laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aleksandr Zukerman

Aleksandr Zukerman (sündinud 22. augustil 1952 Luhanskis) on Eesti teleajakirjanik. Ta oli telesaate "Subboteja" kaassaatejuht koos Mihhail Vladislavleviga. Ta õppis Moskva Kultuuriinstituudis lavastajaks. 1992. aastal hakkas Zukerman tegutsema Deutsche Welle erikorrespondendina. 2000 Koosmeele auhind (koos Mihhail Vladislavleviga) 2011 Tallinna teenetemärk Erik Kalda, Телезвезда Александр Цукерман разрушает стереотипы, Severnoje Poberežje, 5. aprill 2003 Riina Luik, Aleksandr Zukerman: Eestis on kaks tõde, Postimees, 12. august 2006 Urmas Vahe, Aleksandr Zukerman: miks küll eestlased nii väga parteisid armastavad? Õhtuleht, 17. september 2011 Taavi Pukk, Nädala juubilar Aleksandr Zukerman 60, Kesknädal, 22. august 2012
Wimbledoni turniir

Wimbledoni tenniseturniir (inglise The Championships Wimbledon) on igal aastal juunis-juulis Suurbritannias toimuv tennisevõistlus. Wimbledoni turniir kuulub tipptennise suure slämmi turniiride hulka. Wimbledon tenniseturniir toimub All England Lawn Tennis and Croquet Clubi ülikiiretel muruväljakutel. Kaks nädalat kestev tenniseturniir viiakse läbi kaheksateistkümnel väljakul, mängude arv on ligi 800. Vastavalt Wimbledoni turniiri reeglitele peavad Wimbledoni turniiril kõik tennisistid kandma platsil valget tenniseriietust. Aastal 1875 otsustas All-England Croquet Club rajada Londoni lähedal paiknevasse Wimbledoni tenniseväljaku. Tennis sai selles klubis peagi populaarseks ning klubi nimele tuli lisada sõna "tennis". Aastal 1877 korraldas klubi sellel väljakul esimese turniiri harrastajatele, pannes võitjale välja ajakirja The Field hõbedase rändkarika. Võisteldi vaid meesüksikmängus ning osavõtjaid oli 22. Tennisistide riietus koosnes tol ajal flanellsärgist, lipsust, pikkadest pükstest ja mütsist, mis kõik olid valged. Esimese turniiri võitis Spencer Gore, kes kasutas mängus tugevalt lõigatud altpallingut (ülaltservi veel ei tuntud) ja pahandas paljusid võrgu juurde jooksmisega, sest üldiselt mängiti tollal ainult tagajoonel. Finaalkohtumist jälgis 200 vaatajat, kes olid pileti eest maksnud ühe šillingi. Aastal 1884 korraldati esimesed võistlused meespaarismängus ja naiste üksikmängu turniir, mille võitis Maud Watson. Naispaarismäng võeti kavva 1913, sest varem arvati, et see mänguliik pole pealtvaatajate jaoks küllalt huvitav. Elukutselistele avati turniir 1968 ja sellest ajast alates loetakse Wimbledoni võistlust mitteametlikeks muruväljaku maailmameistrivõistlusteks. Wimbledoni tenniseturniiri võitjad võistluste kaupa: Meeste üksikmäng Naiste üksikmäng Meeste paarismäng Naiste paarismäng Segapaarismäng Eestlastest parimatena on Kaia Kanepi jõudnud 2010. ja 2013. aastal veerandfinaali ning Toomas Leius kolmel korral kolmandasse ringi. Kolmandasse ringi jõudis ka Anett Kontaveit 2017., 2018. ja 2019. aastal. Wimbledoni noorteturniiri on võitnud üksikmängus (1959. aastal) Toomas Leius ja paarismängus (2016. aastal) Kenneth Raisma. 1. väljak Publik 1. väljakul 1. väljak Kotkasilmatehnoloogia Wimbledoni pood Punktitabloo 1. väljak 4. väljak 15. väljak 17. väljak 19. väljak Sild pääsemaks Wimbledoni Punktitabloo 12. väljakul Pealtvaade kompleksile Auhinnatrofeed 2004. aasta auhinnatrofee Austraalia lahtised meistrivõistlused tennises Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused tennises USA lahtised meistrivõistlused tennises Kenneth Raisma võitis paarismängus Wimbledoni noorteturniiri! Delfi Sport, 10. juuli 2016 Wimbledoni turniiri koduleht
Sergei Fedotov (täpsustus)

