laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Virvyčia

Virvyčia ( ka Virvytė) on jõgi Leedus Žemaitijas, Venta jõe vasakpoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 131,1 km ja valgla on 1144 km², jõe lang on 0,88 m/km. Varduva suubub Ventasse 182,5 kilomeetri kaugusel selle suudmest. Virvyčia algab Šilalė rajoonist Laukuva alevi lähistelt Biržulise järvest. Jõgi kannab ülemjooksul Varnelė nime. Varniai all suubub jõgi Lūkstase järve; sellest alates kannab jõgi Virvyčia nime. Edasi voolab jõgi läbi Telšiai rajooni, läbides Janapolėt, Biržuvėnaid ja Tryškiaid. Viimase juures asub jõel ka 1951. aastal rajatud hüdroelektrijaama juures suurim pais. Seejärel voolab jõgi Akmenė rajooni ja Mažeikiai rajooni piiril, läbides Kairiškiai küla. Jõgi suubub Ventasse Mažeikiai rajoonis 224 kilomeetri kaugusel selle suudmest. Virvyčia läbib ülemjooksul Varniai regionaalparki, alamjooksul aga Venta regionaalparki. Org on ülemjooksul 50–60, alamjooksul aga 800 meetrit lai. Jõgi ise on ülem- ja keskjooksul 4–12 meetri laiune, alamjooksul aga 30 meetri laiune. Virvyčial asub 13 vesiveskit ja kuus hüdroelektrijaama. Jõe kaldal asub kolm linnamäge, ka asub Biržuvėnais jõe kaldal mütoloogias kajastatud Laumės pėda allikas. Paljand Virvyčia alamjooksul Skleipiai hüdroelektrijaama tamm Kapėnai hüdroelektrijaam Virvyčia jõest
Ivo Laino

Ivo Laino (sündinud 1. juunil 1936 Tallinnas) on eesti endine jalgpallur ja jalgpallikohtunik. Kohtunikutööd alustas ta 1960. aastatel. 1967–1984 oli ta 56 korda abikohtunikuna platsil Nõukogude Liidu meistriliiga mängudes. 1991–1993 oli ta FC TVMK mänedžer. Biograafia ESBL-is (vaadatud 08.06.2015) Biograafia ESBL-is
Jakov Agranov

Jakov Saulovitš Agranov (vene: Яков Саулович Агранов, sünninimega Jakov Saulovitš Sorenson; 12. oktoober 1893 Tšatšersk – 1. august 1938 Kommunarka) oli tšekist, NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse riikliku julgeoleku 1. järgu komissar ja rahvakomissar Genrihh Jagoda asetäitja. Ta oli Nõukogude poliitiliste repressioonide ja stalinistlike lavastatud kohtuprotsesside üks peamisi organisaatoreid. Ta fabritseeris nn "Tagantsevi vandenõu" ja lavastas Moskva kohtuprotsesse. Lisaks korraldas ta Stalini puhastuste ajal Leningradis massilisi arreteerimisi ja hukkamisi. Ta oli üks Sergei Kirovi tapmisega seotud võtmefiguuridest 1. detsembril 1934 Smolnõis. Ta oli väga lähedane nii Jagodale kui ka Stalinile. Agranov sündis Tšatšerskaja külas Mogiljovi kubermangus (praeguse haldusjaotuse järgi Homieli oblastis) juudi kaupmehe peres. Ei ole andmeid, et tal oleks haridust olnud rohkem kui neli klassi. 1912. aastal liitus ta sotsiaaldemokraatide-bolševikega. Esimese maailmasõja ajal oli ta tervis nii vilets, et oli vabastatud sõjaväekohustusest. 1919. aastast oli ta Tšekaa julgeolekutöötaja. Tema kureerida oli intelligentide ja vanade bolševike tegevuse jälgimine. Ta oli üks peamine Kroonlinna ülestõusule järgnenud kohtuprotsesside ja uurimise korraldaja. Tema roll on väga suur nn "Tagantsevi vandenõu" uurimisel, mille tulemusel lasti maha 87 inimest, nende seas ka luuletaja Nikolai Gumiljov. Ta juhtis "Antonovi mässu" ehk talupoegade ülestõusu mahasurumisele järgnenud ülekuulamisi. Kui 1922. aastal otsustati tippintelligendid Nõukogude Liidust välja saata, siis vastutas Agranov väljasaatmisnimekirjade koostamise eest. Lisaks arvatakse, et Agranov on otseselt Vladimir Majakovski tapmise taga. Kui 1934. aasta 1. detsembril Leningradis Smolnõis tapeti Sergei Kirov, siis Agranov määrati mõrva uurimist juhtima. Talle anti ülesandeks Leningradis läbi viia massilisi repressioone. Ta määrati selleks ajutiselt Leningradi NKVD etteotsa. Kirovi protsessi tulemusena lasti maha 14 inimest, kuid Agranovi käsul koostati nimekiri veel inimestest, kes ei "ärata poliitilist usaldust". Need inimesed saadeti 10 päeva jooksul Leningradist välja. Kokku kuulus väljasaadetute hulka enam kui 11 000 inimest. Ta valmistas ette protsessi, kus peamisteks süüalusteks olid Grigori Zinovjev ja Lev Kamenev. 1937. aasta mais saadeti ta keskaparaadist Nikolai Ježovi korraldusel minema Saratovi NKVD juhiks. 1938. aastal ta arreteeriti ning teda süüdistati selles, et ta on üks peamine trotskistliku organisatsiooni juht. Varem ise kohtuprotsesse fabritseerinud Agranovist sai sama süsteemi ohver. Ülekuulamisel tunnistas ta end süüdi. 1. augustil 1938 lasti ta maha. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 9. juuni 2015. Vaadatud 8. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Karuslase tänav

