laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Postumus

Marcus Cassianius Latinius Postumus (suri 269) oli Gallia impeeriumi valitseja aastatel 260–269. Tema päritolust on vähe teada. On arvatud, et ta oli bataavi (läänegermaani) päritolu. Ta teenis Rooma armees ja tõusis väejuhiks. 259. aastal lõi Gallia Rooma impeeriumist lahku ja tekkis Gallia impeerium pealinnaga Trieris. Gallias paiknevad seni Roomale allunud väeosad kuulutasid Postumuse imperaatoriks. Postumuse tapsid pärast ligi kümneaastast valitsusaega ta enda sõdurid.
Unterperfuss

Unterperfuss on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 596 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 2,28 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 226 inimest. Vald paikneb 15 km Innsbruckist läänes ja on üks väiksemaid külasid Tiroolis. Valda piiravad põhjas Inn ja idas Melach. Unterperfussis on palju ratsutamisrajatisi. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70361.pdf
Vals (Tirool)

Vals on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1129 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 48,7 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 537 inimest. Vals paikneb 26 km Innsbruckist kagus samanimelises orus (Valsertal), mis hargneb Wipptali idaküljelt Stafflachi juures, on ühenduses Schmirntaliga Sankt Jodoki juures, mille lõunaosa kuulub samuti Valsi valda, ning külgneb lõunapoolses otsas Itaaliaga. Orust hargnevad Zillertali Alpid umbes 7 km ning lõpevad tippudega Kaser, Olperer, Schrammacher ja Hohe Wand. Orgu läbivad Valseri jõgi ning selle lisajõed Alpeiner, Tscheisch ja Paduaner. Rooma põllumehed kasutasid piirkonda kunagi karjamaana ja esimene dokumenteeritud mainimine on aastast 1313, nimega "Valles", mis tuleb ladina sõnast "Vallis". Keskajast on sealt marmorit kaevandatud ning kasutatud keisripalee põrandates ja Innsbrucki toomkirikus. 1809. aastal toimus kogu Wipptalis ja mõnes külgnevas orus Bergiseli lahing tiroollaste ning Baieri kuningriigi ja Prantsuse keisririigi vahel. 1941. aastal kuulutati kogu org looduskaitsealaks ja vaatamata sellele puuriti Teise maailmasõja ajal mais 1942 Alpeineri sadula alla 2950 m kõrgusel tunnelisüsteem molübdeeni kaevandamiseks. Wehrmachti juhtimisel kasutati sõjavange ja muid seal sunnitööl. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019. www.vals.at Wipptal
Volders

Volders on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 558 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 32,4 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 4427 inimest. Vald paikneb 12 km Innsbruckist idas Inni lõunakaldal. Vaatamisväärsusteks on Friedbergi ja Aschachi kindlused ning Saint Carli kirik. Küla sissepääsu juures on Volderer See. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70365.pdf www.volders.tirol.gv.at Voldersi vald Hall-Wattensi piirkonna veebilehel
Moe kihistu

Moe kihistu (inglise keeles Moe Formation) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Arvo Rõõmusoks aastal 1960. Kihistu stratotüüp on Moe paemurd. Kihistu on nime saanud Moe küla järgi. Kihistu on kõige paksem Äiamaa puuraugus (48,78 meetrit). Eestis lasub Põhja- ja Loode-Eestis sellel Adila kihistu, Kesk-Eesti aladel aga Halliku kihistu. Koos Adila kihistuga on see üks kahest Eestis avanduvast Pirgu lademe eihistust. Kihistus esineb vahel bentoniidikiht, mida peetakse Svedasai ja Jonstorpi kihistute bentoniidikihtidega vastavuses olevaks. Kihistu moodustab lubjakivi, milles asuvad tumedamad pruunikashallid lubjarikaka mergli vahekihid. Sealsed kivimid koosnevad kohati kuni 50 % ulatuses vetikate jäänustest. Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018) Linda Hints, Asta Oraspõld, Jaak Nõlvak. The Pirgu Regional Stage (Upper Ordovician) in the East baltic: lithostratigraphy, biozonation and correlation, Proceedings of the Estonian Academy of Sciences, Geology, 2005 Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Paekna kihistu

