laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jaleel White

Jaleel Ahmad White (sündinud 27. novembril 1976 Pasadenas) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Ametlik koduleht Jaleel White andmekogus IMDb (inglise)
Michael Clarke Duncan

Michael Clarke Duncan (10. detsember 1957 – 3. september 2012) oli Ameerika Ühendriikide näitleja. Ta on Eesti televaatajatele tuntud filmidest "Roheline miil", "Üheksa jardi", "Skorpionikuningas" ja "Ahvide planeet". Samuti esines ta seriaali "Tuvikesed" esimeses osas. Seriaalis "Leidja" mängis ta 2012. aastal 13 osas Leo Knoxi. Ta oli taimetoitlane. Clarke Duncani surm raputas lisaks Hollywoodile ka spordimaailma, Delfi, 4. september 2012 Michael Clarke Duncan andmekogus IMDb (inglise)
Raigo Jahu

Raigo Jahu (sündinud 21. augustil 1987) on eesti poliitik, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna noorteorganisatsiooni Noored Sotsiaaldemokraadid endine juhatuse liige. Jahu on õppinud Tartu Ülikoolis majandust. 2010. aastal kaitses ta bakalaureusetöö teemal "Euroopa Liidu struktuurivahendite kasutamine Eesti ettevõtete jätkusuutlikuks rahvusvahelistumiseks" (juhendaja Diana Eerma). Ta on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna aukohtu liige ning esindab Tartu Noortevolikogus sotsiaaldemokraate. Jahu on ka Eesti Noorteühenduste Liidu revisjonikomisjoni liige. Raigo Jahu kandideeris 2009. aastal kohalike omavalitsuste valimistel Võru linnas. "Raigo Jahu 110" nskov.blogspot.com, noorsotside kampaanialeht KOV valimistel, oktoober 2009 (vaadatud 14. septembril 2012) http://tartu.ester.ee/record=b2527446~S1*est (vaadatud 14. septembril 2012 Aukohus Sotsiaaldemokraatliku Erakonna kodulehel (vaadatud 14. septembril 2012) "TNV IV koosseis alustab" Tartu Noortevolikogu ajaveeb, 15. juuli 2012 (vaadatud 14. septembril 2012) "ENL kuulutab välja revisjonikomisjoni liikme valimised!"[alaline kõdulink] (vaadatud 14. septembril 2012) "Tartu noorsotsid: sotsid teevad Tallinnas seda, mida teised ei julge!" Noorte Sotsiaaldemokraatide Tartu klubi pressiteade/Postimees, 12.01.2010
Sihtasutus Unitas

Sihtasutus Unitas oli aastatel 2008–2017 tegutsenud sihtasutus Eestis, mille eesmärk oli totalitaarsete režiimide ja ideoloogiate inimvaenulikkuse teadvustamine ning nende kuritegude rahvusvahelise hukkamõistmise taotlemine.  Selle asutasid 2008. aastal Tallinnas Mart Laar, Meelis Niinepuu ja Damian von Stauffenberg. 2017. aastal ühines Sihtasutus Unitas Eesti Mälu Instituudiga uueks sihtasutuseks, mis ühendab inimvaenulike režiimide ja ideoloogiate alase akadeemilise uurimistöö (Eesti Mälu Instituudi senine pädevus) ja teavitustöö (Sihtasutuse Unitas senine pädevus). Ühinenud sihtasutus jätkab Eesti Mälu Instituudi nime ning mõlema sihtasutuse senise tegevusega. Sihtasutus kuulus Euroopa Mälu ja Süüme Koostöökogu asutajaliikmete hulka. Aastatel 2008–2017 keskendus sihtasutus: 1) Haridus- ja teavitustööle (õpetajate, noorsootöötajate ja noorte koolitamine; lähiajaloo ja inimõiguste alaste teabe- ning õppematerjalide ja –meetodite arendamine; noortele suunatud ajaloo- ja inimõiguste õppeprogrammide läbiviimine; konverentside ja avalike arutelude korraldamine; valdkondliku uurimis- ja teadustöö toetamine stipendiumite maksmise kaudu üliõpilastele ja teadlastele). 2) Rahvusvaheliste koostöövõrgustike tugevdamisele (sihtasutus kuulus võrgustikesse ja tegi koostööd võrgustikega, mis ühendavad avaliku ja erasektori organisatsioone Euroopas; edendas õpetajate, ajaloolaste, avaliku ja erasektori organisatsioonide vahelist koostööd Läänemere piirkonnas; tegi koostööd USA ja Kanada organisatsioonide ja akadeemiliste institutsioonidega). 3) Mälestusürituste korraldamisele (sihtasutus korraldas holokausti, märtsiküüditamise, juuniküüditamise ning kommunismi ja natsismi ohvrite mälestamisele pühendatud avalikke üritusi ja avalikku teavitust). Valdav enamus sihtasutuse rahastusest tuli riiklikest ja Euroopa Liidu fondidest; väikese osa finantsidest moodustas erakapital. "Ametlikud Teadaanded". Sihtasutuse ametlik koduleht Algatus Kogu Me Lugu
Arnold von Husen (noorem)

