laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Jüri Viigipuu

Jüri Viigipuu (1. juuli 1938 – 21. juuli 2023) oli eesti korvpallur, treener ja sporditegelane. Viigipuu kuulus aastail 1960–1965 Tartu Kalevi esindusmeeskonda ja Eesti koondisse. Aastail 1965–1992 oli ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia (EPA) spordiklubi juhataja. Aastatel 1993–1994 töötas ta Soomes Perniös õpetaja-treenerina, hiljem Eesti Põllumajandusülikoolis korvpallitreenerina. Tegutses Kalevi kesknõukogus, Eesti Kõrgkoolide Spordinõukogus ja Korvpalliliidu volikogus. "Lahkus Jüri Viigipuu". Basket.ee. 24. juuli 2023. Vaadatud 24. juulil 2023. "Ainult ülehomme, ainult Tartus! Krikun, Tammiste, Salumets ja teised nimekad korvpallurid jälle platsis". Tartu Postimees. 25. september 2017. Vaadatud 24. juulil 2023. Biograafia ESBL-is
Gideon Jung

Gideon Jung (sündinud 12. septembril 1994 Düsseldorfis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis Greuther Fürth. Hooajal 2013/14 debüteeris ta Saksamaa tugevuselt neljanda liiga klubis Rot-Weiß Oberhausen. 2014. aastal liitus ta Hamburger SV-ga. Hooajal 2014/15 mängis ta vaid Hamburger SV reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas, järgmisel hooajal debüteeris ta Hamburger SV põhimeeskonnas Saksamaa kõrgliigas. Saksamaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 26. novembril 2017 mängus Hoffenheimi vastu. Alates hooajast 2018/19 mängis ta Hamburgeriga Saksamaa esiliigas. Alates hooajast 2021/22 on Jung mänginud Greuther Fürthis. 2017. aastal tuli Jung Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. https://int.soccerway.com/players/-/276424/ (vaadatud 24.7.2023)
Branimir Hrgota

Branimir Hrgota (sündinud 12. jaanuaril 1993 Zenicas) on Bosnia ja Hertsegoviinas sündinud Rootsi jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa esiliigaklubis Greuther Fürth. Ta sündis Bosnia ja Hertsegoviinas Bosnia sõja ajal. Varases lapsepõlves kolis ta koos perekonnaga Rootsisse. Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Jönköpings Södra. 2011. aastal debüteeris ta Rootsi esiliigas ning oli kohe esimesel hooajal seal suurim väravakütt (18 väravat). 2012. aastal lõi ta samas liigas 14 esimese mänguga kümme väravat. 2012. aasta juulis sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Mönchengladbachi Borussia. Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta hooaja avamängus 25. augustil 2012 Hoffenheimi vastu. Hooaja eelviimases mängus 11. mail 2013 tegi ta Mainz 05 vastu kübaratriki, kuid need jäid ka tema ainsateks väravateks sel hooajal. Ka järgmise kahe hooajaga lõi ta Saksamaa kõrgliigas vaid neli väravat. 2016. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Eintracht Frankfurt. Hooajal 2016/17 lõi ta Saksamaa kõrgliigas viis väravat. Alates hooajast 2019/20 on Hrgota mänginud Greuther Fürthis. Hooajal 2020/21 lõi ta Saksamaa esiliigas 16 väravat ning aitas klubil Saksamaa kõrgliigasse pääseda. Hooajal 2021/22 tegi Hrgota Saksamaa kõrgliigas oma seni edukaima hooaja, kui lõi üheksa väravat, kuid Greuther Fürth jäi liigas kindlalt viimaseks ja langes tagasi esiliigasse. 2015. aastal tuli Hrgota Rootsi kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Rootsi jalgpallikoondises debüteeris ta 4. septembril 2014 sõprusmängus Eesti vastu. 2014. aastal osales ta Rootsi koondises veel kahes mängus. Pärast seda kutsuti ta Rootsi koondise juurde tagasi alles 2022. aastal. https://int.soccerway.com/players/branimir-hrgota/175582/ (vaadatud 24.7.2023) https://www.transfermarkt.com/branimir-hrgota/nationalmannschaft/spieler/171209 (vaadatud 24.7.2023)
Dennis Srbeny

