laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aso kalju

Aso kalju (Aso Rock) on 400 m kõrgune (tipu kõrgus merepinnast 936 m) monoliitne paljand Nigeeria pealinna Abuja servas, linna kõige silmatorkavam objekt. Ta on tekkinud vee-erosiooni tagajärjel. "Aso" tähendab asokoro keeles 'võidukas'. Asokorod ('võidu rahvas') ise on linnast ümber asustatud. Nigeeria presidendikompleks, Rahvuskogu, Ülemkohus ja suur osa linnast jäävad kaljust lõuna poole. Zuma kalju
Liisi Koikson

Liisi Koikson (sündinud 4. juunil 1983 Kilingi-Nõmmes) on eesti laulja, näitleja ja lauluõpetaja. 1993. aastal võitis ta 8–10-aastaste vanuserühmas Eesti Televisiooni lastelaulukonkursi "Laulukarussell". Ta on laulnud mitut laulu- ja tantsupidude tunnuslugu, näiteks "Puu on puude kõrgune", "Viire takka" ja "Tuulevaiksel ööl". Liisi Koikson lõpetas Kilingi-Nõmme Gümnaasiumi. Tema esimene lauluõpetaja oli aastatel 1991–1999 Toomas Voll. 2006. aastal lõpetas ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli (pop-jazz laulu erialal Mare Väljataga klassis). Aastatel 2011–2014 õppis ta Londonis Tech Music Schoolis (University of West London), kus omandas bakalaureusekraadi. Koikson on võtnud eratunde Zoja Hertzilt. Liisi Koikson on töötanud Heino Elleri nimelises Muusikakoolis lauluõpetajana ning Eesti Nuku- ja Noorsooteatris. Ta on mänginud muusikalides "Evita", "Aida", "Helisev muusika", "Georg" ja "Jeesus Kristus superstaar" ning osalenud lauluvõistlustel "Laulukarussell", "Estvokaal", Raimond Valgre lauluvõistlus ja "Eurolaul". Koikson esindas 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel taustalauljana Maltat. Liisi Koikson mängis naispeaosa filmis "Detsembrikuumus". 1994 "Sõit pilvelaeval" (Zecchino d’Oro) 2013 "Üle vee" koos Söörömööga (Imml) 2017 "Procrastination Queen" (Lista OÜ) 2017 "I Am the Only One" (Lista OÜ) 2019 "Can't Stop Dancing" (Lista OÜ) 2020 "Üksindus" (Lista OÜ) 2017 "Coffee For One" (Lista OÜ) 2019 "Bittersweet" (Lista OÜ) 1997 "Liisi" 2002 "The Gemini Diaries" (Metronom) 2003 "Liisi Koikson" (Metronom) 2003 "Maailma kaunimad jõululaulud" (Metronom Productions) 2005 "Väike järv" (Forwards) 2006 Väike järv. Kontsert Pirgu mõisas (Forwards) 2007 "Väikeste asjade võlu" (Forwards) 2010 "Ettepoole" (Haiku OÜ) 2012 "Liisi Koikson ja Vaikne Esmaspäev" (Tonoscope Records) 2013 "Õhtu rannal" (Eesti Rahvusringhääling) 2023 "Põimumised" (Liisi Koikson ja Joel Remmel) 2006 "Väike järv" DVD / CD kontsert Pirgu mõisas (Forwards/Elwood) 2016 "Muinaslugu sinilinnust" 2016 "Estonian Evergreens" 2019 "Sada" 2020 "Lastele" 2002 – aasta uus tulija (Eesti Muusikaauhinnad) 2002 – aasta naisartist (Eesti Muusikaauhinnad) 2003 – aasta naisartist (Kuldne Plaat) 2003 – aasta uus tulija (Kuldne Plaat) 2006 – aasta naisartist (Kuldne Plaat) 2006 – aasta naisartist (Eesti Muusikaauhinnad) 2006 – aasta jazz-/bluusartist (Eesti Muusikaauhinnad) Liisi Koiksonil ja Christian Harryssonil on 2016. aastal sündinud tütar Ella. ETV60! Retrovideo: Vaata, kuidas esines "Laulukarussellis" Liisi Koikson!. tv.delfi.ee, 13.07.2015. "Arhiivikoopia". Vaadatud 21. aprillil 2023. Aita Kivi, Liis Auväärt. Liisi Koikson, täis ootamatusi. Eesti Naine / Delfi lood, 01.02.2011. Jürisson, Anu. Liisi Koikson ja Joel Remmel andsid välja duoalbumi "Põimumised". Pärnu Postimees, 18. aprill 2023. Lihtne ja kaunis: LOE, millise nime pani Liisi Koikson oma tütrele! Kroonika, 16. jaanuar 2017. Koduleht Liisi Koikson. CDonline.ee – muusika ja muusikauudised Liisi Koikson andmebaasis MusicBrainz (inglise keeles) Soundcloud Verni Leivak. Vaga vesi, sügav põhi. Postimees, 11. oktoober 2008 Betty Ester-Väljaots. Kohvikuinimene Liisi Koikson. Delfi, 27. oktoober 2010
Invisible Agent

