laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Montenegro monarhide loend

Montenegro (Zeta) territoorium oli keskajal Serbia kuningriigi koosseisus. Kui Serbia kuningas Stefan Dušan 1355 suri, sai Montenegro iseseisvaks. Balša I 1356–1368 Straćimir 1368–1373 Ðurđe I 1373–1379 Balša II 1373–1385 Ðurđe II Straćimirović 1373–1403 Balša III 1403–1421 1421 suri dünastia välja. Stefan I 1427–1466 Ivan I 1466–1490 Ðurđe III 1490–1496 Stefan II 1496–1499 Ivan II 1515 Ðurđe IV 1515–1516 1516 lahkus Ðurđe IV Veneetsiasse. Montenegro vürsti koht muutus valitavaks. Tavaliselt omandas selle Montenegro piiskop. Nende tiitliks oli valitseja (vladika ehk piiskopvürst) Danilo I 1696–1735 Sava II 1735–1781 Petar I 1782–1830 Petar II 1830–1851 Danilo II 1851–1852 Danilo II 1852–1860 Nikola I Petrović 1860–1910 Nikola I Petrović 1910–1918 Nikola I Petrović 1918–1921 Danilo I 1921 Mihailo I 1921–1923 (tunnustas Karađorđevićide dünastiat) Montenegro kuningas
Ühekroonine münt (kullavärviline)

Kuldkollaseid ühekrooniseid münte vermiti alates aastast 1998, enne seda vermiti ühekrooniseid münte hõbedasest sulamist. Kuldkollane münt kaalub 5 grammi, selle läbimõõt on 2,325 sentimeetrit ning selle serv on katkendlikult rihveldatud (vaheldumisi sile ja rihveldatud pind; nii sileda kui ka rihveldatud ala järjestikune pikkus on umbes 13 mm ja mõlemaid on mündi serval 3 korda). Mündi esiküljel on Eesti väike riigivapp ning vermimise aasta. Mündi tagaküljel on sõnad EESTI VABARIIK ning nimiväärtus 1 KROON. Kuldkollaseid 1-krooniseid münte vermiti aastatel 1998, 2000, 2001, 2003 ja 2006 ning ainus visuaalne erinevus müntidel on aastaarv. 9. juunil 2008 lasti ringlusse Eesti Vabariigi 90. aastapäeva erikujundusega ühekroonine münt. Niisuguseid münte vermiti kokku 20 miljonit. Ühekroonine münt (1992–1995) 1934. aasta ühekroonine münt 1933. aasta ühekroonine münt Eesti kroon Ühekroonine meenemünt (2008) Eesti Vabariigi meenemündid Ühekroonise nimiväärtusega müntidekäibelelaskmine ja käibelt kõrvaldamine (RTL, 06.03.1998, 67, 294) Ühekroonise nimiväärtusega müntide käibelt kõrvaldamine (RTL, 06.03.1998, 67, 295)
Masi Oka

Masi Oka (õieti Masayori Oka; jaapani keeles 岡 政偉 Oka Masayori; sündinud 27. detsembril 1974 Tōkyōs Jaapanis) on Kuldgloobusele nomineeritud Jaapani-Ameerika Ühendriikide näitleja ja digitaalefektide looja. Tema tuntuimaks telerolliks on Hiro Nakamura osatäitmine Ameerika Ühendriikide draamasarjas "Kangelased" ja Franklini roll komöödiasarjas "Kollanokad". Lisaks on ta loonud digitaalefekte filmidele "Star Wars: Osa II - Kloonide rünnak", "Star Wars: Osa III - Sithi kättemaks", "Maailmade sõda" ja "Kariibi mere piraadid: Surnud mehe aardekirst". Masi Oka andmekogus IMDb (inglise)
Junga

