laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Suur-meenäitur

Suur-meenäitur (Indicator indicator) on meenäiturlaste sugukonda meenäituri perekonda kuuluv linnuliik. Lind on nimetuse saanud selle järgi, et ta näitab inimestele ja ka teistele imetajatele teed mesilaste asustatud puude juurde. Et mesilased asustavad puutüve õõnsusi, vajab lind neile ligipääsemiseks teiste abi. Levinuim abiline inimese kõrval on meemäger, kellega koostöös võivad linnud muu hulgas mesilatele suurt kahju tekitada. Suur-meenäitur elab peaaegu kõikjal Mustas Aafrikas, välja arvatud Namiibias, Botswanas ja osas Lõuna-Aafrika Vabariigist. Ta on kõige laiema levilaga meenäitur. Ta elab eelkõige savannis, kus on puid; kuid ka põõsastikes ja metsaservades. Elupaigad asuvad merepinna kõrgusest kuni 3000 meetri kõrguseni, kuid enamik neist on vähem kui 2000 m kõrgusel. Suur-meenäitur on meenäiturlaste sugukonna suurim lind. Linnu pikkus on umbes 20 cm. Isaslinnud kaaluvad keskmiselt 48,9 grammi ja emaslinnud 46,8 grammi. Linnu seljaosa on tume ja kõhualune valge. Saba külgedel on valged vöödid. Isaslinnul on must kurgualune, kahvatuhall kõrvaala ja roosa nokk; mõned tema tiiva kattesulgedest tiivanuki lähedal on kuldsed. Emaslinnu kurgualune on hele ja nokk mustjas. Noorlindudel on seljaosa oliivikarva ning puguala ja kurgualune kollakas. Suur-meenäitur sööb peamiselt mesilaste hauet, vastseid ja vaha. Ta on üks väheseid linde, kes suudab vaha seedida. Ta püüab ka putukaid, eriti termiite, harvem toitub puuviljadest ja väiksemate lindude munadest. Meenäiturid on pesaparasiidid. Pesitsemishooaeg on septembris-oktoobris. Emaslind muneb 4–8 muna ühekaupa teiste liikide esindajate pesadesse. Tihti torkab ta pesas varem olnud munad läbi. Haudeperiood on 18 päeva. Vastkoorunud meenäituritel on noka küljes teravad nagad, mis aitavad neil pesakonnakaaslasi või teisi mune hävitada. Hiljem need nagad taandarenevad. Levinumad peremeeslinnud on salu-helmesrähn, krae-udelind (Lybius torquatus), tutt-udelind (Trachyphonus vaillantii), välja-safiirlind (Halcyon albiventris), triip-safiirlind (Halcyon chelicuti), valgelaup-mesilasenäpp (Merops bullockoides), pisi-mesilasenäpp (Merops pusillus), harksaba-mesilasenäpp (Merops hirundineus), puna-mesilasenäpp (Merops nubicoides), koobalt-kuldnokk (Lamprotornis nitens), baobabi-kuldnokk (Lamprotornis mevesii), valgepära-kuldnokk (Lamprotornis bicolor). Linnud saavad lennuvõimeliseks 30–40 päevaga. Tihti toidavad vanemad neid veel lisaks 7–10 päeva. Pojad saavad suguküpseks ühe aastaga. Suur-meenäitur on päevase eluviisiga. Lind tegutseb tavaliselt üksi, kuid avatud mesilaspesa juurde võib koguneda ka rohkem linde. Suur-meenäiturid elavad teadaolevalt kuni 12-aastaseks. BirdLife International (2016). Indicator indicator. IUCNi punase nimestiku ohustatud liigid. IUCN 2016. Kirjeldus Kirjeldus Pilte: [1], [2], [3], [4], [5], [6] Video BBC Talking to Strangers: honey birds
Ere Raag

