laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Auleliai kihistik

Auleliai kihistik (inglise Auleliai Member) on ordoviitsiumi ladestu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Jevlampijus Laškovas aastal 1976. Kihistik on nime saanud Auleliai küla järgi. Eesti aladel kihistiku kivimeid ei esine. Leedus esineb kihistik maa kesk- ja idaosas, kus kihistiku paksus ulatub 15,1 meetrini, ning Nemunase madalikul, kus kihistik on 8 meetri paksune. Kihistiku stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 633...651,3 meetril. Kihistikku on loetud Keila lademe kihistikuks, arvatud seda Kahula kihistu osaks või loetud Haljala lademe Drugėnai kihistusse kuuluvaks kihistikuks. Kihistiku moodustab mergel, milles esinevad argilliiti sisaldava lubjakivi vahekihid. Kihistiku põhjas esineb bentoniiti, mis võib vastata Keila lademe alumist piiri määratlevale bentoniidikihile. Ka mitmed teised fossiilid pärinevad Keila lademe moodustumise perioodist, kuid kihistiku brahhiopoodide fauna sarnaneb pigem Haljala lademe omaga. Auleliai kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Eesti stratotüüpsed paljandid Paškevičius, J. 1997. The Geology of the Baltic Republics. Vilnius University, Geological Survey of Lithuania, 387 lk. Upper Sandbian–lower Katian bio- and chemostratigraphy in the Pajevonys-13 core section, Lithuania, Linda Hints, Juozas Paškevičius, Tõnu Martma, Peep Männik, Jaak Nõlvak, 2015 Auleliai kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Auleliai

Auleliai on küla Leedus Anykščiai rajoonis Svėdasai vallas. Aastal 2001 oli külas 221 elanikku. Suur osa küla elanikest elab korterelamutes. Küla järgi on nimetatud Keila lademe Auleliai kihistik. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamento, vaadatud 17.08.2019. Stratigraafia terminoloogia Küla portaalis vietoves.Lt
Tamme (Elva)

Tamme on küla Tartu maakonnas Elva vallas. Asub Võrtsjärve kaldal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rannu valda. Külas asub kuni 8 m kõrgune Tamme pank. Külas asub Tamme tuuleveski. Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 5.02.2018.
Jõhvi kihistu

Jõhvi kihistu (inglise Jõhvi Formation) on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistu on nime saanud Jõhvi mõisa järgi. Kihistu vastab Jõhvi alamlademele ja seda loetakse Kahula kihistu osaks. Kihistiku stratotüüp on Kämbemäe paemurd, kunagine paemurd, mis tänaseks on kinni kasvanud . Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Aluvere kihistik Pagari kihistik Madise kihistik. Kihistu koosneb sõlmjast lubjakivist, mis sisaldab vahekihtidena bentoniiti ja keskosas ka argilliiti. Jõhvi kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Eesti stratotüüpsed paljandid[alaline kõdulink] Haljala Stage L. Hints Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 pp. ISBN 9985-50-185-3 Jõhvi kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Pagari kihistik

Pagari kihistik (inglise Pagari Member) on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Jõhvi kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Ralf Männil aastal 1976. Kihistik on nime saanud Pagari küla järgi. Kihistiku stratotüübiks on Pagari külas asuv Pagari puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 26.4..31 meetril. Pagari kihistik on Jõhvi kihistu keskmine kihistik. Kihistiku all lamab Aluvere kihistik ja sellel lasub Madise kihistik. Kihistik koosneb rohekashallist, keskmiselt kuni tugevalt savikast muguljast detriitjast lubjakivist. Pagari kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Suuroja, K., All, T., Kõiv, M., Mardim, T., Morgen, E., Ploom, K., Vahtra, T. Eesti geoloogiline baaskaart (mõõtkavas 1:50 000). 6343 Maardu. Eesti Geoloogiakeskus. Kaardistamise osakond, Tallinn, 2002. Pagari kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Madise kihistik

Madise kihistik (inglise Madise Member) on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Jõhvi kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Ralf Männil aastal 1976. Kihistik on nime saanud Madise küla järgi. Kihistiku stratotüübiks on Madise astang, kus kihistiku kivimid moodustavad panga ülemised 1.6 meetrit. Pagari kihistik on Jõhvi kihistu ülemine kihistik. Kihistiku all lamab Pagari kihistik. Kihistik koosneb helehallist, nõrgalt savikast õhukese- kuni paksukihilisest lubjakivist, milles on roheka, tugevalt kuni keskmiselt savika lubjakivi vahekihte. Madise kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Eesti stratotüüpsed paljandid Suuroja, K., All, T., Kõiv, M., Mardim, T., Morgen, E., Ploom, K., Vahtra, T. Eesti geoloogiline baaskaart (mõõtkavas 1:50 000). 6343 Maardu. Eesti Geoloogiakeskus. Kaardistamise osakond, Tallinn, 2002. Madise kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Vehendi