Junga (ka laevapoiss, tekipoiss) on üldjuhul alaealine laevameeskonna (laevapere) liige, kelle ülesanne laevas on täita vanemate meeskonnaliikmete korraldusi ning saada õpipoisi meetodil praktilisi kogemusi merendusest ja laevandusest. Jungade tegevus laevadel ulatub sajandite taha. Algul kasutati neid muuhulgas ohvitseride kajutiteenijatena. Üldjuhul ei võetud tekipoisiks alla teismeliseiga. Mitmed ajaloost tuntud meresõitjad või kõrgemad mereväeohvitserid on alustanud oma laevateenistust jungana. Jungad pidid sageli sooritama teatud teenistusaja järel purjelaevadel pädevus- ja julguskatseid, misjärel nad ülendati nooremmadrusteks. Kuni teise maailmasõjani oli näiteks pea kõigi suuremate Eesti purje- ja aurulaevade meeskonnas alaealine tekipoiss. Uuemal ajal on noorte varajaseks merenduslikuks ja sõjanduslikuks ettevalmistamiseks asutatud ka spetsiaalseid jungade koole, mis on olnud eriti aktuaalsed maailmasõdade aegu. Venemaal asutas Peeter I esimese jungade kooli juba 1703. aastal Kroonlinnas. Tänapäeval on n-ö ametlikke palgalisi jungasid või tekipoisse laevadel harva. Selleks on nii juriidilisi kui ka praktilisi põhjuseid. Neid võib esineda pigem abilistena väikelaevadel või purjejahtidel. Noortele meresõiduhuvilistele on tänapäeval asutatud esmaste merenduskogemuste saamiseks huviringe ja organisatsioone, kus on võimalik omandada praktilisi oskusi noortele mõeldud väiksematel õppelaevadel või õppeväljasõitudel. Vastavas organisatsioonis või huvihariduses osalejat nimetatakse ka mõnikord jungaks ja neile korraldatakse jungade katseid või ristimisi. Sea Cadet Corps Eesti Noorte Mereklubi Merenoorkotkad Nõukogude mängufilm "Põhjalaevastiku junga" (M. Gorki nimeline stuudio 1973)
Warren Beatty

Henry Warren Beatty (sündinud 30. märtsil 1937 Richmondis Virginias) on USA filminäitleja, stsenarist, režissöör ja filmiprodutsent. Tema õde on näitleja Shirley MacLaine. Ta on eelkõige tuntud osatäitmistega filmides "Bonnie ja Clyde" (1967), "Shampoo" (1975), "Heaven Can Wait" (1978), "Reds" (1981) ja "Bugsy" (1991). Nooruses esines Beatty paljudes mitte-Broadway teatrilavastustes ning oli 22-aastaselt kaasa teinud juba umbes 40 lavastuses. Oma ainsa teatrietteaste eest Broadwayl (William Inge'i näidendis "A Loss of Roses") nimetati ta 1960. aastal New Yorgi parima teatrinäitleja auhinna Tony kandidaadiks. 1961. aasta filmiga "Splendor in the Grass" nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks meesdraamanäitleja kategoorias (ei võitnud) ja uustulnuka kategoorias (võitis). 1967. aasta filmiga "Bonnie ja Clyde" nimetati ta Oscari, Kulgloobuse ja BAFTA auhinna kandidaadiks meespeaosatäitja kategoorias ja Oscari kandidaadiks parima filmi kategoorias. Ta ei võitnud neist ühtki. 1975. aasta filmiga "Shampoo" nimetati ta Oscari kandidaadiks parima originaalstsenaariumi kategoorias ja Kuldgloobuse kandidaadiks parima komöödianäitleja kategoorias. Ta ei võitnud kumbagi. 1978. aasta filmiga "Heaven Can Wait" nimetati ta Oscari kandidaadiks parima näitleja, režissööri, filmi ja mugandatud stsenaariumi kategoorias (ei võitnud ühtki), Kuldgloobuse kandidaadiks meesnäitleja kategoorias komöödias (võitis) ning parima ulmefilmi auhinna kategooria Saturn kandidaadiks näitleja, stsenaariumi ja režissööri kategoorias (võitis neist kaks esimest). 1981. aasta filmiga "Reds" nimetati ta Oscari kandidaadiks filmi, režissööri, originaalstsenaariumi ja näitleja kategoorias (võitis režissöörina). Kuldgloobuse kandidaadiks nimetati ta režissööri, stsenaariumi ja draamanäitleja kategoorias (võitis režissöörina). Näitlejana kandideeris ta ka BAFTA auhinnale (ei võitnud). 1991. aasta filmiga "Bugsy" nimetati ta Oscari kandidaadiks näitleja ja filmi kategoorias ning Kuldgloobuse kandidaadiks draamanäitleja kategoorias. Ta ei võitnud neist ühtki. 1998. aasta filmiga "Bulworth" nimetati ta Oscari kandidaadiks originaalstsenaariumi kategoorias ning Kuldgloobuse kandidaadiks stsenaariumi ja näitleja kategoorias. Ta ei võitnud neist ühtki. Kokku on ta nimetatud Oscari kandidaadiks 14 korda (võitis neist ühe), Kuldgloobuse kandidaadiks 11 korda (võitis neist 3), Saturni kandidaadiks 3 korda (võitis neist 2) ja BAFTA auhinna kandidaadiks 2 korda (ei võitnud neid). 2007. aastal pälvis ta Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna. Warren Beatty andmekogus IMDb (inglise)
Laine Mets

