laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ludwig II (Baieri kuningas)

Ludwig II, sünninimega Ludwig Otto Friedrich Wilhelm (25. august 1845 München – 13. juuni 1886 Starnbergi järv) oli Baieri kuningas 1864. aastast kuni surmani. Troonile saades oli ta 18-aastane. Saksamaa ühendamise järel jäi ta Baierimaa kuningaks, kuid riigivalitsemise asemel hakkas põhiliselt tegelema ekstravagantsete kunsti- ja arhitektuuriprojektidega. Tema huvi arhitektuuri vastu polnud üllatav: tema vanaisa, kuningas Ludwig I, oli Müncheni ümber ehitanud nn Isari Ateenaks. Ka tema isa, kuningas Maximilian II, jätkas Münchenis ehitustöid ja laskis ehitada Hohenschwangau lossi, mis oligi Ludwig II lapsepõlvekoduks. Ludwig tellis mitme suursuguse lossi rajamise ning oli Richard Wagneri ustav toetaja. Ta kavatses ka Münchenis Isari kaldale ehitada suure ooperimaja, millega aga Baieri valitsus nõus ei olnud. Küll ehitati sarnaste plaanide põhjal hiljem Wagneri kodulinnas Bayreuthis samalaadne teater. Ludwig II kulutas niimoodi suuri summasid (oma isiklikust varast, mitte riigikassast, nagu tihti arvatakse), võttes laene ja tõrjudes ministrite katseid teda takistada. Teda peeti mõistuse kaotanuks ja võeti printsregent Luitpoldi eestkoste alla. Ludwig viidi 12. juunil 1886 Starnbergi järve äärde kuningaperele kuulunud Bergi lossi. Päev pärast sinna saabumist kutsus ta pärast õhtusööki kella 18 ajal doktor Bernhard von Guddeni (Müncheni vaimuhaigla peaarst, üks neljast doktorist, kes kuulutas ta mõistuse kaotanuks) jalutama. Gudden nõustus ja käskis hooldajatel mitte kaasa tulla. Viimati nähti jalutajaid umbes kella 18.30 ajal. Neid oodati tagasi kella 20-ks, kuid nad ei tulnud. Tormisel ja vihmasel õhtul otsiti neid rohkem kui kaks tundi. Kell 22.30 leiti mõlemad mehed järvest kaldaäärsest madalast veest surnuna. Ludwigi käekell oli seisma jäänud 18.54 peal. Ametlikult kuulutati surma põhjuseks enesetapp uppumise läbi, kuigi lahkamisel ei leitud tema kopsudest üldse vett. Lisaks oli ta noorena olnud väga hea ujuja, vesi oli surnukehade leidmiskohas talle vaid vööni ja tal ei olnud suitsiidseid mõtteid. Samas Guddeni surnukehalt leiti lööke pähe ja kaela ning kägistamise jälgi, mispeale kahtlustati, et ta kägistati surnuks, kuigi asitõendeid ei leitud. Levinud on spekulatsioon, et Ludwigi tapsid tema vaenlased, kui ta üritas Bergist põgeneda. Kuninga isiklik kalur Jakob Lidl (1864–1933) väitis, et ta oli end koos oma paadiga põõsas peitnud ja kuningat oodanud, et viia ta järvele, kus poolehoidjad aidanuks tal põgeneda. Kuid kui kuningas pannud jala paati, tulistatud teda kaldalt ja ta kukkunud seepeale üle vööri. Teise teooria kohaselt surnud kuningas südameinfarkti või insulti, kui üritas külmas, 12-kraadises vees põgeneda. Kuningaks sai tema noorem vend Otto, kelle aga von Gudden oli samuti kuulutanud mõistuse kaotanuks. Tema asemel valitses regendina nende onu Luitpold. Kuigi Ludwigi lossid viisid ta rahalise hävinguni, on Herrenchiemsee, Neuschwansteini ja Linderhofi loss osutunud Baierile vägagi tulusateks turismiatraktsioonideks, kui kroonprints Ruprecht need 1923. aastal Baieri vabariigile annetas.
Rahvarinne (Ukraina)