‹ Kaart ajutiselt peidetud (?) › Karuslase tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. Karuslase tänav on Lepiku teelt algav umbes 110 meetrit pikk umbtänav. Karuslase tänav sai nime 6. mail 2015. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja ning on pandud karuslase järgi. Karuslase tänav on rajatud endise Lepiku küla Potsepa talu maadele. Algselt oli see tänavalõik osa Sügislase tänavast. Tallinna linnavalitsuse 6. mai 2015 korraldusega muudeti Sügislase tänava leviala ning senise Sügislase tänava Lepiku teelt algava osa nimeks pandi Karuslase tänav. Tallinna Linnavalitsus 06.05.2015 korraldus nr 688 "Tänavanime leviala muutmine ja tänavanime määramine Pirita linnaosas" Seletuskiri Tallinna Linnavalitsuse korralduse eelnõu „Tänavanime leviala muutmine ja tänavanime määramine Pirita linnaosas” juurde[alaline kõdulink] Sügislase tänava leviala muutmise ja Karuslase tänava skeem
II Eesti naiste tantsupidu

II Eesti Naiste Tantsupidu on tantsupidu, mis toimus 12. juunil 2016 Jõgeva linna staadionil. Etendus kandis pealkirja "MeheLugu". Tantsupeol osales ligi 4000 tantsijat. Peo korraldas Folklooriselts Jõgevahe Pere ja selle lavastas Ülo Luht. Peo muusikajuht oli Toomas Lunge ja tekstide autorid olid Ülo Luht, Airi Rütter, Jaanus Randma ja Heiki Vilep. Kokku toimus kolm etendust: peaproov-etendus kell 11 ja kontsertetendused kell 15 ja kell 19. Jõgeval toimus Eesti naiste tantsupidu, Postimees.ee, 12.06.2016 Koduleht
Gaziantepi provints

Gaziantepi provints (kurdi keeles Dîlok) on 1. järgu haldusüksus (provints) Kagu-Türgis. Provintsist lõunasse jääb Kilisi provints, kagusse Süüria. Provintsi keskus on Gaziantep. Arabani ringkond İslahiye ringkond Karkamışe ringkond Nizipi ringkond Nurdağı ringkond Oğuzeli ringkond Şahinbey ringkond Şehitkamili ringkond Yavuzeli ringkond Turkish Statistical Institute Gaziantepi provintsi koduleht (türgi keeles)
Kaupo Arro

Kaupo Arro (sündinud 16. mail 1989) on Eesti poksija. Ta võitis 2009, 2010 ja 2013 oma kaalukategoorias Eesti meistrivõistlused poksis.
Maksim Vilde