Arnold von Husen (17. märts/27. märts 1665 Tallinn – 25. märts/5. aprill 1734 Tallinn) oli Eesti vaimulik. Ta õppis aastani 1682 Tallinna gümnaasiumis. Edasi õppis ta (immatrikuleeriti 10. oktoobril 1682) Rostocki ülikoolis ja (suvest 1683) Leipzigi ülikoolis, kus ta si ka 27. jaanuaril 1687 magistriks. Ordineeriti oktoobris 1692 õpetajaks. Ta oli aastatel 1690–1692 Koeru Maarja-Magdaleena koguduses pastori abiline, aastatel 1692–1694 oli ta samas koguduses adjunktõpetajaks. Aastatel 1694–1696 oli ta Viru-Nigula koguduse õpetaja, aastatel 1697–1710 oli ta tagasi (kutsuti 27. mail 1696, introdutseeriti mais 1697) Koerus, kuid nüüd juba õpetajana. Aastatel 1710–1721 oli ta (kutsuti oktoobris 1710) Tallinna Niguliste koguduse õpetaja. Aastatel 1721–1733 oli ta (kutsuti 18. märtsil 1720, võttis kutse vastu 27. jaanuaril 1721) Tallinna Oleviste koguduse õpetaja ja Tallinna superintendent. Aastal 1733 jäi ta emerituuri. Ta kirjutas pühendusluuletuse (trükitud 5. mail 1685 Leipzigis) Antonius Güldenstädtile (õpingukaaslasele; hilisemale Salasmuiža, Katlakalnsi ja Olaine ning Riia Jaani koguduse õpetajale). Ta kuulus koos Eberhard Gutsleffi, Johannes Schoppiuse, Joachim Salemanni ja Johann Zimmermanniga aastal 1705 moodustatud eestikeelse Uue Testamendi tõlkekomisjoni. Vaadetelt oli ta ortodoksne luterlane, ei soovinud ta kasutusele võtta aastal 1722 trükitud Eberhard Gutsleffi uut, pietistlikku lauluraamatut. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Alaniin

Alaniin (lühend Ala või A) on üks kahekümnest α-aminohappest. Alaniini keemiline valem on CH3CH(NH2)COOH. Alaniini koodoniteks on GCU, GCC, GCA ja GCG. Alaniini molekul on mittepolaarne.
Johann Zimmermann

Johann Zimmermann (1663 Kuressaare – 3. september 1710 Tallinn) oli Eesti vaimulik. Ta õppis aastast 1669 Kuressaare koolis ja aastast 1678 Riia lütseumis. Aastatel 1680–1685 õppis ta (immatrikuleeriti 4. detsembril 1680) Kieli ülikoolis. Ta oli aastatel 1688–1695 (kutsuti 28. märtsil 1688, introdutseeriti 17. juunil 1688) Hanila Pauluse koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1695–1696 oli ta sama koguduse õpetaja. Aastatel 1696–1710 oli ta Tallinna Toompea Kaarli koguduse õpetaja. Alates temast tegutsesid soome ja eesti kogudused eraldi ning eesti kogudusele ehitati oma pastoraat. Aastal 1704 vangistasid venelased Zimmermanni koos abikaasaga, kuid vabastasid nad peagi. Zimmermann võttis osa (aastast 1704, koos Eberhard Gutsleffi, Arnold von Huseni, Johannes Schoppiuse ja Joachim Salemanniga) Uue Testamendi tõlketegevusest. Samuti aastal 1699 ilmunud kirikuagendaga Kässi-Ramat.... Teda on nimetatud ka seoses piiskop Jacob Langi juhtimisel toimetatud lauluraamatu revideerimisega. Tema abikaasa Christina Elisabethi isa Johann Bärner oli Hanila Pauluse koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Zwevegem

