laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kristin Karu

Kristin Karu (sündinud 27. juunil 1983) on Eesti endine kergejõustiklane, eeskätt teivashüppaja. Ta on teivashüppes tulnud kahel korral (2003, staadionil ja sisehallis) Eesti meistriks. http://www.sport24.ee/index.php?ac=otsinimidet&id=84748 (vaadatud 15.10.2016) Kristin Karu All-Athletics.com lehel
Peeter Karu

Peeter Karu (21. september 1909 Võisiku vald, Viljandimaa – 14. aprill 1942 Tallinn) oli eesti laskur. 1939. aasta laskmise maailmameistrivõistlustel võitis ta alalt sõjapüssist 3×40 lasku individuaalselt hõbeda, sõjapüssist 40 lasku põlvelt individuaalselt pronksi ja sõjapüssist 3×20 lasku meeskondlikult pronksi. 1938. aastal tuli ta meeskondlikult laskmises Eesti meistriks. Biograafia ESBL-is (vaadatud 15.10.2016)
Fidži asulate loend

Siin on loetletud Fidži asulaid. Ba Dreketi Korolevu Korovou Labasa Lami Lautoka Levuka Lomawai Nadi Nasinu Natumbua Nausori Navua Rakiraki Savusavu Sigatoka Suva Tavua Vatukoula
Merle Kivimets

Merle Kivimets (sündinud 21. juulil 1974 Kose-Uuemõisas) on Eesti endine kergejõustiklane. Aastatel 1996–2001 võitis ta Eesti meistrivõistlustel teivashüppes kaks kulda ja kaks hõbedat, kaugushüppes kaks hõbedat ning seitsmevõistluses ühe hõbeda; sisemeistrivõistlustel teivashüppes kolm kulda, ühe hõbeda ja ühe pronksi. 1996. aastal tuli ta tõkketeatejooksus Eesti meistriks. Ta parandas teivashüppes mitmel korral Eesti rekordit. Biograafia ESBL-is (vaadatud 15.10.2016) Merle Kivimets Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Wilsoni tõbi

Wilsoni tõbi (inglise Wilson's disease) on autosoom-retsessiivne haigus, mis põhjustab häireid vase metabolismis. https://web.archive.org/web/20141029230130/http://www.kliinikum.ee/geneetikakeskus/molekulaardiagnostika/wilsoni-tobi (arhiiviversioon)
Armeenia linnade loend

Siin on loetletud Armeenia linnu. Abovjan Agarak Alaverdi Aparan Ararat Armavir Artašat Arthik Aštarak Berd Bjureghavan Dastakert Dilidžan Džermuk Gavar Goris Gjumri Hrazdan Idževan Jeghegnadzor Jerevan Khadžaran Kapan Kulp Maralik Martuni Masis Metsamor Nojemberjan Sevan Sisian Spitak Stephanavan Šamlugh Tašir Thalin Thumanjan Tsaghkadzor Tšambarak Tšharentshavan Vagharšapat Vanadzor Vardenis Vajkh Vedi
Traianuse sild

Traianuse sild, ka Apollódorose sild üle Doonau jõe, (ladina keeles: Pons Traianus; serbia keeles: Трајанов мост; rumeenia keeles: Podul lui Traian) oli puitsild üle Doonau jõe 2. sajandil. See oli esimene püsisild Doonau alamjooksul. Sild jäi Raudväravast umbes 14 km allavoolu. Tänapäeval on selles asukohas jõe põhjakaldal Rumeenia linn Drobeta-Turnu Severin ja vastaskaldal Serbia linn Kladovo. Apollodorose Doonau silla avade (35 m) ulatus püsis ületamatuna 16 sajandit. Püsisilla üle Doonau projekteeris ja ehitas keiser Traianuse käsul Apollodoros Damaskusest aastatel 103–105 Daakia sõjakampaania vajadusteks. Sild oli puidust kivist sillasammastega. Tarinduselt paljuavaline kaarsõrestiksild ülalasuva sõiduteega. Silla otstes olid väravaehitised ja äärmised kitsamad avad olid kivivõlvtarinduses. Kivist jõesambaid rajati kokku 20. Sammastele toetusid puidust kaarjad avaehitised sildeavadega 35 m (teistel andmetel 52 m ja 57 m). Silla kogupikkus oli 1135 m, laius 14,55 m ja kõrgus 18,6 m. Roomas keiser Traianuse sõjaliste võitude auks 113. aastal püstitatud Traianuse sambal on bareljeef, mis kujutab Traianuse silda. Bridge of Apollodorus over the Danube. structurae.net Hubert Matve. "Sillad läbi aegade". Valgus: Tallinn, 1978. Lk 17 Modern expertise builds bridge to ancient marvel. princeton.edu Podul Lui Traian De La Drobeta. promehedinti.ro Trajan's Bridge. britannica.com The only remains of the bridge Trajan's Bridge Trajan's Bridge. Video. vimeo.com
PKC Group

