laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Margėnai kihistik

Margėnai kihistik on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe Ukmerge kihistu ülemine kihistik. Seda hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas, Nijolė Sidaravičienė ja Juozas Paškevičius aastal 1976. Kihistik on nime saanud Margėnai küla järgi. Eesti alal kihistiku kivimeid ei esine, neid eristatakse vaid Leedu ida- ja keskosas. Kihistiku stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 550,2–553 meetril. Kihistik lamab Alksniai kihistikul. Kihistiku suurim paksus on 8,5 meetrit. Kihistiku kivimiteks on lubjakivi ja rohekashall dolomiidistunud mergel. Kihistiku merglid sisaldavad mattunud murdepinnastega lubjakivipangaseid. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 38 Linda Hints, Asta Oraspõld, Jaak Nõlvak. The Pirgu Regional Stage (Upper Ordovician) in the East baltic: lithostratigraphy, biozonation and correlation, Proceedings of the Estonian Academy of Sciences, Geology, 2005
Alksniai kihistik

Alksniai kihistik on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe Ukmerge kihistu alumine kihistik. Seda hakkasid esimesena eristama Jevlampijus Laškovas, Nijolė Sidaravičienė ja Juozas Paškevičius aastal 1976. Kihistik on nime saanud Alksniai küla järgi. Eesti alal kihistiku kivimeid ei esine, neid eristatakse vaid Leedu ida- ja keskosas. Kihistiku stratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 553–558,9 meetril. Kihistikul lasub Margėnai kihistik. Kihistiku suurim paksus on 17 meetrit. Kihistiku kivimiteks on hall detriiti sisaldav sõlmjas lubjakivi ja rohekashall mergel. LIETUVOS SILŪRO, ORDOVIKO, KAMBRO, EDIAKARO SISTEMŲ STRATIGRAFINĖ KLASIFIKACIJA, 2015, lk. 38
Harju (Helsingi)

Harju (Rootsi keeles Ås) on Helsingi asum, mis paikneb kesklinna põhjaosas. Harju on Alppiharju piirkonna osa. Harjus elas 1. jaanuari 2005 seisuga 7237 inimest. Asumi pindala on 0,27 km². Harjus on koos naabruses asuva Torkkelinmäki asumiga kõige suurem asustustihedus km² kohta. Asumis on enamasti väga väikesed ühe inimese korterid.[viide?] "Alppiharjun Peruspiiri" (PDF). Helsingi linn.
Põgari-Sassi

Põgari-Sassi on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Küla asub Matsalu rahvuspargis ja hõlmab Puise poolsaare põhjaosa, sealt eenduva Sassi poolsaare ning loodes asuvad saared. Küla on nimetatud ka lihtsalt Põgariks. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. Küla territooriumile jäävad järgmised Väinamere laiud ja rahud: Tauksi, Liialaid, Sõmeri, Porgi, Suurrahu, Roograhu, Kuivarahu, Suur-Härjamaa, Väike-Härjamaa ja veel mõned väiksemad. Nendest lõuna pool asuvad saared kuuluvad Puisele. Küla ei ulatu Matsalu lahe äärde. Põgari-Sassi naaberküladeks on edelas Puise, kirdes Tuuru, idas Koidu ja kagus Kiideva. Haapsalu-Kiideva-Puise liinibussil on külas kaks peatust: Tõnnu ja Põgari-Sassi. 1944. aasta 22. septembril toimus Tuuru–Puise tee ääres asuvas Põgari palvemajas Otto Tiefi valitsuse viimane istung. Hiljem põgenes valitsuse riigisekretär Helmut Maandi Tauksile, Liialaiule ja edasi Hiiumaa laidude kaudu Rootsi. Rannaniitudel on võimalik jälgida lindude läbirännet. Statistikaamet, vaadatud 25.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. Voldemar Pinn. "Põgari külast ja sellest, mis seal 1944. aasta septembris juhtus". Originaali arhiivikoopia seisuga 3. detsember 2013. Vaadatud 9. juunil 2008. Põgari rannaniit kevadel 2012. 360° aeropanoraam / aerofoto. Puise poolsaar – Kiideva, Puise ja Põgari küla Põgari talvine aeropanoraam (aerofoto)
Boavista F.C.

