laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ostwaldi lahjendusseadus

Ostwaldi lahjendusseadus väljendab nõrkade lahuste dissotsiatsiooniastme ehk dissotsiatsioonimäära sõltuvust lahuse kontsentratsioonist. Nende suuruste vaheline seos avaldub dissotsiatsioonikonstandi kaudu järgmisel kujul: K d = α 2 1 − α ⋅ c {\displaystyle K_{\text{d}}={\frac {\alpha ^{2}}{1-\alpha }}\cdot c} , kus K d {\displaystyle K_{\text{d}}} on dissotsiatsioonikonstant ehk elektrolüütilise dissotsiatsiooni tasakaalukonstant; α {\displaystyle \alpha } on dissotsiatsiooniaste, mis näitab ioonideks dissotsieerunud molekulide ja lahustunud molekulide koguarvu suhet; c {\displaystyle c} on lahuse kontsentratsioon. Lahja lahuse korral on α {\displaystyle \alpha } väga väike, nii et 1 − α ≈ 1 {\displaystyle 1-\alpha \approx 1} ja seega α ≈ K c {\displaystyle \alpha \approx {\sqrt {\frac {K}{c}}}} . Siit järeldub, et kui lahust lahjendada (vee lisamisega kontsentratsiooni c {\displaystyle c} vähendada), siis dissotsiatsiooniaste α {\displaystyle \alpha } suureneb. Wilhelm Ostwald tuletas lahjendusseaduse 1888. aastal ja see leidis katsetega kinnitust. Seadusel oli oluline osa elektrolüütilise dissotsiatsiooni teooria loomisel. Happe dissotsiatsioonikonstant Füüsikaline keemia - nõrga elektrolüüdi dissotsiatsioonikonstandi määramine
Sült

Sült on keedetud liha- või kalaleemest tarretis, mis tavaliselt sisaldab ka hakitud liha või kala, vahel ka tükeldatud aedvilju või muud. Leeme tarretamiseks võidakse süldile lisada želatiini, nt tailiha puhul. Sült on eesti rahvustoit, kuigi sarnast tarretatud lihaleemest toitu valmistatakse ka mujal. Näiteks Mehhikos, kus seda kasutatakse koeratoiduna. "Sült on kahtlemata vaimne kultuuripärand – tuttav kõigile ja põlvkondadeüleselt hinnatud," on öelnud Rahvakultuuri Keskuse vaimse kultuuripärandi peaspetsialist Epp Tamm. Eesti rahvustoiduna tuntud traditsiooniline sült keedetakse seapeast, -kaelast, -kootidest ja -jalgadest, mis sisaldavad nii palju liimainet, et jahtuv leem tardub ilma täiendava tardaine lisamiseta. Süldi keetmiseks pannakse liha külma vette, aetakse kiiresti keema, lastakse paar minutit keeda (kupatatakse) ning loputatakse siis nii lihatükid kui pott külma veega. Liha pannakse uuesti keevasse vette ning keedetakse hästi nõrgal tulel vaevu keevana ilma kaaneta kuni liha luudelt lahti tuleb (3–4 tundi). Enne keemise lõppu lisatakse maitseained – sool, sibul, vürtsid. Liha tõstetakse leemest välja, tükeldatakse. Keeduleem kurnatakse, lastakse koos tükeldatud lihaga uuesti korraks keema tõusta, kallatakse vormidesse jahtuma.[viide?] Eva-Lotta Kivi (22. detsember 2022). "Toidutehnoloog hindab poesülte. „Huvitav, mis teeb sellest süldist delikatessi?"". Maaleht. Vaadatud 22. detsembril 2022. Glase, Urmas (15. jaanuar 2023). "„Teekond Méxicost Setomaale": Mehhiklanna kirjutas raamatu sellest, kuidas ta eestlaseks sai". Maaleht. Vaadatud 19. jaanuaril 2023.{{netiviide}}: CS1 hooldus: url-olek (link) "Sült kirjutati Eesti vaimse kultuuripärandi nimistusse" kultuur.err.ee, 1. juuni 2018 "Sült kirjutati Eesti vaimse kultuuripärandi nimistusse" kultuur.err.ee, 1. juuni 2018 Urmas Vadi Sada Eesti mõtet. Janar Ala sült ERR, 15. veebruar 2018 Janar Ala Sült, Eesti Kirjanike Liidu tõlkijate sektsioon
Moika

