laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hassoumi Massoudou

Hassoumi Massoudou (sündinud 22. oktoobril 1957 Birni N'Gaourés Dosso piirkonnas) on Nigeri poliitik. Ta oli aastatel 2013–2016 Nigeri siseminister. Aastal 2016 oli ta umbes pool aastat Nigeri kaitseminister ja samal aastal sai temast Nigeri rahandusminister. 7. aprillist 2021 on ta Nigeri välisminister. Ta sündis aastal 1957 Birni N'Gaourés Dosso piirkonnas (asub Nigeri edelaosas). Ta lõpetas geoloogiainsenerina Yamoussoukros tsiviilehituse ülikoolis ja magistrikraadi geostatistika alal École nationale supérieure des mines de Parisis. Aastatel 1982–1993 töötas ta kaevandusettevõttes Compagnie Minière d'Akouta uraanimaardlate arendamisel Nigeris. Ta oli poliitiliselt aktiivne Nigeeria Demokraatia ja Sotsialismi Partei koosseisus, kus ta oli aastatel 1991–1995 kommunikatsioonisekretär. Kui partei 1993. aastal valitsusse astus, asus Massoudou üle kommunikatsiooni-, kultuuri-, noorte- ja spordiministri ametikohale, mida ta täitis 1994. aastani. 1995. aastal oli ta partei peasekretäri asetäitja. Kui Ibrahim Baré Maïnassara 1996. aastal sõjaväelise riigipöördega võimule tuli, oli Hassoumi Massoudou, kes oli väidetavalt suurepärane kõneleja, üks tema otsekohesemaid vastaseid. Ta arreteeriti ja piinati hukkamiste imiteerimise teel. Ta vabastati süüdistust esitamata. Ibrahim Baré Maïnassara valisemise ajal töötas ta sõltumatu konsultandina Ibrahim Baré Maïnassara valitsusajal, mis kestis aastani 1999. Pärast riigipea surma oli ta üleminekuparlamendi liige ja osales Nigeri uue põhiseaduse koostamises, mis kiideti heaks 1999. aasta rahvahääletusel. Ta valiti 1999. aasta üldvalimistel Rahvusassambleesse, kus ta töötas kuni 2004. aastani. Seal töötas ta Nigeeria Demokraatia ja Sotsialismi Partei parlamendirühma esimehena ja rahanduskomisjoni liikmena. Ta oli ka Pan-Aafrika parlamendi liige. Aastast 2005 töötas ta jälle sõltumatu konsultandina. Ta oli ka Riigi majandus-, sotsiaal- ja kultuurinõukogu asepresident. Ta asus aastal 2011 Nigeeria Demokraatia ja Sotsialismi Partei parlamendi- ja presidendivalimiste kampaaniajuhi rolli, mis lõppesid tema partei ja selle presidendikandidaadi Mahamadou Issoufou võiduga. Seejärel töötas ta president Issoufou juures oma kabinetijuhina ministri auastmega. Aastatel 2013–2016 oli ta siseminister, avaliku julgeoleku, detsentraliseerimise, tolli- ja usuasjade minister. Ta on olnud ka Nigeeria Demokraatia ja Sotsialismi Partei peasekretär aastast 2014. 2016. aastal oli ta umbes pool aastat kaitseminister ja samal aastal sai temast rahandusminister. Ta vallandati 2019. aastal valitsusest pärast seda, kui ta teatas oma kavatsusest kandideerida 2021. aasta presidendivalimistel, ilma et oleks partei juhti Mohamed Bazumit sellest sammust eelnevalt teavitanud. Mohamed Bazoum võitis valimised ja tõi Hassoumi Massoudou valitsusse Nigeri välis- ja koostööministrina. Ta on abielus ja ta on nelja lapse isa.
Paavo Matsin

