laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
2006. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

2006. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused on 11. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 10.–12. märtsini Moskvas. 10. märts Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal 12. märts Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal 12. märts Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal 11. märts Eeljooksud – Finaal 12. märts Eeljooksud – Finaal 11. märts Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal 11. märts Kvalifikatsioon – Finaal 12. märts Kvalifikatsioon – Finaal 11. märts Kvalifikatsioon – Finaal 12. märts Kvalifikatsioon – Finaal 10. märts Kvalifikatsioon – Finaal Algselt hõbemedali saanud Andrei Mihnevitš diskvalifitseeriti positiivse dopinguproovi tõttu. 12. märts Eeljooksud – Finaal 12. märts 60 m-Kaugushüpe-Kuulitõuge-Kõrgushüpe-60 m tõkkejooks-Teivashüpe-1000 m 10. märts Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal 12. märts Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal 12. märts Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal 12. märts Eeljooksud – Finaal 11. märts Finaal 11. märts Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal 12. märts Kvalifikatsioon – Finaal 11. märts Kvalifikatsioon – Finaal 12. märts Kvalifikatsioon – Finaal 11. märts Kvalifikatsioon-Finaal 12. märts Kvalifikatsioon – Finaal 12. märts Eeljooksud – Finaal 10. märts 60 m tõkkejooks – Kõrgushüpe – Kuulitõuge – Kaugushüpe – 800 m Ametlikud tulemused IAAF-i kodulehel 2006. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistluste koduleht (inglise, prantsuse ja vene keeles)
Pühajärve valla lipp

Pühajärve valla lipp oli Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pühajärve valla lipp. Lipp oli kasutusel 14. aprillist 1996 kuni 1999. aastani, mil vald ühines Otepää linna ja vallaga ühtseks Otepää vallaks. Pühajärve valla lipp oli ruudukujuline vapilipp. Pühajärve valla vapp Otepää valla lipp Valga maakond Pühajärve valla lipp andmebaasis Flags of the World (inglise keeles)
Ülo Koit

Ülo Koit (21. märts 1925 Tartu – 14. september 1996 Läti) oli Eesti NSV ajakirjanik, ühiskonnategelane ja KGB agent. [2]. Ta oli ajakirjanik Ada Koidu (õieti Elisabeth Adelheid Koit (1902–1942)) väljaspool abielu sündinud poeg. Tema isa oli väidetavalt Oskar Loorits, kes 1924. aasta suvel kogumisretkel kohtas Rapla vallas Ada Koitu, kes tollal elas Seli külas. Isaduse sellist väidet levitasid suuliselt Hellar Grabbi ja selle kirja pannud Virkko Lepassalu, kelle sõnul on Ülo Koit ise nimetanud oma isaks Evald Tammlaant. 1925. aastal tuli Ada Koit elama Tartusse. Tahtmata olla vallasema, otsustas ta end Emajõkke uputada. Seda märkas Siegfried Aaslava, kes päästis nii ema kui ka tulevase poja elu. 1947–1949 töötas Koit ajalehe Valgamaalane toimetuses. 1950–1975 oli ta Eesti NSV Televisiooni- ja Raadiokomitee esimehe esimene asetäitja ehk Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni välistoimetuste juht. Ta oli Väliseestlastega Kultuurisidemete Arendamise Ühingu esimees 1975–1985. Tema partner Väliseestlastega Kultuurisidemete Arendamise Ühingus oli KGB major Randar Hiir. Koit ja Hiir töötasid tihedas kontaktis KGB reservohvitser Uno Lahega. Ülo Koit suri 1996. aastal Lätis tõenäoliselt uppudes. Tema surnukeha leiti juhuslikult Jūrmala lähedalt Lielupe jõest 14. septembril. Ülo Koit, kes oli elu lõpus suure nägemispuudega, kuid keda Ando Leps nimetab heaks ujujaks, uppus 1996. aastal Lätis. Tema surnukeha leiti juhuslikult Jūrmala lähedal Lielupest 14. septembril. Ajakirjanduses levinud oletusi, et Koidust taheti lahti saada, kuna ta liiga palju Lennart Meri minevikust teadis, on omistatud ajakirjanik Virkko Lepassalule. Samas vaimus on sõna võtnud jurist Ando Leps. Teise, tõenäolisema versiooni järgi võis olla tegemist enesetapuga seoses Indrek Jürjo paljastustega VEKSA-t puudutavas raamatus "Pagulus ja Nõukogude Eesti". Ülo Koidu kasupoja naise ema Ljubov Kondratjeva hukkus 19. veebruaril 1997 tulekahjus oma majas Tallinnas. Tulekahju algas väidetavalt maja teiselt korruselt, kus asusid Ülo Koidu isiklikud esemed, sealhulgas toimikud. Ametlikult loeti tulekahju põhjuseks hooletut suitsetamist. Ülo Koit suri pool aastat enne kõnealust põlengut ja ta matused olid 12. detsembril 1996. "Mineviku varjud" (koostaja Ülo Koit). Perioodika. Tallinn 1986. 144 lk [1] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 3. detsembril 2008.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Virkko Lepassalu. "«Jaan – 2» tahab koju". Luup, 25. november 1996 Ando Leps. "President Meri lahendamata mõistatus"]. Kesknädal, 16. mai 2001 Rein Kordes. "Sahinad ajaloo koridoris". Kesknädal, 21. november 2001 Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Anastassija Mõskina

