laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hüüdsõna

Hüüdsõna ehk interjektsioon on sõnaliik, mis väljendab tundeid, emotsioone, loodushääli, jms. Hüüdsõnad on iseseisvad selles mõttes, et võivad üksi moodustada lause. Hüüdsõnade näiteid: oh! päh! soo-soo! eks! hurraa! kikerikii! mäu! onomatopöa
Lamm

Lamm (ka üleujutustasandik, jõelamm) on suurvee poolt üleujutatav osa jõeorust. Lamm koosneb alluuviumist ehk jõe poolt mahajäetud setetest. Lammid kujunevad jõgede alamjooksul. Valdavaks on küljeerosioon, mistõttu võivad lammi omavad jõed olla väga looklevad ehk meandreerunud. Eristatakse kuhjelist lammi, mis koosneb täielikult alluuviumist ja soklilist lammi, kus alluuvium moodustab suhteliselt õhukese kihi samadel kivimitel, millesse terve org on uuristatud. Jõeorus võivad esineda oruterrassid, mis on kunagise lammi jäänukid. Oruterrasse suurvesi üle ei ujuta. Lammoruks nimetatakse jõeorgu, mille põhjas on lamm. Taimekooslust, mis asub lammil, nimetatakse luhaks ehk lamminiiduks. Luht
Friedrich August Hörschelmann

Friedrich August Hörschelmann (13. detsember 1774 Tallinn – 29. jaanuar 1850 Rakvere) oli Eesti vaimulik. Ta õppis Tallinna gümnaasiumis. Immatrikuleeriti 4. oktoobril 1790 Jena Ülikooli, oli seal kohal aastani 1793. Ordineeriti 19. septembril 1798 õpetajaks. Oli aastatel 1798–1850 (kutsuti 27. juulil 1798) Viru-Jaakobi koguduse õpetaja. Sai 12. septembril 1817 konsistooriumi assessoriks, Viru praostkonna praostiks sai 10. aprillil 1838. 9. märtsil 1844 sai ta Eestimaa pastorkonna vanemaks (senior ministerii'iks). Hörschelmann oli pastorikandidaatide eksamineerija, 6. juulil 1839 sai ülemkirikueestseisja ameti liikmeks. Rõugete kaitsepookimise komiteesse kinnitati 10. aprillil 1839. Tema isa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 "Revalische Wöchentliche Nachrichten"i väljaandja. Tema vend Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, vend Constantin Immanuel Hörschelmann oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, vend Paul Eduard Hörschelmann oli Pühalepa Laurentsiuse koguduse õpetaja ja Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja. Õemees Dietrich Martin Luther oli notar, kaupmees, suurgildi oldermann ja "Revalische Wöchentliche Nachrichten"i väljaandja. Õepoeg Theodor Dietrich Witgenstein Luther oli Tallinna Püha Vaimu- ja Tallinna Jaani koguduse õpetaja, õepoeg Robert Johann Dietrich Luther oli Jüri koguduse õpetaja. Tema poeg Heinrich Emil August Hörschelmann oli Põltsamaa Niguliste koguduse ja Peterburi Anna koguduse õpetaja, poeg Carl Anton Ferdinand Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, poeg Otto Friedemann Jakob Hörschelmann oli Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja; tütrepoeg (tütre Wilhelmine Auguste Ernestine poeg) Hugo Wilhelm Hoffmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja. Ta oli kaks korda abielus, tema teise abikaasa isa Peter Anton Hasselblatt oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja. Liivi Aarma Põhja-Eesti vaimulike lühielulood 1525-1885 Tallinn 2007
Kesk-Siber

Kesk-Siber (vene keeles Центральная Сибирь) on Venemaa idaosas paiknev piirkond, mis hõlmab Siberi keskosa ligikaudu meridiaanide 75° E ja 95° E vahel. Seda mõistet kasutavad peamiselt geograafid.
Nikolai Poska

