laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Johann Christoph Paucker

Johann Christoph Paucker (10. veebruar 1736 Kolberg, Pommeri – 26. veebruar/8. märts 1776 Tallinn) oli Eesti vaimulik. Paucker õppis aastast 1753 Halle ülikoolis. Töötas seejärel Eestimaal koduõpetajana. Ordineeriti 20. juulil/31. juuli 1757 õpetajaks. Oli aastatel 1757–1776 Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Sai 30. jaanuaril/10. veebruaril 1767 Eestimaa konsistooriumi assessoriks, 10. märtsil/21. märtsil 1767 sai Järva praostkonna abipraostiks, aastal 1769 praostiks. Paucker oli tegev aastal 1773 ilmunud Uue Testamendi ettevalmistamisel trükiks, koostas eestikeelse kirikupostilli Jutluse Ramat, kuid oma eluajal ei jõudnud seda välja anda: raamat ilmus aastal 1779. Temalt ilmus seal ligi kolmandik s.o. 25 jutlust. Tema poeg Heinrich Johann Paucker oli Nissi- ja Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja, pojapoeg Heinrich Wilhelm Christoph Paucker oli Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja, pojapojapoeg Pontus Heinrich Johannes Paucker oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja. Paucker Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Pontus Heinrich Johannes Paucker

Pontus Heinrich Johannes Paucker (11. august/23. august 1823 Simuna – 31. märts/12. aprill 1855 Kullamaa) oli Eesti vaimulik. Paucker õppis aastast 1837 Tallinna gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1842–1847. Akadeemiliselt kuulus ta Korporatsioon Estonia ridadesse. Töötas seejärel koduõpetajana. Ordineeriti õpetajaks 1. mail/13. mail 1849. Oli aastatel 1849–1855 Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja. Oli aastast 1849 Kullamaa piibliseltsi juhataja. Tema isa Heinrich Wilhelm Christoph Paucker oli Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja, vanaisa Heinrich Johann Paucker oli Nissi- ja Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja, emapoolne vanaisa Jakob Pontus Haller oli Käina Martini koguduse õpetaja, onu Eduard Pontus Haller oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Märt Raud

Märt Raud on mitme tuntud inimese nimi: Märt Raud (1881–1980) oli ajakirjanik, kirjanik ja haridustegelane; Märt Raud (1878–1952) oli põlevkivitööstur ja insener. Mart Raud (1903–1980), eesti luuletaja
Zaitsevi reegel

Zaitsevi reegel on reegel, mis ütleb, et aluse poolt industreeritud elimineerimisreaktsioon annab eelistatult suurema asendatusega produkti ehk reaktsiooniproduktides domineerib rohkem alküülrühmi sisaldav alkeen. Seega elimineerimisreaktsioonil tekib kahest võimalikust alkeenist põhiproduktina enamasendatud (stabiilsem) alkeen. Zaitsevi reegel ennustab, millised isomeersed alkeenid eelistatult moodustuvad elimineerimisreaktsioonides. Zaitsev formuleeris 1875. aastal empiirilise reegli: "Suuremas hulgas moodustub see alkeen, mis vastab vesiniku eraldumisele selle β-süsiniku juurest, millega on seotud kõige vähem vesiniku aatomeid". Seega elimineerimisreaktsioonis moodustub ülekaalus see alkeen, mille kaksiksidemega on seotud kõige suurem arv alküülasendusrühmi. Steeriliselt mahuka aluse nagu näiteks kaaliumtertsiaalnebutoksiid (t-BuOK) korral ei ole nn. Zaitsevi produkti moodustumine steeriliste takistuste tõttu soodus ja produktides prevaleerib otsmise kaksiksidemega alkeen (vinüülrühm). Elimineerimisreaktsioon
Balatonalmádi

Balatonalmádi on linn Ungaris Veszprémi komitaadis, Balatonalmádi kreisi halduskeskus. Asub Balatoni kaldal, järve kirdetipu lähedal. Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Balatonalmádi koduleht
Maunderi miinimum