Dennis Srbeny (sündinud 5. mail 1994) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib keskründajana Saksamaa esiliigaklubis Greuther Fürth. 2013. aasta veebruaris debüteeris ta Saksamaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Hansa Rostock. Aastatel 2015–2017 mängis ta Saksamaa tugevuselt neljanda liiga klubis Berliner Dynamo ning lõi kahe hooajaga liigas 28 väravat. 2017. aasta suvel liitus Srbeny Saksamaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga SC Paderborn ning hooaja 2017/18 esimese poolega liigas üheksa väravat. 2018. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Norwich City. Inglismaa esiliigas lõi ta esimese värava 7. aprillil 2018 mängus Aston Villa vastu. 2019. aastal kindlustas ta Norwich Cityga pääsu Inglismaa kõrgliigasse. Inglismaa kõrgliigas lõi Srbeny ainsa värava 23. novembril 2019 mängus Evertoni vastu. 2020. aasta jaanuaris naasis Srbeny Paderborni, mis mängis hooajal 2019/20 Saksamaa kõrgliigas. Kohe oma debüütmängus Saksamaa kõrgliigas 19. jaanuaril 2020 lõi ta Leverkuseni Bayeri vastu värava. Srbeny lõi sel hooajal Saksamaa kõrgliigas viis väravat, kuid Paderborn jäi liigas kindlalt viimaseks ja langes esiliigasse. Hooajal 2020/21 lõi Srbeny Saksamaa esiliigas 16 väravat. 2023. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Greuther Fürthiga. "Norwich City sign striker Dennis Srbeny from SC Paderborn". Sky Sports (inglise). Vaadatud 8. aprillil 2018. "Norwich sign Onel Hernandez, Dennis Srbeny and Moritz Leitner". BBC Sport. 25. jaanuar 2018. Vaadatud 23. novembril 2019. https://int.soccerway.com/players/dennis-srbeny/330442/ (vaadatud 24.7.2023) "Srbeny ist wieder da" (saksa). SC Paderborn. 8. jaanuar 2020. Vaadatud 8. jaanuaril 2020. https://www.transfermarkt.com/dennis-srbeny/profil/spieler/159239 (vaadatud 24.7.2023)
Julian Green

Julian Wesley Green (sündinud 6. juunil 1995 Tampas, Floridas) on USA jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või äärepoolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis Greuther Fürth. Tema isa on ameeriklane ja ema sakslanna. Ta kolis emaga Saksamaale, kui oli kaheaastane. Kogu klubikarjääri on Green mänginud Saksamaal. 2010. aastal liitus ta Müncheni Bayerni noorteakadeemiaga. Bayerni põhimeeskonnas debüteeris ta 27. novembril 2013 UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Moskva CSKA vastu, kui sekkus lõpuminutitel vahetusest mängu Mario Götze asemele. Sama aasta detsembris osales Green vigastada saanud Arjen Robbeni asemel klubide maailmameistrivõistlustel. Bayerni põhimeeskonnas lõi ta ainsa värava 29. oktoobril 2016 karikavõistluste teise ringi mängus FC Augsburgi vastu, kuid Saksamaa kõrgliigas ei pääsenud ta Bayerni särgis kordagi platsile. Hooaegadel 2013/14 ja 2015/16 mängis Green põhiliselt Bayerni reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas ning lõi kahe hooajaga seal 25 väravat. Hooajal 2014/15 oli ta laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Hamburger SV. 2017. aasta jaanuaris siirdus Green Saksamaa esiliigaklubisse VfB Stuttgart. 2017. aasta augustis läks ta Stuttgardist laenule Greuther Fürthi, kellega sõlmis 2018. aasta juunis püsiva lepingu. Hooajal 2021/22 mängis Green Greuther Fürthiga Saksamaa kõrgliigas. 2011. aastal debüteeris Green Saksamaa kuni 16-aastaste koondises, kuid otsustas hiljem USA koondise kasuks. USA jalgpallikoondises mängis Green aastatel 2014–2018 kokku 15 korda ja lõi neli väravat. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2014. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis Belgia vastu. Müncheni Bayern DFL-Supercup: 2016 Klubide maailmameistrivõistlused: 2013 VfB Stuttgart 2. Bundesliga: 2016–17 Young, James. "Bayern's Julian Green stays even keel, patient with international choice". Sports Illustrated. Originaali arhiivikoopia seisuga 28. veebruar 2014. Vaadatud 14. veebruaril 2014. "Julian Green signs for VfB". VfB Stuttgart. 21. detsember 2016. Vaadatud 21. detsembril 2016.
Puidupuravik (perekond)