Laine Mets (aastani 1955 Laine Kallak; 22. detsember 1921 Annikvere – 28. aprill 2007 Tallinn) oli eesti pianist ja klaveriõppejõud. Ta sündis kooliõpetajate peres. 1944. aastal lõpetas ta Tallinnas konservatooriumi Erika Franzi õpilasena. Aastatel 1945–1948 õppis Leningradi konservatooriumis, seejärel Anna Klasi juures ja 1950–1953 Moskvas Gnessinite-nimelises Muusikapedagoogilises Instituudis. 1954. aastal sai ta kunstiteaduste kandidaadi kraadi. Esimese soolokontserdi andis Laine Mets 1948. aastal. Edaspidi esines ta peaaegu igal aastal uue kavaga klaveriõhtutega, lisaks andis ta ka klaverikontserte koos sümfooniaorkestriga. Tema lemmikheliloojate hulka kuulusid Johann Sebastian Bach, Domenico Scarlatti, François Couperin, Béla Bartók ja Olivier Messiaen. Eesti klaverimuusikast esitas ta meelsasti Rudolf Tobiase, Artur Lemba, Heino Elleri ja Eduard Tubina loomingut. Pärast Moskvast naasmist töötas Laine Mets Tallinna Riiklikus Konservatooriumis õppejõuna: aastatel 1974–1987 juhatas ta klaverikateedrit, 1981. aastast oli professor ja 1994. aastast emeriitprofessor. Tema õde oli pianist Virve Lippus, poeg pianist Rein Mets.
Charlize Theron

