laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Mägiarnika

Mägiarnika (Arnica montana L.) on mitmeaastane rohttaim korvõieliste sugukonnast arnika perekonnast. Mägiarnika on looduslikult levinud Euroopa mägedes, lisaks veel Lõuna-Venemaal ja Kesk-Aasias. Eestis kasvatatakse pigem ilutaimena. Kasvab meelsamini 500–2500 m kõrgusel mägistel niitudel. Muld peaks pigem olema väheviljakas ja happeline. Samuti on mägiarnikale sobilik kasvukoht turbaraba. Mägiarnika on 20–60 cm kõrgune mitmeaastane rohttaim. Lehed on ovaalsed ümara tipuga, alumine pool on tumeroheline. Lehed paiknevad maapinna ligidal leherosetina. Varred on karvased. Õied on erekollased kiirjad ja karikakaraõite moodi. Kroonlehed on kahes suuruses. Välimiste kroonlehtede pikkus on 4,9–5,7 cm. Sisemised kroonlehed on väiksemad kui 1 mm või 1–2 mm pikkused. Mägiarnikat on lihtne kasvatada, kuna taim talub erinevaid mullatingimusi. Muld võib olla liivane või savine. Ideaalne muld on liiva, savi ja turba segu. Mägiarnika eelistab väheviljakat ja vett läbilaskvat mulda. Muld peaks olema pidevalt niiske. pH võib mullal olla nii happeline, neutraalne kui ka aluseline, kuid eelistab pigem happelist pinnast. Saab kasvada ka väga happelises mullas. Mägiarnikale sobib valgusküllane kasvukoht. Mägiarnika õitseb juulist augustini. Õisi koos tupplehtedega võib korjata juunist augustini. Juuri on parim aeg koguda kevadel (aprillis) ja sügisel (oktoobris). Mägiarnika koostises on seskviterpenoidsed laktoonid (arnifoliin, arnitsiin, helenaliin), triterpenoidid (arnidiool, faradiool). Droogis on ka kumariinid (skopoletiin, umbelliferoon), flavanoidid (kvertsetiini, kempferooli, apigeniini ja luteoliini glükosiidid), eeterlikku õli jm. Kasutatakse arnikatinktuuri ja arnikateed. Tinktuur valmistatakse värsketest õitest või kuivatatakse eelnevalt soojas varjulisel alal, kus on hea õhuringlus. Mägiarnika on antibiootiline, põletikuvastane, inotroopne, trombotsüütidevastane, reumavastane ja valu vaigistav. Tarvitatakse välispidiselt paisete, verevalumite, reuma, podagra, lihasevalu, suulimaskestapõletike ja putukahammustuste korral. Võib tekitada nahapõletikke. Pikaajalisel tarvitamisel võivad tekkida villid, haavandid ja kude võib kärbuda. Seespidiselt ei tohi tarvitada, sest mägiarnika tekitab limaskestade ärritust, iiveldust, oksendamist, suu ja kurgu valulikkust, pulsi aeglustumist ja kiirenemist, vererõhu kõikumist, hingamishäireid (hingeldust) ja lihasehalvatust. Kriplani, Priyanka Guarve, Kumar Baghael, Uttam (11. aprill 2017). "Arnica montana L. - a plant of healing". researchgate.net. Vaadatud 13.03 2021. {{netiviide}}: kontrolli kuupäeva väärtust: |vaadatud= (juhend)CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Raal, Ain (2016). Farmakognoosia. Tartu Ülikooli kirjastus. "Arnica montana - L." Vaadatud 13.03.2021.
Leif Segerstam

