laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Loojangul lahkume Tallinnast

"Loojangul lahkume Tallinnast" on Einar Sandeni 1979. aastal ilmunud pseudoajalooline põnevusromaan. Päeviku vormis kirjutatud teose ajakulg jääb vahemikku 6. juuli 1965 kuni 4. november 1966. Sündmuste ainestik on inspireeritud autori käigust Eesti NSV-sse 1965. aastal. Kirjastus Kupar avaldas teosest 1992. aastal kordustrüki. Einar Sanden jätkas Karl Säre elukäigu jälgimist ka 1982. aastal ilmunud teoses "Süda ja kivid". Endine EK(b)P KK I sekretär Karl Säre ilmub 1960. aastate keskel välja ühes Lõuna-Ameerika riigis. Vähki põdev mees teatab Ameerika Ühendriikide saatkonna töötajatele, et on valmis nendega koostööd tegema, lubades 1944. aastal Läände siirdunud 36 eestlasest NSV Liidu agendi nimekirja. Teose keskne tegelane ajakirjanik Margus Tamm saab Briti luureohvitserilt ülesande tuua need kirjad ära. Margus–Magnus Tamm. Ajakirjanik Londonis, sündinud 2. augustil 1932 Tallinnas. Alan Reed. Briti luureohvitser, sündinud 5. jaanuaril 1933 Cheltenhamis. Oskab hästi eesti keelt. Kohtus Tammega Budapestis 1956. aasta oktoobris toimunud rahvaülestõusu ajal. Madis Piir. KGB major ja VEKSA Ühingu sekretär. Hando Laas (varjunimega Kaarel Sepa). Margus Tamme hukkunud onu. Endine Laskurkorpuse ohvitser. Hugo Tamm. Marguse isa. Kaubalaeva kapten ja kaasomanik. Bogdana. 22-aastane poolatar, Hugo Tamme ja Margus Tamme armuke. Riitta Wandervogel. Marguse soomlasest kihlatu. Kai Kleesment. Eesti Projekti arhitekt. Marguse noorusarmastus. Juhan Laan. Kolonelleitnant USA armee aktiivreservis. Sündinud 21. veebruaril 1929 Tallinnas. Teenistuskohaks Luure Keskagentuur. Karl Säre uus identiteet: aastast 1943 kannab nime Halfdan Frone Jensen, sündinud 1. novembril 1902 Aabenraanis. Taani kodanik. Kuni 30. aprillini 1945 teenis Gestapo Schleswig-Holsteini peakorteris konsultandina. 1950. aastatel oli kokk Panama laevadel. Einar Sanden. Neli päeva kodumaal, juuli 1965. Mana, 1 (33) 1968, lk 64-72 https://et.wikipedia.org/wiki/Kupar_(kirjastus). {{netiviide}}: puuduv või tühi pealkiri: |pealkiri= (juhend) Loojangul lahkume Tallinnast. Raamatukoi raamatupood Süda ja kivid. Raamatukoi raamatupood Säre, Karl 1903 - ... Eestigiid.ee Hellar Grabbi. E. Sanden. Loojangul lahkume Tallinnast. Mana 49/ 1981, lk 81 Olev Remsu. Luuraja & luuratav (E. Sanden. Loojangul lahkume Tallinnast. Tallinn 1992). Vikerkaar nr 3/1993, lk 90 Aivar Kull. Õpetlikud spioonilood. Päevaleht, 21. märts 1994 Õpetlikud spioonilood (Rets. rmt.: Sanden, Einar. Loojangul lahkume Tallinnast; Süda ja kivid. Tallinn: Kupar, 1992, 1993). // Kulli pilk. Ilmamaa. 2005, lk 248-250
Jan Važinski