Charlize Theron (sündinud 7. augustil 1975 Lõuna-Aafrika Vabariigis Benonis) on USA filminäitleja ja modell. Charlize oli pere ainus laps. Tema emakeel on afrikaani keel. Isa kannatas alkoholismi all ning tuli 21. juunil 1991 oma abikaasale ja tütrele kallale. Charlize'i ema laskis mehe maha. Kohus tunnistas selle enesekaitseks ega karistanud teda. Võitnud kohaliku modellivõistluse ja saanud aastapikkuse modellilepingu, sõitis Charlize 16-aastaselt Milanosse. Pärast lepingu lõppemist asus ta elama New Yorki ning hakkas käima balletikoolis. 19-aastaselt sai ta põlvevigastuse, mis ei lubanud tal tantsijaks saada. Kui Charlize oli balletikoolist lahkunud, ostis ema talle üheotsapileti Los Angelesse. Kui Charlize läks seal ema saadetud tšekki rahaks vahetama, keelduti pangas talle raha andmast. Charlize vihastas ja hakkas telleri peale karjuma. Seda kuulis järjekorras tema taga seisnud talendiotsija, kes tema etteastest vaimustununa andis talle oma visiitkaardi, tutvustas teda filmimaailmas ja aitas tal pääseda näitekooli. Hiljem Theron vallandas ta oma mänedžeri kohalt, sest too pakkus talle järjest osi ajuvabades filmides, näiteks "Showgirls" ja "Species". Theron nimetati 1998 valminud filmiga "Võimas Joe Young" parima ulmefilmi auhinna Saturn kandidaadiks parima naiskõrvalosatäitja kategoorias, aga ei võitnud seda auhinda. 2003 mängis Theron filmis "Koletis" sarimõrvar Aileen Wuornosi. Selle filmiga pälvis ta arvukalt filmiauhindu, millest kõige olulisemad on parima naisnäitleja Oscar, parima draamanäitlejanna Kuldgloobus ja Berliini filmifestivali parima naisnäitleja Hõbekaru. 2004 mängis Theron filmis "Peter Sellersi elu ja surm" Britt Eklandi. Selle rolli eest nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks parima lühisarja või telefilmi naisnäitleja kategoorias ja Emmy kandidaadiks parima naiskõrvalosatäitja kategoorias lühisarjas või filmis. Ta ei võitnud kumbagi auhinda. 2005 mängis ta filmis "Külm maa" naiskaevurit. Selle rolli eest nimetati ta Oscari kandidaadiks parima naisnäitleja kategoorias ja Kuldgloobuse kandidaadiks parima draamanäitlejanna kategoorias. Ta ei võitnud neist kumbagi. 2009 mängis ta filmis "Põlev lennuk"" ja nimetati sellega Saturni auhinna kandidaadiks parima naisnäitleja kategoorias, kuigi filmis puudub ulmeline element. Ta ei saanud seda auhinda. Charlize Theron andmekogus IMDb (inglise) Charlize Theron Twitteris (Verified Twitter account) Charlize Theron Instagramis Koduleht Charlize Theron filmiveeb.ee-s
Paul Giamatti

Paul Edward Valentine Giamatti (sündinud 6. juunil 1967 New Havenis Connecticutis) on filmiauhinnale Oscar nomineeritud USA filminäitleja. Ta on tuntud filmidest "Mees kuu pealt" ("Man on the Moon", 1999), "Ameerika hiilgus" ("American Splendor", 2003), "Külili" (2004, tõi talle tuntuse põhivoolufilmides) ja "Tuhkatriinumees" ("Cinderella Man", 2005), "Lady in the Water" (lavastaja M. Night Shyamalan, 2006), "Illusionist" ("The Illusionist", 2006), "John Adams" (2008), "Cold Soulds (2009), "Barney versioon" (Barney's Version) (2010) ja "Win Win" (2011). Paul Giamatti andmekogus IMDb (inglise)
Michelle Williams

Michelle Ingrid Williams (sündinud 9. septembril 1980 Kalispellis Montana osariigis) on USA filminäitleja. Williams sai tuntuks, kui kehastas aastatel 1997–2003 Jen Lindleyt USA teleseriaalis "Dawson's Creek". 2005. aastal kehastas ta Almat draamafilmis "Brokebacki mägi", mis tõi talle nii Kuldgloobuse kui ka Oscari nominatsiooni. Nii Oscari kui ka Kuldgloobuse nominatsiooni on ta pälvinud ka filmide "Kurb valentinipäev" ja "Minu nädal Marilyniga" eest. Michelle Williams andmekogus IMDb (inglise)
Matthew Fox

