagonettidega Lehtse raudteepeatusse, kus see raudteele ümber laaditi või jaama lähedal ladustati. Algne vabrikuhoone hävis tulekahjus 1959. aastal, uus vabrik ehitati Lehtse jaama juurde ning see hoone on säilinud tänini. Turbatööstus toimis kuni 1992. aastani. Alevikust on pärit laulja Elina Born, klaasikunstnik Silvia Raudvee, vabadussõjalane Artur Sirk, luuletaja Linda Ruud, muusikapedagoog Ulvi Tamm, ajakirjanik Robert Rool ja sõjaväelane Boris Parm. Lehtse Keskusehoone Lehtse koduloomuuseum Lehtse kolhoos Lehtse Kool Lehtse mõis Lehtse raudteepeatus Lehtse soo Pruuna mõis Lehtse Piiritusetehas, Kurgel Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Lehtsesse uus "turbalinn", Päewaleht, nr. 336, 11 detsember 1936 René Viljat (2018). Lehtse turbatööstusest Rabasaareni. Kuma. ISBN 9789949886166.  Lehtse – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Oost-Cappel

Oost-Cappel on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis Belgia piiri ääres. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Oudezeele

Oudezeele (flaami keelest; tänapäevases hollandi kirjapildis Oudezele) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Quaëdypre

Quaëdypre (hollandi: Kwaadieper) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Rexpoëde

Rexpoëde (flaami keelest; tänapäevases hollandi kirjapildis Rekspoede) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Rubrouck

Rubrouck (hollandi: Rubroek, kunagi Ruysbroeck) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Rubroucki (Rübrück) on esmamainitud 1104. aastal. See oli 13. sajandi maadeavastaja Willem van Rubroecki kodukoht. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Saint-Momelin

Saint-Momelin (lääneflaami: Sint-Momelingn) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Socx

Socx (flaami keelest; tänapäevases hollandi kirjapildis Soks) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Caton-with-Littledale, Suurbritannia Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Urmas Roosimägi

Urmas Roosimägi (sündinud 18. aprillil 1958 Tallinnas) on Eesti erukaitseväelane, brigaadikindral (alates 2009. aastast). Alates suvest 2008 oli Maaväe staabiülem. Urmas Roosimägi alustas oma sõjaväeteenistust 1980. aastal, pärast Kiievi Kõrgema Õhutõrje-Raketiinseneride Sõjakooli lõpetamist, Nõukogude armees, kuhu ta jäi 1991. aastani, tõustes rühmaülemast väeosaülemaks. Teenistus Eesti Kaitsejõududes 1991–1995 Hiiumaa riigikaitseosakonna ülem, 1995–1998 Üksiku Raadiotehnilise Õhukaitsepataljoni (hilisema Õhutõrjedivisjoni) ülem, 1999–2000 kaitseväe juhataja kohusetäitja, 2000–2003 Kaitsejõudude Peastaabi õhutõrjeinspektor 2004–2008 LtVÕK Tapa VÕK-i ülem ja Kirde kaitseringkonna ülem kolonel Roosimägi täitis maaväe ülema kohuseid alates 2008 aasta juunist, mil kolonel Indrek Sirel suundus aastaks Ameerika Ühendriikide armee sõjakolledžisse õppima. Juunist 2008 kuni 1. aprillini 2009 oli Maaväe staabi ülem, siis läks erru ning sai brigaadikindrali auastme. Aastatel 2009–2016 oli ta Tapa vallavolikogu esimees. http://www.tapa.ee/index.php?main=268 Pilt "Erru minev kolonel Roosimägi sai brigaadikindrali auastme" Postimees, 2. aprill 2009 "Brigaadikindral süüdistab presidendi julgeolekunõunikku" Postimees 16. aprill 2009 "Urmas Roosimägi: sõnumitooja tapmine – Eesti sõjaväeluure saatus" Postimees, 5. oktoober 2009 "Urmas Roosimägi: Afganistani vari" Postimees, 27. oktoober 2009 "Urmas Roosimägi: saame turvafirma nimega Kaitsevägi" Postimees, 2. märts 2010 "Urmas Roosimägi: keskmaa õhutõrje on vajalik, kuid väga kallis" ERR, 22. märts 2022
Steenvoorde