"Invisible Agent" on 1942. aasta USA õudusfilm. Ilona Massey (Maria Sorenson) Jon Hall (Frank Raymond) Peter Lorre (parun Ikito) Cedric Hardwicke (Conrad Stauffer) J. Edward Bromberg (Karl Heiser)
The Invisible Man's Revenge

"The Invisibile Man's Revenge" on 1944. aasta USA õudusfilm. Jon Hall (Robert Griffin aka Martin Field) Leon Errol (Herbert Higgins) John Carradine (dr Peter Drury) Alan Curtis (Mark Foster) Evelyn Ankers (Julie Herrick) Gale Sondergaard (Lady Irene Herrick) Lester Matthews (Sir Jasper Herrick) Halliwell Hobbes (ülemteener Cleghorn) Leyland Hodgson (Sir Frederick Travers) Doris Lloyd (baaridaam Maud) Ian Wolfe (advokaat Jim Feeney) Billy Bevan (politsei seersant) Grey Shadow (Drury koer Brutus)
Ümardamata madal tagavokaal

Ümardamata madal tagavokaal ehk illabiaalne madal tagavokaal (IPA täht ɑ, X-SAMPA sümbol A, Kirshenbaumi sümbol A) on täishääliku tüüp, mida esindab eesti keele a-häälik. See kõlab nii: Eesti keele fonoloogia Ümardamata vokaal Madal vokaal Tagavokaal Ümardatud madal tagavokaal Ümardamata madal eesvokaal
Abbott and Costello Meet the Invisible Man

"Abbott and Costello Meet the Invisible Man" on 1951. aasta USA õuduskomöödiafilm. Bud Abbott (Bud Alexander) Lou Costello (Lou Francis) Nancy Guild (Helen Gray) Arthur Franz (Tommy Nelson) Adele Jergens (Boots Marsden) Sheldon Leonard (Boots Morgan) William Frawley (detektiiv Roberts) Gavin Muir (dr Philip Gray) Sam Balter (raadiodiktor) John Daheim (Rocky Hanlon) Paul Maxey (dr James C. Turner)
Orkney saared

Orkney saared on saarestik Suurbritannia saare põhjaranniku lähedal. Koosneb üle 70 saarest, millest 20 on asustatud. Suurim saar on Mainland. Kuuluvad Suurbritanniale ja moodustavad Šotimaa haldusüksuse. Suurim asula ja ühtlasi saarte administratiivne keskus on Kirkwall. Orkney saartel asuvad neoliitilised asulakohad on ühed vanimad ja kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimistusse. Saared on olnud asustatud juba vähemalt 8500 aastat. https://ons.maps.arcgis.com/home/item.html?id=a79de233ad254a6d9f76298e666abb2b http://statistics.gov.scot/data/population-estimates-current-geographic-boundaries  Orkney saared – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis http://www.orkney.gov.uk/
Briis