Maunderi miinimumiks nimetatakse Päikese aktiivsuse minimaalperioodi aastatel 1645–1715. Tollal tehti esimesi järjepidevaid päikeseplekkide vaatlusi, mille andmetel esines neid harvem kui tavaliselt. Maunderi miinimum oli väikese jääaja kõige külmem aeg. See oli ka Holotseeni kõige külmem aeg, kui mitte arvestada selle algset temperatuuri tõusu aega. Maunderi miinimumile vastab 0. Bondi sündmus, ainuke Bondi sündmus, mida on õnnestunud seostada Päikese aktiivsusega[viide?]. Luterbach, J. (2001). "The Late Maunder Minimum (1675–1715) – A Key Period for Studying Decadal Scale Climatic Change in Europe". Climatic Change. 49 (4): 441–462. DOI:10.1023/A:1010667524422. 1999, Showers, W., Bond, G., The Little Ice Age event in the context of a 1500 year climate oscillator: AGU Spring Meeting, EOS, v. 80 supplement, p. S197. Forcing and feedback mechanisms of suborbital-scale climate variability during interglacials Masanobu Yamamoto Faculty of Environmental Earth Science, Hokkaido University, Sapporo 060-0810, Japan [1]
Heinrich Johann Paucker

Heinrich Johann Paucker (8. august/19. august 1759 Järva-Jaani – 12. aprill/24. aprill 1819 Simuna) oli Eesti vaimulik. Paucker õppis Tallinna gümnaasiumis. Immatrikuleerus 24. augustil 1776 Leipzigi ülikooli, oli seal kohal septembrini 1777; 29. oktoobril 1777 immatrikuleerus Kieli ülikooli, 16. septembrini 1779 oli kohal. Töötas seejärel Purilas koduõpetajana. Alates 16. märtsist/27. märtsist 1782 töötas Tallinna toomkoolis kolleegina (alamõpetajana). Ordineeriti 19. novembril/30. novembril 1783 õpetajaks. Oli aastatel 1783–1785 (kutsuti 16. oktoobril/27. oktoobril 1783) Nissi Maarja koguduse õpetaja. Aastatel 1785–1819 oli ta Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja. Jättis aastal 1812 praosti ametikoha vastu võtmata. Paucker vastas aastal 1788 põhjalikult kindralkuberneri ankeedile kihelkonna kooliolude kohta. Ta nimetas talurahva koolmeistreid: Seppa Juhhani Hindrik, Salla kõrtsmik Hans, "vaba" käsitööline (ilmselt saksa soost) Berend Johann Wiekberg, Rahkla kingsepp Berend Ottensohn, Muuga talupoeg Jani Hans (talvel õppis tema juures 25 õpilast) jt. Käru mõisas oli koolmeistriks vabadikulesk Sameli Marri. Koostas aastal 1798 pastorileskede kassa statuudi, mille konsistoorium kinnitas, ja töötas välja aastal 1804 asutatud Eestimaa pastorileskede kassa statuudi. Tema isa Johann Christoph Paucker oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Ta oli kolm korda abielus: esimese naise Hedwig Eleonore Christine isa Albert Magnus Haller oli Käina Martini koguduse õpetaja, teise naise Anna Ulrika isa David Christoph Schnabel oli Tallinna toomkoguduse õpetaja. Tema pojad Heinrich Wilhelm Christoph Paucker ja Hugo Richard Paucker (mõlema ema oli Anna Ulrika) olid (nagu ka Hugo Richardi poeg Eduard Peter Heinrich Paucker) Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetajad, poeg Magnus Georg Paucker oli matemaatik ja astronoom. Tema pojapoeg Hermann Julius Georg von Paucker (Hedwig Eleonore Christine poeg) oli sõjaväeinsener (kindralleitnant 1876), mehaanikateadlane ja Venemaa keisririigi teedeminister. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Puurmani mõis