Moika (vene keeles Мойка) on väike kanaldatud jõgi, mis kooldub ümber Peterburi siselinna keskuse. Jõgi, mida ületab 15 silda, algab Fontankast ja lõppeb Neevas. Algselt Mu[küsitav]ja (Мья) nime kandnud jõgi on nime saanud isuri sõnast, mis tähendas läga või muda. Selle pikkus on ligikaudu viis kilomeetrit ja laius enam-vähem 40 meetrit. Gribojedovi kanal Fontanka jõgi Obvodnõi kanal
Erik Linnaks

Erik Linnaks (27. oktoober 1926 Tallinn – 30. juuni 2001 Tallinn) oli eesti majandusteadlane. Ta lõpetas Pikavere Algkooli 1938; Tallinna I Poeglaste Progümnaasiumi 1942, Tallinna Poeglaste Kommertsgümnaasiumi (Majandustehnikum) 1945, TPI majandusteaduskonna kaubanduse ökonoomika erialal 1950; Eesti NSV TA Majanduse Instituudi aspirant tööstusökonoomika alal 1959–1962. Ta oli majandusteaduste kandidaat 1962 (Moskva Rahvamajanduse Instituut); vanemteadur 1964; dotsent 1966; majandusteaduste doktor 1975 (Eesti NSV TA Majanduse Instituut, kinnitus 1976); professor 1977. Tallinna Polütehnilises Instituudis õppimise ajal oli Eesti NSV Statistika Keskvalitsuse Õppekombinaadis majandusainete õpetaja 1948–1958, direktori asetäitja 1956–1958; Üleliidulise Kaugõppe Finantsinstituudi Tallinna filiaali õppejõud (kohakaaslus) 1956–1960; Eesti NSV TA Majanduse Instituudi nooremteadur 1961/1962; Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituudi ökonoomikaosakonna matemaatiliste planeerimismeetodite sektori juhataja 1962–1965, vanemteadur 1964. Tallinna Tehnikaülikoolis 1965–2001: statistika ja raamatupidamise kateedri vanemõpetaja, dotsent 1966–1975; raamatupidamise kateedri dotsent 1975–1976, professor 1976–1991; majandusarvestuse instituudi emeriitprofessor 1992–2001. Ökonomeetria, majandusarvestus. Avaldas üle 80 publikatsiooni, sh 20 raamatut, õppemetoodilisi töid ning artikleid "Eesti nõukogude entsüklopeedias" ja "Eesti entsüklopeedias". Tema juhendamisel on kaitstud 4 kandidaadiväitekirja. Tegi koostööd NSV Liidu TA ja NSV Liidu Plaanikomitee tootlike jõudude arendamise nõukoguga; juhendas 1954. aastast raamatupidamisearvestuse korraldamist ligi 30 tööstusettevõttes (nt Kiviõli Keemiakombinaat, Eesti Põlevkivikaevandused, Järvakandi tehased, Tartu Masinatehas jt) ja raamatupidamismeetodite juurutamist tööstusettevõtetes; oli rahvamajanduse maatriksbilansi uurimissuuna teaduslik juhendaja; 1963 valmis tema juhendamisel esimene aruandeline maatriksbilanss ja 1970ndail viidi tema juhendamisel lõpule plaanilise maatriksbilansi koostamine. Oli NSV Liidu Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumi raamatupidamise metoodikakomisjoni ja Eesti NSV Statistika Keskvalitsuse ekspertiisinõukogu liige; Eesti NSV Rahandusministeeriumi arvestuse ja analüüsi metoodikanõukogu esimees 1976–1989; Eesti NSV TA Majanduse Instituudi väitekirjade kaitsmisnõukogu liige; Eesti Vabariigi Raamatupidamise Toimkonna liige 1991–2000; osales Eesti taasiseseisvumisaastail uute õigusaktide väljatöötamisel ning raamatupidamise ümberkorraldamisel. Oli õppejõud Eesti Majandusjuhtide Instituudis ja hinnatud lektor finantsistide täienduskoolitustel. 1966 NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse hõbemedal Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikool, 2008, lk. 214–215 VIAF: 26325247 MUIS: 2555527 Tallinna Tehnikaülikooli publikatsioonid
Raani järv

