laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Operatsioon Weserübung

Weserübung oli Saksamaa sõjaline plaan II maailmasõjas, mis omakorda jagunes kaheks: Weserübung-Süd käsitles Taani, Weserübung-Nord Norra hõivamist Saksa vägede poolt üheaegsete mere- ja õhudessantidega. Ettevalmistusi Norra hõivamiseks hakati tegema septembris 1939, kui moodustati kolmest eri väeliigist pärit ohvitseridest töörühm, kes hakkasid välja töötama Norrasse sissetungi plaani. Töörühma juhiks sai 27. jaanuaril 1940 kindralooberst Nikolaos von Falkenhorst. 29. veebruaril esitas ta Adolf Hitlerile plaani, kus koos Norraga soovitati hõivata ka Taani. 1. märtsil 1940 kirjutas Hitler plaanile alla. Pärast üksikasjade täpsustamist määras Hitler sissetungi täpse aja: 9. aprillil 1940 kell 4.15. Operatsiooni üldjuhiks määrati kindralooberst von Falkenhorst. Taani vallutamise plaani järgi pidid riiki tungima kaks mehhaniseeritud kolonni, mis pidid sõitma kuni Jüüti poolsaare põhjatipuni. Samal ajal pidid Kopenhaagenisse ja veel kolme kohta rannikul ja saartel saabuma mere- ja õhudessandid, mis pidid oma valdusse võtma saartevahelised sillad ja hoidma neid seni, kuni abiväed maad pidi kohale jõuavad. Taani armees oli 13 000 meest ja sellest loodeti kergelt jagu saada. Norra vallutamine pidi toimuma üheksa mere- ja õhudessandiga. Et ööl vastu 9. aprilli 1940 olla rünnaku lähtepositsioonidel, pidid esimesed tankerid varustuslaevad ja dessantgrupid alustama oma teekonda juba 3. aprillil 1940. Eeldatava Norra armee suurus oli 14 500–19 500 meest.
Gonorröa

Gonorröa, kõnekeeles tripper, on sugulisel teel leviv haigus (suguhaigus), mida tekitab bakter Neisseria gonorrhoeae. Haiguse tunnusteks on halvalõhnaline voolus suguelunditest, valu, urineerimisraskused. Vanasti raviti gonorröad kaaliumpermanganaadiga, mida sellepärast nimetatakse ka tripperilillaks. 1800. aastate paiku loeti gonorröad ja süüfilist ühe haiguse eri vormideks. Sheryl Persson, "Smallpox, Syphilis and Salvation: Medical Breakthroughs that Changed the World", lk 163, 2009, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 13.04.2015)(inglise keeles)
Carl Perkins