Sergei Fedotov on mitme tuntud inimese nimi: Sergei Fedotov, Venemaa teatrilavastaja (1961–) Sergei Aleksandrovitš Fedotov (1931), Venemaa vulkanoloog ja seismoloog (1931–2019) Sergei Aleksandrovitš Fedotov (1986), Venemaa jalgpallur (1986–) Sergei Vladimirovitš Fedotov, Venemaa jalgpallur (1981–) Sergey Fedotov, Venemaa jooksja (1972–)
Oeren

Oeren on hollandikeelne osavald ja küla Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Veurne ringkonnas Alveringemi vallas. Hajusasustusega Oeren oli enne 1971. aastat omaette vald. Oerenit on kirjasõnas esmamainitud 1056. aastal, 1231. aastal mainiti kohta Hearingi nime all ning alates 1313. aastast on kasutusel praegune nimi Oeren. Sint-Apolloniakerk (1808) Belgia sõjaväekalmistu (I maailmasõda)
Sint-Rijkers

Sint-Rijkers on hollandikeelne osavald ja küla Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Veurne haldusringkonnas Alveringemi vallas. Hajusasustusega Sint-Rijkers on alates 1971. aastast Alveringemi osavald. Sint-Rijkersit on kirjasõnas esmamainitud juba 11. sajandil.
Stavele

Stavele on hollandikeelne osavald ja küla Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Veurne ringkonnas Alveringemi vallas. Yseri ääres asuv Stavele on alates 1977. aastast Alveringemi osavald. Stavelet on kirjasõnas esmamainitud juba 1110. aastal (Stafala).
Barbara Ann Scott

Barbara Ann Scott (9. mai 1928 Ottawa – 30. september 2012) oli Kanada iluuisutaja. Barbara Ann Scott võitis 1948. aastal Sankt Moritzis toimunud taliolümpiamängudel naiste üksiksõidus kuldmedali. Samal aastal võitis ta kuldmedali ka maailmameistrivõistlustel ja Euroopa meistrivõistlustel. Aastal 1947 võitis ta kuldmedalid nii maailmameistrivõistlustel kui ka Euroopa meistrivõistlustel (tollal võisid Euroopa meistrivõistlustel osaleda ka teiste maailmaosade sportlased). Aastatel 1944–1946 ja 1948 oli ta neljakordne Kanada meister iluuisutamises.
Tõeline Jeesuse Kirik