Rahvarinne on Ukrainas 31. märtsil 2014 Arseni Jatsenjuki ja Oleksandr Turtšõnovi asutatud poliitiline partei. Rahvarinne registreeriti 31. märtsil 2014, asutamiskongress toimus 10. septembril 2014. Partei osales edukalt 2014. aasta Ukraina parlamendivalimistel ja sai 82 kohta. Olszański, Tadeusz A. (17. september 2014), Ukraine’s political parties at the start of the election campaign, OSW—Centre for Eastern Studies Nordsieck, Wolfram. "Parties and Elections in Europe". Vaadatud 26. oktoobril 2014. {{cite web}}: eiran parameetrit |chapter= (juhend) Яценюк очолив політраду "Народного фронту", Турчинов - голова штабу. Ukrainian PM, Parliament Speaker to Head Newly Formed Popular Front Party "По данным экзит-полов, "Народный фронт" набирает более 20% голосов украинцев". Infovastupanu. 26. oktoober 2014. Vaadatud 26. oktoobril 2014. Poroshenko and Yatsenyuk’s parties maneuver for lead role in coalition , Kyiv Post (29. oktoober 2014) New Verkhovna Rada, Kyiv Post (30. oktoober 2014) Poroshenko Bloc to have greatest number of seats in parliament, Ukrinform (8. november 2014) People's Front 0.33% ahead of Poroshenko Bloc with all ballots counted in Ukraine elections - CEC, Interfax-Ukraine (8. november 2014) Poroshenko Bloc to get 132 seats in parliament - CEC, Interfax-Ukraine (8. november 2014) Офіційний сайт "Народний фронт" представив кандидатів. 26. oktoober 2014. Liga Novosti. Народный фронт (vene keeles)
Kantrimuusika

Kantrimuusika (ka kantri, country, country-muusika, country and western) on Ameerika Ühendriikide lõunaosariikide päritolu muusikastiil, mis kujunes välja 20. sajandi alguses traditsioonilisest folkloorist, keldi muusikast, bluusist ja gospelist. Sellest ajast on kantrimuusika kasvanud ja arenenud, haarates enda alla mitmeid alamžanre ja subkultuure. Muusikastiil on laialt tuntud oma sõnumirikaste lugude ja lihtsate, kuid haaravate meloodiate poolest. Mõjukaimad kantrilauljad on Jimmie Rodgers ja Hank Williams. Country-muusika juured ulatuvad tagasi 19. sajandi Ameerika Ühendriikide lõunaosariikide rahvalauludesse, mis kajastasid tööliste, farmerite ja rändurite igapäevaelu ning väljakutseid. Esimesed salvestatud country-muusika helisalvestised tehti 1920. aastatel, mil populaarseks said artistid nagu Jimmie Rodgers ja The Carter Family. 1940ndatel ja 1950ndatel kujunes Nashville's Tennessee's välja Nashville'i heli, mis tõi esile artistid nagu Hank Williams ja Patsy Cline ning muutis countrymuusika populaarseks kogu Ameerikas. Countrymuusika stiilile on iseloomulikud lihtsad meloodiad, sageli akustiliste instrumentide nagu kitarr, viiul ja banjo kasutamine ning ausad ja südantsoojendavad lüürikad, mis kajastavad tihti elu maal ja maapiirkondades. Alamžanrid nagu bluegrass, honky-tonk, folk ja country pop lisavad country-muusikale mitmekesisust ja sügavust ning toovad esile erinevaid muusikatraditsioone ja kultuurilisi mõjutusi. Country-muusika on mõjutanud mitmeid teisi muusikastiile ja žanre ning leidnud kuulajaid üle kogu maailma. Selle mõju ulatub ka popmuusika, rokkmuusika ja isegi räpižanri juurde. Suured country-muusika artistid nagu Johnny Cash, Dolly Parton, Willie Nelson ja Taylor Swift on saavutanud rahvusvahelise kuulsuse ning nende muusika on inspireerinud mitmeid põlvkondi. bakersfield sound (esindajad Merle Haggard, Buck Owens); bluegrass (esindaja Bill Monroe); deathcountry (esindaja Hank III); honky tonk (esindaja Hank Williams); lubbock sound (esindaja Buddy Holly); nashville sound (esindajad Jim Reeves, Eddy Arnold); outlaw country (esindajad Johnny Cash, Waylon Jennings, David Allan Coe, Willie Nelson); red dirt; texas country; western; Kuigi country-muusika pole Eestis nii laialt levinud kui teistes riikides, on siin siiski olemas oma väike, kuid pühendunud country-muusika kogukond. Eestis korraldatakse regulaarselt country-muusika üritusi ja festivale ning on olemas mitmeid kohalikke ansambleid ja artiste, kes esitavad country-muusikat. Kantrimuusikute loend Kristlik kantrimuusika Popkantri Malone, Bill C. "Countrymuusika USA-s." University of Texas Press, 2002. Peterson, Richard A. "Creating Countrymuusika: Fabricating Authenticity." University of Chicago Press, 1997. Nashville Countrymuusika Hall of Fame ametlik koduleht Countrymuusika Assotsiatsiooni ametlik koduleht
Tata Steeli maleturniir

