laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hendrik Otloot

Hendrik Otloot (eesnimi ka Heinrich; 2. jaanuar 1906 Holstre vald, Viljandimaa – 31. jaanuar 1965 Tallinn) oli eesti arhitekt, pedagoog ja ehitusteadlane. Hendrik Otloot oli möldri poeg. Lõpetas 1924. aastal Viljandi Poeglaste Gümnaasiumi, 1931 Tallinna Tehnikumi, 1932–1933 täiendas end stipendiaadina Helsingi Tehnikaülikoolis, tehnikakandidaat (1959, TPI), väitekiri käsitles hoonete soojuspidavust. Töötas 1934–1944 Eesti Raudtee Valitsuse ehitusametis, projekteeris jaamahooneid (Kilingi-Nõmme, Kivimäe, Kiviõli, Lihula, Vajangu, Ülenurme, Vajangu jt), samuti Tallinn-Kopli ja Tartu kaubajaama. Tööstushoonetest projekteeris ta Tallinnas Estonia Eksporttapamajade (1934–1935) ja Tartus Lõuna-Eesti Eksporttapamajade hoonestu (1934–1935). Oli 1945–1947 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusteaduskonna ehitusmaterjalide kateedri vanemõpetaja, aastast 1947 arhitektuuri ja arhitektuuriliste konstruktsioonide kateedri dotsent, aastast 1951 TPI direktori asetäitja. Õpetas tehnoehitiste arhitektuuri, ehitustehnika ajalugu, tööstushoonete projekteerimist ja arhitektuurimälestiste mõõdistamist. Koostas õppevahendeid. Uuris peamiselt hoonete ruumilist kujundamist, juhendas 1948–1960 TPI ÜTÜ liikmete teadusuuringuid. Arhitektuuri ja ehitustehnika alused (kaasautor Arvo Veski). Tallinn 1952 Arhitektuuri kursus. 3. osa. Tööstushoonete ruumiline kujundamine. Tallinn 1961 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Nekroloog. Ehitus ja Arhitektuur 1/1965 "Ehitusinsenerid TPI-st". Tallinn 1986. Lk 217 "Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986". Tallinn 1986. Lk 165, 227, 232, 241, 242, 415, 497 Mart Kalm. "Otloot, Hendrik, arhitekt ja pedagoog". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 363 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Agu Ots

Agu Ots (sündinud 17. novembril 1935 Tänassilma vallas Viljandimaal) on eesti tehnikateadlane. Agu Ots on kooliõpetaja poeg. Lõpetas 1957. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja 1962. aastal TPI energeetikateaduskonna; 1967–70 TPI aspirant, tehnikakandidaat (1987, TPI), väitekiri "Превращение газообразной калиевой присадки в бессерных продуктах сгорания в отложения на теплообменной поверхности, учитывая температурные изменения". Töötas 1962–67 Eesti Energias, oli 1970–87 TPI insener ja aastast 1987 vanemteadur. Peamine uurimisvaldkond: magnethüdrodünaamiliste elektrijaamade soojustkasutavad seadmed. Tegelenud ka põlevkivienergeetikaga. Umbes 40 teadustrükist. Влияние теплоты сгорания на удельный расход электроэнергии и интенсивности износа бил при размоле сланцев в шахтных мельницах. // Тр. ТПИ (1966) 240 Влияние загрязнения экраных труб на условия теплообмена в топках. // Тр. ТПИ (1967) 255 О конденсации калиевых соединений из продуктов сгорания. // Изв. АН ЭССР. Физ.-мат. (1973) 22 Экспериментальное исследование конденсации калиевой присадки из продуктов сгорания. // Тр. ТПИ (1979) 466 Probleme der Damferzeugerheizflachen bei MHD-Kraftwerken. // XX Kraftwerktechnisches Kolloquium. Dresden 1988 Kaasaegsetest energeetilistest gaasiturbiinidest. // Energia Teataja 11 (1996) Jäätmed energiaks. // Energia Teataja 11 (1997) Päevakorda tõuseb hajus elektritootmine. // Keskkonnatehnika 6 (2002) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Agu Ots Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ando Ots