Nikolai Poska (24. detsember 1867 Laiusevälja, Laiuse vald – 25. oktoober 1915 Kuremäe) oli eesti õigeusu vaimulik. Sündis Laiuse Jumalaema Sündimise koguduse köstri pojana. Õppis aastatel 1879–1889 Riia vaimulikus koolis ja Riia vaimulikus seminaris. Aastal 1894 lõpetas Moskva Vaimuliku Akadeemia. Pühitseti aastal 1895 preestriks. Oli aastatel 1895–1898 Arussaare Issanda Taevaminemise koguduse ja 1898-1906 Riia Peeter Pauli koguduse preester. Aastal 1906 sai Türi Püha Kolmainu koguduse preestriks, hiljem oli preester Kuremäe kloostris. Tema vend Jaan Poska oli advokaat ja riigitegelane, vend Paul Poska õigeusu preester. "Jaan Poska oma ja meie ajas. Artikleid ja mälestusi". Tallinn 2010. Lk 133–134
Õisloomad

Õisloomad (Anthozoa) on ainuõõssete (Cnidaria) hõimkonda kuuluv loomade klass. Siia kuuluvad meriroosid ja korallid. Õisloomad on enamasti sessiilsed loomad ehk elavad merepõhjale kinnitunult. Tuntuimad õisloomade esindajad on korallid. Õisloomadest toitujaid on vähe, peamiselt meritähed (Asteroidea). Peale korallide on õisloomadeks ka meriroosid, kelle tuntuim esindaja on hobumeriroos (Actinia equina). Meriroosid on mõõtmetelt suuremad kui korallid ja nende seas on ka mõned, kes suudavad ujuda. Õisloomad hingavad difusiooni teel. Kehasein koosneb kahest rakukihist. Välimist nimetatakse ektodermiks ja sisemist entodermiks. Nende vahel on rakutu ja väga veerikas aine – mesoglöa. Õisloomadel on kehaõõs, mis on väliskeskkonnaga ühenduses vaid suu kaudu. Neil on hajus närvisüsteem. Korallid eritavad ainevahetusjääkidest kaltsiitse skeleti, mille varjus nad polüüpidena elavad; meduusi elujärk õisloomadel puudub. Polüübid võivad elada nii koloniaalselt kui üksikult. Korallid saavad elada ainult suure soolsusega ja puhtas vees, mille temperatuur on üle 20 °C. Korallid elavad sümbioosis üherakuliste vetikatega. Õisloomadel on tähtis koht aineringes, sest nad hävitavad suures koguses zooplanktonit ja teiste loomade vastseid. Õisloomad ja ka ülejäänud ainuõõssed on evolutsiooni ummikharu, mis ei ole eellaseks mitte ühelegi teisele loomarühmale. Korallid
Merepiirita riik

Merepiirita riik on riik, mis asub mandri siseosas ja mida ümbritsevad teised riigid. Sellisel riigil ei ole merepiiri ega väljapääsu maailmamerele. Praegu on maailmas 44 merepiirita riiki. Kõige rohkem on neid Aafrikas (16 riiki) ja Euroopas (14 tunnustatud riiki ja 2 osaliselt tunnustatud riiki). Aasias on selliseid riike 12 ja Ameerikas 2. Kaks merepiirita riiki – Usbekistan ja Liechtenstein – piirnevad ainult merepiirita riikidega. Kolme riiki ümbritseb ainult ühe riigi territoorium. Selliseid riike nimetatakse enklaavideks. Itaalia territoorium ümbritseb San Marinot ja Vatikani. Lesothot ümbritseb Lõuna-Aafrika Vabariik. Kaks naaberriiki on seitsmel merepiirita riigil: Mongoolial, Nepalil, Bhutanil, Svaasimaal, Liechtensteinil, Andorral, Moldoval ning tunnustamata riikidel Lõuna-Osseetial ja Transnistrial. Suurimad merepiirita riigid rahvaarvu järgi on Etioopia (75 miljonit elanikku, 2005), Nepal (27,6 miljonit), Uganda (27,3 miljonit) ja Usbekistan (26,8 miljonit). Suurimad merepiirita riigid pindala järgi on Kasahstan (2 724 900 km²), Mongoolia (1 566 500 km²), Tšaad (1 284 000 km²), Niger (1 276 000 km²), Mali (1 240 000 km²), Etioopia (1 104 300 km²) ja Boliivia (1 098 581 km²). Merepiirita on suurem osa Nõukogude Liidu lagunemisel tekkinud riikidest (9 15-st). Armeenia, Aserbaidžaan, Türkmenistan ja Usbekistan paiknevad täies ulatuses sellises piirkonnas, kus on üksnes siseveekogud. Tavaliselt seostub merepiiri puudumine majandusliku mahajäämusega, eriti kui riik paikneb mererannikust väga kaugel ning on kõrge ja mägise pinnamoega, sest see ei võimalda merekaubandust ega kalapüüki ning pärsib teiste riikidega suhete arendamist. Niisugused riigid on näiteks Afganistan, Nepal ja Bhutan. Kui aga riik paikneb keset majanduslikult arenenud piirkonda, võib selle arengutase olla kõrge. Niisugused riigid on näiteks Šveits, Liechtenstein ja Andorra. Andorra Austria Kosovo Liechtenstein Luksemburg Põhja-Makedoonia Moldova San Marino Serbia Slovakkia Šveits – Šveitsi lipu all on ligikaudu üks tuhandik maailma kaubalaevastiku tonnaažist. Tšehhi Ungari Valgevene Vatikan Afganistan Armeenia Bhutan Kasahstan Kõrgõzstan Laos Mongoolia Nepal Tadžikistan Türkmenistan Usbekistan Botswana Burkina Faso Burundi Etioopia Kesk-Aafrika Vabariik Lesotho Lõuna-Sudaan Malawi Mali Niger Rwanda Sambia Svaasimaa Tšaad Uganda Zimbabwe Boliivia Paraguay SMNO > Swiss Maritime Navigation Office > Commercial ships , Federal Administration admin.ch, Federal Department of Foreign Affairs
Avo Viiol