Leif Selim Segerstam (2. märts 1944 Vaasa – 9. oktoober 2024 Helsingi) oli Soome dirigent ja helilooja. Leif Segerstam õppis Sibeliuse Akadeemias klaveri- ja viiulimängu ning orkestrijuhtimist. Aastal 1962 võitis ta Maj Lindi nimelise pianistide konkursi. Aastal 1964 lõpetas ta New Yorgi Juilliardi kooli orkestrijuhtimise alal. Aastatel 1970–1972 oli ta Stockholmi Kuningliku Ooperi peadirigent, 1973–1974 Soome Rahvusooperi direktor, 1975–1982 Viini raadio sümfooniaorkestri peadirigent, 1977–1987 Soome raadio sümfooniaorkestri peadirigent, 1983–1989 Rheinland-Pfalzi filharmoonia peadirigent, aastast 1988 Taani raadio sümfooniaorkestri peadirigent. Sügisest 1995 kuni 2001. aastani oli ta uuesti Stockholmi kuningliku ooperi peadirigent, 1995–2007 Helsingi linnaorkestri peadirigent, sügisest 2007 emeriitpeadirigent. Alates 1997. aastast oli Leif Segerstam Sibeliuse akadeemias orkestrijuhtimise professor, tema õpilane on olnud ka Mikk Murdvee. Segerstam kirjutas kokku 371 sümfooniat, ehkki neist vähesed jõudsid lavale. Leif Segerstam näitas kogu oma karjääri vältel üles erakordset loomingulisust heliloojana ja lisaks uskumatule hulgale sümfooniatele valmis tema käe all ka suur hulk kontserte keelpillikvartetile, viiulile ja klaverile, lisaks kammer- ja vokaalmuusikat. Eriti tähelepanuväärne on tema hilisemate sümfooniate vabas pulsatsioonis Rosenkranzi-vorm, mida esitatakse ilma dirigendita. Aastal 1992 pälvis ta Pro Finlandia teenetemärgi ja 1998. aastal sai ta Põhjamaade Nõukogu muusikaauhinna. Finnish Music Information Centre Leif Segerstam profile at Ondine Records Composer / Conductor Leif Segerstam
Dionysios Traakiast

Dionysios Traakiast (ka Dionysius Thrax; kreeka keeles Διονύσιος ὁ Θρᾷξ; umbes 170 eKr – 90 eKr) oli hellenismiajastu grammatik. Ta ei olnud pärit Traakiast, vaid ilmselt Aleksandriast. Ta oli Aristarchose õpilane. Hiljem töötas ta Rhodosel. Teda peetakse esimese kreeka keele grammatika "Τέχνη Γραμματική" (Technē grammatikē) autoriks, kuigi on seatud kahtluse alla, kas ta kirjutas kogu teose ise. Grammatika eesmärgiks oli aidata koinee kõnelejatel mõista Homerose ja teiste kirjanike kasutatavat eepilist keelt. Traktaadis on põhiliselt kirjeldatud morfoloogiat ja sõnaliike, vähem käsitletud häälikuid, kuid täiesti kõrvale jäetud süntaks.
Voivõv Kodzuv

Voivõv Kodzuv (komi keeles Войвыв кодзув, 'põhjatäht') on Komi Vabariigis Sõktõvkaris ilmuv komikeelne kirjandus- ja kultuuriajakiri. Ajakiri on asutatud 1926. aastal ja kandis esialgu nime Ordõm ('rada'). 1931. aastal sai ajakiri nimeks Udarnik ('lööktööline'). Sõja ajal ajakiri ei ilmunud, praeguse nime all ilmub alates 1946. aastast. 1971. aastal oli ajakirja trükiarv 5000 eksemplari, 2003. aastal 960 eksemplari.. http://slovari.yandex.ru/dict/bse/article/00014/60000.htm?text=%D0%BE%D1%80%D0%B4%D1%8B%D0%BC[alaline kõdulink] http://www.finnougoria.ru/community/press/476/3032
Udarnik

Udarnik võib tähendada järgmist: Udarnik, küla Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Udarnik, küla Leningradi oblastis Volossovo rajoonis Udarnik, komikeelse ajakirja Voivõv Kodzuv varasem nimi ...
Karl Paks

