laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hanila kihelkond

Hanila kihelkond (lühend Han; saksa keeles Kirchspiel Hannehl) on kihelkond Läänemaal ja oli Eestimaa kubermangu Haapsalu kreisis. Kihelkonnakirik on Hanila kirik. Juba muinasajal oli olemas Hanila muinaskihelkond (Kotsu), mis sai arvatavasti kohe pärast sakslaste poolt vallutamist 13. sajandil kirikukihelkonnaks. Kirjasõnas on kihelkonda esmamainitud 1519. aastal (Saint Paul). Aastani 1611 hõlmas see ka Varbla piirkonna. 16. sajandi keskpaigani kuulus Hanila kihelkond Saare-Lääne piiskopkonna Lihula ametkonda. Osa kihelkonnast oli läänistatud Uexküllidele, kes ehitasid Virtsu vasallilinnuse (1465). 16. sajandil oli kihelkonnas suhteliselt palju vabatalupoegi. Talusid hakati päriseks ostma 1868. aastal. 1880. aastail levis baptism, aastast 1883 siirdus palju talupoegi õigeusku. Hanila kihelkonnas paiknes 9 mõisat: 1 kirikumõis, 5 rüütlimõisast peamõisat koos 3 kõrvalmõisaga ja 3 karjamõisat. Hanila kirikumõis (Pastorat Hannehl) Massu mõis (Massau) – rüütlimõis Mõisaküla mõis (Moisaküll) – Massu kõrvalmõis Mõtsu mõis (Metzeboe) – rüütlimõis Paadrema mõis (Padenorm) – rüütlimõis Paatsalu mõis (Patzal) – rüütlimõis Saulepi mõis (hiljem Varbla kihelkonnas) Uue-Varbla mõis (Neu-Werpel) (hiljem Varbla kihelkonnas) Uue-Virtsu mõis (Neu-Werder) – Vana-Virtsu kõrvalmõis Vaiste mõis (Waist) Vana-Varbla mõis (Alt-Werpel) (hiljem Varbla kihelkonnas) Vana-Virtsu mõis (Alt-Werder, Schloß Werder) – rüütlimõis Voose mõis (Wosel) – Massu kõrvalmõis Makülli poolmõis (Maküll), eraldati Massu mõisast Illuste vald (1891–1893) Massu vald (1866–1917) Mõtsu vald (1866–1891) Nehatu-Pivarootsi vald (1866–1891) Paadrema vald (1866–1917) Paatsalu vald (1893–1917) Paatsalu-Illuste vald (1866–1891) Saastna vald (1866–1892) Vatla vald (1866–1892) Virtsu vald (1866–1892) Voose vald (1866–1891) Tänapäeval paiknevad kunagise kihelkonna alad Lääneranna vallas. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 107–108. Märt Uustalu, Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal, Tallinna Ülikool Hanila kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv Hanila kihelkonnast Eesti mõisaportaalis Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 548–550. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 107–108.
Kotsu