Puurmani mõis (saksa keeles Schloß Talkhof) oli rüütlimõis Kursi kihelkonnas Tartumaal. Mõisa peahoones tegutseb tänapäeval Puurmani Mõisakool. On arvatud, et mõisasüdame kohal paiknes keskajal ordulinnus, mis on olnud nii ordufoogti kui ka -komtuuri residents. Siiski ei ole teada Kursi ordulinnuse täpset asukohta. Puurmani mõisa esimene omanik oli Buhrmeisterite suguvõsa, kelle esindajale Christopher von Buhrmeisterile kinkis 1645. aastal mõisa Rootsi kuninganna Kristiina. Christopher von Buhrmeister (kes on maetud Tartu Jaani kirikusse), pärandas mõisa edasi Heinrich Johann von Güntersbergi ja Dorothea von Güntersbergi (sündinud Buhrmeister) pojale Eberhard von Güntersbergile (1654–1704). Pärast Eberhardi surma pärandus mõis edasi tema tütrele Margarethe Elisabeth Zoegele, kelle Zöge von Manteuffelite suguvõsaliin piirdus 1795. aastast nimekujuga Manteuffel. Puurmani mõis jäi krahv Manteuffelite suguvõsa valdusse, kuni mõisahoone võõrandas 1919. aastal Eesti Vabariik. 1923. aastast hakkas lossis tööle Puurmani kool, mis kannab tänapäeval nime Puurmani Mõisakool. Mõisakeskuse ja lossi ees on Prantsuse stiilis sümmeetriline mõisapark koos purskkaevu ja alleega. Pargis on enam kui 50 puu- ja põõsaliiki. Lossi taga on aga vabavormiline inglise park, kus muu hulgas on jahikoertele pühendatud skulptuur ja tellistest piirdeaed. Lossi peahoone keskteljele viib läbi pargi paarisaja meetri pikkune sihitee, mille alguseks olev värav on kujundatud tuudorstiilis tornikestena. Mõisahoone koos kõrvalhoonete ja pargiga on riikliku kaitse all. Mõisaloss kerkis aastatel 1877–1881, algselt asus lossiehitust kavandama Ernst Gotthard von Manteuffel vanem, kuid ehitamiseni jõudis plaan alles tema poja ajal. Lossihoone on üks Eesti kaunimaid ja suursugusemaid uusrenessansslosse. Lossihoone üht esinurka ehib viiekorruseline kaheksatahuline torn. Nii torn kui ka kõik hoone fassaadid on kaunistatud rikkaliku dekooriga. Lossiruumide interjöörides lisandub uusrenessansile uusbarokk. Mõisa peahoone pargi poolt (2008) Suur saal Suure saali uks Orel Puurmani mõisas Sild mõisapargis Valitsejamaja Tõllakuur Aednikumaja Jahimaja Mõisa park Monument mõisapargis Eesti mõisate loend Uusrenessanss Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 220-221 [1]. Mõisa iluravi turgutas sinist verd, Postimees, 24. november 2010
Sandarmeeria

Sandarmeeria (prantsuskeelsest sõnast gendarmerie < keskaja prantsuskeelsest väljendist gens d'armes 'relvastatud inimesed') on sõjaväeline politseiüksus, millele on antud seadusjärelevalve ülesanded. Ajalooliselt on sandarmeeria olemas olnud Venemaal (Sandarmikorpus) ja Austria-Ungaris. Sandarmeeria teostab seadusjärelevalvet tsiviilelanikkonna seas ning täidab ka sõjaväepolitsei ülesandeid. On riike, kus sandarmeeria teeb politseitööd ainult tsiviilelanikkonna seas.
Kliimatsüklid

