laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kunda hüdroelektrijaam

Kunda hüdroelektrijaam ehk Kunda vana hüdroelektrijaam, mis ehitati 1893 Kunda jõe ürgorgu, oli tolle aja Baltimaade ja Tsaari-Venemaa üks moodsamaid veejõuseadmeid. Kunda jõe pikkus on 64 km ja langus 90 m, sellest Kunda mõisa ja mere vaheline langus on 38 m. Sellest tulenevalt on jõe energiaressurss päris suur. Seepärast asuti seda tehnika arenedes kohe ka ära kasutama. Esimene veejõuseade oli Kunda jahuveski, mis ehitati Kunda mõisa juurde. Seal töötas kaks turbiini: GIRAR ja FRANCIS. Teine veejõuseade töötas 1870. aastast vana tsemendivabriku juures (nüüd silla all) 2,7 km jõesuust. Selle 110 hj turbiini valmistas Riia firma R. H. Mantel. Klinkriveski neli kivipaari jahvatasid mehaanilise jõuülekande kaudu klinkrit tsemendiks. Teise täisautomaatse hüdroelektrijaama rajas OÜ IMG Energy vana jõuseadme tammile, kus veelang on 6 meetrit. Hüdroelektrijaam käivitati 16. aprillis 2003 Kunda jõe silla all. Jaamas töötab Soome firma Waterpumps WP turbiin ja kaks generaatorit. Elektrijaama hüdroturbiinide toodetud elektriline võimsus on kokku 336 kW ja ta on ühendatud Eesti Energia jaotusvõrguga. Kolmas veejõuseade ehk Kunda hüdroelektrijaam rajati 1893. aastal seoses tsemenditehase põhjaliku rekonstrueerimisega. Elektrijaam ehitati eelmisest pool kilomeetrit allavoolu, kus Kunda jõe ürgorus oli kärestiku langus 9,3 meetrit. Elektrijaama paigaldati üks 260 hj FRANCIS-tüüpi turbiin, mis käitas hammasülekande, ja kahe rihmülekande kaudu kahte SIEMENS-HALSKE alalisvoolugeneraatorit, kumbki võimsusega 105 kW, 650 V. Elektriseadmed oli toodetud Šveitsis, turbiin aga Riias. Elektrijaam toitis lisaks vabrikule ka õhuliini kaudu sadama kraanat ja Lontova asula elektrivalgustust. Kunda HEJ sai oma aja kogu Venemaa üks moodsamaid veejõuseadmeid, see oli esimese hoone Balti riikides, mis oli spetsiaalselt elektrijaamaks ehitatud. Kui jõe veetase oli madal ja jõevool veevaena, täiendava energiaallikana kasutati aurumasinaid, mille kütusena kasutati algul kivisütt ja hiljem põlevkivi. Elektrijaam töötas tõrgeteta 1943. aastani. Jaam käivitati uuesti 1953. aastal ja see töötas 1971. aastani. 1995. aastal sai lagunenud jaama omanikuks OÜ Generaator E&K. Hüdroelektrijaam rekonstrueeriti ja käivitati 28. juunil 2000. Veejõuseadmena töötab vana FRANCIS-turbiin, mis lamerihmülekande abil käivitab kahte 200 kW asünkroongeneraatorit. Renoveeritud jaama nimivõimsus oli 400 kW ja see oli ühendatud Eesti Energia jaotusvõrguga. 2007. aastal kaotas vee erikasutusluba kehtivuse. 2008. aastal võeti Kunda hüdroelektrijaam kultuurimälestisena kaitse alla. See on üks kolmest kaitse alla võetud hüdroelektrijaamast Eestis. Kunda elektrijaam. Eesti 100 aaret (vaadatud 22.09.2019) Ametnikud vaidlevad Kunda hüdroelektrijaama saatuse üle, ERR.ee, 20.09.2019 (vaadatud 22.09.2019). Kunda hüdroelektrijaam kultuurimälestiste riiklikus registris
Salem (Tamil Nadu)