Ere Raag (enne 1978. aastat Ere Viirok; sündinud 7. veebruaril 1947 Antslas) on eesti raamatukogundustegelane. Aastatel 1954–1958 õppis ta Tsiksi Algkoolis. Pärast seda lõpetas 1962. aastal Kuldre 8-klassilise Kooli ning 1965. aastal Antsla Keskkooli (eriala põllumajandusmehhanisaator-taimekasvataja). 1965–1967 õppis ta Viljandi Kultuurharidustöö Koolis raamatukogunduse ja bibliograafia erialal. Kõrghariduse omandas Raag aastatel 1978–1983 Eduard Vilde nimelises Tallinna Pedagoogilises Instituudis samal erialal. Ta on osalenud Rahvakultuuri Arendus- ja Koolituskeskuses korraldatud raamatukoguhoidjate täienduskoolitustel. Aastatel 1967–1968 oli ta Antsla Linnaraamatukogus lugemissaali juhataja, kuni 1972. aastani oli Antsla Linna Lasteraamatukogu juhataja. Muu hulgas organiseeris ta seal lastenukuteatri ja raamatusõprade ringi tööd. Aastatel 1972–1974 töötas ta Võru Rajooni Lasteraamatukogus lastetöö metoodikuna. Seejärel oli Raag kuni 1983. aastani Juhan Smuuli nimelises Võru Keskraamatukogus metoodik, tema põhitegevus oli raamatukogu ajaloo uurimine. 1983–1992 oli ta Võrumaa Keskraamatukogu metoodikaosakonna juhataja, 1992. aastast on pearaamatukoguhoidja. Ere Raag on muu hulgas olnud maakonna rahvaraamatukogude metoodilise juhendamise organiseerija ja elluviija, teiste raamatukogude eesrindlike kogemuste ja uuenduste rakendaja, raamatukogu ajaloo uurimise ja kroonikate koostamise juhendaja. 2006. aastal sai ta raamatukoguhoidja V kutsekvalifikatsiooni. Alates 1989. aastast on ta Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu liige. Samuti on olnud Võru Rajooni Kultuuritöötajate Ametiühingu esimees ja Eesti Õpiringide Seltsi Semud juhatuse aseesimees. 2000. aastal Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastapreemia 1999. aasta eest. 2015. aastal pälvis ta Võrumaa teenetemärgi Ere Viirok "Lugemine ja õpilaste tulevikuplaanid" // Õpilane ja lugemine. Tallinn 1978, lk 29–41 "Raamatukogud Võrumaal" // RK (1997) 5, lk 14–15 "Võrumaa raamatukogude automatiseerimisest" // Eesti raamatukoguhoidjate VII kongress "Raamatukogud avatud ühiskonnas" (ettekannete kokkuvõtted), Tartu 1998, lk 27 "Võrumaa uuenduste teel" // RK (2001) 5, lk 5–7 "Kas rahvaraamatukogud vastavad lugejanõudlusele?" // Ühiskonna teenistuses : Eesti raamatukoguhoidjate VIII kongress (2003, konverentsikogumik), Tallinn 2004, lk 46–52 "Võrumaa Keskraamatukogu 100" / koost. I. Kuljus, E. Raag, Võru 2009 Raag, Ere[alaline kõdulink] Eesti raamatukogunduse biograafiline andmebaas (vaadatud 27. veebruar 2012)
Jam (täpsustus)

Jam, eesti ansambel "Jam", ansambli 1994. aasta album The Jam, Suurbritannia punk-ansambel Jam, asula Venemaal Pihkva oblastis Dedovitši rajoonis Jam, asula Venemaal Pihkva oblastis Novosokolniki rajoonis Jam, keskaegne asula ja kindlus Vadjamaal, tänapäeva Kingissepp - linn Venemaal Leningradi oblastis, Kingissepa rajooni keskus. JAM on Jamaica maakood Jāmi minarett Afganistanis Jam session džässis
Ahto (eesnimi)