Boavista Futebol Clube on Portugali spordiklubi, mis tegutseb Portos. Klubi eelkõige tuntud tänu oma jalgpallimeeskonnale, mis mängib riigi kõrgliigas Primeira Liga. Boavista on jalgpallis tulnud korra riigi meistriks, võitnud viis karikat ja kolm superkarikat, millega on see Portugali suure kolmiku (Benfica, Porto ja Sporting) järel edukuse poolest neljas klubi. See on Belenensese kõrval vaid üks kahest klubist, mis on peale suurt kolmikut meistriks tulnud. Boavista on korduvalt osalenud Euroopa klubide võistlustel. Hooajal 2002–03 jõuti UEFA karikavõistlustel poolfinaali, kus kaotati Šotimaa klubile Celtic. Boavista suurim rivaal on Porto ning klubide omavaheline derbi nime all O Derby da Invicta. Lisaks jalgpallile tegeldakse klubis muuhulgas veel male, võimlemise, jalgrattasõidu, saalijalgpalli, võrkpalli, rulluisuhoki ja poksiga. Primeira Liga Võitja (1): 2000–01 Taça de Portugal Võitja (5): 1974–75, 1975–76, 1978–79, 1991–92, 1996–97 Teine koht (1): 1992–93 Supertaça de Portugal Võitja (3): 1979, 1992, 1997 Teine koht (1): 2001 Portugali esiliiga Võitja (2): 1936–37, 1949–50 Campeonato do Porto Võitja (1): 1913–14 Ametlik koduleht
Julius Kangur

Julius Kangur (11. detsember 1918 Tartu – 12. jaanuar 1972 Lakewood) oli eesti ujuja. Õppis Treffneri Gümnaasiumis ja Tartu õhtugümnaasiumis. Lõpetas aastal 1941 Tartu 5. Keskkooli. Tartu Ülikoolis on ta õppinud veterinaariat, kehalist kasvatust ja õigusteadust (ühtegi neist lõpetamata). Julius Kangur tuli kolmel aastal rinnuliujumises Eesti meistriks. Ta ujus esimese eestlasena 200 meetrit rinnuli alla kolme minuti. Kõik rekordid ujus Kangur Elvas. 1937. aastal tunnustati teda kuldujuja tiitliga. Töötas Tartus kindlustusseltsis "Eesti". 1943. aasta alguses määrati ta Akadeemilise Spordiklubi juhiks. 1944. aastal lahkus Kangur Saksamaa kaudu USA-sse, kus tegutses ettevõtjana. 1950. aastatel rajas ta USA-s Eesti Ühingu Kesk-Hudsonis. Lisaks pidas New Yorgis Eesti Haridusseltsi esimehe ametit ja juhtis Lakewoodi Eesti Seltsi. Edasi tuli juba Balti Ameerika Komitee esimehe amet. Mitmel korral valiti ta Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides esimeheks. 25. mail 1940 abiellus ta Elva kirikus Laine Raudsepaga. Julius Kangur on koostanud kaheköitelise raamatu “Eesti sport”. Zink, Heli (7.01.2017). "Julius Kangur – 1930. aastate sporditäht Elvas". Elva Postipoiss. Vaadatud 21.08.2019. "Nende esimesed ühised sammud". Uus Eesti. 27.05.1940. Vaadatud 21.08.2019. "Uus juht Akadeemilisele Spordiklubile". Järva Teataja (1926-1944). 28.01.1943. Vaadatud 21.08.2019. Foto: Julius Kangur 1940. aastal Biograafia ESBL-is Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Nuhhalki keel

Nuhhalki keel ehk bellakuula keel on sališi keelkonna rannikusališi keelte hulka kuuluv keel, mida räägivad nuhhalkid Kanadas Briti Columbias Bella Coola omavalitsuses Bella Coola jõe suudmealal. Nuhhalki keel on väljasurev keel. 2014. aasta andmetel oskas 1660 hõimu liikmest nuhhalki keelt emakeelena vaid 17 inimest. Lisaks on 510 poolkeelset kõnelejat. Nuhhalki keeles on 28 konsonantfoneemi ja 3 vokaalfoneemi. Nuhhalki keel on tuntud pikkade konsonandijadade poolest ja sõnade poolest, mis koosnevad vaid obstruentidest, nt: [t͡sʰkʰtʰskʷʰt͡sʰ] 'ta saabus'; [kʼxɬ:tʰsxʷ sɬχʷtʰɬ:t͡s] 'sa olid näinud, et ma olin läbikäigust läbi läinud'. Silp võib koosneda vokaalist, konsonandist ja vokaalist, aga ka ühest kaashäälikust või kaashäälikuühendist, mis koosneb klusiilist ja frikatiivist. https://www.ethnologue.com/18/language/suy/ https://www.eki.ee/knab/lgv/iis1.htm Philip W. Davis & Ross Saunders (1997). A Grammar of Bella Coola. University of Montana Occasional Papers in Linguistics (No. 13). Missoula, MT: University of Montana. https://phoible.org/inventories/view/255 https://www.ethnologue.com/18/language/blc https://glottolog.org/resource/languoid/id/bell1243 http://www.unesco.org/languages-atlas/en/atlasmap/language-id-1525.html http://www.endangeredlanguages.com/lang/1676 http://archive.phonetics.ucla.edu/Language/BLC/blc.html Nuhhalki keelest nuhhalki hõimu kodulehel https://www.firstvoices.com/explore/FV/sections/Data/Salish/Nuxalk/Nuxalk
STS-99