Salem (tamili சேலம், Cēlam) on linn Indias Tamil Nadu osariigis, Salemi ringkonna keskus. Salem on India tekstiilitööstuse tähtsamaid keskusi. Linnas on ka terasetehas. Linnast korraldatakse turismireise linnalähedastes mägedes asuvasse Yercaudi.
Madurai

Madurai (tamili மதுரை, Maturai, varem ka Madura) on linn Indias Tamil Nadu osariigis, Madurai ringkonna keskus. Asub Vagai jõe ääres. Linnas asuv Minakshi tempel on üks tähtsamaid Šiva kultuspaiku.
1991. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

1991. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 36. Eurovisiooni lauluvõistlus ja see toimus 4. mail 1991 Roomas Itaalias. Selle võitis Rootsi. Prantsusmaa jäi napilt teiseks. Kuna nii Prantsusmaa kui ka Rootsi lõpptulemus oli 146 punkti, toimus tagasilugemine, leidmaks, kumb sai kõige rohkem kõrgemaid punkte. Kuigi nii Prantsusmaa kui ka Rootsi said 12 punkti 4 riigilt, oli Rootsi saanud 10 punkti 5, Prantsusmaa aga vaid 2 riigilt. 2003. aastal lisatud süsteemi kohaselt, mille järgi võidab rohkematelt riikidelt punkte saanud riik, oleks aga Prantsusmaa võitnud, kuna sai punkte 18 (Rootsi 17) riigilt.
Borgholmi vald

Borgholmi vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Kalmari läänis. Hõlmab Ölandi saare põhjaosa. Tänapäeva piirides on vald alates 1974. aastast. Suuremad asulad on Borgholm, Köpingsvik, Löttorp ja Rälla. Vallas asub Sollideni loss. Q129406980 Valla koduleht
Hitomi Shimatani

Hitomi Shimatani (jaapani keeles 島谷ひとみ Shimatani Hitomi; sündinud 4. septembril 1980 Kures Hiroshima prefektuuris) on jaapani poplaulja. Hitomi Shimatani koduleht
Kure

Kure on linn Jaapani Hiroshima prefektuuris. Asub Honshū lõunaosas. Linnas on masina- ja laevaehitusettevõtted. Enne Teist maailmasõda oli linnas üks Jaapani suurimaid sõjasadamaid. Seal ehitati lahingulaev Yamato. Kurest on pärit laulja Hitomi Shimatani. 広島県の人口移動（広島県人口移動統計調査）最新 | 広島県, vaadatud 9.03.2021. Kure koduleht
Aluoja allikad

Aluoja allikad on allikad Ida-Viru maakonnas Toila vallas Pühajõe külas Mägara oja alamjooksul. Umbes 200–250 m enne Aluoja joastikku asub karstiala, kus vesi neeldub ning hiljem joastiku astanguil ja oru vasakpoolsel veerul avaneb allikatena. Suurima vooluhulgaga allikat (kuni 40 l/s) kutsutakse Aluoja Ohvriallikaks. Allikad kuuluvad looduskaitse alla. Aluoja joastik Aluoja karstiala
Aluoja

Aluoja on mitme Eesti loodusobjekti nimi: Aluoja ehk Mägara oja Aluoja allikad Aluoja Ohvriallikas Aluoja joastik Aluoja karstiala
Horvaadi keel

Horvaadi keel (horvaadi keeles hrvatski jezik) on üks lõunaslaavi keeltest. Seda räägib emakeelena umbes 7 miljonit inimest peamiselt Horvaatias. (a) (be) (ce) (če) (će) (de) (dže) (đe) (e) (ef) (ge) (ha) (i) (je) (ka) (el) (elj) (em) (en) (enj) (o) (pe) (er) (es) (eš) (te) (u) (ve) (ze) (že) Vikipeedia horvaadi keeles
Apja järved

Apja järved asuvad Valga maakonnas Valga vallas, jäädes Karula rahvuspargi territooriumile. Need on Suur-Apja järv ehk Koobassaare järv ja Väiku-Apja järv; mõlemad järved on miksotroofsed. Järvedes leidub mitmeid haruldasi plankteri liike.
Doc (seriaal)