Tata Steeli maleturniir (varasemate nimedega Hoogovensi maleturniir ja Coruse maleturniir) on üks olulisemaid iga-aastasi maleturniire. Turniiri peetakse juba 1938. aastast. Algselt oli turniiri toimumiskoht Beverwijk, alates 1968. aastast võisteldakse Wijk aan Zees. Turniiri nimi on muutunud seoses turniiri peasponsori nimemuutustega. 2014. aastal peeti arvult 76. turniir. Turniiri pika ajaloo jooksul on turniiri võitnud viiel korral Viswanathan Anand. Neljakordsed võitjad on Max Euwe, Lajos Portisch, Viktor Korchnoi ja Levon Aronjan. 1964. aastal jagasid turniiril esikohta eestlased Paul Keres ja Iivo Nei. 1966. aastal sai Nei 5. koha. Linarese maleturniir Saint Louise maleturniir
Julius Vaks

Julius Vaks (16. jaanuar 1893 Tartu – 27. jaanuar 1952 Suure-Jaani) oli eesti trompetimängija ja õppejõud. Lõpetas 1917. aastal trompeti ja korneti erialal Peterburi konservatooriumi Schuberti nimelise preemia, hõbedase trompetiga. 1917–1924 mängis ta Estonia teatri orkestris. 1919–1924 ja 1929–1944 oli Tallinna Konservatooriumi õppejõud ja professor. Ta töötas pikemat aega ka Eesti Lauljate Liidus puhkpillide muusikasektsiooni esimehena ja hiljem puhkpillide ala üldkorsraldajana. Võttis osa Vabadussõjast luues ja juhtides Tallinna Kooliõpilaste Pataljoni orkestrit. 1924–1929 oli Viljandi Ugala teatri muusikajuht ja Olustvere põllutöökooli koorijuht. 1937. aastal avaldas puhkpilliõpiku "Puhkpilliorkester". 1944. aastal astus ta vabatahtlikuna Saksa sõjaväkke rivisõduriks. Pärast II maailmasõja lõppu töötas Suure-Jaani Tarbijate Kooperatiivis. Moodustas kooperatiivi 26-liikmelise puhkpilliorkestri, organiseeris meeskoori, juhatas Ilmatari segakoori ja Lõhavere kutsekooli naiskoori. Eesti teatri biograafiline leksikon "Prof. J. Vaks vabatahtlikuna sõjaväkke". Postimees (1886-1944). 12. veebruar 1944. Vaadatud 3.02.2019. VIII Suure-Jaani Muusikafestivali kava (2005)
Joule'i-Thomsoni efekt