Karl III Paks (umbes 830 – 13. jaanuar 888) oli 876–887 Alemannia ja Reetia kuningas, 882–887 Ida-Frangi kuningas (Karl der Dicke), Frangi keiser 879–887 (Karl III) ja Lääne-Frangi kuningas 884–887 (Charles le Gros). Ta oli viimane valitseja, kes sai hakkama Frangi impeeriumi ühtsuse (välja arvatud Alam-Burgundia) ajutise taastamisega. Ta oli Ludwig Sakslase poeg. Karl III sai rohkem tänu õnnele kui isikuomadustele Frangi impeeriumi ühtsuse küll taastatud, kuid ta osutus saamatuks monarhiks. Ilmselt põdes ta epilepsiat ning võib-olla ka muid haigusi, mis tegid ta letargiliseks ja osavõtmatuks. Tema katsed peatada viikingite ja araablaste röövretki kukkusid läbi ning tema vennapoeg Arnulf haaras 887. aastal Ida-Frangi riigis võimu. Karl ei teinud midagi, et seda vältida või oma võimu taastada, ning taandus Neidingeni, kus ta järgmise aasta alguses suri. Sellega oli Karl Suure loodud impeeriumil ka lõpp. Järgmised Frangi keisrid olid vaid Itaalia kohalikud võimumehed (välja arvatud Arnulf), kelle reaalne mõju oli väike.
Vinnõtsja massimõrv

Vinnõtsja massimõrv või Vinnõtsja tragöödia (ukraina keeles Вінницька трагедія) oli Nõukogude julgeolekuorganite aastatel 1937–1938 Vinnõtsja linnas toime pandud genotsiidiakt, mille avastasid Teise maailmasõja ajal 1943. aastal Saksa okupatsioonivõimud. 1943. aastal, 2. okupatsiooniaastal avastasid saksa okupatsioonivõimud Vinnõtsja kesklinna pargis massihauad, kuhu oli maetud umbes 10 000 hukatud ukraina meest ja naist. 1943. aasta 25. mail viisid Saksa võimud läbi avastatud matmispaikade ekshumeerimise, kaasates sellesse Teises maailmasõjas neutraalsete riikide esindajaid (Rootsi jt) ning ka Saksa Riigi liitlas- ja okupeeritud riikide esindajaid: Soome, Kreeka jt. Ekshumeerimise tulemused dokumenteeriti. Uuringute kohaselt olid haudadest avastatud hukatud tapetud väiksekaliibrilise käsirelvaga kukla piirkonda tehtud laskudega, hukatute hingetorust ja kopsudest avastatud mullaosakeste järgi järeldati, et osa hukatuid oli maetud veel elavatena. 1943. aasta maikuust kuni juunini kaevati kolmest massihauast üles 9432 surnukeha, sh 169 naise surnukehad. Hukatutest 679 isikut suutsid omaksed nendega kaasas olnud isiklike esemete alusel tuvastada. Katõni massimõrv Kolpaševo järsak ЕТАПИ «ВЕЛИКОГО ТЕРОРУ»: ВІННИЦЬКА ТРАГЕДІЯ - Zn.ua, 16 серпня, 2002
Hasaine Sladki