Ahto on mehenimi. Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 859 Ahto-nimelist inimest. 2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Ahto 788 mehel. Ahto on populaarsuselt 244. mehenimi. Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Ahto 1 inimesel. Ahto Abner, eesti trummar Ahto Buldas, eesti informaatik Ahto Jõgi, eesti ornitoloog Ahto Kaasik, Maavalla koja vanem Ahto Kalda, eesti kulturist Ahto Kleius, eesti organist Ahto Oja, eesti keskkonnakaitsespetsialist Ahto Valter, esimene Eesti lipu all ümber maailma purjetanud inimene https://www.eesti.ee/portaal/rrteenus.nimede_stat[alaline kõdulink] "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. juuli 2019. Vaadatud 25. juulil 2019.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Personvārdu datu bāze
1995. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused

1995. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused toimusid Tšehhis Prahas.
Grafoloogia

Grafoloogia on käekirja uurimine, käekirja-analüüs. Tuntud ka kui õpetus inimeste iseloomustamisest nende käekirja järgi. Grafoloogial on nii akadeemiline kui esoteeriline suund. Käekirja teaduslikku analüüsi nimetatakse ka grafonoomikaks. Graafiliste märkide analüüsi valdkonda üldisemalt on nimetatud signograafiaks. Kirjaviiside keeleteaduslikku uurimist nimetatakse ka grafeemikaks või grafemaatikaks. Käekirja-ekspert, grafoloogiaga tegeleja on grafoloog. Eesti grafoloogide seas on tuntud Isabella Olga von Ungern-Sternberg, vennad Felix Wittlich ja Bernhard Wittlich.[viide?] Akadeemiline Grafoloogia Selts Ingvar Luhaäär 1993. Grafoloogia kõigile. Tallinn: Egregor. Rudolf Paliso 1924. Käekiri – iseloomu väljendaja: Grafoloogia õpperaamat. Tartu: A. Kymmeli kirjastus. Felix Wittlich 1938. Käekiri ja iseloom: käekirja karakteroloogia ja kohtuliku grafoloogia alused. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts. Ungern-Sternberg, Isabella Olga von 1910. Graphologische Streifzüge auf das Gebiet der Lüge. Reval: Franz Kluge.
Attila Repka

Attila Repka (sündinud 10. jaanuaril 1968) on endine Ungari maadleja. Juba sportlaskarjääri lõpus tegeles ta tihedalt poliitikaga, selle tulemusena valiti ta paremtsentristliku partei Fidesz ridades Ungari parlamenti. 2006. aastast on ta Ungari maadluskoondise treener. Eesti maadlejatest on temaga maadelnud Valeri Nikitin (OM 1996. aastal võitis Nikitin seljavõiduga). Attila Repka veebisaidil Olympedia (inglise)
Närimiskumm