Carl Lee Perkins (9. aprill 1932 Tiptonville, Tennessee osariik – 19. jaanuar 1998 Jackson, Tennessee osariik) oli USA rockabilly-laulja, laulukirjutaja ja kitarrist. Carl Perkins sündis Tiptonvilles Tennessee osariigis Fonie Perkinsi ja Louise Brantley pojana, tal oli õde Jay ja vend Clayton. Pere oli väga vaene, elatist teeniti puuvillaistanduses, peavarjuks algul kolmetoaline sara, hiljem ühetoaline laohoone. Seitsmeaastaselt hakkas Carl õppima kitarrimängu instrumendiga, mille ta isa oli valmistanud sigarikarbist, luuavarrest ja traadist. Kolmeteistaastaselt võitis ta talendikonkursi enda kirjutatud lauluga "Movie Magg". Peagi kolis perekond Bemisesse Tennessee osariigis, 1950. aastal koliti Jacksonisse. Vendadega pandi kokku bänd The Perkins Brothers, millega hakati siin-seal esinema. Bändiga liitus trummar W. B. Holland. Etteasteid võis kuulda ka raadiojaamast. Bändi kõrvalt töötas Carl pagarina. 24. jaanuaril 1953 abiellus ta Valda Crideriga. Hiljem sündisid neil pojad Stan ja Gregg. 1955. aastal sai Carl lepingu Flip Recordsiga, mis oli Suni stuudioga lähedalt seotud. Inspireerituna päriselust kirjutas ta loo "Blue Suede Shoes", mis on saanud tema kuulsaimaks hitiks. Algul polnud selle müügiedu just hiilgav, kuid 1956. aasta algul, kui seda esitati igal laupäeval raadiosaates "Big D Jamboree", hakkas lugu vaikselt populaarsust võitma. Siis aga sattus ta autoõnnetusse, mille tagajärjel autot juhtinud Dave Steward hukkus, Carli vend Jay sai lülisambatrauma, millest ta ei paranenudki, ning Carlil oli õnnetuse tagajärjel mõra koljus ja käeluumurd. Vigastuste tõttu ta mõnda aega enam esineda ei saanud ja "Blue Suede Shoesist" sai Elvis Presley hitt. Carl jätkas aga laulude kirjutamist ja püsis ikka rockabilly-stiilis. 1958. aastal vend Jay suri. Pärast seda sõlmis Carl lepingu viieks aastaks Columbia Recordsiga ning hakkas kantrilauljaks. 1963. aastal sõlmiti uus leping Dollie Recordsiga. 1965. aastal hakkas ta kaasa lööma Johnny Cashi sõus. 1968. aastal, kui Johnny Cashi bändi The Tennessee Two kitarrist Luther Perkins (kes ei olnud Carl Perkinsi sugulane) majapõlengus hukkus, liitus Carl bändiga ning püsis seal kümme aastat, mängides kitarri ja kirjutades aeg-ajalt laule. 1974. aastal suri Carli teine vend Clayton. Aastaid hiljem salvestas ta uuesti loo "Blue Suede Shoes". Ta jätkas teiste lugude salvestamist ning töötas viiemehebändis, kus olid liikmeteks ka ta pojad. Samuti esines ta koos mitme kuulsa artistiga. 1985. aastal osales ta filmis "Into The Night". 1986. aastal võitis loo "Blue Suede Shoes" eest Grammy Kuulsuste Halli auhinna. Samal aastal said Suni stuudios kokku Carl Perkins, Johnny Cash, Jerry Lee Lewis ja Roy Orbison, et lindistada album "Class Of '55". 1991. aastal diagnoositi Carlil kõrivähk ning ta sai kiiritusravi. 19. jaanuaril 1998 ta suri Jacksonis Tennessee osariigis.
Kongsberg

Kongsberg on linn Norra kaguosas Vikeni maakonnas, Kongsbergi valla keskus. Elanike arv on 17 643 (2004), 76% valla elanike arvust. Population and land area in urban settlements, 1 January 2018 Tettsteders befolkning og areal Store Norske Leksikon
Dosimeeter

Dosimeeter on mõõteriist kiirgusdooside mõõtmiseks. Dosimeetrit kasutatakse peamiselt kahes valdkonnas: kiirguskeskkonnaga kokku puutuvate inimeste kaitsmisel ja kiirguse kasutamisel meditsiinis ja tööstuses.
Jägala

Jägala on küla Harjumaal Jõelähtme vallas. Asub Jägala jõe ääres. Jägala (Jakowoldal) küla on nimetatud „Taani hindamisraamatus”, 1249. aastal läänistas Taani kuningas küla Tallinna piiskopile Thorkillile. Külas asub Pärnamäe hiis. Külas on RMK Harjumaa metskonna keskus. Jägala koonduslaager Jägala sõjaväebaas Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 4.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Jägala-Joa

Jägala-Joa on küla Harju maakonnas Jõelähtme vallas. Asub Jägala joa juures. Jägala puupapivabrik Jägala joa hüdroelektrijaam Jägala juga Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 4.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kaberneeme