Steenvoorde (hollandi keelest; tänapäevases hollandi kirjapildis: Bambeke) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Olles kunagi Madalmaade Seitsmeteistkümne provintsi osa, oli Steenvoorde Pildirüüste alguskoht. Täna on linn tuntud oma Géants du Nord poolest, hiiglaste skulptuuride poolest, mida saab imetleda suvefestivalidel. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Paraskeva

Paraskeva on naisenimi. Seda nime on kandnud või kannavad: Rooma Paraskeva, Veneranda, 2. sajandil Antoninus Piuse ajal elanud märter Paraskeva Ikonionist, 3. sajandil elanud suurmärter Paraskeva Iașist, 10. sajandil elanud askeet
Remus

Remus on vanarooma mütoloogias Romuluse kaksikvend. Koos rajasid nad Rooma linna.
SAP SE

SAP SE (lühend nimetuse ‘Systeme, Anwendungen und Produkte in der Datenverarbeitung’ kolmest esitähest) on ettevõttetarkvara tootev hargmaine Euroopa tarkvarafirma. "SAP Q4 2018 Quarterly Statement" (PDF) (inglise). SAP SE. Vaadatud 31. jaanuaril 2019. Inglise keeles: Systems, Applications & Products in Data Processing; eesti keeles: 'Süsteemid, rakendused ja tooted andmetöötluses'. "SAP Company History" (inglise). Vaadatud 25. jaanuaril 2017.
Rolls-Royce Limited

Rolls-Royce Limited oli Suurbritannia luksusautode ja hiljem lennukimootorite tootmise ettevõte, mis asutasid 1904. aastal partneritena Charles Rolls ja Henry Royce. Esimese maailmasõja ajal hakkas ettevõte tootma lennukimootoreid. 1940. aastal hakati välja töötama ja tootma reaktiivmootoreid. 1950. ja 1960. aastatel kasvas oluliselt konkurents lennukitootmises ning konkurentsis püsimiseks panustas Rolls-Royce oluliselt tootearendusse. 1960. aastate lõpus tekkisid ettevõttel kehva projektijuhtimise tõttu[viide?] eelarve ülekulu probleemid uue täiustatud reaktiivmootori RB211 väljatöötamisel. Kui ettevõte 1971. aastal pankrotistus, ostis suurema osa ettevõtte varadest ära riiklik ettevõte, mis jätkas Rolls-Royce'i senist tegevust. Ettevõte oli riigistatud kuni 1987. aastani, mil see viidi börsile.
Ida-Harju politseijaoskond

Ida-Harju Politseijaoskond asub P.Pinna tänav 4, Tallinn. Teeninduspiirkonnaks on Lasnamäe linnaosa, Kesklinna linnaosa, Pirita linnaosa, Anija vald (sealhulgas Kehra linn), Jõelähtme vald, Kose vald, Kuusalu vald, Raasiku vald, Rae vald, Viimsi vald ning Loksa linn ja Maardu linn. Jaoskonna koosseisus on üle 200 inimese, kes piirkonnas turvalisuse tagamisse erineval moel panustavad. Et kogukonnale lähemal olla, töötavad 15 piirkonnapolitseinikku maakonnas oma piirkondades asuvates konstaablipunktides ning linnaosi teenindavad 25 piirkonnapolitseinikku P.Pinna 4 ja Kolde pst 65 politseimajades. Lisaks asub jaoskonnas ka teenindusbüroo, kus lahendatakse isikut tõendavate dokumentidega seonduvaid küsimusi. Ida-Harju politseijaoskond on üks kahest Põhja prefektuuri territoriaalsest üksusest. Teine on Lääne-Harju politseijaoskond. P. Pinna 4 (endise aadressiga Vikerlase tänav 14) hoone valmis 2004. aastal. Hoone üürimiseks on sõlmitud 2003. aastal Politsei ja Piirivalveametiga leping. Kuni 2010. aastani kuulus hoone Riigi Kinnisvara AS-ile, kes müüs selle enampakkumise korras erainvestoritele. Enne Colonnat oli hoone omanikuks investeerimisfirma Ambient Sound Investments. Colonnale kuulub alates 2015. aastast ka endine Kalevi kommivabriku peahoone aadressil Tallinnas Pärnu mnt 139, kus tegutsevad Politsei- ja Piirivalveamet ning Põhja prefektuur.. Ida-Harju politseijaoskond Facebookis Ida-Harju politseijaoskonna juht: Maardu on muutunud turvalisemaks, maaleht.delfi.ee, 15.02.2013 Uut Ida-Harju politseijaoskonda juhib VALTER PÄRN, sonumitooja.ee, 08.10.2014 Ida-Harju politseijaoskond sai uue juhi, www.postimees.ee, 2. mai 2019 Raasiku mees juhib Ida-Harju politseijaoskonda, www.harjuelu.ee, 10.05.2019 Colonna ostis Ida-Harju politseijaoskonna hoone, majandus24.postimees.ee, 30. aprill 2018
1950. aasta Pärnu maleturniir