STS-99 oli NASA Space Shuttle'i programmi 97. missioon. Missiooni teenindas kosmosesüstik Endeavour ja selle peamiseks eesmärgiks oli Shuttle Radar Topography Missioni läbiviimine. Missioon startis 11. veebruaril 2000 ja maandus 20. veebruaril. See oli kosmosesüstik Endeavouri viimane missioon, mille ajal ei külastatud kosmosejaama. "STS-99". NASA. Vaadatud 22. august 2019. "STS-99 Crew". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 30. detsember 2016. Vaadatud 22. august 2019.
Keskkonnaajalugu

Keskkonnajalugu on ajalugu ja ökoloogiat ühendav teadusharu, mis uurib loodusmuutuste mõju kultuuri ajaloole ja kultuuri toimet ökosüsteemile. Keskkonnaajalugu laiendab ajaloo käsitlust loodusprotsesside dünaamika lisamisega, vaadates seega kultuuriprotsesse ökosüsteemi raames. 2019. aasta augustis toimus Tallinnas suur poole tuhande osavõtjaga rahvusvaheline keskkonnaajaloo konverents teemal "Boundaries in/of environmental history", mille korraldajad olid Eestist Ulrike Plath, Kati Lindström, Kadri Tüür, Linda Kaljundi, Sirli Peda ja Sirje Vägi. Keskkonnaajaloo keskus ökosemiootika Horisont, september 2015 (keskkonnaajaloo erinumber) Kull, Kalevi 2001. Mis tähendab metsarahvas: looduse loodud eestlasest ja tema maastike keelest. Rmt.: Palang Hannes, Sooväli Helen (toim.), Maastik: loodus ja kultuur. Maastikukäsitlusi Eestis. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, lk. 96–104. Ponting, Clive 2009. Uus maailma roheline ajalugu: Keskkond ja suurte tsivilisatsioonide kokkuvarisemine. (Roheline Raamat 6.)(Tõlkinud Ehte Puhang.) Tallinn: Varrak.
Baltic Sea Science Center

Baltic Sea Science Center (eesti keeles Läänemere teaduskeskus) asub Skanseni vabaõhumuuseumis Stockholmis. Keskuse loomist aitas rahastada sihtasutus BalticSea2020 ning seda nõustasid teadlased Stockholmi Ülikoolist ja Rootsi Põllumajandusteaduste Ülikoolist. Skansen ja BalticSea2020 alustasid koostöökõnelusi 2015. aastal ning ehitustegevus algas 2016. aasta sügisel. Keskus avati külastajatele 11. aprillil 2019. Skansen A Baltic Sea Centre at Skansen BalticSea2020 NY ATTRAKTION PÅ DJURGÅRDEN – BALTIC SEA SCIENCE CENTER ÖPPNAR 9. aprill 2019 (rootsi keeles) Baltic Sea Science Center has opened! BalticSea2020 The Baltic Sea Science Center
Irine Kharisma Sukandar

Irine Kharisma Sukandar (sündinud 7. aprillil 1992 Jakartas) on indoneesia maletaja, naiste suurmeister (2009). Sukandar on neljakordne Indoneesia naiste malemeister (2006–2010) ja kahekordne Aasia naiste malemeister (2012, 2014). Ta mängis 2015. ja 2017. aastal naiste maailmameistrivõistlustel, kuid mõlemal korral kaotas avaringis ja 32 parema hulka ei pääsenud. Sukandar sai FIDE-lt 2007. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2009. aastal naiste suurmeistri ja 2014. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. Irine Kharisma Sukandar FIDE andmebaasis
Žansaja Äbdimälik