Vehendi on küla Tartu maakonnas Elva vallas. Asub Võrtsjärve kaldal. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rannu valda. Vehendil asub Võrtsjärve Limnoloogiakeskus. Seal on ka Trepimägi, Valguta Mustjärv ja arvukalt kivikalmeid. Kivikalme Vehendi külas Kivikalme Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 5.02.2018.
Aluvere kihistik

Aluvere kihistik (inglise keeles Aluvere Member) on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Jõhvi kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson aastal 1945. Kihistik on nime saanud Aluvere järgi. Kihistiku stratotüübiks on Roodevälja külas asuv Aluvere paemurd, kus paljanduvad Kahula kihistu alumise osa kivimid ja on hästi näha kihistikule omane puhta ning savika lubjakivi kihtide rütmiline vaheldumine. Aluvere kihistik on Jõhvi kihistu alumine kihistik. Kihistikul lasub Pagari kihistik. Kihistik koosneb helehallist lubjakivist, milles vahelduvad suurema ja väiksema savisisaldusega kihid. Aluvere kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Suuroja, K., All, T., Kõiv, M., Mardim, T., Morgen, E., Ploom, K., Vahtra, T. Eesti geoloogiline baaskaart (mõõtkavas 1:50 000). 6343 Maardu. Eesti Geoloogiakeskus. Kaardistamise osakond, Tallinn, 2002. Aluvere kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Kahula kihistu

Kahula kihistu (inglise Kahula Formation) on ordoviitsiumi ladestu Viru ladestiku kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistu on nime saanud Kahula küla järgi. Kihistiku stratotüüp on Kahula paemurd. Paemurrus paljandus aastal 1970 1,16 cm Keila lademesse kuuluvat paekivi. Ülemised 13 cm moodustas rohekashall suure savisisaldusega lubjakivi, järgnes 13 cm kollakashalli paksukihilist lubjakivi, seejärel 13 cm kollakashalli suure savisisaldusega õhukesekihilist lubjakivi. Järgmised 12 cm moodustas taas kollakashall paksukihiline lubjakivi, alumised 65 cm moodustas aga kollakashall muguljas mergli vahekihtidega lubjakivi. Kunagine paemurd on ehitusprahiga täidetud ja kinni kasvanud. Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Kurtna kihistik Lehtmetsa kihistik Pääsküla kihistik Saue kihistik. Lisaks loetakse selle osaks veel Jõhvi kihistut, vahel arvatakse kihistusse ka Auleliai kihistik. Kihistu koosneb lubjakivist, mille osades kihtides sisaldub vahekihtidena bentoniiti ja argilliiti. Kahula kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Eesti stratotüüpsed paljandid[alaline kõdulink] Haljala Stage L. Hints Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. 436 pp. ISBN 9985-50-185-3 Geology and Mineral Resources of Estonia. Keila stage Linda Hints&Tõnu Meidla Kahula kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Lehtmetsa kihistik

Lehtmetsa kihistik (inglise Lehtmetsa Member) on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe Kahula kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Lembit Põlma 1988. aastal. Kihistiku stratotüüp on Saku 1098A puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 7,1–11,6 meetril. Kihistik koosneb õhukesekihilisest lubjakivist, mis sisaldab vahekihtidena aleuriiti. See on tõenäoliselt tekkinud samal ajal Vasalemma kihistuga, settides väljaspool riffe lainetusele alluvas tsoonis. Lehtmetsa kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Facies and stratigraphy of the middle Caradoc mixed siliciclastic-carbonate sediments in Eastern Baltoscandia Leho Ainsaar, Tõnu Meidla, 2000 Lehtmetsa kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Kurtna kihistik

Kurtna kihistik (inglise Kurtna Member) on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe Kahula kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistik on nime saanud Kurtna küla järgi. Kihistiku stratotüübiks on nüüdseks tasandatud Kurtna paemurd. Paemurrus paljandus varem õhukeste mergli vahekihtidega lubjakivi. Kihistiku lubjakivi on muguljas. Kurtna kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Eesti stratotüüpsed paljandid Kurtna kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Romario Ibarra