1950. aasta Pärnu suveturniir oli 1950. aasta suvel Pärnus korraldatud maleturniir mitme külalismaletaja osavõtul. Pärnus 12 osavõtjaga turniirile oli kutsutud Eesti maleparemiku (peale Paul Kerese, kes juunis oli seotud turniiriga Poolas) kõrval kaks maletajat Leedust ja kaks Lätist. Leedust saabusid Pärnu turniirile rahvusvaheline meister Vladas Mikėnas (kunagine Eesti malemeister) ja meister (hilisem suurmeister) Ratmiras Cholmovas, kes aasta varem tuli NSV Liidu meistrivõistlustel esikümnesse. Lätit esindasid Pärnu turniiril meistrikandidaadid Marks Pasmans (1950. aastal sai Läti NSV meistrivõistlustel neljanda koha) ja Mārtiņš Zvirbulis (1949. aasta Läti meistrivõistluste seitsmenda koha omanik). Eesti maleparemik oli turniiril esindatud kahe Eesti NSV malemeistriga – Raul Renteri (1949) ja Jüri Randviiruga (1950), samuti 1950. aasta meistrivõistlustel pronksmedali võitnud Feliks Villardiga ning samal meistrivõistlustel esikuuikusse jõudnud Isai Rozenfeldi ja 19-aastase Gunnar Uusiga ning esikümnesse pääsenud Uno Mikkoviga. Turniiri koosseisu arvati ka 19-aastased Kalju Pitksar ja Iivo Nei. Ainsana suutis turniiril kaotusi vältida Raul Renter, kes sai ka esikoha. Mõlemat Leedu tugevat maletajat võitnud Kalju Pitksar tuli turniiril Renteri järel teiseks. Järgmisel kahel aastal Eesti meistriks tulnud Iivo Nei jäi turniiril eelviimaseks. 1. Renter 9 punkti, 2. Pitksar 8,5 p, 3. Cholmovas 7,5 p, 4. Mikėnas 6,5 p, 5. Randviir 6 p, 6. Pasman 5,5 p, 7. Villard 5 p, 8. Uusi 4,5 p, 9.–10. Mikkov ja Rozenfeld 4 p, 11. Nei 3,5 p, 12. Zvirbulis 2,5 p. 1947. aasta Pärnu maleturniir 1955. aasta Pärnu maleturniir Przepiorka memorial. Szczawno Zdroj 1950. 365chess.com "Male Eestis". Koostanud Eduard Lukk. Tallinn: Eesti Raamat, 1965. Lk 185–186
Leivaküna

Leivaküna oli leivasõtkumise ja hapendamise nõu, mis õõnestati tavaliselt ühest tervikpuust. See oli Euroopas laialt tuntud. Eestis oli leivakünal ka mitmeid piirkondlikke erinimetusi: Põhja-Eestis leivaastja; Saaremaal, Muhus ja Läänemaal leivalõim; Tartu-, Viljandi- ja Pärnumaal mõhk või mõhe; Setumaal ruih või vasnja. Leivaküna valmistati enamasti lehtpuust (näit tammest), sest see hapendas kõige paremini. Küna suurus sõltus valmistatava leiva kogusest, sellel oli ümara põhjaga kaan ning käepidemed. Leivaküna seisis harilikult raejalgadel. Eestis asendus see 19. sajandi lõpul astjaga. Eesti etnograafia sõnaraamat. Koostanud Arvi Ränk, toimetanud Õie Ränk. Tallinn 1995. lk 100 Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Tallinn, Ühiselu AS trükikoda. Lk 139 Leivaküna, Eesti Rahva Muuseum
Elsa María Kristínardóttir