Jan Važinski (sündinud 10. augustil 1964 Tallinnas) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Ta alustas jalgpallitreeninguid 1973. aastal Tallinna SK Dvigatelis ja Oktoobri rajooni Spordikoolis. Tema esimene treener oli Josep Katsev. Važinski on mänginud keskkaitsja ja keskpoolkaitsjana aastatel 1980–1988 SK Dvigatelis ja FC Norma Tallinnas. Ta on olnud Tallinna Jalgpallikooli, Tallinna Sadama, Lelle SK ja JK Tuleviku treener. Samuti on ta treenerina töötanud ka Eesti U18 jalgpallikoondise, FC Kuressaare, Eesti U17 jalgpallikoondise ja FC Flora Rakvere treenerina. Jan Vazinski asub Rakvere FC Flora peatreeneriks
Altai krai

Altai krai on Venemaa haldusüksus Siberi föderaalringkonnas. Asub Lõuna-Siberis Obi jõe ülemjooksul. Piirneb lõunas Kasahstaniga. Suuremad linnad on Barnaul, Biisk, Zarinsk, Novoaltaisk ja Rubtsovsk. 93% elanikest on venelased. Krai koosseisus on järgmised rajoonid: Aleiski rajoon (Алейский район) Altaiskoje rajoon (Алтайский район) Bajevo rajoon (Баевский район) Biiski rajoon (Бийский район) Blagoveštšenka rajoon (Благовещенский район) Burla rajoon (Бурлинский район) Bõstrõi Istoki rajoon (Быстроистокский район) Habarõ rajoon (Хабарский район) Jegorjevski rajoon (Егорьевский район) Jeltsovka rajoon (Ельцовский район) Kalmanka rajoon (Калманский район) Kameni rajoon (Каменский район) Kljutši rajoon (Ключевский район) Kossihha rajoon (Косихинский район) Krasnogorskoje rajoon (Красногорский район) Krasnoštšokovo rajoon (Краснощековский район) Krutihha rajoon (Крутихинский район) Kulunda rajoon (Кулундинский район) Kurja rajoon (Курьинский район) Kõtmanovo rajoon (Кытмановский район) Lokoti rajoon (Локтевский район) Mamontovo rajoon (Мамонтовский район) Mihhailovskoje rajoon (Михайловский район) Novitšihha rajoon (Новичихинский район) Pankrušihha rajoon (Панкрушихинский район) Pavlovski rajoon (Павловский район) Pervomaiski rajoon (Первомайский район) Petropavlovskoje rajoon (Петропавловский район) Pospelihha rajoon (Поспелихинский район) Rebrihha rajoon (Ребрихинский район) Rodino rajoon (Родинский район) Romanovo rajoon (Романовский район) Rubtsovski rajoon (Рубцовский район) Saksa rahvusrajoon (Немецкий Национальный район) Sibirski rajoon (Сибирский район) Slavgorodi rajoon (Славгородский район) Smolenskoje rajoon (Смоленский район) Solonešnoje rajoon (Солонешенский район) Soltoni rajoon (Солтонский район) Sovetskoje rajoon (Советский район) Sujetka rajoon (Суетский район) Šelabolihha rajoon (Шелаболихинский район) Šipunovo rajoon (Шипуновский район) Zalessovo rajoon (Залесовский район) Zarinski rajoon (Заринский район) Zavjalovo rajoon (Завьяловский район) Zmeinogorski rajoon (Змеиногорский район) Zonalnoje rajoon (Зональный район) Tabunõ rajoon (Табунский район) Talmenka rajoon (Тальменский район) Tjumentsevo rajoon (Тюменцевский район) Toguli rajoon (Тогульский район) Toptšihha rajoon (Топчихинский район) Tretjakovo rajoon (Третьяковский район) Troitskoje rajoon (Троицкий район) Tselinnoje rajoon (Целинный район) Tšarõšskoje rajoon (Чарышский район) Uglovskoje rajoon (Угловский район) Ust-Kalmanka rajoon (Усть-Калманский район) Ust-Pristani rajoon (Усть-Пристанский район) Voltšihha rajoon (Волчихинский район)  Altai krai – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Petrooleeter