Maksim Vilde (sündinud 29. oktoobril 1987) on Eesti poksija. Ta võitis 2005. aastal Euroopa juunioride meistrivõistlustel poksis pronksmedali. Ta tuli aastatel 2013, 2014 ja 2021 oma kaalukategoorias Eesti meistriks poksis. Maksim Vilde sporditulemused
Kilisi provints

Kilisi provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Kagu-Türgis. Provintsist lõunasse jääb Süüria, põhja Gaziantepi provints. Provintsi keskus on Kilis. Elbeyli ringkond Kilise ringkond Musabeyli ringkond Polateli ringkond Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Kilisi provintsi koduleht (türgi keeles)
Nikolai Tšaškin

Nikolai Tšaškin (sündinud 24. novembril 1992) on Eesti poksija. Ta on tulnud aastatel 2009–2012 eri kaalukategooriates Eesti meistriks poksis.
Nikolai Zaitsev

Nikolai Zaitsev on Eesti poksija. Ta tuli aastatel 2002 kärbeskaalus, 2003 kukk-kaalus, 2006 kukk-kaalus, 2008 sulgkaalus, 2009 kergekaalus ja 2010 sulgkaalus Eesti meistriks poksis.
Peeter Saat

Peeter Saat (sündinud 11. jaanuaril 1968 Tallinnas) on endine eesti poksija. Ta lõpetas 1990. aastal Tallinna Miilitsa Erikeskkooli. Ta oli poolraskekaalus (kuni 81 kg) Eesti NSV meister 1987. aastal ning Eesti meister raskekaalus (kuni 91 kg) aastatel 1993 ja 1994. Biograafia ESBL-is
Vladimir Nikiforov

Vladimir Nikiforov (sündinud 8. mail 1986) on Eesti poksija. Ta võitis 2003. aastal Euroopa juunioride meistrivõistlustel poksis pronksmedali. Ta on tulnud palju kolm korda (2006, 2008, 2009) Eesti meistriks poksis.
Endel Rikand

Endel Rikand (9. aprill 1906 Riia – 17. august 1944 Permisküla, Virumaa) oli Eesti laskur. 1924. aastal lõpetas ta Tallinna Reaalkooli ja 1926. aastal Riigi Tööstuskooli. Aastatel 1934–1939 kuulus ta Eesti laskekoondisse, võitis MM-il 4 medalit, osales 6 Eesti rekordi püstitamisel. Ta oli Kaitseliidu Põhja malevkonna spordipealiku abi, töötas Pärnus raua- ja puidutööstuses, Põltsamaal tööstuskoolis ja joonestaja-konstruktorina Massoproduktis. Aastatel 1943–1944 osales ta Jätkusõjas, langes lahingus Narva rindel. 2006. aastast peetakse Männiku lasketiirus temanimelist mälestusvõistlust (Rikandi memoriaalvõistlus). 1935 – Tallinna Spordipressi Klubi kuldmedal Eesti parima spordisaavutuse eest 1935 – Kaitseliidu sõrmus heade lasketulemuste eest Kaitseliidu Valgeristi III klassi teenetemärk Soome Kaitseliidu teenetemedal 1938 – kuldkäekell riigihoidjalt Biograafia ESBL-is (vaadatud 08.06.2015) Biograafia ESBL-is
Malatya provints

Malatya provints (aramea keeles , armeenia keeles Մալաթիա, zaza keeles Meletiye, kreeka keeles Melitene) on 1. järgu haldusüksus (provints) Kesk-Türgis. Provintsi keskus on Malatya. Akçadaği ringkond (kurdi keeles: Arga) Arapgiri ringkond (kurdi: Daskuza) Arguvani ringkond (kurdi: Arxewan) Battalgazi ringkond Darende ringkond Doğanşehiri ringkond (kurdi: Wêranşar) Doğanyoli ringkond Hekimhani ringkond (kurdi: Patrîkxan) Kale ringkond (kurdi: Îzolî) Kuluncaki ringkond (kurdi: Tirsekan) Malatya ringkond Pütürge ringkond (kurdi: Şîro) Yazıhani ringkond Yeşilyurti ringkond (kurdi: Çirmik) Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Malatya provintsi koduleht (türgi keeles)
Yalova provints

Yalova provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Loode-Türgis. Provints asub Marmara mere ääres. Provintsi keskus on Yalova. Altınova ringkond Armutlu ringkond Çınarcıki ringkond Çiftlikköy ringkond Termali ringkond Yalova ringkond Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Yalova provintsi koduleht (türgi keeles)
Julius Yego