Paekna kihistu (inglise keeles Paekna Formation) on ordoviitsiumi ladestu Nabala lademesse kuuluv kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson aastal 1944. Kihistu stratotüüp on Paekna paemurd ja see on nime saanud Paekna küla järgi. Kihistu on kõige paksem Hageri F-302 puuraugus (16.2 m). Kihistiku suurim paksus on Leedus 7 meetrit. Eestis on see esindatud riigi loode- ja põhjaosas. Leedu lääneosas ja Läti aladel ning ülejäänud Eestis vastab sellele Mõntu kihistu. Leedu kesk- ja idaosas esineb samasuguseid kivimeid kui Põhja-Eestis, nii loetakse ka sealseid kivimeid Paekna kihistusse kuuluvaks. Kihistu moodustab nõrgalt savikas mergli vahekihtidega lubjakivi. Kihistu kivimite suur fosforisisaldus vihjab kihistu tekkeperioodil esinenud intensiivsele apvellingule. Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018) Juozas Paškevičius. Pecularities of the lithology and fauna of the early Katian (Ordovician) in the Lithuanian facies zone GEOLOGIJA. GEOGRAFIJA. 2016. Eesti aluspõhja geoloogiline kaart. Mõõtkavas 1: 400 OOO. Seletuskiri Tallinn, 1997 Ordovician of the World toim. Juan Carlos Gutiérrez-Marco, Diego García-Bellido, Isabel Rábano, lk. 248 Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Pakri kihistu

Pakri kihistu (inglise keeles Pakri Formation) on ordoviitsiumi ladestu Kunda lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Armin Öpik aastal 1927. Kihistu stratotüüp on Pakri neeme pank ja see on nime saanud Pakri saarte järgi. Kihistu on kõige paksem Tareste F-352 puuraugus (3,8 m). Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Suurupi kihistik Osmussaare kihistik Kallaste kihistik Jägala kihistik Kihistu koosneb suure liivasisaldusega lubjakividest ja suure lubjasisaldusega liivakividest. Need sisaldavad vahekihtidena kerogeenset merglit (põlevkivi). Kihistu läänepoolsemas osas valdavad liivakivid, seal eristatakse Suurupi ja Osmussaare kihistikke. Tallinna ümbruskonnas hakkavad domineerima Kallaste ja Jägala kihistike lubjakivid, kus esineb ka konglomeraati. Osmussaarel ja vähemal määral ka sealse ümbruskonna mandrialadel sisaldab kihistu daike. Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018) Geology and Mineral Resources of Estonia. Kunda stage Tõnu Meidla Hiiumaa, Läänemaa ja Harjumaa stratotüüpsete läbilõigete seisundi hindamine Tõnu Meidla, Tavo Ani, Sigrid Soomer, Reelika Helde, Siim Tsarjov, Kaarel Mänd, Tõnn Paiste, Tartu 2014, lk. 15 Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 52 Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Völs (Tirool)

Völs on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald paikneb Innsbrucki läänepiiril, 574 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 5,62 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 6691 inimest. Kohta on esmamainitud 1188. aastal. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70364.pdf www.voels.at
Rumba kihistu

Rumba kihistu (inglise keeles Rumba Formation) on siluri ajastu Adavere lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Erika Jürgenson aastal 1966. Kihistu stratotüübiks oli Rumba jõe (Velise) süvend, mis on praeguseks hävinenud. Uueks stratotüübiks on Päri paemurd, laiendatud statotüübiks aga Kirikuküla puurauk. Kihistu on kõige paksem Paatsalu 527. puuraugus (19.6 m). Kihistu on nime saanud Rumba küla järgi. Kihistu koosneb peeneteralisest lubjakivist, milles esinevad vahekihtidena rohekas savine mergel ning kollakasroheline metabentoniit. Kihistu moodustavad kaksteist settetsüklit, mis algavad merglite ja kildataoliste lubjakividega, mis lähevad üle puhta ja kõva lubjakivi kihtideks. Lääne pool kasvab kihistus savisisaldus, nii et Saaremaal moodustab kihistu põhiosa mergel. Kihistu on 15-19 meetri paksune. Kõige paksem on see keskosas, läänes ning idaosas muutub see õhemaks. Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018) Stratigraafia terminoloogia Adavere Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3. Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Rägavere kihistu

