laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ada (Vojvodina)

Ada on linn Serbias Vojvodinas Bácska idaosas Põhja-Banati ringkonnas Tisza jõe paremkaldal, Ada valla keskus. 2002. aasta rahvaloenduse järgi on linna elanike arv 10 546. Ungarlased on enamuses. Linna nimi pärineb türgi sõnast ada ('(jõe-)saar'). Adas on sündinud Mátyás Rákosi. Piirkonnas elati juba kiviajal. Seal leidub roomlaste, hunnide ja avaaride jälgi. Viimased tõid kaasa ka slaavlased. Ungarlased jõudsid piirkonda 895. Keskaja lõpus hõivas kogu piirkonna Türgi. Serblased rajasid Petrina küla arvatavasti 1694. Aastal 1702 sai ta nimeks Ostrova ('saar', 1723 Ada-Hatta (Timiși maakonnas). Alates 18. sajandist kuulus piirkond Habsburgide keisririigile. Serblased asutasid oma õigeusu kooli 1703, ungarlased katoliku kooli 1760. Ada sai linnaks 1836, serbia põllutöökool (üks vanemaid tänapäeva Serbias) asutati 1885, raudtee jõudis linna 1889. Linn kuulus Bács-Bodrogi komitaati. Aastal 1918 hõivasid piirkonna Serbia-Horvaatia-Sloveenia kuningriigi väed. Koos Pécsi ja teiste okupeeritud aladega kuulutati välja vabariik. Alates 1920. aastast kuuluti Serbia-Horvaatia-Sloveeniasse (1929. aastast Jugoslaaviasse). Aastal 1921 oli elanike arv 13 100 ning enamuses olid ungarlased. Aastatel 1941–1944 oli Ada Ungari okupatsiooni all.  Ada (Vojvodina) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Ada (Ghana)

Ada on linn Ghana idaosas Accrast ida pool Atlandi ookeani ääres Suur-Accra piirkonnas Volta jõe suudmealal. Geograafilised koordinaadid on 5°47' N, 0°38′ W. Ada on tuntud oma supelrandade ja surfimisvõimaluste poolest. Peamised elatusallikad on soolatootmine ja turism.
Ada vald

Ada vald on vald Serbia autonoomse piirkonna Vojvodina Põhja-Banati ringkonnas. Vallas on 2 linna, Ada ja Mol, ning 3 küla: Utrine (Törökfalu) Obornjača (Völgypart-Nagyvölgy) Sterijino (Valkaisor/Sterijino) 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli valla elanike seas ungarlasi 14 558 (76,6%), serblasi 3324 (17,5%) ja mustlasi 277 (1,45%).
Tarmo Tammiste

Tarmo Tammiste (sündinud 17. augustil 1962 Tartus) on Eesti poliitik, aastatel 2002–2013 ja 2015–2019 Narva linnapea. Tammiste lõpetas 1989 Eesti Põllumajandusakadeemia. Ta on töötanud tootmisjuhina ning müügijuhina. 2000–2002 oli ta Narva munitsipaalaktsiaseltsi Heakorrastus juhatuse esimees. Ta on alates 1999. aastast Eesti Keskerakonna liige. Aastatel 2002–2013 oli Tammiste Narva linnapea. Pärast 2013. aasta kohalikke valimisi sai temast Narva linnavolikogu esimees. Novembris 2015 avaldas Narva linnavolikogu umbusaldust senisele linnapeale Eduard Eastile ning 3. detsembril 2015 valis volikogu häältega 17:12 linnapeaks uuesti Tarmo Tammiste. 2012. aasta jaanuaris saatis Viru ringkonnaprokuratuur Tarmo Tammiste ametialases võltsimises süüdistatuna ja linnavalitsuse nõuniku Pyotr Nyaki kaasaaitajana kohtu alla. Süüdistuse kohaselt esitas Tarmo Tammiste vastuseks linnale võetud rahaliste kohustuste asjaolusid puudutavale rahandusministeeriumi päringule enda allkirjastatud lepingu lisa, mis sisaldas valeandmeid. "Narva linnapead ootab kohtutee" Postimees, 19.01.2012 Sergei Stepanov, Narva uus linnapea on Tarmo Tammiste, Põhjarannik, 14. detsember 2002
Fotokunst

