laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Burundi lipp

Burundi lipp on Burundi ametlik lipp. Lipp võeti (praegusest erinevate proportsioonidega) Burundi riigi- ja rahvuslipuna kasutusele 28. juunil 1967. Valge diagonaalrist (Andrease rist) jagab selle ülemiseks ja alumiseks punaseks laiuks ning vardapoolseks ja lehvipoolseks roheliseks laiuks. Keskel on teisi värve kattev valge ring, millel on kolm punast rohelisega ääristatud kuueharulist tähte. Tähed asetsevad kolmnurgana: üks täht ülal, kaks all. Burundi põhiseaduse artiklis 8 öeldakse: "Burundi lipp on trikoloor: roheline, valge ja punane. Tema kuju on Andrease ristiga (sautoir) jagatud ristkülik, mille keskel on valge ketas kolme punase kuueharulise tähega, mis moodustavad kujuteldava võrdkülgse kolmnurga selle ümberringjoonega piiratud ringis, millel on sama keskpunkt mis kettal ja mille alus on paralleelne lipu pikkusega. Seadus täpsustab lipu mõõtmed ja teised üksikasjad." Punase toon on ligikaudu Pantone 186c – CMYK (%) C 0 – M 90 – Y 80 – K 5. Rohelise toon on ligikaudu Pantone 361c – CMYK (%) C 80 – M 0 – Y 90 – K 0. Kuni 27. septembrini 1982 olid lipu proportsioonid 2:3, sellest ajast alates on nad 3:5. Roheline värv sümboliseerib lootust tulevikule, valge puhtust või rahu soovi ja punane iseseisvusvõitlust. Kolm tähte sümboliseerivad Burundi kolme suuremat rahvast hutusid, tutsisid ja batvasid ning samuti riigi deviisi kolme elementi ühtsust, tööd ja progressi. Eraisikutel on õigus lippu kasutada ainult pühade puhul. Muul ajal kasutatakse seda riigilipuna ning sõjaväelipuna. Presidendil on õigus kasutada lippu hoonetel. Varasemal lipul olid kolme tähe asemel kuningavõimu sümbolid. See võeti kasutusele 1962. Burundi lipp aastatel 1962–1966 Burundi lipp aastal 1966 Burundi lipp aastatel 1966–1967 Burundi lipp aastatel 1967–1982 Burundi vapp Burundi rahvusliku ühtsuse lipp Burundi lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
Aulla

Aulla on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Toscana maakonnas Massa ja Carrara provintsis. Aulla sai linnaõigused Itaalia presidendi 2011. aasta 12. aprilli dekreediga. 1. jaanuaril 2014 ühendati Aulla halduspiiridesse naaberomavalitsusüksus Podenzana. Aulla kõrgus merepinnast on 64 meetrit, asustustihedus keskmiselt 189 inimest ruutkilomeetri kohta. Aulla piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bolano (SP), Fivizzano, Fosdinovo, Licciana Nardi, Podenzana, Santo Stefano di Magra (SP), Sarzana (SP). Aulla halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Albiano Magra, Bettola, Bibola, Bigliolo, Calamazza, Canova, Caprigliola, Chiamici, Gorasco, Filanda, Lizzano, Malacosta, Olivola, Pallerone, Piano di Bibola, Quercia, Ragnaia, Ripa di Quercia, Sannaco, Serricciolo, Stadano, Stadano Bonaparte,Vaccareccia, Valenza, Vecchietto, Venezia di Albiano. Aulla asub ajaloolises Lunigiana piirkonnas, mõne kilomeetri kaugusel Liguuria piirist. Strateegilises Aulella jõe suubumiskohas Magra jõkke kitseneb ümbritsevate mägede vahele jääv org märgatavalt. Cisa ja Cerreto mäekurudesse viivate teede ristumiskohal asuvat Aullat läbis antiikajal Itaaliat Prantsusmaaga ühendav Via Francigena. Brunella kindlus Aulla vanalinn San Caprasio klooster (vanalinn) Caprigliola ajalooline keskus Madonna degli Angeli pühakoda (Arforara) San Martino kirik (Albiano) Sant'Antonio Abate kirik(Albiano) San Jacopo kirik (Canova) San Niccolò kirik (Caprigliola) Püha Thomas Becketi kirik (Pallerone) Aullat läbivad Parma-La Spezia ja Aulla-Lucca raudteeliinid.  Prantsusmaa – Villerupt Brunella kindlus Brunella kindlus Bibola San Bartolomeo kirik (Bibola) Pallerone bastion "DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2018. Vaadatud 6. juuli 2013. AA. VV., Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani , Milano, GARZANTI, 1996, p. 47. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it Lunigiana on saanud nime Magra jõe suudmes asunud rooma linna Luni järgi. Geo Pistarino, "Una fonte medievale falsa e il suo presunto autore", Università di Genova, 1958  Aulla – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles)
Põltsamaa aia- ja pargikohvikud