Matthew Chandler Fox (sündinud 14. juulil 1966 Abingtonis Pennsylvanias) on Kuldgloobusele nomineeritud USA filminäitleja ja endine modell. Tema tuntuimateks rollideks on Charlie Salingeri osa USA draamasarjas "Party of Five" (1994–2000) ja Dr. Jack Shephardi roll põnevussarjas "Teadmata kadunud", mida ta kehastab alates 2004. aastast. Matthew Fox andmekogus IMDb (inglise) Matthew Fox at Lostpedia
Tiina Toomet

Tiina Toomet (neiupõlvenimi Tiina Tarmak; sündinud 11. jaanuaril 1960 Tallinnas) on eesti veterinaar. Ta on õppinud Tallinna 27. 8-klassilises koolis ja Tallinna 21. Keskkoolis. Lõpetanud 1983. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia, kus õppis veterinaariat. Töötas Vabariiklikus Veterinaarlaboratooriumis 1983–1986. Oli kuus aastat lastega kodus ning asutas 1991. aastal oma väikeloomakliiniku – Tiina Toometi Kliiniku. Seal on ta tegelnud põhiliselt naha- ja kõrvahaiguste, allergiate ja hematoloogiliste probleemidega. 2022. aasta novembris müüs ta loomakliiniku maha. Toomet on end erialaselt täiendanud põhiliselt Soomes. Alates 1995. aastast on ta osalenud oma eriala tippkongressidel Euroopas ja mujal maailmas. Ta on olnud Eesti Väikeloomaarstide Seltsi loomisest 1994. aastal kuni 2003. aastani seltsi president ning on praegugi Eesti esindaja Euroopa ja maailma väikeloomaarstide ühingutes. Ta on Eesti Maaülikooli kuratooriumi liige. Ta õpetab Järvamaa Kutsehariduskeskuses paar korda aastas tulevasi loomaarsti abilisi ja korraldab kutsikate eelkooli. Ta teeb kaks korda kuus taskuhäälingut "Loomaarst taskus". Koerte haigused. [Autorid Birgit Aasmäe, Jaagup Alaots, Vladimir Andrianov jt, koostanud K. Reidla.] Tartu, Eesti Põllumajandusülikool, 2000. 485 lk. ISBN/ISSN 9985882628 – kaasautor Tiina Toomet. Elust koera ja kassiga. Tallinn, Maalehe Raamat, 2012. 155 lk. ISBN/ISSN 9789985644508 Tiina Toomet ja Triin Kass. Kas kass...? Tallinn, Varrak, 2019. 287 lk. ISBN/ISSN 9789985347652 Tiina Toomet. Mida sina täna sõid? Raamat koerte ja kasside söötmisest. Tallinn, Hea Lugu, 2020. 272 lk. ISBN/ISSN 9789949673971 2022 – Eesti Loomaarstide Ühingu elutööpreemia Tema ema oli kosmeetik Inna Tarmak ja isa korvpallur Heino Muttikas. Tema vend on Mart Tarmak. Tiina Toomet on abielus Vallo Toometiga ja neil on kolm last: Karl (sõjaväelane), Siim (vanade autode taastaja) ja Silvia (linnaplaneerimismagister). Pere elab Kalamajas. Neil on kassid Maksim ja Donnarumma, bostoni terjer Paula ning saksa lambakoer Säde. Varem on neil olnud ka bokser. Tiina Toomet harrastab pilatest. http://www.epl.ee/artikkel/58664 Kruus, Tiina. "Tiina Toomet: jumal, mis narkootiliste ainetega ma olen ületanud Eesti ja Soome piiri!". Eesti Päevaleht. Vaadatud 21. detsembril 2023. "Eesti Maaülikooli kuratooriumi esimeheks valiti Madis Ajaots". Maaleht, 30. oktoober 2015. http://www.epl.ee/news/arvamus/balti-keti-autor-mart-tarmak.d?id=50785983 Marii Karell. "Tiina Toometi loomalood". Kirjastus Fookus Meedia. 2008. ISBN 9789949180875 Tiina Toometi Kliiniku koduleht Foto Regina Hansen. Tiina Toomet – loomatohtriks liiga hell. EPL.ee, 6. november 1999 Katrin Pauts. Loomaarsti lood said raamatuks. Õhtuleht, 20. detsember 2008 Tiiu Laks. Loomaarst Tiina Toomet kartis lapsepõlves koeri. EPL, 16. jaanuar 2009 Eesti Televisiooni saade "Tähelaev. Tiina Toomet" (ERR Arhiivis). Esmaeeter: 19. november 2006.
Wentworth Miller