Kliimatsüklid on kliimamustrite perioodilised või ligikaudu perioodilised kordumised. 725-aastane kliimarütm on seni holotseenile omane olnud Kesk-Aafrika kliima ja Põhja India ookeani mussoonidega seotud kirjetes tuvastatud kliima muutlikkus. Ekvatoriaalse Kesk-Aafrika Edwardi järve endogeense kaltsiidi koosseisus oleva stabiilse isotoobi kõrgresolutsiooniga analüüsid on näidanud viimase 5400 aasta jooksul toimunud suuri võnkumisi Aafrika kliima- ja niiskustasakaalus. Need võnkumised näitavad sarja põudasid perioodil 4900 eKr – 400 pKr ja määratlesid põua perioodiks ~ 725 aastat. See periood võib olla korrelatsioonis India ookeani mussoonide variatsioonidega, sest on dokumenteeritud ka sarnaste perioodidega mere pindse soolsuse kirjeid Põhja-India ookeanis. Sarnasused Edwardi järve ja India ookeani kirjete perioodilisuses võivad viidata, et tegemist on India ja Vaikse ookeanile omase Aafrika niiskustasakaalus ja troopilise India ookeani holotseeni kliimas domineerinud muutlikkusega. On võimalik, et see muutlikkus on seotud Põhja Atlandi holotseeni aegses kliimas tuvastatud keskmiselt 1470 (± 500) aastase kliima Bondi sündmusteks nimetatud tsüklikaga ja täpsustab selle keskmist pikkust. Bondi sündmused 10.1130/G19449.1 Geology August 2003 v. 31 no. 8 p. 677-680 A 725 yr cycle in the climate of central Africa during the late Holocene J.M. Russell, T.C. Johnson, M.R. Talbot [1]
Chaka Khan

Chaka Khan (sünninimi Yvette Marie Stevens; sündinud 23. märtsil 1953) on USA R&B-, funk-, soul-, disko-, ja džässlauljanna ja helilooja, kes sai tuntuks 70ndate funkbändi Rufus lauljana. Ta alustas 1978. aastal edukat soolokarjääri, olles veel Rufuse ridades. Chaka Khan on tuntud oma laia hääleulatuse, iseloomuliku laulumaneeri ja tämbri poolest, mida on palju matkitud. Tema tuntud hittide hulka kuuluvad (nii Rufusega kui ka ilma) "Tell Me Something Good", "Sweet Thing", "Ain't Nobody", "I'm Every Woman", "I Feel for You" and "Through the Fire". Chaka Khani koduleht
Alfa (täpsustus)

Alfa võib olla: alfa, kreeka tähestiku täht Alfa, NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee terrorismivastane eriüksus 1972–1991 Alfa, Läti Vabariigi Siseministeeriumi Riigipolitsei korrakaitsepolitsei mobiilne eribrigaad Alfa, Ukraina Julgeolekuteenistuse taktikaline eriüksus Alfa, Eesti sisesõudmise võistlus Alfa (ansambel), eesti endine ansambel Alfa, jõelaev Alfa, domineeriva käitumisega isend etoloogias Alfa on tähis rahvusvahelises signalisatsioonikoodis Alpha
Võrtsjärve Sihtasutus

Võrtsjärve Sihtasutus on Eesti sihtasutus, mis koordineerib Võrtsjärvega piirneva seitsme valla (Tarvastu, Viiratsi, Kolga-Jaani, Elva, Rõngu, Põdrala ja Puka) ühistegevust piirkonna arendamiseks. Sihtasutus loodi 3. mail 2000. Sihtasutuse peamiste eesmärkide seas on: "piirkondliku keskkonna- ja turismialase arendustegevuse juhtimine"; "arendusprojektide koostamine ning nende elluviimiseks vajalike finantsallikate leidmine"; "Võrtsjärve piirkonda tervikuna puudutavate arengukavade koostamise korraldamine"; "looduskeskkonna säilitamine, kaitsmine ning loodushariduse edendamine". Võrtsjärve SA eestvedamisel on paigaldatud piirkonda infotahvleid, antud välja raamat "Ümber Võrtsjärve" ning turismitrükiseid ja infovoldikuid. Välja on töötatud kaubamärk "Võrtsjärv – vaatame tulevikku". Võrtsjärve Sihtasutuse eestvedamisel korraldatakse regulaarseid üritusi, millest populaarseim on jalgrattamatk iga aasta juuli viimasel nädalavahetusel, Tondisaare simman augustis, Võrtsjärve kala- ja käsitöölaat, samuti töötalgud, mille käigus on puhastatud puhkealasid ja matkaradu roost ja võsast ning ehitatud laudteid. Alates 2002. aastast on Võrtsjärve Sihtasutus fondi "Global Nature" suurprojekti "Living Lakes" (ohustatud järvede ja märgalade kaitse) koostöövõrgustiku liige. https://web.archive.org/web/20140826121742/http://www.vortsjarv.ee/sihtasutusest (vaadatud 26.08.2014)
Oleg Ljalin