Romario Andrés Ibarra Mina (sündinud 24. septembril 1994 Atuntaquis) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Pachuca ja Ecuadori jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri 2012. aastal Ecuadori kõrgliiga klubis Universidad Católica. 2013. aastal mängis ta laenul teises Ecuadori kõrgliiga klubis, L.D.U. Quito. 2018. aastal liitus ta Major League Socceri klubiga Minnesota United. 2019. aastal suundus ta laenule Pachucasse. Debüüdi Ecuadori koondises tegi Ibarra 5. oktoobril 2017 MM-i valikmängus Tšiili vastu ning lõi samas mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta kuulus Ecuadori koondisse 2019. aasta Copa Américal. Tema vanem vend Renato Ibarra on samuti jalgpallur ja kuulub Ecuadori koondisse.
Pääsküla kihistik

Pääsküla kihistik (inglise keeles Pääsküla Member) on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe Kahula kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson aastal 1945. Kihistik on nime saanud Pääsküla küla järgi. Kihistiku stratotüübiks on Pääsküla kõviku paljandid. Kihistik koosneb õhukesekihilisest lubjakivist, mis sisaldab vahekihtidena aleuriiti. See on tõenäoliselt tekkinud samal ajal Vasalemma kihistuga, settides väljaspool riffe lainetusele alluvas tsoonis. Kihistiku alumise piiri moodustab paksem kiht bentoniiti. Pääsküla kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Facies and stratigraphy of the middle Caradoc mixed siliciclastic-carbonate sediments in Eastern Baltoscandia Leho Ainsaar, Tõnu Meidla, 2000 Suuroja, K., All, T., Kõiv, M., Mardim, T., Morgen, E., Ploom, K., Vahtra, T. Eesti geoloogiline baaskaart (mõõtkavas 1:50 000). 6343 Maardu. Eesti Geoloogiakeskus. Kaardistamise osakond, Tallinn, 2002. Pääsküla kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Denizlispor

Denizlispor on Türgi spordiklubi, mis tegutseb Denizlis. See on tuntud eeskätt oma jalgpallimeeskonna järgi. Denizlispori jalgpallimeeskond mängib Türgi kõrgliigas Süper Lig. Denizlispori jalgpallimeeskond saavutas hooajal 2001–02 Türgi kõrgliigas viienda koha ja kvalifitseerus järgmise hooaja UEFA karikavõistlustele. Seal alistati järjest FC Lorient, Praha Sparta ja Lyoni Olympique. Neljandas ringis kaotati hilisemale UEFA karika võitjale Portugali klubile FC Porto. 2019. aastal jõudis Denizlispor pärast üheksat aastat tagasi Türgi kõrgliigasse. Klubil on osakond ka võrkpallis, korvpallis, lauatennises ja võimlemises. Ametlik koduleht
Saue kihistik

Saue kihistik (inglise Saue Member) on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe Kahula kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson aastal 1945. Kihistik on nime saanud Saue mõisa järgi. Kihistiku stratotüübiks on Jälgimäe külas asunud Saue-Kirsimäe paemurd. Paemurd oli peaaegu täielikult mattunud juba aastal 1945, mil seal paljandusid Saue kihistiku kivimid 20 cm ulatuses. Tänapäeval asub paljandi kohal põld. Saue kihistik moodustab Kahula kihistu ülemise osa. Ülejäänust kihistust eristab seda karbikuhjatiste esinemine kihistu kivimites. Kihistik koosneb õhukesekihilisest lubjakivist, mis sisaldab vahekihtidena aleuriiti. See on tõenäoliselt tekkinud samaaegselt Vasalemma kihistuga, settides väljaspool riffe lainetusele alluvas tsoonis. Saue kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Eesti stratotüüpsed paljandid[alaline kõdulink] Acta Et Commentationes Universitatis Tartuensis, Ülikool 1994, lk. 101 Facies and stratigraphy of the middle Caradoc mixed siliciclastic-carbonate sediments in Eastern Baltoscandia Leho Ainsaar, Tõnu Meidla, 2000 Saue kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Harilik ristirohi