Paavo Matsin (sündinud 4. aprillil 1970) on eesti õppejõud, kirjanduskriitik ja kirjanik. Ta on õppinud Tallinna Pedagoogikaülikoolis[viide?], Eesti Humanitaarinstituudis[viide?] ja EELK Usuteaduse Instituudis[viide?]. Ta õpetab Estonian Business Schooli Gümnaasiumis kunsti ja filosoofiat.[viide?] Matsin on Eesti Kirjanike Liidu ja Eesti Gustav Meyrinki Seltsi liige. Akadeemiliselt kuulub korporatsiooni Fraternitas Liviensis. Esikromaani "Sinine kaardivägi" avaldas ta varjunime Pāvs Matsins all 2013. aastal. 2015. aastal ilmus tal varjunime Paša Matšinov all romaan "Gogoli disko", mis pälvis Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ja Euroopa Liidu kirjandusauhinna. 2017. aastal andis ta Kreutzmatsini varjunime all välja romaani "Must päike". 2019. aastal võitis ta romaaniga "Kongo tango" Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistluse. 2022 ilmus "Lenini valss" Paša Matšinovi nime all ja 2024 "Death Café" Pawel Graf von Mazini nime all. Sirbi kriitikapreemia 2012 Siugja Sulepea kirjandusauhind ("Doktor Schwarz") 2015 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia („Gogoli disko“) 2016 Euroopa Liidu kirjandusauhind ("Gogoli disko") 2022 Tartu linnakirjanik "Päring andmebaasis inforegister.ee". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. märts 2019. Vaadatud 30. juunil 2017. Valner Valme. Paavo Matsin: Viljandi on praegu nagu Eesti San Francisco, ERR Kultuur, 14.03.2016. Paavo Matsin Euroopa Liidu kirjandusauhinna veebilehel European Union Prize for Literature. Vaadatud 23.10.2020. Pille-Riin Larm, Kreutzmatsini uus seiklus, Sirp, 17.11.2017. https://kultuur.err.ee/990193/paavo-matsin-teeb-kongo-tango-tuuri Ilmus Paavo Matsini uus düstoopiline romaan
Basilique Notre-Dame de la Paix

Basilique Notre-Dame de la Paix (eesti keeles kui Rahu Jumalema basiilika) on 1980. aastate lõppedes Elevandiluuranniku poliitilise pealinna Yamoussoukro lähistele tarindatud sakraalehitis, mille kuppel ületab ainsana kõrguselt Vatikani keskset Püha Peetruse basiilikat. 158-meetri kõrguse kupli alla mahub teenistustel siiski Rooma südalinnast kõrguvas originaalist 2/3 vähem jumalakummardajaid. Basiilikas peetavatel liturgiatel osaleb aga tavaliselt vaid paarsada inimest. Poolast pärinevad roomakatoliku pallottiinid haldavad religioosset kompleksi, mille aastased kulutused ulatuvad 1,5 miljoni USA dollarini. 1990. aastal pühitses selle paavst Johannes Paulus II. Ta oli katoliku kiriku nimel võtnud äsjavalminud ehitise kingitusena vastu Elevandiluuranniku esimeselt presidendilt Félix Houphouët-Boignylt. Basiilika kuulub küll Yamoussoukro piiskopkonda, kuid selle piiskop tegutseb 3 km kauguselt Saint Augustine'i katedraalist. Pühakoda, mille juurde kuulub ka 2015. aastal valminud haigla, projekteeris Liibanoni päritolu arhitekt Pierre Fakhoury. Aafrika katoliiklastele palverännakute pühapaigaks kujunema pidanud kohta kutsuti “basiilikaks põõsas”. https://books.google.ee/books?id=lCgZxWdbOL4C&redir_esc=y  Basilique Notre-Dame de la Paix – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Escarpia laminata

Escarpia laminata on hulkharjasusside liik sugukonnast Siboglinidae. Tegemist on habeloomaga, mis on tuntud oma pikaealisuse poolest. Elutseb Mehhiko lahes cold seep’ides 1000–3000 meetri sügavuses. Need mereloomad elavad sageli 100–200 aasta vanuseks, kusjuures mõned neist on elanud üle 300 aasta. Võimalik, et mõni isend on elanud ka 1000-aastaseks. Liigi esmakirjeldus on pärit 1985. aastast Meredith Leam Jonesilt. Escarpia laminata Jones, 1985. marinespecies.org Extreme longevity in a deep-sea vestimentiferan tubeworm and its implications for the evolution of life history strategies. ui.adsabs.harvard.edu Giant deep-sea worms may live to be 1000 years old or more. newscientist.com Mehhiko lahe sügavusest leiti uus pretendent pikima elueaga looma tiitlile, Postimees, 18. juuli 2017
Escarpia