Puidupuravik (Buchwaldoboletus) on puravikulaadsete seltsi kuuluv seente perekond. Buchwaldoboletus hemichrysus Buchwaldoboletus lignicola – puidupuravik Buchwaldoboletus sphaerocephalus Puidupuravik andmebaasis eElurikkus
Messier 87

Messier 87 (ka M87, NGC 4486) on suur elliptiline galaktika, mis asub Neitsi tähtkujus Maast 52 miljoni valgusaasta kaugusel. Galaktikas asub umbes 15 000 kerasparve, võrdluseks Linnuteel on umbes 150 kerasparve. M87 on üks tugevamaid raadiolainete allikaid ning on astronoomide ja amatöörastronoomide seas populaarne vaatlusobjekt. Messier 87 avastas Prantsuse astronoom Charles Messier 1781. aastal. Galaktika tähed on peaaegu sfääriliselt sümmeetriliselt jaotunud ning galaktika keskmest kaugenedes hakkab nende tihedus vähenema. Galaktika keskel asub ülimassiivne must auk. Musta auku pildistas 2017. aastal Event Horizon Telescope ning foto avaldati 10. aprillil 2019. "Messier 87". NASA. Vaadatud 11. aprill 2019. "This Is the First Picture of a Black Hole — And That's a Big, Even Supermassive, Deal". TIME. Vaadatud 11. aprill 2019.
Marvin Schwäbe

Marvin Schwäbe (sündinud 25. aprillil 1995 Dieburgis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Saksamaa kõrgliigaklubis 1. FC Köln. Jalgpalli hakkas ta mängima kodulinnaklubis SC Hassia Dieburg. Noorena kuulus ta veel sellistesse klubidesse nagu Kickers Offenbach ja Eintracht Frankfurt. Hooajal 2012/13 mängis ta Eintracht Frankfurti reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas. 2013. aastal liitus ta Hoffenheimiga. Aastatel 2013–2015 mängis ta kaks hooaega Hoffenheimi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas. Hooajal 2015/16 oli ta Hoffenheimist laenul Saksamaa tugevuselt kolmanda liiga klubis VfL Osnabrück ja aastatel 2016–2018 kaks hooaega Saksamaa esiliigaklubis Dresdeni Dynamo. 2018. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Taani kõrgliigaklubiga Brøndby IF. Sakslasest peatreeneri Alexander Zornigeri käe all sai Schwäbe Brøndby esiväravavahiks. Hooajal 2020/21 tuli ta Brøndbyga Taani meistriks. 2021. aasta juulis naasis Schwäbe Saksamaale ning sõlmis lepingu Kölniga. Ta tõusis seal Kölni kauaaegse väravavahi Timo Horni ees esiväravavahiks. Ajakiri kicker valis Schwäbe Saksamaa kõrgliiga hooaja 2021/22 sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2015–2017 mängis Schwäbe Saksamaa noortekoondistes. 2017. aastal tuli ta Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. "Marvin Schwäbe kommt zum 1. FC Köln". General-Anzeiger (saksa). Vaadatud 1. juulil 2021.
Paul Sarv