Harilik ristirohi (Senecio vulgaris) on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik. Harilikul ristirohul on sopilis-sulglõhised, peaaegu paljad lehed. Õisikus on ainult putkõied, keelõied puuduvad. Üldkatise sisemised lehed paljad, enamasti mustatipulised. Välimisi katiselehekesi on rohkesti, need on samuti mustatipulised. Taime tavaline kõrgus on 5–40 cm. Võib kõige kergemini segi minna mets-ristirohuga. Harilik ristirohi on looduslikult tsirkumpolaarse levilaga. Eestis tavaline, kasvades aedades ja põldudel umbrohuna, teeservadel ja mererannikul. Umbrohi. Alkaloidide senetsioniini ja senetsiini sisalduse tõttu ravimtaim, verejooksu sulgeva toimega. Õitsemisajal leidub taimes umbes 25 mg% C-vitamiini. Kariloomad harilikku ristirohtu ei söö, seemnised on aga meelepäraseks toiduks kanaarilindudele. "Senecio vulgaris - harilik ristirohi". Eesti taimede uue levikuatlase tööversioon. 2018. Talts, Silvia (1978). Perekond ristirohi - Senecio. - Eesti NSV floora, 6. kd. Tallinn: Valgus. Lk 286. Harilik ristirohi andmebaasis eElurikkus
Rio Ave F.C.

Rio Ave Futebol Clube on Portugali jalgpalliklubi, mis tegutseb Vila do Condes. See mängib Portugali kõrgliigas Primeira Liga. Klubi on asutatud 1939. aastal. See on saanud nime läbi Vila do Conde kulgeva Ave jõe järgi. Rio Ave parim koht Portugali kõrgliigas on olnud viies, mis on saavutatud hooaegadel 1981–82 ja 2017–18. Kahel korral on jõudnud Rio Ave Portugali karikavõistluste finaali ning ühel korral liigakarika ja superkarika finaali. Hooajal 2014–15 osales Rio Ave UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril. Taça de Portugal Teised kohad (2): 1983–84, 2013–14 Taça da Liga Teine koht (1): 2013–14 Supertaça de Portugal Teine koht (1): 2014 Portugali esiliiga Võitja (3): 1985–86, 1995–96, 2002–03 Portugali kolmas liiga Võitja (1): 1976–77 Ametlik koduleht
Hitler's Cross

Hitler's Cross ('Hitleri rist') oli augustis 2006 India ühe suurema linna Mumbai eeslinnas Navi Mumbais avatud restorani nimi. Restoraniomanik Punit Shablok lasi laiaulatusliku reklaamikampaania käigus kogu linnas üles kleepida plakatid, mille on näha nii Adolf Hitlerit kui ka haakristi. Linna juudikogukond võitleb restorani sulgemise nimel. Hiljem muutis kohvik nime ja kannab praegu nime Cross Café. Reutersi uudis Indias kütab kirgi restoran Hitleri Rist Eesti Päevalehes
Soo-ristirohi

Soo-ristirohi (Senecio paludosus, mitmes andmebaasis ka Jacobaea paludosa, sel juhul eesti keeles soo-voolmerohi) on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik. Soo-ristirohul on korrapäraselt saagjashambulise servaga teravatipulised, enamasti paljad lihtlehed. Üldkatis on näiliselt kaherealine, väliskate koosneb 8–10 märgatavalt väiksemast lehekesest. Taime tavaline kõrgus on 50–150 cm. Mitmeaastane taim, kasvab tavaliselt väikeste kogumikena. Voolme-ristirohi on looduslikult levinud Euraasias, täpsemalt Eurosiberi levilaga. Eestis tavaline, peamiselt mandriosas (peaaegu puudub saartel). Kasvab veekogude kallastel, soodes, lodumetsade sihtidel. Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse soodsas seisundis taimena. "Senecio paludosus - soo-ristirohi". Eesti taimede uue levikuatlase tööversioon. 2018. Eesti punane nimestik, eElurikkus Soo-ristirohi andmebaasis eElurikkus
SC Paderborn 07

Sport-Club Paderborn 07 e.V. on Saksamaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Paderbornis. See mängib Saksamaa esiliigas 2. Bundesliga. Pikka aega tegutses Paderbornis kaks jalgpalliklubi TuS Schloss Neuhaus ja FC Paderborn, mis ühinesid 1985. aastal nime all TuS Paderborn/Neuhaus. Praeguse nime sai klubi 1997. aastal. 07 viitab klubi nimes TuS Schloss Neuhausi asutamisaastale 1907. Hooajal 2005–06 osales klubi esimest korda Saksamaa esiliigas. Hooajal 2013–14 tõusti esimest korda Saksamaa kõrgliigasse, kuid hooajal 2014/15 jäädi liigas viimaseks ja langeti tagasi esiliigasse. Hooajal 2018–19 kindlustas Paderborn taas pääsu Bundesligasse, kuid sarnaselt hooajaga 2014/15 saadi hooajal 2019/20 liigas viimane koht ja langeti taas esiligasse. Seisuga 20. juuli 2023 Märkus: Lipud näitavad rahvuskoondist vastavalt FIFA reeglitele. Mängijatel võib olla aga mitu kodakondsust. "Spieler – Mannschaft – Profis – SC Paderborn 07" (saksa). SC Paderborn 07. Vaadatud 5. juulil 2023. Ametlik koduleht
Vasavere kihistu