PKC Group Oyj on Soome päritolu tööstusettevõte, mis keskendub auto-, telekommunikatsiooni- ja elektroonikatööstuste jaoks juhtmeköidiste ja ühenduskaablite arendamisele ja valmistamisele. 2015. aastal teeniti müügitulu 908,0 miljonit eurot. Selle perioodi lõpul töötas ettevõttes 21 764 inimest. PKC Group on noteeritud Helsingi börsil (PKC1V). Ettevõtte aktsionäride sekka kuulub ka Harju Elekter, kelle käes on ligi 4,6% aktsiatest. Ettevõtte turukapitalisatsiooniks oli 2016. aasta oktoobri seisuga 413 miljonit eurot. Jaanuaris 2017 tegi India ettevõte Motherson Sumi Systems PKC Groupi aktsionäridele ülevõtupakkumise summas 571 miljonit eurot. Lisaks Soomele tegutsetakse Eestis, Brasiilias, Hiinas, Saksamaal, Leedus, Mehhikos, Poolas, Venemaal, Serbias ja USA-s.  Pikemalt artiklis PKC Eesti PKC Groupi Eesti tütarettevõte kannab nime PKC Eesti AS. Veel 2014. aasta algul anti Eestis tööd 1173 inimesele, kuid sama aasta lõpus suleti kulude kärpimise eesmärgil Haapsalu tehas. 2017. aasta märtsis suleti ka Keila tehas ning viidi tööjõumahukam tootmine Leetu ja Venemaale. Eestisse on jäänud ainult tootearenduse, IT, finants- ja personalihaldusega tegelev osakond, mis pakub tööd ligi sajale inimesele. 2015 aastaraamat. Harju Elekter. Lk 32 PKC1V, PKC GROUP OYJ, (FI0009006381) Nastaq OMC Nordic Indrek Mäe: "India korraldas Harju Elektris tõelise ralli" Äripäev, 20. jaanuar 2017 PKC Eesti sulgeb Haapsalu tehase Lääne Elu, 7. august 2014 PKC Grupp sulgeb Eestis tootmise ja koondab 613 inimest majandus24.postimees.ee, 11. veebruar 2016 Ettevõtte koduleht
Jan Palach

Jan Palach (11. august 1948 – 19. jaanuar 1969) oli Praha Karli Ülikooli filosoofiateaduskonna üliõpilane. Protestiks Nõukogude invasiooni vastu Tšehhoslovakkiasse süütas ta end 16. jaanuaril 1969 Prahas Václavi väljakul põlema. Ta suri kolm päeva hiljem haiglas põletushaavadesse. Jan Palachi matused 25. jaanuaril kujunesid suureks protestimeeleavalduseks, kus osales umbes 10 000 inimest. Tema mälestuseks on nimetatud Prahas Jan Palachi väljak ja asteroid 1834 Palach. Praha kevad Romas Kalanta
Pillimuuseum

Pillimuuseum asub Tartu maakonnas Rõngu alevis aadressil Valga maantee 1, ajaloolise Kõvera kõrtsi hoone paremas tiivas. Muuseumi avas Tõnis Lukas 24. mail 2014 (kes toona töötas Eesti Rahva Muuseumi direktorina) umbes kolmesaja eksponaadiga. 2022. aasta seisuga on väljapanekus juba kaugelt üle 3000 museaali. Asutuse eestvedajateks on Anti Mehine, Piret Terve, Triin Norman ja Meelis Külaots. Pillimuuseumis eksponeeritakse peamiselt mitmesuguseid pille, aga ei puudu ka raadiod, grammofonid, magnetofonid, lavatehnika ja muidugi valgustehnika. Väljapanekutest võib leida: Tarmo Pihlapi pianiino Gennadi Podelski pianiino Aleksander Lätte pianiino Helen Nõmme pianiino Kõveras Kõrtsis avatakse pillimuuseum tartumaa.ee [1] [2] [3] [4] "Pillimuuseum Kõverasse kõrtsi" Maaleht, 1. mai 2014
Leonard Leisching