Avo Viiol (sündinud 5. augustil 1958) on eesti jurist ja endine Eesti Kultuurkapitali tegevjuht. Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 1980. aastate keskpaiku oli ta TRÜ poliitilise ökonoomia kateedri õpetaja ja ühtlasi aspirant ning ühiskonnateaduste kateedrite parteibüroo liige. 1990. aastate algul kirjutas koos kaasautoritega mitu majandusõpikut. 1995. aastal asus tööle Eesti Kultuurkapitali tegevjuhina. Aastatel 1999–2002 riisus ta ametiseisundit kuritarvitades Eesti Kultuurkapitalist 8 521 910 krooni. Väidetavalt olevat ta suurema osa riisutud rahast kasiinodes maha mänginud. 13. augustil 2002 võeti Viiol vahi alla. Avo Viioli süüasja tõttu astus kultuuriminister Signe Kivi ametist tagasi. Tallinna linnakohus karistas Avo Viiolit 2003. aasta 7. jaanuaril lihtmenetluse korras suurriisumise ja ametialase võltsimise eest ametiseisundit kuritarvitades kahe aasta ja kaheksa kuulise vangistusega ning mõistis talt välja üle 8,5 miljoni krooni. Viiol vabanes vanglast enne tähtaega Tartu maakohtu otsuse järgi 2004. aasta veebruaris. Pärast vanglast vabanemist asus Viiol elama Jõhvisse ning kirjutas raamatu "Liiga pikk elu" (2004). Vastavalt kohtu otsusele pidi Viiol kogu riisutud raha Kultuurkapitalile tagasi maksma. 2004.–2005. aastal maksis ta võlast 16 274 krooni, 2006. aastal 992 krooni, 2007. aastal 1655 krooni ja 2008. aastal 3470 krooni. 2009. ja 2010. aastal ei maksnud ta võlast tagasi mitte midagi. Kokku on ta nende andmete järgi tasunud 22 391 krooni, mis teeb aastas keskmiselt ligikaudu 3198,71 krooni. Selle järgi kulub tal võla tagasimaksmiseks kokku 2664 aastat. Justiitsminister Kristen Michal leidis, et Viioli juhtum riivab ühiskonna õiglustunnet, ning ta lubas selle arengul hoolikalt silma peal hoida. Viiol on ettevõtja, talle kuulub osaühing Viru Äriteenindus. 8. märtsil 2019 esitas Eesti Kultuurkapital Viru Maakohtule avalduse Avo Viioli eraisiku pankroti väljakuulutamiseks ning 27. mail kuulutas kohus pankroti välja. Tartu Riikliku Ülikooli struktuur ja isikkoosseis 1986/87 Igor Taro "Eks ta ongi tark mahhinaator" SL Õhtuleht, 16. august 2002 "Viiol hoiab töökohta saladuses"[alaline kõdulink] Delfi, 12. märts 2004 "Avo Viiol keeldus advokaadist" Eesti Päevaleht, 22. august 2002. "Kultuuriminister Signe Kivi astub tagasi" Eesti Päevaleht, 15. august 2002 "Riisumine viis vanglasse" SL Õhtuleht, 23. oktoober 2007. "Suurmängur taas vabaduses" SL Õhtuleht, 10. veebruar 2004. "Viiol ei maksnud mullu riigile sentigi tagasi" Postimees, 8. jaanuar 2010 "Viiol pole ka tänavu hiigelvõlast sentigi tasunud" Postimees, 28. detsember 2010 "Kultuurkapital lubab Viioli lõpuks liistule tõmmata" Postimees, 16. mai 2011 "Miljonivõlgnik Avo Viiol on edukas ettevõtja" Postimees, 21. aprill 2011 "Kultuurkapital esitas avalduse Avo Viioli pankroti väljakuulutamiseks" Delfi, 11. märts 2019 "Kohus kuulutas välja kultuurkapitali raha raisanud Avo Viioli pankroti" ERR, 27. mai 2019
Atalanta (täpsustus)