Vasavere kihistu (inglise keeles Vasavere Formation) on ordoviitsiumi ladestu Idavere lademesse kuuluv kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistik on nime saanud Vasavere küla järgi. Kihistu stratotüübiks on Vasavere külas asunud Rausvere paemurd. Paemurd pole tänapäeval leitav. Aastal 1977 oli paemurd osaliselt ehitusprahiga täidetud ning Vasavere kihistu kivimid paljanduvas 3,2-meetrises paeseinas enam ei paljandunud. Kihistu koosneb rohekashallist savikast lubjakivist. Selles esineb rohekate vahekihtidena mergel, hallide vahekihtidena aga bentoniit. Lõuna-Eestis lisaanduvad kihistusse veel raud- või lubiooidid. Vasavere kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 12.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Eesti stratotüüpsed paljandid Vasavere kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Kisuvere kihistik

Kisuvere kihistik (inglise Kisuvere Member) on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Tatruse kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Lembit Põlma aastal 1988. Kihistiku stratotüübiks on Kisuvere T-141 puurauk, kus kihistiku kivimid paiknevad 11.90..12.65 meetril. Kisuvere kihistik on Tatruse kihistu alumine kihistik. Kihistikul lasub Põdruse kihistik. Kihistiku moodustab suure liivasisaldusega lubjakivi. Kisuvere kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Eesti geoloogilise digitaalkaardistamise (mõõtkavas 1 : 50 000) juhendi 2.0 seletuskiri Tartu, 2008 Kisuvere kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Põdruse kihistik

Põdruse kihistik (inglise Põdruse Member) on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe Tatruse kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Lembit Põlma aastal 1988. Kihistiku stratotüübiks on Põdruse T-136 puurauk, kus kihistiku kivimid paiknevad 8.05..9.20 meetril. Põdruse kihistik on Tatruse kihistu ülemine kihistik. Kihistik lamab Kisuvere kihistikul. Põdruse kihistik Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Eesti geoloogilise digitaalkaardistamise (mõõtkavas 1 : 50 000) juhendi 2.0 seletuskiri Tartu, 2008 Põdruse kihistik Eesti geokogude infosüsteemis
Tatruse kihistu

Tatruse kihistu (inglise Tatruse Formation) on ordoviitsiumi ladestu Haljala lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistu on nime saanud Tatruse mõisa järgi. Kihistu vastab Idavere alamlademele. Kihistiku stratotüüp on Tatruse paljand. Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Põdruse kihistik Kisuvere kihistik. Kihistu koosneb kõvast korrapäraselt kihistunud lubjakivist. See sisaldab kelmetena ka merglit. Tatruse kihistu Eesti geokogude infosüsteemis (vaadatud 17.08.2019) Stratigraafia terminoloogia Eesti stratotüüpsed paljandid[alaline kõdulink] Geology and Mineral Resources of Estonia. Haljala stage Linda Hints&Tõnu Meidla Tatruse kihistu Eesti geokogude infosüsteemis
Voore (Mustvee)

Voore on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Kullavere jõe ääres. Külas tegutsevad Voore Põhikool, Voore Puhkekeskus ja MTÜ Jõgevamaa Omavalitsuste Aktiviseerimiskeskus. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Saare valda. Külas asus Roela mõisa keskus. Mõisa peahoone põles maha 31. juulil 1941 toimunud Roela lahingu käigus ning hävitati see lõplikult 1970. aastatel. 2015. aastal toimus külas Wikimedia Kesk- ja Ida-Euroopa kokkusaamine. Külast voolab läbi Kullavere jõgi. Jõel asuvad küla piires Voore paisjärv ja Leedimäe järv. Roela mõisa park on arvatud kaitsealuseks pargiks. Ehitismälestisteks on arvatud Roela mõisa peahoone varemed (24056), mõisa park ja allee (24057), valitsejamaja (24058) ja moonakatemaja (24059). Küla idaosas Kirikumäel asuvad arheoloogiamälestisteks arvatud kivikalmed ning lääneosas on Kullavere jõe edelapoolsel kaldal kaks linnusekohta (Roela I ja Roela II linnamägi). Voore külalistemaja peamaja, endine Leedimäe algkool Voore kool Roela mõisa valitsejamaja Päikesepaneelipark Voorel Voore idaserv Roela mõis Lembitu kolhoos Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 9.06.2019. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Wikimedia CEE Meeting 2015 Roela mõisa park Keskkonnaportaal
Kalle Niinikangas