Kaberneeme on küla Jõelähtme vallas Harjumaal. Küla asub Kaberneeme poolsaarel Eesti põhjarannikul. Poolsaar on vaid kahe kilomeetri pikkune. Tänapäeval kuulub poolsaar halduslikult Harju maakonna Jõelähtme valda. Kaberneeme külas asub ka Kaberneeme sadam, Kaberneeme poolsaarest läände jääb Kaberneeme laht, tema mõtteliseks jätkuks on Koipse (ka Koipsi) ja Rammu saared. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 137 inimest ja 2019. aasta seisuga elab külas 121 inimest. 2015. aastal oli neist eestlasi 128 (93,4%). Kaberneeme poolsaar on liivase pinnasega ja kattunud enamasti männimetsaga. Kaberneeme on tuntud matkamise ja puhkekoht, küla lähedal paiknevad RMK lõkkekohad. Kaberneeme sadam Kaberneeme tee kauplus Tõusu tee Küla tee Tõusu tee 2015. aastal tähistas Kaberneeme poolsaarel asuv Kaberneeme küla 640. aastapäeva. Üks esimesi tunnistusi, mis viitab sealsele asustusele, on 1375. aastast pärinevas Rootsi pühaku Brigitta imede kirjelduses. Algul oli Kaberneeme Kaberla külale kuulunud kalarand. 1375. aastal toimus Kaberneemes eesti ja rootsi kalurite kokkupõrge. 1485. aastal on Kaberneemet mainitud kui rootslaste küla. Külas asus Kaberneeme aianduskooperatiiv, millest on säilinud märkimisväärsed ehitised. Kuni 1694. aastani esinevad andmed on sedavõrd vähesed, et ei ole võimalik saada täielikku ülevaadet küla arengust ja selle elust. Kindlad etnograafilised andmed pärinevad 1694. aastast – tolleaegsetest dokumentidest ja kaartidelt selgub, et Kaberneeme külas oli siis 13 talu. 19. sajandi lõpupoole kujunes Kaberneemest tähtsamaid Tallinna-lähedasi kala püügi- ja töötlemiskeskusi. Oletatavasti oli Kaberneeme küla üks esimesi kohti, kus rakendati pöörisnooda ehk keerepüüki. Esimeste hulgas Eestis hakati kala suitsutama 1892. aastal ning 1893. aastast tegutses külas kilutööstus. Edukas kalandus soodustas küla laienemist ja juba 1912. aastal oli Kaberneemes 16 ning kümnendi lõpus aga juba 21 purjelaeva. 20. sajandi esimesel poolel saadi poolsaare lähivetest märkimisväärselt suuri lõhesaake ja kaluriküla areng hoogustus veelgi. Kaberneeme poolsaare lähiveed olid algselt Pirita kloostri munkade kalastuskohad. Kaberneemest on alguse saanud ka selle kandi (Kuusalu kihelkonna) laevaehitus. Siit algas ka räimemüük Tallinna ning samuti munakivide vedu. Küla koostöö- ja käimisetraditsioonid katkesid 1944. aastal Nõukogude okupatsiooniga Eestis. Eeldatavasti põgenes tollal küla 300 elanikust umbes pooled välismaale. Nõukogude ajal asus seal NSV Liidu piirivalve Rakvere piirivalvesalga Kaberneeme piirivalvekordon ja Kaberneeme poolsaarel tehnilise vaatluse post. Kalevi-Liiva Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 4.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Statistikaameti andmebaas "Kaberneeme küla". "Kaberneeme poolsaar ja küla". 360° aeropanoraam / aerofoto Kaberneeme küla koduleht Ilm Kaberneemes
Koila (Jõelähtme)

Koila on küla Jõelähtme vallas Harjumaal. Ellandvahe tee Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 5.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Koila

