laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nugeri mõis

Nugeri mõis (saksa keeles Nuggers) oli karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Nugeri küla lähedal Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas. Nugeri krjms, www.eki.ee Nugeri mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Hurtja mõis

Hurtja mõis, ka Prüningi poolmõis (saksa keeles Ulrichsthal) oli karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Viru-Kabala küla lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas. Hurtja mõis eraldati Kabala mõisast enne 1809. aastat Hurtja mõis, www.eki.ee Hurtja mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Maasika mõis

Maasika mõis (saksa keeles Masika) oli karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Ulvi küla lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas. Maasika mõis, www.eki.ee Maasika mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Päsula mõis

Päsula mõis (saksa keeles Pesula) oli karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Nüri küla lähedal Lüganuse vallas Ida-Viru maakonnas. Päsula mõis, www.eki.ee Päsula mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Rihula mõis

Rihula mõis (saksa keeles Rihola) oli Ulvi mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Männikvälja küla lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas. Rihula mõis, www.eki.ee Rihula mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Pärna mõis

Pärna mõis (saksa keeles Magonid) oli Vasta mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Pärna küla lähedal Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas. Pärna mõis, www.eki.ee Pärna mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Salumä mõis

Salumä mõis (saksa keeles Sallomä) oli Samma mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Samma küla lähedal Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas. Salumä mõis mõis, www.eki.ee Salumä mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Vana-Varudi mõis

Vana-Varudi mõis (saksa keeles Alt-Wartz) oli mõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Varudi küla lähedal Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas. Vanimad teated Varudi mõisa kohta pärinevad 17. sajandi keskelt. 1638. aastal müüs Johann Dücker mõisa Solomon Rabele ja 1663. aastal kuulus see tema pärijaile. 1665. aastal jagasid Johann Salomon von Rabe ja Gustav Erich von Rabe Varudi mõisa Uue-Varudi mõis ja Vana-Varudi mõisaks. Varudi mõis - EAA.1330, www.eha.ee Vana-Varudi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Uue-Varudi mõis

Uue-Varudi mõis (saksa keeles Neu-Wartz) oli Vasta mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Varudi küla lähedal Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas. Vanimad teated Varudi mõisa kohta pärinevad 17. sajandi keskelt. 1638. aastal müüs Johann Dücker mõisa Solomon Rabele ja 1663. aastal kuulus see tema pärijaile. 1665. aastal jagasid Johann Salomon von Rabe ja Gustav Erich von Rabe Varudi mõisa Uue- ja Vana-Varudi mõisaks. Uue-Varudi mõis, www.eki.ee Varudi mõis - EAA.1330, www.eha.ee Uue-Varudi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Tristan da Cunha saar

Tristan da Cunha on saar Atlandi ookeanis samanimelises saarestikus. Saarel elab umbes 269 inimest. See inimasustusega saar paikneb teistest asustatud saartest kõige kaugemal, lähim inimasukate saar asub 2450 km kaugusel. Tristan da Cunha vulkaan
Tuva Rahvavabariik