Ando Ots (sündinud 17. märtsil 1941 Kudina vallas Tartumaal) on eesti füüsik. Ando Ots on talupidaja poeg. Lõpetas 1959 Tartu 8. Keskkooli, 1965 TÜ füüsika-matemaatikateaduskonna optika erialal, aspirantuuri 1971, füüsika-matemaatikakandidaat (1971, TÜ), väitekiri "Исследование F-центров в сульфиде цинка методом ЭПР". Täiendas end 1974–75 Turu Ülikoolis, olnud teaduslikes välislähetustes Rootsis, Saksamaal, Austrias ja korduvalt Soomes. Oli 1966 TÜ eksperimentaalfüüsika kateedri stažöör, 1971–73 vanemõpetaja, 1973–75 Eesti Põllumajandusakadeemia füüsikakateedri juhataja, dotsendi kohusetäitja, 1975–78 TÜ eksperimentaalfüüsika kateedri vanemteadur, aastast 1978 eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi dotsent, vanem- ja juhtivteadur. Lugenud tahkisefüüsika, elektroonika, kompuuterelektroonika, digitaalse andmetöötluse, mikroprotsessorite ja telekommunikatsiooni aluste kursusi. Uurimusi elektronide paramagnetilisest resonantsist ja võredefektide struktuurist, teinud kindlaks anioon- ja katioonvakantsidel baseeruvate defektide detailse struktuuri, tekkemehhanismi ja termilise stabiilsuse ZnS, ZnO, CaS jt A2B6 ühenditel. Eesti Füüsika Seltsi liige. 2012 Tartu Ülikooli medal Thermal stability of Fe3+ centres and thermoluminescence of ZnS single crystals (kaasautor). // Phys. Status Sol. B 129 (1985) EPR of V centres in plastically deformed CaS (kaasautor). // J. Phys. Chem. Solids 57 (N 9) (1996) V- centres and cation vacancies in neutron-irradiated CaS (kaasautor). // Solid State Communications, 113 (2000) EPR of [Li]º, [Na]º and [K]º centres in SrS and CaS polycristals (kaasautor). // Phys. Status Solidi (b) 241 (2004) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 5.12.2022. Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 143 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 276 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 121 Eesti entsüklopeedia 14, 346 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Avo Ots

Avo Ots (sündinud 14. oktoobril 1949 Tartus) on eesti tehnikateadlane. Avo Ots on talupidaja poeg. Lõpetanud 1968. aastal Tartu 1. Keskkooli, 1973 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) raadioinsenerina, tehnikamagister (1992, TTÜ), väitekiri "TTÜ arvutivõrgu struktuur". Olnud aastatel 1973–1979 TPI automaatikateaduskonna raadiotehnika kateedri insener, 1979–1993 assistent, 1994–1999 dotsent, 1999– Tallinna Tehnikaülikooli raadio- ja sidetehnika instituudi telekommunikatsiooni õppetooli lektor. Õpetanud programmeerimist, telekommunikatsiooni, infotöötlust ja arvutitehnikat, koostanud õppevahendeid. Uurimisvaldkonnad: signaalitöötlus, selle algoritmid ja seadmed, telekommunikatsioon, arvutiside, mobiilside tehnoloogiad ja teenused. Üle 20 teadustrükise. Tele-education projects on broadband network in Estonia (kaasautorid J. Penjamin, A. Kalja). // Baltic IT Revue 14 (1999), 3 Tehnoloogia ja side. // TTÜ aastaraamat (1999). Tallinn, 2000 Mobiilside ja mobiilsed teenused. // Director (2001) 4 Testing and Implementation of Mobile Services for Packet-based Networks (kaasautorid M. Kulmar, P. Tomingas). // Baltic IT&T Review 26 (2002) 3 Õpetatava sõnumi edastamine. // A&A (2003) 2 Kommunikatsiooniteenustel põhinev tehnoloogia // TTÜ aastaraamat (2004). Tallinn, 2005 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986. Lk 325, 326, 430, 431. Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Hans Ots