Kotsu (ka Cozzo) oli muinaskihelkond Läänemaal. Kotsut (kujul Cozzo) mainitakse Henriku Liivimaa kroonikas seoses riialaste, latgalite ja liivlaste 1218. aasta rüüsteretkega Läänemaale, mille järel sealsete kihelkondade, sh Kotsu vanemad nende juurde rahu paluma läksid. Pärast vanemate lubadust end ristida lasta, iga-aastast maksu tasuma hakata ja pantvange anda sõlmitigi rahu. 1224. ja 1231. aastast pärinevad ürikud mainivad Cotze ja 1242. aasta allikas Cotye kihelkonda. Kotsu, üks seitsmest Läänemaa kihelkonnast, hõlmas hilisema Karuse kirikukihelkonna ja võib-olla ka osa Varbla kirikukihelkonna alast. Muinaskihelkonna keskus oli tõenäoliselt Linnuse küla ja sealne Vatla maalinn. On oletatud, et Kotsu koosnes kahest osast, millest põhjapoolsemat on nimetatud Svorue, Suorbe või Svorbe. Arvatakse, et allikates mainitud nime hääldati kotso ja et see tuleneb praeguseks keelest kadunud sõnast kotso või kotsa, mille tähendus oli oletatavalt "kõrgendik" või "tõus, nõlvak". Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Peatükk XXI 5, lk 182–183 Enn Tarvel. Läänemaa seitse kihelkonda. Keel ja Kirjandus 1971, nr 5, lk 292–298 Lembit Jaanits, Silvia Laul, Vello Lõugas, Evald Tõnisson. "Eesti esiajalugu". Eesti Raamat, 1982. Lk 408 Paul Alvre. Eesti ja liivi keeleaines Henriku Liivimaa kroonikas, III : Kohanimed. Keel ja Kirjandus, 1985, nr 2, lk 103
Tallinna–Aegviidu rongikiirliin

Tallinna–Aegviidu rongikiirliin oli elektrifitseeritud rongiliin Põhja-Eestis, mille lähtepeatus oli Balti jaamas Tallinnas ja lõpp-peatus Aegviidus Anija vallas Harjumaal. Tallinn (Balti Jaam) Kitseküla Ülemiste Lagedi Aruküla Raasiku Kehra Aegviidu Tallinna–Aegviidu raudteeliin Elektriraudtee AS Edelaraudtee Go Rail Raudtee
Tallinna–Tartu kiirrongiliin

Tallinna–Tartu–Tallinna ekspressliin (kiirrongiliin) on Elroni opereeritav ekspressrongiliin Eestis, mis läbib Harjumaad, Lääne-Virumaad, Jõgevamaad ja Tartumaad. Liinil sõidab päevas mõlemal suunal 7 reisirongi. Tallinn Kitseküla Ülemiste Tapa Tamsalu Jõgeva Tartu Edelaraudtee Elron
Karl Triumph

Karl-Ferdinand Triumph (27. november 1900 Tallinn – 30. november 1941 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli Eesti postiametnik, paljude Eesti Vabariigi markide kunstnik ja kujundaja. Kuulus Kaitseliitu. Ta arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 Tallinnas ja suri Nõukogude vangilaagris. Valgetähe V klassi teenetemärk, 1938 Ajalooline postmark "Narva kosk" Eesti Elu Online, 6. september 2010
Shawn Fanning

Shawn Fanning (sündinud 22. novembril 1980) on USA programmeerija ja internetiettevõtja, programmi Napster looja. 2008. aasta kevadel osales Fanning Volkswageni reklaamis, kus oli teemaks tema failijagamistarkvaraga seotud minevik.
Karuse kihelkond