Joule'i-Thomsoni efekt (ka Joule'i-Kelvini efekt) on gaasi temperatuuri muutumine poorsest materjalist või ventiilist läbi surumisel adiabaatilisel protsessil. Toatemperatuuril kõik gaasid peale lämmastiku, heeliumi ja neooni jahtuvad Joule'i-Thomsoni efekti mõjul. See efekt on võimalik tänu reaalse gaasi mitteideaalsusele, mis tuleneb Van der Waalsi jõust. ideaalse gaasi mudeli põhjal ei tohiks sellise protsessi käigus gaasi temperatuur muutuda. Sõltuvalt Van der Waalsi jõu suunast (kas tõmbuv või tõukuv) võib Joule'i-Thomsoni efekt gaasi temperatuuri tõsta või langetada. Gaasi ruumala suurendades suurenevad molekulidevahelised kaugused. Tõmbejõudude tõttu gaas paisub ja kasvab ka tema potentsiaalne energia. Kuna tegemist on adiabaatilise protsessiga, peab see kasv tulema kineetilise energia arvelt. Seetõttu tõmbejõudude domineerimisel langeb gaasi temperatuur paisumisel. Paralleelselt töötab ka vastupidine protsess. Molekulide omavaheliste põrgete ajal muutub tõukejõudude toimel kineetiline energia lühiajaliselt potentsiaalseks. Molekulidevahelise kauguse suurenemisel väheneb põrgete sagedus ja potentsiaalse energia arvelt kasvab kineetiline. Temperatuuri, millest alates paisumisel hakkab temperatuur kahanemise asemel kasvama, nimetatakse inversioonitemperatuuriks. Joule'i-Thomsoni efekti kvantitatiivseks kirjeldamiseks kasutatakse Joule'i-Thomsoni koefitsienti, mis on defineeritud kui temperatuuri tuletis rõhu järgi konstantsel entalpial. Avaldises μ J T = ( ∂ T ∂ P ) H = V C P ( α V T − 1 ) {\displaystyle \mu _{JT}=\left({\frac {\partial T}{\partial P}}\right)_{H}={\frac {V}{C_{P}}}(\alpha _{V}T-1)} on C P {\displaystyle C_{P}} gaasi soojusmahtuvus isobaarilisel protsessil ja α V {\displaystyle \alpha _{V}} on soojuspaisumistegur. Efekti suuruse arvutamiseks on vaja leida esmalt soojuspaisumistegur, mille saab parasjagu gaasi jaoks kasutatavast mudelist. α V = 1 V ( ∂ V ∂ T ) p {\displaystyle \alpha _{V}={\frac {1}{V}}\,\left({\frac {\partial V}{\partial T}}\right)_{p}}
Kirmas

Kirmas (Võru murdes kirmask (saksa sõnast Kirchmesse 'kirikulaat')) on endisaegne suvel Kagu-Eestis peetud külapidu.. Peo sugemed pärinevad kiriku sisseõnnistamise või kiriku nimepäevast, mida pidulikult tähistati. Eesti alal püsis kirmase seostumine kirikupühaga kõige kauem Setumaal. simman Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Lk 87 Eesti Entsüklopeedia. 4. köide: Jaapan–Käolina. Tartu: Loodus, 1934, lk 800.
Heino Müller

Heino Müller (2. september 1935 Tallinn – 9. august 2012 Tallinn) oli eesti metallikunstnik. Heino Müller sündis Tallinnas kullassepa perekonnas. Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna 21. keskkooli ja 1962. aastal Tartu Kunstikooli. 1962–1964 oli kultuuritöötaja laeval Johannes Vares ning õppis aastatel 1964–1969 Eesti Kunstiakadeemias. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ARSis ja AS Ars-Sepas. 1991. aastast töötas Kunstiakadeemias metalliosakonnas õppejõuna. Aastast 1980 kuulus ta Eesti Kunstnike Liitu ning oli aastast 2009 Kunstnike Liidu auliige. Müller on sepistanud tuulelipu Pika jala väravatornile, kus asus aastakümneid tema ateljee. Osa 1971–1988 loodud suurejoonelistest sepistest on valminud koostöös Tõnu Lauguga. Muu hulgas valmisid Laugu ja Mülleri ühistööna Tallinna Suur-Karja 8 hoone sepisvärav (1979), Pirita kloostri sepistatud väravad (1980), Lühike jalg 9 akna- ja väravavõred (1983), Niguliste kiriku Antoniuse kabeli väravate võred (1982), Edise mõisa "Valge Hobu" trahteri sepised (1982), Karja Keldri interjöörisepised (1972), Karika baari interjöörisepised (1978), Soome firma Puolimatka Kirkkonummi nõupidamissaali valgustid (1984) ning Narva Hermanni kindluse valgustid ja kaminad (1986). Lisaks tarbesepistele lõi Heino Müller koostöös arhitektidega ka monumentaalteoseid. Muu hulgas on tema loodud Tallinna vanalinnas Mündi baari sepissilt (1968), diplomitööna Taani kuninga aia "Kuningas" (1969), restorani Gloria rippsilt (1988). 1994. aastal püstitati Kloogale Eestis hukatud juutide mälestusmärk, mille Heino Müller lõi koos arhitekt Rein Luubiga. Tema viimane suurem töö oli 2000. aastal koos arhitekt Tiit Kaljundiga valminud Sinimägede memoriaalkompleksi mälestusrist. 1995 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (1994. aastal Kloogale püstitatud Eestis hukatud juutide mälestusmärgi eest (arhitekt Rein Luup)) Valk, Heinz."Tallinna sepad." Kultuur ja Elu, 1987/1, 28–32. Vilbaste, Marju (koostaja). 2000. "Tallinna Linnamuuseumi kodu-uurimise ringi biograafiline teatmik." 102–103. (ISBN 9985-78-044-2)
Otepää lahing (1210)