Escarpia on hulkharjasusside perekond sugukonnast Siboglinidae. Tegemist on habeloomade perekonnaga, mille esindajaid on leitud Atlandi (eelkõige Mehhiko lahes cold seep’ides) ja Vaikses ookeanis. Perekonna tuntuim esindaja on Escarpia laminata. Perekonna esmakirjeldus on pärit 1985. aastast Meredith Leam Jonesilt. Perekonda kuulub neli liiki: Escarpia laminata Jones, 1985 Escarpia southwardae Andersen et al., 2004 Escarpia spicata Jones, 1985 Escarpia tritentaculata Georgieva, Rimskaya-Korsakova, Krolenko, Van Dover, Amon, Copley, Plouviez, Ball, Wiklund & Glover, 2023 Escarpia Jones, 1985. marinespecies.org Escarpia Jones, 1985. gbif.org
Havannapruun

Havannapruun (prantsuse keeles havane) on üks pruunidest värvitoonidest, kergelt oranžika varjundiga keskmine või helejas pruun värvus, mis on nimetatud Havanna tubaka iseloomuliku värvuse järgi. Kasutatakse eelkõige moe kontekstis.. Värvinimetus esineb Eesti 1920. ja 1930. aastate moesõnavaras , aga ka 19. sajandi lõpul Tartus asuva Vollmeri värvimistöökoja reklaamides kirjapildiga "hawanna". Tänapäeval leiab värvinimetust kunstitarvete värvuse kirjeldustes . Havannapruun on üks karvavärvuste nimetustest kassidel ja küülikutel. See tähistab tumedamat pruuni tooni ja on kas šokolaadpruuni või kaneelpruuni sünonüüm Sigari rullimine käsitsi Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab havannapruuni vasteks pruunide toonivahemiku                         . Veebivärv Havana on bisterpruuniga sarnanev sügav tumepruun      Tubakapruun Havane. - pourpre.com Weel kewadmoest. - Waba Maa, 10. märts 1928 Talvemoe peajooni. - Uus Eesti, 7. november 1937 Siluette hilissuveks. Postimees, 13. august 1939 Postimees (1886-1944), 18. märts 1892 https://www.galeriig.ee/mod_shop_3c0cddf4d7ffa09babe859cf5c71d898_Pastellpliiats-Bruynzeel-Design_est https://loovinterjoor.eu/toode/plahvatus-efektiga-alkoholipohine-tint-jacquard-pinata/ K. Tihanov. Kasside tõuaretuse inglise-eesti oskussõnastik. Magistritöö. Tartu, 2011 Html Css Color HEX #3B2B2C. - htmlcsscolor.com
Kauksi vald (Iisaku kihelkond)

Kauksi vald (saksa keeles Kaucks (Kauks)) oli vald Virumaal Iisaku kihelkonnas. Vald eksisteeris 1870–1891 ja siis liideti 1891–1892 üks osa Iisaku vallaga, teine osa Tudulinna vallaga. Valla alal asus Kauksi mõis. Kauksi vald (Iisaku kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 04.08.2023) Kauksi vald (Iisaku kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Pootsiku vald (Iisaku kihelkond)

Pootsiku vald (saksa keeles Potsick (Potzik)) oli vald Virumaal Iisaku kihelkonnas. Vald eksisteeris 1870–1891 ja siis liideti 1891–1892 Iisaku vallaga. Valla alal asus Pootsiku mõis. Pootsiku vald (Iisaku kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917 (vaadatud 04.08.2023) Pootsiku vald (Iisaku kihelkond) Rahvusarhiivi Eesti ala valdade registris 1866–1917
Lamellibrachia

Lamellibrachia on hulkharjasusside perekond sugukonnast Siboglinidae. Tegemist on habeloomade perekonnaga, kelle esindajad elutsevad peamiselt cold seep’ides, kus süsivesinikud (näiteks metaan) immitsevad merepõhjast ja kes eksisteerivad tänu sümbioosile proteobakteritega Gammaproteobacteria. Perekonna tuntuim esindaja on Lamellibrachia luymesi. Perekonna esmakirjeldus on pärit 1969. aastast Michael Webbilt. WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulub perekonda 10 liiki: Lamellibrachia anaximandri Southward, Andersen & Hourdez, 2011 Lamellibrachia barhami Webb, 1969 Lamellibrachia columna Southward, 1991 Lamellibrachia donwalshi McCowin & Rouse, 2018 Lamellibrachia udigobini Georgieva, Rimskaya-Korsakova, Krolenko, Van Dover, Amon, Copley, Plouviez, Ball, Wiklund & Glover, 2023 Lamellibrachia juni Miura & Kojima, 2006 Lamellibrachia luymesi van der Land & Nørrevang, 1975 Lamellibrachia satsuma Miura, 1997 Lamellibrachia victori Mañe-Garzon & Montero, 1985 Lamellibrachia Webb, 1969. marinespecies.org
Żerniki Górne