Karuse kihelkond (lühend Kse; saksa keeles Kirchspiel Karusen in Wiek) oli kihelkond Läänemaal ja Eestimaa kubermangu Haapsalu kreisis. Karuse naaberkihelkonnad olid Lihula ja Mihkli idas ning Hanila lõunas ja läänes. Kihelkonnakirik oli Karuse kirik. Juba muinasajal oli olemas Karuse muinaskihelkond (Sõrve, Henriku Liivimaa kroonikas Cozzo), mis sai arvatavasti kohe pärast sakslaste poolt vallutamist 13. sajandil kirikukihelkonnaks (esimest korda mainitud 1267. aastal – Karissen). Kihelkonnas asus Vatla maalinn. Aastatel 1242–1561 kuulus kihelkond ja Lihula linnus, Lihula komtuurkond (1470. aastatel ühendati see Pärnu komtuurkonnaga) Liivimaa ordule. Kihelkonnas asus Matsalu ordumõis. Saastnas elas rootslasi. Enamik mõisu rajati Rootsi võimu ajal. Alates 1860. aastaist siirdus talupoegi ümberasumisliikumisliikumise käigus Venemaale. 1880. aastail levis baptism, aastail 1885–1886 siirdus Usuvahetusliikumise käigus umbes neljandik rahvast vene õigeusku (vt. Uue-Virtsu õigeusu kirik). Karuse kihelkonnas paiknes 10 mõisat: 1 kirikumõis ning 5 rüütlimõisast peamõisat koos 4 kõrvalmõisaga ja karjamõisat. Karuse kirikumõis (Pastorat Karusen) Kiska mõis (Kiska) Vatla kõrvalmõis Illuste mõis (Illust) Paatsalu kõrvalmõis Laulepa mõis (Laulep) Matsalu kõrvalmõis Matsalu mõis (Matzal) rüütlimõis Nehatu mõis (Nehhat) Paatsalu kõrvalmõis Pivarootsi mõis (Paulsruhe, Piwarootz) rüütlimõis Saastna mõis (Sastama) rüütlimõis Tuudi mõis (Tuttomäggi) rüütlimõis Vatla mõis (Wattel) rüütlimõis Karuse-Tuudi vald (Karusen-Tuttomäggi) (1866–1870) Nehatu-Pivarootsi vald (Nehhat-Pivarotz) (1866–1891) Matsalu vald (Matzal) (1866–1892) Saastna vald (Sastama) (1866–1892) Vatla vald (Wattel) (1866–1892) Karuse kirikuvald (Karusen) (1870–1891) Tuudi vald (Tuttomeggi) (1870–1891) Illuste vald (Illust) (1891–1893) Hõbesalu, Illuste, Järise, Kalda, Karuse, Keemu, Kinksi, Kiska, Koora, Kunila, Kuuendiku, Laulepa, Linnuse, Liustemäe, Lõo, Matsalu, Meelva, Metsküla, Muriste, Mõiste, Mäeküla (liidetud Nurmsiga), Nehatu, Nurme, Nurmsi, Paga, Pajumaa, Petaaluse, Pivarootsi, Poanse, Saastna, Tuhu, Tuudi, Tuudi-Jõeääre, Vagivere, Vatla, Viira (liidetud Paatsaluga), Virita, Võigaste, Õeküla, Äila, Äärepere Nüüdisajal paiknevad kunagise kihelkonna alad Lääneranna vallas. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 107. Karuse kihelkond, Eesti Ajalooarhiiv Karuse kihelkonnast Eesti mõisaportaalis Hupel, August Wilhelm (1782). Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und lelzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch. Lk 547–548. Bienenstamm, H. von (1826). Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: Deubner. Lk 107.
Microsoft PowerPoint

Microsoft PowerPoint on Microsofti loodud ja Microsoft Office'i kontoritarkvara paketti kuuluv esitlustarkvara. Esmase versiooni loojad olid Dennis Austin ja Thomas Rudkin firmas Forethought. See loodi Macintosh arvutile ja see sai nimeks "Presenter". 1987 sai programm nimeks "PowerPoint". Sama aasta augustis ostis Microsoft firma Forethought 14 miljoni dollari eest. PowerPointi uusim versioon on Microsoft PowerPoint 2016, mis ühildub operatsioonisüsteemidega Windows 10, Windows 8.1 ja Windows 7. POWERPOINT 2016 WIN QUICK START GUIDE.pdf (eestikeelne lühijuhendid) PowerPoint 2016 lühijuhend
Sima Qian

Sima Qian (hiina keeles traditsioonilises kirjas 司馬遷, lihtsustatud kirjas 司马迁, pinyin'is Sīmǎ Qiān; 145 või 135 eKr – umbes 90 eKr) oli Hani dünastia aegne ajaloolane, kirjanik, astronoom. Tuntud peamiselt Hiina ajalugu kirjeldava suurteose "Ajaloo ülestähendused" autorina, Hiina historiograafia alusepanija.
Mihkli kirik (täpsustus)