Raani järv on paisjärv Sakala kõrgustikul, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Kingu külas. Järve pindala on 0,8 ha. Raani järv Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 15.02.2021) Raani järv Eesti looduse infosüsteemis
Ingrid Teesalu

Ingrid Teesalu (sündinud 12. jaanuaril 1990 Tallinnas) on eesti teleajakirjanik. Teesalu lõpetas 2009. aastal Tallinna Kuristiku Gümnaasiumi. Samal aastal võitis ta Tallinnas toimunud ingliskeelse kõnevõistluse ning esindas Eestit Londonis toimunud rahvusvahelisel kõnevõistlusel. Lõi kaasa koolilehe Kresku toimetamisel, mis 2006. aastal pälvis Eesti parima koolilehe tiitli. Pärast gümnaasiumi jätkas ta õpinguid Balti Filmi- ja Meediakoolis (BFM) audiovisuaalse meedia bakalaureuse õppes. Koostöös Madis Veltmaniga valminud lõputöö, lühidokumentaal "Koolitee", esilinastus Eesti Televisioonis 1. septembril 2012. Ülikooliõpingute ajal 2011. aasta veebruaris alustas tööd toimetajana Eesti Rahvusringhäälingu ingliskeelses uudisteportaalis. 2012. aastal töötas monteerijana kanalis Sony Channel. 2013. aasta veebruarist töötas TV3 "Seitsmestes uudistes" välisuudiste toimetajana. Aastatel 2013-2015 töötas TV3 ilmateadustajana. 2015. aasta juunist on ta "Seitsmeste uudiste" saatejuht. Koroonapandeemia ajal hakkas tegelema taimekasvatuse ja klaverimänguga. Armastab reisida. Kasvas üles Tallinnas Lasnamäel kakskeelses perekonnas, kus räägiti eesti ja vene keelt. Enamiku lapsepõlvesuvedest veetis Pärnus vanavanemate juures. Ta ema on raamatupidaja ja isa programmeerija. Kooliajal tegeles karate ja show-tantsuga. Ta on elanud nii Ameerika Ühendriikides[viide?] kui ka Suurbritannias. Kristin Aasma (13. märts 2009). "Kõige paremini inglise keelt kõnelev noor õpib Kuristiku Gümnaasiumis". Õhtuleht. "Eesti parim koolileht on Tallinna Kuristiku gümnaasiumil". Eesti Päevaleht. 20. märts 2006. Madis Veltman, Ingrid Teesalu (1. september 2012). "Lühidokumentaal "Koolitee"". ERR Arhiiv. "Värske uudisteankur Ingrid Teesalu: mulle tõesti meeldib televisioon". Elu24. 23. juuli 2015. "TV3 uus uudisteankur Ingrid Teesalu alustab täna: väike närv on sees, aga püüan mõelda, et see käib asja juurde!". Kroonika. 13. juuni 2015. Anna-Maria Veidemann-Makko (18. oktoober 2020). "Uudisteankur Ingrid Teesalu tutvustab oma kortermaja rõdule tekitatud kasvuhoonet: olin nagu väike laps!". Kroonika. "Saatejuht Ingrid Teesalu: „Mul on enda jaoks esimest korda aega."". Õhtuleht. 7. juuli 2020.[alaline kõdulink] "10 PÕNEVAT FAKTI, mida sa Ingrid Teesalu kohta varem ei teadnud". Buduaar. 3. jaanuar 2016. Merike Luik (14. august 2019). "SUVEKÜSIMUSED | Ingrid Teesalu: mulle meeldib puhata Itaalias ja Lõuna-Prantsusmaal – seal on soe, hea toit ja palju veini!". Naisteleht. 2020. aastal kihlus Uus-Meremaalt pärit sisekujundaja ja tootedisaineri Keith Orchardiga. "Ingrid Teesalu on kihlatud: see hetk tabas mind nagu välk selgest taevast". Õhtuleht. 29. mai 2020.
Tuuli Tolmov