"Doc" on Ameerika Ühendriikide teleseriaal, mida toodeti aastatel 2001–2004.
Valgepõsk-lagle

Valgepõsk-lagle (Branta leucopsis) on partlaste sugukonda lagle perekonda kuuluv veelind. Valgepõsk-lagle pesitseb Gröönimaa kirderannikul, Teravmägedel, Skandinaavia poolsaare loodeosas, Novaja Zemlja Lõunasaarel ja võib-olla Kolgujevi saarel. Lagle talvitub Madalmaades ja Briti saartel . Lääne-Eesti jääb idapoolsete rändlindude tähtsaks puhkepaigaks kevadrände ajal aprillis-mais, mil neid kohtab mitme tuhande isendi suuruste parvedena. Muul ajal kohtab neid harva ja vähesel arvul, ka sügisrände ajal oktoobris ja novembris nad kestvaid peatusi ei tee. Valgepõsk-lagle üldpikkus on 58–70 cm, tiibade siruulatus 132–145 cm. Ta on mustlaglesuurune ja kaalub 1,1–2,2 kg. Valgepõsk-lagle on keskmise suurusega partlane, kes mõneti sarnaneb hanega. Kuid hanedest on teda hõlbus eristada kahevärvilise sulestiku järgi, mis on pealt must ja alt valge. Linnul on valge põsepiirkond, millest lind on ka nimetuse on saanud, ning must pea, kael ja ülakeha. Linnu kõhuosa on valge, tiivad ja selg hõbehallid. Valgepõsk-lagle pesitseb kaljustel rannikutel ning ojade ja järvede kaljustel kallastel, mille läheduses leidub mahlakaid taimi. Pesa tehakse sellisesse kohta, et vaenlased, kelleks on eeskätt polaarrebane ja jääkaru, seda kätte ei saaks. Valgepõsk-lagle kolooniad on hajusad ja vahemaad naaberpesade vahel suured. Ta ujub väga hästi ja lendab kergelt. Sulgimise ajal päästab ta end sageli joostes ja jookseb kiiresti. Eestis kuulub valgepõsk-lagle III kaitsekategooriasse, kuid on väljaspool kaitsealasid jahiuluk. Eestis on valgepõsk-laglet põhjalikult uurinud Aivar Leito. BirdLife International (2009). Branta leucopsis. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2011. "Loomade elu", 6. kd., lk. 94-95 L. Jonsson. "Euroopa linnud". Tallinn, Eesti Entsüklopeediakirjastus 2000, lk. 84–85 Keskkonnaministri määrus Valgepõsk-lagle andmebaasis eElurikkus Valgepõsk-lagle YouTube'is
Toolse rannamehe tütar