Hans Ots (sündinud 5. detsembril 1921 Tallinnas – 12. veebruar 2018) oli eesti tehnikateadlane ja insener. Hans Ots on ettevõtja poeg. Lõpetas 1941 Tallinna Reaalkooli, õppis mehaanika tehnoloogiat 1941–1943 TTÜ-s, 1946–1948 Karlsruhe Tehnikaülikoolis ja 1950–1952 Melbourne'i Ülikoolis, sooritas 1959 inseneri kutseeksamid The Institution of Engineers, Australia juures, tehnikamag (1986, Melbourne'i Ülikool), väitekiri "Carbon producing volatile burner". Oli 1950–1981 Austraalias Victoria osariigi Riikliku Elektrikomisjoni teenistuses: 1950–1952 kõrgepingeseadmete operaator, 1952–1959 Richmondi elektrijaamas insener, aastast 1959 kütusevarustuse ning varustuspoliitika ja arendusosakonna insener ja peainseneri assistent. Hiljem tegutses peamiselt tehnilise nõustajana, oli ka Londoni Marine Tribunali ekspert. Uurimisvaldkond: tahkekütuste töötlemise tehnoloogia ja transport. Selgitanud solaarselt kuivatatud pruunsöelobri sobivust elektrijaamade kütteks, täiustanud tsemendiklinkri püstahjus põletamise tehnoloogiat, konstrueerinud söebriketi laadimisvahendeid, uurinud söebriketi isesüttimise vältimise võimalusi, arendanud pruunsöebriketi suuremahulise laevatamise põhimõtteid, osalenud söebriketi vedude korraldamisel Austraaliast ja Euroopast Jaapanisse ja Lõuna-Koreasse. The Institution of Engineers, Australia aastaauhind parimale mehaanikatehnika teadustrükisele (1966). 7 teadustrükist, 3 Austraalia patenti. Combustion of brown coal briquettes in industrial installations (kaasautor). // Mech. & Chem. Eng Trans. of the Institution of Engineers, Australia MC2 (1966) 1 Auxilary fuel for power stations, the solar dried brown coal slurry option (kaasautor). // S.E.C. Report No SO/81/27 Control of self heating in bulk shipment of briquettes – case histories (kaasautor). // 5th Australian Coal Sci. Conf. The University of Melbourne, 30.11–2.12 1992. Melbourne, 1992 https://www.geni.com/people/Hans-Ots/6000000027669742316 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2638 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Ilmar Ots

Ilmar Ots (27. november 1937 Tallinn – 27. aprill 2011 Tartu) oli eesti füüsik. Ilmar Ots on talupidaja poeg. Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna 20. Keskkooli, aastal 1962 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna ja 1968. aastal Füüsika ja Astronoomia Instituudi aspirantuuri. Aastal 1972 kaitses ta Tartu ülikoolis füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja "Некоторые поляризационные свойства простых нерелятивистских диаграмм Фейнмана". Ots oli aastatel 1962–1977 FAI nooremteadur ja aspirant, 1977–1988 FI vanemteadur, aastast 1988 teoreetilise füüsika labori juhataja, 2003. aastast vanemteadur. Ilmar Ots tegeles ennekõike teoreetilise füüsikaga. Ta on uurinud elementaarosakeste spinnidega seotud probleeme: polarisatsiooninähtused (orientatsiooninähtused) otsestes tuumareaktsioonides ja elementaarosakeste vahelistes protsessides, kõrgemate spinnidega vabade ja vastastikmõjus olevate väljade relativistlike võrrandite teooria. Ta oli Eesti Füüsika Seltsi asutajaliige. Otsa sulest ilmus üle 60 teadustrükise. Polarization phenomena in direct reactions with simple diagrams taken into account. // Sov. J. Nucl. Phys. 15 (1972) 5 Spin effects in the production of quasinuclear mesons by a pole mechanism. // Sov. J. Nucl. Phys. 17 (1973) 5 Intermediate vector boson corrections to spin 3/2 heavy lepton decay. // Proc. Acad. Sci. ESSR 29 (1980) 1 A second look at the Rarita-Schwinger theory (kaasautor). // J. Math. Phys. 34 (1993) 7 Realization of the unitary representation of the Poincaré group (kaasautor). // J. Group Theory in Physics 2 (1993) Spin polarization and alignment of the single Z boson from e+e- annihilation (kaasautor). // Nuclear Physics B 588 (2000) General spin density matrix formalism and spin orientation of gauge bosons in e+e- annihilitation (kaasautor H. Liivat). // Hadronic J. 23 (2000) "Dynamical" non-minimal higher-spin interaction and gyromagnetic ratio g = 2 (kaasautor). // Europhys. Lett. 56 (2001) 2 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti entsüklopeedia 14, 347 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Ilmar Ots Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Indrek Ots