Tuva Rahvavabariik (tuva keeles Тыва Арат Республик Tıwa Arat Respublik), aastatel 1921–1926 Tannu-Tuva Rahvavabariik, oli osaliselt tunnustatud sotsialistlik riik, mis eksisteeris aastatel 1921–1944. Riik paiknes endise Vene Keisririigi ja hiljem Venemaa Vabariigi protektoraadi Urjanhai krai territooriumil, piirnedes lõunas Mongooliaga. Alates 1759. aastast oli piirkond (tollal tuntud kui Tannu Urjanhai) kuulus Mongoolia alla, mis omakorda oli osa Qingi dünastia juhitavast Hiinast. 1911. aastal puhkenud Xinhai revolutsioon kukutas aga Hiinas võimult Qingi dünastia ning samal aastal puhkes revolutsioon ka Mongoolias, mis viis nii Tuva (ametlikult Tuva Urjanhai Vabariik) kui Mongoolia iseseisvumiseni. Uus vabariik oli aga poliitiliselt ebastabiilne ning 1914. aastal sai sellest Vene Keisririigi protektoraat. Tänapäeval asub samal territooriumil Venemaa koosseisus olev Tõva Vabariik. Iseseisvus kuulutati välja 14. augustil 1921, samal päeval võeti vastu ka esimene põhiseadus. Riigiaparaadi, majanduse ja sisekorralduse ülesehitamisel lähtuti Nõukogude Venemaa eeskujust. Kuigi oldi formaalselt iseseisevad, hoidis riiki tegelikult oma kontrolli all Nõukogude Liit, kes oli koos Mongoolia Rahvavabariigiga ka ainus Tuva iseseisvuse tunnustaja. 1924. aastal võeti vastu uus põhiseadus, kaotades sellega muuhulgas sätte, mille järgi oli riik Nõukogude Liidu kaitse all. NSVL jätkas siiski sekkumist Tuva siseasjadesse. 1941. aastal võeti vastu kolmas põhiseadus, mis sidus riiki uuesti tugevamalt Nõukogude Liiduga, andes nõukogude kodanikele õiguse osaleda Tuvas toimuvatel valimistel. Teise maailmasõja ajal saatis Tuva Nõukogude Liidule toitu ja muid kaupu ning mitmed tõvalased astusid vabatahtlikult Punaarmeesse. 1944. aasta augustis esitas täidesaatvat võimu teostav Väike Huraal Moskvale palve inkorporeerida Tuva Nõukogude Liitu. 14. oktoobril kiitis Nõukogude Liidu Ülemnõukogu Presiidium palve heaks ning rahvavabariik muudeti Tuva autonoomseks oblastiks. 10. oktoobril 1961 organiseeriti oblast ümber Tõva Autonoomseks Nõukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks (Tuva ANSV). Tõva riigipeade loend Mongoolia Rahvavabariik Adle, Chahryar (toim.; 2005). History of Civilizations of Central Asia: Towards the contemporary period : from the mid-nineteenth to the end of the twentieth century. UNESCO. ISBN 9789231039850. lk 337. Alatalu, Toomas (1992). "Tuva: a State Reawakens". Soviet Studies. 44 (5): 881–895. JSTOR 152275. Sanders, Alan J.K. (2010). Historical Dictionary of Mongolia. Scarecrow Press. ISBN 9780810874527. lk 718. Hoch, Tomáš; Kopeček, Vincenc (2019). De Facto States in Eurasia. Routledge. ISBN 9780429534256. lk 92. Smeele, Jonathan D. (2015). Historical Dictionary of the Russian Civil Wars, 1916-1926. Rowman & Littlefield. ISBN 9781442252813. lk 1197.  Tuva Rahvavabariik – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Kõrõlo Tõmošenko

Kõrõlo Tõmošenko (ukraina keeles Кирило Владленович Тимошенко, sündinud 20. aprillil 1989) on Ukraina riigiametnik. Ta on lõpetanud Oless Gontšari Dnipro Rahvusülikooli. Töötas 2019-2023 Ukraina Presidendi Kantselei ülema asetäitjana. УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №28/2023 Про звільнення К.Тимошенка з посади Заступника Керівника Офісу Президента України, 23.01.2023 УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №310/2019. Про призначення К. Тимошенка Заступником Глави Адміністрації Президента України, 21.06.2019 Deputy head of Ukraine's presidential office Tymoshenko tenders his resignation "Senior Ukrainian officials depart amid corruption crackdown". apnews.com (inglise). AP News. 24. jaanuar 2023. Vaadatud 24. jaanuaril 2023. Kõrõlo Tõmošenko rakenduses Telegram
Pierre Renoir

Pierre Renoir (21. märts 1885 Pariis – 11. märts 1952 Pariis) oli prantsuse teatri- ja filminäitleja. Pierre Renoiri vanemad olid maalikunstnik Pierre-Auguste Renoir ja modell Aline Charigot. 1907. aastast õppis Pierre Renoir Pariisi Konservatooriumis. Ühtlasi hakkas ta esinema Pariisi bulvariteatrites. 1910. aastal esines mitmes tummfilmis kõrvalosades. 1925. aastal tegi kaasa filmilavastajast venna Jean Renoiri (1894–1979) filmis "La Fille de l'eau", kus mängis talumeest. 1930. aastatel mängis teatris ja filmis, sealhulgas mitmes venna loodud filmis. 1945. aastal ilmus linale Marcel Carné film "Ülemise rõdu lapsed", kus Renoir mängis Jéricho rollis.  Pierre Renoir – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Pierre Renoir. Filmography. imdb.com
Jean Gabin