Otepää piiramine oli 1210. aastal toimunud Otepää linnuse ja seal varjunud ugalaste piiramine Novgorodi ja Pihkva vürstide väe poolt. Novgorodi ja Pihkva valitsejate Mstislav Mstislavitši ja Vladimir Mstislavitši sõjakäik võis olla seotud nende tolleaegse liidusuhtega Riia piiskopi Albertiga, kes oli alates 1208. aastat ugalastega sõjajalal. Otepää alistamisega aidati piiskoppi, kuid püüti samas ennetada tema pretensioone sellele piirkonnale, mis varemgi oli Novgorodi ja Pihkva huvisfääri kuulunud. Viimati hävitati Otepää linnus nt 1191/1192. aastal. Veidi enne 1210. aasta sõjakäiku Otepääle oli Mstislav käinud rüüsteretkel ka Virumaal Tõrmas (teise tõlgenduse järgi Tormas). Henriku Liivimaa kroonika järgi kestis piiramine 8 päeva, kuni seesolijad vee ja toidu nappuse tõttu rahu palusid. Ugalased maksid piirajatele 400 nogaatat (tõenäoliselt umbes 80 kg hõbedat). Mõned ugalased ka ristiti, kuid laiaulatuslikum ristimise lükati tulevikku ja vürstide vägi lahkus. Vene kroonikate järgi võis 1211./1212. aastal toimuda veel üks sõjakäik Otepääle, kuid üldiselt arvatakse, et tegu on Läti Henriku kirjeldatud retke eksliku dateerimisega. Kuna hiljem, 1215. aastal lasi Ugandi ristida ja oma võimule allutada Riia piiskop, siis tekitas see konflikti ja sõja tema ning Novgorodi ja Pihkva valitsejate vahel, kuna kumbki pool pidas piirkonda endale kuuluvaks. HLK, XIV 2, lk 103 Selart, lk 43–44 Indriķa hronika, XIV, kommentaar 4 Vahtre, lk 66 HLK, XIV 2, kommentaar 4, 7, lk 103, XX 3, lk 173 Indriķa hronika, XIV, kommentaar 8 Selart, Anti, Ivar Leimus, Linda Kaljundi, Heiki Valk. Ristiretked ja vallutussõjad 13. sajandi Liivimaal, teoses "Eesti ajalugu II. Eesti keskaeg." Toimetaja Anti Selart. Tartu 2012. Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982. Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993. Vahtre, Sulev. Muinasaja loojang Eestis : vabadusvõitlus 1208-1227. Tallinn : Olion, 1990.
Tasandi inversioon

Tasandi inversioon ehk tasandi peegeldus ringjoone suhtes on üks tasandi teisendustest. Erinevalt tavalistest peegeldustest on inversiooni puhul peegeldustelje asemel inversiooniringjoon. Olgu selleks ringjoon keskpunktiga koordinaatide alguspunktis O ja raadiusega r. Sellise ringjoone võrrand on x²+y²=r². Inversiooni mõiste on üldistatav kõrgemamõõtmelistesse ruumidesse. Tasandi teisendust, mis seab igale punktile X vastavusse punkti X' kiirel OX ja mille kohavektori pikkusel on omadus |OX|•|OX'|=r2, nimetatakse tasandi inversiooniks ringjoone x²+y²=r² suhtes. Konformne teisendus Rein Kolde, Mati Väljas. Teisenduste rühmad geomeetrias, Tallinn 2000.
Karl Fischer

Karl Albert Otto Franz Fischer (24. märts 1901 München – 16. aprill 1958) oli saksa keemik. Ta sündis aastal 1901 Pasingis (praegu Müncheni linnaosa). Aastatel 1918–1924 õppis ta Leipzigi Ülikoolis keemiat. Karl Fischeri tiitrimine
Puerto Rico lipp