Oleg Ljalin (vene Олег Адольфович Лялин; 24. juuni 1937 – 12. veebruar 1995) oli NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Esimese Peavalitsuse töötaja, kes läks üle Suurbritannia poolele. Ljalin oli seoses tööülesannetega 1960. aastatel korduvalt Londonit külastanud. Ta viibis 1971. aastal NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Esimese peavalitsuse saadetuna töölähetuses Suurbritannias Nõukogude Kaubandusesinduse "katte all", kui ta 31. augustil joobes juhtimise eest vahistati. Ta keeldus koostööst politseiga ning tal puudus ka diplomaatiline puutumatus. Nõukogude Kaubandusesindus maksis tema 50 naelsterlingit trahvi, kuid edasi jõudis ta MI5 kätte ning otsustas poolt vahetada. Ljalin paljastas Suurbritannia vastuluurele Ühendkuningriigis tegutsenud NSV Liidu RJK ja NSV Liidu sõjaväeluure (GRU) luureühenduse võrgustiku. Ljalinilt saadud informatsiooni alusel saatis Suurbritannia Välisministeerium (Foreign Office) Operatsioon Foot (Operation Foot) käigus Suurbritanniast välja (kuulutas persona non grata'ks) 105 Nõukogude luureorganite kaastöötajat, mis moodustas 20% NSV Liidu diplomaatide koguarvust Suurbritannias. MI5 andis Ljalinile uue identiteedi. Samuti anti asüül Ljalini sekretärile, kellega ta hiljem abiellus. Ta elas Inglismaa põhjaosas kuni surmani 1995. aastal. 1971: 'I arrested a KGB superspy' BBC
Seltskonnatants

Seltskonnatants on tantsimine kui seltskondlik ajaviide ja meelelahutus või sel eesmärgil tantsitav tants, eriti Lääne kultuuriruumi kontekstis. Ajalooliselt tuntud seltskonnatantsud on olnud näiteks menuett, kadrill, polonees, masurka, valss jt. Mitmed neist olid välja arenenud rahvatantsudest. Eestis olid 19. sajandi lõpuks lisaks kohalikku päritolu rahvatantsudele tuntuks ja omaseks saanud välismaist päritolu seltskonnatantsud polka ja valss. Neile lisandusid krakovjakk (krakowiak), reinlender (rheinländer), tuustep (two-step), padespann (pas d'espagne), pas de gras, padikaater (pas de quatre), aissa, minjoon (mignon), padipadinöör (pas de patineur), kikapuu (cicapo, kickapoo), karoobuška (коробушка), subota (суббота), kuhaanuska (куханушка), vengerka jt. Paljud neist olid nn moetantsud, mille populaarsus ja tuntus jäid lühikeseks. 1920.–1930. aastatel läksid Euroopas ja Ameerikas moodi fokstrott (foxtrot), tango, tšarlston (charleston), boston ja simmi (shimmy). Tänapäeval peetakse seltskonnatantsude all tavaliselt silmas teatud kindlaid paaristantsu stiile, mis kujunesid enam-vähem praegusel kujul välja 20. sajandi alguse Inglismaal ning mida Nõukogude perioodil hakati nimetama peotantsuks. Neist tantsudest kümnes võisteldakse ka võistlustantsus ehk tantsuspordis. Klassikaliste peotantsudena on levinumad aeglane valss, fokstrott ja rumba, samuti Viini valss, tango, samba ja tšatša. Võrreldes võistlustantsuga kasutatakse lihtsamaid samme ja liikumisi. Lisaks võistlustantsudena tantsitavatele kindlatele standardtantsudele ja Ladina-Ameerika tantsudele tuntakse seltskonnatantsudena ka muid nagu salsa, mambo, rock'n'roll, diskotants jt. Tantsusammud Võistlustants Šoti seltskonnatants
AMOLED