Närimiskumm ehk näts (varem ka närimiskummi) on kergelt vormitav, sageli magus, vahepeal ka hapukas mass, mida saab mõnda aega hammastega närida, enne kui see kõlbmatuks muutub. Tavaliselt on närimiskummis ka maitseaineid. Närimiskummi ergutav toime ei tulene selles sisalduvatest ainetest, vaid pigem närimislihaste tööst, mis parandavad peaveresoonte (sealhulgas ka aju) paremat verega varustamist. Jaapanis tehtud uuringu järgi, suureneb närimiskummi närides aju verevarustus kuni 25%. Seetõttu aitab see ka vältida stressi ja ravida keskendumishäireid. Hambaid kahjustav toime, mis tuleneb eelkõige närimiskummis leiduvast suhkrust, kompenseeritakse osaliselt närimiskummi hambaid puhastava toimega. On olemas ka spetsiaalsed hambahooldusnärimiskummid, nagu näiteks suhkruvabad, mis hambaid puhastavad. Liialdatud rahvalik arvamus, nagu võiks alla neelatud närimiskumm kuni seitsmeks aastaks soolestikku jääda, põhineb teatud määral tõsiasjadel. Tavaliselt toimub närimiskummi seedimine koos toiduga, kuid vahel võib seedumine ka aeglasemalt kulgeda. On esinenud juhtumeid, kus nätsu allaneelamine on nõudnud kirurgilist sekkumist. Mullinäts (bubble gum) See on eriti elastne ning see töötati välja spetsiaalselt selleks, et saaks suuri mulle teha. Puudus: kaotab kiirelt maitse. Hambahooldusnärimiskummid Neutraliseerib hammastele ohtlikud happed. Ideaalne kasutus on siis, kui parajasti hambaid pesta ei ole võimalik. Närimiskumm halva hingeõhu vastu See närimiskumm ei võitle mitte halba hingeõhku tekitavate bakterite vastu, vaid varjab selle tugevate aroomidega, tavaliselt siiski lühiajaliselt. Närimiskumm nikotiinivajaduse vastu Nikotiininätsud asendavad sigaretivajaduse nikotiini abil, mis on nätsus. Selle toimel peaks vajadus sigarettide vastu vähenema. Närimiskumm hammaste valgendamiseks Närimiskummid iivelduse vastu Et närimiskumm kleepub kergesti enamikule pindadele, siis põhjustab see hulganisti probleeme närimiskummi jäänuste koristamisel. 2007. aastal leiutasid Suurbritannia teadlased mittekleepuva närimiskummi. Gumofiilia wrigley.de 26.08.10 http://www.scientificamerican.com/article.cfm?id=fact-or-fiction-chewing-gum-takes-seven-years-to-digest 26.08.10 Näts seedib kauem 26.08.10 Tuuli Aug (14. september 2007). "Teadlased leiutasid mittekleepuva närimiskummi". Eesti Päevaleht Online. Vaadatud 15.09.2007. Delfi Naisteleht - Ksülitool toob kauni naeratuse ja terved hambad
Viru Maakohus

Viru Maakohus on esimese astme kohus Eestis, Lääne-Viru ja Ida-Viru maakonna piirkonnas. Viru Maakohtul on kolm kohtumaja: Narva kohtumaja (asukohaga 1. Mai 2, Narva), Jõhvi kohtumaja (asukohaga Kooli tänav 2a, Jõhvi) ja Rakvere kohtumaja (asukohaga Rohuaia tänav 8, Rakvere). Viru maakohus Kohtud - Justiitsministeerium (vaadatud 27. veebruar 2012)
Ludwig Klages

Friedrich Konrad Eduard Wilhelm Ludwig Klages (10. detsember 1872 Hannover – 29. juuli 1956 Kilchberg) oli saksa filosoof, psühholoog ja grafoloog. Ludwig Klages käis 1935. aasta novembris Tallinnas (pidades 25. ja 26. nov. loengud "Loomusund ja tahe" ning "Käekiri ja iseloom") ja Tartus (esinedes 27. nov. loenguga "Goethe kui hingeteadlane"). Klagese mentoreid oli Menyhért Palágyi. Avaldatud on Klagese kirjavahetus Friedrich Rothschildiga. Klages arendas biotsentrismi kui eetilist kontseptsiooni. Waba Maa 22. nov. 1935, nr. 276. Postimees, 28.11.1935, nr. 325, lk. 7. Adams, Valmar. Meenutusi austatud õpetajast. Looming 1147–1148. Klages, Ludwig; Rothschild, Friedrich Salomon 2023. Briefwechsel 1929–1956. (Eingeleitet und herausgegeben von Astrid Thome.) Baden-Baden: Verlag Karl Alber.
Hamza Yerlikaya