Jean Gabin (sünninimi Jean-Alexis Moncorgé; 17. mai 1904 Pariis – 15. november 1976 Neuilly-sur-Seine) oli prantsuse näitleja. Gabin sündis kabareeartistide perekonnas. Töötas ka ise kabareedes, sealhulgas Moulin Rouge'is. 1928. aastal mängis kahes tummfilmis. Rahvusvahelise tuntuse sai ta 1937. aastal, kui linastusid Julien Duvivier' "Pépé le Moko" ja Jean Renoiri "La Grande Illusion", kus Gabin mängis peaosa. 1938. aastal mängis ta Marcel Carné filmis "Le Quai des brumes" ("Udune kaldatänav"). Pärast Prantsusmaa okupeerimist 1940. aastal siirdus Gabin Hollywoodi, kus mängis mitmes filmis. Ta ühines Charles de Gaulle'i loodud vastupanuliikumisega eksiilis. Osales Pariisi vabastamisel 1944. aastal. Gabin haigestus leukeemiasse ja suri 15. novembril 1976 Ameerika Haiglas Pariisis. 1951 – Veneetsia filmifestivali Volpi karikas (kategoorias "Parim meesnäitleja") 1954 – Veneetsia filmifestivali Volpi karikas (kategoorias "Parim meesnäitleja") 1959 – Berliini filmifestivali parima meesnäitleja Hõbekaru 1971 – Berliini filmifestivali parima meesnäitleja Hõbekaru 1987 – au-César (postuumselt)  Jean Gabin – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Jean Gabin. Filmography. imdb.com
Kaasani Riiklik Tsirkus

Kaasani Riiklik Tsirkus (vene keeles Казанский государственный цирк) on tsirkus Kaasans. Esimene tsirkusehoone Kaasanis ehitati 1890. aastal. See oli puuhoone. 1928. aastal ehitati samal kohal uus puidust tsirkusehoone. 1961. aastal tsirkus suleti avariiolukorra tõttu. Alates 1967. aastast asub Kaasani tsirkus kesklinnas linna peaväljakul Kaasani kremli vastas samal aastal valminud lendava taldriku kujulises tsirkusehoones (arhitekt Gennadi Pitšujev; 1973. aastast arhitektuurimälestis).  Kaasani Riiklik Tsirkus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Kaasani tsirkuse koduleht
Fluidum

Fluidum (ladina keeles fluidus voolav) oli 18. sajandini füüsikanähtuste (elektri, magnetismi, soojuse) seletamisel oletatud nähtamatu aine. Spiritistid nimetavad fluidumiks inimkehast lähtuvat psüühilist voolu. EKSS VSL
Rosgostsirk

Venemaa Riiklik Tsirkusekompanii (vene keeles Российская государственная цирковая компания; lühend Rosgostsirk Росгосцирк) on riiklik tsirkusekoondis Venemaal. 1919. aastal tsirkused Nõukogude Venemaal riigistati. 1957. aastal moodustati tsirkusekoondis Sojusgostsirk, mis pärast Nõukogude Liidu lagunemist (1991) kujundati ümber Rosgostsirkiks. Selle alluvusse lülitati kõik riiklikud tsirkuseettevõtted Venemaal, väljaarvatud neli tsirkust: Suur Moskva Riiklik Tsirkus, Nikulini Tsirkus Tsvetnoi Bulvaril, Suur Peterburi Riiklik Tsirkus ja Kaasani Riiklik Tsirkus. Rosgostsirki alluvusse kuulub 41 statsionaarset tsirkust, 11 rändtsirkust, 8 rändloomatsirkust ja üle 40 tsirkusegruppi. Varem kuulus Rosgostsirki struktuuri ka liliputtide tsirkus. Kompaniis töötab üle 8000 inimese. 2019. aastast on Rosgostsirki peadirektori ametikohal varem Gazprom-Medias töötanud Vladimir Šemjakin. Varasemaid peadirektoreid: Mstislav Zapašnõi (2003–2009) ja Aleksandr Kalmõkov (2009–2012).  Rosgostsirk – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Rosgostsirki koduleht
Tristan da Cunha

