laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Maaparandusbüroo

Maaparandusbüroo (lühend: MB) oli aastatel 1949–2010 Põllumajandusministeeriumile allunud riigiasutus. 2010. aastal moodustasid Maaparanduse Ehitusjärelevalve- ja Ekspertiisibüroo, Taimetoodangu Inspektsioon ja 13 piirkondlikku maaparandusbürood ühise asutuse – Põllumajandusameti. 1949. aastal asutati Tallinnas, Tartus, Pärnus ja teistes linnades kuivendussüsteemide ekspluatatsiooni territoriaalvalitsused, mis nimetati 1958. aastal maaparandusvalitsusteks. 1990. aastal nimetati need ümber maaparandusbüroodeks. Eesti Põllumajandustehnika Eesti entsüklopeedia veebis [1] (vaadatud 25.02.2013)
Tecumseh (Oklahoma)

Tecumseh on linn Ameerika Ühendriikides Oklahoma osariigis Pottawatomie' maakonnas. Linn sai nime šooni hõimupealiku Tecumseh' järgi. 2020 United States Census, vaadatud 1.01.2022.
Kłodzko

Kłodzko (saksa Glatz) on linn Poola edelaosas Alam-Sileesia vojevoodkonnas, Kłodzko maakonna ja Kłodzko valla halduskeskus. Linn asub Kłodzko oru keskosas Nysa Kłodzka jõe ääres. Kłodzko sai linnaõigused 1233. aastal. Bensheim, Saksamaa Carvin, Prantsusmaa Fléron, Belgia Georgsmarienhütte, Saksamaa Náchod, Tšehhi Rychnov nad Kněžnou, Tšehhi Koduleht
Theodor Altermann

Theodor Altermann (24. november 1885 Kohila vald Visja küla – 1. aprill 1915 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja. Tema isa, Jüri Altermann, kes ise oli pärit Simuna kihelkonnast, rentis Tammiku mõisale kuuluvat Visja kõrtsi. Theodor Altermanni ema oli Miina Nurme. Theodor Altermann elas Visjal kuni ema surmani. Edasised noorusaastad veetis ta isa õe peres Ravila Nõmmemõisas. Õppis ja sai nagu Paul Pinnagi oma esimese teatrikogemuse Tallinna linnakoolis. Theodor Altermann alustas lavategevust 1902. aastal Estonia näitetrupis. Aastal 1905 viibis õpireisil Berliinis. Aastal 1906 rajas koos Paul Pinnaga kutselise Estonia teatri ja oli selle andekamaid lavajõude. Aastatel 1912–1913 esines Esseni Rahvateatris Saksamaal, hiljem töötas Estonias. 1913. aastal valminud uue Estonia teatrimaja avaetendusel sündis Theodor Altermanni kehastuses eesti teatri esimene Hamlet Aastal 1914 abiellus Altermann näitleja Milly Jürgensoniga. Altermanni kui näitlejat iseloomustas temperamentsus, tugev elamusjõud, psühholoogiline veenvus ja loominguline intensiivsus. Näiteks teatrihooajal 1907–1908 lavastas ta 11 näidendit ja täitis 33 osa. Sellise pingega jätkus andeka näitleja-lavastaja töö kuni varase surmani 1915. aastani. Kaasaegsete mälestustes ja kriitikas on Theodor Altermanni hinnatud kui mitmekülgset, temperamentset ja meisterlikku näitlejat. "Tema surm on eesti teatri suurim kaotus," on öelnud Voldemar Panso. Theodor Altermann on maetud Siselinna kalmistule. Hauamonumendi autor on skulptor Juhan Raudsepp. Theodor Altermanni 100. sünniaastapäeval avati tema sünnikohas mälestuskivi, mis asub tänaseks hävinud Visja kõrtsihoone lähedal noorte tammede all. Teatrimehe bareljeefi mälestuskivil on teinud skulptor Ülo Õun. Altermanni järgi on nime saanud 2006. aastast alates Eesti Teatriliidu aastaauhindade laureaatidele antav klaaskuul "Theodori silm", mille idee autor oli Ene-Liis Semper ja teostaja klaasikunstnik Ivo Lill. "Theodori silm". Bernhard Linde, "Theodor Altermann" – Looming 1925, nr. 4, lk. 325-330 "Theodor Altermann". Mälestusteos, autorid: Ants Lauter, Bernhard Linde, Paul Pinna, Albert Org, Hugo Raudsepp, Erna Villmer, Albert Üksip. Näitekunsti Sihtkapitali Valitsus, Tallinn 1940, 67 lk. Hugo Viires, "Theodor Altermann" – Looming 1940, nr. 9, lk. 1002-04 Paul Pinna, "Theodor Altermann" – Looming 1945, nr. 11, lk. 1145-58 Lilian Kirepe, "Theodor Altermann. Ülevaade elust ja tegevusest". Sari Teatriteed, Eesti Raamat, Tallinn 1968, 77 lk. "Theodor Altermann – 100" (väljavõtteid 10 autori meenutustest ja hinnangutest) – Teater. Muusika. Kino 1985, nr. 11, lk. 55-65 Menning, Karl (2008). Teatritegu. Eesti mõttelugu. Tartu: Ilmamaa. ISBN 9789985772829., lk 169-171. Theodor Altermanni palanguline aeg, Kultuur ja Elu 2005, nr. 4 Viio Aitsam: Maaomanik ei salli mälestuskivi, Maaleht, 8. juuli 2008 Theodor Altermann Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
Kudowa-Zdrój