Hamza Yerlikaya (sündinud 3. juunil 1976) on Türgi maadleja. Ta tuli 17-aastaselt täiskasvanute maailmameistriks. 2000. aasta olümpiamängude avatseremoonial oli ta Türgi meeskonna lipukandja. Türgi maadlejatest on seda teinud veel Hamit Kaplan, Mehmet Özal, Gıyasettin Yılmaz ja Gürbüz Lü. Yerlikaya oli 2007–2011. Türgi parlamendi liige valitsevas parteis Adalet ve Kalkınma Partisi. Tema auks on nimetatud İstanbuli suurim spordikompleks Gaziosmanpaşa Hamza Yerlikaya Spor Kompleksi. Eesti maadlejatest on temaga maadelnud Toomas Proovel ja Richard Karelson aga ka Tarvi Tomberg. Proovel kaotas EM-il 1998. 0-4, EM-il 1999. kaotas 0-4; Karelson kaotas EM-il 2005. 0-2; Tomberg kaotas OM-del 2004. 1-4. "arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuli 2017. Vaadatud 24. märts 2012.{{cite web}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Hamza Yerlikaya veebisaidil Olympedia (inglise)
Bāmyāni budad

Bāmyāni budad (pärsia keeles بت های باميان) olid kaks 6. sajandil kaljusse uuristatud monumentaalset skulptuuri Afganistanis Bāmyāni provintsis, mis kujutasid seisvaid budasid. Skulptuurid õhkis märtsis 2001 Taliban.
Johannes Kaldma

Johannes Kaldma (kuni 1936. aastani Johannes Buer; 5. detsember 1896 – 24. märts 1973 Trelleborg, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane (kapten). Ohvitseride andmekogu
Gustav Ernesaksa kuju

Gustav Ernesaksa kuju on Gustav Ernesaksa skulptuur Tallinna lauluväljakul. Kuju paigaldati 29. juunil 2004. See kujutab lauluväljaku nõlval istuvat mõtlikku laulutaati. Ernesaks hoiab kätt lõua all, prillid on näppude vahel – justkui kuulaks tähelepanelikult ja mõtleks tehtu üle järele. Kuju autorid on kunstnikud Ekke Väli ja Vello Lillemets. Pronksist skulptuur on 2,25 meetrit kõrge ja kaalub 2,5 tonni. Fotod: Gustav Ernesaksa kuju paigaldamine lauluväljakule, Postimees, 29. juuni 2004 (vaadatud 20.05.2019) Anneli Ammas, Mõtlik Gustav Ernesaks vaatab laulukaart, Eesti Päevaleht, 11. juuni 2004 Gustavi monument; Tallinna lauluväljak
Eduard Kongas

Eduard Kongas (26. august 1903 – 20. august 1944 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten). Ohvitseride andmekogu
Peeter Mudist