Rägavere kihistu (inglise keeles Rägavere Formation) on ordoviitsiumi ladestu kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis 1978. aastal. Kihistu stratotüüp on Rägavere paemurd. See on nime saanud Rägavere külalt. Kihistu on kõige paksem Soovälja K-1 puuraugus (28,5 m), peaaegu sama paks on see ka Alatskivi 422 puuraugus (26,1 m). Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Piilse kihistik, Tõrremäe kihistik, Tudu kihistik, Kiideva kihistik. Neist kuulub Tõrremäe kihistik Oandu lademesse, ülejäänud aga Rakvere lademesse, kuigi mõne autori arvates oleks otstarbekam laiendada Rakvere ladet nii, et see hõlmaks kogu Rägavere kihistu. Kihistule on omane kihistikke eraldavate püriitsete katkestuspindade esinemine. Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018) Geology and Mineral Resources of Estonia. Rakvere stage Linda Hints&Tõnu Meidla Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Saunja kihistu

Saunja kihistu (inglise keeles Saunja Formation) on ordoviitsiumi ladestu Nabala lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Armin Öpik aastal 1937. Kihistu stratotüüp on Mõnuste paemurd. Kihistu on nime saanud Saunja küla järgi. Kõige paksem on see Puhmu 567 puuraugus (24,1 m). Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas, kus selle suurim paksus on 3,5 meetrit, ja Nemunase madalikul, kus selle suurim paksus on 20 sentimeetrit. Kihistu moodustab lainjas keskmise- või paksukihiline kollakas- või helehall lubjakivi, mis on kohati dolomiidstunud või pruunika tooniga. Ka sisaldab see kohati püriiti. Saunja kihistule on ka omane suur kõikumine eri proovidest leitud ostrakoodide arvukuses. Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018) Eesti aluspõhja geoloogiline kaart. Mõõtkavas 1: 400 OOO. Seletuskiri Tallinn, 1997 Geology and Mineral Resources of Estonia. Nabala stage Linda Hints&Tõnu Meidla Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Tamsalu kihistu

Tamsalu kihistu on siluri ajastu Juuru lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Armin Öpik ja Ants Laasi aastal 1938. Kihistu on nime saanud Tamsalu linna järgi. Kihistu stratotüüp on Tamsalu karjäär; neostratotüübiks on aga Karinu karjäär.. Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Karinu kihistik Tammiku kihistik. Tamsalu kihistut eristatakse Kesk-ja Lääne-Eestis ning saartel. Selle all lamab Varbola kihistu, sellel lasub kohati Hilliste kihistu. Kihistu on Pusku puuraugus 8,8, aga Rumba puuraugus 18.5 meetri paksune. See koosneb mitmesugustest lubjakividest. Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018) Stratigraafia terminoloogia Juuru Stage H. Heinsalu & V. Viira: Raukas, A., Teedumäe, A. (eds). 1997. Geology and Mineral Resources of Estonia. Estonian Academy Publishers, Tallinn. ISBN 9985-50-185-3. Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Toila kihistu

Toila kihistu (inglise keeles Toila Formation) on ordoviitsiumi ladestu Volhovi lademe kihistu (Päite kihistik kuulub Billingeni lademesse). Seda hakkas esimesena eristama Karl Orviku aastal 1958. Kihistu stratotüüp on Toila paljand. Kihistule on nime andnud kas paljand või siis selle läheduses paiknev Toila mõis. Kihistu on kõige paksem Käriseljal Velise V-97 puuraugus (8.4 m). Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Kalvi kihistik Künnapõhja kihistik Lahepera kihistik Päite kihistik Saka kihistik Tõlinõmme kihistik. Kihistu koosneb glaukoniiti sisaldavast lubjakivist, mis on kohati dolomiidistunud. Lõuna pool läheb see järk-järgult üle Kriukai kihistuks. Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018) Geology and Mineral Resources of Estonia. Volkhov stage Tõnu Meidla Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Väo kihistu