Koila on mitme koha nimi: Koila on küla Jõelähtme vallas Harju maakonnas Koila on küla Väike-Maarja vallas Lääne-Viru maakonnas Koila on küla Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas
Lõosilm

Lõosilm (Myosotis L.) – rahvapärase nimetusega meelespea – on rohttaimede perekond kareleheliste sugukonnast. Ladinakeelne nimetus tuleb vanakreeka sõnadest μῦς (mys; omastav μυός, myos) 'hiir' ja οὖς (ous, omastav ὠτός ōtos) 'kõrv'. Nimetus on antud hiirekõrvakujulise lehe järgi. Perekonnas on umbes 50 liiki, mis kasvavad Euroopa parasvöötmes, Aafrika kõrgmägedes lõuna poole kuni Kaplinnani välja, Uus-Guineas ja Austraalias. Lõosilmad on laotuvate või tõusvate vartega üheaastased, kaheaastased ja mitmeaastased taimed. Lühikese varre otsas asuvad sinised või roosad õied. Myosotis alpestris – aed-lõosilm (kultuuris, vahel metsistub) Myosotis arvensis – põld-lõosilm (sage) Myosotis discolor – kirju lõosilm (esinemine Eestis ebaselge (vanade andmete põhjal on kasvanud)) Myosotis laxa: Myosotis laxa ssp. baltica – balti lõosilm (harva) Myosotis laxa ssp. caespitosa – muru-lõosilm (hajusalt) Myosotis ramosissima – kink-lõosilm (harva) Myosotis scorpioides – soo-lõosilm (tavaline) Myosotis sparsiflora – harvaõiene lõosilm (harva) Myosotis stricta – liiv-lõosilm (tavaline või pigem hajusalt esinev) Myosotis sylvatica – mets-lõosilm (hajusalt)
Vincas Kudirka

Vincas Kudirka (31. detsember 1858 Vilkaviškise rajoon, Paežeriai – 16. november 1899 Naumiestis, Vilkaviškise rajoon) oli leedu kirjanik ja publitsist. Ta õppis Paežeriai koolis ja Marijampolė gümnaasiumis. Ta õppis hästi oli asjaarmastaja kunstnik ja salongitantsija. Kudirka oli väga vaimustatud poola kultuurist. Aastatel 1877–1879 õppis ta Seinai vaimulikus seminaris. Sealt heideti ta välja. Aastal 1883 ilmus ajalehe Aušra esimene number. See vapustas Kudirkat. Pärast selle läbilugemist tundis ta end leedulasena. Aastal 1881 lõpetas ta Marijampolė gümnaasiumi. Ta keeldus õppimisest Moskva ülikoolis, kuhu tal oli võimalus saada leedulastele ettenähtud stipendium. Ta läks selle asemel Varssavi ülikooli, kus ta kannatas suurt puudust. Kudirka esimene leedukeelne teos oli satiiriline luuletus "Miks juudid ei söö sealiha" ("Dėl ko žydai nevalgo kiaulienos"), mis ilmus 1885 ajalehes Aušra. Sotsialistliku kirjanduse ümberkirjutamise eest ta vangistati ning heideti Varssavi ülikoolist välja. Pärast vabanemist hakkas ta võitlema Tsaari-Venemaa rõhumise vastu. Aastal 1887 õnnestus Kudirkal ülikooli tagasi saada. Aastal 1888 asutas ta koos sõpradega Varssavi leedu üliõpilaste isamaalise seltsi Lietuva. Aastal 1889 andis ta koos sõpradega välja kirjandus-, poliitika- ja teadusajakirja Varpas esimese numbri. Arstiteaduskonna lõpueksamite sooritamise ajal tegutses ta ajakirja toimetaja, korrektori, kaastöölise ja administratiivjuhina. Ajakirja trükiti Tilsitis (praegu Sovetsk) ja Ragnitis (praegu Neman). Alates 1890. aastast hakkas Varpase kõrval ilmuma ka talupoegadele mõeldud ajaleht Ūkininkas. Elu lõpul jäi Varpase toimetamine täielikult Kudirka hooleks, kuigi tema tervis oli sel ajal halvem. 1890–1894 töötas Kudirka arstina Šakiais. Sel ajal põdes ta juba tuberkuloosi. Alates 1887. aastast elas Kudirka Naumiestises, kus ta ka suri. Kudirka kirjutas luuletusi, satiire ja artikleid ning tõlkis näidendeid. Ta oli silmapaistev kirjanik, kirjanduskriitik, leedu rahvaluule koguja ja tõlkija. Suurema osa oma loomingust avaldas ta Varpases. Ta kirjutas satiirilised jutustused "Viršininkai" ("Ülemused"; 1895), "Vilkai" ("Hundid"; 1898), "Lietuvos tilto atsiminimai" ("Leedu silla mälestused") ja "Cenzūros klausimas" ("Tsensuuri küsimus"), avaldas luulekogu "Laisvos valandos" ("Vabad tunnid") ja leedu rahvalaulude kogu "Kanklės" ("Kannel"), komponeeris viiuli- ja klaveripalu, tõlkis George Gordon Byroni poeemi "Kain", Adam Asnyki "Keistutise", Friedrich Schilleri "Orléansi neitsi" ja "Wilhelm Telli", Adam Mickiewiczi) "Lihavõtted", Julius Słowacki "Mindaugase" ja muud. 15. septembril 1898 avaldas ta Varpase 6. numbris oma sõnade ja viisiga "Rahvuslaulu" ("Tautiška giesmė"), millest 1919 sai Leedu riigihümn pealkirjaga "Lietuva, tėvyne mūsų". Portreed; allikas Mälestussammas Portree Luuletused ja jutustused leedu keeles
Koila (Väike-Maarja)