Anastassija Mõskina (vene keeles Анастасия Андреевна Мыскина; sündinud 8. juulil 1981 Moskvas) on Venemaa tennisist. Anastassija Mõskina on võitnud üksikmängus 10 WTA turniiri ja paarismängus 5 turniiri. Tema kirkaim saavutus on suure slämmi turniiri võit 2004. aastal, kui ta võitis esimese venelasena Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused (finaalis alistas ta kaasmaalase Jelena Dementjeva tulemusega 6:2, 6:1). Tema kõrgeim koht WTA edetabelis oli 2. koht, kuhu ta jõudis 13. septembril 2004. Anastassija Mõskina osales ka 4. detsembril 2004 Tallinnas Saku Suurhallis toimunud tenniseüritusel "Maret Ani Tennisegala 2004", kus ta võitis Maret Ani tulemusega 6:2, 6:2. Tema kui elukutselise tennisisti karjäär lõppes 2007. aastal. Rahvusvaheline Tenniseliit valis Anastassija Mõskina 2004. aasta parimaks naistennisistiks.[viide?]
Organisatsiooniteooria

Organisatsiooniteooria on distsipliin, mis uurib suurtes (alates 1000-2000 inimesest) organisatsioonides toimuvaid protsesse, nende seaduspärasid ja nende seoseid organisatsiooni ülesehituslike elementidega (nt struktuur, hierarhia, tööjaotus jne). Organisatsiooniteooria teadusdistsipliinina asub avaliku halduse, sotsioloogia, majandusteaduse (ja ka psühholoogia) ristumiskohas. Esimesed teadlased, kes käsitlesid organisatsioonide siseseid protsesse ning nende seoseid, olid sotsioloogid Auguste Comte, Max Weber jt. Max Weberi pärandiks on ka bürokraatliku organisatsiooni mõiste sissetoomine.
Ofelia Mikk

Ofelia Mikk oli esimene eestikeelne televisioonidiktor. 1951. aastal osales ta Eesti Riikliku Teatriinstituudi 3. lennu diplomilavastuses "Teise rinde taga". Tema esimene esinemine oli proovisaates 19. juulil 1955. Ta pidi televisioonist lahkuma, sest ta ütles teadustades närveerides lause, millel ei olnud etteantud tekstiga midagi ühist. Lavakunstikooli koduleht (vaadatud 25. aprillil 2014)
Coprinopsis cinerea

Coprinopsis cinerea on söödav (kohe pärast korjamist) seeneliik kandseente hõimkonnas. 2014. aastal avastas mükoloogiaprofessor Markus Aebi juhitud uurimisrühm sellel seeneliigil, mis kasvab hobusesõnnikul, uue valgu, mis nimetati kopsiiniks. Sellel arvatakse olevat antibiootilised omadused. Fabio Bergamin, New antibiotic in mushroom that grows on horse dung, 07.11.2014 Coprinopsis cinerea andmebaasis eElurikkus
Kopsiin