Mihkli kirik on mitme kiriku nimi: Juuru Mihkli kirik Jõhvi Mihkli kirik Keila Mihkli kirik Kihelkonna Mihkli kirik Kodavere Mihkli kirik Narva Mihkli kirik Rõngu Mihkli kirik Tallinna Rootsi-Mihkli kirik Narva rootsi-soome Mihkli kirik Mihkli kirik (ka: Mihkli Miikaeli kirik) (praeguses Koonga vallas)
Microsoft Outlook

Microsoft Outlook on Microsofti loodud tarkvara e-kirjade saatmiseks ja vastuvõtmiseks. See on saadaval kontoritarkvarapaketis Microsoft Office ja ka eraldi programmina. Seni toetab Outlook andmete importimist ainult Outlook Expressi ja Lotus Notesi programmidest. Eritarkvara abil on võimalik andmeid importida ka Mozilla Thunderbirdist.
Küünlad pimeduses

"Küünlad pimeduses" (originaalpealkirjaga "Candles in the Dark") on Austria lavastaja Maximilian Schelli jõuluteemaline 1993. aasta telefilm, mille sündmustik toimub Eesti NSV-s. Isa saadab Silvia tema tädi juurde Eesti NSV-sse. Peagi leiab Silvia end võitluses koos oma isaga ja jälitatavana KGB poolt. Vahepeal tutvub Silvia Jaaniga ja armub temasse. Koos nad võitlevad, et hoida jõulude vaimu elus pimedas ja vanamoelises Tallinnas. Alyssa Milano – Sylvia Velliste Chad Lowe – Jaan Toome Natalja Andreitšenko – Marta Velliste Günther Maria Halmer – Pastor Harma Maximilian Schell – Colonel Arkush Candles in the Dark
Finistère'i departemang

Finistère (bretooni Penn-ar-Bed) on departemang Prantsusmaal Bretagne'i piirkonnas. Departemangu nimi tuleneb ladinakeelsest nimest Finis Terrae ('maa lõpp'), mis viitab selle asukohale Bretagne'i poolsaare tipus. Bretoonikeelne nimi Penn-ar-Bed tähendab maailma pead või tippu. Departemangus asub Prantsusmaa mandriosa läänepoolseim punkt Pointe de Corsen. Sellest veidi lõuna pool asub Pointe du Raz. Finistère'is asub ka Ouessanti saar. Suurim linn on Brest. Suuremad asulad on veel Quimper (departemangu halduskeskus), Morlaix, Carhaix ja Douarnenez. Departemangus räägitakse bretooni keelt. Quimperis toimub igal aastal bretooni muusika ja kultuuri festival. Carhaix-Plouguer' vallas toimub Prantsusmaa suurim muusikafestival Vieilles Charrues Festival. Finistère'i departemangu haldusüksuste loend Populations légales 2021 http://www.finistere.pref.gouv.fr/
Tsiteerimise pilditeooria