Tristan da Cunha on saarestik Atlandi ookeani lõunaosas ja Suurbritannia meretaguse ala Saint Helena haldusüksus. Selle moodustavad Tristan da Cunha saar (98 km²), selle lähedal paiknevad Inaccessible'i saar, Nightingale'i saared (Nightingale ja mõned väiksemad saared) ning Gough, mis asub Tristan da Cunha saarest 395 km kagu pool. "Saar, kus valitseb terav puudus meestest". Uus Eesti nr 184, 11. juuli 1937. Lk 4  Tristan da Cunha – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Muuksi linnamägi

Muuksi linnamägi asub Harjumaal Kuusalu vallas Juminda poolsaarel Kolga lahe äärsel pankrannikul. Kolmnurkse kujuga linnamägi jääb tänapäeval umbes 700 m kaugusele merest. Kuna Põhja-Eesti maa tõuseb, oli muinasajal meri linnamäele lähemal. Muuksi linnamägi on rajatud looduslikult sobivate eeltingimustega neemikule. Linnuse kohal kerkib läänekülg ümbritsevast maapinnast kuni 10 m kõrgemale, tipu põhjaosas on kõrgus 13 m, lisades sellele veel laugjama kallaku, on seal kõrguseks umbes 22 m. Muuksi linnus asub 47 meetri kõrgusel merepinnast. Selle põhiülesanne oli arvatavasti rannavalve ja majakaks olemine. Linnuseala kaitses põhja poolt looduslikult järsk ja kõrge klint, kergesti rünnatavat lõunakülge aga kaarjas kivimüür. See koosnes paeplaatidest laotud kahest kuivmüürist, mille vahe oli täidetud kivide ja mullaga. Linnuse hoovil piirab praeguseks vaid osaliselt säilinud madal kamardunud vall. See asub üksnes 100–120 m kaugusel põhjatipust ning on säilinud üksnes 20 cm kuni 1,5 m kõrguste, 0,5–4 m laiuste ning 4–6 m pikkuste katkenditena. Linnusehoovi pindala on 5300 m2. Arheoloogilised kaevamised on linnamäel toimunud 1936. ja 1998. aastal. Nendega on välja selgitatud, et kultuurikiht linnuse platool on õhuke või puudub üldse. Vähesed leiud riibitud savinõukildude põhjal arvatakse, et seda kohta asustati esmalt I aastatuhandel eKr. Vallijäänustest kogutud söest tehtud analüüs näitas, et vall rajati alles muinasaja lõpul ja osa leide pärinevadki 11.–13. sajandist. Kuna Muuksi linnamäelt kogutud leiumaterjal on napp ning kultuurikiht väga õhuke, on üsna tõenäoline, et pikemaajalist püsiasustust ei ole seal vähemalt muinasaja lõpus olnud. Esimese kasutusperioodi, I at eKr kohta on püsiasustuse olemasolu kohta raske midagi öelda, sest koha hilisem kasutus võis varasemad jäljed lihtsalt hävitada. Lisaks on tolleaegsetele asulakohtadele üldisemalt iseloomulik nõrk kultuurikiht ja vähesed leiud. Hilisematel aegadel on linnamäe platood kasutatud põlluna, seda on jäänud meenutama mitmed madalamad kamardunud põllukivihunnikud. I aastatuhande keskpaigast eKr on pärit ka läheduses asuv Muuksi kalmeväli Hundikangrud, Eesti suurim kivikirstkalmete leiukoht – kalmeid on seal ligi sada. Muuksi linnamägi kultuurimälestiste riiklikus registris
Brovarõ

Brovarõ (ukraina keeles Бровари) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Kiievi oblastis, Brovarõ rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Brovarõ asub Kiievi oblasti piiril Kiieviga, Kiievi kesklinnast umbes 18 km idakirdes. Brovarõt on esmamainitud 1628. aastal, linnaõigused sai 1956. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Brovarõ elanikest ukrainlasi 87,4%, venelasi 10,7%, valgevenelasi 0,6% ja poolakaid 0,2%. Brovarõ lahing Бровары[alaline kõdulink] ТамТур Про кількість та склад населення Київської області за підсумками Всеукраїнського перепису населення 2001 року Державний комітет статистики України. Всеукраїнський перепис населення 2001
Esiliiga 2020