Petrooleeter (inglise keeles petroleum ether) on vees lahustumatu värvuseta vedelik, madalal temperatuuril (35–100 °C) keevate küllastunud süsivesinike segu (peamised komponendid on pentaan, heksaan ja heptaan), mis on kasutusel lahustina. Keemiliselt ei kuulu petrooleeter eetrite klassi, vaid on süsivesinike segu. Petrooleetrit toodetakse naftast või naftagaasist või sünteetiliselt (nt vesinikust ja süsinikdioksiidist) ja see on saadaval erineva keemistemperatuuride vahemikuga (Δ20 °C) fraktsioonidena. Kasutatakse seda peamiselt mittepolaarse lahustina, aga näiteks ka välgumihklite kütusena. Petrooleeter on väga kergesti süttiv ja aur moodustab õhuga plahvatusohtlikke segusid. Lahusti Lakibensiin Ligroiin Bensiin Atsetoon Tärpentin Nitrolahusti Metanool
Mişrātah

Mişrātah (ka Misurata) on linn Liibüas, Mişrātah' ringkonna keskus. Asub Vahemere kaldast 5 km kaugusel ja umbes 210 km Tripolist ida pool. Linna kohal asus juba 10. sajandil eKr foiniiklaste asula. Antiikajal oli linn tuntud nimedega Kephale Tobactus, Thubactis, Thubaqt, Tubartis, Tobartis. 2011. aasta Liibüa kodusõja ajal läks linn opositsiooni valdusse. Linnas asub 7. Oktoobri Ülikool.
Johan Lepik

Johan Lepik (ka Johannes Lepik ja Ivan Lepik) (vene keeles Иван Фомич Лепик) (22. aprill 1859 Võnnu kreis, Liivimaa kubermang – surmaaeg ja -koht teadmata) oli eesti päritolu Venemaa keisririigi kindralmajor (1915) ja Nõukogude sõjaväelane. Johan Lepik lõpetas Riia linnakooli ja seejärel 1883. aastal Riia jalaväe junkrukooli 2. järgus. Alamleitnandiks ülendati 1885. aastal, 1903. aastal lõpetas ohvitseride kütikooli Oranienbaumis. Johan Lepik osales Vene-Jaapani sõjas kõigepealt 241. Orša polgu rooduülemana ja kolm kuud hiljem juba 105. diviisi ühe pataljoni ülemana. Ülendati vahvuse eest 1905. aastal alampolkovnikuks ja 1911. aastal polkovnikuks. Esimese maailmasõja puhkedes nimetati Lepik formeeritava 80. jalaväediviisi 318. Tšernojarski polgu komandöriks, mille koosseisus suunati Edelarindele. 1915. aasta oktoobris ülendati ta lahinguliste teenete eest kindralmajoriks ning kolm kuud hiljem nimetati ta 105. diviisi 1. brigaadi ülemaks. Lahingutegevuse eest autasustati teda ordenitega, muuhulgas Pruti jõe forsseerimise eest Püha Georgi ordeniga. Polkovnik Johan Lepikut autasustati Georgi mõõgaga. VP 07.02.1916: „Selle eest, et ta Pruti forsseerimisel 21.-22.05.1915 vallutas oma polguga vastase kindlustatud positsiooni kõrgendikul nr 474. Hoides seda enda käes, julgestas ta sel kombel diviisi ületulekut jõest. Polkovnik Lepik sai selles lahingus lõhkekuuliga raskesti haavata, kuid jäi rivisse.“ 1916. aastal oli raske haava tõttu Kiievi sõjaväeringkonnas reservis, kust läks 6. augustil 1916. aastal erru. 1917. aastal oli ta uuesti Venemaa sõjaväeteenistuses 24. diviisi ühe brigaadi komandörina. 1917. aastal valiti Johan Lepik kui üks kõrgema sõjaväelise auastmega sõjaväelane I Eesti sõjaväelaste kongressi delegaadina Eesti Sõjaväelaste Ülemkomitee liikmeks. 1918. aastal aga sattus Johan Lepik Venemaale, Siberisse, kus mobiliseeriti Punaarmeesse ning juhtis Pensas nõukogude 2. Pensa jalaväediviisi organiseerimist ja sõjategevust admiral Aleksandr Koltšaki vägede vastu. Pärast seda, 6. oktoobrist 1918 kuni 12. juunini 1919 juhtis Punaarmee Idarinde 2. jalaväediviisist 5. Vitebski kütidiviisiks ümbernimetatud diviisi, võttis osa Kama jõe forsseerimisest ja Kurgani linna vallutamisest. Hiljem osales ka Punaarmee sõjategevusest Ukrainas. 1919. aasta juulist arvati Johan Lepik Moskva sõjaväeringkonna juhtivkoosseisu reservi. 1920. aastal opteerus Johan Lepik koos abikaasaga (sündinud von Langekyll[küsitav]) Lätisse, kust emigreerus edasi Saksamaale. 2. järgu Püha Stanislavi orden mõõkadega (1905); 2. järgu Püha Anna orden mõõkadega (1906); 4. järgu Püha Vladimiri orden lindiga (1911); Georgi mõõk (VP 07.02.1916). Johan Lepik, Eestlastest Püha Georgi ordeni kavaleride elulood 5 стрелковая дивизия, www.pobeda1945.su Лепик Иван Фомич, Русская армия в Великой войне: Картотека проекта
Maardu algkool