Tsiteerimise pilditeooria on tsiteerimise teooria, mida Donald Davidson, kes sellele pilditeooria nime andis, kirjeldab nii: "... väljendile ei osuta mitte kogu tsitaat, s.o väljend pluss jutumärgid, vaid hoopis väljend ise. Jutumärkide roll on anda teada, kuidas nende sees olevat väljendit tuleb võtta: jutumärgid moodustavad keelelise ümbruse, milles väljendid teevad midagi erilist (...)". Tsitaat on "hieroglüüf": ta mainib objekti, tehes sellest pildi. Jutumärkides olevat kasutatakse autonüümselt, s.o iseenda nimena. Selle teooria visandas esimesena Willard Van Orman Quine. Sama seisukohta väljendab Wolfgang Stegmüller. Seda teooriat ei ole edasi arendatud. Hans Cappelen ja Ernest LePore leiavad, et kui see teooria detailides välja arendada, siis ta osutub tsiteerimise identsusteooria variandiks. Niels Egmont Christensen leiab, et sellal kui pilt on alati erinev sellest, mille pilt ta on, ja märgid hieroglüüfkeeles on erinevad asjadest, mida nad mainivad, tehes neist pildi, pole tsiteerimise puhul seda erinevust, sest näiteks "Boston" jutumärkides ei ole häälikute ja märkide kompleksi (tüübi) "Boston" pilt, vaid ongi see kompleks ise kõigi sarnaste komplekside esindajana. Quotation. – Theory and Decision, kd 11, 1979, lk 27–40. Taastrükk: Inquiries into Truth and Interpretation, Oxford 1984, lk 79–92, tsiteeritud lk 83–84. Niels Egmont Christensen. The Alleged Distinction between Use and Mention. – Philosophical Review, kd 76, 1967, lk 358–367, lk 362. Mathematical Logic, 1940, lk 26 Das Wahrheitsproblem und die Idee der Semantik, Wien 1957, lk 21. Sissekanne Stanfordi filosoofiaentsüklopeedias
Pilditeooria

Pilditeooria on mitme teooria või vaate nimetus. Keele pilditeooria ehk tähenduse pilditeooria on Ludwig Wittgensteini varajases filosoofias õpetus, mille järgi lausele annab tähenduse see, et lause on asjaolu või tõsiasja pilt. Tsiteerimise pilditeooria on vaade, mille kohaselt tsitaat mainib oma objekti, tehes sellest pildi. ... ...
Fernando Collor de Mello

Fernando Affonso Collor de Mello (sündinud 2. augustil 1949) on Brasiilia poliitik, kes oli aastatel 1990–1992 Brasiilia president. Collor oli esimene Brasiilia president, kes oli pärast 1964.–1985. aasta sõjaväediktatuuri järel rahva poolt otse valitud. Enne presidendiks saamist oli Collor olnud Maceió linnapea (1979–1982), kuulunud parlamendis alamkotta (1983–1986) ja olnud Alagoase osariigi kuberner (1987–1989). Collor võitis 1989. aasta presidendivalimiste teises voorus Lula da Silvat. Collor oli sunnitud korruptsioonisüüdistuste tõttu 1992. aastal tagasi astuma. Hiljem kaotas ta oma poliitilised õigused kaheksaks aastaks, kuid jäi vabaks. Collor proovis 2000. aastal konkureerida São Paulo linnapea valimistel, kuid tal keelati seal osaleda, sest siis veel kehtis keeld. Kaks aastat hiljem kandideeris ta Alagoase osariigi kuberneriks, kuid kaotas teises voorus Ronaldo Lessale. 2006. aastal valiti ta kaheksaks aastaks Alagoase osariigi senaatoriks, ning kaotas Alagoase 2010. aasta kubernerivalimised ilma teise vooru jõudmata ja jäädes kolmandale kohale. Seejärel võitis ta taas kaheksa-aastase mandaadi senaatorina 2014. aastal. 2018. aastal valmistas ta ette kandideerimist Alagoase kuberneriks, kuid tühistas oma plaanid oma valimisliidus tekkinud tülide tõttu. 2022. aastal kandideeriks Collor taas Alagoase kuberneriks ja kaotas, jäädes kolmandale kohale. Collor on olnud mõjukas poliitik just Alagoase osariigis ja Kirde-Brasiilias. Ta on senaatorina toetanud nii president Lula da Silvat kui ka Jair Bolsonarot ning olnud mitme erakonna – ARENA, PDS, PMDB, PRN, PRTB, PTB, PTC, PROS ja PRD – liige. Hetkel on Collor erakonnas PRD.
Willard Van Orman Quine