Tõeline Jeesuse Kirik (traditsioonilises hiina kirjas 真耶穌教會) on iseseisev Hiina kirik, mis on saanud alguse nelipühikirikust. Kirik rajati Pekingis 1917. Tänapäeval tegutseb see 38 maal. Liikmeid on hinnanguliselt 1,5 miljonit. "Püha Vaimu vastuvõtmine, millest annab tunnistust keeltega rääkimine, tagab meie pärandiosa taevases kuningriigis." "Veega ristimine on sakrament pattude mahapesemiseks vaimu uuenemiseks. Ristimine tuleb toimetada looduslikus elavas vees, näiteks jões, meres või allikas." Ristija, kes on juba varem saanud Püha Vaimu ristimise, juhatab ristimist Jeesuse Kristuse nimel. Ristitav tuleb allapoole painutatud peaga ja nägu alaspidi üleni vette kasta." "Jalgade pesemise sakrament võimaldab Jeesusega üks olla. See ka tuletab meile pidevalt meelde armastust, pühadust, alandlikkust, andeksandmist ja teenimist. Iga inimene, kes on veega ristitud, peab laskma oma jalgu Jeesuse Kristuse nimel pesta. Mõlemapoolset kristlikku jalgade pesemist võib toimetada siis, kui see on asjakohane." "Armulaud on sakrament, mida toimetatakse Jeesuse Kristuse surma mälestuseks. See võimaldab meil osa saada oma Issanda verest ja ihust ning olla temaga ühenduses nii, et me saame igavese elu ja meid päästetakse viimsel kohtupäeval. Armulauda toimetatakse alati, kui see on võimalik. Armulaual kasutatakse ainult ühte hapendamata leiba ja viinamarjamahla." "Sabatipäev, seitsmes nädalapäev (laupäev), on püha päev, mille Jumal õnnistas ja pühitses. Seda peetakse Issanda armust Jumala loomistöö ja pääste mälestuseks, lootes igavest puhkust tulevases elus." "Jeesus Kristus, Sõna, mis sai lihaks, suri ristil patuste lunastuseks, tõusis üles kolmandal päeval ja läks üles taeva. Ta on inimkonna ainus Päästja ja ainus tõeline Jumal." "Püha Piibel, mis koosneb Vanast ja Uuest Testamendist, on Jumalast inspireeritud, ainus pühakirjatõde ja kristliku elu standard." "Pääste antakse Jumala armust usu läbi. Usklikud peavad toetuma Pühale Vaimule, et taotleda püha elu, austada Jumalat ja armastada inimesi." "Tõeline Jeesuse Kirik, mille rajas meie Issand Jeesus Kristus Püha Vaimu läbi "hilise vihma" ajal, on taastanud apostliteaegse tõelise kiriku." "Issanda teine tulemine leiab aset viimsel kohtupäeval, mil ta tuleb kohut mõistma maailma üle: õiged saavad igavese elu, aga õelad mõistetakse igavesse hukatusse."
Wopele

Wopele oli Eestimaa vasalliperekond keskajal. Perekond on nime saanud Oblu küla järgi (Taani hindamisraamatus Wopal). Juba 1310. aastal, mil Jacobus Parembeke müüs selle Tallinna tsistertslaste kloostrile, oli küla võõrastes kätes. Domina Beke de Wopele oli 1322. aastal Tallinnas maja pandiomanik. Perekonda võivad kuuluda veel Hans Wepele (Paide kodanik 1421. aastal) ja Helmolt Wevel (maja- ja põlluomanik Paides 1531. aastal). Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae. Reval, Kopenhagen 1933. S. 926.
Ariselle

Ariselle oli Eestimaa keskaegne vasalliperekond. Perekond on nime saanud Aresi küla järgi. 1318. aastal läänistati Koldingis "Heinrich v. Arussel" (nime algne kirjutusviis ei ole säilinud, vaid pärineb saksakeelsest regestist). 1333. aastal on Tallinnas mainitud Henricus Ariselle. Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae. Reval, Kopenhagen 1933. S. 839–840.
Andes

Andes oli Eestimaa keskaegne vasalliperekond. 13. märtsil 1345 on mainitud Hanes Andese pojad , kes olid Rosenite järelvasallid Viru-Jaagupi kihelkonnas. Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae. Reval, Kopenhagen 1933. S. 839.
Leisele

Leisele (vanemas kirjapildis Leysele) on hollandikeelne osavald ja küla Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Veurne ringkonnas Alveringemi vallas. Prantsusmaa piiri ääres asuv Leisele on alates 1977. aastast Alveringemi osavald. Hilis-gooti stiilis Sint Martinuskerk püstitati umbes aastal 1500. Pärast tulekahjusid (1583, 1908) on kirik selle praegusel kujul taastatud aastatel 1909–1910. Sint Martinuskerk (umbes 1500) Puidust pukktuulik (1808)  Leisele – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
San Marco klooster