Julius Kiplagat Yego (sündinud 4. jaanuaril 1989 Nandi maakonnas) on Keenia odaviskaja, kes on püstitanud Aafrika rekordi. Ta võitis 2010. aasta Aafrika meistrivõistlustel Nairobis pronksmedali tulemusega 74,51 meetrit. 2011. aasta Aafrika mängudel Maputos võitis Yego 78,34 meetriga. 2012. aastal tuli ta Porto Novos Aafrika meistriks tulemusega 76,68 ning jõudis Londoni olümpiamängudel lõppvõistlusele, kus oli viimane, 12. 2016. aastal Rio de Janeiro olümpiamängudel võitis ta odaviskes hõbemedali tulemusega 88,24 meetrit. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas üllatas Yego riigi rekordi 85,40 meetriga ja oli neljas. 2014. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Glasgow's võitis ta kulla olümpiavõitja Keshorn Walcotti ees ja Aafrika meistrivõistlustel toonase Aafrika rekordi omaniku Ihab Abdelrahman El-Sayedi ees. 2015. aasta MM-il Pekingis tuli Yego maailmameistriks El-Sayedi ja Tero Pitkämäki ees Aafrika rekordiga 92.72 meetrit. "Risto Mätas jäi MMi finaalis viimaseks, võitjaks tuli võimsa viske teinud keenialane". Postimees Sport. 26. august 2015. Vaadatud 26.08.2015 Julius Yego Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Stephan Ernst Johann Mayer

Stephan Ernst Johann Mayer (sündinud 15. detsembril 1973. aastal Burghausenis Baierimaal) on Saksa poliitik, Kristlik-Sotsiaalse Liidu (CSU) liige. Alates 2002. aastast on ta Saksamaa Liidupäeva liige, Liidupäeva CDU/CSU fraktsiooni sisepoliitika kõneisik ning Liidupäeva CDU/CSU fraktsiooni juhatuse liige. 1993. aastal alustas õigusteaduste õpinguid Müncheni Ludwig Maximiliani Ülikoolis (LMU), mille lõpetas 1997. aastal juristide esimese riigieksamiga. Pärast praktikandiaega sooritas ta 2000. aastal ka teise riigieksami ning tegutseb alates 2009. aastast advokaadina Müncheni büroos Nachmann Vilgertshofer Scharf Barfuß Rechtsanwalts GmbH. Mayer oli 1994–2003 Altöttingi maakonna noorsooliidu Junge Unioni (JU) esimees. Alates 1997. aastast on ta Altöttingi maakonna CSU aseesimees ja kuulub samast ajast ka CSU Oberbayerni piirkonna juhatusse. Alates 2006. aastast on Mayer Ümberasustatud Isikute Liidu (UdV) liidumaa organisatsiooni aseesimees ning 2009. aastast CSU erakonna juhatuse liige. Mayer on alates 1996. aastast Neuöttingi (Oberbayern) linnavolikogu liige ja Altöttingi maakonna volikogu (Kreistagi) liige. Alates 2002. aastast on ta Saksamaa Liidupäeva liige. 19. Bundestagi liikmena nimetati Mayer riigisekretäri ametikohale. 8. detsembril 2021 lõppes Mayeri ametikoht parlamentaarse riigisekretärina valitsuse vahetuse tõttu. Stephan Mayer on alates 2010. aastast Saksamaa Liitvabariigi tsiviil- ja katastroofikaitse tehnilise abi organisatsiooni Technisches Hilfswerk-Bundesvereinigung e. V. president. Peale selle on ta Ümberasustatud Isikute Liidu (Bund der Vertriebenen) eestseisuse liige, mis on põgenemise, väljasaatmise või ümberasustamise tõttu oma kodukohast lahkuma pidanud saksa päritolu inimeste liitude katusorganisatsioon.
Böhlau