Indrek Ots (sündinud 19. novembril 1972 Tartus) on eesti zooloog ja loomaökoloog. Indrek Ots on teenistujate poeg. Lõpetas 1991 Ülenurme Keskkooli, 1996 Tartu Ülikooli bioloogiaosakonna, magister loomaökoloogias (1997, TÜ), väitekiri "Hematological health state indices of reproducing great tits. Methodology, sources of natural variation and a response to brood size manipulation" (Tartu, 1997), Ph.D. (loomaökoloogia, 1999, TÜ), väitekiri "Health state indices of reproducing great tits (Parus major): sources of variation and connections with life-history traits". Oli 1994–95 ja 1997–99 EPMÜ ZBI laborant ja vanemlaborant, 1995–96 TÜ zooloogia ja hüdrobioloogia instituudi laborant, 1999–2001 teadur; 2001–2006 loomaökoloogia õppetooli vanemteadur, 2006– Haridus- ja Teadusministeeriumi teadusosakonna peaekspert. Uurimisvaldkond: immunoloogiline ökoloogia ja elukäiguevolutsioon, evolutsiooniline loomaökoloogia, loomade käitumise evolutsioonilis-ökoloogilised aspektid, suguline valik ja sugudevahelised konfliktid. 28 teadustrükist. Eesti Vabariigi teaduspreemia 2002. aastal bio-geoteadustes (koos Raivo Männi, P. Hõraku ja T. Tammaruga). 2010 Tartu Ülikooli aumärk Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Eesti Vabariigi teaduspreemiad Haridus- ja Teadusministeerium "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Great tits (Parus major) trade health for reproduction (kaasautor P. Hõrak). // Proc. of the Royal Society of London. Biology. 263 (1996) Health impact of blood parasites in breeding great tits (kaasautor P. Hõrak). // Oeceol. 116 (1998) Haematological health state indices of reproducing Great Tits: methodology and sources of natural variation (kaasautor A. Murumägi ja P. Hõrak). // Functional Ecol. 12 (1998) Immune challenge affects basal metabolic activity in wintering great tits (kaasautor). // Proc. Royal Soc. London. Biol. 268 (2001) Carotenoid-based plumage coloration reflects hemoparasite infection and local survival in breeding great tits (kaasautor). // Oecol. 126 (2001) Baasuringud evolutsioonilise loomaökoloogia vallas – bioloogilise mitmekesisuse huvides (kaasautor). // Eesti Vabariigi teaduspreemiad 2002. Tallinn, 2002 Immune response is energetically costly in white cabbage butterfly pupae (kaasautor). // Suppl. Proc. Royal Soc. London. Biol. 270 (2003) Effects of ultraviolet-B radiation on metamorphic traits in the common frog Rana temporaria (kaasautor). // J. Zool. 259 (2003) Carotenoid-based plumage coloration of male greenfinches reflects health and immunocompetence (kaasautorid L. Saks, P. Hõrak) // Oeceol. 134 (2003) Bone alkaline phosphatase as a sensitive indicator of skeletal development in birds: A study of the great tit nestlings (kaasautorid Vallo Tilgar, Raivo Mänd). // Physiol. Biochem. Zool. 77 (2004) When not to avoid inbreeding (kaasautor H. Kokko). // Evolution 60 (2006) Eesti entsüklopeedia 14, 347 Eesti Vabariigi teaduspreemia (2002), 65–67 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Jakob Ots