Briis ehk vinu on iseloomulik suurte veekogude rannikualadele, kohalik ööpäevase tsükliga puhuv tuul, kus õhk võib minutitega muutuda lausa kaks korda jahedamaks. Mere- ja maabriis esineb mere, ookeani või suure järve rannikualadel. Vee suurema soojusmahtuvuse tõttu soojeneb veekogu kohal olev õhk aeglasemalt kui rannikuala kohal paiknev õhk. Päeval päikese käes maapinna kohal soojenenud õhk tõuseb kõrgemale ning selle asemele voolab veepinna kohalt jahedam õhk. Tekib õhu tsirkulaarne liikumine ehk briis. Öösel on olukord vastupidine, näiteks mere kohal paiknev õhk jahtub aeglasemalt kui rannikuala maapind ning õhk hakkab tsirkuleerima vastupidi, tuul puhub maalt merele. Briisi tuult on kõige tugevamini tunda rannikul. Sisemaa poole briis nõrgeneb, kuid võib ulatuda siiski rohkem kui 20 km kauguseni rannikust. Merebriis on tugevaim pärastlõunal, mil maapinna ja veekogu temperatuurierinevus on kõige suurem. Öösel on briis tunduvalt nõrgem kui päeval, sest õhu temperatuurierinevused on öösel väiksemad kui päeval. Mäe- ja orubriis on põhimõtteliselt sarnane nähtus mere- ja maabriisiga. Päikesekiired soojendavad orukülgi, mis omakorda annab osa soojusest õhule, mis hakkab mööda mäe külge tõusma – seda nimetatakse orubriisiks. Öösel jahtuvad mäetipud kiiremini ning külm ja tihedam õhk laskub alla orgudesse – tekib mäebriis. Põhjapoolkeral esineb orubriis lõunapoolseil mäekülgedel palju tugevamini kui põhjapoolseil (varjus olevail). Et Päike tõuseb idast, algab orubriis mäe idapoolsel küljel ning saavutab suurima tugevuse keskpäeval. Põhjapoolsel mäeküljel esineb orubriis nõrgemini või puudub. Mäebriis ehk mäelt laskuv tuul saavutab oma suurima tugevuse umbes päikesetõusu ajaks. Mäe-, nagu ka orubriis, algab kõigepealt idapoolsel mäeküljel. Kui tõusev orubriis on piisavalt niiske, võivad mägedes tekkida rünkpilved. See tähendab, et mägedes võib oodata sadu või isegi äikest eelkõige pärastlõunal. Mäebriis ja katabaatiline tuul, mille levinuimad nimetused on boora ja mistraal, ei ole sama nähtus. Briisi tuleb eristada ka märksa suurema ulatusega, kuigi tekkepõhjuselt sarnasest mussoonist. Iil Pagi
Rapsiõli

Rapsiõli pressitakse rapsi (Brassica napus) seemnetest külmpressimise, kuumpressimise või ekstraheerimise meetodil. Kõrvalsaaduseks on rapsikook, mida kasutatakse loomasöödana. Rapsiseemne õlisisaldus on 35–45%. Rapsiõli kasutatakse inimtoiduks ja biodiislikütuse valmistamiseks. Toiduõli on tavaliselt rafineeritud, et vähendada selle rääsumist hapniku toimel. Rapsiõlis on suhteliselt vähe küllastunud rasvhappeid ning rohkem küllastumata rasvhappeid; olulise osa moodustavad linool- ja linoleenhape. "Food and Agriculture Organization of the United Nations". faostat.fao.org (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 7.04.2012. Vaadatud 14.01.2011. "USDA National Nutrient Database". www.nal.usda.gov (inglise). Originaali arhiivikoopia seisuga 3.03.2015. Vaadatud 14.01.2011.
Holokausti mälestuspäev