Kopsiin on valk, mis eraldati 2014. aastal hobusesõnnikul kasvavast seene liigist Coprinopsis cinerea ja see liigitatakse antimikrobiaalsete peptiidide (looduslike antibiootikumide) hulka. ELLIE ZOLFAGHARIFARD, Could HORSE MANURE develop a new generation of antibiotics? Mushrooms on dung could be effective at killing bacteria, 10. november 2014 Essig A, Hofmann D, Münch D, Gayathri S, Künzler M, Kallio PT, Sahl HG, Wider G, Schneider T, Aebi M., Copsin, a novel peptide-based fungal antibiotic interfering with the peptidoglycan synthesis., J Biol Chem. 12. detsember 2014;289(50):34953-64. doi: 10.1074/jbc.M114.599878. PMID: 25342741, PMCID: PMC4263892 Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Copsin seisuga 18.03.2015.
Sulley Muntari

Suleyman Ali "Sulley" Muntari (sündinud 27. augustil 1984 Konongos) on Ghana jalgpallikoondise endine mängija. Ta mängis viimati Hispaania esiliiga klubis Albacete poolkaitsjana. FA Cup (1): 2008 Itaalia meister (2): 2008–2009, 2009–2010 Coppa Italia (1): 2010 Supercoppa Italiana (2): 2008, 2010 UEFA Meistrite Liiga (1): 2009–2010 FIFA Club World Cup (1): 2010
Tüümuse nuumrakud

Tüümuse nuumrakud on toimiva tüümusega sündinud loomade nuumrakkude liik, mis arvatakse olevat tüümuse sidekoeliste struktuuride residentrakud. Tüümuse nuumrakud on tuvastatud tüümuse sidekoelistes struktuurides, nagu tüümuse kihn ja sellest lähtuvad vaheseinad mis jaotavad elundi sagarikeks aga ka tüümuse säsis. Inimese tüümus sisaldab tüümuse nuumrakke, kuid nende täpne päritolu ja funktsioonid on seni veel teadmata. Arvatakse, et need rakud paiknevad tüümuse veresoonte ja perivaskulaarsete ruumide lähedal ja osalevad angiogeneesis ning eritavad mitmeid tsütokiine ja VEGFi. Tüümuse involutsiooni korral on tuvastatud üskikuid nuumrakke. Osade tümoomi vormide näidistes on tuvastatud trüptaas positiivseid nuumrakke kasvajarakkude vahel. Domenico Ribatti, Recent Advances in Angiogenesis and Antiangiogenesis, Bentham Books, lk 45–46, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 18.03.2015)(inglise keeles)
Jefferson Farfán