Zwevegem on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Kortrijki haldusringkonnas. Zwevegemi pindala on 63,24 km². Seal elas 1. jaanuari 2019 seisuga 24 656 inimest, mis tegi rahvastiku keskmiseks tiheduseks 383 in/km². Valla peamised vaatamisväärsused on kolm tuuleveskit, Stenen molen, Mortiers molen ja molen ter Claere, mis ehitati vastavalt 1798, 1794 ja 1854. Zwevegem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:  Saksamaa – Lorsch (1973, Hesseni liidumaal)  Prantsusmaa – Le Coteau (1966, Loire'i departemangus) Zwevegem Zwevegem-Knokke Zwevegem Sint-Denijs Moen Heestert Otegem Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019. Koduleht (hollandi keeles)
Zedelgem

Zedelgem on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Brugge haldusringkonnas. Valla pindala on 60,34 km². 1. jaanuaril 2012 elas vallas 22 320 inimest, mis tegi rahvastiku keskmiseks tiheduseks 370 in/km². Zedelgemi läbib kohaliku tähtsusega Kortrijki–Brugge raudtee. Vanimad kirjalikud ülestähendused asula kohta pärinevad aastast 1089. Teise maailmasõja lõpus rajasid liitlased Zedelgemi vangilaagri, kus hoiti 60 000 Saksa sõdurit. Pärast sõda vangilaager likvideeriti, kuid tänapäevani on selle asukoht sõjaväe käsutuses. Zedelgem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks: Aartrijke Zedelgem Aartrijke Veldegem Loppem Loppem Loppemi loss De Leeuw Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019. Koduleht (hollandi keeles) Paroisses de Zedelgem
Johannes Schoppius

Johannes Schoppius (1652 Tallinn – 1710) oli Eesti vaimulik. Ta õppis 1671. aastani Tallinna gümnaasiumis ja siis (immatrikuleeriti 16. augustil 1672) Giesseni ülikoolis. Ta oli aastatel 1679–1680 Kosemkina koguduse abiõpetaja ja 1680–1690 sama koguduse õpetaja, lisaks oli ta 1685. aastast praost ja 1688. aastast Narva konsistooriumi assessor. 1680–1710 oli ta (kutsuti 8. märtsil 1690) Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1692–1710 veel (sai 21. jaanuaril 1692) Järva praostkonna praost. 1690. aastatest töötas koos Joachim Salemanni ja Eberhard Gutsleffiga uue põhjaeestikeelse piibli tõlke kallal, Pauckeri andmetel töötas ta tallinnamurdelise Uue Testamendi tõlke kallal. 14. detsembril 1706 esitas ta Uue Testamendi käsikirja Eestimaa konsistooriumile ja palus nõusolekut selle trükkimiseks. Seejärel oli ta koos veel nelja vaimulikuga piiblitõlke revideerimiskomisjonis. Ta oli ka 1699. aastal ilmunud Rootsi 1693. aasta kirikukorralduse tõlke "Kässi-Ramat ..." üks korrektoreid. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Wingene

Wingene on Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Tielti ringkonnas asuv hollandikeelne vald. Valla pindala on 68,42 km². 1. jaanuari 2012 seisuga elas vallas 13 949 inimest, mis teeb keskmiseks rahvastiku tiheduseks 204 in/km². Wingene asub 4 km Tieltist loodes, 16 km Bruggest lõunas, Gentist 30 km läänes ja Brüsselist 80 km lääneloodes. Lähimad raudteejaamad on Tieltis, Lichterveldes, Beernemis ja Aalteris. Kaugliinirongide lähimad peatused on Brugges ja Gentis. Lähim rahvusvaheline lennujaam on pealinnas Brüsselis. Wingene jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks: Ristija Johannese kirik Sint-Janis Püha Jüri kirik Wildenburgis Zwevezele lossi tõllakuur Joosepi kirik Hilles Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019. "Open Data | Statbel". statbel.fgov.be. Vaadatud 13. juulil 2020. Koduleht (hollandi keeles)
Maria Kasepalu