Toolse rannamehe tütar (ka Pikk kivi) on omapärase kujuga looduskaitsealune rändrahn Lääne-Virumaal Rakvere vallas Raudlepa külas Tallinna–Narva maantee ~103. kilomeetril piirdeheki ääres. Rändrahn on arvatud arheoloogiamälestiseks. Toolse rannas elanud vanal ajal üks põhjatu rikas kalamees, kellel raha ja varandust juba mitmest põlvest päritud, arvestamata seda, mida ta ise kokku kraapinud või mis tont temale peale vedanud. Temal olnud üksainuke tütar, pealt nähes kaunima lillekese sarnane, aga seestpoolt kurja täis. Isa varandus venitanud tütrekese nina nii kõrgele, et tema arvates meie maal mehepoega ei võinud ollagi, kellele te mehele läheks. Sellest ei oleks muidu viga olnud, kui tema ise noormehi enda poole ei oleks ahvatlenud ja pärast pilgates häbiga oma teed saatnud, pealegi veel neid naernud ja rahva ees teotanud. Seda-mööda, kuidas põlatud kosilaste lugu päev-päevalt igal pool tuttavaks oli saanud, lõppes peiuratsude teetallamine, sest noored mehed mõtlesid: hällitagu ülemeelne oma rahakastide taga vanatüdrukuks, kelle liha peale pärast hundi hammas enam ei hakka. Paar aastat läinud selle peale rahulisti mööda, kus keegi enam kosjas ei käinud. Seal tulnud ühel hommikul üks võõras suurtsugu kosilane musta hobuse seljas, ise kullast ja hõbedast läikides, nõnda et teda vaks võrra vähemaks ei võinud arvata kui kuningapojaks. Niisugust kosilast ei tohtinud vanemad ega tütar põlata, vaid ta võeti suure au ja iluga vastu. Aga kui hiljem kosilane söömalauale paluti, ei võtnud ta ei kuiva ega märga oma suhu, vaid palus pruuti kiiresti riidesse panna ja tema koju tulla, mis siit kaugel ei olevat ja kus pulmapeod ja pulmalised nende tulekut juba ootamas. Sai piiga ennast ehitud, tõstis peiu ta ratsu turjale, kargas ise sadulasse ja sõitis kui tuul, nii et temast muud ei nähtud, kui hobuse kabjaraua tuld kivide vastu. Nad jõudsid suurele lagedale, seal seisnud uhke kivist ehitatud mõisa nede silme ees, mis pulmaliste lustikärast sumisenud. Peiu hüpanud hobuse seljast, aidanud ka neiu maha, võtnud oma käekõrva ja läinud temaga pidude tuppa. Kole naerukisa, mis tütarlapse luust ja lihast läbi käinud, võtnud neid toas vastu. Seal tõusnud raske kärgatus, kui oleks kõue müristamine maapinda lõhkunud. Selsamal silmapilgul olnud uhke mõisa kõigi pulmalistega otsekui ära pühitud, nii et neist riismekestki üle ei jäänud. Kui ümbruskaudu rahvas kära peale lugu läinud vaatama, ei leitud muud märgikest kui üks inimesekõrgune munakivisammas, samba ülemal pool otsas mitu vööti, mis kui helmekorrad kaela ümber jooksevad. Nõnda seisab kivisammas tänapäevani Kaarli mõisa Raudlepa küla väljal ülemeelikutele tütarlastele hirmutuseks. (Friedrich Reinhold Kreutzwald) Eesti rändrahnude loend Toolse rannamehe tütar kultuurimälestiste riiklikus registris Toolse rannamehe tütar kultuurimälestiste riiklikus registris Muistendi kirje EEVA
Atla laht

Atla laht on Eesti läänepoolseim laht, mis asub Saaremaal Atla küla lähedal. Laht koos sealsete arvukate väikeste saartega jääb Vilsandi rahvusargi territooriumile. Kuni 2014. aastani kuulus halduslikult Lümanda valda, pärast seda kuni 2017. aastani Lääne-Saare valda. Lahe laius on 2–3 km ja see jääb Atla (Elda) ja Eeriksaare poolsaare vahele. Lahte suubub Atla kraav. Atla laht Eesti looduse infosüsteemis (vaadatud 2. juulil 2015)
Prut

Prut (ukraina keeles Прут) on jõgi Euroopas. Algab Ida-Karpaatide põhjanõlvult. Voolab algul kirdesse ja itta läbi Bukoviina. Seejärel pöördub lõunasse ja voolab läbi Moldova. Suubub vasakult Doonausse. Pikkus 953 km, valgala 27 500 km².
Vee karedus

Vee karedus on lahustunud magneesiumi- ja kaltsiumiühendite sisaldus looduslikus vees. Eristatakse järgmisi kareduse liike: karbonaatne karedus mittekarbonaatne ehk jäävkaredus (jääkkaredus) üldkaredus (karbonaatne + mittekarbonaatne karedus) Magneesiumi- ja kaltsiumiühendite kontsentratsiooni järgi mingis vees saab rääkida karedast veest ja pehmest veest. Vee pehmendamine
Ultra Bra