Jefferson Agustín Farfán Guadalupe (sündinud 26. oktoobril 1984 Limas) on Peruu endine jalgpallur, kes mängis ründajana. Farfán alustas klubikarjääri Peruu klubis Alianza Lima, kellega ta sõlmis lepingu 2001. 2002. aastal sai ta meeskonna üheks olulisemaks mängijaks ning aitas klubil tulla aastatel 2003 ja 2004 Peruu meistriks. 2004. aasta juunis suundus ta 3,5 miljoni euro eest Hollandi klubisse PSV Eindhoven, kellega sõlmis lepingu 2010. aastaks. Klubidebüüdi tegi ta 14. augustil 2014 liigamängus Roosendaaliga. Esimese värava lõi ta klubi emeskonnas 6. liigamängus Heerenveeniga. Ta lõi klubi meeskonnas Hollandi liigas mitu olulist väravat ja jõudis klubiga Meistrite Liiga hooajal 2004–2005 poolfinaali. Esimese värava lõi ta Meistrite Liigas 2:1 võidumängus Norra klubi Trondheimi Rosenborg üle. Aastatel 2005–2008 tuli PSV-ga neljal hooajal järjest Hollandi meistriks ja 2005 Hollandi karika võitjaks. 2008. aasta juunis suundus ta 10 miljoni euro eest Saksamaa klubisse Schalke 04. See oli kõige kallim üleminek klubi ajaloos. Ta sõlmis klubiga lepingu neljaks aastaks. Klubidebüüdi tegi ta 13. septembril 2008 mängus Dortmundi Borussiaga, kus ta lõi penaltist värava. Hooajal 2011–2012 tegi ta 23. oktoobril 2011 mängus Bayer Leverkuseniga klubi meeskonnas oma sajanda mängu, kus ta lõi ka otsustava 1:0 võiduvärava. 2012. aprillis pikendas Farfán klubiga lepingut 2016. aastani. 2015. aasta aprillis liitus ta Araabia Ühendemiraatide klubiga Al Jazira. 2017. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Venemaa klubiga Moskva Lokomotiv. Hooajal 2017–18 tuli ta klubiga Venemaa meistriks. Aastatel 2021–2022 mängis Farfan kodumaa klubi Lima Alianza eest, pärast seda lõpetas ta mängijakarjääri. Farfán kuulus Peruu koondisse 2003. aasta Lõuna-Ameerika alla 20-aastaste meistrivõistlustel Uruguays. Debüüdi Peruu rahvuskoondises tegi 23. veebruaril 2003 mängus Haitiga. 2007. aasta detsembris sai ta Peruu jalgpalliliidult 18-kuulise võistluskeelu. 2008. aasta juulis vähendati karistust kolme kuu võrra. Koondise juurde naasis 4. septembril 2010 2:0 võidumängus Kanada üle, kus ta lõi mõlemad väravad. Ta kuulus Peruu koondisse neljal Copa América turniiril. Mais 2020 teatati, et Farfán nakatus koroonaviirusega. Alianza Lima Peruu meister (3): 2001, 2003, 2004, 2021, 2022 PSV Eindhoven Hollandi meister (4): 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2007–08 Hollandi karika võitja (1): 2004–05 Schalke 04 Saksamaa karika võitja: 2010–11 DFL-Supercup: 2011 Al Jazira Club UAE President's Cup: 2015–16 Moskva Lokomotiv Premjer Liga: 2017–18 Venemaa karikas: 2016-17, 2018–2019 "PSV's Farfan joins Schalke 04". FIFA.com. 10. juuni 2008. Kasutatud 17. märts 2015 https://sport.err.ee/1090848/moskva-lokomotivi-mangumees-nakatus-koroonaviirusesse Ametlik koduleht
Absoluutne ajaarvamine

Absoluutne ajaarvamine ehk rahvusvaheliselt absoluutne kronoloogia on arheoloogia ja ajaloo mõiste. Absoluutne ajaarvamine on sündmuste reastamine (dateerimine) praeguse hetke suhtes. Absoluutsele ajaarvamisele vastandub suhteline ajaarvamine (ehk relatiivne kronoloogia). Eestikeelses arheoloogias kasutatakse ka mõisteühendit absoluutne vanus.
Valdir Pereira

Valdir Pereira (8. oktoober 1928 Campos dos Goytacazes – 12. mai 2011 Rio de Janeiro) oli Brasiilia jalgpallur, keskpoolkaitsja. Tema hüüdnimi oli Didi. Ta mängis Brasiilia koondises 1954., 1958. ja 1962. aasta maailmameistrivõistlustel ning tuli kahel viimasel korral maailmameistriks. 1958 nimetati ta ka turniiri parimaks mängijaks. Klubitasandil mängis ta sh klubides nagu Fluminense, Botafogo ja Madridi Real. Pärast jalgpallurikarjääri oli ta aastatel 1969–1970 Peruu jalgpallikoondise peatreener ning jõudis meeskonnaga 1970. aasta maailmameistrivõistlustel veerandfinaali. Lisaks oli ta veel mitme Brasiilia ja muu riigi jalgpalliklubi peatreener.
Suhteline ajaarvamine

Suhteline ajaarvamine (ehk relatiivne kronoloogia) on ajalooliste sündmuste reastamine üksteise suhtes. Näiteks aastate loendamine mõne valitseja valitsemisaja alguse või mõne sündmuse (lahing, looduskatastroof jms) suhtes. ajaarvamine kronoloogia
Blockupy