Leonard John Leisching (11. september 1934 – 25. veebruar 2018) oli Lõuna-Aafrika poksija. Leisching sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ján Zacharale (Tšehhoslovakkia). 15. suveolümpiamängude poksivõistlus. Helsingi 1952. Tulemused inglise keeles Leonard Leisching veebisaidil Olympedia (inglise)
Saviaru oja

Saviaru oja on oja Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Ainja ja Äriküla külas. Oja pikkus on 550 m, langus 10,5 m ja lang 19 m/km. Oja saab alguse 95 m kõrguselt Ainja külas Ainja Sinejärvest ja suubub samas külas 84,5 m kõrgusel paremalt poolt Kõpu jõkke. Oja voolab ka läbi Äriküla. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Dragonfly CMS

Dragonfly CMS on tasuta, avatud lähtekoodiga, PHPs loodud sisuhaldustarkvara. MMCache ja eAccelerator kontrolltugi (kui on serveris installeeritud) Portaali ulatuses vahemälul põhinev kujunduse ja seadistuste süsteem Arenenud andmebaasi päringu (verbose) debugimine MySQL 4.x või 5.x, ja PostgreSQL 7.3.x+ katsetuslik tugi Arenenud i18n keelesüsteem Kontakti-tagasisidevorm kontakteerumiseks saidi administraatoriga coppermine–Coppermine fotogalerii, fotogalerii Foorumid põhinevad phpBB-l, aga sisaldab mitmeid muudatusi Grupid-gruppide administratsioon, sarnane phpBB-ga Liikmete nimekiri Uudised–kergesti kasutatavad uudised, üldiselt kasutatud kui avaleht enamus saitidel Sponsorid–bännerite lisamise administratsioon Privaatsõnumid–saidi liikmed saavad üksteisele sõnumeid saata Otsing Statistika–arenenenud saidi statistika, jälgib brausereid, otsinguroboteid jne Hääletus–küsitlused Ütle sõbrale–kasutajad saavad viidata sinu saiti kellelegi teisele Dragonflyl on ka mitmeid ametlikke ja mitteametlikke allalaaditavaid mooduleid, mida siin nimekirjas ei ole. Afrikaani, albaania, عربي, bosnia, baski, Brasiilia portugali, lihtsustatud hiina, bulgaaria, tšehhi, taani, hollandi, eesti, پارسى, soome, prantsuse, galeegi, saksa, kreeka, ungari, islandi, indoneesia, itaalia, kurdi, läti, leedu, makedoonia, Melayu, norra, poola, portugali, rumeenia, vene, serbohorvaadi, slovaki, sloveeni, hispaania, suahiili, rootsi, ไทย, türgi, Uyghurche, ukraina, vietnami ja inglise. http://dragonflycms.org Koduleht http://000.pri.ee
Talumuuseum

Talumuuseum on muuseum, kus säilitatakse ja eksponeeritakse mingit talukohta. Carl Robert Jakobsoni Talumuuseum Jürimardi talumuuseum Jürissaare talumuuseum Kalame talumuuseum Koela talumuuseum Kolgaküla talumuuseum Mihkli Talumuuseum Hiiumaal Mihkli Talumuuseum Saaremaal Paduvere talumuuseum Pulli küla talumuuseum Põlluotsa talumuuseum Soera Talumuuseum Tammisaare Talumuuseum Toomani talumuuseum Velise Sillaotsa Talumuuseum Veskimetsa talumuuseum Väike-Männiku talumuuseum Värska talumuuseum Vabaõhumuuseum
Paul Härmson