Atalanta võib tähendada mitut asja. Atalanta on vanakreeka mütoloogia tegelane. Vanessa atalanta ehk admiral on liblikaliik. Atalanta BC on Itaalia jalgpalliklubi. Operatsioon Atalanta (European Union Naval Force Somalia) on Euroopa Liidu mereväe sõjaline operatsioon, mis keskendub Somaalia rannikule. Atalanta on väike saar Kreekas. "Atalanta" on Georg Friedrich Händeli ooper.
Kopli tammed

Kopli tammed on kaitsealused puud, 3 tamme, Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Voose külas, Kopli talu maadel. Puud on kaitse alla võetud aastal 1959. Puudest umbes 130 m läände jääb Karuse–Saastna tee. Umbes 290 m lõuna-edelasse jäävad Laane tammed. Heas seisus. Ümbermõõt (1,3 m kõrgusel) 428 cm või 443 cm, kõrgus 19 m või 21 m. Halvas seisus. Ümbermõõt (1,3 m kõrgusel) 452 cm või 445 cm, kõrgus 15 m. Rahuldavas seisus. Ümbermõõt (1,3 m kõrgusel) 313 cm või 328 cm, kõrgus 19 m. Kopli tammede kasvukohale on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (1,8 ha). Kopli tammede keskkonnaregistri kood on KLO4000811. Keskkonnaregistri vahendusel maakatastri andmed (Relve projekt) Keskkonnaregistri vahendusel 1998. a. andmed kogumikust Eesti põlispuud Kopli tammed keskkonnaportaalis ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr. 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine Kopli tammed Eesti looduse infosüsteemis Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
Kuradikivi (Läänemaa)

Kuradikivi on rändrahn Läänemaal Lääne-Nigula vallas Ehmja külas. Kivi mõõdud on 5,6x4,4x1,9 m, ümbermõõt 15,8 m. Kivi võeti kaitse alla 1959. aastal. Kivi on mignatiitgneisist ja asub Saanika–Martna tee ääres. Kivi seisukord on rahuldav, kuid ümbrus on liialt võsastunud. Kivi on piklik, lamedanõlvaline, tugevasti sammaldunud rahn. Rahnu pealispinnal on süvendid, mida on peetud kuradi küünejälgedeks. Kivile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha). Kuradikivi keskkonnaregistri kood on KLO4000907. Rahvapärimuse järgi tahtnud kurat rahnuga Martna kirikut visata, seistes Ehmja linnamäel (Kuradimäel). Kukelaul aga seganud, vihane kurat äianud kiviga kuke suunas. 13. septembril 1986 uuris kivi Herbert Viiding (ligikaudne põhiplaan ja kirjeldus, kivim nimetamata). 1. augustil 1992 dokumenteeris kivi ürglooduse raamatu tarvis Enn Pirrus (põhiplaan, kivim). Gregor von Helmersen, Studien über die Wanderbläcke und Diluvialgebilde Russlands. II Lief. / Mem. Acad. Sci. St. St.-Petersb., 1882, VII Ser., t.XXX, nr. 5. R. Lehbert, Erratische Blöcke in Estland. I. Wierländischer Strand, Kasperwiek und Umgebung. Beiträge zur baltischen Naturdenkmalpfläge. Reval, 1914. Robert Rägastik, Martna kihelkonna päevik. 1933. Gustav Vilberg, Eesti loodusmälestusmärke. - Eesti Looduskaitse Toimetised, nr. 8. Tartu, 1931. Priit Kohava, Läänemaa Metsamajandi järelvalvepiirkonna looduskaitseobjektid. Tallinn 1988. Käsikiri. Eesti Metsakorralduskeskus. Kuradikivi keskkonnaportaalis ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr. 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine Kuradikivi Eesti looduse infosüsteemis Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
Kuradikivi