San Marco klooster (Convento di San Marco), püha Markuse klooster, on ajalooline kloostrikompleks püha Markuse väljakul (Piazza di San Marco) Firenzes Toscana maakonnas Itaalias. San Marco klooster oli maalikunstnik Fra Angelico ja jutlustaja Fra Girolamo Savonarola koduklooster. Klooster selle juurde kuulunud kiriku ja muude hoonetega konfiskeeriti riigi poolt 1866. aastal ning on nüüdisajal jagatud mitme asutuse vahel. Üht osa vanast kloostrikompleksist valdab muuseum (Museo Nazionale di San Marco). Kirik ja osa kloostrist on endiselt dominikaani munkade päralt, kes elavad püha Dominicuse (san Domenico) klausuuris. San Marco kloostri kirik (Basilica di San Marco) on Firenze peapiiskopkonna kirik. Muuseum eksponeerib peamiselt kloostrile kuulunud kunstiteoseid, eelkõige Fra Angelico freskosid, kuigi aja jooksul on kogusid ka täiendatud, eriti Fra Angelico teostega Uffizi galeriist, Galleria dell'Accademiast ja mujalt. Kloostri raamatukogu, mille ehitas arhitekt ja skulptor Michelozzo Lorenzo de' Medici valitsemise ajal, on kuulus oma 15. sajandi käsikirjade kogu poolest. Kloostris leidub suurel hulgal Itaalia varajase renessansi kunstnike Fra Angelico, Benozzo Gozzoli, Domenico Ghirlandaio, Fra Bartolomeo, Giovanni Antonio Sogliani, Alessio Baldovinetti jt teoseid, sealhulgas Fra Angelico "Maarja kuulutamine", "Ristilöömine", "Viimne kohus" ja San Marco altarimaal "Madonna pühakutega". Kloostris on säilinud Firenze renessanssarhitektuuri ainulaadne teos püha Antoninuse (sant'Antonino) klausuuri arkaad. Firenze muuseumid – San Marco klooster (Inglise keeles) San Marco kloostri plaan Muuseumi veebisait (Itaalia ja inglise keeles)
Rumeenia vapp

Rumeenia vapp on Rumeenia Vabariigi riigivapp. Vapp kinnitati 10. septembril 1992. See põhineb Rumeenia Kuningriigi väikesel vapil, mis oli kasutusel aastatel 1922–1947. Vapi keskne element on kuldne kotkas, kes hoiab nokas kuldristi ning küüniste vahel sõjanuia ja mõõka. Vapi põhivärvid on punane, sinine ja kollane, mis on ka Rumeenia lipu värvid. Kotka ees asuv vapikilp on jaotatud viieks osaks vastavalt Rumeenia viiele ajaloolisele piirkonnale.
Friedrich Hölderlin

Johann Christian Friedrich Hölderlin (20. märts 1770 Lauffen am Neckar – 7. juuni 1843 Tübingen) oli saksa luuletaja, üks tähtsamaid saksa lüürikuid. Tema teosed asuvad stiililt romantismi ja klassitsismi vahel. Tübingeni Ülikoolis teoloogiat õppides olid ta õpingukaaslasteks Georg Wilhelm Friedrich Hegel ja Friedrich Wilhelm Joseph Schelling. 1795 läks ta Jena Ülikooli, kus kohtus Fichte loengutes Novalisega. 1796–1798 töötas Frankfurdis, kus armus oma tööandja naisesse Susette Gontardi. Oma luules nimetab ta Susette'i Diotimaks. Pärast armuloo ilmsikstulekut elas ta Bad Homburgis ning kirjutas tragöödiat "Empedokles", mis jäi lõpetamata. Hölderlin avaldas suurt mõju saksa idealismi kujunemisele. Tema peateoseks oli romaan "Hyperion", mis ilmus kahes osas 1797 ja 1799. Hölderlin oli vaimustunud vanakreeka kultuurist. 1804 avaldas ta tõlked Sophoklese tragöödiatest "Kuningas Oidipus" ja "Antigone". Need uuenduslikud tõlked pälvisid palju kriitikat. Hölderlini luulet on palju viisistatud. Tuntuim laul on Johannes Brahmsi "Schicksalslied". "Kus aga oht on, seal kasvab ka rohi ta vastu. Isamaalised laulud" (kakskeelne luulekogu). Tõlkinud, kommenteerinud ja eessõna: Mati Sirkel. Verb, Tallinn 2006; 150 lk; ISBN 9789985975220 "Hyperion ehk Üksiklane Kreekamaal". Tõlkinud, kommenteerinud ja saatesõna kirjutanud Mati Sirkel. Loomingu Raamatukogu 30–32/2018; 152 lk; ISBN 9789949638222 (trükis); ISBN 9789949638239 (epub). Franz Schiller, "Lääne-Euroopa uue aja kirjandusajalugu", I köide, RK "Teaduslik Kirjandus", Tartu 1941, lk 211–214 Stefan Zweig, "Võitlus deemoniga: Hölderlin, Kleist, Nietzsche". Tõlkinud Mati Sirkel. Eesti Raamat, Tallinn 2014, lk 25–139; ISBN 9789949525256
Henrik Kalmet