Elsa María Kristínardóttir (sündinud 1989) on islandi maletaja. Ta on 2011. aasta Islandi naiste malemeister. Islandi naiskonna koosseisus on ta mänginud kahel naiste maleolümpial (2012–2014). Elsa María Kristínardóttir FIDE andmebaasis
Hannes Stefánsson

Hannes Hlífar Stefánsson (sündinud 18. juulil 1972 Reykjavíkis) on islandi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1993). Stefánsson tuli 1987. aastal Innsbruckis noorte maailmameistriks U16-vanuseastmes. 1988. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 21-aastaselt 1993. aastal. Stefánsson on 12-kordne Islandi malemeister (1998, 1999, 2001–2008, 2010, 2013) ja kahekordne Reykjavík Openi kaasvõitja (1994, 2000). 1993. aastal võitis ta Ateenas Acropolise turniiri. FIDE maailmameistrivõistluste nokautsüsteemis peetud turniiril 1999. aastal Las Vegases jõudis ta teise ringi ja 2000. aastal New Delhis kaotas avaringis. Stefánsson on mänginud Islandi võistkonna koosseisus 14 maleolümpial (1992–2018). 1992. aastal tuli Islandi võistkond Manila maleolümpial kuuendaks (Stefánsson tegi kaasa varumängijana). Hannes Stefánsson FIDE andmebaasis
Héðinn Steingrímsson

Héðinn Steingrímsson (sündinud 11. jaanuaril 1975 Reykjavíkis) on islandi maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (2007), FIDE vanemtreener. Steingrímsson tuli 1987. aastal San Juanis noorte maailmameistriks U12-vanuseastmes. Ta on kolmekordne Islandi malemeister (1990, 2011, 2015). 1994. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 32-aastaselt 2007. aastal. 2009. aastal jagas ta esikohta Reykjavík Openil. Steingrímsson on mänginud Islandi võistkonna koosseisus kolmel maleolümpial (1990, 2008, 2010).  Héðinn Steingrímsson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Héðinn Steingrímsson FIDE andmebaasis Going new ways: GM Hedinn Steingrimsson. chessbase.com, 13. aprill 2015
Vladimir Feldman

Vladimir Feldman (ukraina keeles Володимир Фельдман Volodõmõr Feldman; vene keeles Владимир Фельдман Vladimir Feldman; sündinud 13. septembril 1959 Žõtomõris) on Austraalia maletaja ja maletreener, rahvusvaheline meister (1999). Feldman on lõpetanud Moskva Riikliku Kehakultuuri Instituudi maleosakonna. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist emigreerus Austraaliasse. Feldman tuli 1999. aastal Austraalia ja Okeaania malemeistriks. Kuna turniir oli ühtlasi MM-i tsooniturniiriks, siis sai Feldman edasipääsu augustis 1999 Las Vegases toimunud FIDE maailmameistrivõistlustele (100 osavõtjaga nokautsüsteemis peetud turniir). Turniiritabelis sai Feldman viimase, so 100. asetuse (tema ELO-reiting oli 2330). Avaringis kaotas ta suurmeister Jordi Magem Badalsile tulemusega 0:2. Feldman tegutseb ka treenerina. 2005. aastal sai ta FIDE-lt FIDE treeneri nimetuse. Tema abikaasa on rahvusvaheline meister Irina Berezina. Vladimir Feldman FIDE andmebaasis
Eestist pärit pühakute loend

Siin on loetletud Eestist pärit pühakuid. MPEÕK: Eestimaa pühakud
Robert Buckland

Robert James Buckland (sündinud 22. septembril 1968 Llanellis) on Walesist pärit Suurbritannia konservatiivne poliitik. Ta oli 24. juulist 2019 15. septembrini 2021 Suurbritannia justiitsminister. Ta on sündinud 1968. aastal Llanellis Carmarthenshire'is Walesis. Ta on õppinud Durhami Ülikooli Hatfieldi kolledžis ja lõpetanud 1990. aastal ülikooli õigusteaduskonna. Ta on 2010. aastast Suurbritannia parlamendi alamkoja liige. 24. juulil 2019 sai ta Suurbritannia justiitsministriks.
Ratko Janev