Tuuli Tolmov (sündinud 7. märtsil 1994) on eesti kirjanik. Tuuli Tolmov on lõpetanud 2010. aastal Kolga-Jaani Põhikooli, 2013. aastal Noarootsi Gümnaasiumi ja 2017. aastal Tartu Ülikooli bakalaureuseõppe ajaloo erialal. Alates 2023. aastast õpib ta Tartu Ülikooli magistriõppes arheoloogiat. Tuuli Tolmov on kirjutanud nii lühijutte kui ka romaane. Ta on Eesti Noortekirjanduse Ühingu asutajaliige. Alates 2017. aastast on ta NaNoWriMo (National Novel Writing Month) Eesti piirkonna esindaja. „Aristarkhovi meetod” (Tänapäev, 2017) „Neetud taevakivi” (Fantaasia, 2019) "Põhja Nõid" (Fantaasia, 2021) "Esimene käik" (Eesti Noortekirjanduse Ühing, 2023) "Hingede aeg" (Fantaasia, 2024) „Näki mitu nägu” (veebiajakiri Reaktor, veebruar 2014) „Kirjad Päikesele” (veebiajakiri Reaktor, august 2014) „Mis vaevab hundi südant?” (veebiajakiri Reaktor, mai 2019) „Elusa surnu päevik” (kogumikus „Ülestõusjad ja kodukäijad”, Raudhammas, 2020) "Katariina juhtum" (kogumikus "Eesti nõid", Raudhammas 2022) „Aristarkhovi meetod” saavutas kirjastuse Tänapäev 2016. aasta romaanivõistlusel 3. koha . "Esimene käik" pälvis Lastekaitse Liidu ja Eesti Lastekirjanduse Keskuse tunnustuse Hea Noorteraamat 2023 https://kultuur.err.ee/313994/tanapaev-jagab-romaanivoistluse-preemiaid "Selgusid 2023. aasta head laste- ja noorteraamatud". elk.ee. 5.märts 2024. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |kuupäev= (juhend) https://www.goodreads.com/author/show/16770991.Tuuli_Tolmov https://www.ulmeajakiri.ee/?intervjuu-tuuli-tolmov https://tartu.postimees.ee/6442645/kirjutamishuvilised-panevad-novembris-paberile-50-000-sona
Kvoll

Kvoll (Dasyurus) on perekond lihatoidulisi kukrulisi Austraalias ja Uus-Guineas. Perekonnas on kuus liiki. Kvollid on kassisuurused (olenevalt liigist kaaluvad 300 g kuni 7 kg) ja pruuni või musta karvastikuga. Nad on peamiselt öise eluviisiga ning toituvad väikestest imetajatest, lindudest, sisalikest ja putukatest. Dasyurus albopunctatus Dasyurus geoffroii Dasyurus hallucatus Täpiksaba-kvoll (Dasyurus maculatus) Dasyurus spartacus Dasyurus viverrinus "Väljasuremisohus kukkurloomad läbisid ellujäämiskursuse" Delfi Forte, 20. aprill 2010 "Himurad kvollid on valmis suguühte nimel surema" ERR Novaator, 3. veebruar 2023
Bugatti Veyron