Kudowa-Zdrój (saksa Bad Kudowa) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Kłodzko maakonnas. Kudowa-Zdrój kesklinn asub Tšehhi piirist ligi kahe ja poole kilomeetri kaugusel. Kudowa-Zdrój on kuurortlinn. Asulat on esmamainitud 1354. aastal. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Linnaõigused sai Kudowa-Zdrój 1945. aastal. Rafał Grząślewicz:Wakacyjny przewodnik. Kudowa Zdrój i Góry Stołowe. Galeria Nasze Miasto, 18. september 2011 Kudowa-Zdrój Encyklopedia PWN www.kudowazdroj.pl
Náchod

Náchod (saksa keeles Nachod) on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas, Náchodi ringkonna halduskeskus. Q125984191, vaadatud 19.05.2024.
Uus Tallinna Trio

Uus Tallinna Trio on aastal 1997 loodud ansambel (trio). Ansambli moodustavad Marrit Gerretz-Traksmann (klaver), Harry Traksmann (viiul) ja Kaido Kelder (tšello). Uus Tallinna Trio eelkäija oli Maruka Trio, kuhu kuulusid viiuldaja Ruth Haav, Kaido Kelder ja Marrit Gerretz-Traksmann. Ansambel on viljelenud peamiselt 18. ja 19. sajandi muusika teoseid. Ansambel on pälvinud auhindu nii rahvusvahelistelt kui ka Eesti-sisestelt konkurssidelt, näiteks 1998. aastal võideti konkurss-festivalil "Con Brio" esikoht. 2000 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (kontserttegevus 2000. aastal) Tallinna Trio https://www.emic.ee/?sisu=interpreedid&mid=33&id=115&lang=est&action=view&method=biograafia Uus Tallinna Trio. Eesti Muusika Infokeskus. EE 12. köide, 2003: 626. Viitamistõrge: Vigane <ref>-silt. Viide nimega emic.ee on ilma tekstita. Ansamblist Eesti Muusika Infokeskuse veebilehelt (vaadatud 25.02.2013)
Gruusia NSV vapp