Holokausti mälestuspäev, ka holokausti ohvrite rahvusvaheline mälestuspäev on alates 27. jaanuarist 2006 üleilmselt tähistatav tähtpäev Teises maailmasõjas massiliselt mõrvatud juutide mälestuseks. Peale leina on tähtpäev mõeldud ka vastava haridus- ja uurimistöö ergutamiseks. Holokausti ohvrite rahvusvaheline mälestuspäev on sätestatud ÜRO peaassambleel 2005. aasta 1. novembril vastu võetud resolutsiooniga nr 60/7. Eestis toimuvad holokausti mälestuspäeva üritused mainitud kuupäeval alates 2003. aastast. Päeva tähistatakse mälestusüritustega kas 27. jaanuaril või lähimal argipäeval, kui 27. jaanuar juhtub kalendris kattuma puhkepäevaga. Esimest korda tähistati holokaustipäeva Saksamaal 1996. aasta 27. jaanuaril natsionaalsotsialismi ohvrite mälestuspäevana (saksa keeles: Gedenktag für die Opfer des Nationalsozialismus). Daatum valiti kuupäeva järgi, mil Punaarmee vallutas 1945. aastal Auschwitzi koonduslaagri Poolas. Holokausti mälestuse globaliseerimise algatas 1998. aastal Rootsi tollane peaminister Göran Persson. Kaks aastat hiljem, 27. jaanuaril 2000 kogunesid Stockholmi 44 riigi valitsuse esindajad, et arutada holokausti hariduse, mälestamise ja uurimise küsimusi. Foorum lõppes üksmeelse deklaratsiooni allakirjutamisega, mis tunnustas holokausti mälestuspäeva. Seejärel loodi valitsuste ja vabaühenduste holokaustialane koostööfoorum ehk rahvusvaheline rakendusrühm, kuhu kuuluvad Ameerika Ühendriigid, Argentina, Austria, Belgia, Holland, Horvaatia, Iisrael, Itaalia, Kreeka, Leedu, Luksemburg, Läti, Norra, Poola, Prantsusmaa, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, Slovakkia, Suurbritannia, Šveits, Taani, Tšehhimaa, Ungari ja Eesti. Rakendusrühma eesistuja on Tšehhimaa. Eesti ühines rakendusrühmaga 2007. aasta lõpul. Suurbritannias tähistatakse holokausti mälestuspäeva ametlikult aastast 2001. Eesti Vabariigis sai mälestuspäev valitsuse heakskiidu 23. jaanuaril 2003 ja esimest korda tähistati seda juba 4 päeva hiljem, 27. jaanuaril 2003. Lihtsustamaks üldsuse, koolide ja mitmesuguste ametiasutuste osalemist mälestusüritustel ja ühtlasi ka mälestuspäeva peamiste toetajate tahet arvestades on holokausti mälestuspäev Eestis kujunenud sisuliselt liikuvaks tähtpäevaks. Jeruusalemma Rahvusvahelise Kristliku Suursaatkonna (JRKS) ja Eesti Juudi Kogukonna eestvõttel tähistatakse seda jaanuari viimasel reedel või esmaspäeval, kui 27. jaanuar langeb puhkepäevale. Näiteks 2008. ja 2013. aastal nihutasid nimetatud organisatsioonid holokausti traditsioonilised, Klooga koonduslaagri asupaigas ja Tallinna sünagoogis toimuvad mälestusüritused esmaspäevale, 28. jaanuarile. Kloogal peetav mälestustseremoonia on muutnud iga-aastaseks kombetalituseks, mida on JRKS koostöös kohaliku juudi kogukonnaga läbi viinud alates 2003. aastast. Kloogal mälestati holokausti ohvreid, ERR uudised, 28.01.2008 Tallinnas mälestati holokaustiohvreid, ERR uudised, 28.01.2013
Jeruusalemma Rahvusvaheline Kristlik Suursaatkond