Bugatti Veyron EB 16.4 on keskmootoriga sportauto, mille on Saksamaal välja töötanud Bugatti Engineering GmbH ning mida tootis Bugatti Automobiles SAS Prantsusmaal Molsheimis. Veyroni põhikontseptsiooni autoriks on Bugatti peainsener ja tehnikaguru Frank Götzke ja see sai nime võidusõitja Pierre Veyroni järgi. Algse versiooni tippkiirus on 407 km/h (253 mph). BBC telesaade "Top Gear" nimetas selle aastakümne autoks ja parimaks autoks 2000–2009. Tavaline Bugatti Veyron pälvis 2005 ka Top Geari aasta parima autoga nimetuse. Veyroni Super Sporti versioon on üks kiiremaid tänavalegaalseid autosid maailmas, mille tippkiirus on 431,072 km/h (267,856 mph). Veyron Grand Sport Vitesse oli maailma kiireim rodster, mis saavutas 6. aprillil 2013 toimunud katsel keskmiseks tippkiiruseks 408,84 km/h (254,04 miili/tunnis). Veyroni peadisainer oli Hartmut Warkuß ja välisilme kujundas Jozef Kabaň Volkswagenist, kusjuures suur osa inseneritöödest toimus tehnilise peadirektori Wolfgang Schreiberi juhendamisel. Veyron sisaldab helisüsteemi, mille on välja töötanud ja ehitanud Burmester Audiosysteme. Toodetud on mitu erimudelit. 2010. aasta detsembrist hakkas Bugatti pakkuma ostjatele võimalust valida auto ja selle sisemuse värvi kasutades rakendust Veyron 16.4 Configurator. Bugatti Veyron tootmine lõpetati 2014. aasta lõpus, kuid erimudeleid toodeti kuni 2015. aastani. Sam Mitani (9. september 2011). "2011 Bugatti Veyron 16.4 Super Sport". "407 km/h – A Milestone in Automotive History". 27. aprill 2020. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. mai 2021. Vaadatud 17. mail 2021. "Bugatti Veyron 16.4 Super Sport revealed - sets 268 mph land speed world record". 5. juuli 2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. mai 2021. Vaadatud 17. mail 2021. "Bugatti kinnitas rekordi püstitamist". 11. aprill 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 17. mai 2021. Vaadatud 17. mail 2021. Dhiram Shah (19. mai 2007). "Bugatti Veyron's stereo booms even at 250 MPH".
Põrandahari

Põrandahari on levinuim tööriist, mida kasutatakse koristus- ja puhastustöödel. Peamiselt on seda tüüpi hari pika varre ja lapiku harjapeaga ning neid kasutatakse kõige enam põrandate puhastamiseks ja pühkimiseks. Põrandahari koosneb pikast varrest ehk käepidemest[viide?] ning lapikust harjapeast, kuhu on kinnitatud harjased. Peamiselt on vars valmistatud puidust, plastist või metallist ning harjased on tänapäeval peamiselt plastist. Põrandaharjad arenesid välja luudadest ning tänapäevase lapiku kuju said nad alles 19. sajandi keskpaigas.[viide?] MUIS ERM EJ 594:5 MUIS EPM TR 3931 E 2072 MUIS ERM A 955:102 MUIS RM _ 6724 Aj 933:29 MUIS THM _ 9515 E 2590 MUIS THM _ 9516 E 2591
Härma Mäemine müür

Härma Mäemine müür ehk Keldri müür (ka Keldre müür) on liivakivipaljand Piusa jõe kaldal. Paljand on Eesti kõrgeim liivakivipaljand, kuni 43 m kõrgune ja kaljuseina pikkus on kokku 150 meetrit. Paljandi nähtava osa kõrgus on 19 meetrit. Härma Mäemine müür asub Piusa jõe paremkaldal, 3,2 kilomeetri kaugusel Võru-Obinitsa teest. Linnulennult 250 m põhja pool asub Härma Alumine müür. Müürid on Piusa jõe ürgoru maastikukaitseala koosseisus. Härma Mäemisel müüril paljandub keskdevoni Gauja lademe Lode kihistiku liivakivi. Kuna devoni liivakivi on suhteliselt mureda struktuuriga, allub liivakivipaljand kergesti erosioonile.. Härma Alumine müür Vaiko Tigane. Võrumaa vaatamisväärsused. Härma Mäemine müür Eesti looduse infosüsteemis Albert Ivask, Eugen Hillep "Piusa kaitsealal", Eesti Raamat, Tallinn 1973 Keldri müür Eesti geokogude infosüsteemis
Minikompressor