Willard Van Orman Quine (25. juuni 1908 Akron, Ohio – 25. detsember 2000 Boston) oli ameerika filosoof ja loogik. Ta tööd kuuluvad analüütilise filosoofia traditsiooni. Ta lõpetas 1930 Ohios asuva Oberlini kolledži bakalaureusekraadiga matemaatikas summa cum laude ja astus Harvardi Ülikooli. Alates 1930. aastast kuni surmani oli ta seotud Harvardi Ülikooliga. Ta lõpetas selle filosoofiateaduskonna 1932 väitekirjaga "The Logic of Sequences: A Generalization of Principia Mathematica" ja selle juhendaja oli Alfred North Whitehead. Kui 1939 toimus Cambridge'is teaduse ühtsuse kongress, kutsus Quine sinna Alfred Tarski, kes oli juut. Tarski väljus Danzigist viimase laevaga enne seda, kui Saksamaa alustas Teist maailmasõda ja vallutas Danzigi. Järgmised 44 aastat elas Tarski USA-s. Maailmasõja ajal töötas Quine USA mereväes vastuluures ja dešifreeris Saksamaa allveelaevadelt saadud signaale. Ta lõpetas sõja vanemleitnandi aukraadiga. 1951 avaldas ta artikli "Empirismi kaks dogmat", milles ründas kaht keskset mõistet loogiliste positivistide filosoofias. Seda peetakse üheks olulisimaks teoseks 20. sajandi analüütilises filosoofias. Matemaatikafilosoofias töötasid Hilary Putnam ja Quine välja Quine'i-Putnami asendamatuseargumendi abstraktsete matemaatiliste objektide olemasolu kasuks. See esmaavaldati 1971. Willard Van Orman Quine järgi on nimetatud quine. See on arvutiprogramm, millel ei ole sisendit ja mis ei tee muud kui väljastab iseenda lähtekoodi. Rolf Schocki auhind filosoofias ja loogikas (1983) Kyōto auhind (1996) Willard Van Orman Quine valiti 1957. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks. "Sõna ja objekt" (tõlkinud Anto Unt; Tartu Ülikooli Kirjastus, 2005) "Tõe otsing" (tõlkinud Lauri Pilter; Eesti Keele Sihtasutus, 2016)
Nelson Goodman

Henry Nelson Goodman (7. august 1906 Somerville, Massachusetts – 25. november 1998 Needham, Massachusetts) oli USA filosoof. Ta lõpetas aastal 1928 Harvardi Ülikooli. Pidades 1930. aastail kunstigaleriid Bostonis, töötas ta doktoritöö kallal, mille kaitses 1941 Harvardi Ülikooli juures. Aastail 1946–1964 õpetas ta Pennsylvania Ülikoolis, kus ta õpilaste seas olid Noam Chomsky ja Hilary Putnam. Aastast 1968 töötas Goodman Harvardi Ülikooli professorina. Fact, Fiction, and Forecast, 1955. Uus induktsioonimõistatus. Tõlkinud Anto Unt. – Akadeemia, 2008, nr 9, lk 1959–1978. Kuidas tehakse maailmu. Tõlkinud Märt Väljataga, järelsõna Daniel Cohnitz ja Marcus Rossberg. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2014. Kunsti keeled. Käsitlus sümbolite teooriast. Tõlkinud Märt Väljataga. Tallinn, EKSA, 2023. Daniel Cohnitz; Marcus Rossberg 2006. Nelson Goodman. Chesham: Acumen. Daniel Cohnitz. "Uus induktsioonimõistatus", selle kontekst ja tähtsus. Tõlkinud Jaan Kangilaski. – Akadeemia, 2008, nr 9, lk 1979–2006.
Eesti-Soome maavõistlused poksis