Gruusia NSV vapp oli 1921–1922 Punaarmee poolt vallutatud Gruusia aladel moodustatud Gruusia NSV vapp, 1922–1936 Taga-Kaukaasia SFNV ja 1936–1991 NSV Liidu haldusüksuse Gruusia NSV vapp. Gruusia NSV esimene vapp oli ringikujuline. Sellel olid lumise Kazbeki taustal seisvad sirp ja vasar, nende kohal aga viisnurkne täht. Alla paigutatud nisupead ja viinamarjaväädid sümboliseerisid põllumajandust. Figuurid olid paigutatud rahvusliku ornamendi laadis viisnurgale. 1937. aastal muudeti vappi. Kilpi ümbritsenud viisnurk kadus ning selle asemele lisati kilbi ümber kaks sõõri. Sisemisele sõõrile oli kirjutatud nii vene- kui ka gruusiakeelne deviis "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!". Välimisel sõõril oli vanagruusia ornament. Vappi kasutati 11. detsembrini 1990. Gruusia NSV lipp Gruusia vapp
Talpaki

Talpaki (vene Талпаки, saksa Taplacken, leedu Toplaukiai) on asula Gvardeiski rajoonis Kaliningradi oblastis Venemaal. Varemed Talpakis Piirangud asumisse sisenemisel
Trstená

Trstená (ungari Árvanádasd) on linn Slovakkias Žilina maakonnas Tvrdošíni ringkonnas. Sčítanie obyvateľov, domov a bytov 2021 na Slovensku
Tsütosiin

Tsütosiin (C) on üks neljast peamisest lämmastikalusest (teised kolm: adeniin, guaniin, tümiin), mis kuulub DNA ja RNA koostisse. See on pürimidiini derivaat.
Dovre

Dovre võib tähistada järgmist: Dovre küla on Dovre valla halduskeskus. Dovre liin ehk Dovrebanen on 492 km pikkune raudteeliin. Dovre piirkond on eri maakondades asuvate Dovre valda, Folldali valda ja Oppdali valda ühendav piirkond. Dovre rahvuspark on rahvuspark Norras Hedmarki ja Opplandi maakonnas. Dovre vald on vald Norras Opplandi maakonnas.
Kárášjohka

Kárášjohka (põhjasaami keeles Kárášjohka, soome keeles Kaarasjoki, norra keeles Karasjok) on linn Norra kirdeosas Finnmargi maakonnas, Kárášjohka valla keskus. Saami parlamendihoone Norra kirik Peaväljak Tettsteders befolkning og areal
Tallinna Trio

Tallinna Trio oli aastatel 1971–1991 tegutsenud ansambel (trio). Ansambli moodustasid Jüri Gerretz (viiul), Toomas Velmet (tšello) ja Valdur Roots (klaver). Ansambli repertuaari moodustasid muusikapalad 17. sajandist nüüdisajani. Peale Eesti esines ansambel ka nt Soomes, Tšehhoslovakkias, Ungaris. Uus Tallinna Trio EE 12. köide, 2003: 565.
Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasium

Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasium oli Tallinnas aadressil Narva maantee 1 asunud kool. Linna-tütarlastekoole, saksakeelseid avalikke teise astme õppeasutusi asutati kohaliku magistraadi või linna koolikolleegiumi poolt tütarlastele parema hariduse andmiseks. 19. sajandi algusaastatel reorganiseeriti Tallinnas, Tartus, Pärnus ja Kuressaares varem tegutsenud tütarlastekoolid linna-tütarlastekoolideks. Tütarlaste haridusasutuse ajalugu ulatub aastasse 1852, mil Tallinna Suure Tütarlastekooli (Tallinna kolme tütarlaste elementaarkooli ja linna tütarlastekooli 1821. aastal asutatud ühenduse) kolme viimase klassi baasil moodustati Tallinnas Pühavaimu tänaval Eesti esimene avalik tütarlaste keskkool – Tallinna Kõrgem Linna-Tütarlastekool. Õppekeel oli saksa keel, õppeaeg 1852–1858 kolm aastat (kolm klassi), 1858–1861 neli aastat (neli klassi) ja 1861–1915 seitse aastat (viis klassi). Õpetati üldaineid, loodus- ja usuõpetust, ajalugu, geograafiat ning saksa ja prantsuse keelt. Algkooli- ja koduõpetajate ettevalmistamiseks avati 1858. aastal pedagoogikaklass; kutsetunnistuse saamiseks pidi selle lõpetanu sooritama ülikoolis eksamid. 1890. aastal algas üleminek venekeelsele õppetööle ja aastatel 1906–1912 reorganiseeriti kõik II järgu linna-tütarlastekoolid, algul tütarlaste progümnaasiumiks ja seejärel tütarlastegümnaasiumiks 20. sajandi esimesel kümnendil koliti kool Lai tänav 25, endisse ja remonditud Vene sõjaväe kasarmuhoonesse. 1916. aastal organiseeriti Tallinna kõrgem 1. järgu tütarlastekool ümber Tallinna Tütarlaste Gümnaasiumiks ja 1919. aastast kandis see nimetust Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasium. Kuna Tallinna Linna I Tütarlaste Keskkool ei suutnud enam kõiki soovijaid mahutada, asutati 1919. aastal Tallinna Linna II Tütarlaste Keskkool. Enamik õpilasi ja suurem osa õpetajaid võeti I Tütarlaste Keskkoolist (õpetajad olid ühised), koolidel oli ka ühine juhataja Anna Tõrvand-Tellmann. II Tütarlaste Keskkool töötas õhtupoolikul I Tütarlaste Keskkooli ruumides, Narva maantee 1 Pärast 1937. aasta haridusreformi nimetati kool Tallinna III Gümnaasiumiks, gümnaasiumi direktor oli aastatel 1928–1940 Ants Roos. 1940. aastal kandis õppeasutus nimetust Tallinna III Gümnaasium, III Reaalkool, seejärel Tallinna III keskkool. Tallinna III Keskkooli direktori kohusetäitja oli aastatel 1940–1941 Alice Haberman. –1925, Anna Tõrvand-Tellmann, direktor 1928–1940 Ants Roos, direktor 1940–1941, Alice Haberman, direktori kohusetäitja Tallinna Linna II Tütarlaste Gümnaasium (praegune Tallinna Kristiine Gümnaasium) EE 12. köide, 2003: 553. Tallinna kõrgem tütarlaste kool., Päewaleht, nr. 192, 22 august 1908 Tallinna Kristiine Gümnaasium. Kooli ajaloost, (vaadatud 24.04.2023) 1104. Vabariigi Presidendi käskkiri nr. 265., Riigi Teataja, nr. 108, 23 august 1940
Ombrone

Ombrone (ladinakeelne nimi Umbro) on jõgi Kesk-Itaalias Toscana maakonnas Maremmas. Ombrone on pikkuselt (161 km) ja valgala suuruselt (3494 km²) Toscanas Arno järel teisel kohal. Jõe läte on Chianti mägede (kõrgeim tipp 893 m) kagunõlval Castelnuovo Berardengas, umbes 420 meetri kõrgusel merepinnast. Jõgi suubub Türreeni merre Bocca d'Ombrones. Ombrone tähtsamad lisajõed on Arbia, Merse, Orcia ja Trasubbie. Alamjooksul voolab jõgi umbes 12 km ulatuses Maremma looduspargi territooriumil. Ombrone kallastel asuvad Castelnuovo Berardenga, Rapolano Terme, Asciano, Buonconvento, Murlo, Montalcino, Civitella Paganico, Cinigiano, Campagnatico, Scansano ja Grosseto. Jõe keskmine vooluhulk on 32 m³/s. 1966. aasta 4. novembril, pärast mitmepäevast sadu, küündis äravool tasemeni 3500 m³/s.  Ombrone – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Ombrone jõgi saidil turismo.intoscana.it (inglise ja itaalia keeles) Vaadatud 2012-02-26
Tallinna Sõber

Tallinna Sõber oli aastatel 1879–1895 Eestimaa rüütelkonna välja antud nädalaleht, mis oli suunatud talurahvale. Lehe toimetaja oli Wilhelm Friedrich Eichhorn. Lehte trükkis trükikoda Lindforsi pärijad. EE 12. köide, 2003: 562. Kündja (ajaleht)
Tallinna Saksofonikvartett