Blockupy liit on rohkem kui 90 organisatsioonist ja rühmitusest koosnev vasakpoolne, pangandusvastane ja kapitalismikriitiline, valdavalt Euroopas tegutsev võrgustik. Sinna kuuluvad Attac, die Linkspartei, der Revolutionäre Sozialistische Bund, die Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft jpt. Blockupy aktivistid korraldasid Saksamaal Maini-äärses Frankfurdis uue Euroopa Keskpanga hoone ametliku avamise puhul Euroopa Liidu kriisipoliitika vastase meeleavalduse, kuhu oodati üle 10 000 osavõtja. Meeleavaldus algas 18. märtsi hommikul. Juba esimesed teated meeleavaldusest ütlesid, et loobitakse kive ja süüdatakse politseiautosid. Politseinikud vahistasid esialgsetel andmetel ligi 350 meeleavaldajat. Pärastlõunaks oli teatatud 88 vigastatud politseiametnikust ja 550 vahistatud meeleavaldajast. Wer oder was ist Blockupy? Und was wollen die?, 18.03.2015, 14:32, veebiversioon (vaadatud 18.03.2015)(saksa keeles) Lauri Laugen, FOTOD ja VIDEO: Kapitalismi ja kasinusmeetmete vastased märatsesid Euroopa Keskpanga juures Frankfurdis, veebiversioon (vaadatud 18.03.2015) Clara Ott, Alexander Jürgs, Aktivisten von Polizei eingekesselt – 550 Festnahmen, Die Welt, veebiversioon (vaadatud 18.03.2015)(saksa keeles) Demonstration trotz Verbot, Polizei nimmt „Blockupy“-Aktivisten fest, 18.05.2012 Blockupy muss umplanen, EZB-Eröffnung erst 2015, 28.06.2014 2015. aasta meeleavaldus Frankfurdis "Symbol für das Beste in Europa" EZB-Zentrale eingeweiht, Proteste dauern an, 18. märts 2015 EZB-ERÖFFNUNG, Ausschreitungen bei Blockupy-Protesten in Frankfurt, 18. märts 2015 BLOCKUPY IN FRANKFURT, Angriffe auf Polizisten – Polizei nimmt Hunderte fest, 18. märts 2015 GALERII: Frankfurdi mässulised ähvardavad Euroopa Keskpanga uut peakorterit, Õhtuleht.ee, 18. märts 2015 Aadu Hiietamm, Euroopa Keskpank peab avatseremoonia okastraadi taga, 18. märts 2015 Natalia Drozdiak ja Sarah Sloat, ‘Blockupy’ Protests Break Out in Frankfurt as ECB Opens New Building, 18. märts 2015
Andero Nimmer

Andero Nimmer (sündinud 21. augustil 1986 Nissi vallas) on eesti muusik ja laulukirjutaja. Pärast Turba Gümnaasiumi lõpetamist läks ta õppima Tartu Ülikooli, kus lõpetas 2013. aastal ajaloo eriala magistrikraadiga. Aastatel 2011–2016 töötas Nimmer Turba koolis ajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetajana. 2016. aastast töötab Rahvusarhiivi arhivaarina. 2008. aasta lõpus asutas ta koos Indrek Upsiga alternatiivroki bändi Laika Virgin. 2010. aastal liitus ansambliga laulja Fredy Schmidt ning sügisel ilmus Laika Virgini debüütsingel "Nähtamatu". Bändi 2011. aastal ilmunud debüütalbum pälvis Eesti Muusikaauhindade galal Aasta Alternatiivalbumi auhinna. 2013. aasta kevadel asutasid Andero Nimmer ja Fredy Schmidt uue ansambli NimmerSchmidt. 2014. aasta alguses ilmunud NimmerSchmidti debüütalbum "Kirgede torm" pälvis muuhulgas Eesti Ekspressi nädala plaadi tiitli. NimmerSchmidti singel "Sandra" valiti lauluvõistluse Eesti Laul 2014 20 parima loo sekka. See osales lauluvõistluse esimeses poolfinaalis 14. veebruaril 2014. Lauluvõistlusel Eesti Laul 2015 osales NimmerSchmidt singliga "Kellega ma tutvusin?". 20 parima loo hulka valitud laul osales lauluvõistluse teises poolfinaalis 14. veebruaril, taustalauljateks Taavi Peterson ja Kristjan Saharov. "Tartu Ülikooli magistriõppe lõpetanute tähestikuline nimekiri". Originaali arhiivikoopia seisuga 26. august 2021. Vaadatud 10. septembril 2021. Vapper, Tiina (4. aprill 2014). "Ajalooõpetaja, kes teeb bändi". Õpetajate Leht. Rahvusarhiiv. Kontaktid Laks, Tiiu (2. oktoober 2010). "Laika Virgin: tee tööd ja näe vaeva, siis tuleb ka Jarek Kasar". Eesti Päevaleht. "Laika Virgin – Nähtamatu". YouTube. 5. august 2010. "Laika Virgin [CD]". Lasering. Originaali arhiivikoopia seisuga 10. september 2021. Vaadatud 10. septembril 2021. Morna, Erik (6. veebruar 2014). "Nädala album: Vana noorteseriaali soundtrack". Eesti Ekspress. "NimmerSchmidt – Sandra". "NimmerSchmidt – Kellega ma tutvusin?".
Fredy Schmidt