Jeruusalemma Rahvusvaheline Kristlik Suursaatkond on katusorganisatsioon maailma kristlaste kaasamiseks kultuur-poliitilisse liikumisse, mille põhitaotluseks on diplomaatiline tunnustus Iisraeli õigustele Jeruusalemma suhtes. Jeruusalemma Rahvusvaheline Kristlik Suursaatkond (JRKS) asutati sügisel 1980 ametlikult ristiusklike solidaarsusaktina selleks, et toetada Iisraeli ja juudi rahva õigust Jeruusalemmale. Eestis tegutseb JRKS aastast 1993. Liikumine kujutab endast suurepärast näidet avaliku diplomaatia ja psühholoogilise sõja vahendite rakendamisest Iisraeli välispoliitiliste eesmärkide elluviimisel ja rahvusvahelise maine kujundamisel. Liikumine Jeruusalemma Rahvusvaheline Kristlik Suursaatkond (JRKS) loodi pärast seda, kui Iisrael selle püha linna 1980. aastal vastuvõetud seadusega kuulutas oma jagamatuks pealinnaks. Kolmteist aastat varem 1967 oli Iisrael Kuuepäevase sõja käigus hõivanud Ida-Jeruusalemma, mida palestiinlased on sellest hoolimata pidanud ka oma pealinnaks. Kuna paljud riigid viisid protestiks Jeruusalemma anneksiooni vastu oma saatkonnad Jeruusalemmast ära Tel Avivi, algatas JRKS kristlaste ülemaailmse liikumise, et koguda poolehoidu ja agiteerida Jeruusalemma rahvusvahelise tunnustamise kasuks Iisraeli jagamatu pealinnana. Jeruusalemma Rahvusvahelise Kristliku Suursaatkonna Eesti Osakond loodi mittetulundusühinguna aastal 1993. Eesti osakonna jt JRSK kohalike algorganisatsioonide liikmeks olemise tingimuseks on kristlikku kogudusse kuulumine ja soov toetada juudi rahvast, olenemata toetuse avaldaja suhtumisest judaismi või tema geograafilisest asukohast. Eesti kohaliku JRSK osakonna tegevuse sihiks on juudi kultuuri parema mõistmise ja Eesti Vabariigi heade suhete taotlemine Iisraeli riigiga. Osakond peab vajalikuks ka Eesti Vabariigi ametlikku vabandamist Iisraeli ees eestlaste osalemise pärast holokaustis. Siinne JRSK osakond korraldab koosolekuid juudi usulistel ja Iisraeli riiklikel pühadel, annab välja kirjandust ja teeb koostööd Tallinna Pereraadioga. Eesti teabevälja täiendab tänu JRSK meediatööle iga nädal eetrisse ilmuv saade "Iisrael ja meie", samuti JRSK eestikeelne ajakiri Jeruusalemma Sõnumid, mis ilmub iga kolme kuu tagant alates aastast 1997. Kohaliku JRSK osakonna juhatuse esimees on Peeter Võsu. Jeruusalemma Rahvusvaheline Kristlik Suursaatkond asub Tallinnas aadressil Pikk tn 52. Eesti osakonna koduleht (Iisraeli Keskuse nime all)
Mis teha?