Paul Sarv (22. aprill 1916 Tartu – 24. juuli 2005 Peeterristi, Vaivara vald) oli eesti kontrabassimängija ja pedagoog. 1924–1933 õppis Tartus Hugo Treffneri gümnaasiumis. Kontrabassi mängis ta juba gümnaasiumi orkestris dirigent Adalbert Wirkhausi juhendamisel. Järgnesid tööaastad Saaremaa maksuametis. Võttis osa Nikolai Goldschmidti organiseeritud suvekursusest Kuressaares 1935. aastal, kus juhendajaks oli Mart Kuusna. Kontrabassimängu Tartu Kõrgemas Muusikakoolis alustas ta 1938. aastal Mart Kuusna juhendamisel. Samal aastal korraldas muusikakooli õpetaja Eduard Oja Paul Sarvele kohtumise Tartus külas viibinud Ludvig Juhtiga, kellelt ta sai palju vajalikke näpunäiteid. Saksa okupatsiooni ajal mängis ta dirigent Eduard Tubina kutsel Vanemuise orkestris, mis päästis ta mobilisatsioonist Saksa armeesse. Tallinna Riikliku Konservatooriumi Johannes Kuusemetsa kontrabassiklassi lõpetas 1948. aastal. Mängis 1941–1945 Vanemuise ja 1945–1947 Estonia orkestris (kontrabassi rühm: Kuusemets, Vellesaar, Sarv, Laende). 1950. aastal määrati Narva lastemuusikakooli direktoriks, millisel kohal oli kuni 1955. aastani. Hiljem töötas ta mitmel ametikohal, millest kõige püsikindlamaks osutus üldhariduskooli õpetaja koht. Tema isa Jaan Sarv oli Tartu Ülikooli matemaatikaprofessor ning ema Julie Sarv oli romaani filoloog. Tal oli kaks õde, üks neist Mall Sarv, ja neli venda. Abikaasa Aleksandra Sarv. "Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia". Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia. Vaadatud 25. juulil 2023. www.tmk.ee https://www.tmk.ee/post/aleksandra-sarv. Vaadatud 25. juulil 2023. {{netiviide}}: puuduv või tühi pealkiri: |pealkiri= (juhend)
Muffatwerk

Muffatwerk on Müncheni linnajao Altstadt-Leheli piiril Au-Haidhausenis paiknev endine tööstuskompleks. Hüdroelektrijaama, mida võimendas ka sealsamas auruelektrijaam, kasutatakse tänapäeval eraomandisse kuuluva kultuurikeskusena. Binneninseli suur-jõesaare põhjatipus ulatub kompleks kohati üle kanaldatud vooluvee Auer Mühlbachi, millest kunagi jõudu ammutati. Isari jõe äärselt rannaribalt Isarstrandilt on loodes näha ka teised jõesaared, Museumsinsel ja Praterinsel. Kabelstegi jalakäijate sild viib kompleksi ees kulgevast Zellstraße tänavast kohe viimasele jõesaarele, sealt pääseb otse edasi üle Mariannenbrücke maismaale Püha Luuka kirikuni. Hallenbadi kõrvalt suundub lai mitme sõidureaga Ludwigsbrücke otse vanalinna ühe peamise väravani Isartorini. Saksa linnakeskuste 19. sajandi tööstusarhitektuurile omaselt kaunistatud ja juugendstiilis Peenjami korsten[küsitav] kõrgub üle ümbruskonna Deutsches Museumi ja Maximilianeumi vahel taustaks Chorprobensaal. 1973. aastal elektrijaam suleti, kuid 1980. aastate lõpuni kasutati seda tennisehallina. 1992. aastal ehitati see ümber kultuurihooneks, kus asub Muffathalle kontserdihall. Üritusi korraldatakse ka kohvikus, suviti peetakse väljas õlleaeda. 2008. aastast on Muffatwerkis peetud iga aasta septembris toimuvat festivali Isarinselfest. Müllersches Volksbad http://www.auer-muehlbach.de/spaziergang/muffat/index.php Koduleht
Emaettevõte

Emaettevõte on ettevõte, millel on üks või enam tütarettevõtet. Emaettevõttel on võime otsustada tütarettevõtte finants- ja äripoliitika üle. Kontsern RTJ 11 Äriühendused ning tütar- ja sidusettevõtete kajastamine, Raamatupidamise Toimkonna juhend
Jonas Lössl