Puerto Rico lipp on Puerto Rico Ühenduse lipp. Praegune lipp võeti ametlikult kasutusele 1952. aastal. Lipu kujundus on pärit aastast 1895, kuid aastatel 1898–1952 oli ametlikuks lipuks vaid Ameerika Ühendriikide lipp ja enne seda Hispaania lipp. 1995. aastal andis Puerto Rico valitsus välja regulatsiooni lipu kasutamise kohta, kus määras lipu värvid, kuid mitte täpseid värvitoone. Seetõttu võib Puerto Rico lippudel näha sinise eri toone.
Frants Oper

Frants Oper (21. aprill 1930 Räpina vald – 16. oktoober 2014) oli eesti pedagoog, koolijuht ning Eesti NSV partei- ja riigiametnik. Ta lõpetas 1948. aastal Otepää Keskkooli ja 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna keemia erialal. Pärast ülikooli lõpetamist suunati ta tööle õpetajana Tallinna 1. Keskkooli, 1956. aastast oli ta samas koolis õppealajuhataja ja aastatel 1957–1959 direktor. Seejärel töötas ta EKP Tallinna Linnakomitees instruktorina. Aastatel 1961–1970 töötas ta Tallinna Linna RSN Täitevkomitee haridusosakonna juhatajana. Hiljem töötas ta Eesti NSV Haridusministeeriumis, sealhulgas haridusministri asetäitjana. Aastatel 1993–1996 töötas ta Riigi Kooliameti hariduskorralduse osakonnas nõunikuna, kust siirdus pensionile. Frants Operi poeg on Indrek Oper ja tütar Margit Oper (Heinikari). "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 6. november 2014. Vaadatud 27. oktoober 2014.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Frants Oper (21.04.1930–16.10.2014)
Eesti Kujurite Kutseühing

Eesti Kujurite Kutseühing oli aastatel 1939–1940 Tallinnas tegutsenud kujureid ühendav kutseühing. Eesti Kujurite Ühendus Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn, 1996. Lk 621
Eesti Disainerite Liit

Eesti Disainerite Liit (lühend EDL) on Eesti disainereid ühendav organisatsioon. EDLi kuulub 2014. aasta seisuga 145 toote-, tekstiili-, moe- ja graafikadisaineri. EDL annab välja Eesti Disainiauhindade raames tootedisainiauhinda BRUNO. EDL korraldab disainifestivali Disainiöö ja Eesti disaini päeva. 2006 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (Eesti disaini tutvustamine kodu- ja välismaal disainiaasta raames) https://web.archive.org/web/20141027162650/http://www.edl.ee/edl (vaadatud 27.10.2014) EDLi koduleht
Kunsti Edendamise Selts

Kunsti Edendamise Selts oli kunstirühmitus, mis tegutses 1920. aastate algul Tartus. Selts registreeriti Tartu-Võru rahukohtus 7. oktoobril 1920. Selts võttis endale ülesandeks kunsti "ligendamise" rahvale kunstinäituste korraldamise ja kirjastamise teel. Tartus Lai tn 1 avati kunstimagasin, mille juures tegutses tööbüroo, mis võttis tellimusi illustreerimiseks, dekoratsioonide valmistamiseks, plakatite kujundamiseks jne. Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn, 1996. Lk 621 Tartust. Kunstiedendamise selts Tartus Lai tn 1 - Päevaleht, 25.11.1920
Vesilinnus

Vesilinnus on veega ümbritsetud linnus. Eestis on vesilinnused olnud näiteks Tarvastu ordulinnus ja Koluvere piiskopilinnus.
Aino Suviste

Aino Suviste (1. detsember 1929 Tallinn – 12. oktoober 2014) oli eesti pedagoog ja koolijuht. Ta sündis 1929. aastal Tallinnas. Ta lõpetas Tallinna 1. Tütarlaste Gümnaasiumi ja hiljem õppis kaugõppes Tallinna Pedagoogilises Instituudis. 1. septembrist 1947 töötas ta eesti keele ja kirjanduse õpetajana Harmi koolis. 1. septembril 1949 suunati ta tööle Valtu 7-klassilisse Kooli. Aastatel 1952–1964 oli ta sama kooli direktor ja 1964–1984 Kehtna 8-klassilisse Kooli direktor. 2011 Aasta vabatahtlik Raplamaa Sõnumid, 22. oktoober 2014, lk 27 (In memoriam Aino Suviste)
Boko Haram