"Mis teha?" (täieliku pealkirjaga "Mis teha? : Meie liikumise valusaid küsimusi"; vene keeles "Что делать? Наболевшие вопросы нашего движения") on Vladimir Lenini 1902. aastal avaldatud teos. Raamat kordab 1863. aastal ilmunud Nikolai Tšernõševski filosoofilise romaani pealkirja ("Что делать?"), kuid eesti keeles on kahe raamatu pealkirjad tõlgitud erinevalt: Tšernõševski teos "Mida teha?" ja Lenini teos "Mis teha?" Lenin kirjutas oma teose 1901. aasta lõpul ja 1902. aasta alguses. Ta esines selles üleskutsega moodustada eesrindlik revolutsiooniline partei, mis asuks suunama tööliste jõupingutusi ühiskonna muutmisel. Lenin põhjendas vajadust partei loomiseks sellega, et ilma suunava organita rahulduvad töölised lihtsalt ametiühinguliikumisega ega hakka ellu viima teaduslikel (marksistlikel) alustel põhinevat sotsialistlikku revolutsiooni. "Mis teha?" ja selles esitatud seisukohad sillutasid teed 1903. aastal toimunud Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Tööpartei teisel kongressil partei jagunemisele kaheks vastandlikuks fraktsiooniks – bolševikeks ja menševikeks. Bolševike fraktsioonist kujunes välja Lenini ihaldatud revolutsiooniline partei, mille tegevus viis 1917. aastal Suure Oktoobrirevolutsioonini. Eesti keeles ilmus "Mis teha?" esimest korda 1944. aastal Moskvas ENSV Riikliku Kirjastuse väljaandel. Kordustrükid andis 1945. ja 1947. aastal Tallinnas välja kirjastus Poliitiline Kirjandus. Viimati andis selle teose eesti keeles välja 1952. aastal Eesti Riiklik Kirjastus.
Soo-lõosilm

Soo-lõosilm (Myosotis scorpioides, sünonüüm Myosotis palustris) on õistaim kareleheliste sugukonnast. Soo-lõosilm on püsik. Taim kasvab rabades, veekogude kallastel jt märgadel aladel. Taime vars on 10–60 cm pikk. Õied on väikesed sinised. Taim õitseb juunist septembrini. Eestis tavaline. Soo-lõosilm andmebaasis eElurikkus
Sulam

Sulam on kahe või enama metalli või metalli ja mittemetalli kokkusulatamisel või paagutamisel (peenepulbrilise metallide segu kokkupressimisel rõhu abil kõrgel temperatuuril) saadud aine. Sulatamisel lisatakse sulanud metallile üht või mitut metalli (mittemetalli), mis segunevad või reageerivad omavahel. Jahtumisel moodustavad need tahke sulami. Kokku ei ole võimalik sulatada metalle, mille sulamistemperatuuride vahe on suur. Sulamite füüsikalised omadused (kõvadus, tugevus, elektrijuhtivus, soojusjuhtivus, magnetilised omadused, korrosiooni-, kuumus- ja kulumiskindlus) erinevad lähteainete omadustest. Sulamite füüsikalised omadused sõltuvad keemilisest koostisest ja struktuurist. Enamasti on sulami sulamistemperatuur madalam kui koostisosadel. Sulami värvus lähteainete omast erineda. Kristallide segu – segu erinevate metallide kristallidest. Sulab madalamal temperatuuril kui lähtemetallid. Näiteks: plii ja tina sulam. Intermetalsed sulamid – tekivad kui metallid (mittemetallid) reageerivad sulatades omavahel. Intermetalsete sulamid on tugevad, kõvad ja neil on väike elektrijuhtivus. Nendel ühenditel on korrapärane struktuur ja aatomite vahekord täisarvkordne, mistõttu saab intermetalsete sulamite koostise avaldada valemina. Näiteks: duralumiinium Al2Cu. Asendussulamid – tekivad, kui ühe metalli aatomid asendavad kristallivõres teise metalli aatomid. Asendussulami metallide aatomid on enam-vähem ühesuurused, kristallivõred sarnased ja elektronegatiivsused ühesugused. Lahustunud metalli aatomid paiknevad juhuslikult (ebakorrapäraselt). Näiteks: messing. Sisestussulamid – tekivad ühe metalli või mittemetalli sattumisel teise metalli kristallivõre vahele. Sisestunud metalli või mittemetalli aatomid peavad olema oluliselt väiksemad, põhimetalli aatomitest, et mahtuda kristallivõre vahele. Näiteks: erinevad terased (süsiniku aatomid raua kristallivõre vahel). Metallurgia Sulamite loend Magneesiumisulamid Joodis Eesti entsüklopeedia. 7. köide: NÕUK–RAH. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1994, lk 126, märksõna "paagutamine". Eesti entsüklopeedia. 8. köide: RAI–SUM. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1995, lk 688–689, märksõna "sulam". Karik 2000, lk 135–137 Hergi Karik "Üldkeemia. Anorgaaniline keemia". Koolibri, Tallinn 2000. ISBN 9985009932
SA