Wentworth Earl Miller (sündinud 2. juunil 1972 Chipping Nortonis Oxfordshire'is Suurbritannias) on Kuldgloobusele nomineeritud Ameerika Ühendriikide näitleja. Miller on eelkõige tuntud Michael Scofieldi osatäitjana põnevusseriaalis "Põgenemine", mida ta kehastab alates 2005. aastast. Ta mängis seriaali "Kummituselausuja" esimeses jaos kõrvalosa. 2013. aastal avalikustas ta, et on gay. 2021. aastal avalikustas ta, et on autist. Wentworth Miller rejects Russian film festival invitation; 'As a gay man, I must decline', 21. august 2013 Sarja «Põgenemine» staar tuli kapist välja 'Prison Break' star Wentworth Miller reveals autism diagnosis, CNN, 27. juuli 2021 Wentworth Miller andmekogus IMDb (inglise)
Scarlett Johansson

Scarlett Ingrid Johansson (sündinud 22. novembril 1984 New Yorgis) on ameerika filminäitleja. Johansson on isa poolt taanlane ja ema poolt juut. Tal on vanem poolvend Christian isa esimesest abielust, vanem õde Vanessa, kes on endine näitleja, vanem vend Adrian ja kaksikvend Hunter. Ise on Johansson end juudiks nimetanud. Johansson hakkas filmides näitlema üsna noorena. Tema esimene film "North" valmis 1994 ja Johanssonil oli seal episoodiline osa. Sellest ajast on ta peaaegu igal aastal mõnes filmis esinenud. 2003 mängis Johansson filmis "Tõlkes kaduma läinud" Charlotte'i. Selle rolli eest nimetati ta BAFTA auhinna kandidaadiks naispeaosatäitja kategoorias ning Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali- või komöödianäitlejanna kategoorias, võites neist esimese. Samal aastal mängis ta filmis "Tütarlaps pärlkõrvarõngaga" Grieti. Selle rolli eest nimetati ta BAFTA auhinna kandidaadiks naispeaosatäitja kategoorias ja Kuldgloobuse kandidaadiks draamanäitlejanna kategoorias. Ta ei võitnud neist kumbagi. 2004 mängis ta filmis "Armastuslaul Bobby Longile" Purslane Willi. Selle rolli eest nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks draamanäitlejanna kategoorias, aga ei võitnud seda. 2005 mängis ta filmis "Matšpall" Nola Rice'i. Selle rolli eest nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks naiskõrvalosatäitja kategoorias, aga ei võitnud seda. 2010 mängis ta filmis "Raudmees 2" vene spiooni Nataša Romanovat. Selle rolli eest nimetati ta ulmefilmide auhinna Saturn kandidaadiks naiskõrvalosatäitja kategoorias, aga ei võitnud seda. Samal aastal esines Johansson teatris, mängides Arthur Milleri näidendis "Vaade sillalt" Catherine'i. Selle rolli eest pälvis ta Tony naisnäitleja kategoorias. Scarlett Johansson on olnud tegev ka lauljana. Ta on välja andnud kaks stuudioalbumit "Anywhere I Lay My Head" (2008) ja "Break Up" (2009, koos Pete Yorniga). Poliitilises mõttes on Johansson end registreerinud sõltumatuna, kuid sellegipoolest on ta korduvalt esinenud Demokraatliku Partei toetusüritustel ning kutsunud 2004. aasta presidendivalimistel hääletama John Kerry ja 2008. aastal Barack Obama poolt. 27. septembril 2008 abiellus Johansson näitleja Ryan Reynoldsiga. 14. detsembril 2010 teatasid nad, et on asunud eraldi elama. Mõlemad andsid sisse lahutuse ja abielu lõppes 1. juulil 2011. Novembris 2012 hakkas ta käima reklaamiagentuuri omanikust Romain Duraicaciga. Paar teatas kihlusest septembris 2013. Septembris 2014 sündis tütar Rose Dorothy. 2017. aastal abielu lahutati. Scarlett Johansson andmekogus IMDb (inglise)
Dick Cheney