Peeter Mudist (19. aprill 1942 Tallinn – 6. detsember 2013) oli eesti maalikunstnik ja skulptor. Ta lõpetas 1960. aastal Tallinna 1. Keskkooli, seejärel õppis ta aastatel 1960–1963 Tallinna Polütehnilises Instituudis energeetikat, kuid jättis õpingud 4. kursusel pooleli ja astus 1963. aastal Eesti NSV Riiklikku Kunstiinstituuti, mille lõpetas 1967. aastal maali erialal. Seejärel töötas ta Tallinnas, sealhulgas aastatel 1971–1979 Arsis kunstnikuna ning 1979–1981 Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõuna. Mudist osales näitustel alates 1968. aastast. Alates 1981. aastast tegutses ta vabakunstnikuna. Ta oli Eesti Kunstnike Liidu liige alates 1972. aastast. Peeter Mudist viljeles silmapaistvalt kõiki traditsioonilisi kunstiliike: maali, skulptuuri ja graafikat. Ta maalis enamasti äratuntavaid motiive: inimest, lilli, maastikku. Tema hilislooming muutus üha abstraktsemaks. Mudistile olid olulised tema teoste pealkirjad: näiteks "Nuusutab lille" või "Kõik teed on veel valla ja kõik soovid võivad täituda", "Mullatööd Vabaduse väljakul ja tema ümbruses". Peeter Mudist väljendas ennast ka kirjasõnas. Suurem osa sellest on kaante vahele kogutud kahes autoriraamatus: "Avaldatud Mudist. Ratsukäik" (2002) ja "Illustreeritud Mudist ehk Tobias" (2004). Viimane on mahukas kunstialbum, mis sisaldab autoritekstide ja elulooliste fotode kõrval lõviosa kunstniku loomingust. 1977, 1980 Eesti Kunstnike Liidu aastapreemia 1977, 1981 Baltimaade maalitriennaali peapreemia 1988 Eesti NSV teeneline kunstnik 1989 Kristjan Raua preemia (nelikmaal "Ümber Eesti. Hirm. Paanika. Rävala või Kabala") 1991 Konrad Mäe preemia 1995 Balti Assamblee kunstipreemia 2001 Valgetähe III klassi teenetemärk 2002 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Ratsukäik") Peeter Mudist oli litograaf Evald Mudisti poeg. Tema tädi oli akvarellist Margarethe Fuks. Üle 30 aasta kannatas ta Parkinsoni tõve käes. http://www.e-kunstisalong.ee/?e=teosed&a=230 "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. juuli 2015. Vaadatud 3. detsembril 2016.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) Peeter Mudisti uued maalid, 10.01–31.01.2010, E-kunstisalong Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Anu Liivak. Peeter Mudisti mälestuseks. Eesti Päevaleht, 9. detsember 2013[alaline kõdulink] Peeter Mudist. Koostanud Liina Kulles. Tallinn. Aasta Raamat, 2004. Ants Juske. Peeter Mudist — kunstnik, kes oskab maalida õhku Eesti Päevaleht, 28. veebruar 2009 Peeter Mudist maalib saatuse kiuste, Pärnu Postimees, 12. oktoober 2012
Friedrich Kapsi

Friedrich Kapsi VR I/3 (10. juuni 1892 Vana-Vändra, Pärnumaa – 5. september 1942 Irkutsk) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Arreteeriti NKVD poolt 16. juunil 1941 Tallinn-Nõmmel. Surmaotsus. Lasti maha. Vabadusristi I liigi 3. järk, 1921 Läti Vabariigi 10. aastapäeva mälestusmedal, 1928 Kaitseliidu Valgeristi III klass, 1932 Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk, 1933 Ohvitseride andmekogu
Joseph Kopf