SA on lühend, millega tähistatakse: Ühendusi ja ettevõtteid S.A. – teatud ettevõtlusvormi tähis mitmes riigis Sturmabteilung – Saksamaal NSDAP alluvuses tegutsenud poolsõjaväeline organisatsioon aastatel 1921–1945 Socialist Alliance – sotsialistlike parteide nimetus mitmes riigis Socialist Appeal – Suurbritannias tegutsev trotskistlik poliitiline ühendus South African Airways – SA on kasutusel selle Lõuna-Aafrika Vabariigi lennufirma IATA koodina Riike ja haldusüksusi Lõuna-Aafrika Vabariik – SA on mitteametlik lühend ingliskeelsest nimest Republic of South Africa Lõuna-Austraalia – SA on ametlik lühend ja sihtnumbri osa, mis tuleneb ingliskeelsest nimest South-Australia Saudi Araabia – SA on ISO 3166-1 standardi kohaselt Saudi Araabia kahekohaline maakood Muid tähendusi Saaremaa (lühendina ka Sa) Statistikaamet Sihtasutus
Käsnade loend

Siin on loetletud käsni. Selles nimekirjas on käsnade liigid ja teised taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis Bioloogia mõisteid. Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis: Eestis tavaline – kogu Eestis tavaline või sage Eestis kohati – Eestis kohati tavaline, kohati puudub või haruldane Eestis haruldane – Eestis haruldane või väga vähestes kohtades levinud # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Halichondria panicea, sgk Halichondriidae järvekäsn (Spongilla lacustris), sgk järvekäsnlased, Eestis kohati tavaline järvekäsn (Spongilla), perekond, sgk järvekäsnlased Mülleri jõekäsn (Ephydatia mülleri) Placodictyum, perekond, incertae sedis Placodictyum cucumaria, incertae sedis tavaline jõekäsn (Ephydatia fluviatilis)
Pitiuusid

Pitiuusid (hispaania Islas Pitiusas) on saarestik Vahemeres, Baleaari saarestiku edelapoolsemad saared. Suurim saar saarestikus on Eivissa. Saared kuuluvad Hispaaniale.
Lion Feuchtwanger