Ratko Janev (Ратко Jанев; 30. märts 1939 Sveti Vrach – 31. detsember 2019) oli Jugoslaavia ja Serbia aatomifüüsik ning Makedoonia teaduste ja kunstide akadeemia akadeemik. Ratko Janev sündis 30. märtsil 1939 Bulgaarias Sveti Vrachis. Nooruses kolis ta Jugoslaaviasse, kus lõpetas 1957 Skopjes keskkooli ja õppis seejärel edasi Belgradi ülikoolis, kus sai 1968. aastal doktorikraadi. Alates 1965. aastast oli ta kaastöötaja Vinča tuumainstituut. Alates 1986. aastast oli ta Viinis Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri aatomi- ja molekulaarüksuse osakonna juhataja. 1972. aastal sai Janevist Skopje ülikoolis tuumafüüsika abiprofessor ja Belgradi ülikoolis teoreetilise füüsika professor. Aastatel 2002–2004 töötas ta Saksamaal Jülichi uurimiskeskuses plasmafüüsika osakonnas. Janev oli Makedoonia teaduste ja kunstide akadeemia liige. 2004. aastal pälvis ta Alexander von Humboldti sihtasutuse teaduspreemia projekti "Fusion Edge / divertor plasma modelleerimine ja diagnostika" eest Koostöös teaduskeskusega teostatud tuumasünteesi reaktori külma piirkihi plasmade mõistmine. S. B. Zhang, J. G. Wang, and R. K. Janev, Phys. Rev. Lett. 104, 023203 (2010). Y. K. Yang, Y. Wu, Y. Z. Qu, J. G. Wang, R. K. Janev, and S. B. Zhang, Phys. Lett. A 383, 1929 (2019). J. Li, S. B. Zhang, B. J. Ye, J. G. Wang, and R. K. Janev, Physics of Plasmas 23, 123511 (2016). R. K. Janev, S. B. Zhang, and J. G. Wang, Matter and Radiation at Extremes 1, 237 (2016). R. K. Janev, Atomic and molecular processes in fusion edge plasmas (Springer Science, 2013). S. L. Zeng, L. Liu, J. G. Wang, and R. K. Janev, Journal of Physics B-Atomic Molecular and Optical Physics 41, 135202 (2008). Y. Y. Qi, J. G. Wang, and R. K. Janev, Phys. Rev. A 78, 062511 (2008). "Atomska fizika" (Atomic physics), 1972 (with L. Presnyakow and W.Schewelko): " Physics of highly charged ions", 1985 (with Detlev Reiter): "Unified analytic representation of hydrocarbon impurity collision cross sections", in: Journal of Nuclear Materials, in 2003 "Atomska fizika" (Atomic physics), MANU, Skopje, 2012. Atomic_and_plasma_material_interaction https://books.google.com/books/about/Atomic_and_plasma_material_interaction_p.html?id=rSNRAAAAMAAJ&redir_esc=y Collision Processes of Hydrocarbon Species in Hydrogen Plasmas https://www.amazon.co.uk/Collision-Processes-Hydrocarbon-Species-Hydrogen/dp/B0019T6NK2/ref=sr_1_2?s=books&ie=UTF8&qid=1349889726&sr=1-2 Preminuo fizičar Ratko Janev; 9. jaanuar 2020, PTC; (elulugu serbia keeles.). Preminuo fizičar Ratko Janev /Preminuo-fizicar-Ratko-Janev.html vt Janev, Makedoonia Vabariigi emigratsiooniagentuur https://web.archive.org/web/20121116070225/http://www.makemigration.com/ Vaata Makedoonia teaduste ja kunstide akadeemia liikmeid "Arhiivitud koopia". [http: //www.manu.edu.mk/about / liikmed Originaali] arhiivikoopia seisuga 20.11.2012. Vaadatud 26.11.2012. {{cite web}}: kontrolli parameetri |url= väärtust (juhend) vaata Juelichi teaduskeskuse uudiseid http://www.fz-juelich.de/ief/ief-4/aktuelles/
Jorge Arreaza