Maria Kasepalu (sündinud 11. detsembril 1988) on Eesti poliitik, Isamaa ja Res Publica Liidu noorteühenduse IRL Noored esimees. Kasepalu on lõpetanud Keila Gümnaasiumi. lõpetanud 2020. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna magistrikraadiga. 2005–2007 kuulus ta Keila Gümnaasiumi ajalehe Teataja toimetusse. Ta on töötanud õpetajana. Septembris 2012 töötab ta majandusministeeriumis minister Juhan Partsi poliitilise nõunikuna. Valimisea langetamise ettepanekuid kommenteerides on Kasepalu leidnud, et taoline reform lisaks ühiskonda kergesti manipuleeritavaid valijaid ning vajaks seepärast pikemat eeltööd. "IRLi noortekogu esimehena jätkab Maria Kasepalu" Postimees, 21.04.2012 "IRLi Noorte esimehena jätkab Maria Kasepalu"[alaline kõdulink] Neljas.ee, 21.04.2012 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. jaanuar 2013. Vaadatud 14. septembril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.keila.edu.ee/est/print.php?id=2494 "IRLi nõunikud põrusid tulemusvestlusel" Äripäev/transparency.ee, 22.12.2011 http://www.mkm.ee/kontaktid/?department=1000[alaline kõdulink] http://www.postimees.ee/757132/erakondade-noored-on-valimisea-kusimuses-eri-meelt/ "IRLi noortekogu esimehena jätkab Maria Kasepalu" Postimees, 21.04.2012 Valdur Vacht "Keila linna nädala tegija: Maria Kasepalu" Keila Leht/Delfi, 28. aprill 2012 "IRL-i noored: nooremad valijad võivad olla kergemini mõjutatavad" ERR, 01.03.2012 "IRLi noorte juht: ärgem pangem kehalises kasvatuses hindeid" Postimees, 07.06.2011 "Koolide pingeritta seadmine tuleks lõpetada" Adele Pao "Poliitnõunikud kaotavad oma tööst rääkides jututuju" Postimees, 22. detsember 2011 "IRLi nõunikud põrusid tulemusvestlusel" Äripäev/Korruptsioonivaba Eesti, 22.12.2011
Austria vapp

Austria vapp on Austria Vabariigi vapp. Austria lipp
Ludvig Schmidt

Ludvig Schmidt (24. november 1894 Tallinn – 23. veebruar 1982 Tallinn) oli eesti keemik ja Tallinna Polütehnilise Instituudi rektor (1951–1951). Ta lõpetas 1913. aastal Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi ja 1919. aastal Petrogradi Ülikooli (loodusteaduste osakonnas). 1930. aastal lõpetas ta Leningradi Riikliku Ülikooli füüsikalise keemia erialal. Aastal 1940 kaitses ta keemiakandidaadi väitekirja, samal aastal sai ta ka dotsendiks. Ta oli aastatel 1922–1930 Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli Leningradi osakonna reaalainete õppejõud ja kateedri juhataja. Aastatel 1930–1942 oli ta Leningradi Riikliku Ülikooli ja Leningradi Keemilise Tehnoloogia Instituudi õppejõud, dotsent. Aastatel 1942–1944 oli ta Kaasani Keemilise Tehnoloogia Instituudi dotsent. Aastatel 1944–1979 oli ta mitmetes ametites Tallinna Polütehnilises Instituudis: 1944–1951 ja 1960–1964 oli ta füüsikalise keemia/füüsikalise ja kolloidkeemia kateedri dotsent, 1974–1979 oli ta samas kateedris vanemteadur, lisaks oli ta 1944–1946 keemia-mäeteaduskonna dekaan ja 1946–1951 Tallinna Polütehnilise Instituudi asedirektor õppe- ja teadustöö alal. Aastatel 1951–1959 oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudi direktor, 1964–1968 oli ta anorgaaniliste ainete kateedris dotsent. Schmidt uuris tasakaalu ja assotsiatiivseid nähtusi lahustes; ta on koostanud õppevahendeid. Ta oli aastast 1939 NLKP liige, oli ka EKP Tallinna linna- ja rajoonikomitee liige. Aastatel 1955–1959 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu IV koosseisu saadik. Ludvig Schmidt suri aastal 1982 ja ta maeti 2. märtsil 1982 Metsakalmistule. Medal "Ennastsalgava töö eest Suures Isamaasõjas" 1950 orden "Austuse märk" 1952 Tööpunalipu orden Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukirjad "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. märts 2016. Vaadatud 17. septembril 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Wielsbeke