Esiliiga 2020 oli Eesti jalgpalli tugevuselt teise liiga, Esiliiga, 30. hooaeg, mis algas 5. märtsil lõppes 29. novembril. 1Kohtla-Järve JK Järve alustas hooaega 3 miinuspunktiga, sest jättis täitmata finantsnõuded. Reeglid paremusjärjestuse määramiseks:1) punktid; 2) vähem loobumiskaotusi/tühistatud tulemusi; 3) punktid omavahelistest mängudest; 4) väravate vahe omavahelistest mängudest; 5) võidud; 6) üldine väravate vahe; 7) löödud väravad; 8) võõrsil löödud väravad; 9) Koht Ausa mängu edetabelis; 10) loosimistulemus; Kui hooaja lõpus kaks (või enam) võistkonda jagavad võrdsete punktidega esikohta viiakse meistri selgitamiseks nende vahel läbi lisamäng (turniir). (M) = Meister; (LV) = Langes liigast välja; (E) = Edutatud; (ÜV) = Üleminekumängude võitja. Kaheksanda koha saanud meeskond läheb järgmise hooaja Esiliiga koha nimel vastamisi Esiliiga B 2021 kolmandaks jäänud meeskonnaga. Pärnu Jalgpalliklubi võitis koondtulemusega 8:2 ja säilitas koha Esiliigas. Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu. Meistriliiga 2020 Esiliiga B 2020 II liiga 2020 III liiga 2020 IV liiga 2020 "Elva linnastaadion". Eesti Jalgpalli Liit. "Maarjamäe jalgpallikeskus". Eesti spordiregister. "Lilleküla harjutusväljak I". Eesti Jalgpalli Liit. "Maardu Linna staadion". Eesti spordiregister. "Männiku Jalgpallikeskuse jalgpalliväljakud". Eesti spordiregister. "Pärnu Rannastaadion". Eesti Jalgpalli Liit. "Tartu Sepa jalgpallikeskuse kunstmuruväljak". Eesti Jalgpalli Liit. "Flora sai koondisega sama sponsori". soccernet.ee. 25. september 2014. Vaadatud 3. oktoobril 2014. Esiliiga klubi alustab hooaega kolme miinuspunktiga err.ee, 14. veebruar 2020 "Eesti 2016. a jalgpalli meistrivõistluste Premium ja Esiliigade juhend" (PDF). Eesti Jalgpalli Liit. 11. november 2015. Vaadatud 26. september 2016.
Esiliiga B 2020

Esiliiga B 2020 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga, Esiliiga B, 8. hooaeg, mis algas 8. märtsil ja lõppes 22. novembril 2020. Reeglid paremusjärjestuse määramiseks:1) punktid; 2) vähem loobumiskaotusi/tühistatud tulemusi; 3) punktid omavahelistest mängudest; 4) väravate vahe omavahelistest mängudest; 5) võidud; 6) üldine väravate vahe; 7) löödud väravad; 8) võõrsil löödud väravad; 9) Koht Ausa mängu edetabelis; 10) loosimistulemus; Kui hooaja lõpus kaks (või enam) võistkonda jagavad võrdsete punktidega esikohta viiakse meistri selgitamiseks nende vahel läbi lisamäng (turniir). (M) = Meister; (LV) = Langes liigast välja; (E) = Edutatud; (ÜV) = Üleminekumängude võitja. Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu. Meistriliiga 2020 Esiliiga 2020 II liiga 2020 III liiga 2020 IV liiga 2020 "Eesti 2016. a jalgpalli meistrivõistluste Premium ja Esiliigade juhend" (PDF). Eesti Jalgpalli Liit. 11. november 2015. Vaadatud 26. september 2016.
Maksumiilits (Ukraina)

Maksumiilits (ukraina keeles Податкова міліція) on Ukraina õiguskaitseorgan. Правительство Гончарука восстановило полномочия налоговой милиции до запуска Бюро финрасследований - Zn.ua, 28.09.2019 Зеленский обещал ликвидировать налоговую милицию, вместо этого ей удвоили финансирование – "Схемы" - Zn.ua, 05.05.2020
Madara Uchiha