Väo kihistu (inglise keeles Väo Formation) on ordoviitsiumi ladestu Purtse alamladestiku kihistu. Seda hakati esimesena eristama aastal 1978 teoses "Решения межведомственного регионального стратиграфического совещания по разработке унифицированных стратиграфических схем Прибалтики 1976 г." (1976. aasta avatud regionaalstratigraafia konverentsi otsused Baltikumi idaosa ühtsete stratigraafiliste mudelite välja töötamiseks). Kihistu stratotüüp on Väo karjäär, nime on see saanud endise Väo küla järgi. Kihistu on kõige paksem Niidu külas Are 171 puuraugus (12 m). Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke: Rebala kihistik Pae kihistik Kostivere kihistik. Neist Rebala ja Pae kihistikud kuuluvad Lasnamäe lademesse, Kostivere kihistikul aga kuulub alumine osa Lasnamäe, ülemine aga Uhaku lademesse. Kihistik koosneb suhteliselt puhtast ja paksukihilisest lubjakivist. Sillamäest idas muutub kihistu paas kirjuks, sellesseilmuvad violetsed ja punakaspruunid laigud. Taoline lubjakivi oli kasutusel Narva hoonete rajamisel ja kannab Kadastiku paemurru järgi Kadastiku lubjakivi nime. Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis (vaadatud 07.04.2018) Geology and Mineral Resources of Estonia. Lasnamägi stage Linda Hints Eesti geoloogilise baaskaardi Sillamäe (6533) leht. Seletuskiri. K. Suuroja, T. Mardim, K. Ploom, T. All, M. Kõiv, M. Otsmaa. Eesti Geoloogiakeskus. Kaardistamise osakond, Tallinn, 2009 Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Wattenberg

Wattenberg on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1050 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 67,71 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 728 inimest. Vald paikneb 15 km Innsbruckist idas ja 2,5 km Swarovski kristall-linna Wattensi kohal. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019. www.wattenberg.tirol.gv.at Wattenbergi vald Hall-Wattensi piirkonna veebilehel
Noupoort

Noupoort on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Pixley ka Seme ringkonnas Umsobomvu vallas. Noupoort sai linnaõigused 1942. aastal. Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Noupoorti elanikest mustanahalisi aafriklasi 54,0%, värvilisi 41,5%, valgeid 3,7%, India või Aasia päritolu inimesi 0,5% ja teisi 0,2%. Koosa keelt pidas emakeeleks 48,2%, afrikaani keelt 47,7%, inglise keelt 1,5% ja teisi keeli 2,6%. History of Noupoort Karoo South Africa https://census2011.adrianfrith.com/place/370005 https://census2011.adrianfrith.com/place/370006
Ruu kaitseala

Ruu kaitseala on kavandatav maastikukaitseala Jõelähtme vallas Ruu küla lõunaosas. Kaitseala moodustati Jõelähtme vallavalitsuse poolt aastal 2017, kuid see vaidlustati kohtus. Kohalik omavalitsuse maastikukaitseala soovile vastandub ettevõte Väo Paas OÜ, kuna soovib piirkonnas paekivi kaevandada. Kaitset vajavad Ruu luitestik ja looalad. Seal asuvad mitmed Natura elupaigad. Kaitseala kirjeldus, kaitse vajaduse põhjendus (Andres Tõnisson). "Jõelähtme Vallavolikogu 16.02.2017 otsuse nr 425 „Ruu küla lähiümbruse kaitse alla võtmine ja kaitse-eeskirja kinnitamine" Lisa 1" (PDF). Riigiteataja. Vaadatud 27.02.2021. Pere, Brent (05.07.2020). "Jõelähtme vald liigub Ruu kaitseala loomisega kokkupõrkekursil riigiga". ERR. Vaadatud 27.02.2021. Tohver, Andres (18.08.2020). "Avalik arutelu Ruu kaitseala teemal endiselt lahendust ei toonud". Harju Elu. Vaadatud 27.02.2021.
Wattens