Wielsbeke on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Tielti haldusringkonnas. Valla pindala on 21,76 km². 2012. aastal elas vallas 9192 inimest, mis teeb rahvastiku keskmiseks tiheduseks 422 in/km². 7. jaanuari 2005 seisuga moodustasid välismaalased valla elanikest 1,3%. Wielsbeke asub Leie jõe kaldal 12 km Kortrijkist kirdes, 17 km Roeselaerest kagus, 28 km Gentist edelas, 34 km Bruggest lõunas ja 70 km Brüsselist läänes. Wielsbekes ei ole raudteed. Lähimad raudteejaamad on Waregemis, Izegemis ja Kortrijkis. Ekspressreisirongi lähim peatus on Gentis, lähim rahvusvaheline lennujaam Brüsselis. Wielsbeke jaguneb järgmisteks osavaldadeks ja asulateks: Roeselare-Leie kanal Wielsbeke Sint-Baafs-Vijve Ooigem Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Wielsbeke – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles)
Vleteren

Vleteren on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Ieperi haldusringkonnas. Vleteren jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks: Jalakäijate sild üle Yseri jõe Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019.  Vleteren – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (hollandi keeles)
Judy Nunn

Judy Nunn (sündinud 13. aprillil 1945) on Austraalia näitleja ja kirjanik. Ta on Eesti televaatajale tuntud seriaalist "Kodus ja võõrsil", kus ta 1988–2000 mängis Ailsa Hogan Stewartit. Ta on kirjutanud näiteks stsenaariumi mõnele seriaali "Naabrid" osale.
Anders Aagaard

Anders Aagaard (sündis 1664) oli taani arst. Tema vanemad olid Ørumi, Viskumi ja Vejrumi pastor Niels Olufsen Mariager (suri 1679) ning Mette Pedersdatter Ostenfeld (suri 1689), pastor Anders Lauridsen Aagaardi (1609–1661) lesk. Ta lõpetas 1683. aastal Kalundborgis gümnaasiumi ja sai 1686. aastal filosoofiabakalaureuse kraadi. 1688. aastast oli ta meditsiini ja kirurgia professor. Pärast viie-kuue aasta pikkust välismaal viibimist sai ta professorikoha filosoofiateaduskonnas, kuid hakkas pidama ka meditsiini ja kirurgia loenguid. Viimased ei olnud tol ajal ülikoolis kombeks. Peale selle õpetas ta oma eralaboris metallurgiat. 1696. aastal sai ta tõeliseks kantseleinõunikuks, 1698 tõeliseks justiitsnõunikuks, 1697 konsistooriumi liikmeks ning vanima ülikoolilegaadi Johan Friisi efooriks. 1699. aastal nimetas kantselei komisjoni, et uurida Aagaardi kaebust Michel Stryveri lese vastu, kes hoolimata lubadusest abielluda oli sakslasega põgenenud. 19. oktoobril 1699 oli Aagaard viimast korda konsistooriumi koosolekul. Mõni päev hiljem lahkus ta riigist. Aprillis 1700 oli ta Haagis. Tema edasise saatuse kohta pole midagi teada. Tuli välja, et legaadi rahast oli kadunud 400 riigitaalrit. Tõenäoliselt oli Aagardil võlg, millest pääsemiseks ta oli ta püüdnud abielluda rikka lesega. Võib-olla aitas tema õnnetusele kaasa Christian V surm, mis tõi kaasa tema sugulaste Mothide mõju vähenemise. Sissekanne Taani biograafilises leksikonis
Aldoosid

Aldoosid on monosahhariidid, mis sisaldavad aldehüüdrühma (-CH=O). Aldoos on näiteks desoksüriboos. Ketoosid
Ketoosid

Ketoosid on monosahhariidid, mis sisaldavad ketorühma (RC(=O)R'). Lihtsaim ketoos on dihüdroksüatsetoon, teised näited on erütruloos, ribuloos, ksüluloos, fruktoos. Aldoosid
Jacques Paul Migne