Põltsamaa aia- ja pargikohvikud on Põltsamaa linnas kodanikualgatusena toimuvad aiakohvikute päevad. Kohvikute idee algataja oli Põltsamaa haridus- ja kultuurinõunik Kadri Suni, kes ammutas inspiratsiooni Kärdla ja Türi kohvikute päevadest. Esimesed aia- ja pargikohvikute päevad toimusid 6.–7. juulil 2013. Kohvikutele eelnesid inspiratsiooniõhtud, millest esimene toimus 6. detsembril 2012 Põltsamaa noortekeskuses. I kohvikute päevad kandsid teemapealkirja "Linn õue!". Ühtekokku loodi nendeks päevadeks 17 aia- ja pargikohvikut 1. Lasteaed Mari kohvik. Avatud 7. juulil kell 10–15. Kell 12 toimus laste kontsert. 2. EHE kohvik. Kohvikupidaja oli Noorte Naiste Kristlik Ühing. Avatud 6. juulil kell 9–20 Põltsamaal, Kesk 1. Kell 13 oli võimalik kokata koos toidublogija Kätriniga. 3. Põltsamaa Muuseumi kohvik. Avatud 6. juulil kell 9–17 Põltsamaa lossihoovis 4. Roosiaia kohvik. Avatud 6. ja 7. juulil kell 9–18 Põltsamaa roosiaias. 6. juulil kell 12.00 esines kohvikus Maarja-Magdaleena segakoor ja kell 13.00 Esku naisansambel. 5. Näljase Kunstniku kohvik. Kohvikupidaja oli Põltsamaa Kunstiselts. Avatud 6. juulil kell 9–18 Põltsamaa lossimüüri jõepoolses osas 6. Kördiööbiku Pagari kohvik. Avatud 6. juulil kell 9–18 Põltsamaa lossihoovis 7. Kohvik Suu Saab Magusaks. Avatud 6. juulil kell 9–18 SOS külas, Kellukese 2 8. Vana-Põltsamaa mõisa õllevabriku kohvik. Avatud 6. juulil kell 11–20 Jordani koguduse hoone juures, Lossi tn 2 9. Sarapiku talu kohvik. Avatud 6. juulil kell 9–16 linnapargis 10. Rannarahva lustikohvik. Avatud 6. juulil kell 18–00 Ranna tn 11. Kell 18 esines memmede tantsurühm. 11. Espressokohvi kohvik. Avatud 6. juulil kell 12–18 ja 7. juulil kell 9–15 jahimeeste maja juures 12. Puhu-Risti kohvik. Avatud 7. juulil kell 10–18 Puhu ristis Tallinna–Tartu maantee ääres 13. Nikolause kohvik. Avatud 7. juulil kell 12.30–15 Põltsamaa lossihoovis 14. Carl Schmidti maja kohvik. Avatud 6. juulil kell 11–20 Carl Schmidti maja juures. Kell 12 esines Põltsamaa Kultuurikeskuse rahvatantsurühm Virmalised. Kell 12.30 Põltsamaa Kultuurikeskuse noorte rahvatantsurühm Zipelgad ja kell 14.00 moe- ja tantsukool Face. 15. Kiwwja kohvik. Avatud 6. juulil kell 10–18 Paala 2 16. Konvendikohvik. Avatud 6. juulil algusega kell 10 ja 7. juulil kell 12 Põltsamaa lossihoovis 17. Noortekeskuse kohvik. Avatud 7. juulil kell 13–16 Põltsamaa noortekeskuses Veski 4 I Kohvikute Päevad Põltsamaal 6.-7. juuli 2013. Infovoldik.
Saint Louise maakond