Wattens on linn ja vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas, 564 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 10,8 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 7882 inimest. See on peamiselt tuntud Swarovski kristallklaasiettevõtte järgi. Wattens paikneb Unterinntalis Põhja-Tiroolis umbes 13 km Innsbruckist idas. Vald ulatub Inni jõe lõunakaldalt Wattentali kõrvalorgu, mis viib Wattentaler Lizumi otsa Tuxi Alpides. Vallal on juurdepääs Inntal Autobahnile (A 12) ja seda teenindavad ÖBB rongid Fritzens-Wattensi jaamas Unterinntalbahni liinil. Arheoloogilised asustusjäljed pärinevad La Tène ajastust; nime Wattens on esmamainitud 930. aasta dokumendis, kui piirkond oli Saksa Baieri hõimuhertsogkonna osa. 12. sajandist alates valitsesid piirkonda Tirooli krahvid ja aastal 1363 omandasid selle Austria Habsburgid. 1559. aastal rajati Wattensis paberivabrik, esimene Austria maadel. Kohalik majandus edenes veelgi, kui 1895. aastal asus sinna elama Daniel Swarovski (1862–1956), klaasilõikur Jiřetín pod Bukovoust Böömimaal, et alustada kristallehete tootmist. Wattens sai turuõiguse 1895. aastal. Peaväljak ja Püha Laurentiuse kirik Hiiglaslik vihmaveetoru Swarovski Kristallwelteni sissepääsu juures Swarovski firma on Wattensi peamine tööandja. 1995. aastal tähistas see oma sajandat aastapäeva Swarovski Kristallwelteni muuseumi rajamisega. André Heller disainis mitu harulduste kabinetti, mis kujundatud Ambrasi lossi ajalooliste kambrite järgi. Muuseum tutvustab kristallide tootmise ajalugu, Daniel Swarovski elu ja suurt kristallikogu, sealhulgas Brian Eno ja Niki de Saint Phalle'i teoseid. Tänapäeval on see üks suuremaid turismisihtkohti Austrias. Piirkonnas asuvad ka kirjutusmasinamuuseum ja Museum Wattens, mis tutvustavad Swarovski elu, paberivabriku ajalugu ning Wattensis ja selle naabruses Voldersis ja Fritzensis tehtud väljakaevamisi (esiaeg, antiikaeg). Ajalooline paberivabrik on vabriku Wattenspapier eelkäija, mis on üks juhtivaid sigaretipaberi tootjaid, 1980. aastast alates Soome Delfort Groupi omanduses. 97% sigaretipaberist eksporditakse rohkem kui 90 riiki. Wattens on marianistist preestri Jakob Gappi (1897–1943) sünnipaik. Olles avalikult vastu Austria anšlussile Natsi-Saksamaal 1938. aastal, põgenes Gapp Prantsusmaale ja pärast Prantsuse kaotust 1940. aastal Valenciasse Hispaanias, kus ta jutlustas katoliku vastupanuvõitlejate tagakiusamise vastu natsivõimude poolt. 1942. aasta novembris püüti ta Gestapo agentide poolt Saksamaa poolt okupeeritud Prantsusmaal kinni ja deporteeriti Berliini. Ta mõisteti surma Rahvakohtu otsusega, mida juhtis president Roland Freisler, ja hukati Plötzensee vanglas. Katoliku kiriku märtrina kuulutas paavst Johannes Paulus II Gappi 1996. aastal õndsaks. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70367.pdf www.wattens.com Hall-Wattensi piirkond valla kodulehel
Wildermieming

Wildermieming on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 872 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 31,24 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 923 inimest. Vald paikneb 40 km Innsbruckist läänes ja 4 km Telfsist läänes. Küla eraldati 1833. aastal Miemingist, mis kuulub Imsti ringkonda, ja liidendati 1925. aastal Innsbrucki ringkonnaga. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70368.pdf www.wildermieming.tirol.gv.at
Panama lennujaamade ja lennuväljade loend