Fredy Schmidt (sündinud 10. veebruaril 1988 Tallinnas) on Eesti laulja ja muusik. Ta on laulnud ja muusikat kirjutanud mitmes Eesti ansamblis. 2007. aastal lõi ta Tartus indie-pop'i ansambli Animal Drama. Ansambli koosseisu kuulusid lisaks Fredyle (laul, akustiline kitarr, elektrikitarr) Argo Vals (akustiline kitarr, elektrikitarr), Liis Ring (elektrikitarr, taustalaul), Kristjan-Julius Laak (klahvpillid), Indrek Mällo (bass) ja Karl-Juhan Laanesaar (trummid). 2010. aasta Raadio 2 Aastahiti hääletuse tulemusel sai Animal Drama singel "Taevasinine" aasta demo auhinna[6] ning bänd esines ka edetabeli galasaates, mida kandis üle Eesti Televisioon. Samal aastal ilmus nende debüütalbum "Animal Drama", mida Lauri Leis iseloomustas Postimehes kui nõrkade lugudeta plaati, mille palade üle võiks uhkust tunda ka tähtsad välismaised artistid.[7] Fredy Schmidt tegutses mitu aastat ansamblis Laika Virgin, kus ta oli laulja ja muusika autor. 2011. aastal andis Laika Virgin välja oma debüütalbumi, millel tegi kaasa mitu eesti lauljat. 2012. aasta Eesti Muusikaauhindade galal sai helikandja aasta alternatiivalbumi auhinna. Pärast Laika Virginist lahkumist lõid 2013. aasta kevadel Fredy ja endine bändikaaslane Andero Nimmer Tartus elektropopansambli NimmerSchmidt. NimmerSchmidti singel "Sandra" valiti lauluvõistluse Eesti Laul 2014 20 parima loo sekka. See osales lauluvõistluse esimeses poolfinaalis 14. veebruaril 2014. Lauluvõistlusel Eesti Laul 2015 osales NimmerSchmidt singliga "Kellega ma tutvusin?"[6]. 20 parima loo hulka valitud laul osales lauluvõistluse teises poolfinaalis 14. veebruaril[7], taustalauljateks Taavi Peterson ja Kristjan Saharov. Tema elukaaslane on ajakirjanik ja kultuurikriitik Merilyn Merisalu, kellega neil on kaks last.
Wilhelm Abel

Wilhelm Abel (25. august 1904 Bütow – 27. aprill 1985 Göttingen) oli üks 20. sajandi tähtsamaid saksa ajaloolasi. Ta oli 1947–1972 Göttingeni Ülikooli majandus- ja sotsiaalajaloo professor. Ta võrdles viljahindu alates 1300. aastast ning leidis, et need sõltuvad rahvaarvust, näiteks viljahindade järsk langus hiliskeskajal (hiliskeskaja agraarkriis) tuli katkust. Agrarkrisen und Agrarkonjunktur. Eine Geschichte der Land- und Ernährungswirtschaft Mitteleuropas seit dem hohen Mittelalter (1935, uustrükk 1978)
Command & Conquer