Žansaja Danijarkõzõ Äbdimälik (kasahhi keel Жансая Даниярқызы Әбдімәлік; sündinud 12. jaanuaril 2000 Almatõs) on kasahhi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2018). Äbdimälik on 2016. aasta Kasahstani naiste malemeister. 2017. aastal Tarvisios tuli ta naisjuunioride maailmameistriks. 2018. aastal mängis ta naiste maailmameistrivõistlustel Hantõ-Mansiiskis, kus sai turniiritabelis 15. asetuse (64 osavõtjat, nokautsüsteem). Ta mängis end veerandfinaali, kuid edasipääsu poolfinaali sulges kaotus Marija Muzõtšukile. Ta sai FIDE-lt 2011. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2014. aastal naiste suurmeistri, 2017. aastal rahvusvahelise meistri ja 2018. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.  Žansaja Äbdimälik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Žansaja Äbdimälik FIDE andmebaasis
Vedra

Vedra on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas. Külas on bussipeatus Kündamägi, Salajõe ja Vedra piiril on Jõe bussipeatus. Patakamägi, Vedra kalmistu, Poola kuninga haua nime kandev matmispaik ja kaks ohvrikivi (mälestised nr 10076 ja 10094) on kaitstavad muinsusmälestised. Vedra lääneosa jääb Salajõe maastikukaitsealale. Ajalooliselt asus küla Lääne-Nigula kihelkonnas. Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda. Vedra külas suri viimane teadaolev eesti metsavend Johannes Lillenurm. Eesti külade loend Maa-amet, vaadatud 21.11.2020. Statistikaamet, vaadatud 21.07.2023. Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator, vaadatud 9.06.2014. https://xgis.maaamet.ee/xgis2/page/app/maanteeamet Maa-ameti geoportaal
Dinara Säduakasova

Dinara Ramazankõzõ Säduakasova (kasahhi keel Динара Рамазанқызы Сәдуақасова; sündinud 31. oktoobril 1996 Akmolas) on kasahhi maletaja, naiste suurmeister (2012). Säduakasova tuli 2015. aastal Dušanbes Kesk-Aasia naiste malemeistriks ja 2016. aastal Odishas Bhubaneswaris naisjuunioride maailmameistriks. Aasia naiste malemeistrivõistlustel võitis ta 2016. aastal Taškentis hõbemedali ja 2019. aastal Hebeis Xingtais kuldmedali. Ta mängis naiste maailmameistrivõistlustel. 2017. aastal MM-i turniiril Teheranis (64 osavõtjat) kaotas ta teises ringis Harika Dronavallile ja kaheksandikfinaali ei pääsenud. 2018. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis jõudis ta teise ringi, kus kaotas Antoaneta Stefanovale. Säduakasova sai FIDE-lt 2011. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2012. aastal naiste suurmeistri ja 2017. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse.  Dinara Säduakasova – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Dinara Säduakasova FIDE andmebaasis
Assassin's Creed III

"Assassin's Creed III" on 2012. aastal ilmunud Ubisoft Montreali toodetud ajalooline seiklusmärulimäng, mis on viies mäng "Assassin's Creedi" videomänguseerias ja kaudne järg mängule "Assassin's Creed: Revelations". Mäng ilmus PlayStation 3 ja Xbox 360 jaoks 30. oktoobril 2012 ning Wii U ja Microsoft Windowsi jaoks 2012. aasta novembris. Mängu sündimustik leiab aset koloniaalajastul 18. sajandil: samaaegselt, enne ja pärast aastatel 1754–1783 toimunud Ameerika revolutsiooni. 2018. aasta septembris kuulutati välja mängu uuendatud versioon (Assassin's Creed III Remastered), mis sisaldab kaasaegsemaid graafikalahendusi ja täiendatud mängumehaanikaid. Uuendatud versioon ilmus 29. märtsil 2019 Microsoft Windowsile, PlayStation 4 ja Xbox One'ile nii eraldiseisva mänguna kui ka allalaaditava lisana mängule "Assassin's Creed Odyssey". 21. märtsil 2019 ilmus mäng ka Nintendo Switchile. Assassin's Creed III: Liberation Kevin Knezevic (18. september 2018). "Assassin's Creed Odyssey Season Pass Announced, Includes Remastered Assassin's Creed 3 And More". GameSpot (inglise keeles). Vaadatud 22. august 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Improvements in Assassin's Creed III Remastered" (inglise keeles). Ubisoft. Vaadatud 22. august 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Jordan Ramée (17. september 2018). "Assassin's Creed 3 Remastered Is Finally On Its Way". GameSpot (inglise keeles). Vaadatud 22. august 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Tom Phillips (14. veebruar 2019). "Looks like Assassin's Creed 3 is headed to Nintendo Switch". Eurogamer (inglise keeles). Vaadatud 22. august 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Ametlik koduleht (inglise keeles)
Tu-124 maandumine Neevale