Ultra Bra oli aastatel 1994–2001 tegutsenud Soome rokkansambel. Ansambel tuli kokku Soome Demokraatliku Noorsooliidu lauluvõistlusel osalemiseks. Pärast konkursi võitu otsustas osa liikmeid koos muusikategemist jätkata. Esimene EP "Houkutusten kiihottava maku" ilmus 1995. aasta juulis. 1996 ilmunud esimene stuudioalbum "Vapaaherran elämää" valiti ajakirja Rumba aasta albumiks. 1997 ilmunud teist stuudioalbumit "Kroketti" on müüdud topeltplaatinaplaadi jagu. 1999 ilmunud album "Kalifornia" tõusis albumimüügiedetabeli esikohale ja seda müüdi esimese nädalaga kuldplaadi jagu. Ansambli viimaseks albumiks jäi "Vesireittejä", mis ilmus 2000. aastal, ja ka seda saatis suur edu. Kuigi 2001. aastal otsustati tegevus lõpetada, ütlesid muusikud, et võivad kunagi uuesti kokku tulla. Ansambel võitis laulude "Kirjoituksia" ja "Sinä lähdit pois" muusikavideote eest kuldsed Muuvi auhinnad. Ansambli peamine laulusõnade kirjutaja oli hilisem parlamendiliige Anni Sinnemäki. Vuokko Hovatta Terhi Kokkonen Anna Tulusto (kuni 1998) Arto Talme Olli Virtaperko Kerkko Koskinen – klaver Joel Melasniemi – kitarr Antti Lehtinen – trummid Tommi Saarikivi – basskitarr Jan Pethman – löökpillid Kari Pelttari – trompet Ilmari Pohjola – pasun Marko Portin – saksofon "Vapaaherran elämää" (1996) "Kroketti" (1997) "Kalifornia" (1999) "Vesireittejä" (2000) "Sinä päivänä kun synnyin" (kogumik; 2001)
Bambi Woods

Bambi Woods (sündinud 12. juulil 1955 Pierre'is Lõuna-Dakotas) on endine USA pornofilminäitleja, kes sai tuntuks 1978. aasta filmi "Debbie Does Dallas" nimiosalisena. Woods osales vaid mõnes filmis. Internet Movie Database loetleb neli filmi: "Debbie Does Dallas", selle 1981. ja 1985. aasta järjed ja film "Swedish Erotica 12" aastast 1981. 2005. aastal valminud Channel 4 dokumentaalfilmi "Debbie Does Dallas Uncovered" tegijad palkasid eradetektiivi, et Woods üles leida, kuid see ei õnnestunud.
Üldkaredus

Üldkaredus on mittekarbonaatne ja karbonaatne karedus kokku. Üldkaredust mõõdetakse enamasti millimoolides liitri vee kohta (mmol/l). Saksamaal, USAs, Prantsusmaal ja Inglismaal on kasutuses spetsiaalsed kareduskraadid. Karbonaatne karedus Mittekarbonaatne karedus
Kreeta meri

Kreeta meri (kreeka Κρητικό πέλαγος (Kritikó pélagos)) on Egeuse mere osa Kreeta põhjaranniku ja Küklaadide vahel. Saartest suhteliselt lage ja ühtlasi Egeuse mere sügavaim osa.
Ida-Turkestan

Ida-Turkestan (uiguuri keeles شەرقىي تۈركىستان, Sherqiy Türkistan) on geograafiline regioon Hiina lääneprovintsides. Piirkonna suurim linn on Ürümqi. Populatsioon on hinnanguliselt 24 870 000 inimest ning pindala 1 828 418 km2. Umbes 45% elanikkonnast moodustavad uiguurid ja umbes 40% hiinlased. "Sõnaveeb | Otsing". Eesti Keele Instituut. 30. märts 2021. Vaadatud 14.11.2022.[alaline kõdulink]
Zákynthose saar