Koila on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda. Koila on muistse Pudiviru lõunapoolsemaid külasid, mille piirkonnas oli enne kuivendamisi hulk karstiallikaid ja kurisuid, paar sajandit tagasi töötanud külas 3 vesiveskit. Vaagnataolised augud kandnud igaüks oma nime. Kabeliaugus olnud muiste kabel, Saare augus järveke, Lambapääru augus pestud lambaid, Sinika ja Katla augus olnud su­viti vesi. Tänapäeval laiuvad külas kuivendatud rohumaad, kus pole jälgegi allikatest. 18. sajandi L. A. Mellini kaardi järgi läbis Salla jõgi ka Kadiküla, Koila ja Kaavere küla. Tänapäeval suubub Salla jõgi Reastvere külas. Teisi loetletud külasid läbib Koila peakraav. Koilas asus Koila mõis. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 10.11.2020. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Emumägi: Külad emumagi.onepagefree.com/?id=15896
Rift

Rift on koht, kus toimub maakoore ja litosfääri rebenemine Riftide tekkepõhjuseks on laamade lahknemine. Ookeanilise maakoorega laamade lahknemisel tekivad ookeanilised riftivöötmed, kus piki keskahelikku kulgeb pikk ja kitsas alang. Kohati voolab välja laava ja purskavad vulkaanid. Sageli esinevad tugevad maavärinad. Mandrilise maakoorega laamade või nende osade lahknemisel tekivad mandrilised riftivöötmed, piki selle keskosa kulgeb pikk ja kitsas alang. Seal tekivad kitsad ja pikad järved. Kohati voolab välja laava ja purskavad vulkaanid. Sageli esinevad tugevad maavärinad. Ida-Aafrika riftivöönd Punase mere rift Baikali riftivöönd, Baikali järve põhi on maailmas sügavaim kontinentaalne rift Suessi lahe rift Rio Grande rift USA edelaosas Reini rift, Lääne-Saksamaa lõunaosas Oslo alang Norras Ottawa-Bonnechere alang Ontarios ja Quebecis Lääne-Antarktika rift Antarktises Riftivöönd http://www.mantleplumes.org/VM_DecompressMelt.html Decompressional Melting During Extension of Continental Lithosphere
Vene Kunstnike Ühendus Eestis