Tallinna Saksofonikvartett on aastal 1983 Olavi Kasemaa asutatud muusikakollektiiv (kvartett). Aastast 1985 on kvarteti isikuline koosseis püsinud muutumatuna. Kvartett on esinenud rahvusvahelistel muusikafestivalidel ja teinud kontserditurneesid. Kvarteti viljeldav muusika on mitmekesine: mängitakse muu hulgas renessanssmuusikat, džässi. Palju on mängitud Eesti heliloojate loomingut. http://www.hot.ee/tallinnask/est/ajaluguest.htm[alaline kõdulink] (vaadatud 25.02.2013) EE 12. köide, 2003: 562.
Revalische Post-Zeitung

Revalische Post-Zeitung (ka kujul: Revalsche Post-Zeitung; tõlkes: 'Tallinna Postiajaleht') oli aastatel 1689–1710 Tallinnas ilmunud ajaleht. Ajalehe asutaja ja ühtlasi ka toimetaja (aastani 1707) oli Carl Philipp Grubb. Ajaleht ilmus esmaspäeviti ja neljapäeviti. Christoph Brendeken Tallinna gümnaasiumi trükikoda EE 12. köide, 2003: 478. Vanamölder, K. (2012). Kommunikatsiooniväli Rootsi Läänemere-provintsides 17. sajandi lõpul – Reval(i)sche Post-Zeitung varauusaegse informatsioonikandjana Tartu Ülikool, doktoritöö, juhendaja Enn Küng. Digitaalselt
1969. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus

1969. aasta IX Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus toimusid 16.–21. septembrini Ateenas Kreekas.
Revaler Liedertafel

"Revaler Liedertafel" oli aastal 1854 Tallinnas asutatud lauluselts. Lauluseltsi asutamise ajal koosnes see topeltkvartetist. Seltsi kõrge muusikaline tase saavutati Konstantin Türnpu juhendamise ajal. Esimene Türnpu juhendatud kontsert oli aastal 1895. Aastast 1927 (Türnpu surma-aasta) dirigeeris koori Johannes Gohse. http://www.eha.ee/fondiloend/frames/struc_prop.php?id=802&lid=858 (vaadatud 26.02.2013) EE 12. köide, 2003: 478.
Eduard Aindt

Eduard-Voldemar Aindt (perekonnanimi ka Aint või Ant; 10. juuli 1883 Tartu – 7. detsember 1941 Sevurallag, Sverdlovski oblast, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kapten), VR I/3. Aindt teenis alates 1918. aastast suurtükiväelasena Eesti sõjaväes, olles 1919. aastal 1. kindluse raskesuurtükiväe divisjoni ülem. Ta arvati 1929. aastal reservi. Ta teenis hiljem politseis ja võttis osa vabadussõjalaste liikumisest. Aindt vahistati 14. juunil 1941. Ta suri vangilaagris Sverdlovski oblastis. 1920, 13. oktoober – Vabadusristi I liigi 3. järk Eesti Vabariigi teenetemärkide kavalerid[alaline kõdulink] Eduard Aindt andmekogus Eesti ohvitserid 1918-1940
Valga Muusikakool