Henrik Kalmet (sündinud 19. aprillil 1986) on eesti näitleja ja saatejuht. Ta lõpetas 2005. aastal Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja 2012. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli näitlejana (25. lend). Aastatel 2012–2017 töötas Tallinna Linnateatris. Ta on Kinoteatri asutajaliige ja näitleja. Ta juhtis koos vend Karl-Andreas Kalmetiga telesaadet "Eesti otsib superstaari" 5. hooajal. "Melujanu" – lavastajad Henrik Kalmet, Priit Võigemast, Maiken Schmidt ja Paavo Piik, esietendus 2015 Michal – Otfried Preussler, "Krabat" lavastaja Diana Leesalu, esietendus 2015 Tom – T. Aleksejev, "Imede aasta" lavastaja Madis Kalmet, esietendus Jäneda Pulli tallis, R.A.A.A.M 2014 Carlson – John Steinbeck, "Hiirtest ja inimestest" lavastaja Vallo Kirs, esietendus 2014 Carlos, Georg – Paavo Piik / Mari-Liis Lill, "Harakale haigus..." lavastajad Paavo Piik / Mari-Liis Lill, esietendus 2014 Luukas – Paavo Piik / Mari-Liis Lill,"Varesele valu..." lavastajad Paavo Piik / Mari-Liis Lill, esietendus 2014 Fass – Ken Campbell, "Skangpoomijad" lavastaja Andrus Vaarik, esietendus 2013 Nagy, vanem Pásztor – Ferenc Molnár, "Pál-tänava poisid" lavastaja Mart Koldits, esietendus 2013 Ivan Turgenev – Tom Stoppard, "Utoopia rannik. II osa. Laevahukk" Elmo Nüganen, esietendus Eesti Draamateatris 2013 Arvutinohik – Diana Leesalu / Paavo Piik, "Lantimiskunstnikud" lavastajad Diana Leesalu / Paavo Piik, esietendus 2012 aktsioon "Batuudimees" – lavastajad Diana Leesalu / Paavo Piik, Kinoteater 2012 Tigapuu – A. H. Tammsaare / Elmo Nüganen,"Tõde ja õigus. Teine osa" lavastaja Elmo Nüganen, esietendus 2005, rollis alates 2012 “Püstijalukomöödia” – Kinoteater, esietendus 2011 Géronte – Molière, „Scapini kelmused“ lavastaja Elmo Nüganen, esietendus 2011 Roy Selridge – Neil Simon, „Biloxi blues“ lavastaja S. Pukk, esietendus 2011 Timo – Aleksis Kivi, „Seitse venda“ lavastaja Priit Pedajas, esietendus Eesti Draamateatris 2011 Isa Flote – Peter Barnes, „Jumala Narride Vennaskond“ lavastaja Elmo Nüganen, esietendus 2010  Edvin – "Sandra saab tööd", (režissöör Kaupo Kruusiauk, 2021) Voldemar Piir – "1944" (režissöör Elmo Nüganen, 2015) Ants – "Elo" (režissöör Helen Takkin, 2015) Esko – "Nullpunkt" (režissöör Mihkel Ulk, 2014) Henrik – "Roosa kampsun" (režissöör Moonika Siimets, 2014) Mattias – "Renessanss" (tudengifilm, režissöör Margus Raid, 2012) Jobu – "Kõks" (tudengifilm, režissöör Hardi Keerutaja, 2011) "Melujanu" – Linnateater, 2015 (koos Maiken Schmidti, Paavo Piigi ja Priit Võigemastiga) "Kaota mu naine ära ehk mis tunne on olla mustkunstnik" – Kinoteater, 2014 Aktsioonide sari "Manifest" – Kinoteater, 2013–2014 2019 Eesti Kultuurkapitali näitekunsti aastapreemia (koos Alissija-Elisabet Jevtjukova, Paavo Piigi, Paul Piigi, Aivo Ranniku ja Marta Pulgaga (Kinoteatri Eksperimendi idee teostuse ja jäädvustamise eest)). Tema vanemad on Gita ja Madis Kalmet ning vend on Karl-Andreas Kalmet.
Hinnavaatlus