Böhlau Verlag oli saksa kirjastus, mis tegutses Kölnis ja Viinis. Kirjastus on spetsialiseerunud eelkõige ajaloole ja õigusajaloole, vähemal määral ka paljudele teistele humanitaarteaduste valdkondadele. 1998. aastast kuulub Böhlau kirjastus J. B. Metzleri kirjastuse alla, kuid on säilitanud oma nime. Hiljem järgnes veel mitu ülevõtmist. Tänapäeval on Böhlau Brilli kirjastusele kuuluv kaubamärk. "Zur Geschichte des Böhlau Verlages". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. juuni 2015. Vaadatud 9. juunil 2015.
Karl von Brevern (1880−1943)

Alexander Hermann Karl von Brevern (24. september 1880 Viru kreis – 7. detsember 1943 Saksamaa) oli baltisaksa mõisnik ja riigitegelane. Tema omanduses oli Jägala mõis. Ta oli Tallinna kreisi talurahvaküsimuse komissar. 1910–1912 oli ta Tallinna-Tapa piirkonna rahukohtunik. Ta oli IV Riigiduuma saadik Eestimaa kubermangust.
Alexander von Igelström

Krahv Alexander von Igelström (vene Александр Евстафьевич Игельстром; 21. juuni 1770 Käravete mõis Ambla kihelkond, Järvamaa Eestimaa kubermang – 2. mai 1855 Tallinn Eestimaa kubermang Venemaa keisririik) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor). Alexander von Igelström oli Kärevere mõisniku Harald Gustav von Igelströmi (1733–1804) ja Sophie von Igelströmi (sünd. Münnich) poeg. Ta osales 1812. aasta isamaasõjas. Ta oli Eestimaa kubermangu Käravete, Kabina, Albu, Jõhvi mõisnik. 1798 abiellus ta kreisimarssali ja krahvi Robert Archibald Douglase (1754–1818) tütre, krahvinna Juliana Eleonora von Igelströmiga (sünd. Douglas) (1781–1833). Igelströmidel oli kokku 17 last. Tütar Irene Marie Wilhelmine (1818–1869 Kukruse), abiellus hilisema nimeka baltisaksa ajaloolase parun Robert von Tolliga (1802–1876).
Thbilisi Riiklik Ülikool

Ivane Džavahhišvili nimeline Thbilisi Riiklik Ülikool (gruusia keeles ივანე ჯავახიშვილის სახელობის თბილისის სახელმწიფო უნივერსიტეტი, Ivane Džavahhišvilis sahhelobis Thbilisis sahhelmtsipho universiteti) on ülikool Gruusias Thbilisis. See asutati 1918. aastal. Tegemist on Kaukaasia piirkonna vanima ülikooliga. Ülikoolil on kuus teaduskonda, erinevates Gruusia piirkondades viis haru, ligikaudu 60 teaduslaborit ja -keskust, teadusraamatukogu enam kui 3 700 000 teose ja väljaandega, 7 muuseumit ning kirjastus. Ülikooli teaduskondade hulka kuuluvad: õigusteaduskond, majandusteaduskond, humanitaarteaduskond, arstiteaduskond, sotsiaal- ja politoloogiateaduskond ning täppis- ja loodusteaduskond. Lisaks kuulub ülikooli teaduskondade alla autonoomne Tbilisi Riikliku Ülikooli Rahvusvaheline Majanduskool, mis pakub kraadiõpet majandusvaldkonnas. Ülikooli peamine asutaja oli tuntud gruusia ajaloolane ja akadeemik Ivane Džavahhišvili. Tema nime kannab ülikool alates 1989. aastast. Tbilisi Riikliku Ülikooli partnerülikoolid Eestis on Tartu Ülikool, Tallinna Ülikool, Tallinna Tehnikaülikool ja Eesti Kunstiakadeemia. Tartu Ülikool pakub oma üliõpilastele üliõpilasvahetuse võimalust Tbilisi Riiklikus Ülikoolis ja vastupidi. History of the University. tsu.ge "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 9. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 18. juuni 2015. Vaadatud 9. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Juhan Oras

Juhan Oras (8. oktoober 1879 Triigi vald, Kose kihelkond – 17. september 1922 Siuge küla, Kuimetsa vald, Harjumaa) oli taluperemees ja poliitik. 1912-1917 oli ta Eestimaa kubermangu esindaja IV Riigiduumas. Juhan Oras GENis
Leonora Christina Ulfeldt