Zákynthos (Vana-Kreeka kontekstis Zakynthos; kreeka keeles ja vanakreeka keeles Ζάκυνθος, itaalia keeles Zante) on Kreekale kuuluv saar Joonia meres Ileíast läänes ja Kefalloniást 9 km lõunas, üks Joonia saartest. Saare lääneosa on mägine, kõrgusega kuni 756 meetrit (Vrachiónase mägi). Saare pealinn on Zákynthos. Zákynthose saar on huvipakkuv turistidele, sest selle rahvusvaheline lennujaam teenindab palju tšarterlende Põhja-Euroopast. Saare hüüdnimi on To fióro tou Levánte (itaalia keeles Il fiore di Levante, inglise keeles The flower of the East; 'Idamaade õis'), mille andsid saarele veneetslased. Peamiselt turismiinfo (inglise ja kreeka keeles) Zante Zakynthos turismi- ja kinnisvarainfo (inglise keeles)
Pelle Miljoona

Pelle Miljoona (õieti Petri Samuli Tiili; sündinud 10. veebruaril 1955 Haminas) on soome punk- ja rokkmuusik ja kirjanik, üks soome pungi teerajajaid 1970. aastate lõpus. Pelle Miljoona on esinenud alates 1977. aastast, mil ta asutas bändi Pelle Miljoona & N.U.S.. Lisaks laulmisele mängib ta ka kitarri, trumme ja suupilli. Hariduselt on ta õpetaja. Pelle on ise enamiku oma lugude autor. Osale algusaegade hittidest (muuhulgas "Moottoritie on kuuma", "Tahdon rakastella sinua" ja "Juokse villi lapsi") on viisi kirjutanud Ari Taskinen. Pelle Miljoona on kirjutanud ka üheksa romaani, autobiograafia ja kaks luulekogumikku. Poris asub tema järgi nimetatud tee, Pelle Miljoonan tie. Pelle Miljoona & N.U.S. – "Pelle Miljoona & N.U.S." (1978) Pelle Miljoona & 1980 – "Pelko ja viha" (1979) Pelle Miljoona & 1980 – "Viimeinen syksy" (1979) Pelle Miljoona & 1980 – "Näyttämökuvia" (1980, live) Pelle Miljoona Oy – "Moottoritie on kuuma" (1980) Pelle Miljoona & Avoimet Ovet – "Rakkaudesta elämään" (1981) Pelle Miljoona Oy – "Matkalla tuntemattomaan" (1981) Pelle Miljoona Oy – "Radio Kebab" (1982) Pelle Miljoona – "Laulava idiootti" (1983) Pelle Miljoona – "Jos..." (1984) Miljoonaliiga – "Enkeltenkaupungissa..." (1985) Pelle Miljoona & Linnunlaulu – "Tule kotiin Johnny" (1987) Pelle Miljoona & Linnunlaulu – "Sadepäivän ihmisiä" (1989) Pelle Miljoona – "Rauhan aika" (1990) Pelle Miljoona – "Kaikki muuttuu" (1992) Rockers – "Si Si Live" (1992, live) Pelle Miljoona & Rockers – "ABC" (1993) Pelle Miljoona & Rockers – "OK!" (1994) Pelle Miljoona & Rockers – "Landella" (1995) Pelle Miljoona & Rockers – "Juuret" (1996) Pelle Miljoona & Rockers – "Kolmen tuulen pesä" (1998) Pelle Miljoona & Rockers – "Brooklyn - Dakar" (1999) Pelle Miljoona & Rockers – "Tee itselles elämä" (2001) Pelle Miljoona & Ylivoima – "Todistaja" (2002) Pelle Miljoona & Rockers – "Setä Samulin sirkus" (2004) Pelle Miljoona & Rockers – "Arambol" (2006) Suspenders – "Time Is Limited" (2007) (trummalina) Pelle Miljoona Unabomber – "Unabomber!" (2007) Pelle Miljoona Unabomber – "Dharmapummi" (2009) "Meillä menee lujaa" (1980, singlid) "Nämä päivät, nämä yöt" (1982, singlid) "Lauluja rakastamisen vaikeudesta" (1989) "Stoori – vuodet 1978–82" (1995) "Kaikki hitin ainekset 1992–96" (1997) "Villi lapsi" (2002) "Tähtivaeltaja" (2003) "Vallankumous kulttuuriin" (2004) "Tää on kapinaa!" (2005) "Olen kaunis – kaikki laulut 1978–1980" (4CD, 2008) "Elä" (2005) "Dokumentti Pelle Haminast – Pelle Miljoona & Polla Rules Live" (2007) "Buddha blues" (1985) "Unimies" (1992) "Bändi hukassa" (1994) "Missä rastamies nukkuu" (1995) "Bonneville" (1997) "X – hän palaa" (1999) "Hamaca" (2000) "Alla tähden onnellisen" (2002) "Pyhiinvaeltajat" (2006) "Villarica" (ilmub 2008) "Elossa ja potkii" (2004, autobiograafia) "Pelkistettyä todellisuutta" (1978, luule) "Kulkurin kyynel" (1981, luule) Fännileht Pelle Miljoona tuleb missiooniga ülevalt Elu24.ee, 11. september 2009
Kamtšatka poolsaar