Kuradikivi on mitme rändrahnu nimi. Kuradikivi Läänemaal Ehmjas Kuradikivi Hiiumaal Kuradikivi Urvastes Uhtjärve ääres ...
Hõbesalu kraav

Hõbesalu kraav (ka Tuka jõgi) on kraav Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Vatla, Hõbesalu, Paatsalu ja Sookalda külas. Kraavi pikkus on 8,6 km ning see suubub Paatsalu lahte. Kraavi valgala on 17,1 km². Kraav läbib Käomardi lahe (Nehatu looduskaitseala). Kraav saab alguse Paadrema soo lääneservas. Kraav on tehislik mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Hõbesalu kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1119500. Hõbesalu kraav keskkonnaportaalis
Jaan Ulst

Jaan Ulst (sündinud 1983 Nõos Tartumaal) on eesti koreograaf, lavastaja ja tantsija. Jaan Ulstil on bakalaureusekraad Tallinna Ülikooli koreograafiaosakonnast (2006) ja rakenduslik bakalaureuseharidus Fontyse Tantsuakadeemist (Tilburg, Holland, 2008). Aastatel 2013–2015 omandas magistrikraadi koreograafias Tallinna Ülikoolis. Täiendanud end tantsukoolitustel Prantsusmaal, Hollandis, Saksamaal, Belgias, Soomes, Tšehhis, Islandil jm. Koreograafi ja lavastajana loonud lavastusi Hollandis, Prantsusmaal ja Tšehhis. Eesti koostööpartneriteks on olnud Vanemuise teater, Sõltumatu Tantsu Ühendus, tantsuteater Zick ja rahvakunstiansambel Leigarid. Koostööpartneriteks on olnud ka Tartu Linnavalitsus, Eesti Koolispordi Liit, Tartu Muusikafestival (Europeade 2011), Viimsi Rannarahva muuseum, Tartu Kõrgem Kunstikool, Tallinna Ülikool, Võru Folkloorifestival ja Tartu Observatoorium. Tantsijana on töötanud Prantsusmaal tantsutrupis Amana, Hollandis tantsutrupis Project Sally (2008–2010), Eestis Vanemuise teatri balletitrupis (2010–2012), Vene teatris ja mitmes vabakutseliste tantsuprojektis, tehes koostööd selliste koreograafidega nagu Jenni Kivelä, Ajjar Ausma ja Ina Stockem. Näitlejana on Jaan Ult kaasa Eesti Draamateatri suvelavastuses "Laul, mis jääb ... " (2014–2015), lavastaja Merle Karusoo. 2012. aastast elab ta Tallinnas. 2006 – esimene auhind Prantsusmaa Tantsuföderatsiooni poolprofessionaalsel koreograafiakonkursil[viide?] 2015 – Mait Agu nimeline Tallinna Ülikooli preemia kaasaegsete lavastusvõtete ja rahvapärimuse oskusliku ning nutika sidumise eest loomingus ja lavastuse "Viies pööripäev" eest Koduleht
Salme soon

Salme soon (ka Kasevälja kraav) on kraav Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Matsalu, Meelva, Petaaluse, Laulepa ja Poanse külas. Kraavi pikkus on 9,2 km ning see suubub Matsalu lahte. Kraavi valgla on 19,3 km². Kraavi kesk- ja alamjooks jäävad Matsalu rahvusparki. Kraav on tehislik mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Salme soone keskkonnaregistri kood on VEE1118700. Salme soon keskkonnaportaalis
Tikste järv