Kalle Niinikangas (sündinud 18. veebruaril 1973 Jyväskyläs) on soome luuletaja. Tarpeeksi aikuinen ammuttavaksi. Turku: Eno's, 1999. ISBN 951-9036-02-4. Lasilampi. Turku: Enostone, 2000. ISBN 951-9036-10-5. Eläimellinen kaunis nainen: Runokirja. Turku: Enostone, 2002. ISBN 951-9036-24-5. Perkele (koos Bob Beagriega). Ek Zuban, 2006. Harmaa mies. Turku. Enostone, 2012. ISBN 978-952-5960-16-7. Tervetuloa Mongoliaan: runoja yksilönkehityksestä. Tampere. Enostone kustannus 2018. ISBN 978-952-5960-64-8.
Mikk (perekonnanimi)

Mikk on eesti perekonnanimi. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mikk 657 inimesel: 312 mehel ja 345 naisel. Perekonnanimede levikult on Mikk meeste puhul 141. kohal ja naiste puhul 136. kohal. Nimi on levinuim Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 24,06. Angelika Mikk, eesti ooperilaulja ja näitleja (1973–) Arne Mikk, eesti muusikalavastaja (1934–) Boris Mikk, eesti raamatukogundustegelane (1922–2007) Ilmar Mikk, eesti tehnikateadlane (1925–1989) Mart Mikk, eesti ooperilaulja (1964–) Mihail Mikk, Eesti sõjaväelane (sündis 1896) Ofelia Mikk, eesti televisioonidiktor Tõnu Mikk, eesti näitleja (1941–2018) Urmas Mikk, eesti graafik, linnaametnik ja kirjanik (1957–1999) Olga Mikk-Krull, eesti laulja (1887–1980) https://www.stat.ee/nimed/pere/Mikk (vaadatud 17.08.2019)
Kępno

Kępno (saksa Kempen) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Kępno maakonna ja Kępno valla halduskeskus. Kępno sai linnaõigused enne 1283. aastat, kuid kaotas need 14. sajandil. 1660. aastal sai Kępno linnaõigused tagasi. Kępno Encyklopedia PWN
Sild (perekonnanimi)

Sild on eesti perekonnanimi. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Sild 1056 inimesel: 520 mehel ja 536 naisel. Perekonnanimede levikult on Sild meeste puhul 58. kohal ja naiste puhul 62. kohal. Nimi on levinuim Viljandi maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 20,16. Arno Sild, eesti jurist ja poliitik (1947–) Arvu Sild, eesti jalgpallur ja insener (1944–2017) Egon Sild, eesti notar (1903–1962) Eili Sild, eesti näitleja (1942–) Elju Sild, eesti ajakirjanik (1938–2011) Eugen Sild, eesti arst (1897–1958) Heino Sild, eesti kuulitõukaja (1944–2009) Ivar Sild, eesti luuletaja ja ajakirjanik (1977–) Joanna Sild, eesti kabetaja (1997–) Johannes Sild, eesti vaimulik (1906–1974) Joosep Sild, Eesti sõjaväelane (sündis 1887) Lauri Sild, eesti orienteeruja (1990–) Maris Sild, Eesti poliitik (1987–) Merle Sild, eesti maalikunstnik ja romaanikirjanik (1960–) Olaf Sild, Eesti usutegelane (1880–1944) Rita Sild, eesti korvpallur ja treener (1931–2015) Sarmite Sild, eesti orienteeruja ja treener (1962–) Sixten Sild, eesti orienteeruja (1964–) Timo Sild, eesti orienteeruja (1988–) Tiiu Sild, Eesti molekulaarbioloog (1958–2012) ... https://web.archive.org/web/20190817112718/https://www.stat.ee/public/apps/nimed/pere/Sild (vaadatud 17.08.2019) Sild statistikaameti andmebaasis