Kamtšatka poolsaar on poolsaar Euraasia mandri kirdeosas Venemaal. Kamtšatka rannikut ümbritsevad Ohhoota meri läänest ja Vaikse ookeani Beringi meri idast. Kamtšatka poolsaar moodustab koos Komandorisaarte ja poolsaare mandriosaga Kamtšatka krai territooriumi. Poolsaare pindala on umbes 472 000 tuhat km², pikkus kirdest edelasse 1200 km, suurim laius 450 km Kronotski neeme juures. Seda ühendab ülejäänud Euraasiaga 93 km laiune maakitsus Parapolski Doli kohal. Poolsaare lõunatipus olevalt Lopatka neemelt jätkub edela suunas Kuriili saareahelik, mis kuulub Sahhalini oblastisse. Poolsaare idarannikul on palju lahtesid: lõuna poolt põhja poole Avatša, Kronoki, Kamtšatka, Ozernoi, Karaga, Korfi ja Oljutori laht. Kamtšatka looderannikul tungivad sügavale mandrisse Šelihhovi ja Penžina laht. Poolsaare läänerannik on tasane ja isegi soine, aga muidu on poolsaar mägine. Selle lääneosas kulgeb Kesk-Kamtšatka mäestik ja idaosas Ida-Kamtšatka mäestik. Nende vahel asub Kesk-Kamtšatka madalik, millel voolab poolsaare suurim, Kamtšatka jõgi. Kirdest ulatuvad poolsaarele kuni 1059 m kõrgune Penžina ahelik ja Korjaki mägismaa. Kamtšatkal on palju tegevvulkaane. Ida-Kamtšatka mäestikus asuvad 4688 m kõrgune Kljutševskaja Sopka, 3521 m kõrgune Kronotskaja Sopka, 3456 m kõrgune Korjaki Sopka ja 3307 m kõrgune Šivelutš. Kesk-Kamtšatka mäestikus asub 3607 m kõrgune Itšinskaja Sopka. Kamtšatka poolsaare põliselanikud on korjakid, eveenid (põhjaosas), itelmeenid (keskosas) ja ainud (lõunaosas). Tänapäeval on üle 80% elanikest venelased. Ametlikult jõudsid esimestena eurooplastest Kamtšatkale jakuudi ja anadõri kasakad 18. sajandi algul. Nähtavasti polnud nad siiski päris esimesed, on olemas rahvajutte ja Georg Wilhelm Stelleri viited venelastele, kes olevat viibinud Kamtšatkal juba 17. sajandil, aga nendest on teada liiga vähe, et midagi kindlat väita. Paljud sellest ajast pärinevad dokumendid on hävinud, sest nad olid kirjutatud kasetohule ja neid hoiti Ust-Bolšeretskis niiskes kohas. 1729 avastas Vitus Bering Kamtšatka idarannikul olevad Avatša ja Kamtšatka lahe. 1740. aastatel täheldas Steller Kamtšatkat külastades, et poolsaarel on neli asulat: Alam-Kamtšatkal, Ülem-Kamtšatkal, Kihhi jõel ehk Suurjõel (tänapäeva Ust-Bolšeretsk) ning Peetri ja Pauli (tänapäeva Avatša) lahes (tänapäeva Petropavlovsk-Kamtšatski). Tegelikult oli tollal veel viieski asula Tigili jõel (tänapäeva Tigil). Suur maailma atlas, lk. 85 Olev Remsu, Inge ja Epp, kaks pruuti. Teekond Kamtšatka, Tänapäev, 2014
Nina Åström