Paul-Friedrich Härmson (20. mai 1922 Mäksa vald, Tartumaa – 2. juuni 1995) oli eesti arhitekt. 1941. aastal lõpetas ta Tartu 4. Keskkooli. 1952. aastal lõpetas ta kiitusega Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna arhitektuuri eriala. 1964. aastal kaitses ta Tallinna Polütehnilises Instituudis teaduste kandidaadi kraadi arhitektuuri alal väitekirjaga "Основные этапы развития старого Таллина и вопросы его реконструкции в соответствии с требованиями современного градостроительства". Oma kandidaaditöös analüüsis ta Tallinna vanalinna hoonestuse seisukorda ja tegi ettepaneku lammutada kuni 70% vanalinna hoonetest. Tema ettepanek oli ka rajada läbi vanalinna magistraal Balti jaamast Tallinna Kaubamajani ja selle äärde uus Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee hoone ning Toompea nõlvale Snelli tiigi äärde kümnekorruselisi elamuid. Ta töötas Tallinna Polütehnilise Instituudi dotsendi ja Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi linnaehituse laboratooriumi juhatajana. Elamu Narva maantee 8, Tallinn. 1956 Elamu Narva mnt 18, Tallinn. 1957 Elamu Narva mnt 24, Tallinn. 1959 Heliloojate Maja Lauteri tänav 7, Tallinn. 1964. Kaasautor Udo Ivask Salme tänav 12, J. Tombi nim. Kultuuripalee. 1965 Vanemuise teatrimaja võistlus, Tartu. 1958. Kaasautor Alar Kotli. II auhind "Linnad läbi aegade". Valgus. Tallinn 1984 "Tänavad läbi aegade". Valgus. Tallinn 1989 Hugo Treffneri Gümnaasium. Vilistlased TTÜ lõpetajad 1918-2006 Хярмсон, Пауль. Основные этапы развития старого Таллина и вопросы его реконструкции в соответствии с требованиями современного градостроительства: автореферат кандидата архитектуры. Таллин: Таллинский политехнический институт, 1964 Ivo Karlep. "1960ndatel soovisid mõned arhitektid vanalinna asemele magistraali rajada". Pealinn, 17. oktoober 2016 Ardo Kaljuvee. Kuidas Tallinnale siluetti tehti ja mis sellest kõigest on saanud. Eesti Päevaleht, 23. september 2006 ERR arhiiv. Kristall-72. Tulevikulinna probleeme Eesti Muuseumide Veebivärav. Eesti Arhitektuurimuuseumi fotokogu. Heliloojate maja Tallinnas. Arhitektid Udo Ivask, Paul Härmson Piret Lindpere. "Härmson, Paul, arhitekt ja linnauurija". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 117-118 Härmson, Paul - Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi linnaehituse laboratooriumi juhataja, dotsent. Rahvusarhiivi fotode andmebaas Haud Tallinna Liiva kalmistul
Dennis Shepherd

Dennis Graham Shepherd (11. oktoober 1926 Johannesburg – 13. juuni 2006 Johannesburg) oli Lõuna-Aafrika poksija. Shepherd sai sulgkaalus (kuni 58 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Ernesto Formentile (Itaalia). 14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles Dennis Shepherd veebisaidil Olympedia (inglise)
Mikroelektroonika

Mikroelektroonika on elektroonika haru, mille valdkonda kuulub üliväikeste, paljudest (kuni miljarditest) elementidest koosnevate elektroonikalülituste loomine, valmistamine ja rakendamine. Mikroelektroonikale pani aluse pooljuhttehnoloogial põhineva integraallülituse loomine 1958. a. (Jack Kilby, USA). Kui esialgu oli elementide suurus väljendatav mikromeetrites, siis tänapäeval on see jõudnud kümnete nanomeetriteni. Sellega on pooljuhtkristalli pinnaühikule mahtuvate elementide arv kasvanud oluliselt, digitaaltehnikas lausa miljoneid kordi. Mikrotehnoloogia Pooljuhttehnoloogia ENE, 6, kd, 1992, lk 333
Mikrotehnoloogia

Mikrotehnoloogia käsitleb niisuguste kehade ja nendest moodustatud struktuuride tootmismenetlusi, mille mõõtmed jäävad vahemikku 0,1–1000 mikromeetrit. Kui struktuuriüksuste mõõtmed on väiksemad kui 0,1 μm (100 nm), on tegemist nanotehnoloogiaga. Mikrotehnoloogilisi menetlusi rakendati kõigepealt integraallülituste valmistamisel (vt pooljuhttehnoloogia), alates 1990. aastatest ka mitmes muus valdkonnas, näiteks elektromehaanilised mikrosüsteemid (MEMS), mille koosseisu võib kuuluda (lisaks elektroonilistele) mehaanilisi, optilisi, (bio)keemilisi jm komponente; mikrooptilised sensorid ja täiturid; analüütilised mikrosüsteemid, näiteks mikrokoguses proovi vajav (bio)keemiline analüsaator ühel kiibil (kiiplabor, inglise lab-on-a-chip); mikrovoolistehnoloogia – kasutab vooliste (vedelike, gaaside) mikromõõtmelises ruumis käitumise iseärasusi; vedelkristallekraanid (LED-kuvarid); päikeseelemendid ja -paneelid. Nanotehnoloogia
Legeerimine