Jakob Ots (sündinud 6. detsembril 1935 Tallinnas) on eesti kasvatusteadlane. Jakob Ots on tööliste poeg. Lõpetas 1955 Tallinna 21. Keskkooli, 1960 TPedI vene keele ja kirjanduse osakonna, pedagoogikakandidaat (1975, TÜ), väitekiri "Индивидуализация учебных заданий на базе обучения русскому языку в эстонской школе". Oli 1960–69 Käina 8-klassilise kooli õpetaja ja direktor, 1969-87 VÕT-i õppejõud, asedirektor ja kateedrijuhataja; 1988-93 Eesti Hariduse Arenduskeskuse pedagoogika kateedri dotsent, ühtlasi Tallinna 21. keskkooli õpetaja ja TPedI dotsent, 1993–2001 TPÜ kasvatusteaduste teaduskonna koolipedagoogika õppetooli dotsent, 2002– õppeülesannete täitja. Peale pedagoogika üldkursuste lugenud kasvatusfilosoofiat ja valikkursusi; koostanud õppevahendeid. Töötanud kohakaaslasena ka keskkoolides ja Mainori kõrgkoolis. Uurinud didaktika ja keelte õpetamise metoodika ning õpetajate täienduskoolitusega seotud probleeme. Kuulub Inge Undi koolkonda. Ühiskondliku Pedagoogika Uurimise Instituudi liige. Üle 50 teadustrükise ja 10 õppevahendi. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Задания по русскому языку для VII–VIII класса. Тлн, 1973 Eneseanalüüsi võimalusi didaktilises protsessis. // Nüüdistund. Tallinn, 1983 Iseseisvus isiksuse omadusena. // Nõukogude Kool (1988) 2 Hinnang ja hinne. // Nõukogude Kool (1989) 6 Management and the teacher in the system of progressive education. // Perspectives on School Leadership – a Platform for the Future. Florida, 1996 (USA) Õpiraskustega laps tavakoolis. // Eesti pedagoogika ja kool XLVIII. Tallinn, 1996 10–11 aastaste õpilaste arvamus oma koolist. // Õpetaja-uurija töömailt. Tartu, 1998 Õpilase iseseisvus ja õppeprotsess. // Eesti pedagoogika ja kool LV. Tallinn, 2001 Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 112 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Katri Ots

Katri Ots (sündinud 23. mail 1971 Tallinnas) on eesti metsateadlane. Katri Ots on tööliste tütar. Lõpetas 1989. aastal Tallinna 44. Keskkooli, 1993 Eesti Põllumajandusülikooli metsamajanduse erialal, 1994–1996 EPMÜ magistrant, metsandusmagister (1996, samas), väitekiri "Okaspuude kasv ja areng leeliselise tööstusliku õhusaaste tingimustes", EPMÜ doktorant 1996–2001, põllumajandusdoktor (2002, EPMÜ), väitekiri "Impact of air pollution on the growth of conifers in the industrial region of Northeast Estonia". Oli 1993–1996 Tallinna Pedagoogikaülikooli Ökoloogia Instituudi vaneminsener, 1996–1998 teadur, 1998–2004 EPMÜ Metsandusliku Uurimisinstituudi teadur, 2005– EMÜ metsandus- ja maaehitusinstituudi vanemteadur. Uurinud peamiselt inimtekkelise tolmusaaste (leeliseline tsemenditolm) ning põlevkivi töötlemise ja elektrijaamade piirkonna õhusaaste mõju erivanuseliste okaspuude kasvule ja arengule. Osalenud juhtivalt mitme ministeeriumi või asutuse uurimisprojekti täitmisel. Eesti Vabariigi teaduspreemia (2004, kollektiivis). Üle 40 teadustrükise. Influence of climatic factors on annual rings of conifers (kaasautor J. Rauk). // Z. Naturforschung 54 (1999) Growth and biomass partitioning of 6-year-old spruces under alkaline dust impact (kaasautor M. Mandre). // Water Air Soil Pollut 114 (1999) Changes in phytomass and nutrient partitioning in young conifers in extreme alkaline growth conditions (kaasautor). // Environ. Pollut 105 (1999) The state of rest forest ecosystem in an area of oil-shale mining and processing. II. Morphological characteristics of Norway spruce (kaasautorid J. Rauk, M. Mandre). // Oil Shale 17 (2000) 2 Needle biomass across a pollution gradient in Estonia (kaasautor M. Mandre). // Oil Shale 19 (2002) 4 Metsaökosüsteemi dünaamika ja okaspuude ökofüsioloogiline seisund looduslikes ning antropogeensetes stressitingimustes (kaasautor). // Eesti Vabariigi teaduspreemiad 2004. Tallinn, 2004 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide. Katri Ots. Impact of air pollution on the growth of conifers in the industrial region of Northeast Estonia". Tartu, 2002, 215–222 Eesti Vabariigi teaduspreemiad 2004, 81 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Katri Ots Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Mai Rosenberg