Maardu algkool oli aastatel 1919–1956 endise Maardu mõisa peahoones tegutsenud algkool. Maardu algkooli õpilastest on tuntuim näitleja ja lavastaja Evald Hermaküla. "Tutvustus Maardu mõisa kodulehel". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. mai 2011. Vaadatud 27. veebruaril 2011.
Petrooleum

Petrooleum ehk petrool (inglise keeles kerosene, vahel ka kerosine, Inglismaal ja Lõuna-Aafrikas paraffin) on 175–325 °C keemistemperatuuride vahemikuga süsivesinikest koosnev naftasaadus. Kasutatakse näiteks reaktiivmootorite kütusena (nn Jet-oil), ka diiselmootorite ja petrooleumilampide kütusena. Gaasiõli
Gaasiõlid

Gaasiõlideks nimetatakse vedelaid naftasaadusi, mille mahust (k.a kaod) destilleerub temperatuuril 250 °C alla 65% ja temperatuuril 350 °C destilleerub 85% või rohkem. Gaasiõlide hulka kuuluvad näiteks diislikütus ja petrooleum.
Argo Kirss

Argo Kirss (sündinud 17. oktoobril 1969 Haapsalus) on Eesti poliitik ja õpetaja. Argo Kirss on lõpetanud 1987. aastal Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa 1. Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli keemiateaduskonna. Ta on õpetanud Kuressaare Gümnaasiumis keemiat. Ta oli 1999–2015 Erakonna Isamaa ja Res Publica Liit liige. Ta on olnud 2005–2017 Kuressaare linnavolikogu liige. http://vvk.ee/arhiiv/kandidaadi-otsing/?otsi_ajaloost=Argo%20Kirss Argo Kirsi blogi VVK, Riigikogu valimised 2011: Argo Kirss
Sergei Kovaljov (laevakonstruktor)