Tikste järv (mõnikord Tikste paisjärv) on tehislik paisjärv, mis asub Lõuna-Eestis, Tõrva linna loodeserval, Tikste ürgorus, Tikste oja alamjooksul. Järv on tugevalt pikliku kujuga ja selle kogupindala on umbes 1,7 ha. Järve pikkus on ligikaudu 500 m ja suurim laius 50 m, kaldajoone pikkus umbes 1 223 m. Järve toidab Tikste oja, mis laieneb edel-kirde suunas sujuvalt paisjärveks ja lõppeb Tikste paisuga, millest edasi voolav oja suubub Õhne jõkke. Järv asub Tikste ürgoru lammis ja seda piiravad loode ja kagu suunas järsud orukaldad. Järve ümbritseb mets. Järve vesi on rohekaspruun, keskmise kuni väikse läbipaistvusega ja tõenäoliselt vähe kihistunud. Järv on suhteliselt madal (1,5 - 2,5 m). Kalaliikidest on järves esindatud haug, särg, roosärg ja ahven. Järve suubuva Tikste oja poolses servas elutsevad koprad, nirgid ja vesirotid. Järve mudane põhi on kaetud tiheda taimestikuga ja selle Tikste oja poolne serv on osaliselt kinni kasvanud. Eesti järvede loend Tikste ürgorg Tõrva Tikste järv keskkonnaportaalis
Pokardi paisjärv

Pokardi paisjärv on tehislik paisjärv Lõuna-Eestis Tõrva linna edelaservas. See asub Tikste ürgorus Tikste oja keskjooksul. Järv on pikliku kujuga ja selle kogupindala on umbes 1 ha. Järve pikkus on ligikaudu 200 m ja suurim laius 50 m. Järve toidab Tikste oja, mis laieneb edela-kirde suunas sujuvalt paisjärveks ja lõppeb Pokardi paisuga, millest edasi voolav oja suubub läbi Tikste ürgoru Tikste järve. Järv asub Tikste ürgoru lammis ja seda piiravad loode ja kagu poolt järsud orukaldad. Järve ümbritseb kagukaldalt mets. Järve vesi on rohekaspruun, keskmise kuni väikse läbipaistvusega ja tõenäoliselt vähe kihistunud. Järv on suhteliselt madal (1,5–2 m). Kalaliikidest on järves vähesel hulgal esindatud haug, särg, roosärg ja ahven. Järve suubuva Tikste oja poolses servas elutsevad koprad, nirgid ja vesirotid. Järve mudane põhi on kaetud tiheda taimestikuga ja järve kaldad on osaliselt kinni kasvanud.
Mabayi

Mabayi on asula Burundis Cibitoke provintsis Mabayi vallas 75 km Bujumburast põhjas ja 91 km Gitaramast edelas. Geograafilised koordinaadid on 2° 42' S, 29° 17' E. Keskmine kõrgus merepinnast on umbes 1461 m. Mabayi paikneb maantee Route Nationale 10 ääres. Asulas on haigla ja misjonijaam. Mabayi lähedal olid kullakaevandused. Naaberasulate seas on Rurinzi põhjas, Muhingo idas, Ruseseka edelas ning Butahana ja Mateyo lõunas. Foto Fotod
Kuuendiku kraav

Kuuendiku kraav on kraav Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Nehatu, Vatla, Äila ja Hõbesalu külas. Kraavi pikkus on 6 km ning see suubub Paatsalu lahte. Kraavi valgala on 16,2 km². Lähe: (58° 33′ 47″ N, 23° 42′ 46″ E); suue: (58° 31′ 16″ N, 23° 39′ 40″ E). Kraav läbib Kiissa lahe. Kraav saab alguse Vatla mõisa pargist umbes 200 m loodes. Alamjooksul läbib kraav Nehatu looduskaitseala. Kraav on tehislik mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Kuuendiku kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1119400. Kuuendiku kraav Keskkonnaregistri lehel
Bukinanyana

Bukinanyana on asula Burundis Cibitoke provintsis, Bukinanyana valla keskus. Keskmine kõrgus merepinnast on umbes 1574 m. Asulas on kool. Bukinanyanat läbib maantee Route Nationale 10. Läänepoolne naaberasula on Bumba.
EKÜ

EKÜ on lühend, mis võib tähendada: Eesti Klaveriõpetajate Ühing Eesti Kodulehekülgede Ühendus Eesti Kohtunike Ühing Eesti Konsulentide Ühing Eesti Kooriühing Eesti Kujurite Ühendus Eesti Kunstiteadlaste Ühing Eesti Kutsemuusikute Ühing Eesti Kvaliteediühing Eestimaa Kirjanduse Ühing ...
Murwi