Richard Bruce Cheney [tšeini] (hüüdnimi Dick Cheney; sündinud 30. jaanuaril 1941 Nebraska osariigis Lincolnis) on Ameerika Ühendriikide vabariiklasest poliitik ja riigiametnik. Cheney poliitiline karjäär algas 1969. aastal. 21. novembril 1975 sai temast president Gerald Fordi personaliülem. 1978. aastal kandideeris Cheney Esindajatekotta Wyomingi esindajana ja võitis, teenides seal kuni 20. märtsini 1989, kui president George H. W. Bush nimetas ta kaitseministri kohale, kus ta teenis kuni Bushi ametiaja lõpuni 1993. aastal. Pärast Bushi ametiaja lõppu lahkus Cheney ajutiselt poliitikast, aastatel 1995–2000 oli ta naftaväljade teenuste ettevõtte Halliburtoni juhatuse esimees. Aastatel 2001–2009 töötas ta Ameerika Ühendriikide 46. asepresident George Walker Bushi alluvuses. 25. märtsil 2012 tehti talle südamesiirdamine. http://www.postimees.ee/796926/uue-sudamega-cheney-lubati-haiglast-valja/ Koduleht USA asepresidenti süüdistatakse vangide väärkohtlemises, Postimees, 19. november 2008
Mare

Mare on eesti[viide?] naisenimi. Seda nime peetakse lühendiks nimedest Maria ja Margaretha.[viide?] Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 3366 Mare-nimelist inimest. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Mare 3184 naisel. Mare on Eestis populaarsuselt 38. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Mare vanuserühmas 70–74, kus neid on 10 000 elaniku kohta 99,09 ning Viljandi maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 42,66. Mare on keskmiselt 64 aasta vanune (mediaanvanus on 65). Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Mare 91 inimesel. Mare on peamine naistegelane Villem Kapi ooperis "Lembitu". Mare Jõgeva, laulja Mare Kandre, kirjanik Mare Kõiva, folklorist Mare Leis, brüoloog Mare Mikoff, skulptor Mare Müürsepp, lastekirjanduse uurija Mare Piirsalu, keemik Mare Pork, psühholoog Mare Puusepp, sisearhitekt Mare Puusepp, näitleja Mare Sabolotny, kirjanik Mare Taagepera, keemik ja ühiskonnategelane Mare Tommingas, balletiartist, koreograaf, lavastaja Mare Vint, graafik https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. veebruar 2019. Vaadatud 2. augustil 2018.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Personvārdu datu bāze AIRE noodikogu, Mare aaria.
Emma Thompson