Nina Susann Åström (sündinud 1962) on soome gospellaulja. Ta esindas lauluga "A Little Bit" Soomet 2000. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Stockholmis, kus saavutas 18 punktiga 18. koha. Person 2 Person (1992) A Matter of Time (1993) Moods (1995) A Friend (1999) A Little Bit of Love (2000) Vierelle jäät (suom. versio albumista A Friend) (2000) Merry Christmas Jesus (2001) Real Life (2003) Landscape of My Soul (2007) The Way We Are (2010) Avoin taivas (2012) Minun aarteeni (2014) Joulun Kuningas (2014) Takaisin kotiin (2016) Rauhaa ja rohkeutta (2018) Nina Åströmi koduleht inglise keeles
Soojuselektrijaam

Soojuselektrijaam (lühend SEJ) ehk soojusjõujaam on elektrijaam, mis muundab soojusenergiat elektrienergiaks. Soojusenergia kas saadakse loodusest, toodetakse elektrijaamas või on mõne muu protsessi kõrvalsaadus. Tavaliselt saadakse soojusenergiat orgaanilise kütuse põletamisel ja seetõttu rajatakse SEJ kohta, kus kütus on suhteliselt odav. Kivi- või pruunsütt kasutavad SEJ-d ehitatakse söekaevanduspiirkonda, sest elektrit on märksa odavam transportida kui kütust. Soojuselektrijaama elektriseadmestiku moodustavad elektrigeneraatorid, jaotusseadmed, pingekõrgendusalajaam, kontroll- ja juhtseadmed ning abiseadmed. Esimesed SEJ-d rajati 1882 New Yorgis ja Londonis. SEJ kasutegur on 33–48%. Vastavalt termodünaamika seadustele on kasutegur piiratud turbiini siseneva ja sellest väljuva gaasi absoluutse temperatuuri suhtega. Seepärast nõuab kasuteguri suurendamine kõrgemate temperatuuride kasutamist ja järelikult suuremat rõhku. Minevikus on katsetatud muidki töövedelikke, näiteks elavhõbedat, ning vastavalt konstrueeriti elavhõbedaauruturbiin, sest elavhõbedaaur võib madalamal töörõhul omandada kõrgema temperatuuri kui vesi, aga elavhõbe ei kõlvanud kasutada mürgisuse ja halva soojusjuhtivuse tõttu. Kütuse oleku järgi liigitatakse tahket, vedelat, gaasilist ja korraga mitut liiki kütust tarbivaid soojuselektrijaamu. Soojusmootorite järgi eristatakse auruturbiin-, gaasiturbiin- ja diiselelektrijaamu. Väljastatava energia järgi eristatakse kondensatsiooni- ja termofikatsioonielektrijaamu. Koormuse järgi eristatakse baaselektrijaamu ja tippelektrijaamu. Baaselektrijaama koormus on aasta jooksul püsiv, tippelektrijaama koormus võib muutuda järsult. Eriliiki soojuselektrijaamad on tuumaelektrijaamad, geotermilised elektrijaamad ja päikeseelektrijaamad. Paljud soojuselektrijaamad saavad lisaks soojusele ja elektrile toota auru. Kõrvalsaadusi tootvaid soojuselektrijaamu nimetatakse koostootmisjaamadeks. Eesti SEJ Balti SEJ Iru SEJ Ahtme SEJ Kohtla-Järve SEJ Sillamäe SEJ Soojuse ja elektri koostootmine Jahutustorn Tehnikaleksikon, lk. 465