Joseph Kopf (17. oktoober 1867 Varssavi – 11. oktoober 1930 Tallinn) oli Tallinna kullassepp. Joseph Kopf sündis 1867. aasta 17. jaanuaril Varssavis. Vanemate Eestisse tulles õppis Joseph Kopf Tartus Johann Julius Stammi juures, seejärel praktiseeris sellina Peterburis ja avas siis 1891. aastal Tallinnas oma töökoja, mida juhtis kuni surmani 11. oktoobril 1930. 1894 abiellus Joseph Kopf Merodin Vixiga, kellega neil sündis seitse poega ja kaks tütart. Joseph Kopfi asutatud kullassepatöökojast kujunes tuntuim Eestis, mis jätkas osaühinguna tegevust kuni teise maailmasõja puhkemiseni, mil Kopfide perekond koos teiste baltisakslastega Eestist põgenes. Täna elavad Kopfide perekonna liikmed Rootsis, Saksamaal ja Inglismaal ning on seotud hoopis teiste ametitega kui kullassepatöö. Samas on perekonna jaoks olnud kogu aeg tähtis Josepf Kopfi looming. Kopfi töökojas valmistati nii unikaalseid ainueksemplare kui ka masstoodangut ühteviisi kõrgel tasemel. Neid võib ära tunda tema meistrimärkide järgi, milleks on kas siis nimi väljakirjutatud või initsiaalidena, samuti kullasseppade kaitsepühaku, sepistava Eligiuse kujutis. Palju hõbeesemeid tegi Kopf Mustpeade vennaskonnale. Nende hulgas on Mustpeade keegliklubi pokaal, tuletõrjekomando juubelipokaal, pokaal Mustpeade hoone kujutisega kaanel, samuti oli tema valmistatud lauanõude komplekt 300 inimesele ja veel palju muud. Tema töökojas on toodetud Vabadusristid, mille kujundas Peet Aren, samuti mitmed teised aumärgid. Kui 1938. aastal seati Eestis sisse presidendi institutsioon, siis selle ametitunnuse — Riigivapi teenetemärgi keti — valmistas Paul Luhtheina kavandi järgi jällegi Kopfi töökoda. Üheks huvitavamaks Kopfi firma tööks on kindlasti 1932. aastal Rootsi kroonprints Gustav (VI) Adolfile Eesti visiidi ajal kingitud hõbedast ehistaldrik Tallinna vaadetega, mis asub tänaseni kuninglikus varakambris. Joseph Kopfi töökojas valmistati veel kuberner Korostovetsile ametist lahkumise puhuks vähendatud hõbekuju praegusel Vabaduse platsil sel ajal seisnud Peeter I ausambast (1915) ja tema tehtud oli ka Tallinna raekoja hõbemakett, mille asukoht on aga teadmata. Kopfi firma üks suuremaid üleelamisi oli poe vaateakna röövimine 1925. aasta talvel. Hobusepea tänava poolne aken purustati ja sellelt varastati ehteid miljoni marga ulatuses, mis tegi sellest esimese vabariigi aja suurima rahalise väärtusega röövi. Sellele järgnenud aeg pidi olema Kopfi firmale raske, kuna kurjategijad jäid tabamatuks ja ehted kadusid jäljetult. Firma jätkas siiski tegutsemist ning peale suurt röövi lukustas Joseph Kopf vaateakendelt väärtuslikumad ehted ööseks seifi. Pillak, Peep (21.10.2004). "Joseph Kopf - eesti kullassepakunsti suurkuju". Eesti Päevaleht = Estniska Dagbladet. Vaadatud 15. aprillil 2024. Kuni 2016. aastani arvati, et Vabadusristi kujunduse autor oli Nikolai Triik Kaalu Kirme. Joseph Kopf – Eesti kullassepakunsti suurkuju. Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn, 2004. Kuidas valmistatakse lauahõbedat. Vaba Maa, 18. aprill 1929, nr. 89, lk. 8.
Tallinna sünagoog

Tallinna sünagoog on sünagoog Tallinnas Karu tänav 16. Tallinna ajalooline sünagoogi hoone (Maakri tänava sünagoog), mis valmis 1884. aastal arhitekt Nikolai Thamm vanema projekti järgi ja pühitseti 1885. aastal, hävis Teises maailmasõjas. Uue hoone projekteerisid KOKO arhitektid Tõnis Kimmel ja Kaur Stöör. Ehitustööd algasid 2005. aasta augustis. Uue sünagoogi ehituseks kulus üle 22 miljoni krooni. Sünagoog avati 16. mail 2007. Hoone moodustab osa kompleksist, kuhu kuuluvad lisaks sünagoogile Tallinna Juudi kooli hoone ja Juudi Kogukonna keskus. Teisel korrusel asub jumalateenistustel kasutatav, 105 inimest mahutav saal. Palveruumi põrandal on 105 istekohta meestele ja rõdul 65 naistele. "Tallinnas avati pidulikult sünagoog" ERR, 16. mai 2007 "Esmaspäeval algas Tallinnas sünagoogi ehitus" ERR, 18. august 2005 "Uues sünagoogis alustati jumalateenistuste pidamist" ERR, 26. aprill 2007
Hendrik Elisson

Hendrik Elisson (23. mai 1892 Kudina vald, Tartumaa – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti poliitik. Rahvasaadik kotis. Vaba Maa, 24. aprill 1929, nr. 94, lk. 5.
Paul Abramson