Tu-124 maandumine Neevale oli 21. augustil 1963 Leningradis juhtunud lennuõnnetus. Aerofloti uus reisilennuk Tu-124 startis 21. augusti 1963 hommikul Ülemiste lennuväljalt regulaarsele lennule Tallinn-Moskva. Õhkutõusnud lennukil ei õnnestunud telikut lõpuni sisse tõmmata. Tallinnas oli udu ja sinna tagasi pöörduda ei saanud, sellepärast suunasid lennujuhid lennuki Leningradi, et maanduda Pulkovo lennuväljale. Pulkovos tehti ettevalmistusi lennuki maandumiseks kõhule betoonraja kõrval. Kohal olid tuletõrje- ja kiirabiautod. Lennuk jäi tiirlema lennuvälja lähistel 500 m kõrgusel, et kulutada paagid kütusest tühjaks — et lennuk oleks maandumisel kergem ja et vähendada tuleohtu. Lennuki meeskond üritas lennuki garderoobi eesriiet hoidva toru abil lahti taguda kinnikiilunud telikut, aga see ei õnnestunud. Kaheksandal ringil, kui lennuk oli lennuväljast 21 km kaugusel ja kütusenäidikute järgi kütust lennuväljani jõudmiseks piisavalt, seiskus vasak mootor kütuse lõppemise tõttu. Lennukil lubati lennata otse üle linna lennuväljale, aga kohe varsti seiskus ka teine mootor. Lennuk alustas planeerimist kesklinna kohal poole kilomeetri kõrgusel. Lennuväljani jõuda oli võimatu. Ei jäänud muud üle, kui katsuda maanduda Neeva jõele. Lennuki komandör andis juhtimise üle teisele piloodile, kes oli teeninud merelennuväes ja kellel oli vette maandumise kogemust. Lennuk lendas üle Maloohtinski prospekt 6 maja ning 4 meetri kõrguselt üle ehitamisel oleva Aleksander Nevski silla ja maandus 14 sekundit pärast mootorite seiskumist vette raudteesilla lähedal. Jõgi on selles kohas 400 m lai. Vesi hakkas küll tungima vigastuste tõttu lennukisse, aga jõel sõitnud aurupuksiir vedas lennuki kalda äärde ning kõik 45 reisijat ja lennuki 7-liikmeline ekipaaž pääsesid lennukist elusa ja tervena. http://www.flightglobal.com/pdfarchive/view/1964/1964%20-%202230.html "Prepare to Ditch", in Flight International magazine, 13 August 1964, p241. https://www.rt.com/news/pilot-saves-lives-by-landing-on-a-river-in-1963 "Pilot saves lives by landing on a river… in 1963" Russia Today TV. 16 January 2009. Vaadatud 22.08.2019. Lennukiga Neeva jõkke Eesti Ekspress, 30. juuli 2003 Aastate eest maandus Tallinnast startinud lennuk Neeva jõel Postimees, 16. jaanuar 2009
Kantonpiilar