Żerniki Górne on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Żerniki Górne asub Busko-Zdrójst ligi 6 km idas ja Kielcest umbes 45 km lõunas. Wieś Żerniki Górne w liczbach Polska w liczbach. Vaadatud 4. augustil 2023
Bilczów

Bilczów on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Bilczów asub Busko-Zdrójst ligi 9 km ja Kielcest umbes 54 km lõunas. Wieś Bilczów w liczbach Polska w liczbach. Vaadatud 4. augustil 2023
Zbludowice

Zbludowice küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Zbludowice piirneb põhjas Busko-Zdrójga ja asub Kielcest ligikaudu 47 km lõunas. Wieś Zbludowice w liczbach Polska w liczbach. Vaadatud 4. augustil 2023
Valkirija

ASU-1 Valkirija (АСУ-1 «Валькірія») on Ukrainas valmistatud mehitamata õhusõiduk. Drooni kasutati 2022. aastal sõjategevuses. До експлуатації у ЗС України допущені БпАК ASU-1 «Валькірія», «Hawk», «UA-БЕТА», «Spectator-M» (vaadatud: 04.08.2023) Розвідники отримали БПЛА «Валькірія» (vaadatud: 04.08.2023) Російська ППО не змогла збити українську “Валькірію” (vaadatud: 04.08.2023)
Miilitsainspektor

Miilitsainspektor (vene keeles инспектор милиции) oli Nõukogude Liidu miilitsa auaste aastail 1936–1943. Sellest kõrgem auaste oli miilitsadirektor ja madalam miilitsa vanemmajor. Talle vastasid riikliku julgeoleku 3. järgu komissar, korpusekomandör ja 1. järgu flagman. Auaste anti järgmistele isikutele: 11. juuli 1936 — Sergei Župahhin (1888—1940), hukati 11. juuli 1936 — Mihhail Klimov (1897—?), arreteeriti ja mõisteti 10 aastaks vangi 11. juuli 1936 — Adam Nevernov (1895—1962) 21. aprill 1939 — Vladimir Moskov (1901—1960), miilitsa vanemmajor, polkovnik 14. märts 1940 — Aleksandr Galkin (1904—1971), 1. järgu miilitsakomissar 14. märts 1940 — Viktor Romantšenko (1906—1950), 2. järgu miilitsakomissar 17. märts 1942 — Jevgeni Gruško (1894—1955), 2. järgu miilitsakomissar
Szczaworyż

Szczaworyż on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Szczaworyż asub Busko-Zdrójst ligikaudu 6 km idakagus ja Kielcest umbes 48 km lõunas. Wieś Szczaworyż w liczbach Polska w liczbach. Vaadatud 4. augustil 2023
Galów

Galów on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Galów asub Busko-Zdrójst umbes 7,5 km loodes ja Kielcest ligikaudu 39 km lõunas. Wieś Galów w liczbach Polska w liczbach. Vaadatud 4. augustil 2023
1975. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

XXI NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Vorošilovgradis 1975. aastal. Turniiril jäid esikohta jagama kolm mängijat. Järgmise aasta 13. – 19. jaanuarini sealsamas peetud järelvõistluse võitis aga Andris Andreiko ning jõudis sellega oma kaheksanda meistritiitlini. Finaalturniir Järelturniir
Kameduły

Kameduły on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Kameduły asub Busko-Zdrójst umbes 6 km loodes ja Kielcest ligikaudu 42 km lõunas. Wieś Kameduły Polska w liczbach. Vaadatud 4. augustil 2023
Oleszki

Oleszki on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Busko-Zdrój maakonnas Busko-Zdrój vallas. Oleszki asub Busko-Zdrójst ligi 5 km läänes ja Kielcest umbes 46 km lõunas. Wieś Oleszki w liczbach Polska w liczbach. Vaadatud 4. augustil 2023
Robert Tesche