Boko Haram (Raamatud on patt; Lääne hariduse keeld; moodne kasvatus on keelatud) on Põhja-Nigeeria islamistlik terroriorganisatsioon. Nad on tapnud ja röövinud palju kristlasi ja muslimeid Nigeerias. Boko Haram kuulutas 25. augustil 2014 Nigeeria kirdeosas Gwoza linnas välja islamiriigi. See on teine 2014. aastal välja kuulutatud islamikalifaat (esimese kuulutas välja äärmusrühmitus Islamiriik Iraagis ja Süürias 2014. aasta juunis). Nad soovivad kehtestada Nigeeria kirdeosas islami šariaadiseadustel põhinevat riiki ja keelata kogu Nigeerias läänelik haridus ja valimised. Märtsi alguses 2015 vandus Boko Harami esindaja helifailil truudust ISISe äärmuslaste juhile kaliif Abu Bakr al-Baghdadile ja terroriorganisatsioonile Islamiriik. Äärmusislamistlik Boko Haram asutati 2002. aastal eesmärgiga takistada lääneliku elustiili ja hariduse jõudmist Nigeeriasse. Boko Haram tähendab kohalikus hausa keeles "läänelik õpetus keelatud". Boko Haram alustas relvastatud võitlust islamiriigi loomiseks 2009. aastal. USA pani sekti terroriorganisatsioonide nimekirja 2013. aastal. 2009. aastal alustas Boko Haram alade hõivamist loomaks oma islamistlikku riiki. 265 000 elanikuga Gwoza on suurim Boko Harami kontrolli all olev linn. 2009–2014 on Nigeeria põhjaosas on vägivallas hukkunud üle 13 000 inimese, sajad tuhanded on jäänud kodutuks. Boko Harami tegevuse tõttu on kannatanud peaaegu kolm miljonit nigeerlast. Alates 2010 kannab nimetust Islami ja džihaadi sunniitlik liit (Jama'atu Ahlis Sunna Lidda'awati wal-Jihadi) aga lääne meedia kasutab edasi nimetust Boko Haram. Boko Haram on hõivanud alates augustist 2014 Nigeeria kirdeosas kümneid linnu ja külasid ning hoiab kontrolli all väidetavalt Borno osariigi piirialasid Nigeri, Tšaadi ja Kameruniga. Kamerun saatis detsembris 2014 esmakordselt Boko Harami vastu sõjalennukid pärast seda, kui pühasõdalaste üksus tungis üle piiri ja hõivas Kameruni sõjaväelaagri. Boko Harami äärmuslased on 2015. aastal korraldanud mitmeid piiriüleseid rünnakuid Nigeeriast Kameruni ja Tšaadi. 3.–7. jaanuari 2015 rünnakuga hävitati kõik Baga elanikud, umbes 2000 inimest. Kameruni armee sõdurid tapsid detsembri keskel 2014 aastal riigi põhjaosas 116 Nigeeria äärmusrühmituse Boko Haram võitlejat. 2009. aasta juulis tapsid Bauhi linnas 780 inimest.
Wagneri suvemõis

Wagneri mõis (läti keeles Vāgnera muižiņa, ka Šarlotes muiža) oli suvemõis Lätis Riia linnas Centrsi asumis peahoone aadressil Šarlotes iela 3. Mõis on saanud nime Wagnerite suguvõsa järgi, kellele see XIX sajandi algul kuulus. Praegu on maja korporatsiooni Latvia valduses. Suvemõisa hoone pärineb 18. sajandi lõpust. On võimalik, et mõis on sellest hoonest vanem, kuna Johann Christoph Brotze kaardil aastast 1700 on just selle mõisa kohal kujutatud mõisa nimega Berneckens Hof. Selle kohta, kas tegemist on sama mõisaga, siiski kindlad andmed puuduvad. Wagneri mõis on üks väheseid hooneid, mis Centrsis 1812. aasta tulekahju üle elas. Hoone on barokne, hobuserauakujulise põhiplaaniga. Hoone fassaadid on erinevad. Algselt puidust hoone on hilisemal ajal krohviga kaetud. Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (läti keeles) Artikkel Wagneri mõisa kohta (läti keeles)
Alusmüür

Alusmüür (ka kivivundament[viide?]) on vundament, mis on enamasti laotud kividest. Ahjumüür Kaitsemüür Kivimüür Linnamüür Linnusemüür Lossimüür Piirdemüür Pliidimüür Ringmüür Savimüür Soemüür Tellismüür Tugimüür Tulemüür Vahemüür Vanglamüür