Kantonpiilar (prantsuse keeles pilier cantonné), ka kantoneeritud piilar on piilar, mille ümmarguse, hulknurkse või ruudukujulise põhiplaaniga keskosa on ümbritsetud neljast turbast või poolsambast, üks kimppiilari erikujusid. Eugène Viollet-le-Duc nimetab kantonpiilariks igasugust piilarit, mille keskset südamikku ümbritseb ristikujuliselt neli poolsambakest. Kunstileksikoni (2001) kitsama määratluse kohaselt on kantonpiilar nelinurkne piilar, mille nurkadel on kantide asemel pool- või kolmveerandringilise ristlõikega turbad. Kantonpiilarid asuvad tavaliselt pealöövi arkaadis ja kolonnetid on mõtteliseks jätkuks neilt algavatele roietele. Enim seostub kõrggooti sakraalarhitektuuriga. Nimetus on pärit prantsuskeelsest vapiterminoloogiast. Heraldikas tähendab cantonné vapikilbi mõttelist neljaks osaks jaotatust ümber keskse vapikujundi, nii et iga osa kannab omakorda kujundeid või sümboleid. Oloron-Sainte-Marie'i romaani Püha Risti kiriku ristikujuline piilar nelja poolsambaga Üksik kantonpiilar põhjakülglöövis, Notre-Dame de Paris Chartres'i katedraali lõunaarkaadi kantonpiilar hulknurksete kolonnettidega Reimsi katedraali siseruum Erwin Panofsky sõnul hüljati varane kimppiilar ajutiselt pärast Senlis', Noyoni ja Sensi katedraale ning lasti löövi arkaadidel kerkida lihtsatelt silinderjatelt piilaritelt, kuid et see ei väljendanud piilarite struktuuri kaudu kõrgseina ja võlvide rütmi ning vähendas ruumiühtsust, leiutati kantoneeritud piilar, sammaspiilar nelja juurdeliidetud kolonnetiga. Ehk küll see Chartres'is, Reimsis ja Amiens'is kasutamist leidnud tüüp kajastas piilaril pea- ja külglöövide transversaalroideid ja arkaadikaari, ei lasknud see "väljendada" diagonaalroideid ja St.-Denis' basiilika ümberehituses pöörduti kimppiilari juurde tagasi. https://fr.wikisource.org/wiki/Dictionnaire_raisonn%C3%A9_de_l%E2%80%99architecture_fran%C3%A7aise_du_XIe_au_XVIe_si%C3%A8cle/Pilier Pilier. - Dictionnaire raisonné de l’architecture française du XIe au XVIe siècle E. Panofsky. Gooti arhitektuur ja skolastika. TLÜ kirjastus, 2013 Kunstileksikon. Eesti Klassikakirjastus, 2001 https://www.encyclopedia.com/education/dictionaries-thesauruses-pictures-and-press-releases/pilier-cantonne http://www.blason-armoiries.org/heraldique/c/cantonne.htm E. Panofsky. Gooti arhitektuur ja skolastika: Uurimus kunsti, filosoofia ja religiooni analoogiast keskajal. Tlk. Ene-Reet Soovik – Akadeemia, 5. aastakäik 1993 number 2
Eesti meistrivõistlused rannavõrkpallis

Eesti meistrivõistlused rannavõrkpallis on rannavõrkpallis peetavad Eesti meistrivõistlused, mida korraldatakse alates 1994. aastast meestele ja 1995. aastast naistele.
STS-93

STS-93 oli NASA Space Shuttle'i programmi 95. missioon. Missiooni teenindas kosmosesüstik Columbia ja see viis orbiidile Chandra kosmoseteleskoobi. See oli Space Shuttle'i programmi raskeima lastiga missioon, sest orbiidile viidud last kaalus üle 22,7 tonni. Columbia startis missioonile 23. juulil 1999 ja naasis Maale 28. juulil. Pärast missiooni lõppu, läks Columbia hooldusesse ja selle järgmine missioon oli STS-109, mis toimus 2002. aastal. Missiooni stardi ajal märkasid lennujuhid, et Columbia pardal oli tekkinud lühis ning keskmise ja parempoolse peamootori kontrollerid olid välja lülitunud. Pardaarvutid parandasid vead, isoleerides lühises koha ülejäänud elektrisüsteemist ja elektrikatkestusest mõjutatud peamootoreid juhtisid edasi tagavarakontrollerid. Hiljem selgus, et lühise tekitas kruvi vastu hõõrunud elektrijuhe. Peamootorite uurimisel selgus, et ühe kasutamata kütuse sissepritsepihusti kullast kate oli stardi ajal eraldunud ning lõhkunud kolm mootoridüüsi jahutustoru. Vea analüüsi kohaselt oleks viie-kuue toru samas kohas purunemisel mootori düüsi auk põlenud ning see oleks võinud põhjustada mootori ja kogu kosmoselaeva purunemise. "STS-93". NASA. Vaadatud 22. august 2019. "STS-93 Crew". Chandra X-Ray Observatory. Vaadatud 22. august 2019. "STS-93 at Twenty Years: "A very long eight and a half minutes"". NASA Spaceflight. Vaadatud 22. august 2019. "STS-93: We don't need any more of those". Wayne Hale's Blog. Vaadatud 22. august 2019.
Ås