Jonas Bybjerg Lössl (sündinud 1. veebruaril 1989 Koldingis) on Taani jalgpallur, kes mängib väravavahina Taani kõrgliigaklubis Midtjylland. Aastatel 1996–2004 kuulus ta kodulinnaklubisse Kolding. Seejärel liitus ta Midtjyllandiga. Midtjyllandi põhimeeskonnas debüteeris ta Taani kõrgliigas hooajal 2009/10. Järgmisel hooajal tõusis ta Midtjyllandi esiväravavahiks. Aastatel 2014–2016 mängis Lössl Prantsusmaa kõrgliigaklubis En Avant Guingamp ning oli seal kaks hooaega esiväravavaht. 2016. aasta juunis sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Mainz 05, kus ta asus asendama Liverpooli suundunud Loris Kariust. Pärast ühte hooaega Mainzis siirdus Lössl 2017. aasta juunis laenule äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud klubisse Huddersfield Town. Hooajal 2017/18 sai ta Inglismaa kõrgliigas kirja kümme nullimängu. 2018. aasta märtsis sõlmis ta Huddersfield Towniga püsiva lepingu, kuid järgmisel hooajal jäi Huddersfield Town Inglismaa kõrgliigas kindlalt viimaseks ja langes tagasi esiliigasse. 2019. aasta juulis sõlmis Lössl lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Everton. Seal ei pääsenud ta kordagi meeskonna koosseisu platsile, mistõttu 2020. aasta jaanuaris laenule Huddersfield Towni. 2021. aasta veebruaris naasis ta Midtjyllandi. Hooaja 2021/22 teises pooles oli ta laenul Inglismaa kõrgliigaklubis Brentford. Aastatel 2005–2011 mängis Lössl Taani noortekoondistes. Taani jalgpallikoondises on Lössl ainsal korral mänginud 29. märtsil 2016, kui sekkus sõprusmängus Šotimaa vastu teisel poolajal Kasper Schmeicheli asemele vahetusest. Lössl kuulus Taani koondisse varuväravavahina 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. "Transferchok: Jonas Lössl skifter til Bundesligaen". tv3sport.dk. 16. juuni 2016. Vaadatud 13. septembril 2017. "Jonas Lossl: Huddersfield Town to sign Mainz goalkeeper on permanent deal". BBC Sport. 16. märts 2018. Vaadatud 31. mail 2018. Hunter, Andy. "Everton to sign Huddersfield goalkeeper Jonas Lössl on free transfer". The Guardian. Vaadatud 30. mail 2019. Profiil FC Midtjyllandi kodulehel
Florian Kainz

Florian Kainz (sündinud 24. oktoobril 1992 Grazis) on Austria jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolikuna Saksamaa kõrgliigaklubis 1. FC Köln ja Austria jalgpallikoondises. Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Grazi Sturm, mille meeskonnas debüteeris ta Austria kõrgliigas hooajal 2010/11. Aastatel 2014–2016 mängis ta Austria kõrgliigaklubis Viini Rapid. 2016. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Bremeni Werder. Arvatav üleminekusumma oli 3,5 miljonit eurot. Saksamaa kõrgliigas lõi Kainz esimese värava 18. märtsil 2017 3:0 võidumängus RB Leipzigi üle 90. minutil kõigest kaks minutit pärast vahetusest sekkumist; selles mängus lõid värava ainult Austria mängijad, lisaks Kainzile Zlatko Junuzović ja Florian Grillitsch. 2019. aasta jaanuaris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Kölniga. Austria jalgpallikoondises debüteeris Kainz 17. novembril 2015 sõprusmängus Šveitsi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 27. märtsil 2023 EM-i valikmängus Eesti vastu. Knips, Björn (20. juuni 2016). "Kainz – die ganz andere Sieben". Kreiszeitung (saksa). Vaadatud 20. juunil 2016. Knips, Björn (18. märts 2017). "Der Ösi-Tag: Werder feiert Kaiserschmarrn-Sieg". Kreiszeitung (saksa). Vaadatud 18. märtsil 2017. "Werder Bremen - RB Leipzig 3:0, 1. Bundesliga, Saison 2016/17, 25.Spieltag - Spielbericht". kicker Online (saksa). 18. märts 2017. Vaadatud 18. märtsil 2017. "FC verpflichtet Florian Kainz" (saksa). 18. jaanuar 2019. Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuli 2023. Vaadatud 19. augustil 2018. "Medizincheck bestanden: Kainz-Deal perfekt". kicker Online (saksa). 18. jaanuar 2019. Vaadatud 18. jaanuaril 2019. https://www.transfermarkt.com/florian-kainz/nationalmannschaft/spieler/106270 (vaadatud 25.7.2023) Profiil Bundesliga lehel
Gabriel Vasconcelos Ferreira