Madara Uchiha (jaapani keeles うちは マダラ Uchiha Madara) on tegelane mangast "Naruto", mille loojaks on Masashi Kishimoto. Madara häält animes on teinud jaapani keeles Naoya Uchida ja inglise keeles Neil Kaplan. Naruto Shippuden
Katajanokka

Katajanokka (rootsi keeles Skatudden) on poolsaarel asuv linnaosa Helsingi kesklinnas. Katajanokka on ühendatud muu Helsingiga nelja sillaga, seda eraldab Kruununhakast Katajanokka kanal. Seal asuvad endine vangla "Nokka", Uspenski katedraal, Katajanokka Kasiino, Stora Enso ja Kesko peakontorid, Soome Välisministeerium ning Viking Line'i sadamaterminal ja Kanavaterminaali. Sinna sõidavad trammid 4 ja 4T. http://www.aluesarjat.fi/
Podilsk

Podilsk (ukraina Подільськ, rumeenia Bârzula) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Odessa oblastis, Podilski rajooni halduskeskus. Podilsk asub Podoolia kõrgustikul, 188 km Odessast põhja pool. 1935–2016 oli linna nimi Kotovsk Nõukogude sõjaväelase ja poliitiku Grigori Kotovski järgi. Esimesed kirjalikud teated tänapäeva Podilski kohal asunud Birzula külast on 1779. aastast. 1938. aastal sai linnaks. 1924. aastast kuulus Moldaavia ANSV-sse. 1940. aastast on osa Odessa oblastist. http://websystem.kotovsk-city.gov.ua/
Skvõra

Skvõra (ukraina Сквира) on linn Ukrainas Kiievi oblastis, Skvõra rajooni halduskeskus. Skvõra asub Kiievi kesklinnast umbes 100 km edelas ja Bila Tserkvast ligikaudu 34 km läänes. Skvõrat on esmamainitud 1390. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse oli Skvõra elanikest ukrainlasi 96,40%, venelasi 2,53%, valgevenelasi 0,23%, armeenlasi 0,22%, poolakaid 0,17% ja juute 0,13%. Сквирский район Meget Національний склад міст Datatowel.in.ua
Edivere mõis

Edivere mõis (saksa keeles Eddifer) oli Kurtna mõisa karjamõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal.. Edivere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 05.05.2020) Edivere mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Edivere mõis. Inventariseerimine, Kultuurimälestiste riiklik register
Puhatu mõis

Puhatu mõis (saksa keeles Pühhato) oli Ohakvere mõisa karjamõis Iisaku kihelkonnas Virumaal , tänapäeva Puhatu küla lähedal Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas. Puhatu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Puhatu krjms, www.eki.ee Puhatu mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Rutiku mõis

Rutiku mõis (saksa keeles Ruttik) oli Järve mõisa karjamõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal.. Rutiku mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 05.05.2020) Rutiku mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Hluhhiv

Hluhhiv (ukraina Глухів, vene Глухов) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Sumõ oblastis, Hluhhivi rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Aastatel 1708–1764 oli Hluhhiv Vasakkalda-Ukraina hetmanite residents. 2022. aasta Venemaa sissetungi esimesel päeval, 24. veebruaril (05:23), algas linnas lahing vaenuväe vastu (Hluhhivi lahing). Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hluhhivi elanikest ukrainlasi 90,79%, venelasi 8,37%, valgevenelasi 0,24% ja mustlasi 0,10%. Національний склад міст Datatowel.in.ua
Tuusna mõis

Tuusna mõis (saksa keeles Tusna) oli Ohakvere mõisa karjamõis Iisaku kihelkonnas Virumaal. Tuusna mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris Tuusna mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Siivertsi mõis

Siivertsi mõis saksa keeles Ferdinandshof) oli Vaivara mõisa poolmõis Vaivara kihelkonnas Virumaal. Siivertsi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris (vaadatud 05.05.2020) Siivertsi mõis Rahvusarhiivi Eesti ala mõisate registris
Üheparteisüsteem