Vene Kunstnike Ühendus on asutatud 1998. aastal ning sellesse kuuluvad Eestis elavad ja kunstiga tegelevad eri rahvustest inimesed. Nendevaheline ühendav lüli on vene keel. Vene Kunstnike Ühenduse juhataja on Aivar Rihkrand. Ühendus korraldab pidevalt väljapanekuid Ida-Virumaa kunstigaleriides ja Tallinnas Vene Kultuurikeskuses, aga ka mitmel pool mujal. Näiteks 2011. aastal organiseeriti koostöös Tallinna Vene Muuseumiga retrospektiivne näitus "Vene kunstnikud Eestis. 21 sajandi algus". Esmakordselt ühenduse ajaloos toimus ühine näitus Tartus. "Etnoweb". www.etnoweb.ee. Vaadatud 9.02.2013. "Vene kunstnikud Eestis. 21 sajandi algus". www.postimees.ee. Vaadatud 9.02.2013.[alaline kõdulink]
Tasandik

Tasandik on suhteliselt tasase pinnamoe ning madalate absoluutsete kõrgustega piirkond. Tasandiku reljeef võib olla kergelt lainjas, kuid mäestikele omaseid järske reljeefivorme üldiselt ei ole või on vähe. Valdavad kulutuslikud ja kuhjelised pinnavormid. Tasandik võib olla tekkinud nii settimise kui ka erosiooni läbi. Näiteks rannikumadalikud on tavaliselt külgnevaist mägedest pärineva settematerjali kuhjumisalaks. Mõnikord on tasandik tekkinud pikka aega väldanud kulutuse tagajärjel, mis on reljeefi iseärasused ajapikku tasandanud. Tasandikel elab suurem osa maailma rahvastikust. Tasandike loend
Koipsi

Koipsi (ka Koipse) on küla Harjumaal Jõelähtme vallas. Asub Koipsi saarel. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 5.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Koogi (Jõelähtme)

Koogi on küla Jõelähtme vallas Harjumaal. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 5.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Koogi

Koogi on mitme koha nimi: Koogi on küla Jõelähtme vallas Harju maakonnas Koogi on küla Tartu maakonnas Tartu vallas Koogi järv ja Koogi oja asuvad Tartu vallas
Leedu kirjandus

Leedu kirjandus on leedu keeles kirjutatud kirjandus. Leedu kirjanike loend
Saltatsioon

Saltatsioon on setteosakeste transpordiviis, mille puhul osakesed liiguvad tuulest või vooluveest kantuna hüplevalt edasi. Saltatsioon on vahevormiks veeremise ning suspensioonina edasikandumise vahel. Selle, kas setteosake liigub edasi veereldes, saltatsiooniliselt või suspensioonina, määravad ära osakese omadused (mass, suurus) ja teda kandva fluidumi omadused (liikumiskiirus, tihedus).
Koogi (Tartu)

Koogi on küla Tartu maakonnas Tartu vallas. Külas on 70 elanikku. Külast voolab läbi Laeva jõgi ning seal asub ka 2 järve: Koogi paisjärv ja Veski paisjärv. Keskuses asus Saadjärve mõisa karjamõis: Koogi mõis. Koogi külas on sündinud polaaruurija Vello Park ja Endla teatri näitleja ning muusik Elmar Trink 2000. aastal moodustati Koogi külaseltsing, kelle eestvedamisel on korrastatud külakeskus, rand ja 2005. aastal valmis ka külakoda, kus korraldatakse järvemuusikakontserte, külapäevi, Saadjärve kooli kokkutulekuid, Tabivere valla laulupäevi jne. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tabivere valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 4.08.2022. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2014. Vaadatud 8. juunil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Kostiranna