Saint Louise maakond (St. Louis County) on maakond USA-s Missouri osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°64' N, 90°44' W. Maakonna halduskeskus on Clayton ja suurim linn Florissant. Maakonna pindala on 1357 km², millest 41 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 998 954. Aastal 2000 oli elanike arv 1 016 315. St. Charlesi maakond (loodes ja põhjas) Madisoni maakond (kirdes) Saint Louis (linn, idas) St. Clairi maakond (kagus) Monroe maakond (kagus) Jeffersoni maakond (kagus) Franklini maakond (edelas) Saint Louise maakond moodustati 1. oktoobril 1812. 1876. aastaks oli maakonna elanikkond ligi 380 000, kellest ligi 350 000 (92%) elas Saint Louise linnas. Linnaelanikud aga ei soovinud maksta makse ka maapiirkonna elanike pealt ning polnud rahul oma vähemusesindatusega maakonna valitsuses. Need vastuolud olid linna ja maakonna vahel eksisteerinud juba 1843. aastast, kui linna elanikud palusid Missouri osariigivalitsusel maakond ja linn jagada. Pärast Ameerika Ühendriikide kodusõja lõppu 1865. aastal algasid vastuolud uuesti. Augustis 1876 toimunud rahvahääletusel otsustas linn napilt maakonnast lahku lüüa, samas kui maapiirkonna elanikud olid tugevalt eraldumise vastu. Eraldumine sai teoks märtsis 1877. Maakonna uueks halduskeskuseks sai vastrajatud Clayton, mis sai nime kohaliku talupidaja Ralph Claytoni järgi, kes annetas septembris 1877 maakonnale 100 aakrit maad maakonna uue kohtumaja rajamiseks. 38 000 dollarit maksnud kohtumaja avati detsembris 1878. Pärast teise maailmasõja lõppu toimunud eeslinnastumise käigus kasvas maakond kiirelt: Alates 1970. aasta rahvaloendusest on Saint Louise maakond tänapäevani rahvaarvult Missouri suurim maakond. Saint Louise maakonna koduleht (inglise keeles)
IZALL.COM

IZALL.COM on osaühing, mis asutati 2004. aastal. Ettevõte tegeleb liikuvate ja dünaamilist suhtlusvaldkonda toetavate lahendustega – kõnekeskuste, videokoosolekute ning traadita arvutivõrgu lahendustega. Kontorid asuvad Tallinnas ja Helsingis. 2004 – firma avamine Info asutamise ja registrikannete kohta, Krediidiinfo IZALL.COM Group IZALL.COM Eesti
Saint Louise maakond (Minnesota)

Saint Louise maakond (St. Louis County) on maakond USA-s Minnesota osariigis. Geograafilised koordinaadid on 47°58' N, 92°46' W. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Duluth. Maakonna pindala on 17 767 km², millest 1644 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 200 226. Aastal 2000 oli elanike arv 200 528. Rainy Riveri ringkond (põhjas) Lake'i maakond (idas) Douglase maakond (kagus) Carltoni maakond (lõunas) Aitkini maakond (edelas) Itasca maakond (läänes) Koochichingi maakond (loodes) Saint Louise maakond moodustati 20. veebruaril 1855 Itasca ja endise Newtoni maakonna osadest. Maakond on saanud nime Saint Louise'i jõe järgi. Superiori metsakaitseala (osa) Voyageursi rahvuspark (osa) Saint Louise maakonna koduleht (inglise keeles)
Videokoosolek