Hinnavaatlus (ehk HV) on eestikeelne arvutustehnika toodete hinnavõrdlusele spetsialiseerunud veebisait. Sait alustas tegevust 1998. aasta alguses ja sisaldab andmebaasi arvutite ja muu tehnoloogiaga seotud toodete kohta, eriti nende hindade kohta (sellest ka nimi). Saidi juures on ka foorum. Hinnavaatlus Hinnavaatluse foorum Hinnavaatluse Viki
Arvi Altmäe

Arvi Altmäe (sündinud 22. juulil 1942) on eesti endine kõrgkoolijuht. Aastatel 1967–1973 õppis Altmäe Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas kiitusega arhitektuuri erialal. 1997–1999 õppis ta Tallinna Tehnikaülikoolis ja lõpetas haldusjuhtimise erialal magistrikraadiga. 2004. aastal kaitses ta doktoriväitekirja sotsiaalteadustes akadeemias Nord (doktoritöö "Kvaliteedi tagamise rakendamine Eesti rakenduskõrghariduses"; juhendaja Ene Grauberg) ning 2009. aastal sai doktorikraadi kasvatusteadustes Tampere Ülikoolis. Kaitstud väitekiri: "Koulutuksen laatu Viron tekniikan alan ammattikorkeakouluissa" ("Hariduse kvaliteet Eesti rakenduskõrgkoolides"). Aastatel 1983–1992 oli Altmäe Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi direktor. Pärast selle ümberkujundamist kõrgkooliks oli Tallinna Kõrgema Tehnikakooli (1992–1999) ja pärast viimase ümbernimetamist Tallinna Tehnikakõrgkooli (1999–2010) rektor. Ta on olnud rakenduskõrgkoolide rektorite nõukogu esimees ning Vabariigi Presidendi Akadeemilise Nõukogu liige. Ta on Isamaa ja Res Publica Liidu liige ning MTÜ Eesti Kodukaunistamise Ühenduse juhatuse esimees. 27. veebruaril 2012 määras majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Parts Altmäe EAS-i nõukogu liikmeks. 1987 Eesti NSV teeneline õpetaja 2000 Valgetähe III klassi teenetemärk 2006 Valgetähe II klassi teenetemärk 2010 Vilniuse Kolledži (Leedu) audoktor Ene Grauberg CV. nord.ee Parts määras EAS-i nõukogusse Cinzia Siigi ja Arvi Altmäe, Delfi, 28. veebruar 2012 Arvi Altmäe Eesti Teadusinfosüsteemis
Ladaklubi