AMOLED (lühend ingl k sõnades active-matrix organic light-emitting diode, ’aktiivmaatriksiga orgaaniline valgusdiood’) on Samsungi väljatöötatud OLED-ekraani tehnika, milles kasutatakse ekraani pikslite aktiivset adresseerimissüsteemi. Aktiivelemendina toimib iga pildielemendi all paiknev õhukesekileline väljatransistor (ingl thin film transistor, lühend TFT) koos kondensaatoriga, mis tüürsignaaliga saabuvat laengut säilitades hoiab piksli heleduse püsivana seni, kuni järgmises kaadris saabub järjekordne värskendussignaal. Niisiis toimub pikslitele tüürsignaali andmine AMOLED-ekraanis samamoodi kui LCD TFT vedelkristallkuvaris. AMOLED-ekraane kasutatakse laialdaselt nutitelefonides, samuti muudes kaasaskantavates seadmetes (nutikellad, aktiivsusmonitorid kaamerad, tahvelarvutid). Esimesed AMOLED-telerid tulid müügile 2015. aastal. Puutetundliku kihiga Super-AMOLED-ekraan võeti Samsungi telefonid es kasutusele 2010. aastal. AMOLED-ekraan koosneb OLED-pikslite maatriksist. OLED-pikslid on paigutatud õhukestele kiletransistoritele (TFT). Üldjuhul tüürib iga piksli laengut kaks TFT-d: üks alustab ja lõpetab kondensaatori laadimist ning teine hoiab piksli voolu püsivana. Sealjuures ei ole vaja suurt voolutugevust erinevalt passiivmaatriksiga OLED-idest. Kiletransistorid luuakse polükristallilisest või amorfsest ränist aluspinnal (substraadil). Mõlemal juhul on võimalik toota substraate suhteliselt madalal temperatuuril (alla 150 °C) otse painduvatele pindadele, saades nii painduvad AMOLED-ekraanid. Orgaaniline valgusdiood Sarma, Kalluri R.; Chanley, Charles; Dodd, Sonia R.; Roush, Jared; Schmidt, John; Srdanov, Gordana; Stevenson, Matthew; Wessel, Ralf; Innocenzo, Jeffrey; Yu, Gang; O'Regan, Marie B.; MacDonald, W. A.; Eveson, R.; Long, Ke; Gleskova, Helena; Wagner, Sigurd; Sturm, James C. (2003). "Active-matrix OLED using 150°C a-Si TFT backplane built on flexible plastic substrate (Proceedings Paper)". SPIE Proceedings. 5080: 180. DOI:10.1117/12.497638. [1]
Maidla

Maidla on mitme küla nimi: Maidla, küla Lüganuse vallas Ida-Virumaal Maidla, küla Saue vallas Harjumaal Maidla, küla Rapla vallas Raplamaal Maidla, küla Märjamaa vallas Raplamaal Maidla aardeleid Maidla jõgi Maidla järv Maidla mõis Maidla soo Maidla tee Maidla tänav Maidla vald
Akka

Akka on: Iisraeli Akko linna varasem eestikeelne nimi Akka, Ukko abikaasa soome mütoloogias Akka, Sumeri kuningas
Veski tänav (Elva)

Veski tänav on tänav Elvas Peedu linnaosas. Veski 1 on 1920.–1930. aastatel ehitatud elamu, mis on arhitektuurimälestis. Aadressil 14a asub 19. sajandist pärit Peedu veski ehk Peedu-Nuti vesiveski, mis on arhitektuurimälestis. Veski 16 on 1935[viide?] ehitatud elamu, mis on arhitektuurimälestis. Arhitekt ja ehitaja oli Johannes Ääro. Algselt oli hoonel laastu/sindlikatus, hiljem eterniit ja praegu profiilplekk[viide?]. Hoonel on kolm korrust[viide?]. Krundil asuvad veel saun ja kuur[viide?].
Franz von Ackermann