Eesti ja Soome maavõistlusi poksis peeti aastatel 1926–1938 ja uuesti alates 1994. aastast. 1. maavõistlus toimus Helsingis 17. detsembril 1926. Soome võitis 5:3. 2. maavõistlus toimus Tallinnas 25. novembril 1927. Eesti võitis 5:3. 3. maavõistlus toimus Helsingis 14. detsembril 1928. Soome võitis 5:3. 4. maavõistlus toimus Tallinnas 6. detsembril 1929. Eesti võitis 4:4, kuna otsustav oli viigilise tulemuse juures raskekaalu võit. 5. maavõistlus toimus Helsingis 14. detsembril 1930. Soome võitis 7:1. 6. maavõistlus toimus Tallinnas 4. detsembril 1931. Soome võitis 6:2. 7. maavõistlus toimus Helsingis 11. detsembril 1932. Soome võitis 6:2. 8. maavõistlus toimus Tallinnas 12. novembril 1933. Soome võitis 4:4, kuna otsustav oli viigilise tulemuse juures raskekaalu võit. 9. maavõistlus toimus Helsingis 21. novembril 1934. Soome võitis 5:3. 10. maavõistlus toimus Tallinnas 3. novembril 1935. Eesti võitis 6:2. 11. maavõistlus toimus Viiburis 1. novembril 1936. Soome võitis 5:3. 12. maavõistlus toimus Tallinnas 4. novembril 1937. Eesti võitis 5:3. 13. maavõistlus toimus Helsingis 1. novembril 1938. Eesti võitis 5:3. Kuna maavõistlus toimus harilikult aasta lõpul, jäi 1939. aasta maavõistlus ära Soome osalemise tõttu Teises maailmasõjas. Edaspidi polnud enam Eesti riiki. Järgmine maavõistlus toimus juba pärast Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamist, 1994. aastal. 14. maavõistlus toimus 24. septembril Kotkas. Soome võitis 9:3. 15. maavõistlus toimus 2. septembril Narvas. Soome võitis 7:5. 16. maavõistlus toimus 8. septembril Kirkkonummel. Soome võitis 8:4. 17. maavõistlus toimus 20. septembril Tallinnas. Eesti võitis 8:4. 18. maavõistlus toimus 21. novembril Lahtis. Soome võitis 7:5. 19. maavõistlus toimus 26. septembril Sillamäel. Eesti võitis 6:6, sest viigilise tulemuse juures oli otsustav üliraskekaalu võit. Soomel puudus selles kaalus esindaja ja Eesti sai siin loobumisvõidu. 20. maavõistlus toimus 22. oktoobril Helsingis. Soome võitis 7:4. 21. maavõistlus toimus Tallinnas. Soome võitis 7:5. 22. maavõistlus toimus Heinolas. Soome võitis 6:4. 23. maavõistlus toimus Tallinnas. Soome võitis 4:3. 24. maavõistlus toimus Kirkkonummel. Soome võitis 6:5. 25. maavõistlus toimus 9. oktoobril Tartus. Soome võitis 7:4. 26. maavõistlus toimus 8. oktoobril Lohjas. Soome võitis 6:3. Eesti NSV - Soome sõpruskohtumised poksis
1928. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis

Eesti-Soome 1928. aasta maavõistlus poksis toimus 14. detsembril Helsingis Remanderi maja Valges saalis (Aleksanterinkatu 16). Soome võitis 5:3. Kärbeskaal (kuni 50,8 kg): Runar Dickman (FIN) – Valter Mürk (EST) 3 – 0 Kukk-kaal (kuni 53,5 kg): Nils Strömberg (FIN) – Erich Taar (EST) 3 – 0 Sulgkaal (kuni 57,2 kg): Sulo Tirinen (FIN) – Anatoli Luts (EST) TKO 1 Kergekaal (kuni 61,2 kg): Walfrid Resch (FIN) – Hugo Saasepp (EST) 3 – 0 Kergekeskkaal (kuni 66,7 kg): Kaarlo Väkevä (FIN) – Artur Maasik (EST) KO 3 Keskkaal (kuni 72,6 kg): Valter Palm (EST) – Johan Hellström (FIN) 3 – 0 Poolraskekaal (kuni 79,4 kg): Roman Kuura (EST) – Holger Westerberg (FIN) 3 – 0 Raskekaal (üle 79,4 kg): Karl Tender (EST) – Wulff Gourewitsch (FIN) RSC 3 Eesti-Soome maavõistlused poksis
Arno Arrak