Leonora Christina Ulfeldt (8. juuli 1621 Frederiksborgi loss – 16. märts 1698 Maribo) oli Taani kuninga Christian IV ja Kristen Munki tütar, taani kirjanik. Ta sündis Taani kuninga Christian IV ja tema teise abikaasa Kristen Munki kolmanda lapsena. Varsti pärast ristimist saadeti tüdruk emapoolse vanaema juurde Fyni saarele. Seal hakkas ta nelja-aastaselt lugema-kirjutama õppima, aga ka muusika- ja usuharidust omandama. Leonora Christina oli abielus Taani ja hilisema Rootsi riigitegelase Corfitz Ulfeldtiga (1606–1664).
Aleksander Terras (Riigiduuma liige)

Aleksander Terras (5. august 1860 – 19. veebruar 1931 Vaivara) oli vallakirjutaja ja poliitik. Enne Riigiduumasse valimist oli ta vallakirjutaja. Aastatel 1907–1912 oli ta Eestimaa kubermangu saadik III Riigiduumas. Aleksander Terras on maetud Sinimäe kalmistule. Tema poeg oli Eesti riigisekretär Karl Terras, teine poeg Artur Terras oli aastatel 1941–1944 Tallinna linnapea. Postimees, 21. veebruar 1931 kalmistud.ee
Jaan Uudelt

Jaan Uudelt (15. märts 1881 Vastemõisa vald, Kootsi – 5. detsember 1953 Chatham, New Yorgi osariik, USA) oli eesti silmaarst ja arstiteadlane ning ajalehe Võru Teataja asutaja ja toimetaja. Ta sündis aastal 1881 Vastemõisa vallas Kootsis. Ta õppis kohalikus algkoolis, Viljandi linnakoolis, Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja sooritas eksternina 1906 küpsuseksamid Tartus kroonugümnaasiumi juures. Aastatel 1900–1912 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, mille ta lõpetas arsti astme väärilisena. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi. Ta töötas juba üliõpilasena aastal 1910 Saaremaal jaoskonnaarstina, huvitudes eriti leeprahaigete ravist Audaku. Aastal 1911 töötas ta Tartu Ülikooli Silmakliinikus. Aastatel 1912–1914 töötas ta Võrus erasilmaarstina. Aastatel 1914–1917 oli ta mobiliseeritud Esimeses maailmasõjas Vene armeesse; ta teenis 93. Irkutski jalaväepolgus ja 96. Omski jalaväepolgus polguarstina. Aastatel 1919–1920 osales ta Vabadussõjas rügemendiarstina ja Võru Punase Risti haigla juhatajana ning sõja lõppedes töötas ta Võru garnisoni silmaarstina. Aastatel 1921–1930 töötas ta Tartu Ülikooli silmakliiniku vanema assistendina (professor Ernst Blessigi alluvuses). Aastal 1930 kaitses ta väitekirjaga "Über das Blutbild Trachomkranker" dr. med. kraadi. Aastal 1931 sai ta silmahaiguste õppetooli juhatajaks dotsendikutsega. Aastal 1934 valiti ta Tartu Ülikooli silmahaiguste korraliseks professoriks.
Rudolf von Bernhard

Rudolf von Bernhard (20. mai 1819 Tallinn – 3. august 1887 Tartu) oli Venemaa arhitekt ja insener. Rudolf Berhard lõpetas 1846. aastal Peterburis kuldmedaliga Ehituskooli (Peterburi tsiviilinseneride instituudi eelkäija). Hiljem, 1874. aastal, sai temast sellesama Ehituskooli direktor. Tema ametisoleku ajal kujundati ehituskool ümber instituudiks. Berhard jätkas instituudi direktori ametis 1886. aastani. Ühtlasi oli ta instituudi professor. Ta on projekteerinud hooneid mitmes linnas, sh Tallinnas. Ehitisi Tallinnas: Pikk 9, 11, 13, 15 hoone ümberehitus (1891), Pikk 62 uusgooti stiilis maja. Tema poeg oli arhitekt Erwin Bernhard.
Karl Gottlieb Wenig

Karl Gottlieb Wenig (26. veebruar 1830 (ukj) Tallinn – 6. veebruar 1908 (ukj) Peterburi) oli vene kunstnik ja kunstipedagoog. Ta oli Peterburi Kunstide Akadeemia akadeemik ja professor. Tallinna Jaani kirikus on tema altarimaal "Kolgata" (1867).
Toomas Helin