'Hasaine Sladki' (ehk 'Varajane Sinine', 'Hasansky Sladky', 'Hasan (Xasan) Sweet', 'Baltica' 'Kazański Słodki', 'Hasanski Sladki') on Eestiski tuntud Venemaal aretatud viinamarjasort. Mari on keskmise suurusega, sinine ja hapukasmagus. Tegu on hea veini-, laua- ja mahlamarjaga. Sort sobib avamaal kasvatamiseks, taime ei pea talveks tugedelt maha võtma ega kinni katma. Kasvuhoones kasvatades võivad tarjad hõredaks jääda. Põhja-Eestis võib vajada kerget katet, kuna võrsed ei pruugi alati hästi puituda. Eesti Aiandusliidu puuviljakomisjon soovitas 2007. aastal "Hasanski Sladkit" äri- ja koduaias avamaal kasvatamiseks sobiva sordina. 'Hasaine Sladki' on väga külmakindel viinapuusort (puitunud varred taluvad 35-kraadist külma). Sordil on suhkrute-hapete vahekord väga hea, mistõttu saab temast ilma suhkrut lisamata hea veini, mis ei ole liiga magus ega liiga hapu. Poom, Harri (2016). "Sordikirjeldused, 'Hasanski Sladki'". Saare-Tõrvaaugu aiandi veebileht. Originaali arhiivikoopia seisuga 10.07.2019. Vaadatud 11.07.2019. Kivistik, Taavi. "Viinamarjad, sordid". Roogoja talu veebileht. Vaadatud 11.07.2019. Eskla, Väino (14.03.2013). "Eesti puuvilja- ja marjakultuuride soovitussortiment 2013" (PDF). Vaadatud 11.07.2019. "Hasansky Sladky" rahvusvahelises viinapuusortide kataloogis VIVC (inglise keeles)
Väike-Pakri pank

Väike-Pakri saare pankrannik (ka: Väike-Pakri pank) asub Väike-Pakri saare rannikul põhjast läände. Seal asub klindiastang, mis on umbes 11 m kõrge. Sealsel maa-alal paljanduvad alam- ja keskordoviitsiumi alumise osa terrigeensed setendid ja lubjakivid. Väike-Pakri pankrannikul leidub Pakri lubiliivakivi (tuntud ka Pakri kihistu nime all) läbilõiget. Pankranniku ilmet on mõjutanud nõukogudeaegne suurtüki- ja lennuväe polügoon. Väike-Pakri saare pankrannik kuulub Pakri maastikukaitseala koosseisu. Koos Suur-Pakri ja Osmussaare pangaga kuulub Väike-Pakri pank Põhja-Eesti klindi Loode-Eesti klindilõigu koosseisu. Sealne paeastang on 6 kilomeetrit pikk ja 1–14 meetri kõrgune. Klint on Väike-Pakri pangal osalt Ölandi tüüpi, ehk siis astang koosneb täielikult lubjakivist. Põhja- ja kirderannikul esineb ka Väike-Pakri tüüpi klinti, kus lubjakivi all esineb ka glaukoniitliivakivi, mida meri murrutab. Seetõttu on sealsele pangale omased suured pangale nõjatuvad paekivilahmakad. Suur-Pakri pank Pakri pank (Pakri poolsaarel) Keskkonnainfo Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 121 Eesti geoloogilise baaskaardi Pakri (6244) leht. Seletuskiri. Suuroja, K., Kaljuläte, K., Mardim, T., Morgen, E., Ploom, K., Shtokalenko, M., Suuroja, S. Eesti Geoloogiakeskus. Kaardistamise osakond, Tallinn, 2013 Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 125 Kalle Suuroja Põhja-Eesti klint Eesti looduse sümbol, Tallinn 2006, lk. 79 Pakri saared - loodus ja inimtegevus. 1998. Koost. H. Kink. Toim. A. Miidel. Tallinn, 85 lk. Pakri Saarte Arenduse SA
Londoni olümpiastaadion