"Command & Conquer" on 1995. aasta arvutimäng, mille töötas välja Westwood Studios ja mille andis välja Virgin Interactive. Mäng kujutab alternatiivset vaadet tänapäevale, kus toimub maailmasõda ÜRO Global Defense Initiative'i ja organisatsiooni Brotherhood of Nod vahel. Mängu ühes missioonis toimub tegevus Eesti territooriumil.
Ne Ždali

Ne Ždali (kasutatud ka nime Ne ždali; Ne Zhdali, vene Не ждали) oli aastatel 1987–2012 tegutsenud indie rock'i ansambel. Ansambel asutati 1987. aastal Tallinnas. Ansambli solist ja kitarrist oli Leonid Soibelman.Teine kitarrist oli aastani 1992 Mati Kivistik. "Rhinoceroses and other forms of life" (1990) "She-Ye-Ye" (1991) "Rhinoceroses and other forms of live" (1993) "Hey, driver, cool down the horses" (1994) "Whatever happens, Twist!" (1995) "Live Rarities Vol. 1" (1997) ""Pollo d'oro" together with THE BILLY TIPTON MEMORIAL SAXOPHONE QUARTET" (1998) "Rhinoceroses and other forms of live (re-release)" (1999) "She-Ye-Ye" (2001)
Ardor

"Ardor" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 2001. aastal loodud marimbakontsert. Muusikateose pikkus on 25 minutit. Teose kandsid esimest korda ette 25. jaanuaril 2002 Walesis BBC Walesi Rahvusorkester ja Pedro Carneiro marimbal (dirigent Petri Sakari). http://www.emic.ee/?sisu=heliloojad&mid=32&id=95&lang=est&action=view&method=teosed (vaadatud 15.03.2015)
Tšellokontsert

Tšellokontsert on tšellole ja orkestrile loodud muusikateos (instrumentaalkontsert). Erkki-Sven Tüür "Tšellokontsert", 1996
Tšellokontsert (Tüür)

"Tšellokontsert" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1996. aastal loodud tšellokontsert. Muusikateose pikkus on 20 minutit. Teose kandsid esimest korda ette 3. märtsil 1997 Šveitsis Lausanne'is Lausanne'i Kammerorkester ja David Geringas tšellol (dirigent Rüdiger Bohn). http://www.emic.ee/?sisu=heliloojad&mid=32&id=95&lang=est&action=view&method=teosed (vaadatud 15.03.2015)
Crystallisatio

"Crystallisatio" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1995. aastal kammerorkestrile loodud teos. Muusikateose pikkus on 12 minutit. Teose esmaettekanne oli 28. märtsil 1995. aastal Eesti Muusika Päevadel (esitas Eesti Noorte Filharmoonia Orkester, dirigent Toomas Kapten). http://www.emic.ee/?sisu=heliloojad&mid=32&id=95&lang=est&action=view&method=teosed (vaadatud 15.03.2015)
Aadu Pirk

Aadu Pirk (18. jaanuarini 1938 Aadu Birk; 15. september 1919 Tallinn – 10. mai 1945 Praha lähedal) oli Eesti (lipnik) ja Saksamaa (Obersturmführer) sõjaväelane. Ta lõpetas aastal 1937 Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Aastatel 1938–1940 õppis ta Tartu Ülikoolis õigusteadust, aastatel 1940–1942 kehalist kasvatust, kumbagi stuudiumi ta ei lõpetanud. Ta oli EÜS Põhjala liige. Aastast 1942 oli ta Eesti leegionis. Aastatel 1942–1943 viibis ta täienduskursustel Bad Tölzis SS-ohvitseride koolis. Aastal 1943 oli ta ohvitser 42. SS-vabatahtlike rügemendis. Jaanuarist 1944 oli ta ohvitser 45. Relva-SS Grenaderirügemendis, alguses 1. kompaniis. Ülendati jaanuaris Obersturmführeriks. Märtsist 1945 oli ta sama rügemendi 2. kompanii ülem. Aadu Pirk langes 10. mail 1945 Praha lähedal. Tema isa oli Eesti poliitik Ado Birk ja tema õde Regina Birk oli arst. Tema vanaisa nimi oli samuti Aadu Birk. Aksel Mõttus. Karmi elukroonikat. I osa. Sõjapäevilt (märts 1943 - oktoober 1944) Grenader 2014, lk. 57 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 Ohvitseride andmekogu