Videokoosolek ehk visuaalne kaugkohtumine ehk videokonverents võimaldab mitte samas ruumis viibivatel osavõtjatel reaalajas suhelda, kasutades selleks televiisorit, videokaamerat ja mikrofoni/kõlarit. Esimesed kasutatavad lahendused meenutasid pigem telefonikõnesid, millele oli lisatud videopilt. Videokoosoleku lahendused ilmusid vähe hiljem ning tänaseni püütakse eristada videokõnet ja videokoosolekut. Videokõnel on kaks osapoolt aga videokoosolekul on rohkem kui kaks osapoolt erinevatest asukohtadest. Esimene äriliselt kasutatav lahendus oli AT&T loodud. Alates 1990, mil arvutustehnika ja arvutivõrguühendustes võis näha jõudluse ja kiiruse kasvu, on videokoosolekut hakatud enam kasutama. Tolle aja esmased kasutajad olid ülikoolid, haiglad, suurettevõtted ja jõustruktuurid. 1936 – Saksa Post 2013 – H.265 standard Läbi ajaloo on baastehnoloogiline lahendus jäänud samaks. Kasutusel on videokaamerast tuleva signaali edastus televiisorisse. Kaamerast tulev signaal kodeeritakse ja pakitakse kokku ning televiisorisse kuvatav signaal eelnevalt dekodeeritakse ja pakitakse lahti. Videokoosolekute lahendused on läbi ajaloo kasutanud erinevat edastusmeediat – just selle jaoks eraldatud kaablit, telefonivõrku ja internetti. Just selle jaoks eraldatud kaabli ning telefonivõrgu kasutamisel oli tegemist signaaliedastuse seisukohalt kindla ühendusega. Kindla ühenduse korral oli signaali/paketikadu olematu. Interneti kasutamisel edastusmeediana on tegemist ebakindla ühendusega, kuna edastuskvaliteet pole internetiavaruses kontrollitav ega juhitav. Kokkuvõtlikult telefonivõrgu miinuseks on edastuskiiruse puudumine ja plussiks edastuskindlus ning interneti levikuga vahetusid need omavahel. Telefonivõrgutehnoloogia ületoomisel internetikeskkonda vajas lahendust toimetulek ebakindluse ehk signaalikao/paketikao osas. H.263 H.264 ja SVC laiend Interneti ajastu jaoks loodi uus standard H.264, mis võimaldas videopilti edastada paremini pakitult (lühem edastusaeg, mis omakorda võimaldas sama ajaga edastada suuremat videopilti). Paremini pakkimine võimaldab edastada suurema sagedusega ning ühekordsed vead ei ole nii tähelepanuväärsed. Suurema kvaliteediga edastamisel pikeneb ka edastusaeg ning seetõttu võeti kasutusele standardi laiendus G ehk Scalable Video Codec, lühend SVC. H.265 ja SVC laiend Google Chat Google Meet Microsoft Teams Zoom
Diktaator (Vana-Rooma)

Diktaator oli ametikoht Rooma vabariigis. Rooma vabariigi kõrgeimad ametiisikud olid konsulid. Neid oli kaks. Nad olid volitustelt võrdsed ja võisid teineteise otsuseid tühistada. Sõjalise hädaohu korral võidi aga nimetada erakorralist võimutäiust omav diktaator, kellele mõlemad konsulid pidid kuuletuma. Tema käes oli de iure absoluutne võim, kuid tavaliselt ta seda ei kuritarvitanud. Diktaatori ametiaeg oli piiratud 6 kuuga, aga tavaliselt astus diktaator ise tagasi, kui hädaoht möödus. Diktaatoreid nimetati vahel ka ilma sõjalise vajaduseta, puhtalt tseremooniate läbiviimiseks. Pärast Teist Puunia sõda ei tunginud vaenlased tükk aega Itaaliasse, mistõttu diktaatoreid ei nimetatud. Kuid Sulla lasi end pärast kodusõda diktaatoriks nimetada, seejuures ilma võimuaja piiranguta. Diktaator oli ka Caesar, algul 10 aastaks, aga hiljem lasi ta end eluks ajaks diktaatoriks nimetada. Pärast Caesari surma kaotas Marcus Antonius seadusega diktaatori ameti. Seda seadust pole tühistatud ega rikutud. Edaspidi kasutati Roomas muid erivolitustega ameteid ja tiitleid, näiteks imperaator ja augustus. Konsul Diktatuur
Euroopa Kohus