Murwi on asula Burundis Cibitoke provintsis, Murwi valla keskus. Keskmine kõrgus merepinnast on umbes 1330 m. Murwis on haigla, kool ja turg. Naaberasulate seas on Cibitoke läänes, Gahabwa kagus ja Bucuzi edelas. Foto: batva naine lastega Murwis Foto: batva naine Murwis valmistab pottide tegemiseks savi ette
Ernst August Wilhelm Hörschelmann

Ernst August Wilhelm Hörschelmann (19. aprill 1743 Großrudestedt Erfurdi lähedal – 28. oktoober 1795 Tallinn) oli Tallinna gümnaasiumi retoorikaprofessor ja rektor. Hörschelmann sündis Großrudestedtis Erfurdi lähedal (praeguse haldusjaotuse järgi Tüüringi liidumaal). Õppis aastatel 1758–1761 Weimaris gümnaasiumis. Aastatel 1761–1764 õppis Jena ülikoolis filoloogiat ja usuteadust. Sai 1764. aastal filosoofiamagistriks ja 1767. aastal filosoofiadoktoriks. Oli aastatel 1768–1795 Tallinna gümnaasiumi retoorikaprofessor. Lisaks oli aastatel 1770–1771, 1774–1775, 1777–1778, 1779–1780, 1783–1784, 1785–1786, 1790–1791 ja 1793–1794 Tallinna gümnaasiumi rektor. Tallinna gümnaasium jätkas teatritraditsioone. 1789. aastal lavastas gümnaasiumi teoloogiaprofessor Friedrich Gustav Arvelius August von Kotzebue näidend "Isalik ootus". Sellele näidendile kirjutas Hörschelmann muusika. Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Eestis olnud Hörschelmannide suguvõsa "esiisa". Tema isa Johann Heinrich Hörschelmann (1704–1774) oli pastor Saksamaal Erfurdi lähedal, tema vend Johann Heinrich Hörschelmann oli Vändra Martini koguduse õpetaja. Tema poeg Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, poeg Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, poeg Constantin Immanuel Hörschelmann oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, poeg Paul Eduard Hörschelmann oli Pühalepa Laurentsiuse koguduse õpetaja ja Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja. Väimees Dietrich Martin Luther oli notar, kaupmees, suurgildi oldermann ja Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja. Hörschelmann, Ernst August Wilhelm [Philosophie Doctor und Professor]. Geständnisse und Wünsche, die Kantische Philosophie betreffend: Ein Programma. Reval: Gedruckt mit Lindforsischen Schriften. 1789. Deutschbaltisches Biographisches Lexikon 1710-1960. 1970. Böhlau Verlag Köln Wien Tallinna 1. Keskkool 1631–1981. Koostanud Endel Laul. Tallinn "Valgus" 1981 (lk. 289) Gustav Adolfi Gümnaasium 375. Eesti Entsüklopeediakirjastus 2006
Buganda

Buganda on autonoomne kuningriik Ugandas. Buganda kuningas (kabaka) on Muwenda Mutebi II. Ta on 36. kabaka ja valitseb 1993. aastast, mil kuningriik Uganda koosseisus ametlikult taastati. Buganda on gandade riik.
Buganda (Burundi)

Buganda on asula Burundis Cibitoke provintsis, Buganda valla keskus. Keskmine kõrgus merepinnast on umbes 900 m. Bugandas on kool ja turg. Asulat läbib maantee Route Nationale 5 ning asula juurest algab maantee RP107. Naaberasulate seas on Musaga ja Ruhagarika lääne pool, Mubanga ja Gasurubwe ida pool ning Nyabuhuna, Bucuzi ja Gahuru põhja pool.
Mugina

Mugina on asula Burundis Cibitoke provintsis, Mugina valla keskus. Geograafilised koordinaadid on 2°45' S, 29°06' E. Keskmine kõrgus merepinnast on umbes 1054 m. Muginas on haigla, kool ja turg. Muginat läbib maantee Route Nationale 5. Naaberasulate seas on põhjas Nyeshenza, lääne pool Rubirizi, Nyankubushi ja Nyankubati ning ida pool Mwarangabo ja Nyakibanda.
Rugombo

Rugombo on asula Burundis Cibitoke provintsis Rugombo vallas. Keskmine kõrgus merepinnast on umbes 925 m. Rugombos on haigla ja turg. Asulat läbib maantee Route Nationale 5. Naaberasulate seas on lõunas Gihomba, lääne pool Mumbanza ja Miduha, põhja pool Rukana, Kagogo ja Mugina.