Ladaklubi on Eesti Lada autodest huvitatuid ühendav seltsinguna tegutsev klubi ning sellega seotud veebifoorum (Ladaklubi.ee). Foorum tegutseb alates 17. märtsist 2002. Foorumi kasutajad on korraldanud kokkutulekuid, suurim neist on Lada Camp. Muuhulgas kogutakse teavet Lada mudelite kohta ja jagatakse autode hooldamise infot. Ladaklubi.ee foorum Ladaklubi põhikiri
Kübaramoor

Kübaramoor (vene keeles Шапокляк) on tegelane tuntud vene lastekirjaniku Eduard Uspenski raamatust "Krokodill Gena ja sõbrad" (vene keeles "Крокодил Гена и его друзья", 1966). Koos oma roti Larissaga on ta krokodill Gena lugude antikangelane. Venekeelse nime Шапокляк on kirjanik tuletanud prantsuskeelsest sõnast chapeau claque [ʃap'o klak], mis tähendab madalat silinderkübarat. Äsja kohtunud krokodill Gena, pioneer Galja ja Potsataja otsustavad Gena korteri Sõpruse Majaks nimetada, et viia kokku neid, kes otsivad sõpru. Kõigi ehmatuseks on esimeseks külaliseks väike kräbe vanamoor ja tema suur hall rott. Tuleb välja, et vanamoori nimi on Kübaramoor ja ta kogub halbusi ehk halbu tegusid. Ta tuli otsima abilisi uute pahanduste korda saatmiseks. Kui aga Kübaramoor kuuleb, et meie sõbrad tahavad teha vaid heategusid ja kavatsevad luua isegi Sõpruse Maja, siis kuulutab ta neile sõja. Krokodill Gena seiklustest on valminud neli multifilmi: "Krokodill Gena" "Крокодил Гена" (1969) "Potsataja" "Чебурашка" (1971) "Kübaramoor" "Шапокляк" (1974) "Potsataja läheb kooli" "Чебурашка идёт в школу" (1983) Filmistuudio: Sojuzmultfilm stsenarist: Roman Katšanov, Eduard Uspenski režissöör: Roman Katšanov kunstnik: Leonid Švartsman helilooja: Vladimir Šainski Onu Teodor, kass ja koer Garantiimehikesed
Karl-Andreas Kalmet

Karl-Andreas Kalmet (sündinud 8. veebruaril 1989) on eesti näitleja. Ta lõpetas 2008. aastal Haagis Hollandi Briti Kooli (The British School in The Netherlands) ja 2012. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli näitlejana (25. lend). Seejärel töötas kuni 2015. aastani näitlejana Tallinna Linnateatris. Alates 2021. aastast on Karl-Andreas Kalmet Endla teatri näitleja. Ta juhtis koos oma venna Henrik Kalmetiga telesaadet "Eesti otsib superstaari" 5. hooajal. Ta mängib jalgpalli Tallinna klubis FC Reaal. Tema vanemad on Gita ja Madis Kalmet. Tema vend on näitleja Henrik Kalmet.
Rahvusvaheline Vihtide ja Mõõtude Komitee

Rahvusvaheline Vihtide ja Mõõtude Komitee (ka Rahvusvaheline Kaalude ja Mõõtude Komitee; prantsuse keeles Conférence Générale des Poids et Mesures; lühend CIPM) koosneb kaheksateistkümnest Meetrikonventsiooniga liitunud riigist pärit isikust, kes määratakse Vihtide ja Mõõtude Peakonverentsi (CGPM) poolt. Komitee eesmärk on tagada mõõtühikute üleilmne ühtsus otsese tegevuse või CGPM'le ettepanekute tegemise läbi. Rahvusvaheline mõõtühikute süsteem Mutual Recognition Arrangement (MRA) (Vastastikuse tunnustamise kokkulepe)
Antônio Carlos Jobim

Antônio Carlos Jobim (25. jaanuar 1927 Rio de Janeiro – 8. detsember 1994 New York) oli Brasiilia laulja, pianist, kitarrist ja helilooja. Ta oli üks tähtsamaid bossanoova heliloojaid. Jobim on loo "Garota de Ipanema" ("Tüdruk Ipanemast") autor. Mitme tema laulu sõnade autor on Vinícius de Moraes. Jobimi nime kannab 1999. aastast Rio de Janeiro rahvusvaheline lennujaam. Aastal 2012 pälvis ta postuumselt Grammy elutööauhinna.
Jyrki Tapio Heinämäki