Emma Thompson (sündinud 15. aprillil 1959 Londonis) on inglise näitleja ja lavastaja, kes on pälvinud kaks Oscarit, kaks Kuldgloobust, ühe Emmy ja kolm Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinda. Ta on Suurbritannia Põgenike ja Pagulaste Nõukogu (Refugee Council) toetaja. Thompson sündis inglise teatrilavastaja Eric Thompsoni ja šoti näitleja Phyllida Law' peres. Tema õde Sophie Thompson on samuti näitleja. Emma õppis Cambridge'i ülikoolis inglise keelt ja kirjandust. Näitlejakarjääri alustas ta Cambridge'is teatrilavastuses "Woman's Hour", pärast seda mängis mitmes televisioonisarjas. Teleseriaali "Fortunes of War" võtteplatsil sai ta tuttavaks Kenneth Branagh'ga, kellega hiljem abiellus. Emma Thompson debüteeris filminäitlejana 1989. aastal filmis "The Tall Guy". Samal aastal asutasid nad koos abikaasaga filmistuudio Renaissance Films, mille esimeses filmis "Henry V" nad mõlemad ka mängisid. Laiemalt tuntuks sai Thompson osatäitmisega 1992. aasta James Ivory filmis "Howards End", mille eest ta pälvis parima naisnäitleja Oscari. 1995. aastal kirjutas ta stsenaariumi filmile "Mõistus ja tunded" ja mängis filmis ka üht peaosa. Ta pälvis parima mugandatud stsenaariumi Oscari. 2003. aastal abiellus ta Greg Wise'iga, kes oli mänginud ka filmis "Mõistus ja tunded". Neil sündis 1999. aastal tütar Gaia Romilly. Emma Thompson andmekogus IMDb (inglise)
Tuudi jõgi

Tuudi jõgi (alamjooksul ka Suitsu jõgi) on jõgi Pärnumaal Lääneranna vallas Kiska, Alaküla, Kirikuküla, Kunila, Parivere, Tuhu, Tuudi ja Valuste külas. Jõkke suubuvad paremalt Oidrema peakraav (15,1 km suudmest) ja Riisa oja (13,3 km suudmest) ning vasakult Kuitsa oja (19,7 km suudmest), Uduma oja (12,7 km suudmest) ja Petaaluse kraav (3,4 km suudmest). Jõe lähtealale jääb Tuhu maastikukaitseala (Tuudi raba, Tuhu soo), jõe suudmealale jääb Matsalu rahvuspark. Jõe keskjooksust itta jääb Lihula maastikukaitseala (Lihula raba). Jõgi suubub vasakult Kasari jõkke 0,5 km kaugusel viimase suudmest. Tähtsaim sild üle Tuudi jõe on Risti–Virtsu maantee 46. kilomeetril (Tuudi sild), sildu on mujalgi (Kunila sild). Jõgi on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Tuudi jõe keskkonnaregistri kood on VEE1117900. Jõgi talvel Hütid jõe alamjooksul Tuudi jõgi. Keskkonnaregister, vaadatud 26.04.2022.  Tuudi jõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Võlupe jõgi

Võlupe jõgi (ka Tõre jõgi, Pahila-Teetsi peakraav) on jõgi Saaremaal. Võlupe jõgi saab alguse Tagavere küla lääneservas ja suubub Triigi lahte. Jõe pikkus on 14,6 km ja valgla pindala 105,9 km². Jõgi on nime saanud Võlupe järgi. Võlupe jõgi keskkonnaportaalis
Võlupe

Võlupe on Saaremaal Mujaste külas asuv paik. Võlupe asub nelja tee ristis. Põhjas on lähim küla Mujaste ja sealtkaudu saab sõita Jaani kaudu Orissaarde. Kagus on lähim küla Roobaka ja sealtkaudu saab sõita Pärsama kaudu Seljale. Lõunas on lähim küla Hiievälja ja sealtkaudu saab sõita Õeste kaudu Anglasse. Läänes on lähim küla Oitme ja sealtkaudu saab sõita Triigi kaudu Leisi. Muudest paikadest asub läheduses lääne pool Rannaküla. Võlupe on endine kõrtsikoht. Varem kuulus see Roobaka küla alla. Võlupet mainiti 1900 kujul Волопе. Enne 2017. aasta Eesti omavalitsusreformi kuulus Võlupe Karja valda. Võlupe andis nime Võlupe jõele. Eesti kohanimeraamat, kaart 50 Eesti kohanimeraamat, lk. 382
Paapua Uus-Guinea kindralkuberneride loend

Paapua Uus-Guinea kindralkuberneride loend loetleb Paapua Uus-Guinea riigipead esindavad kindralkubernerid alates riigi iseseisvumisest 1975. aastal.