Minikompressor on kompressori kompaktne ja väiksem versioon. Neid kasutatakse põhiliselt suruõhu tootmiseks erinevate pneumaatiliste tööriistade tarvis (nagu näiteks akutrellid, värvipritsid jne) ning rehvide ja muu sellise õhuga täitmiseks. Minikompressorit eristab tavapärasest kompressorist peamiselt selle suurus ning ka selle õhureservuaari ehk õhupaagi suurus. Minikompressorite õhupaak on tavaliselt 1 kuni 10 liitrit. Õhk suunatakse kompressori kambrisse ja surutakse kokku. Rõhk suureneb ja õhuvoolu vabastades vabaneb energia, mis paneb kerge vaevaga tööle mitmesugused tööriistad. Lühidalt öeldes muudab kompressor elektrienergia kineetiliseks energiaks. Kuidas töötab mini kompressor?
Suzuki SX4

Suzuki SX4 on 2006. aastast müügil olnud väike linnamaastur, mida toodab Jaapani autotootja Suzuki. SX4 on lühend ingliskeelsest lausest "Sports X over 4 all seasons". Esimese põlvkonna SX4 oli saadaval nii luukpära- kui ka sedaankerega ja neid pakuti ka nelikveolistena. Suzuki SX4 müüdi teatud Euroopa turgudel ka Fiat Sedici nime all. Selle disainis Giorgetto Giugiaro Italdesign Giugiaro stuudio ning seda toodeti aastast 2006. Kuigi algul toodeti SX4 vaid Euroopa turu jaoks, laieneti hiljem suuremale osale Suzuki rahvusvahelisest turust. 2013. aastal toodi turule teine põlvkond, mille nimeks sai Suzuki SX4 S-Cross ja 2014. aastani müüdi nii esimese kui ka teise põlvkonna mudeleid. Teise põlvkonna SX4-ja Fiat ei turusta ning SX4 sedaan asendati Suzuki Ciaziga. Suzuki SX4 1. põlvkond Suzuki SX4 1. põlvkond Suzuki SX4 sedaan Fiat Sedici Suzuki SX4 S-Cross mudeliuuendus Kolmanda põlvkonna mudelit, mis kandis taas nime SX4 S-Cross, esitleti 25. novembril 2021. Auto põhineb küll eelmise põlvkonna mudelil, aga see on saanud täiesti uue esi- ja tagaosa disaini. Uus on ka armatuurlaua kujundus, kus on nüüd Vitaralt pärinev 4,2-tollise LCD-infoekraaniga näidikuplokk ja 7- või 9-tollise puuteekraaniga multimeediasüsteem. Alina Moore (3. mai 2006). "2007 Suzuki SX4". TopSpeed. "Suzuki Announces World Premiere of an SUV, the All-new S-CROSS". 25. november 2021.
Cyle Larin