Kostiranna on küla Jõelähtme vallas Harjumaal. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 5.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kullamäe (Jõelähtme)

Kullamäe on küla Jõelähtme vallas Harjumaal. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 6.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Kullamäe

Kullamäe võib tähendada järgmist: Kullamäe on küla Jõelähtme vallas Harju maakonnas Kullamäe on küla Räpina vallas Põlva maakonnas Kullamaa (perekonnanimi) Gert Kullamäe on eesti korvpallur Kullamäe maastikukaitseala Kullamäe oja on Mustvee jõe parempoolne lisajõgi Kullamäe tänav on tänav Viljandi linnas Kullamäe tänav asub ka Võnnu alevikus
Kullamäe (Räpina)

Kullamäe on küla Räpina vallas Põlva maakonnas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Veriora valda. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Meander

Meander on jõelooge. Jõed moodustavad meandreid peamiselt alamjooksul laiades lammorgudes. Meandrid hakkavad moodustuma, sest jõe vool on alati turbulentne ning reljeef pole kunagi absoluutselt ühtlase kallakuga. Seetõttu ei saa kujuneda sirgeid jõesänge. Tekkinud looked muutuvad suuremaks, sest jõed voolavad n-ö väliskurvis kiiremini ja erodeerivad sealt setteid, mille tulemusel tekib kõrge kaldaga põrkeveer. Sisekurvis toimub aga aeglase voolu tõttu setete kuhjumine (jõgi säilitab oma laiuse, kuid muudab asukohta). Seega on tegemist positiivse tagasisidega – tekkinud jõelooge soodustab enda edasist arenemist. Meandrid ei saa areneda lõputult, sest ükskord murrab jõgi oma tee sirgemaks ning vanadest meandreist arenevad soodid. Meandrite moodustumist nimetatakse meandreerumiseks. Termin "meander" tuleb Väike-Aasia poolsaare edelaosas voolava jõe Büyük Menderese nimest. Pindmiselt voolava vee geoloogiline tegevus
Liivamäe

Liivamäe on küla Jõelähtme vallas Harjumaal. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 6.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.
Loo küla

Loo on küla Jõelähtme vallas Harjumaal. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 6.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Vandjala ja Loo küla koduleht.
Maardu küla

Maardu on küla Jõelähtme vallas Harjumaal. Maardu küla on esmamainitud aastal 1241 (Martaekilae) ning Maardu mõisa (Maarthe) 1397. aastal. Küla mõisastati 18. sajandi keskpaigas. Külas asuvad Maardu mõis, Maardu hiiemets, väikeselohuline kultusekivi Hiiekivi ning Maardu kivikalmete rühm. Põhjas piirneb küla Tallinna–Narva maanteega, millega ühendab küla keskust Maardu mõisa tee. Küla läbib Lagedi–Kostivere tee ja külla jääb ka üks bussipeatus (Maardu mõis). Lähimad kauplused, koolid, lasteaiad ja muud asutused jäävad sama valla Loo ja Kostivere alevikku. 1941. aasta 6. detsembril sündis Maardu külas talunike Evald ja Adele Hermaküla (sündinud Sepp) poeg Evald Hermaküla, hilisem tuntud näitleja, teatrilavastaja, filmilavastaja ja näitejuht. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 159 inimest. Neist 114 (71,7%) olid eestlased. Küla järgi on nimetatud Kallavere kihistu Maardu kihistik. Maardu Maardu mõisa kalmistu Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 7.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. "Maardu küla". 12.12.2011. Vaadatud 30.01.2014. Statistikaameti andmebaas Stratigraafia info
Manniva

Manniva on küla Jõelähtme vallas Harjumaal. Seal asuvad golfiväljakud, mis kuuluvad klubile Estonian Golf & Country Club. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaameti statistika andmebaas, vaadatud 7.09.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014.