Londoni olümpiastaadion (inglise Olympic Stadium) on Londonis Stratfordi ehitatud staadion, mis oli 2012. aasta suveolümpiamängude peaareen. See mahutab 80 000 pealtvaatajat. See on Suurbritannias suuruselt kolmas staadion Wembley Stadiumi ja Twickenham Stadiumi järel. Staadioni projekteerimise konkurss kuulutati välja 7. novembril 2007. Projekteerijaks valitud Populous on arhitektibüroo, mis on spetsialiseerunud spordiareenide ja messikeskuste ehitamisele. Kaevetööd staadioni territooriumil algasid 2007. aasta sügisel. Staadioni ehitati neli aastat: 22. juunist 2008 kuni 29. märtsini 2011. 2013. aastast sai staadion jalgpalliklubi West Ham United FC koduväljakuks. Ka jalgpalliklubi Tottenham Hotspur FC osales staadioni kasutusõiguse saamisel. West Ham võitis õiguse staadionit koduväljakuna kasutada sellepärast, et lubas staadionil säilitada jooksurajad. Rahvusvahelise kergejõustikuliidu IAAF-i president Lamine Diack kiitis otsust anda staadion West Hami kasutada. Nii saab staadionil korraldada kergejõustikuvõistlusi ka pärast olümpiamängude lõppu. West Hami soov staadion ära osta ei täitunud, kuid selle rentimise võimalusest West Ham sellegipoolest ei loobunud. 2012. aasta suveolümpiamängudel toimus staadionil ava- ja lõputseremoonia ning peeti kergejõustiku võistlused. Olümpiamängude järel vähendati staadionil pealtvaatajate istekohti 80 000-lt 60 000-ni. Staadionil peeti ka 2017. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused. bbc.co.uk vaadatud 10.06.12 Staadioni ehitust filminud kaamera BBC kodulehel
Pakri hoiuala

Pakri hoiuala on 16. juunil 2005 elupaigatüüpide ja liikide kaitseks loodud hoiuala, mis hõlmab Vihterpalu lahest Vääna-Jõesuuni ulatuvat rannikumere lõiku. Hoiuala hulka ei kuulu Paldiski Lõuna- ja Põhjasadam ega Pakri saarte maastikukaitseala koosseisu jäävad osad. Kaitstavate elupaigatüüpide hulka kuuluvad jõgede lehtersuudmed, laiad madalad lahed, esmased rannavallid, püsitaimestuga kivirannad, väikesaared ja laiud, rannaniidud, hallid luited, vähe- kuni kesktoitelised kalgiveelised järved, kadastikud, lubjarikkal mullal asuvad kuivad niidud, alvarid, lääne-mõõkrohuga lubjarikkad madalsood, liigirikkad madalsood, vanad laialehised metsad ning soostuvad ja soo-lehtmetsad. Üks hoiuala eesmärke on kaitsta ka hoiualal peatuvaid ja pesitsevaid linnuliike. Nende hulka kuuluvad aul, hahk, hüüp, jääkoskel, kalakajakas, krüüsel, kühmnokk-luik, laululuik, merivart, punajalg-tilder, sinikael-part, sõtkas, tutkas, tuttpütt, tõmmuvaeras, viupart ja väikeluik. Taimeliikidest pööratakse tähelepanu soohiilakale, nõmmnelgile ja emaputkele. Hoiuala pindala on 19 011 hektarit, millest maismaad 2067,2 ha ja veekogusid 16 943,6992 ha. Samas on näiteks hoiuala kaitsekorralduskavas pindalaks nimetatud ka 21 039 ha. Pakri hoiuala keskkonnaregistri kood on KLO2000167. Pakri hoiuala Eesti looduse infosüsteemis Pakri maastikukaitseala ja hoiuala kaitsekorralduskava 2007–2016
Burjaadid

Burjaadid on mongoli rahvas Venemaal Lõuna-Siberis, Mongoolia põhjaosas ja Hiinas. Kõnelevad burjaadi keelt, Venemaal elavad burjaadid räägivad ka vene keelt. Burjaatide üldarv on ligikaudu 620 000. Venemaal elas 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 461 389 burjaati. Nendest elas Burjaatia Vabariigis 286 839 (30,0% elanikkonnast), Irkutski oblastis 77 667, Taga-Baikali krais 73 941 ja Sahha Vabariigis 7011. Mongoolias elas 2010. aastal 45 087 burjaati. Hiinas on burjaate 40 980. Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 20 burjaati, neist Tallinnas 12. Kuni 18. sajandini oli burjaadid karjakasvatajad, hiljem hakkasid üha enam tegelema ka põllumajandusega. Vene riigi koosseisu liideti burjaatide asualad 17. sajandi lõpul. Lääneburjaatide ja idaburjaatide vahel on olulised kultuurilised erinevused. Idaburjaatide hulgas levis 17. ja 18. sajandil laialdaselt budism. Lääneburjaatide seas ei ole budism olnud kunagi levinud, nad on allunud tugevamale vene kultuuri mõjule. Lääneburjaadid võtsid küll ametlikult vastu õigeusu, kuid tegelikult säilis šamanistlik usund nende seas kuni 20. sajandi alguseni. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 30. aprill 2020. Vaadatud 10. juunil 2012.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://www.toollogo2010.mn/doc/Main%20results_20110615_to%20EZBH_for%20print.pdf Päring Statistikaameti andmebaasist
Aleksandr Semjonov