Euroopa Kohus on Euroopa Liidu kõrgeim kohus, mis tagab seaduste järgimise lepingute kohaldamisel ja tõlgendamisel. Euroopa Kohus koosneb 28 kohtunikust ja 11 kohtujuristist. Kohtunikud ja kohtujuristid nimetatakse ametisse liikmesriikide valitsuste ühisel kokkuleppel pärast konsulteerimist komiteega, mille ülesanne on anda arvamus nende ülesannete täitmiseks esitatud kandidaatide sobivuse kohta. Nende ametiaeg on kuus aastat, võimalusega seda pikendada. Nad valitakse isikute hulgast, kelle sõltumatus on väljaspool kahtlust ning kellel on oma riigi kõrgeimatesse kohtunikuametitesse nimetamiseks nõutav kvalifikatsioon või kes on tunnustatud ja pädevad juristid. Euroopa Kohut ei tohi segi ajada Haagi Rahvusvahelise Kohtuga, mis on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni institutsioon, ega Euroopa Inimõiguste Kohtuga Strasbourgis, mis kuulub Euroopa Nõukogu juurde. Euroopa Kohus ja Üldkohus kokku moodustavad Euroopa Liidu Kohtu, mis omakorda on üks seitsmest Euroopa Liidu institutsioonist. 2004–2016 tegutses Euroopa Liidu Kohtu koosseisus nende kõrval ka Avaliku Teenistuse Kohus. C-619/18 "Court of Justice: Presentation". Avaliku Teenistuse Kohus: Üldkirjeldus Euroopa Liidu Kohtu kodulehel (vaadatud 04.05.2018) Euroopa Kohtu koduleht Protokoll Euroopa Liidu Kohtu põhikirja kohta (eesti ja inglise keeles)
Tibor Szamuely

Tibor Szamuely (27. detsember 1890 Nyíregyháza – 2. august 1919 Lichtenwörth, Austria) oli juudi rahvusest Ungari kommunistlik poliitik ja ajakirjanik. Tibor Szamuely töötas pangaametniku ja ajakirjanikuna, astus Ungari Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Langes Esimeses maailmasõjas 1915. aastal venelaste kätte sõjavangi. 1917. aastal lasti ta vangistusest vabaks. Vahepeal oli ta aga omandanud kommunistliku maailmavaate. Ta organiseeris Moskvas koos Béla Kuniga VK(b)P ungari grupi. 1918. aastal sõitis Szamuely Saksamaale, kus osales Spartakistide Liidu tegevuses koos Karl Liebknechti ja Rosa Luxemburgiga. 3. jaanuaril 1919 pöördus Tibor Szamuely Ungarisse tagasi, kus ta valiti Ungari Kommunistliku Partei Keskkomiteesse ja töötas ajakirjanikuna ajalehe Vörös Újság toimetuses. Pärast Ungari Nõukogude Vabariigi kehtestamist 21. märtsil 1919 sai temast üks selle juhte, ta oli mitmetel olulistel ametikohtadel (sealhulgas ka sõjanduse rahvakomissar). Ta pooldas äärmuslikke ja vägivaldseid meetodeid. 1919. aasta mai lõpus käis Tibor Szamuely lennukiga Moskvas, kus kohtus Leniniga ja arutas temaga maailmarevolutsiooni perspektiive. Pärast Ungari Nõukogude Vabariigi kukutamist püüdis Szamuely Austriasse põgeneda, kuid ebaseadusliku piiriületamiskatse käigus lasksid Austria sandarmid ta maha. Ta oli ajaloolase Tibor Szamuely onu. http://www.oocities.org/veldes1/szamuely.html
Kuninglik Gustav Adolfi Akadeemia

Kuninglik Gustav Adolfi Akadeemia, ka Gustav Adolfi Rootsi Rahvakultuuri Kuninglik Akadeemia (rootsi keeles Kungliga Gustav Adolfs Akademien för svensk folkkultur, lühend GAA) on üks Rootsi kuninglikest teadusakadeemiatest. Akadeemia asutati aastal 1932 Uppsalas, kuningas Gustav II Adolfi 300. surma-aastapäeval. Akadeemia eesmärk on edendada rootsi rahvakultuurialaseid uuringuid. Akadeemial on liikmeid (koos välisliikmetega) umbes 220. Oskar Loorits (surnud 1961) Gustav Ränk (valitud 1972, surnud 1998) Ilmar Talve (surnud 2007) Ants Viires (valitud 1989) Enn Tarvel (1994) Ülo Valk (1999) Nils Ahnlund, rootsi ajaloolane Carl Göran Andræ, rootsi ajaloolane Greta Arwidsson, rootsi arheoloog Ingmar Bengtsson, rootsi muusikateadlane Gösta Berg, rootsi etnoloog Nils-Arvid Bringéus, rootsi etnoloog Stefan Brink, rootsi keeleteadlane Sten Carlsson, rootsi ajaloolane Lars-Erik Edlund, rootsi keeleteadlane Carl Martin Edsman, rootsi religiooniajaloolane Olle Edström, rootsi muusikateadlane Ola Ehn, rootsi kultuuriajaloolane Sverker Ek, rootsi kirjandusteadlane Sven Ekbo, rootsi keeleteadlane Lennart Elmevik, rootsi keeleteadlane Sigurd Fries, rootsi keeleteadlane Einar Hansen, Taani-Rootsi ärijuht ja rahastaja Bengt af Klintberg, rootsi etnoloog, kirjanik ja kunstnik Ivar Lindquist, rootsi keeleteadlane Carl-Allan Moberg, rootsi muusikateadlane Catharina Raudvere, Rootsi-Taani religiooniajaloolane Maj Reinhammar, rootsi keeleteadlane Jöran Sahlgren, rootsi keeleteadlane Ebbe Schön, Rootsi kirjandusteadlane, etnoloog ja kirjanik Birgitta Skarin Frykman, rootsi etnoloog Dag Strömbäck, rootsi folklorist, usundiloolane ja filoloog Sven G. Svenson, rootsi ajaloolane Gösta Virding, rootsi insener ja ärijuht Karl Gustaf Westman, rootsi õigusajaloolane Hjalmar Åselius, rootsi tööstur Kuningliku Gustav Adolfi akadeemia koduleht
Bernalda