Sergei Nikititš Kovaljov (15. august 1919 – 24. veebruar 2011) oli vene insener ja tehnikateadlane, Nõukogude Liidu allveelaevade konstruktor. Ta õppis aastatel 1937–1942 Leningradi laevaehitusinstituudis, kuid lõpetas õpingud Teise maailmasõja tõttu evakueerituna 1943. aastal Mõkolajivi laevaehitusinstituudis. Pärast instituudi lõpetamist asus ta tööle konstrueerimisbüroos Rubin. Alates 1948. aastast osales ta allveelaeva S-99 konstrueerimisel ning 1954. aastal sai projekti peakonstruktoriks. S-99-st sai tollase Nõukogude Liidu kiireim allveelaev. Aastal 1958 sai temast tuumaallveelaevade peakonstruktor. Sergei Kovaljovi käe all on valminud 92 erinevat allveelaeva. Hiljem tegeles ta muu hulgas naftaplatvormide ja teiste energeetikarajatiste konstrueerimisega. Sergei Kovaljov oli alates 1981. aastast Nõukogude Liidu Teaduste Akadeemia ja 1991. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia akadeemik. Elulugu (vene keeles)
Maksumaksja sõber

Maksumaksja sõber on aunimetus, mille annab Eesti Maksumaksjate Liit eelnenud aastal kõige paremini maksumaksja õigusi kaitsnud isikule või organisatsioonile. Nimetust antakse alates 1999. aastast. 1999 – Eesti Reformierakond 2000 – peaminister Mart Laar 2001 – Äripäev 2002 – õiguskantsler Allar Jõks 2003 – Eesti Ekspress 2004 – rahandusminister Taavi Veskimägi 2005 – maksumaksja 2006 – rahandusminister Aivar Sõerd 2007 – 18 827 inimest, kes andsid allkirja maksumaksjate liidu pöördumisele Riigikogu kuluhüvitiste kava vastu 2008 – Tarbijakaitseamet 2009 – õiguskantsler Indrek Teder 2010 – Harku vald ja Jõgeva vald 2011 – tiitel jäi välja andmata 2012 – Jaan Männik 2013 – Toomas Hendrik Ilves 2014 – Eesti Vabaerakond 2015 – tiitel jäi välja andmata (eriauhinna sai Eesti Päevalehe toimetus ja Atso Matsalu) 2016 – tiitel jäi välja andmata (eriauhinna sai Kadriann Ikkonen) 2017 – president Kersti Kaljulaid 2018 – protestiaktsiooni „Maksud sõidavad Lätti“ korraldaja Taavi Leppik 2019 – tiitel jäi välja andmata 2020 – tiitel jäi välja andmata Maksumaksja vaenlane Maksumaksja vaenlane on teist aastat järjest Jürgen Ligi, sõbratiitli sai Vabaerakond Maksumaksja sõbrad ja vaenlased Eesti Maksumaksjate Liidu lehel
Maksumaksja vaenlane

Maksumaksja vaenlane on nimetus, mille annab Eesti Maksumaksjate Liit isikule või organisatsioonile, kes käitus Eesti Maksumaksjate Liidu hinnangul eelnenud aastal maksumaksja suhtes kõige vaenulikumalt. Nimetust antakse alates 1999. aastast. 1999 – Rahvaerakond Mõõdukad 2000 – jäeti välja andmata 2001 – sotsiaalminister Eiki Nestor 2002 – Riigikogu rahanduskomisjon 2003 – Maksuamet 2004 – sotsiaalminister Marko Pomerants 2005 – Eesti valitsus 2006 – Riigikogu liikmed 2007 – jäeti välja andmata 2008 – Finantsinspektsioon 2009 – Maksu- ja Tolliameti peadirektor Enriko Aav 2010 – Tallinna linnavalitsus 2011 – sotsiaalminister Hanno Pevkur 2012 – majandusminister Juhan Parts 2013 – rahandusminister Jürgen Ligi 2014 – rahandusminister Jürgen Ligi ja Reformierakond 2015 – Riigikogu liikmetest kuluhüvitiste kuritarvitajad Priit Toobal ja Mihhail Stalnuhhin 2016 – Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus 2017 – töö- ja terviseminister Jevgeni Ossinovski 2018 – Eesti Haigekassa ja Eesti Töötukassa 2019 – jäeti välja andmata 2020 – jäeti välja andmata Maksumaksja sõber Maksumaksja vaenlane on teist aastat järjest Jürgen Ligi, sõbratiitli sai Vabaerakond Maksumaksja sõbrad ja vaenlased Eesti Maksumaksjate Liidu lehel
Hannu Aravirta