Jacques Paul Migne [žak pol minj] (25. oktoober 1800 Saint-Flour, Cantali departemang – 24. oktoober (teistel andmetel 25. oktoober) 1875) oli prantsuse preester, kes avaldas soodsa hinnaga ning laialdaselt levinud teoloogilisi tekste ja entsüklopeediaid. Ta andis oma trükikojas 1840–1845 välja piibli raamatute kommentaaride sarja "Scripturae sacrae cursus completus" ("Pühakirja täielik kursus") ning sarja "Theologiae cursus" ("Teoloogiakursus"), mis mõlemad hõlmasid 28 köidet. Samuti avaldas ta kristlike autorite tekstide sarja "Collection des auteurs sacrés" ("Pühade autorite kollektsioon", 100 köidet, 1846–1848) ning väljaande "Encyclopédie théologique" ("Teoloogiaentsüklopeedia", 171 köidet, 1844–1846). Tuntuim ja väärtuslikem on Migne'i toimetatud kirikuisade tekstide väljaanne "Patrologiae cursus completus" ("Patroloogia täielik kursus", Pariis, 1844–1866), mis koosneb kahest sarjast. "Series Latina" ("Ladina sari") ehk "Patrologia Latina" ilmus 221 köites perioodil 1844–1855. "Series Graeca" ("Kreeka sari") ehk "Patrologia Graeca" avaldati esmalt ladina tõlkes (85 köidet, 1856–1857) ning seejärel kreekakeelse paralleeltekstiga (165 köidet, 1857–1858). Ehkki hilisemad uurijad on neid väljaandeid kritiseerinud, on need jäänud aastakümneteks põhiliseks aluseks, mille põhjal kirikuisade tekstidele viidatakse. Migne'i väljaandeid lehel Documenta Catholica Omnia
Matt Vogel

Matthew Haynes Vogel (sündinud 3. juunil 1957 Fort Wayne'is) on Ameerika Ühendriikide ujuja, mitmekordne olümpiavõitja. Ta võistles 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis, kus võitis kuldmedali nii 100 meetri liblikujumises kui ka 4×100 meetri kombineeritud ujumises. 4×100 meetri kombineeritud ujumises saadud olümpiavõit oli ühtlasi ka maailmarekord, mis püsis sellena kuni 7. augustini 1982. Vogel töötas aastaid Fort Wayne'is ujumistreenerina. Pärast 2014. aastat on ta töötanud peatreenerina Coastal Maine Aquaticsi klubis Maine'i osariigis Cape Elizabethis.
Saka veelask

Saka veelask on Nõukogude ajal Ontika-Saka panka Ida-Virumaal murtud sälkorg, see on 60 meetrit lai ja 30 meetrit sügav. Sälkoru tehispaljandi veepiirile jäävad alamkambriumi Pirita lademe Lükati kihistu liivakivid ja savid, ülaserva keskordoviitsiumi Lasnamäe lademe lubjakivid. Paljand on Volhovi lademe Toila kihistu Saka kihistiku stratotüüp. Ordoviitsiumi kivimite seas on Saka paljandis muuhulgas Toila glaukoniitlubjakivi, Kunda nautiloidlubjakivi (hall lubjakivi nautiloidide valatistega; Kunda lade, Loobu kihistu), Aseri ooidlubjakivi, Mäekalda glaukoniitliivalubjakivi (hallikasroheline glaukoniitliivalubjakivi, Eesti vanim paeerim; Billingeni lade, Mäekalda kihistik), Saka glaukoniitlubjakivi (peene- kuni keskmisekristalne rohekashall lubjakivi glaukoniidiga; Volhovi lade, Toila kihistu, Saka kihistik), Telinõmme lubjakivi (mikrokristalne glaukoniiti sisaldav rohekashall lubjakivi; Volhovi lade, Toila kihistu, Telinõmme kihistik) ja Voka ooidlubjakivi (savikas lubjakivi kuni mergel raudooididega; Kunda lade, Sillaoru kihistu, Voka kihistik). Kristi Onkel "Mida sügistalvel huvitavat teha?"[alaline kõdulink] Meie Kodu 267-268, november 2007 Kalle Suuroja "Eesti aluspõhja geoloogiline kaart mõõtkavas 1:400 000. Seletuskiri"[alaline kõdulink] Tallinn: Eesti Geoloogiakeskus, 1997 Kalle Suuroja "Kontseptsioon õppeekspositsiooni "Eesti maapõu" rajamiseks" Tallinn: Eesti Geoloogiakeskus, 2011
Glükoos-6-fosfaat