Robert Tesche (sündinud 27. mail 1987 Wismaris) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis VfL Osnabrück. Ta alustas klubikarjääri Saksamaa klubis Bielefeldi Arminia, millega liitus 2001. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas 2007. aasta märtsis. Saksamaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 17. mail 2008 hooaja viimases mängus Stuttgardi vastu. Pärast seda, kui Arminia hooaja 2008/09 järel Bundesligast välja langes, sõlmis Tesche 2009. aasta suvel kolmeaastase lepingu Hamburger SV-ga. Hooaja 2012/13 teises pooles oli Tesche Hamburgerist laenul teises Saksamaa kõrgliigaklubis, Düsseldorfi Fortunas. 2014. aasta augustis sõlmis Tesche lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Nottingham Forest. Ta asus seal mängima endise klubikaaslasega Hamburgeri päevilt, Michael Manciennega. Esimese värava Inglismaa esiliigas lõi Tesche 5. oktoobril 2014 mängus Ipswich Towni vastu. Pärast seda, kui Nottingham Foresti peatreeneriks sai Stuart Pearce'i asemel Dougie Freedman, kaotas Tesche koha klubi põhikoosseisus. Seetõttu läks ta 2015. aasta märtsis kuni hooaja lõpuni laenule samasse liigasse kuuluvasse klubisse Birmingham City. Nottingham Forestis mängis Tesche veel ka hooajal 2015/16. Pärast seda, kui tema leping Nottingham Forestiga lõppes, naasis Tesche 2016. aastal Birmingham Citysse, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. Hooaja alguses oli ta mõnda aega vigastusega väljas, pärast mida ei olnud tal enam kerge koosseisu pääseda. 2017. aasta augustis naasis Tesche Saksamaale, kui liitus laenulepingu alusel esiliigaklubiga VfL Bochum. 2018. aasta juulis sõlmis ta Bochumiga püsiva lepingu. 2022. aasta juunis sõlmis ta lepingu Saksamaa tugevuselt kolmandas liigas mänginud Osnabrückiga. 2023. aastal tõusis ta Osnabrückiga Saksamaa esiliigasse. Richardson, Nick (14. august 2014). "Reds bring in Tesche". Nottingham Forest F.C. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. september 2018. Vaadatud 14. augustil 2014. "Blues finally bag Robert Tesche". Birmingham City F.C. 24. juuni 2016. Originaali arhiivikoopia seisuga 5. september 2018. Vaadatud 1. juulil 2018. "Birmingham City: Key player could be missing for three game". Birmingham Mail. 16. september 2016. Vaadatud 5. septembril 2018. "Birmingham City's 2016/17 signings graded - who has impressed and who has struggled?". Birmingham Mail. 30. mai 2017. Vaadatud 5. septembril 2018. Dick, Brian (31. august 2017). "Birmingham City transfer news: Blues offload midfielder on season-long loan". Birmingham Mail. Vaadatud 1. juulil 2018. "Robert Tesche: Birmingham City midfielder to join Vfl Bochum". BBC Sport. 25. juuni 2018. Vaadatud 1. juulil 2018. "NEU IN LILA-WEISS: ROBERT TESCHE BRINGT BUNDESLIGA-ERFAHRUNG INS TEAM" (saksa). VfL Osnabrück. 16. juuni 2022. Vaadatud 22. juulil 2022.
Bejsce

Bejsce on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Kazimierza Wielka maakonnas, Bejsce valla halduskeskus. Bejsce asub Kazimierza Wielkast ligikaudu 5 km idakagus ja Kielcest umbes 70 km lõunas. Bejscet on esmamainitud 1063. aastal. Külas asub 1802. aastal ehitatud uusklassitsistlikus stiilis Bejsce loss. Wieś Bejsce w liczbach Polska w liczbach. Vaadatud 4. augustil 2023 Gmina Bejsce Starostwo Powiatowe w Kazimierzy Wielkiej. Vaadatud 4. augustil 2023 Palace in Bejsce ITS Poland. Vaadatud 4. augustil 2023
Filip Mihaljević