Aleksandr Semjonov (sündinud 18. märtsil 1986 Tallinnas) on eesti loomaarst, veterinaaranestesioloog, metsloomade meditsiini uurija. Spetsialiseerunud ulukloomade anesteesiale ja kirurgiale. 2005. aastal lõpetas Tallinna Läänemere Gümnaasiumi. 2011. aastal lõpetas Eesti Maaülikooli Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi. 2021. aastal kaitses doktoritööd teemal "Evaluation of a fixed- dose combination of Butorphanol-Azaperone-Medetomidine (BAM) for chemical immobilization of African lion, blesbok and cheetah (Butorfanooli-asaperooni-medetomidiini (BAM) fikseeritud annuste kombinatsiooni kasutamine Aafrika lõvi, blesboki ja gepardi keemiliseks immobiliseerimiseks)". Erialaselt täiendanud end ülikoolides Austrias, Venemaal, Tšehhis, Saksamaal, Suurbritannias, Lõuna-Aafrika Vabariigis ja Tansaanias. 2014. aastast töötab Eesti Maaülikoolis. Õppe- ja teadustöö Õpetab Eesti Maaülikoolis kirurgiat, veterinaaranestesioloogiat, eksootiliste loomade meditsiini ja metsloomade meditsiini. Tegeleb eksootiliste loomade ja ulukloomade anesteesia uurimisega. Aleksandr Semjonov Eesti Teadusinfosüsteemis
Monticello

Monticello oli istandus, mis kuulus Ameerika Ühendriikidele kolmandale presidendile ja Virginia ülikooli asutajale Thomas Jeffersonile. Monticello asub Virginia osariigis Charlottesville'i lähedal. Thomas Jeffersoni enda projekteeritud uusklassitsistlikus stiilis härrastemaja asub 2000 hektari suuruse maa ala keskel künkal. Monticello tähendab itaalia keeles väikest mäge. Istanduses kasvatati lilli, tubakat ja segavilju. Istanduses töötas 150 orja. Jeffersoni surma ajaks oli mõni orjaperekond juba neli põlvkonda Monticellos elanud. Thomas Jefferson on maetud Monticello surnuaeda. 1987. aastast alates kuulub Monticello ja Virginia ülikool UNESCO maailmapärandi hulka. Tänapäeval saab Monticellot külastada ainult maist oktoobrini. Koduleht
Turkestani ahelik

Turkestani ahelik on mäeahelik Aasias, Usbekistani, Tadžikistani ja Kõrgõzstani alal. Ta on osa Pamiiri-Alai mäestikust. Turkestani ahelik kulgeb ligi 340 km pikkuselt ida-lääne sihis Alai ahelikust idas kuni Samarqandi oaasini läänes. Jääb Fergana orust ja Näljastepist lõunasse. Kõrgus äärmises idaosas kuni 5621 meetrit; ilma idaosa arvestamata kuni 5509 meetrit. Aheliku geograafilised koordinaadid on 39° 35′ N, 69° 45′ E.
Krõõt Tarkmeel

Krõõt Tarkmeel (sündinud 5. novembril 1985) on eesti moe- ja portreefotograaf. Ta lõpetas 2005. aastal Kuressaare Gümnaasiumi. Ta lõpetas 2009 bakalaureusekraadiga Eesti Kunstiakadeemia vabade kunstide teaduskonna fotograafia erialal, 2012. aastal sai ta sealsamas magistrikraadi. Aastail 2010–2011 õppis ta meediakunsti Lissaboni Ülikoolis. Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink] http://kroottarkmeel.com/ http://kroottarkmeel.blogspot.com/
Barthélemy-Prosper Enfantin