Toomas Helin (24. aprill 1966 Pärnu – 27. jaanuar 2021) oli eesti kurjategija, uimastite salakaubitseja. Ta oli üks Linnuvabriku grupeeringu juhte. 2002. aastal, kui tema suhtes oli algatatud kriminaalkahtlustus umbes ühe tonni marihuaana toimetamises Aafrikast Eestisse, pääses ta rekordilise kautsjoniga (1,8 miljonit Eesti krooni) vabaks. Endine Marabella lindprii ja narkoärimees Toomas Helin suri ootamatult Toomas Helin taotleb enda vanglast vabastamist, BNS, Postimees.ee 21. september 2007
Tarmo Riga

Tarmo Riga (2. oktoober 1971 Tallinn – 7. juuni 2015 Huarazi linna lähedal Peruus) oli eesti alpinist ja lennundustöötaja. Ta on üks kahest esimesest Eesti alpinistist, kes on vallutanud kaks kaheksatuhandelist. Ta töötas lennunduses. Ta oli Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi liige. Ta on tõlkinud vene keelest Linnart Mälli tekste 1998. aastal Eesti Mõtteloo sarjas ilmunud kogumikule "Nulli ja lõpmatuse kohal". Ta lõpetas aastal 1990. aastal Tallinna 2. Keskkooli. 1996. aastal lõpetas ta Tartu Lennukolledži lennuliiklusteeninduse (kutseõppes) erialal, spetsialiseerumisega lennujuhtimisele. Mägironimisega alustas ta 1986. aastal Tallinna 2. Keskkooli matkaringis õpetaja Anu Kallavuse juhendamisel. Ta osales mägimatkadel ja kõrgtõusudel, juhtis mägimatkagruppe, tõusis 1993. aastal seitsmetuhandelise Han-Tengri (7010 m) tippu. 2007. aastal tõusis ta Antarktises Vinsoni tippu. Aastatel 2008 ja 2009 ronis ta koos Jane Rigaga Lõuna-Ameerika mägedes, tõustes mitme eestlaste poolt vähekäidud mäe tippu. 2009. aastal tegi ta soolotõusu Aconcagua (6960 m) tippu. 2011. aastal tõusis ta koos Jane Rigaga esimeste eestlastena Indias Nuni (7135 m) tippu. Ta võttis 1998 osa Eesti esimesest Himaalaja ekspeditsioonist Cho Oyule ja jõudis 9. oktoobril selle tippu. 2001. aastal käis ta Eesti teisel Himaalaja ekspeditsioonil ning tõusis 23. juulil koos Raivo Plumeriga Broad Peaki eeltippu (8035 m). 2005. aastal ronis ta Leedu-Eesti ühisekspeditsiooniga Gasherbrum II-l, tõus tuli katkestada 6700 m kõrgusel laviiniohu tõttu. 1998 – Cho Oyu (8188 m) 2001 – Broad Peaki eeltipp Rocky Summit (8028 m) Eesti alpinistide neljaliikmeline grupp koosseisus Tarmo Riga, Jane Riga, Allan Valge ja Annemai Märtson üritas 2015. aasta juunis tõusta klassikalist marsruuti mööda Andides Cordillera Blanca mäeahelikus Tocllaraju (6034 m) tippu. Ootamatu lumesilla varisemise tõttu 7. juunil hukkusid lume- ja jäärusude all Tarmo Riga, Jane Riga ja Allan Valge. Tema abikaasa oli Jane Riga. EAO tegevliikmed.eao.ee Nulli ja lõpmatuse kohal.erb.nlib.ee Linnart Mäll. "Nulli ja lõpmatuse kohal". Ilmamaa: Tartu, 1998. Lk 7 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 14. veebruar 2012. Vaadatud 10. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. juuni 2015. Vaadatud 10. juunil 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Ülevaade Eesti alpinismi ajaloost. jkalpiklubi.ee 7 juunil 2015 Peruus Tocllaraju mäel toimunud õnnetusjuhtumi faktoloogia. ajaveeb.alpinism.ee Peruus hukkunud eesti alpinistid olid ülikogenud mägironijad, Delfi, 9. juuni 2015 Alar Sikk: Tarmo ja Jane olid mu parimad sõbrad, Delfi, 9. juuni 2015