Kari Hannu Juhani Aravirta (sündinud 26. märtsil 1953 Savonlinnas) on soome jäähokitreener ja endine jäähokimängija. Ta on Soome meistriliigas mängiva meeskonna Oulun Kärpät treener. Aastal 1992 sai ta Soome jäähokikoondise treeneriks; aastatel 1998–2003 oli koondise peatreener. Tema kui treeneri käe all tuli meeskond kaks korda Soome meistriks ning võitis kolm hõbemedalit ja kaks pronksmedalit. Aastal 1989 valiti ta liiga parimaks treeneriks. Hannu Aravirta oli Curt Lindströmi kõrval koondise teine treener, kui Soome tuli 1995. aastal esimest korda maailmameistriks. Ta oli peatreener, kui Soome koondis võitis pronksmedali Nagano olümpiamängudel, hõbemedali 1999. ja 2001. aasta maailmameistrivõistlustel ning pronksmedali 2000. aasta maailmameistrivõistlustel.
Kohtla-Järve rajoon

Kohtla-Järve rajoon oli haldusüksus Eesti NSV-s aastatel 1965–1989. Kohtla-Järve rajoon moodustati 15. detsembri 1964 otsusega alates 1. jaanuarist 1965. See hõlmas 19 külanõukogu, Kiviõli linn ning Püssi ja Viivikonna alevid jäid Kohtla-Järve linnanõukogu alluvusse. Kohtla-Järve rajooni ei kuulunud vabariiklikus alluvuses olnud Kohtla-Järve, Sillamäe ja Narva linnad. Seisuga 1. jaanuar 1965 oli rajooni pindala 3186,7 km², maaelanikke arv 29 783 inimest. Rajooni koosseisu kuulusid Alajõe (740 in.), Alutaguse, Aseri (2507 in.), Avinurme, Iisaku, Illuka, Jaama (498 in.), Jõhvi (2432 in.), Kohtla, Lohusuu, Lüganuse, Maidla, Mäetaguse, Sonda, Toila, Tudu, Tudulinna, Ulvi ja Vaivara külanõukogu. 1967. aastal likvideeriti Jaama külanõukogu. 1976. aastal likvideeriti Alutaguse külanõukogu, mis liideti Vaivara külanõukoguga (alates 1977. aastast Sinimäe külanõukogu), ja Ulvi külanõukogu, mis liideti Avinurme külanõukoguga. Seisuga 1. jaanuar 1978 oli rajooni pindala 3204,6 km², elanikke 25 935. Rajooni koosseisus oli 15 külanõukogu (Alajõe (356 in.), Aseri (3572 in.), Avinurme, Iisaku, Illuka, Jõhvi (2432 in.), Kohtla, Lohusuu, Lüganuse, Maidla, Mäetaguse, Sinimäe (2385 in.), Sonda, Toila ja Tudulinna (813 in.)), neis 14 alevikku ja 171 küla. Seoses maakondade taastamisega nimetati Kohtla-Järve rajoon Kohtla-Järve maakonnaks ja seoses ajaloolise nime taastamisega 26. märtsil 1990 nimetati Kohtla-Järve maakond Ida-Viru maakonnaks. 1965–1970 Viktor Vaht, EKP Kohtla-Järve Rajoonikomitee I sekretär –1972, Valjo Koort, EKP Kohtla-Järve Rajoonikomitee sekretär ja teine sekretär 1970– Hendrik Valk, EKP Kohtla-Järve Rajoonikomitee I sekretär 1977–... Üllar Kiisla, EKP Kohtla-Järve Rajoonikomitee I sekretär ..1966...1975.., Saima Oleinik, Kohtla-Järve rajooni TSN/RSN Täitevkomitee esimees ...1976.., Heino Lehiste, Kohtla-Järve Rajooni TSN Täitevkomitee esimees 1987, Ain Kiviorg, Kohtla-Järve rajooni RSN Täitevkomitee esimees Uuet. lk 156 Uuet. lk 188 Uuet. lk 195–196 Uuet. lk 211 Uuet. lk 235 Viktor Aleksandri p. Vaht, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 194 Valjo Koort, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 67 Hendrik Alfonsi p. Valk, Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis = Верховный Совет ЭССР IX созыв: biograafiline lühiteatmik. EESTI RAAMAT TALLINN 1976, lk 196 Kohtla-Järve Rajooni TSN Täitevkomitee esimees Heino Lehiste, 1976, www.ra.ee/fotis Liivi Uuet. Eesti haldusjaotus 20. sajandil. Eesti Omavalitsusliitude Ühendus, 2002. ISBN 9985-78-385-9 Vilma Kink, Kohtla-Järve rajoon, Eesti Raamat 1984, 96 lk
614