Jorge Alberto Arreaza Monserrat (sündinud 6. juunil 1973 Caracases) on Venezuela poliitik, ta on Venezuela Ühinenud Sotsialistliku Partei liige. Ta on 2. augustist 2017 Venezuela välisminister. Ta on sündinud 1973. aastal Caracases. Ta õppis Venezuela Keskülikoolis rahvusvaheliste suhete alal. Seal sai ta Mariscal de Ayacucho fondi stipendiumi, mis võimaldas tal omandada magistrikraadi Euroopa poliitikauuringutes Cambridge'i Ülikoolis. Ta oli 27. novembrist 2011 kuni 19. aprillini 2013 Venezuela teaduse, tehnoloogia ja innovatsiooni minister. 6. jaanuarist 2016 kuni 4. jaanuarini 2017 oli ta Venezuela kõrghariduse, teaduse ja tehnoloogia minister. 2. augustist 2017 on ta Venezuela välisminister. Ta on 2007. aastast abielus Hugo Cháveze tütre Rosa Virginiaga. Lapsi neil ei ole.
X

X (x) [iks] ehk iks on ladina tähestiku täht ja eesti tähestiku võõrtäht. Häälikuühendit /ks/ märgiti vanakreeka keeles kas tähega hii (Χ; läänekreeka kiri) või tähega ksii (Ξ; idakreeka kiri). Läänekreeka kirjas nimetati hii-d ksii-ks ning hii-na võeti kasutusele uus täht, mis nägi välja nagu horisontaalselt läbikriipsutatud Y. Lõpuks hakkas hii märkima aspireeritud k-häälikut /kʰ/ ning ksii ühendit /ks/. Etruski kirja ning sealtkaudu ladina kirja on täht Χ laenatud vanemast läänekreeka kirjast, mistõttu ta hakkas neis kirjades märkima häälikuühendit /ks/. Pole teada, kas hii- ja ksii-täht on leiutatud Kreekas või on nad pärit mõnest semiidi kirjast. Hii paigutati koos fii, psii ja oomega kreeka tähestiku lõpuossa semiidi päritolu tähtedest tahapoole, mis lubab arvata, et tegu on uue tähega. Pealegi pole semiidi kirjades häälikuühendit /ks/ märkivat tähte. Oli küll foiniikia täht (cheth), mida hääldati tõenäoliselt /ħ/, mis on häälikule /kʰ/ veidi sarnane, kuid see võeti kreeka kirja üle algul hääliku /h/ tähisena ning hiljem sai sellest pikka e-d märkiv eeta (Η). Seetõttu hii-täht nähtavasti tollest foiniikia tähest ei pärine. Ksii-tähe allikaks peetakse tavaliselt foiniikia tähte (samech), mis märkis häälikut /s/, kuid nagu öeldud, oli hii-tähel teistsugune kuju kui ksii-tähel. Sellegipoolest võis neil olla ühine allikas. Hii-täht võis tekkida horisontaalkriipsude "ärakulumise" tulemusena, ksii-tähel seevastu püstkriipsu äralangemisel. On arvatud, et ksii-täht võetigi tarvitusele sellepärast, et hii-tähte hakati teisiti hääldama. Foiniikia täht samech pärineb võib-olla egiptuse hieroglüüfist, mis tähistab sammast djed, kuid see pole kindel, sest pole teada vahelüli siinai kirjas. Teise tõlgenduse järgi tuleneb samech kala skeletti tähistavast märgist.
Terdeghem

Terdeghem (flaami keelest; tänapäevases hollandi kirjapildis Terdegem) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Volckerinckhove

Volckerinckhove on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Warhem

Warhem (flaami keelest; tänapäevases hollandi kirjapildis Warrem) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis Belgia piiri ääres. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Watten

Watten (hollandi: Waden, tähendusega "koole jõe ületamiseks") on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Watten asub ajaloolise Prantsuse Flandria maakonna piiril. Kohalik hollandi keele murre (prantsuseflaami) on aga praktiliselt hääbunud. Küla läbivad Aa ja Colme jõgi. Küla on kuulus oma vana varemes kloostri poolest ja oma veski poolest, mis restaureeriti 1990. aastatel. Need kaks ehitist asuvad "Watteni mäel" (72 m). Kirik pärineb 13. sajandist. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021
Wemaers-Cappel

Wemaers-Cappel on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis. Répertoire géographique des communes, vaadatud 26.10.2015. Populations légales 2021