Arno Arrak (sündinud 5. märtsil 1963) on eesti kunstnik. Ta emigreerus aastal 1989 Kanadasse. Elab USA-s. Ta harrastab kujutluslikku (meditatiivset) maastikumaali. Aastal 2001 oli tal näitus Tallinna Linnagaleriis. Tema isa on kunstnik Jüri Arrak, ema oli nahakunstnik Urve Arrak. Aastast 2000 on tema abikaasa Katrin Tammik-Arrak. "Arrak esitleb linnagaleriis ainulaadses tehnikas maastikke. Ärileht 8. august 2001". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. november 2013. Vaadatud 13. novembril 2013. Arno Arraku koduleht
1938. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis

Eesti-Soome 1938. aasta maavõistlus poksis toimus Helsingis 1. novembril 1938. Eesti võitis 5:3. Kärbeskaal (kuni 50,8 kg): Olli Lehtinen (FIN) – Arnold Torpel (EST) 3 – 0 Kukk-kaal (kuni 53,5 kg): Veikko Huuskonen (FIN) – Boriss Gridin (EST) 3 – 0 Sulgkaal (kuni 57,2 kg): Karl Käbi (EST) – Eino Pelkonen (FIN) 3 – 0 Kergekaal (kuni 61,2 kg): Harald Kanepi (EST) – Leo Novola (FIN) 3 – 0 Kergekeskkaal (kuni 66,7 kg): Sulo Rossi (FIN) – Voldemar Röding (EST) 2 – 1 Keskkaal (kuni 72,6 kg): Anton Raadik (EST) – Viljo Suhonen (FIN) 2 – 1 Poolraskekaal (kuni 79,4 kg): Valentin Issajev (hiljem Vallo Leet) (EST) – Hannes Koivunen (FIN) 2 – 1 Raskekaal (üle 79,4 kg): Martin Linnamägi (EST) – Kaleva Sampila (FIN) 2 – 1
Ivar Kull

Ivar Kull (25. november 1928 Tallinn – 28. juuni 1989 Viljandi) oli eesti loogik, matemaatik ja informaatik. 1948. aastal lõpetas ta kuldmedaliga Tartu 1. Keskkooli. 1953. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna matemaatikuna. 1958. aastal kaitses ta füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Kahekordsete summeeruvate ridade korrutamine" (juhendaja professor Gunnar Kangro). 1959. aastast oli ta vastloodud ülikooli arvutuskeskuse esimene juhataja. Ta oli TRÜ dotsent, õpetas TRÜ-s programmeerimist ja matemaatilist loogikat. Uurimistöös tegeles loogiliste paradokside matemaatilise käsitlusega, matemaatilise planeerimise metoodikaga, inimese vaimse tegevuse modelleerimisega ja matemaatilise semiootikaga. Ta oli Eesti Matemaatika Seltsi asutajaliige. Ivar Kull on maetud Tartusse Vana-Jaani kalmistule. Ivar Kull. Reaalmuutuja funktsioonide teooria. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool, 1962 (2. trükk 1963.) Ivar Kull. Matemaatiline loogika. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1964 Ivar Kull. Arvutid ja programmeerimine. 1. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool, 1965 Ülo Kaasik, Ain Korjus, Ivar Kull. Programmeerimine Tallinn: Valgus, 1971 Ülo Kaasik, Ivar Kull. Programmeerimine ALGOLis. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool, 1972 https://www.htg.tartu.ee/d7/lennud_d.php?aasta=1948 Ivar Kull (nekroloog). Edasi, 2. juuli 1989 E-kataloog ESTER