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 580. aastad | 590. aastad | 600. aastad | 610. aastad | 620. aastad | 630. aastad | 640. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 610 | 611 | 612 | 613 | 614 | 615 | 616 | 617 | 618 | ► | ►► 614. aasta Sassaniidide riigi sõjavägi vallutas Jeruusalemma. Linnas tapeti umbes 60 000 inimest ja viidi orjusesse lisaks ligi 35 000. Paljud kirikud põletati maha ja reliikviad viidi Ktesiphoni. ... ...
613

◄ | 6. sajand | 7. sajand | 8. sajand | ► ◄ | 580. aastad | 590. aastad | 600. aastad | 610. aastad | 620. aastad | 630. aastad | 640. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 609 | 610 | 611 | 612 | 613 | 614 | 615 | 616 | 617 | ► | ►► Šveitsis asutati Sankt Galleni klooster. Hispaanias algas juutide tagakiusamine. Chlothar II sai kogu Frangi riigi valitsejaks. ... Theuderich II, Burgundia ja Austraasia kuningas
Vedelkütus

Vedelkütus on vedel, s.t valatav ja pumbatav põlevaine, mida saab kasutada energiaallikana soojusjõumasinates ja muudes selleks sobivates energiamuundamisseadmetes. Vedelkütuste hulka kuuluvad kõigepealt naftast toodetud naftasaadused (gaasiõlid, bensiin, petrooleum, diislikütus, kerged ja rasked kütteõlid). Samuti kuuluvad nende hulka tahketest kütustest (kivi- ja pruunsöest, põlevkivist) saadetud kütteõlid. Vedelkütus on ka mootorsõidukites kasutatav vedelgaas. 2022. aasta oktoobris tarbivad Eesti kodumajapidamised ligi 200 000 eluruumis 3,4 miljonit liitrit vedelkütust. Eesti Omanike Keskliit (24. oktoober 2022). "Omanike Keskliit: õiguskantsler kontrollib, kas mitmesaja tuhande kodu külma jätmine on vastavuses põhiseadusega". arileht.delfi.ee. Vaadatud 24.10.2022.
Taivalkoski vald

Taivalkoski on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas. Läbi valla voolab Iijoki. Taivalkoskis on Ämmänsaari-Taivalkoski raudtee lõppjaam. 1976–1985 tegutses vallas Mustavaara kaevandus, mis tootis vanaadiumpentoksiidi. Vallast on pärit kirjanik Kalle Päätalo. Inkee, Jokijärvi, Jokikylä, Jurmu, Koitila, Kosto, Kurtti, Loukusa, Metsäkylä, Pisto, Polo, Taivalkoski, Tyrävaara ja Vaarakylä. Population growth biggest in nearly 70 years  Taivalkoski vald – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Valla koduleht
Kangasala linn