Fotokunst (ka kunstfotograafia ja fine art fotograafia) on kujutava kunsti liik, mis on loodud peamiselt kunstniku nägemuse väljendamiseks ja mis saavutab oma kunstilise mõjuvuse fotograafia vahenditega. Edukaid katseid fotokunsti praktiseerimisel tegid juba Victoria ajastul sellised fotokunsti pioneerid nagu Julia Margaret Cameron, Charles Lutwidge Dodgson, William Henry Fox Talbot, Robert Adamson ja Oscar Gustave Rejlander. 1860. aastal pakkus briti portreefotograaf Cornelius Jabez Hughes välja kolm võimalikku jaotust fotograafia jaoks: mehaaniline fotograafia (mechanical photography), fotokunst (art-photography) ja kõrgema klassi fotokunst (high-art photography). Nimetatutest esimesse kategooriasse oleksid kuulunud kujutavate objektide lihtsad reproduktsioonid, kus "kõik pildi osad on ühtlaselt teravad ja täiuslikud". Teise kategooriasse kuulumiseks oleks asjade käiku pidanud sekkuma kunstnik, kes looduslikku omatahtsi ümber kujundaks, et luua veelgi ilusam ja täiuslikum kujutis. Viimasesse gruppi kuulumiseks oleks aga fotod pidanud sihtima juba kõrgemaid eesmärke kui teise kategooria piltide enamik. Need fotod poleks mitte tohtinud piirduda pelgalt vaatajate lõbustamisega, vaid neid pigem "juhendama, puhastama ja õilistama". Ansel Adams (1902–1984) Lewis Hine (1874–1940) Julia Margaret Cameron (1815–1879) Jaan Künnap. "Gravüür valgusega XXX" John Hannavy, toimetaja: "Encyclopedia of Nineteeth-Century Photography". Volume 1. 2008 (lk. 74) ISBN 9780415972352
Tammiku asum

Tammiku asum on Ahtme linnaosa asum, mida hakati ehitama 1990. aastatel, kuid mis jäi lõpuni ehitamata. Tammiku asum paikneb Iidla asumist Jõhvi pool – planeeritava Pargitaguse ja Iidla asumi vahelisel maa-alal. Tammiku asumisse on ehitatud 5–9-korruselisi maju. Vaade Tammiku asumile lõunast Vaade edelast. Keskel on Tammiku ja Iidla asumit eraldav Puru tee
Võimlemine 2008. aasta suveolümpiamängudel