Valga Muusikakool on muusikakool Valgas aadressil Kesk tänav 22. Kool alustas tööd 1922. aastal seitsme õpetaja ja 85 õpilasega ja tegutses Säde seltsimajas. Esimesed erialad, mida koolis õpetati, olid klaver, viiul ja laulmine. Teoreetilisi aineid käis Tartust õpetamas Juhan Simm, hiljem ka Eduard Oja. 1940. aastal muudeti Valga Muusikakool riiklikuks kooliks ja nimetati Valga Muusikaalgkooliks. Kool asus Vabaduse tänaval. Juhatajaks määrati Valga linnakiriku organist Osvald Mälk. 1945. aastast jätkas muusikakool Valga Keskkooli hoones ja seda nimetati Valga Muusika Üldhariduslikud Kursused. Juhatajana asus tööle Albert Puusta. ENSV Kunstide Valitsuse 27. augusti 1949. aasta käskkirjaga asutati vabariikliku lastemuusikakoolide võrgu laiendamise käigus teiste seas ka Valga Muusikakool, mis tähendas sisuliselt, et muusikakursused nimetati lihtsalt ümber ja direktoriks määrati Albert Puusta. 1970. aastal asus koolijuhi kohale klaveriõpetaja Aime Lõhmus, kes pühendas oma energia jäägitult koolile ja juhtis muusikakooli kuni 2003. aasta sügiseni. 1992. aastast muutus Valga Muusikakool munitsipaalkooliks. Alates 1995. aastast korraldatakse Valga Muusikakoolis klaveriansamblite festivali, mis on kasvanud populaarseks rahvusvaheliseks suurürituseks. Igal kevadel tähistatakse Valga-Valka muusikakooli ühiskontserdiga J. Cimze sünniaastapäeva. Tänapäeval tegutsevad kooli juures nt bigbänd, vibrafoniansambel, tüdrukute Väike Viisikoor. Valga Muusikakool tegutseb varasema Valga linnakooli majas, mille projekteerinud Christoph Haberland on ka Valga Jaani kiriku arhitekt. Kahekorruseline klassitsistlik kivihoone rajati 18. sajandi lõpus, varem paiknes samas puust koolimaja. Hoonet on korduvalt ümber ehitatud. 1922-1923 Valter Peerna 1923-1924 Mihkel Pehka 1924-1929 Oskar Eomois 1929-1930 Robert Peenemaa 1930-1932 Elise Kangur 1932-1935 Helmi Valdmaa 1935-1940 Robert Peenemaa 1940-1941 Osvald Mälk 1945-1970 Albert Puusta 1970-2003 Aime Lõhmus 2004-2014 Ants Loos alates 2014 Tiia Parmo Ajalugu. Valga Muusikakooli veebisait. EE 12. köide, 2003: 639–640. "4503 Valga linnakooli hoone". register.muinas.ee. 05.06.2003. Vaadatud 17.03.2020. Valga Muusikakooli koduleht
Valga Muuseum

Valga Muuseum on 1955. aastal asutatud muuseum, mis 2015. aastast tegutseb Valga linna munitsipaalasutusena. Varem haldas seda Eesti Kultuuriministeerium. Valga Muuseumi hoone asub Valgas aadressil Vabaduse tänav 8. Valga Muuseum asub Valga kesklinnas 1911. aastal ehitatud hilisjuugendi stiilis "Säde" seltsi majas, mille projekteeris üks esimesi eesti soost arhitekte Georg Hellat. 1911-1948 tegutses majas ka teater. Muuseum asutati 1955. aastal rajoonidevahelise koduloomuuseumina. Muuseum kogub, uurib, säilitab ja tutvustab Valga linna ja Valga maakonna inimeste ning nende elukeskkonnaga seotud ajaloolis-kultuurilise väärtusega materjale. Püsinäitus muuseumi teisel korrusel kajastab Valgamaa ja Valga linna ajalugu muinasajast 20. sajandini. Loodussaalis saab näha Eesti loomi ja linde, hundiurgu, Helme koobast jms. Muinasaega kujutavas saalis saab tutvuda muinasaegse linnusega ja paljude Valgamaalt leitud muististega. Ajalooekspositsioon annab lühiülevaate linna ja maakonna ajaloost. Lähemalt tutvustatakse õigeusu kiriku ajalugu, olümpiavõitja Alfred Neulandi saavutusi, Paju lahingu ja Stalini-aegsete repressioonidega seotut ning Valga raudteesõlme arengut. Osa püsinäitusest käsitleb igapäevaelu Nõukogude okupatsiooni ajal. https://web.archive.org/web/20130328150250/http://www.valgamuuseum.ee/uldinfo (vaadatud 26.02.2013) EE 12. köide, 2003: 639. https://www.riigiteataja.ee/akt/407102014044 Muuseumi koduleht
Enn Liba