Paul Abramson (5. oktoober 1889 Pala vald, Tartumaa – 20. jaanuar 1976) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant) ja poliitik. Paul Abramson teenis Eesti kaitseväes, 9. jalaväepolgus ja 1. Kindluse-raskesuurtükiväedivisjonis. Ta kuulus 5. jaanuarist 1921 kuni 26. oktoobrini 1921 I Riigikogu koosseisu (asendusliikmena) ja 15. juunist 1926 kuni 14. juunini 1929 III Riigikogu koosseisu, Eesti Tööliste Partei rühmas. Oli Tallinna linnavolikogu liige 1919 ja 1921 aastast. Paul Abramson Eesti ohvitseride andmekogus Foto Paul Abramson Eesti ohvitseride andmekogus
Pēteris Vasks

Pēteris Vasks (sündinud 16. aprillil 1946 Aizputes) on läti helilooja. Alates 1994. aastast on ta Läti Teaduste Akadeemia auliige, alates 2001. aastast Rootsi Kuningliku Muusikaakadeemia liige. 1996 Balti Assamblee kunstipreemia 2005 Valgetähe III klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
August Laumets

August Laumets (ka August Villem Laumets; 12. jaanuar 1911 Kükita – 19. veebruar 1996) oli eesti vaimulik. August Laumets sündis Kükita külas, Kasepää vallas. Tema esimeseks õpetajaks sai Raja küla ministeeriumikooli juhataja, luuletaja Hendrik Adamson. Ta lõpetas aastal 1929 Väike-Maarja Gümnaasiumi. Aastatel 1929–1938 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Mustvee koguduses Edgar Hargi juures ja Väike-Maarja koguduses Johannes Hiiemetsa juures. Ordineeriti 6. oktoobril 1940 õpetajaks. Ta oli aastatel 1940–1941 Väike-Maarja koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1941–1991 oli ta Väike-Maarja koguduse õpetaja. Lisaks valiti ta aastal 1971 Viru praostkonna abipraostiks, aastal 1975 sama praostkonna praostiks. Aastal 1991 jäi ta emerituuri, aastal 1994 elas ta Väike-Maarjas. Ta suri aastal 1996. Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. III, lk. 11 Konservatiivne ja põhimõtte­kindel August Laumets
Michel Hazanavicius

Michel Hazanavicius (sündinud 29. märtsil 1967) on Leedu juudi päritolu prantsuse filmilavastaja, produtsent ja stsenarist. 2012. aastal pälvis Hazanavicius filmiga "Artist" (2011) parima lavastaja Oscari, Briti Akadeemia filmiauhinna ja Césari auhinna. Tema teised tuntumaid linateosed on La Classe Américaine (1993), "OSS 117: spioonipesa Kairo" (OSS 117: Le Caire nid d'espions, 2006) ja "OSS 117: Kadunud Rios" (OSS 117: Rio ne répond plus, 2009). Michel Hazanavicius andmekogus IMDb (inglise) Michel Hazanavicius andmekogus Filmiveeb
Turu tänav

Turu tänav on tänav Tartus. See algab Riia tänava ja Vabaduse puiestee ristumiskohast ning on 4,1 kilomeetri pikkune, ulatudes Tartu Vangla kurvini, Lõik Sõpruse sillast edasi avati liikluseks 3.oktoobril 1986 kell 15.00. Pärast kurvi jätkub tänav Ringteena. Turu tänaval paiknevad kesklinnas kaubanduskeskused Tasku ja Kvartal, hotell ja konverentsikeskus Dorpat, Aura Keskus; tänava teises otsas Ihaste silla lähedal aga Tartu vangla. Sõjaeelsel ajal asus Turu tänaval ka Tartu sünagoog. Tänava ääres asub Tartu keskkatlamaja, mis tootis soojust aastatel 1967–2014. Aura Keskus Tartu Vangla Tartu sünagoog (hävinud 1944)