Glükoos-6-fosfaat (C6H13O9P) on glükoosi suhkur, mille 6. süsinik on fosforüleeritud. Glükoos-6-fosfaat tekib glükoosi 6. süsiniku fosforüleerimisel. Arenenumatel loomadel toimub see peamiselt maksa rakkudes. Reaktsiooniks kulub 1 ATP molekul.
Vasta mõis

Vasta mõis (saksa keeles Waschel, Waschul) oli rüütlimõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõisasüda Viru-Nigula valla territooriumile Lääne-Viru maakonnas. Esimesed kirjalikud andmed Vasta mõisa kohta pärinevad 1398. aastast, kui mõisa omandas Taani kuninga Harju-Viru vasall Maydell. Vasta mõisa peahoones tegutseb kool alates 1940. aastast, nüüdisajal on seal Vasta Kool. Vasta mõisat on esmamainitud 1398. aastal, kui mõisa omanik oli Berthold Meckes von Waschel. 1797. aastal panditi mõis Otto Wilhelm von Knorringule (1759–1812) ning 14 aasta pärast muudeti pandileping ostulepinguks. Kokku oli Vasta mõis Knorringute valduses pea 90 aastat (1797–1885). 1874. aastal liideti mõis Unukse mõisaga. 1885. aastal ostis Vasta mõisa Reinhold Johann Erich von Samson-Himmelstierna (1856–1933). Tema ajal hakati edendama mõisas tõukarjakasvatust. 1896. aastal sai mõisa omanikuks Reinhold von Winkler, kes pärast mõisa võõrandamist 1919. aastal elas mõisasüdamest eraldatud asunikutalus. Knorringute järeltulijad elavad Soomes ja on siiani Vasta mõisaga heades suhetes, näiteks 2008. aastal kinkisid nad mõisale raamitud pildi perekonnavapiga. Mõisakompleksi kuuluvad peamaja, valitsejamaja, sepikoda, ait, laudad, tall, rehikuivati ja teenijatemaja. Mõisa peahoonel on kõrge soklikorrus, kus asusid köök, teenijatetoad ja abiruumid, soklikorrusel asub käsipumbaga kaev. Peahoone taga asub umbes 3 hektari suurune pargiala, kus on rohkesti pärni. Mõisasüdamikku suunduva tee ääres asub mõisa valget värvi valitsejamaja, kus 1833. aastal pidas F. R. Kreutzwald oma pulmapeo, kui ta abiellus Marie Elisabeth Saedleriga. 1867. aastal asutati Vasta külakool, kuid 1897. aastal puhkes majas tulekahju, milles see aga täielikult ei hävinenud. Kuni 1870. aastani töötas Vastal õpetaja Jaan Timoleon. Õpetaja Johannes Kaljumäe õpetas Vasta algkoolis kuni 1939. aastani, mil vabanesid Vasta mõisa ruumid ja sinna hakati looma kuueklassilist algkooli. Algselt olid klassid ajutiselt ka mõisa valitsejamajas. 1967. aastal ehitati endine mõisa koertetall klassi- ja töökoja ruumideks. Osa praeguse kooli klassiruumidest asub endises aidamajas. 2019. aastal sai Vasta kool tiitli “Parim mõis koolis”. Vasta mõis (vaadatud 15.09.2012) Vasta kool (vaadatud 15.09.2012) Stackelberg, Otto Magnus von, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 1, Görlitz, 1931, Maydell seite 131 Mõisablogi (15. mai 2020). "Vasta mõis". Mõisablogi (inglise). Vaadatud 9. mail 2024. "Vasta Kool - AJALUGU". www.vastakool.ee. Vaadatud 9. mail 2024. Parim mõis koolis Vasta Kooli koduleht. Vaadatud 27.09.2024. Tuuleveski varemed Koertemaja Park Karjakastell Vasta mõis, Theodor Albert Sprengeli pliiatsijoonistus (1894)