Enn Liba (sündinud 18. juunil 1946 Võrus ) on eesti koolijuht, endine Kambja Ignatsi Jaagu Põhikooli direktor. 1963. aastal lõpetas ta Tartu 5. Keskkooli. 1968. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna füüsikaõpetaja kutsega, 1987. aastal aga lõpetas Tartu Riikliku Ülikoolo psühholoogia eriala. Alates 1968. aastast töötas Enn Liba Nõo Keskkooli füüsika-, astronoomia- ja elektrotehnika õpetajana. Aastatel 1982–1989 oli ta Nõo Keskkooli direktor. 1994–2016 oli ta Kambja Ignatsi Jaagu Põhikooli direktor. Kambja põhikooli direktorima algatas ta koolis arvuti- ja usuõpetuse tunnid, hiljem ka religiooniõpetuse . Enn Liba kuulub mitmesse haridusalaseltsi ja ühendusse ning on avaldanud publitsistikat. Enn Liba on B. G. Forseliuse Seltsi liige. 2012. aastal valiti ta neljaks aastaks EELK Kambja koguduse nõukokku. Liba oli 2013. aastani Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna (varasema Eestimaa Rahvaliidu) Tartumaa ühenduse liige. Tegevuse eest koolidirektorina ja kohaliku elu edendajana on talle antud Tartumaa teenetemärk (2013) ja Valgetähe IV klassi teenetemärk (2005) . "Enn Liba on andnud märkimisväärse panuse Tartumaa koolielu ning väärikate haridustraditsioonide edendamisse," kirjutati tema tutvustuses Tartumaa teenetemärgi andmise puhul. 2005 – Valgetähe IV klassi teenetemärk 2013 – Tartumaa Kuldne Tammeoks (koostaja) "Nimekaid kambjalasi. III, Kambja alevik 75. Kambja vald 10: ajalookonverents, 23. juuni 2001, ettekannete kogumik" Kambja: E. Liba, 2002 Enn Liba, Valdo Väinaste "Füüsikaolümpiaadid Eestis" Tallinn: Valgus, 1991 "Kool annab külaelule näo" Postimees, 19. oktoober 1998 "Andekus – nähtav ja peidetud" Õpetajate Leht, 23. veebruar 2012 "Enn Liba: Elu tähendab mineviku tundmist, olevikus olemist ja tulevikuga arvestamist" Koduvald, 2006 (vaadatud 26. veebruaril 2013) Enn Liba riiklike teenetemärkide kavaleride registris (vaadatud 26. veebruaril 2013) "Tartumaa teenetemärgi saavad Krista Aru, Jüri Kalmus ja Enn Liba" Tartu maavalitsuse pressiteade, 21.02.2013 (vaadatud 26. veebruaril 2013) Viitamistõrge: Vigane <ref>-silt; nime "Tammeoks" on määratud mitu korda erineva sisuga. Nõukogude Kool 1988/9 "Au maksab ka midagi" Õpetajate Leht, 20. detsember 2012 (vaadatud 26. veebruaril 2013) "Ajalugu" Nõo Reaalgümnaasiumi kodulehel (vaadatud 26. veebruaril 2013) Rita Puidet "Jumala kingitud väega" Eesti Kirik, 24.08.2011 (vaadatud 26. veebruaril 2013) Mari Karon "Tagasi koolis: Saarde hariduselu ajalookonverents "300 + 25""[alaline kõdulink] Saarde Sõnumid/Delfi, 28. november 2012 (vaadatud 26. veebruaril 2013) EELK Kambja koguduse koduleht (vaadatud 26. veebruaril 2013) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 14. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://tallinn.ester.ee/record=b1705060~S7*est http://tallinn.ester.ee/record=b1194757~S7*est "Maakool pole ainult maa sool" Postimees, 19. oktoober 1998 (Tartu Postimehe juhtkiri, kus on kommenteeritud Enn Liba artiklit)
1971. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus

1971. aasta X Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus toimusid 10.–15. septembrini Soome pealinnas Helsingis.
Tallinna linnakool

Tallinna linnakool oli aastal 1873 asutatud vene õppekeelega algkool (aastast 1912 kõrgem algkool). Kooli tegevus kestis 1920. aastani, mil kehtestati Eesti vabariigi avalikkude algkoolide seadus. 1872. aasta 31. mail Venemaa keisri Aleksander II kinnitas Venemaa Riiginõukogu otsuse kreiskoolide reorganiseerimisest linnakoolideks. Linnakoolideks muudeti ka Tallinna ja Tartu vene õppekeelega elementaarkoolid. 1872. aastal kinnitatud Venemaa keisririigi linnakoolide määruse kohaselt tuli saksakeelsed kreiskoolid alates 1874. aastast reorganiseerida linnakoolideks. Uut tüüpi linnakoolid olid 6-aastase kursusega venekeelsed riiklikud poeglaste kõrgema astme algharidusasutused. Linnakooli eesmärgiks oli anda täielikku algharidust kõikidest seisustest lastele vanuses 7–14 eluaastat.. 1873. aasta 23. jaanuari Riiginõukogu otsusega muudeti kaks vene õppekeelega elementaarkooli Tallinnas 3-klassiliseks linnakooliks (vene keeles Ревельское 3-классное городское училище), mille asukohaks sai Pikk tänav 69. Haridus Tallinnas, Linnakool (1873–1913) Tallinna Tõnismäe Reaalkool EE 12. köide, 2003: 555. Eesti kooli ajalugu. 2. köide. 1860. aastaist 1917. aastani. Koostaja ja toimetaja Endel Laul. Toimetaja Veronika Varik. Tallinn: Teaduste Akadeemia Kirjastus, 2010, lk 130.
Värska talumuuseum

Värska talumuuseum (varem Seto talumuuseum) on setu talurahvakultuuri tutvustav muuseum Värskas. See avati aastal 1998. Alates 2019. aastast on muuseum Setomaa Muuseumide koosseisus. Muuseumis eksponeeritakse muu hulgas 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi taluarhitektuuri, vanu tööriistu, käsitööd. Muuseum korraldab mitmeid setude kultuuri tutvustavaid üritusi, näiteks setu pitsipäevad, folklooriõhtud, setu toitude valmistamine. Setomaa Muuseumid Obinitsa muuseum Saatse muuseum Reegi maja Paloveere talu Luikjärve talu Seto Tsäimaja Värska talumuuseum. Setomaa Muuseumide veebisait. EE 12. köide, 2003: 511. Värska talumuuseum Setomaa Muuseumide kodulehel
Seto leelopäev

Seto leelopäev on aastast 1977 toimuv seto kultuuri tutvustav ja edendav rahvusvaheline folkloorifestival. Leelopäevi viivad läbi Värska kultuurimaja, Värska talumuuseum ja kohalik omavalitsus. Aastal 2009 kandis UNESCO seto leelo vaimse kultuuripärandi nimistusse. EE 12. köide, 2003: 510. http://www.folkloorinoukogu.ee/Seto_leelopaev_135.htm[alaline kõdulink] (vaadatud 26.02.2013)
1974. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus

1974. aasta XI Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus toimusid 2.–8. septembrini Roomas Itaalias.
Välis-Eesti Ühing

Välis-Eesti Ühing (lühend: VEÜ) on aastatel 1928–1940 ja uuesti aastast 1995 tegutsev ühendus, mille liikmed võivad olla Eestis elavad eestlased või väliseestlased. Aastal 1933 sai VEÜst kõikide väliseestlaste organisatsioonide keskorganisatsioon. Ühing andis välja ajakirja Välis-Eesti. EE 12. köide, 2003: 696. Maksim, T. & Tamman, T. Mõni sõna Välis-Eesti Ühingust ja väliseestlaste keelelistest elamustest. Kesknädal, 03.01.2010 (vaadatud 26.02.2013) http://www.valiseesti.org