Barthélemy Prosper Enfantin, tuntud ka kui Père Enfantin (8. veebruar 1796 Pariis – 31. august 1864 Pariis) oli prantsuse filosoof ja sotsialist, Henri de Saint-Simoni õpilane ja järgija. Ta tegutses ka ettevõtjana.
Henri de Saint-Simon

Henri de Saint-Simon [anr'i dö sä(n)-sim'o(n)], õieti Claude Henri de Rouvroy, comte de Saint-Simon (17. oktoober 1769 Pariis – 19. mai 1825 Pariis) oli prantsuse filosoof, varajane sotsialismi teoreetik. Tema ideed on mõjutanud mitut 19. sajandi mõttevoolu, eelkõige marksismi ja positivismi, aga ka sotsioloogiat kui eriala. Tema tuntumaid õpilasi oli Barthélemy Prosper Enfantin.
Ludwig Börne

Karl Ludwig Börne (sünninimi Loeb Baruch; 6. mai 1786 Frankfurt – 12. veebruar 1837 Pariis) oli juudi päritolu saksa ajakirjanik, kirjandus- ja teatrikriitik ja satiirik.
Barguzini jõgi

Barguzin (vene Баргузин; burjaadi Баргажан гол) on jõgi Venemaal Burjaatias. Barguzin algab Ikati ahelikult. Ülemjooksul mägijõgi. Keskjooksul voolab rahulikult laias orus (Barguzini nõgu) valdavalt edelasse. Alamjooksul kärestikuline. Suubub Baikali järve Barguzini lahte. Pikkus 480 km, valgla 21 100 km². Toitub peamiselt sademeteveest. Laevatatav kuni 249 km suudmest ülesvoolu, regulaarselt 226 km.
Trepikoda

Trepikoda on mitmekorruselise hoone osa, kus asuvad trepp ja trepimademed. Mitmekorruselisel kortermajal on trepikoda avalik ruum kõigile elanikele kasutamiseks, läbi selle pääseb igaüks oma korterisse. Trepikoja kõige alumisel korrusel asuvad tavaliselt postkastid. Sinna võidakse ka panna üles teateid. Kui majas on lift, pääseb sinna trepikojast. Trepp võib olla ehitatud keerduma liftišahti ümber. Samuti pääseb trepikojast üldkasutatavale rõdule või rõdudele (igal trepimademetasemel ehk korruste vahel), kui need majal on. Püstik (Püstak on kõnekeelne sõna, korrektne kirjakeel on püstik.) Allikas: https://www.eki.ee/dict/ametnik/index.cgi?Q=trepikoda&F=M&C06=et
Hiid-sargapuu

Hiid-sargapuu (Entandrophragma excelsum) on meelialiste sugukonda sargapuu perekonda kuuluv puuliik. Ta kasvab pärismaisena Ida-Aafrika vihmametsades Kongo DV idaosas, Rwandas (sealhulgas Nyungwe rahvuspargis), Burundis (sealhulgas Kibira rahvuspargis), Ugandas, Tansaanias, Malawis ja Sambias. Puu kasvab 925–2220 meetri kõrgusel, sageli veekogude läheduses. Teda kasvatatakse ka teede ääres ja kohvipuuistandustes varjupuuna. Puu on heitlehine. Ta kasvab 30–60 meetri kõrguseks. Puu on sirge silindrilise tüve ja laia ümara või kuplikujulise võraga. Tüve läbimõõt on kuni 2,5 meetrit. Oksad harunevad tüvest umbes 27 meetri kõrguselt. Koor on sile, värvuselt hallikas kahvatuoranžide laikudega. Lehed on 8–16 lehekesega paarissulgjad liitlehed, mis asetsevad vahelduvalt. Lehekesed asetsevad vastakuti. Taim on kahekojaline. Vili on kupar, mis sisaldab kuni 30 tiibadega seemet. Lülipuit on värskelt lõigatuna roosakaspruun, hiljem tumedam, ning selgelt eristatav heledast maltspuidust. Puidu tihedus on 460–530 kg/m³. Entandrophragma excelsum'i puitu kasutatakse ehitusel ja tarbeesemete valmistamisel, samuti küttepuuna. Burundis kasutatakse juurte koorest saadud tuhka veriköha raviks, Tansaanias ravitakse juurtega gonorröad ja songa. Entandrophragma excelsum[alaline kõdulink] Entandrophragma excelsum Noore puu pilt
WA