Bernalda on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Basilicata maakonnas Matera provintsis. Bernalda sai linnaõigused 1735. aasta 21. juunil. Bernalda kõrgus merepinnast on 127 meetrit, asustustihedus keskmiselt 98 inimest ruutkilomeetri kohta. Bernalda piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Ginosa (TA), Montescaglioso, Pisticci. Bernalda halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Metaponto, Metaponto Lido, Serramarina, Spineto. Basento orus 127 meetri kõrgusel platool asuv Bernalda piirneb kirdes Taranto provintsiga. Bradano ja Basento jõe vahel paikneva Bernalda kagupiiriks on Joonia meri. Kolmekümne aasta (1961–1990) vaatluste andmetel on kõige jahedam kuu jaanuar (keskmine temperatuur +7,8 °C) ja kõige soojem kuu august (keskmine temperatuur +26,1 °C). Antiikajal asus praeguse Bernalda territooriumil Metapontumi linn, mille roomlased purustasid III sajandi lõpul e.m.a. Linnast pärineb Coppola filmitegijate ja näitlejate perekond, mille liikmed on teiste hulgas ka Francis Ford Coppola, Nicolas Cage ja Sofia Coppola. Francis Ford Coppola vanavanemad Agostino ja Maria Coppola olid mõlemad sündinud Bernaldas ja emigreerusid USAsse 1904. aastal. 2004. aastal ostis Francis Ford Coppola linnas Palazzo Margherita palee. Chiesa Madre (1530) Jumalaema kirik Chiesa del Carmine Carmine kirik Chiesa del Convento Sant'Antonio da Padova kloostrikirik rajati 1616. aastal. Castello di Bernalda (XI sajand) Beranalda kastelli ehitasid tõenäoliselt normannid 11. sajandil. Palazzo Fischetti Palazzo Margherita Palazzo Lacava Palazzo Guida Palazzo Appio  Itaalia – L'Aquila  Itaalia – Siena  Itaalia – Massa Marittima  Itaalia – Mirabella Eclano  Itaalia – Venosa, alates 2010 "DiPI Online - Dizionario di Pronuncia Italiana". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. oktoober 2018. Vaadatud 7. juuli 2013. AA. VV., Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani, Milano, GARZANTI, 1996, p. 74. Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011, vaadatud 16.03.2019. https://demo.istat.it/?l=it "Gemellaggio Bernalda Venosa". trinitaeliberazione.it. Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 7. juuli 2013.  Bernalda – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht (itaalia keeles) Back to Bernalda by Francis Ford Coppola, New York Times (International Herald Tribune Style Magazine), December 8, 2012
Georg Sabler (astronoom)