Franz von Ackermann (ka Franz von Akermann, Franz Akermann, François von Ackermann, François von Akermann; 17. september / 29. september 1801 Valga – 15. märts / 27. märts 1855 Äksi) oli Eesti baltisaksa vaimulik ja kirjamees. Akermann sai alghariduse koduõpetaja käe all, gümnaasiumi lõpetas Tartus. Tartu ülikoolis õppis ta aastatel 1822–1825 usuteadust ja filoloogiat. Töötas seejärel koduõpetajana Liivimaal ja Kuramaal. Ordineeriti 3. mail / 15. mail 1834 kirikuõpetajaks. Oli aastatel 1834–1855 Äksi Andrease koguduse kirikuõpetaja. Ackermann on kirjutanud kooliõpikuid, aga ka lugemikke õpilastele ja usuõpetuse õpikuid. Ta tõlkis esimesena Goethet ("Augustana") eesti keelde. Samuti tõlkis ta eesti keelde Augsburgi usutunnistuse ja koostas eesti-saksa sõnaraamatu. Alfred von Hansen: Stammtafeln nicht immatrikulierter baltischer Adelsgeschlechter. Band I, 1932, lk. 1-2 Die evangelischen Prediger Livlands bis 1918. Böhlau Verlag Köln, Wien 1977 Eesti Biograafiline Leksikon K./Ü. Loodus, Tartus, 1926-1929 http://www.jkrk.ee/joomla/index.php?option=com_content&view=article&id=721%3Ataehtpaeevad&catid=46%3Akodulugu&Itemid=65&limitstart=2[alaline kõdulink]
Vahtrepa pank

Vahtrepa pank ehk Kallaste pank on loode-kagusuunaline pank Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Vahtrepa külas, Hilleste–Hellamaa tee ääres. Pank jääb Kallaste maastikukaitsealale. Paekallas kerkis merest umbes 2000 aastat tagasi. Astang on kuni 7,5 meetrit kõrge ja rohkem kui 500 meetri pikkune. Valdavalt lubjakivist koosneva aluspõhja paljandit peetakse eriti suureks, see on 35 meetrit pikk ja kuni 3,5 meetrit kõrge. Paekalda kaguosas paljandub 28 meetri pikkuselt biohermne lubjakivi, selline paljand on oma ulatuselt Eestis erakordne. Paljandis esineb palju korallide, sammalloomade ja stromatopooride kivistisi. Kulpad (koopad) esinevad kolmes paekalda lõigus, kõik paekaldalt alla viivast trepist kagus. Neist suurim asub keskmises lõigus; selle laius on 3,2, sügavus 1,5 ja kõrgus 1,3 meetrit. Kallaste pangaga on seotud mõned Vanapagana muistendid, näiteks olevat paekalda sees olnud Vanapagana sepikoda. Vanapagan olevat ühel päeval külarahvaga riidu läinud ja Vohilaiule kolinud, enne aga sepikoja sissepääsu suure kiviga tõkestanud. Pank asub Vohilaiust umbes 1,5 km edelas. Umbes 120–140 aasta vanuse männimetsa tõttu laiule tänapäeval vaadet ei avane. Sissekanne Eesti looduse infosüsteemis
Katari jalgpallikoondis

Katari jalgpallikoondis on Katari rahvuskoondis jalgpallis. Katar on kahekordne Aasia meister, tulles võitjaks 2019. ja 2024. aastal.
Zuzenhausen

Zuzenhausen on küla ja vald Saksamaal Baden-Württembergis Rhein-Neckari kreisis. Asub Elsenzi jõe ääres. Zuzenhausen piirneb Meckesheimi, Eschelbronni, Sinsheimi ja Dielheimiga. Valla pindala on 1164 hektarit. Sellest 13,4% on elamu- ja liiklusmaa, 60,2% põllumajandusmaa ja 24,6% metsamaa. Vallas on barokkstiilis Agnestali loss ja 13. sajandist pärineva Zuzenhauseni kindluse varemed. Külas on 1826 valminud katoliku kirik ja 1831 valminud protestantlik kirik. Valda läbib Elsenztalbahni elektriraudtee. Protestantlik kirik Katoliiklik kirik Agnestali loss Koolimaja Sõrestikmaja Vallavalitsuse maja Sild üle Elsenzi Pruulikoda Register of German municipalities (2022), vaadatud 7.10.2023. Valla koduleht