Filip Mihaljević (sündinud 31. juulil 1994 Livnos) on Horvaatia kuulitõukaja. Ta võitis 2013. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel Rietis hõbemedali. 2015. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Tallinnas võitis ta kuldmedali. Mihaljević tegi täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi 2016. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Portlandis, kui võitis tulemusega 20.97 Tomas Walshi ja Andrei Gagi järel pronksmedali. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas pääses ta finaali ja sai tulemusega 20.48 11. koha. 2021. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel võitis ta tulemusega 21.31 pronksmedali. 2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis tuli ta Euroopa meistriks tulemusega 21.88, edestades serblast Armin Sinančevići ja tšehhi Tomáš Staněkit. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is sai ta 21.82-ga 6. koha. 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel Roomas võitis Mihaljević Leonardo Fabbri järel hõbemedali tulemusega 21.20. Mihaljevići isiklik rekord kuulitõukes on 21.94, mis on püstitatud 5. juunil 2021 Karlovacis. Sisetingimustes on tema isiklik rekord 21.84, mis on püstitatud 27. veebruaril 2020 Belgradis. Mõlemad tulemused on ka Horvaatia rekordid. Kettaheites on tema isiklik rekord 2017. aastal Eugene'is heidetud 63.76. Mihaljević on õppinud Virginia Ülikoolis saksa keelt ja keskkonnateadust. "Filip Mihaljevic". eurosport.com. Vaadatud 3. augustil 2023. "Filip Mihaljevic". virginiaathleticsfoundation.com. Vaadatud 3. augustil 2023. Filip Mihaljević Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Eluslaevnikud

"Eluslaevnikud", "Eluslaevnike" triloogia (inglise keeles The Liveship Traders) on raamatusari, mille autor on USA ulmekirjanik Robin Hobb. Teose tegevus toimub väljamõeldud Elderlingide maailmas ning läbivad teemad on omandisuhe, kuuluvus, identiteediotsingud ja isiklik areng. Raamatu tegelasteks on Bingtowni linna kaubaisandad, Vihmaoru elanikud, piraadid, hoorad, preestrid, meremaod, lohed ja teised. Kogu tegevus keerleb võlupuidust eluslaevade ümber, kes romaanitriloogia sündmuste keerises korduvalt omanikke vahetavad. Eluslaev on võlupuidust valmistatud, elava käilakujuga laev. Teine võimalik eestikeelne tõlge oleks elavlaev, see annaks ühtlasi edasi ka nende elavat (inglise keeles lively, vivid) iseloomu ja hingelaadi. Raamatus on kõige enam mainitud eluslaevad Vivacia, kelle käilakujuks on noor iludus, ja Paragon, kelle käilakujuks on jutustuse alguses haavatud ja meeleheitel seisundis robustse olemisega sõjamees. Raamatu sündmuste arenedes hakkavad eluslaevad järk-järgult oma algset identiteeti (taas)avastama. See viib sündmuste käigus pöördeliste muutusteni ja viimaks "Maagilise laeva" viimastes peatükkides ka lennuka lõpplahenduseni.
Rjazani kõrgem õhudessantvägede kool

Rjazani kõrgem õhudessantvägede kool (vene k. Ряза́нское гвардейское вы́сшее возду́шно-деса́нтное о́рдена Суво́рова два́жды Краснознамённое кома́ндное учи́лище и́мени генера́ла а́рмии В. Ф. Марге́лова) on sõjakool Venemaa Föderatsioonis.
Aserbaidžaani Rahvuslik Teaduste Akadeemia

Aserbaidžaani Rahvuslik Teaduste Akadeemia (aserbaidžaani keeles Azərbaycan Milli Elmlər Akademiyası; AMEA) on Aserbaidžaani riiklik teadusasutus, teaduste akadeemia. Akadeemia asutati 23. jaanuaril 1945 algselt kui Aserbaidžaani NSV Teaduste Akadeemia (Azərbaycan SSR Elmlər Akademiyası). Akadeemia peakorter asub Bakuus. Akadeemia president on 2022. aastast İsa Həbibbəyli. Şamaxı astrofüüsikaobservatoorium "Date of establishment" (inglise). AMEA. Vaadatud 4. augustil 2023. Koduleht
Emma Oosterwegel

Emma Oosterwegel (sündinud 29. juunil 1998 Deventeris) on Hollandi seitsmevõistleja. Ta sai 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas isikliku rekordiga 6250 punkti 7. koha. 2021. aastal toimunud suveolümpiamängudel Tokyos võitis Oosterwegel pronksmedali isikliku rekordiga 6590 punkti. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is oli ta 6440 punktiga seitsmes. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis katkestas ta seitsmevõistluse tõkkejooksu järel. Oosterwegel on õppinud Wageningeni ülikoolis mulla-, vee- ja atmosfääriteadust. Seitsmevõistlus – 6590 punkti, 5. august 2021, Tokyo Viievõistlus – 4306 punkti, 9. veebruar 2020, Apeldoorn Väljas Sees Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit "Emma Oosterwegel maakte fysiek en mentaal een grote ontwikkeling door". hardloopnetwerk.nl. Vaadatud 4. augustil 2023. Emma Oosterwegel Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)