Georg Thomas Sabler (Venemaal tuntud kui Jegor Jegorovitš, vene keeles Егор Егорович Саблер) (10. aprill (vkj) 1810 Haljala − 4. detsember (vkj) 1865 Vilno) oli Eesti astronoom. Georg Sabler oli Haljala pastori Georg Christian Sableri poeg ja Thomas Sableri pojapoeg. Sabler õppis Tartu Ülikoolis ja 1834 Tartu Ülikooli Professorite Instituudis (F. G. W. Struwe õpilane), dr. phil. (1839, TÜ), väitekiri "Beobachtung über die irdische Stralenbrechung und über die Gesetze der Veränderung derselben". 1833–39 oli ta Tartu Tähetorni assistent. 1839 lahkus koos Wilhelm Struvega Pulkovo observatooriumi, aastast 1861 oli Vilniuse observatooriumi direktor. 1833 võttis Georg Sabler osa kronomeetrilisest mereekspeditsioonist, mille eesmärk oli määrata rea Läänemere-äärsete punktide geograafiline pikkus. 1833–35 vaatles ta Kuu kulminatsioone ja 1835 Halley komeeti Dollondi passaažiriistaga. 1836–38 osales ekspeditsioonil Kaspia ja Musta mere kõrguste vahe mõõtmiseks. Gerade Aufsteigungen des Mondes und benachbarter Sterne in der Jahren 1834 und 1835 auf der Dorpater Sternwarte mit dem actfüsingen Mittagsrohr von Dollond beobachtet von G. Sabler // Astronomische Nachträge 13 (1836). Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, II kd, lk 209 А. С. Пайна. Астрономы А. Н. Савич и Е. Е. Саблер в Тарту (Дерпте). // Из истории естествознания и техники Прибалтики 4. Рига, 1972, lk 81–88 Käesolevas artiklis on kasutatud "Eesti teaduse biograafilise leksikoni" materjale.
Claiborne'i maakond

Claiborne'i maakond (Claiborne County) on maakond USA-s Tennessee osariigis. Geograafilised koordinaadid on 36°48' N, 83°66' W. Maakonna halduskeskus on Tazewell ja suurim linn New Tazewell. Maakonna pindala on 1144 km², millest 19 km² moodustab veepindala. Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 32 213. Aastal 2000 oli elanike arv 29 862. Belli maakond (põhjas) Lee maakond (kirdes) Hancocki maakond (idas) Graingeri maakond (kagus) Unioni maakond (edelas) Campbelli maakond (läänes) Whitley maakond (loodes) Claiborne'i maakond moodustati 29. oktoobril 1801. aastal Graingeri, Hawkinsi ja Andersoni maakonna osades. Maakond on saanud nime Louisiana kuberneri William C. C. Claiborne'i järgi.
Aivo Blum

Aivo Blum (sündinud 13. veebruaril 1966 Tartus) on eesti maalikunstnik ja arvutigraafik. Ta on lõpetanud Tartu kunstikooli skulptorina ning töötanud restauraatorina (sealhulgas kaks aastat Soomes). Seejärel oli ta autojuht Eesti Suursaatkonnas (1992–1999) ja Läti Suursaatkonnas Helsingis (1999–2003). Blum elabki 1989. aastast Helsingis. Maalimisega hakkas Blum tegelema töö kõrvalt. Blumide neljatoalise korteri üks ruum oli esialgu sisustatud töötoaks. 1997. aastal asutas ta kunstiteenuseid (arvutigraafikat, maalimist, restaureerimist) osutava väikefirma Blum Artworks. Allikas: 1993 – Restoran „Kaspian“, Helsingi, Soome 1994 – Hyrylä raekoda, Tuusula, Soome 1995 – Tuglase-selts, Helsingi, Soome 1995 – Galerii ”Vallmogård”, Kauniainen, Soome 1996 – Galerii „Sebra“, Tartu, Eesti 1997 – Galerii „Illegaard“, Tartu, Eesti 1998 – Teater „Savoy“, Helsingi, Soome 1998 – Galerii „Draakon“, Tallinn, Eesti 1998 – Galerii „Obu“, Tartu, Eesti 1999 – Galerii „Blum“, Helsingi, Soome 1999 – Suurbritannia saatkonna residents, Eesti 2001 – Eesti Suursaatkond, Riia, Läti 2001 – Kohvik Wilde, Tartu, Eesti 2003 – World Fine Art Gallery, New York, USA 2007 – Keila Kultuurikeskus, Keila, Eesti geni.com (inglise) Kultuurikeskuses on Aivo Blum’i näitus[alaline kõdulink] Eesti punkar roolib Helsingis Läti diplomaatide autot[alaline kõdulink] linkedin.com[alaline kõdulink] (inglise) Blum Artworksi veebisait