Kangasala on linn Soomes Pirkanmaa maakonnas. Valla pindala on 870,85 km², millest 212,83 km² on veega kaetud. Suuremad järved on Vesijärvi, Längelmävesi ja Roine. Naabervallad on Kuhmoineni vald, Lempäälä vald, Orivesi linn, Padasjoki vald, Pälkäne vald, Tampere ja Valkeakoski linn. 2005 liideti Kangasalaga Sahalahti vald ja 2011 Kuhmalahti vald. Area of Finland's municipalities 2023-01-01 Finland's preliminary population figure was 5,608,218 at the end of February 2024 Linna koduleht
Raimu Aardam

Raimu Aardam (sündinud 9. aprillil 1952 Nõmme külas Leisi vallas) on Eesti poliitik. Ta lõpetas 1984. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia[küsitav]. Aardam oli alates 2009. aasta novembrist kuni 2017. aasta kohalike omavalitsuste haldusreformini Kihelkonna vallavanem. Ta oli 1994–2010 Eestimaa Rahvaliidu liige ja on alates 2011. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. 2005 Valgetähe V klassi teenetemärk 2006 Saare maavalitsuse teeneteplaat Raimu Aardamil on kolm last, tema poeg on näitleja Ott Aardam. Jakson, Ahto (06.11.2017). "MEIE MAA | Mis saab vallavanemate ametiautodest?". Delfi/Meie Maa. Vaadatud 17.05.2020. "Kes? Mis? Kus?" 2006, lk. 375 Raimu Aardam
Roland Laasmäe

Roland Laasmäe (kuni veebruarini 1939 Roland Lamann; 20. august 1922 Tallinn – 12. november 1975 Tartu) oli eesti koorijuht ja pedagoog. Vanemad Kustas Laasmäe (1885–1953) ja Katarina Kurrema (1890–1969). Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialal. Roland Laasmäe asutas 1958 Tartus Kõrgemate Koolide Lõpetanute Meeskoori, mis kannab alates 1970. aastast nime meeskoor Gaudeamus. Ta oli kuni 1975. aastani selle dirigent. Ta oli 1969. ja 1975. aasta üldlaulupeol meeskooride üldjuht. Roland Laasmäe Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Arnošt Lustig

Arnošt Lustig (21. detsember 1926 Praha – 26. veebruar 2011 Praha) oli juudi soost Tšehhi kirjanik. Aastal 2008 sai Arnošt Lustig Franz Kafka auhinna. "Hingepalve Katarzyna Horowitzi eest". Tšehhi keelest tõlkinud Leo Metsar. Tallinn, Loomingu Raamatukogu 1967, nr 15, 111 lk
Viis lehte

Viis lehte on kaardimäng. Kaardipaki kaartide arv ei ole oluline. Igale mängijale jagatakse viis kaarti. Lauale pannakse trump ja alguskaart. Alguskaardi peale laotakse kaarte kordamööda, tappes üksteise kaarte. Kui kaart on tapetud, pannakse järgmisele mängijale käest veel üks kaart tapmiseks. Pakist võetakse juurde nii palju kaarte, et kõigil oleks neid käes alati viis. Kui mängija ei suuda talle suunatud kaarti tappa, peab ta tapetud kaartide hulgast võtma viis kaarti. Mängitakse nii kaua, kuni algsest virnast on kaardid otsa saanud, kaasa arvatud trump. Kes esimesena kaartidest vabaneb, on võitja.
Tuija Brax

Tuija Kaarina Brax (sündinud 6. jaanuaril 1965 Helsingis) on Soome poliitik. Ta oli justiitsminister aprillist 2007 kuni juunini 2011, alguses Matti Vahnase valitsuses ja juunist 2010 kuni juunini 2011 Mari Kiviniemi valitsuses. Ta on Rohelise Liidu esindajana Eduskunna liige alates 1995. aastast. Tuija Brax on hariduselt jurist. Tema eriala on inimõigused ja keskkonnaõigus. Ta on abielus Antti Braxiga ja neil on kaks last. http://www.tuijabrax.fi/