WA võib tähendada järgmist: Lääne-Austraalia osariik Washingtoni osariik World Archery (endine FITA), ülemaailmne vibuliit World Athletics (endine IAAF) ehk rahvusvaheline kergejõustikuliit Western Airlines, USA endise lennufirma IATA kood KLM Cityhopper, regionaallendudega tegeleva firma IATA kood Wa võib tähendada järgmist: Wa (Ghana), Ghana linn ...
Iwawa

Iwawa on saar Rwandas Kivu järves umbes kahe kilomeetri kaugusel Kongo Demokraatliku Vabariigi piirist. Saare geograafilised koordinaadid on 1° 55′ 57″ S, 29° 8′ 50″ E. Iwawa asub umbes 25 km sadamalinnast Gitesist loodes. Saar on konksukujuline, liigendatud rannajoonega; selle pikkus põhja-lõunasuunas on umbes 2,5 km ja ida-läänesuunas 1,3 km. Aastal 2010 rajati saarele noorte rehabiliteerimis- ja kutseõppekeskus, mida on lääneriikides nimetatud vanglaks ja sunnitöölaagriks. Iwawa island rehabilitation two years on Rwanda: children held on Iwawa Island Prison camp are crying out for someone to help
Jalgsimatk

Jalgsimatk on matk, mis sooritatakse jalgsi käies, ilma liiklusvahenditeta. Jalgsi matkates kulub vahemaade läbimiseks rohkem aega kui liiklusvahendeid kasutades, kuid aeglane tempo võimaldab paremini ja põhjalikumalt ümbrust vaadelda ja uurida. Jalgsi pääseb mõnda kohta ka paremini ligi. Lihtsal maastikul lühikest aega jalgsi matkamine ei nõua erilisi teadmisi, oskusi ega varustust. Pikem teekond, keerulised ilmaolud ja muud raskendavad asjaolud nõuavad suuremat ettevalmistust. Jalgsi matkajad peavad üldiselt kandma kogu varustust matka jooksul endaga kaasas, tavaliselt seljakottides.
Seljakott

Seljakott on tekstiilist, nahast või muust materjalist kott, mida kantakse seljas, tavaliselt kahe üle õla käiva rihma abil. Leidub ka seljakotte, mida kantakse vaid ühe õlarihma abil. Seljakotte eelistatakse käes kantavatele kottidele siis, kui kandam on raske, sest käed ei suuda pikka aega suuri raskusi kanda ning käed jäävad vabaks teiste tööriistade jaoks. Suuremad ja mahukamad seljakotid asetavad suure osa raskusest puusadele, et mitte õlgu üle koormata. Jäigast materjalist seljakotte nimetatakse ranitsateks. Seljakotide kasutus on levinud näiteks matkajate (matkakott), koolilaste (koolikott) ja sõjaväelaste seas. Sõjaväelase seljakott Koolikott Kaamerakott Alpinist seljakotiga Ranits
Uba ahelik

Uba ahelik (kasahhi Уба жотасы) on mäestik Aasias Kasahstanis. Ta on osa Altaist. Uba ahelik kulgeb Altai edelaosas ida-lääne sihis. Kõrgus kuni 1962 meetrit.