Üheparteisüsteem on poliitiline süsteem, tihti sätestatud põhiseaduslikult, milles kontrollib üks partei poliitilist võimutäiust ning omab õigust luua valitsus. Teised erakonnad on kas keelatud või tegutsevad rangete piirangute raames. 2019. aasta seisuga olid maailma riikidest õiguslikult sätestatud üheparteisüsteemiga Põhja-Korea (Korea Töölispartei), Laos (Laose Revolutsiooniline Rahvapartei), Hiina (Hiina Kommunistlik Partei), Kuuba (Kuuba Kommunistlik Partei), Sahara Araabia Demokraatlik Vabariik (Polisario Rinne), Vietnam (Vietnami Kommunistlik Partei) ja Eritrea (Rahvarinne Demokraatia ja Õigluse Eest). Ajalooliste üheparteisüsteemiga riikide hulka kuuluvad näiteks Nõukogude Liit (Nõukogude Liidu Kommunistlik Partei) ja Natsi-Saksamaa (Natsionaalsotsialistlik Saksa Töölispartei). Vahel eristatakse ka de facto üheparteisüsteemi, milles erinevate erakondade olemasolu on küll lubatud, kuid valitsust moodustab järjepidevalt üks ja sama partei. Sellise süsteemi näidetena on kasutatud Venemaad (Ühtne Venemaa), Türgit (Õigluse ja Arengu Partei), Singapuri (Rahva Aktsioonipartei), Jaapanit (Liberaaldemokraatlik Partei) ja Lõuna-Aafrika Vabariiki (Aafrika Rahvuskongress). Mitmeparteisüsteem Kaheparteisüsteem Abjorensen, Norman (2019). Historical Dictionary of Democracy. Rowman & Littlefield. ISBN 9781538120743. lk 281.
Kabardi ANSV

Kabardi Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik (lühendnimi Kabardi ANSV; kabardi-tšerkessi keeles Къэбэрдей АССР; vene keeles Кабардинская Автономная Советская Социалистическая республика) oli autonoomne nõukogude sotsialistlik vabariik Vene NFSV koosseisus. Kabardi ANSV moodustati Kabardi-Balkaaria ANSV asemel pärast seda, kui Stalin 1944. aastal terve balkaari rahva Siberisse küüditas. Küüditamise põhjuseks oli ametlikult balkaaride koostöö Saksa okupantidega. Balkaaridel lubati naasta oma kodumaale 1957. aastal, mil taasloodi Kabardi-Balkaaria ANSV. Kabardi-Balkaaria ANSV Kabardi-Balkaaria
Jäneda linnamägi

Jäneda linnamägi on oosi tüüpi linnamägi Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Jäneda külas. See on seljandik muistsete Järva-, Harju- ja Virumaa ühinemiskohas Piibe maantee ääres Kalijärve idakalda ja Jäneda jõe vahel. Sellel asus linnus, mida kasutati aktiivselt 10.–12. sajandil. Jäneda linnamägi on sadakond meetrit pikk, mitmeosaline küngas. Seal on olnud kaheosaline ja osaliselt valliga piiratud linnuseõu, mis kitseneb põhja suunas. Esimene lõunapoolne linnamäe osa on kolmnurkse kujuga. Lõunaosas jaguneb oos kaheks haruks. Mõlema haru suunas on 2,5–3 meetri kõrgune vall. Põhjapoolse valli kõrgus on 3–3,5 meetrit ja valli välisküljel on kuni 4,5 meetrit lai vallikraav. Valli välisjalami ja kaitsekraavi vahel on 4–5 meetri laiune vöönd, kus linnus külgneb oosi järskude nõlvadega. Selles osas puudub linnusel kaitsevall. Arvatavasti olid seal puust kaitseehitised. Teine suurem põhjapoolne osa on ebatasane. Kaitsevall on ainult põhjapoolses otsas, mis viitab võimalikule tornile. Selle välisjalamilt 6–7 meetri kaugusel on kuni 2,5 meetri sügavune vallikraav. Kõrgendikud asuvad ka linnuse lõunaosas, kus selle lõunakülje nurkades kõrgus oletatavasti koguni kaks kaitsetorni. Linnuse põhjaküljel pealinnusest eraldatuna on asunud eeslinnus. /Tõnisson, E. 2008. Eesti muinaslinnad. Muinasaja teadus 20, lk. 209-210/ Jäneda linnamägi kultuurimälestiste riiklikus registris Jäneda linnamägi veebiportaalis eestigiid.ee