Gabriel Vasconcelos Ferreira (tuntud lihtsalt kui Gabriel; sündinud 27. septembril 1992 Unaís) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib väravavahina Brasiilia kõrgliigaklubis Coritiba. Ta alustas klubikarjääri Cruzeiros, millega liitus 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas ei mänginud ta aga kordagi. 2012. aastal sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga AC Milan. Itaalia kõrgliigas debüteeris ta 19. oktoobril 2013 mängus Udinese vastu; mäng lõppes Milani 1:0 võiduga. Milani põhimeeskonnas mängis Gabriel vaid sel hooajal ning sai Itaalia kõrgliigas kirja seitse mängu. Hooajal 2014/15 oli ta Milanist laenul Itaalia esiliigaklubis Carpi, kus oli põhiväravavaht, hooajal 2015/16 Itaalia kõrgliigaklubis Napoli, hooaja 2016/17 Itaalia kõrgliigaklubis Cagliari ja hooajal 2017/18 Itaalia esiliigaklubis Empoli. Hooajal 2018/19 mängis Gabriel Itaalia esiliigaklubis Perugia. Aastatel 2019–2022 oli ta Itaalia klubi Lecce põhiväravavaht. Hooajal 2019/20 mängis ta Leccega Itaalia kõrgliigas, ülejäänud kahel hooajal esiliigas. 2022. aasta juulis sõlmis ta Brasiilia kõrgliigaklubiga Coritibaga lepingu, mis kehtib kuni 2026. aasta lõpuni. 2011. aastal tuli Gabriel Brasiilia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks; Gabriel kuulus Brasiilia koosseisu kõigis seitsmes mängus. 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Gabriel Brasiilia võistkonnaga hõbemedali. Olümpiaturniiril kuulus ta Brasiilia koosseisu alates viimasest alagrupimängust. Ainsal korral mängis Gabriel Brasiilia jalgpallikoondises kõigest kolm päeva pärast olümpiafinaali 15. augustil 2012, kui sõprusmängus alistati Rootsi 3:0. Pietro Mazzara (19. oktoober 2013). "Stop Abbiati, gioca Gabriel. Amelia titolare con il Barcellona". milannews.it (itaalia). Originaali arhiivikoopia seisuga 20. oktoober 2013. Vaadatud 19. oktoobril 2013. "Milan 1–0 Udinese". legaseriea.it. Lega Nazionale Professionisti Serie A. 19. oktoober 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 24. oktoober 2013. Vaadatud 19. oktoobril 2013. "Coritiba oficializa a contratação do goleiro Gabriel Vasconcellos, ex-Cruzeiro e Milan". GloboEsporte.com. 12.7.2022. Vaadatud 25.7.2023 Pietro Mazzara (16. august 2012). "Brasile, Gabriel: "Spero di esordire presto con la maglia del Milan"". milannews.it (itaalia). Vaadatud 11. septembril 2012.
Puidupuravik

Puidupuravik (Buchwaldoboletus lignicola) on puravikulaadsete seltsi kuuluv seen. Seent on leitud ka Eestist. Puidupuravik andmebaasis eElurikkus
Vladimir Luht