Jyrki Tapio Heinämäki (sündinud 21. septembril 1959 Raahes Soomes) on Tartu Ülikooli meditsiinitehnoloogia professor. Heinämäki omandas kõrghariduse Helsingi Ülikoolis, kus kaitses 1999. aastal doktorikraadi ja töötas 2002. aastast dotsendina. Tartu Ülikooli professoriks valiti ta 2010. aastal. 2016. aastast on ta farmatseutilise nanotehnoloogia professor. 2010. aasta seisuga oli Heinämäki avaldanud rohkem kui 80 teaduspublikatsiooni ning tema nimel oli viis patenti või patenditaotlust. 2015 Tartu Ülikooli aumärk 2023 Tartu Ülikooli medal https://www.etis.ee/CV/Jyrki%20Tapio_Hein%C3%A4m%C3%A4ki/est "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 9. detsembril 2022. "Tartu Ülikooli medali kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 27. oktoobril 2023. "Tartu Ülikool sai kuus professorit ja emeriitdotsendi" Tartu Postimees, 18. juuni 2010
Päev

Päev on ajavahemik planeedi pinna kindlas punktis, mille jooksul päike (või planeedisüsteemi keskne täht) on horisondist kõrgemal. Päeva pikkus sõltub laiuskraadist, pöörlemistelje nurgast orbiidi pinna suhtes ning nurgast pöörlemistelje ja tähele suuna vahel. Päevale järgneb öö, taevakehade öö- ja päevakülge eraldab terminaator. Päev algab päikesetõusuga ja lõpeb päikeseloojanguga. keskpäev polaarpäev ööpäev ehk 24 tundi on aja mõõtühik
Jaak Jürimäe

Jaak Jürimäe (sündinud 16. mail 1968 Tartus) on eesti sporditeadlane ja -pedagoog. 1986. aastal lõpetas Tartu 1. Keskkooli, 1990. aastal Tartu Ülikoolis bakalaureuse- ja 1992. aastal magistriõppe. Doktoriõpingud toimusid Austraalias Queenslandi Ülikoolis, kus Jürimäe kaitses 1996. aastal väitekirja teemal "Changes in muscle structure and function with resistance training". 1998–1999 läbis järeldoktorantuuri Tartu Ülikoolis. Alates 2007. aastast töötab ta professorina Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna treeninguõpetuse õppetoolis. Jürimäe uurib väsimust ja ülekoormust ning püüab leida markereid, mille abil hinnata tippsportlaste treeningu tõhusust. "Treeninguõpetus", Tartu Ülikooli Kirjastus 2011 (koos Jarek Mäestuga). ISBN 9789949195909 Jürimäe on kuulunud sõudjana Eesti koondisse. Saavutanud NV meistrivõistlustel pronksi roolijata neljapaadil. Saavutanud kuuel korral Eesti meistrivõistlustel pronksmedali rooljata neljapaadis, roolijaga kahepaadis või kaheksapaadis (1986–1989) 2012 Tartu Ülikooli aumärk Tema isa oli metsateadlane Arnold Jürimäe ja poolvend oli spordipedagoog Toivo Jürimäe. "Eesti tippteadlaste panus maailma: päästvad bakterid ja täiustatud elektroonika" Eesti Päevaleht, 27. jaanuar 2007 http://www.sport24.ee/index.php?ac=otsinimidet&id=106515&spordiala=0&aasta=0&tyyp=EMV&koht=3&voistlusala=0&vanuseklass=All&#tulemusedlist "Tartu Ülikooli aumärgi kavalerid". Tartu Ülikool. Vaadatud 8.12.2022. Jaak Jürimäe Eesti Teadusinfosüsteemis Biograafia ESBL-is Jaak Jürimäe YouTube