Lion Feuchtwanger (7. juuli 1884 München – 21. detsember 1958 Los Angeles) oli juudi päritolu saksa kirjanik. Feuchtwanger õppis kirjandust ja filosoofiat Müncheni ja Berliini ülikoolis. Ta alustas loometeed teatrikriitikuna ja asutas 1908. aastal kultuuriajakirja Der Spiegel. Ta töötas koos Bertolt Brechtiga ja mõjutas tema varast loomingut.[viide?] Feuchtwanger sai Saksamaal tuntuks juba 1925. aastal, pärast oma romaani "Juut Süss" ilmumist. 1930. aastal ilmus tema romaan "Edu", mis käsitles natsipartei tõusu ja langust (romaani ilmumise ajal tundus talle, et langus on juba käes). Uus fašistlik režiim hakkas teda kohe taga kiusama. 30. jaanuaril 1933, päeval, mil Adolf Hitler määrati Saksamaa kantsleriks, oli Feuchtwanger loengureisil Washingtonis. Järgmisel päeval helistas talle Saksamaa suursaadik USA-s Friedrich Wilhelm von Prittwitz und Gaffron, soovitades tal mitte enam Saksamaale tagasi pöörduda. Samal aastal rüüstasid valitsuse käsilased tema maja ja varastasid või hävitasid suure osa tema ulatuslikust raamatukogust. 10. mail 1933 põletasid natsid tema teoseid kõikjal Saksamaal. 25. augustil 1933 avaldas Saksamaa valitsuse ajaleht Reichsanzeiger esimese nimekirja isikutest, kellelt võetakse Saksamaa kodakondsus "ebalojaalsuse eest Saksa riigile ja rahvale" ning Feuchtwanger oli samuti selles nimekirjas. Feuchtwanger asus elama Lõuna-Prantsusmaale. 1940. aastal vallutas Saksamaa Prantsusmaa ja Feuchtwanger vahistati. Ta põgenes oma naise abiga vanglast ja neid abistasid mitu USA diplomaati, vaimulikku ja ajakirjanikku. Lõpuks õnnestus Feuchtwangeril Hispaania ja Portugali kaudu USA-sse põgeneda. Seal sai ta poliitilise varjupaiga ja elas kuni surmani Lõuna-Californias. "Inetu hertsoginna" (1923) "Juut Süss" (1925) "Juudi sõda" (1932) "Pojad" (1935) "Saabub päev" (1942) "Ootesaal" "Edu" "Vale-Nero" (1936) "Vennad Lautensackid" (1943) "Simone" (1944) "Rebased viinamäel" (1948) "Goya" (1951) "Narritarkus" (1952) "Toledo juuditar" (1955) "Jefta ja tema tütar" (1957) "Lesk Capet"(1956) Feuchtwangeri ajaloolistel romaanidel on filosoofiline ja poliitiline suunitlus.
Järvekäsn (perekond)

Järvekäsn (Spongilla) on järvekäsnlaste sugukonda kuuluv perekond mageveekäsni. Järvekäsni on teada umbes 20 liiki. Eestis elab vaid üks selle perekonna esindaja – järvekäsn (Spongilla lacustris). Järvekäsnad elavad üksnes mageveekogudes, näiteks järvedes ja aeglasevoolulistes jõgedes. Järvekäsnad nagu enamik käsni kinnituvad substraadile ja on filtreerijad. Nende toiduks on väikesed veeorganismid, näiteks protistid ja bakterid. Mereeluliste käsnadega võrreldes on järvekäsnade ökonišš palju laiem, mis on eeskätt tingitud sellest, et nad moodustavad idupunge ehk gemmulaid, mis arenevad emasorganismi sees. Kui keskkonnatingimused halvenevad ja emaskäsn sureb, siis vabaneb temast gemmulad, kes hakkavad soodsamate tingimuste jõudes "idanema".
Järvekäsn

Järvekäsn (Spongilla lacustris) on mageveekäsn järvekäsnlaste sugukonnast. Loom võib lisaks mageveekogudele elada ka väga madala soolsusega riimvetes. Läänemeres on teda leitud Warnowi estuaaris, Schlei estuaaris ja Kura säärlõukas. Ta kasvab vees, kinnitununa taimevartele või muule, tavaliselt püstiste sõrmjate kollaste või roheliste harudena. Järvekäsn on Eestis tavaline. HELCOM Checklist 2.0 of Baltic Sea Macrospecies. - Baltic Marine Environment Protection Commission Harilik järvekäsn andmebaasis eElurikkus
Chinook

Chinook on föön Kaljumäestiku idajalamil. Et Kaljumäestik on Alpidest kõrgem, on chinook veel kuivem ja soojem kui Alpide föön. Chinook'i nimetatakse ka lumeõgijaks (inglise keeles snoweater), sest ta võib tunni ajaga sulatada 30 cm paksuse lumekihi. Chinook puhub peamiselt talvel.