Vladimir Luht (8. mai 1912 Tallinn – 18. detsember 1969) oli eesti kontrabassimängija. Vladimir Luht sündis maaler Johannes Luhti peres. Ta lõpetas 1926. aastal Tallinna 8. Algkooli. Aastatel 1928–1939 õppis ta (katkestustega) Tallinna Konservatooriumi prof. Julius Vaksi trompetiklassis. Kutselise muusiku teed alustas ta kohvikus Marcelle. 1937. aastal algas teenistus Tallinna Garnisoni orkestris, mis 1940. aastal reorganiseeriti Balti Eri-sõjaväeringkonna Staabi orkestriks. Orkestrist saadeti Luht rindele, sealt aga 1942. aastal Eesti Riiklike Kunstiansamblite puhkpilliorkestrisse. Arenev kopsutuberkuloos sundis trompetimängust loobuma. Selle asemel hakkas ta mängima kontrabassi, teda juhendas kunstiansamblite päevil kolleeg Kalju Viluoja. Pärast sõda õppis Vladimir Luht kontrabassi Tallinna Riiklikus Konservatooriumis algul Johannes Kuusemetsa, hiljem Paul Sarve kontrabassiklassis; keskastme kursuse lõpetas ta 1951. aasta kevadel. Õppetöö kõrvalt töötas ta Eesti Raadio Sümfooniaorkestris. 1957. aastast kuni surmani 1969. aastal oli Luht Estonia Teatri Sümfooniaorkestri kontrabassirühma kontsertmeister. Pedagoogitööd alustas Luht 1954. aastal Tallinna Muusikakoolis, aasta hiljem ka Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. Tema klassis õppis aastatel 1955–1969 üheksa üliõpilast, nende seas näiteks Peeter Paemurru, Meeme Saareväli, Aare Suss, Kaupo Olt. Vladimir Luht tõi senisesse kontrabassiõpetusse uusi tuuli. Kõige silmatorkavam oli Saksa poogna vahetamine Prantsuse poogna vastu. Suure väärtusega olid aga pisitasa omandatud ja igapäevases pedagoogilises töös rakendamist leidnud Moskva Gnessinite-nimelise Muusikapedagoogika Instituudi prof. Vladimir Homenko pedagoogilised ja metoodilised vaated. Luhti õhutusel ja kaasabil hakati täiendama ka kontrabassiklassi repertuaari. "Vladimir Luht - interpreet ja pedagoog : diplomitöö | DIGAR". www.digar.ee. Originaali arhiivikoopia seisuga 31. juuli 2023. Vaadatud 31. juulil 2023. "Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia". Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia. Vaadatud 25. juulil 2023. "Vaks, Julius - Eesti Entsüklopeedia". etbl.teatriliit.ee. Vaadatud 25. juulil 2023. "Marcelle", Vikipeedia, 16. august 2018, vaadatud 25. juulil 2023 "Tallinna garnison", Vikipeedia, 14. juuli 2023, vaadatud 25. juulil 2023 "Koduleht". Tallinna Muusika- ja Balletikool. Vaadatud 25. juulil 2023. "Gnessinite-nimeline Venemaa Muusikaakadeemia", Vikipeedia, 2. juuli 2016, vaadatud 25. juulil 2023
Müllersches Volksbad

Müller’sches Volksbad (saksa keeles kui Mülleri Rahvaujula) on Müncheni siselinna Altstadt-Leheli piiril Au-Haidhausenis paiknev supelhoone. 1901. aastal Karl von Mülleri annetusega valminud juugendstiilis ehitis kahe sisebasseini ja vannidega oli tollal maailma suurim ja moodsaim. See oli algselt ette nähtud vaesunud inimestele, tänapäeval haldab seda linnale kuuluv Stadtwerke München GmbH. Hoones on lisaks ujulale, vannidele ja saunadele ka treeningu- ja meelelahutusruumid. Euroopa üheks ilusaimaks supelasutuseks peetavas hoones filmiti olulisi võtteid mängufilmile "Deep End" (1971) ja õudusfilmile "Suspiria" (1977). Binneninseli nimelise suur-jõesaare põhjatipus asuv kellatorniga supelkompleks jääb kanaldatud vooluvee Auer Mühlbachi ja Isari jõe vahele, mille äärest lookleb rannariba Isarstrand. Loodekaares on võimalik näha teisi jõesaari, Museumsinselit ja Praterinselit. Selle kõrvalt suundub mitme sõidureaga lai tee üle silla Ludwigsbrücke otse vanalinna ühe peaväravani, Isartorini. Muffatwerk https://www.muenchen.de/en/culture-leisure/mullersches-volksbad Koduleht
Aasia õõspuravik

Aasia õõspuravik (Boletinus asiaticus) on puravikulaadsete seltsi tatikuliste sugukonda kuuluv seen. Aasia õõspuravik andmebaasis eElurikkus