Cyle Christopher Larin (sündinud 17. aprillil 1995 Bramptonis) on Kanada jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliigaklubis Mallorca ja Kanada jalgpallikoondises. 2007. aastal liitus ta Kanada klubi Sigma FC noorteakadeemiaga. Aastatel 2013–2014 mängis ta Connecticuti Ülikooli jalgpallimeeskonnas. 2015. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Major League Socceri (MLS) klubiga Orlando City. Ta mängis liigas kolm hooaega ja lõi igal hooajal vähemalt 12 väravat. 2015. aastal lõi ta liigas 17 väravat ja valiti liiga hooaja parimaks noormängijaks. 2016. aastal osales Larin MLS-i tähtede mängul. 2018. aasta jaanuaris siirdus ta Türgi kõrgliigaklubisse Beşiktaş. Oma esimeses Türgi kõrgliiga mängus 7. aprillil 2018 lõi ta Göztepe vastu värava. 2018. aasta augustis tegi ta UEFA Euroopa Liiga eelringi kohtumises Fääri saarte klubi B36 Tórshavni vastu kübratriki. Sellega sai ta pärast Demba Bad teiseks Beşiktaşe mängijaks, kes Euroopa klubide võistlustel kübaratriki teinud on. Hooajal 2019–20 mängis Larkin laenul Belgia kõrgliigaklubis Zulte Waregem, lüües liigas seitse väravat. 2021. aastal tuli Larin Beşiktaşega Türgi meistriks ning võitis lisaks nii Türgi karika kui ka superkarika. Hooaeg 2020/21 oli samuti talle individuaalselt kõige edukam, kui ta lõi Türgi kõrgliigas 19 väravat. 2022. aasta juulis sõlmis Larin kolmeaastase lepingu Belgia kõrgliigaklubiga Club Brugge. 2023. aasta jaanuaris läks ta kuni hooaja lõpuni laenule Hispaania kõrgliigaklubisse Valladolidi Real, kus ta lõi 19 mänguga kaheksa väravat, kuid Valladolidi Real langes hooaja lõpus kõrgliigast välja. 2023. aasta augustis liitus Larin Mallorcaga. Kanada jalgpallikoondises debüteeris Larin 2014. aasta mais mängus Bulgaaria vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 30. märtsil 2015 sõprusmängus Puerto Rico vastu. Ta on kuulunud Kanada koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2015., 2017., 2019. ja 2021. aasta CONCACAF Gold Cup'il. Beşiktaş Süper Lig: 2020–21 Türkiye Kupası: 2020–21 TFF Süper Kupa: 2021 Club Brugge Belgia superkarikas: 2022 "Cyle Larin joins Club Brugge on free transfer". 4. juuli 2022. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. juuli 2022. Vaadatud 4. juulil 2022. "Real Mallorca seal major coup with signing of Canadian star striker" (inglise). Football Espana. 3. august 2023. Vaadatud 3. augustil 2023.
Jüri Soone

Jüri Soone (8. juuli 1940 Tallinn) on eesti keemik ja majandustegelane. Ta on lõpetanud Tallinna 22. Keskkooli (J. Westholmi Gümnaasium) 1958, Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiamäeteaduskonna keemilise tehnoloogia erialal 1963, Leningradi Tehnoloogiainstituudis aspirantuuri 1974–1978. Ta on tehnikateaduste kandidaat (Leningradi Tehnoloogiainstituut) 1979. Kohtla-Järve Põlevkivikeemia Tootmiskoondise operaator, meister-tehnoloog, seadmeülem, tsehhi tehnoloog 1963–1978, tsehhi- ja kesklabori juhataja 1973–1978, tootmisdirektor 1978–1980; Eesti NSV TA Keemia Instituudi teadusdirektor 1980–1988; Tootmiskoondis Flora peainseneri asetäitja, AS Flora Ekspert juhataja 1989–1993; RAS Kiviter peadirektor 1993–1998; AS Silmet peadirektor 1998–1999. Tallinna Tehnikaülikoolis keemiateaduskonna keemiatehnika instituudi kütuste tehnoloogia professor 2000–2005; TTÜ Põlevkivi Instituudi direktor 2000–2005; keemia- ja materjalitehnoloogia teaduskonna põlevkivi instituudi direktori kt, erakorraline professor 2005–2007; kütuste keemia ja tehnoloogia õppetooli juhataja 2005–2007; kütuste keemia ja tehnoloogia õppetooli professor, 2007–2009; sama õppetooli juhataja 2009–2010; emeriitprofessor 2014. Naftafraktsioonide ja põlevkivibensiini pürolüüs, süsivesinike korrosiooni tekkepõhjused ja korrosiooni väävliühenditega inhibeerimine. Avaldanud 45 publikatsiooni, autoritunnistusi, leiutisi 20. Tema juhendamisel kaitstud 4 magistriväitekirja ja üks doktoritöö Rahvusvahelise põlevkivisümpoosioni korraldamine 2002; mitmete rahvusvaheliste ja kodumaiste põlevkivi-alaste projektide juhtimine, on olnud TTÜ nõukogu liige; TTÜ keemia- ja materjalitehnoloogia teaduskonna ning põlevkivi instituudi nõukogu liige/juhataja; ajakirja Oil Shale peatoimetaja asetäitja; Euroopa Komisjoni teadusprogrammi ekspert; NSV Liidu TA ning Teaduse ja Tehnika komitee ametkondadevahelise füsiko-keemilise bioloogia ja biotehnoloogia probleemnõukogu ja keskkonnakaitse nõukogu liige; Eesti Orgaanilise Peenkeemia vabariikliku programminõukogu liige; Keemiatööstuse Liidu juhatuse liige; Tööstuse ja Tööandjate Liidu juhatuse liige; Suurettevõtete Assotsiatsiooni juhatuse liige; Eesti Inseneride Liidu Tallinna osakonna juhatuse liige; Energeetika, mäe- ja keemiatööstuse kutsenõukogu liige. 1970 medal "Eeskujuliku töö eest" 1975 orden "Austuse märk" 1975 Eesti NSV riiklik preemia Tallinna Tehnikaülikooli tänukiri 2005. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk. 485 Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn: Tallinna Tehnikaülikool, 2008, lk. 214-215 Jüri Soone Eesti Teadusinfosüsteemis Jüri Soone Tallinna Tehnikaülikooli fotoarhiivis Jüri Soone Eesti Teadusinfosüsteemis
Belgorodi oblasti lipp