Ås on asula (tiheasustusega paikkond) Norras Vikeni maakonnas 30 km Oslost lõunas, umbes 12 km Drøbakist idas ja umbes 8 km Ski'st lõunas, Åsi valla keskus. Pindala on 4,75 km², elanike arv 10 766, rahvastiku tihedus 2267 in/km² (andmed seisuga 1. jaanuar 2018). Elanikkond moodustab veidi üle poole Åsi valla elanikkonnast. Åsis on Åsi raudteejaam (Østfoldbaneni lääneharul), Åsi keskkool ning Norra keskkonna- ja bioteaduste ülikool. On tööstusettevõtteid (peamiselt puidutööstus). Åsi raudteejaam Ski ja Ås 2005. aasta piirides Norra keskkonna- ja bioteaduste ülikool Åsil on maanteeühendus Drøbakiga läänes ja Skiga põhjas (Fylkesvei 152), tee on ühenduses Oslosse viiva teega. Linnalähirong viib Oslosse ja Mossi. Åsi raekoja on projekteerinud Sigurd Rage. Åsi kirik ehk Åsi peakirik (1867) on tellistest ja graniidist uusgooti stiilis kirik (arhitekt Jacob Wilhelm Nordan). Nimi Ås tähendab 'küngas', asula on nime saanud madala künka järgi, millele on ehitatud kirik. Tabell 1. Tettsteder. Folkemengde og areal, etter kommune. 1. januar 2018, ssb.no Store Norske Leksikon
Rani Hamid

Rani Hamid (bengali keeles রাণী হামিদ; sündinud 14. juulil 1944 Sylhetis Sylheti jaotises) on Bangladeshi maletaja, naiste rahvusvaheline meister (1985). Hamid hakkas malet mängima 34-aastaselt. Ta on 19-kordne Bangladeshi naiste malemeister (ajavahemikus 1979–2018) ja kolmekordne Briti naiste malemeister (1983, 1985, 1989). Pärast FIDE tsooniturniiri võitu (2017) pääses ta mängima 2018. aastal naiste maailmameistrivõistlustele Hantõ-Mansiiskis (64 osavõtjat), kus aga kaotas avaringis Anna Muzõtšukile ja 32 parema hulka ei pääsenud. Ta oli turniiril vanim mängija. Rani Hamid (1960)  Rani Hamid – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rani Hamid FIDE andmebaasis
Anna Muzõtšuk

Anna Olegivna Muzõtšuk (ukraina keeles Анна Олегівна Музичук; sündinud 28. veebruaril 1990 Lvivis) on ukraina maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2012). Anna Muzõtšuk on malesuurmeister Marija Muzõtšuki õde. Ta tuli kahel korral Ukraina naiste malemeistriks (2003, 2014). 2010. aastal võitis ta Poolas Chotowas naisjuunioride maailmameistrivõistlustel kuldmedali ja 2012. aastal Gaziantepis Euroopa naiste meistrivõistlustel pronksmedali. Aastatel 2004–2014 esindas Muzõtšuk rahvusvahelistel malevõistlustel Sloveeniat. Muzõtšuk mängis naiste maailmameistrivõistlustel. 2010. aastal MM-i turniiril Antakyas kaotas ta kaheksandikfinaalis Ju Wenjunile. 2015. aastal MM-i turniiril Sotšis sai ta turniiritabelis 3. asetuse, jõudis seal veerandfinaali, kus kaotas Pia Cramlingule. 2017. aastal MM-i turniiril Teheranis sai ta turniiritabelis 2. asetuse. Muzõtšuk võitis poolfinaalis Antoaneta Stefanovat, kuid kaotas finaalis Tan Zhongyile. Mais 2019 sai Muzõtšuk Kaasanis toimunud pretendentide turniiril Aleksandra Gorjatškina järel teise koha. Ta võitis Ukraina naiskonna koosseisus naiste maleolümpiatel kaks pronksmedalit (2014, 2016). Muzõtšuk sai FIDE-lt 2002. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2004. aastal naiste suurmeistri, 2007. aastal rahvusvahelise meistri ja 2012. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 2016 – FIDE Caissa auhind  Anna Muzõtšuk – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Anna Muzõtšuk FIDE andmebaasis