Võimlemine 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 9.–24. augustini. Võistlustest võttis osa 324 sportlast ja välja jagati 18 komplekti medaleid (sportvõimlemine (16), iluvõimlemine (2), batuudihüpped (2)). Naised Individuaalne mitmevõistlus Rühmaharjutus Mehed Naised Finaal: 12. august Osavõtjaid: 12 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Jaapan Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon - Finaal Finaal: 14. august Osavõtjaid: 24 Olümpiavõitja 2004: Paul Hamm, USA Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 17. august Osavõtjaid: 8 Olümpiavõitja 2004: Kyle Shewfelt, Kanada Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 17. august Osavõtjaid: 8 Olümpiavõitja 2004: Haibin Teng, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 18. august Osavõtjaid: 8 Olümpiavõitja 2004: Dimosthénis Tampákos, Kreeka Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 18. august Osavõtjaid: 8 Olümpiavõitja 2004: Gervasio Deffer, Hispaania Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 19. august Osavõtjaid: 8 Olümpiavõitja 2004: Valeri Gontšarov, Ukraina Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 19. august Osavõtjaid: 19 Olümpiavõitja 2004: Igor Cassina, Itaalia Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 13. august Osavõtjaid: 12 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Rumeenia Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon - Finaal Finaal: 15. august Osavõtjaid: 24 Olümpiavõitja 2004: Carly Patterson, USA Ametlikud tulemuses: Finaal Finaal: 17. august Osavõtjaid: 8 Olümpiavõitja 2004: Monica Rocu, Rumeenia Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 18. august Osavõtjaid: 8 Olümpiavõitja 2004: Emilie Lepennec, Prantsusmaa Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 19. august Osavõtjaid: 8 Olümpiavõitja 2004: Catalina Ponor, Rumeenia Ametlikud tulemused: Finaa Finaal: 17. august Osavõtjaid: 8 Olümpiavõitja 2004: Catalina Ponor, Rumeenia Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 23. august Osavõtjaid: 24 Olümpiavõitja 2004: Alina Kabajeva, Venemaa Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 24. august Osavõtjaid: 8 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Venemaa Ametlikud tulemused: Finaal: 19. august Osavõtjaid: 16 Olümpiavõitja 2004: Juri Nikitin, Ukraina Ametlikud tulemused: Finaal Finaal: 18. august Osavõtjaid: 16 Olümpiavõitja 2004: Anna Dogonadze, Saksamaa Ametlikud tulemused: Finaal Sportvõimlemise ametlik koduleht Pekingi OM-il FIG-i koduleht
Berenike Juuksed

Berenike Juuksed (varasem nimi Bereniike Juuksed; ladina keeles Coma Berenices, omastav Comae Berenices; lühend Com) on põhjataevas asuv tähtkuju. Berenike Juuksed on nime saanud Egiptuse kuninga Ptolemaios III naise Berenike II järgi. Seda on peetud eraldi tähtkujuks hellenismiajastust saadik, kuid sageli arvati see ka osaks Neitsi tähtkujust. Kindla koha tähtkujude seas saavutas ta alates Tycho Brahe 1602. aasta taevaatlasest. Tähtkujus ei ole heledaid tähti, heledaim täht on Beta Comae Berenices (näiv suurus 4,26), mis asub 30 valgusaasta kaugusel. Berenike Juustes asub palju galaktikaid, sinna jääb osa Neitsi galaktikaparvest ja kerasparv Messier 53. Samuti asub seal täheparv Melotte 111. M64 NGC 4414 "Coma Berenices Constellation". Constellation Guide. Vaadatud 5. juuli 2018. "A tangle of stars in Berenices' Hair". EarthSky. Vaadatud 5. juuli 2018. "Hairy Constellation: How to Spot a Celestial 'Wig' This Week". Space.com. Vaadatud 5. juuli 2018.
Ansel Adams