Enrique Maleki rahvusvaheline lennujaam Marcos A. Gelaberti Albrooki rahvusvaheline lennujaam Panamá Pacífico rahvusvaheline lennujaam Scarlett Martíneze rahvusvaheline lennujaam Tocumeni rahvusvaheline lennujaam
Paraguay lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse Paraguays asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid. Silvio Pettirossi rahvusvaheline lennujaam Guarani rahvusvaheline lennujaam
Mongoolia lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse Mongoolias asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid. Altai lennujaam Bulgani lennujaam Tšingis-khaani rahvusvaheline lennujaam
Põhja-Makedoonia lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse Põhja-Makedoonias asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid. Ohridi "Apostli püha Pauluse" lennujaam Skopje lennujaam
Kuuba lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse Kuubal asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid. Juan Gualberto Gómeze lennujaam Antonio Maceo lennujaam Frank Paísi lennujaam Gustavo Rizo lennujaam Ignacio Agramonte rahvusvaheline lennujaam Jardines del Rey lennujaam José Martí rahvusvaheline lennujaam
Zirl

Zirl on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 622 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 57,24 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 8022 inimest. Vald paikneb 10 km Innsbruckist läänes kuru põhjas Zirler Bergi küljel, mis viib Seefeldi ja lõpuks Saksamaale. Kohta on kirjalikult esmamainitud 799. aastal. Zirl on mitu korda hävinenud üleujutustes ja tulekahjudes, kuid sellest hoolimata on rahvaarv viimastel aastatel[millal?] kasvanud. Turulinna staatuse sai 1984. aastal. Märkimisväärne vaatamisväärsus on rikkalikult freskodega kaunistatud kihelkonnakirik. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. https://www.statistik.at/blickgem/blick1/g70369.pdf www.mg.zirl.at
Botswana lennujaamade ja lennuväljade loend

Francistowni rahvusvaheline lennujaam Ghanzi lennujaam Jwanengi lennujaam Kasane lennujaam Mauni lennujaam Orapa lennujaam Palapye lennujaam Savuti lennujaam Sir Seretse Khama lennujaam
Boliivia lennujaamade ja lennuväljade loend

Alcantari lennujaam El Alto rahvusvaheline lennujaam Guayarameríni lennujaam Jorge Wilstermanni rahvusvaheline lennujaam Kapten Aníbal Arabi lennujaam Kapten Oriel Lea Plaza lennujaam Viru Viru rahvusvaheline lennujaam
Elevandiluuranniku lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse Elevandiluurannikul asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid. Bouaké lennujaam Félix-Houphouët-Boigny rahvusvaheline lennujaam Séguéla lennujaam Yamoussoukro lennujaam
Ecuadori lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse Ecuadoris asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid. Mariscal Sucre rahvusvaheline lennujaam José Joaquín de Olmedo rahvusvaheline lennujaam
Guyana lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse Guyanas asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid. Cheddi Jagani rahvusvaheline lennujaam Eugene F. Correira rahvusvaheline lennujaam Kaieteuri rahvusvaheline lennujaam
Suriname lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse Surinames asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid. Johan Adolf Pengeli rahvusvaheline lennujaam Majoor Henry Fernandese lennujaam Vincent Fayksi lennujaam Washabo lennujaam Zorg en Hoopi lennujaam
El Salvadori lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse El Salvadoris asuvaid lennujaamu ja lennuvälju. Comalapa rahvusvaheline lennujaam Ilopango rahvusvaheline elnnujaam
Guatemala lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse Guatemalas asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid. La Aurora rahvusvaheline lennujaam Mundo Maya rahvusvaheline lennujaam Puerto Barriose lennujaam
Nicaragua lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse Nicaraguas asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid. Augusto C. Sandino rahvusvaheline lennujaam Bluefieldsi lennujaam Costa Esmeralda lennujaam Puerto Cabezase lennujaam San Carlose lennujaam
Hondurase lennujaamade ja lennuväljade loend

Golosóni rahvusvaheline lennujaam Guanaja lennujaam Juan Manuel Gálveze rahvusvaheline lennujaam Puerto Lempira lennujaam Ramón Villeda Moralesi rahvusvaheline lennujaam Toncontíni rahvusvaheline lennujaam Útila lennujaam
Belize'i lennujaamade ja lennuväljade loend

Siin loetletakse Belize'is asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid. John Greif II lennujaam Philip S. W. Goldsoni rahvusvaheline lennujaam Placencia lennujaam Sir Barry Boweni lennujaam