Legeerimine (lad k ligare ’siduma, ühendama’) on ainele lisandite manustamisega seotud mõiste: metallurgias – metallile või sulamile peamiselt metalliliste lisandite manustamine selle füüsikalis-keemiliste või tehnoloogiliste omaduste parandamiseks; pooljuhttehnoloogias – pooljuhi kristallistruktuurisse võõraatomite (doonor- või aktseptorlisandite) sisestamine, et saada soovitava juhtivustüübiga (elektron- või aukjuhtivusega) materjali.  Pikemalt artiklis Pooljuht Legeerimine
Eesti rahvuslill

1969. aastast on Eesti rahvuslill rukkilill. Rukkilill valiti Eesti rahvuslilleks Eesti Looduskaitse Seltsi tegevjuhi Jaan Eilarti eestvõtmisel. Eilart sillutas rukkilillele teed arvukates raadioesinemistes. Rahvuslille valimine sai alguse 1968. aastal Eesti Televisiooni saatesarjas "Tammelehe viktoriin". Eesti Televisiooni ja Eesti Looduskaitse Seltsi koostööna valminud saates küsiti inimestelt arvamust, milline võiks olla meie rahvuslill. Pakuti kokku 38 lille. Avalikkus sai Eesti rahvuslikuks lilleks valituks osutunust teada 1969. aastal ajakirja Eesti Loodus juunikuu numbrist. Esikuuikusse jõudsid: rukkilill, harilik sinilill, härjasilm (koos valge karikakraga), maikelluke, kullerkupp ja pääsusilm. Rahvuslill Eesti rahvusliigid: suitsupääsuke, rukkilill, hunt, räim ja pääsusaba, loodusveeb.ee, vaadatud 17. mai 2023 Jaan Eilart, Rukkilill – rahvuslik lill, Eesti Loodus, 1969/6, lk 16–21
Fotoresist

Fotoresist (ingl k photoresist) ehk fotolakk (saksa k Fotolack) on polümeerne valgustundlik materjal, mida kasutatakse fotolitograafia protsessides integraaallülituste ja trükkplaatide valmistamisel. Fotoresisti säritamisel (tavaliselt laseri ultraviolettkiirgusega valgustamisel) muutub selle koostis fotokeemiliste reaktsioonide tulemusel nii, et see lahustub teatud ainetes. Fotoresist kantakse töödeldavale pinnale ja säritatakse läbi fotošablooni (vajaliku mustriga maski), nii et moodustuvad lahustatavad pinnaosad (aknad) edasiseks töötlemiseks. Olenevalt fotoresisti lahustuvusomadustest eristatakse negatiiv- ja positiivresiste. Negatiivresisti lahustuvus säritamisel järsult väheneb – säritatud pinnaosadel resist polümeriseerub ning muutub ilmutamisprotsessis lahustamatuks, s.t katab säritatud pinnaosad, valgustamata pinnaosadelt resist lahustub: Positiivresisti lahustuvus säritamisel suureneb – säritatud pinnaosadel muutub resist lahustuvaks ja ilmutamise järel eemaldatakse, nii et alles jäävad ainult säritamata (maskiga kaetud) pinnaosad. Fotoresistide tähtsamad lähtematerjalid on polümeerid (nt polümetüülmetakrülaat, polümetüülglutarimiid) ja epoksüvaigud (nt fotolakk SU-8). Ilmutina on kasutusel näiteks tsüklopentanoon või gammabutürolaktoon, Pooljuhttehnoloogia Fotolitograafia
Ernesto Formenti