Mai Rosenberg (kuni 2007 Mai Ots; sündinud 28. septembril 1958 Tartus) on eesti arstiteadlane ja nefroloog. Mai Ots on viiuldaja tütar. Lõpetas 1976 Tartu 8. Keskkooli, 1984 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, 1992–97 Tartu Ülikooli sisekliiniku doktorant, meditsiinidoktor (1998 TÜ), väitekiri "Characteristics of the progression of human and experimental glomerulopathies". Täiendas end 1995–97 Harvardi Ülikoolis, Torontos (2000), Heidelbergis (2002), Philadelphias (2002), Gdanskis (2002). Oli 1984–85 intern, 1986–88 Jõgeva Rajoonihaiglas Põltsamaal terapeut, 1988–89 Tartu Kiirabi arst, 1989–92 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna sisehaiguste kateedri assistent, 1997–99 Tartu Ülikooli sisekliiniku assistent ja Tartu Ülikooli Kliinikumi sisekliiniku nefroloog, 1999–2000 vanemassistent, 2000–05 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna sisehaiguste õppetooli nefroloogia dotsent, 2005– erakorraline vanemteadur. Uurinud krooniliste neeruhaiguste epidemioloogiat ja progresseerumist ning kroonilise neerupuudulikkuse rehabilitatsiooni. Osalenud teaduskonverentside korraldamisel, mitmete kodu- ja välismaiste erialaliste töörühmade liige ning saanud uurimisgrante. International Society of Nephrology, Comm-n of Global Advancement of Nephrology (Euroopa alamkomitee), American Society of Nephrology, European Dialysis & Transplantation Associationi liige, Eesti Kudede ja Organite Transplantatsiooni Ühingu asutajaliige, Eesti Nefroloogide Seltsi liige. Üle 60 teadustrükise. 2011 Tartu Ülikooli aumärk Neerubiopsia tähtsusest glomerulopaatiate diagnoosimisel. // Eesti Arst (1993) 3 The epidemiology of end-stage renal disease in the Baltic countries: an evolution ficture (kaasautor). // Nephrol. Dial. Transplant. (2001) 16 Beneficial effects of water-based exercise in patients with chronic kidney disease (kaasautor). // Int. J. Rehabil. Res. (2003) 26 Kroonilise neerupuudulikkusega haigete kompleksse taastusravi võimalusi (kaasautorid Ü. Pechter, J. Maaroos). // Eesti Arst (2003) 1 Regular Low-intensity aquatic exercise improves cardiorespiratory functional capacity and reduces proteinuria in chronic renal failure patients (kaasautor). // Nephrol. Dial. Transplant. (2003) 18 Kiiresti progresseeruv luupusnefriit (kaasautorid K. Metsküla, A. Kulla). // Eesti Arst (2003) 5 Oxidative stress status in early stages of experimental renal failure (kaasautor). // Nephron Exp. Nephrol. (2004) 97 Impact of the supplementation of kidney mass on blood pressure and progression of kidney disease (kaasautor). // Nephrol. Dial. Transplant. (2004) 19 Neeruhaige õigeaegne avastamine. // Eesti Arst (2006) 1 Ultrastructural analysis of the human kidney biopsies. // Papers Anthrop. XVI (2007) Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 121 Mikelsaar, M. Meditsiinidoktor Mai Ots. // Eesti Arst (1999) 3, 284 Eesti teaduse biograafiline leksikon. 3. köide: N–Sap TTEÜ, avaldatud elektrooniliselt 2013 Mai Rosenberg Eesti Teadusinfosüsteemis Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.