Belgorodi oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Belgorodi oblasti lipp. Lipp on ametlikult kinnitatud 22. juunil 2000. Belgorodi oblasti lipp on ristkülikukujuline riide, mis on jagatud sinise ristiga neljaks võrdseks väljaks. Vardapoolne ülemine väli on valge ning selle keskel on Belgorodi oblasti vapp, mille sinisel heraldilisel kilbil on lamav kuldne lõvi punase keelega ning lõvi kohal on laialisirutatud tiibadega kuldse noka, keele ja jalgadega must kotkas. Kilbi alumine osa on aga roheline. Lipu lehvipoolne ülemine väli on roheline ja alumine must ning vardapoolne alumine väli on punane. Vapikilbi kõrgus moodustab 3/9 lipu laiusest ning sinise risti harude laius moodustab 1/11 lipu pikkusest. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3. Valge sümboliseerib pikaajalist püsivust ning kriidi, piima ja suhkru tootmist. Roheline on maa külluse ja viljakuse ning põldude ja metsade värv. Punane tähistab verd ning neid belgorodlasi, kes on sajandeid kaitsnud oma isamaad. Must on aga mulla värv. Belgorodi oblasti vapp Belgorodi oblasti sümbolid oblasti ametlikul kodulehel (vene keeles) Belgorodi oblasti sümboolika (vene keeles) Riiklik sümboolika: Belgorodi oblast – Belgorod (vene keeles)
Prohladnõi

Prohladnõi (vene Прохладный, kabardi-tšerkessi Прохладнэ) on linn Venemaa Kabardi-Balkaari Vabariigis, Prohladnõi rajooni keskus. Linn asub Põhja-Kaukaasia tasandikul Malka jõe ääres, Naltšikist 50 km kirdes. Prohladnõi on elanike arvult Naltšiki järel vabariigi teine linn. Elanikke oli 2020. aastal 58 226. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanikest venelasi 76,7%, kabarde 4,6%, armeenlasi 3,6% , türklasi 3,5%, korealasi 3,1% ja ukrainlasi 1,5%. Linn asutati 1784. aastal kasakate staniitsana Venemaa Kaukaasia kaitsevööndi kindlustus juurde. 1937. aastal sai linnaõigused. Q126945933 http://admprohladnyi.ru/
Rodõnske

Rodõnske (ukraina Родинське) on linn Ukrainas Donetski oblastis Pokrovski haldusalas. Rodõnske asutati 1950. aastal, 1962. aastal sai linnaõigused.