Ernesto Formenti (2. august 1927 Cassina Savina, Cesano Maderno vald, Monza ja Brianza provints – 5. oktoober 1989 Seregno vald, Monza ja Brianza provints) oli Itaalia poksija. Formenti oli sulgkaalus (kuni 58 kg) kahekordne Itaalia meister aastatel 1948–1949. Ta võitis sulgkaalus (kuni 58 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ning tuli olümpiavõitjaks. Ta osales Euroopa eest 1949. aastal sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitja meeskonnaga ning võitis 18. mail Chicagos oma kohtumises Eugene Robnetti. Formenti poksis juulist 1949 kuni juunini 1954 elukutselisena. Ta osales kokku 48 kohtumisel ning võitis neist 40 (neist 5 nokaudiga), kaotas 5 (need kõik nokaudiga) ja viigistas 3 kohtumist. Ta oli 20. juunist 1950 kuni 8. juulini 1952 Itaalia meister sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg). 14. suveolümpiamängude poksivõistlus. London 1948. Tulemused inglise keeles 1949. aasta Euroopa – USA Kuldkinda-võistlused. Tulemused inglise keeles Ernesto Formenti veebisaidil Olympedia (inglise) Ernesto Formenti lehel BoxRec. Inglise keeles
ISKE

ISKE ehk Infosüsteemide kolmeastmelise etalonturbe süsteem on Eesti avaliku sektori andmeturbe standard. ISKE eesmärk on tagada andmekogude, infosüsteemide ja neid haldavate asutuste piisava tasemega turvalisus. Süsteem on loodud eelkõige riigi ja kohalike omavalitsuste kasutatavate infosüsteemide jaoks, kuid seda saavad kasutada ka äriettevõtted. ISKE on kehtestatud Vabariigi valitsuse määrusega "Infosüsteemide turvameetmete süsteem". ISKEs on kirjeldatud kolm turbe taset: madal (L), keskmine (M) ja kõrge (H). Infovara resulteeriv turbetase leitakse selles töödeldavatele andmetele määratud turvaklasside kaudu. Turvaklasside määramisel lähtutakse teabe konfidentsiaalsusest (S), teabe terviklikkusest (T), aegkriitilise teabe käideldavusest (K), teabe hilinemise tagajärgede lubatavast kaalukusest (R). ISKEt ei kasutata riigisaladust töötlevate infosüsteemide turvamiseks. Päritolu: Valdo Prausti õppematerjalide kohaselt on ISKE juured Saksamaal, Saksa Infoturbe Liiduameti BSI loodud Grundschutzi metoodikas. Turbeastmete L ja M meetmed on sealt väheste muudatustega üle võetud, jagades need rakendamisprioriteetide (esimene ja teine) järgi L- ja M-astmeteks. Kõrge turbetaseme H meetmed on välja töötatud Eestis, võttes aluseks hulga rahvusvahelisi juhendmaterjale ning kõrgtaseme turbe ”hea tava” oskusteabe. Alates aastast 2022 hakkab ISKE-t asendama uus Eesti infoturbestandard E-ITS. Üleminek uuele standardile toimub 2022. ja 2023. aasta jooksul. Eesti infoturbestandard Riigi Infosüsteemi Amet "Infosüsteemide turvameetmete süsteem". Riigi Teataja. 15. september 2020. Vaadatud 12. jaanuar 2022. Valdo Praust. "Andmeturve ja krüptoloogia õppematerjalid". IT Kolledž. teadmata. "BSI koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 12. märts 2007. RIA (28. juuni 2021). "Eesti infoturbestandard". RIA veebileht. Originaali arhiivikoopia seisuga 29. detsember 2021. Vaadatud 12. jaanuar 2022. ISKE-st Riigi Infosüsteemi Ameti veebilehel ISKE portaal
Barkantiin

Barkantiin on kolme- või enamamastiline purjelaev, mille fokkmastis on raapurjestus ja ülejäänud mastides pikipurjestus. Barkantiini fokkmast on raapurjestuses, teistel mastidel on kahvelpurjed, taakslid ja topslid. Fokkmasti ees on üldjuhul 3-4 kliivrit ja fokktaaksel (foka), vahel kõrgemal ka fliiger. Esimesed kolmemastilised barkantiinid ehitati 19. sajandi alguses. 4-mastilised ilmusid 19. sajandi lõpus. Pärast 1918. aastat ilmusid meredele ka 5- ja 6-mastilised barkantiinid. George – ehitatud 1869. aastal Heinastes; 3-mastiline, üldpikkus 36,1 m, laius 8,4 m, veeväljasurve 283 brt; omanik Jüri Veide. Oli esimene Eesti laev, mis purjetas kaablilastiga (laevaköied) üle Atlandi ookeani 73 päevaga ja tagasi Le Havre'i sadamasse 80 päevaga. 1884. aastal lõppevad andmed laeva sõitude kohta Tormilind – Eesti ilusaim ja kuulsaim barkantiin, ehitati 1922. aastal Hara lahe ääres. 4-mastiline LOA = Pikkus 45,71 m Jaen Teär – algselt barkantiin, hiljem mootorkuunar Vega – ehitatud 1952. aastal Soomes; 3-mastiline, üldpikkus 44 m, laius 9 m, süvis 2,9 m, kiirus pujedega 7,5 sõlme; laeval on ka abimootor; kogumahutavus 322 brt. Oli Tallinna Merekooli esimene õppelaev Täispurjeis hispaania neljamastiline barkantiin Juan Sebastián Elcano pakstaaktuules Nn kaptenipilt neljamastilisest barkantiinist 1919 Belgia õppelaev kolmemastiline barkantiin Mercator Tallinna merekooli kolmemastilise barkantiini Vega joonis Kuunar Brigantiin Marss-seilkuunar Barkantiin Merevikis
Apollodoros Damaskusest

Apollodoros Damaskusest (kreeka keeles: Ἀπολλόδωρος) oli süüria-kreeka päritolu vanarooma insener ja arhitekt (akme 2. sajandi algus). Ta oli keiser Traianuse ülemarhitekt. Keiser Hadrianuse ajal sattus ta ebasoosingusse. Ta oli pärit Damaskusest, Rooma keisririigi Süüria provintsist. Aastatel 103–105 projekteeris ja ehitas ta keiser Traianuse käsul Daakia sõjakampaania vajadusteks 1,1 km pikkuse silla üle Doonau jõe (Traianuse sild). Ta ehitas Roomas keiser Traianuse sõjaliste võitude auks Traianuse foorumi (väljakuansambel valmis 112. aastal) ja püstitas sellele väljakule Traianuse samba (valmis 112, samba pidulik avamine aastal 113). Ajavahemikus 114–117 valmis Beneventos Apollodorose ehitatud Traianuse triumfikaar. Arvatakse, et paljuavalise Alconétari kivivõlvsilla (üldpikkus 290 m, suurima ava sille 15 m) Hispaanias üle Tejo jõe ehitas samuti Apollodoros. Ta kirjutas uurimuse piiramismasinatest "Πολιορκητικά" ('Piiramismasinad'). Apollodorose järgi nimetati üks Merkuuri kraatritest. Forum of Trajan. Video. youtube.com
Reet Laul

Reet Laul (sündinud 18. märtsil 1939 Tallinnas) on eesti pianist. Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna Muusikakooli ja 1962. aastal Tallinna Riiklik Konservatooriumi Laine Metsa klaveriklassi. Aastail 1960–1966 töötas ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis kontsertmeistrina ja Tallinna 22. Keskkoolis klaveriõpetajana, 1966–1987 Estonia teatris ja 1987–1997 Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias kontsertmeistrina. Tegutses ka RAM-i poistekoori kontsertmeistrina. Tema abikaasa oli koorijuht Venno Laul, nende tütar on arst Meeli Hirvonen ja poeg ettevõtja Indrek Laul. 1985 Eesti NSV teeneline kunstitegelane Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn: Valgus, 1990, lk 116 Tõuse ja sära
Arsen Pavlov

Arsen Pavlov (2. veebruar 1983 Uhta – 16. oktoober 2016 Donetsk), tuntud ka kui Motorola, oli Venemaa kodanik, kes juhtis 2014. aasta aprillis alanud Donbassi sõjas valitsusvastast Pataljoni Sparta. Pavlov hukkus improviseeritud lõhkekeha plahvatuse läbi Donetskis asuva elamu liftis. "Prominent warlord Arsen 'Motorola' Pavlov killed in Donetsk blast" (inglise). theguardian.com. 17.10.2016. Vaadatud 17.10.2016. "Separatists Vow Revenge After Top Commander Killed In Eastern Ukraine" (inglise). Vabadusraadio. 17.10.2016. Vaadatud 17.10.2016.