Ansel Easton Adams (20. veebruar 1902 – 22. aprill 1984) oli USA fotograaf, kes on tuntud eelkõige oma mustvalgete fotode poolest, mis kujutavad Ameerika Ühendriikide lääneosa. Tema stuudiost, mida haldab Adamsite perekond, on loodud Ansel Adamsi Galerii (Ansel Adams Gallery). 5. detsembril 2007 võeti Ansel Adams vastu California Hall of Fame'i. Tseremooniat juhatasid California kuberner Arnold Schwarzenegger ja tema abikaasa Maria Shriver ning koos Adamsiga lisandusid kuulsuste halli sellised nimed nagu Milton Berle, Steve Jobs, Willie Mays, Robert Mondavi, Rita Moreno, Jackie Robinson, Jonas Salk, M.D., John Steinbeck, Elizabeth Taylor, Earl Warren, John Wayne ja Tiger Woods. Monolith, The Face of Half Dome, 1927. Rose and Driftwood, 1932. Clearing Winter Storm, 1940. Moonrise, Hernandez, New Mexico, 1941. Ice on Ellery Lake, Sierra Nevada, 1941. Georgia O'Keeffe and Orville Cox at Canyon de Chelly Aspens, New Mexico, 1958. "Ansel Adams: 400 Photographs", 2007. ISBN 0316117722, ISBN 978-0316117722 "Ansel Adams: The Spirit of Wild Places", 2005. ISBN 1-59764-069-7 "Born Free and Equal", 2002. ISBN 1-893343-05-7 "America's Wilderness", 1997. ISBN 1-56138-744-4 "California", 1997. ISBN 0-8212-2369-0 "Yosemite", 1995. ISBN 0-8212-2196-5 "The National Park Photographs", 1995. ISBN 0-89660-056-4 "Photographs of the Southwest", 1994. ISBN 0-8212-0699-0 "Ansel Adams: In Color", 1993. ISBN 0-8212-1980-4 "Our Current National Parks", 1992. "Ansel Adams: Classic Images", 1986. ISBN 0-8212-1629-5 "Polaroid Land Photography", 1978. ISBN 0-8212-0729-6 "These We Inherit: The Parklands of America", with Nancy Newhall, 1962. "This is the American Earth", with Nancy Newhall, 1960. ISBN 0-8212-2182-5 "Born Free and Equal", 1944. ISBN 1-893343-05-7 "Ansel Adams: The National Park Service Photographs", 2005. ISBN 978-0-89660-056-0. Fotograafiat tutvustavad raamatud "The Camera", 1995. ISBN 0-8212-2184-1 "The Negative", 1995. ISBN 0-8212-2186-8 "The Print", 1995. ISBN 0-8212-2187-6 "Natural Light Photography", 1952. ISBN 0-8212-0719-9 "Artificial Light Photography", 1956. ISBN 0-8212-0720-2 "Examples: The Making of 40 Photographs", 1983. ISBN 0-8212-1750-X Farmitöölised Manzanaris (1943) Pesapallimäng Manzanaris (u. 1943) Lähivaade lehtedest (1942) "Boulder Dam, 1941" Fotokunst Loodusfotograafia Ansel Adams Award, fotograafiaalane auhind Ansel Adams Wilderness, Yosemite rahvuspargist lõunasse jääv ala, mis on nimetatud Amsel Adamsi järgi Charles Hitchcock Adams, Ansel Adamsi isa, amatöörastronoom Tsoonide süsteem[küsitav], leiutati Ansel Adamsi ja Fred Archeri poolt 1940. aastal Adams inducted into California Hall of Fame Ansel Adamsi koduleht Ansel Adamsi Galerii Ansel Adamsi biograafia (inglise keeles) Ansel Adams (1902–1984) (inglise keeles) Pilt Ansel Adamsist Picturing the Century – Ansel Adams Valik pilte Rahvusarhiivis Records of the National Park Service 226 suure resolutsiooniga Ansel Adamsi fotot
Mol (Vojvodina)

Mol (serbia Мол/Mol, ungari Mohol) on linn Serbias Vojvodinas Põhja-Banati ringkonnas Ada vallas. Geograafilised koordinaadid on 45°46′ N, 20°08′ E. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanike arv 5411. Ungarlased on enamuses.  Mol (Vojvodina) – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Moli vald

Mol on vald Belgias Antwerpeni provintsi kirdeosas Turnhouti ringkonnas. Valla pindala on 114,26 km², elanike arv 33 054 (1. jaanuar 2007). Moli linnaosi nimetatakse "küladeks" (gehuchten): need on kesklinn (Centrum), Achterbos, Donk, Ezaart, Ginderbuiten, Gompel, Heidehuizen, Millegem, Postel, Rauw, Sluis ja Wezel. Postel piirneb põhjas Hollandi küla Reuseliga; Rauw piirneb idas Limburgi provintsi linna Lommeliga. Teised naabervallad on Geeli vald, Meerhouti vald, Baleni vald, Arendonki vald, Retie vald ja Desseli vald. Mol on Baleni, Meerhouti ja Desseli vallale kultuuri-, tuletõrje-, tervishoiu- ja hariduskeskus. Mol on kuurortlinn metsade vahel paiknevate järvedega. Zilvermeeri järve ääres on valge liivarand. Kohalikul toorainel põhinev tööstusliku ränidioksiidi valmistaja Sibelco on omal alal maailma juhtiv ettevõte. Gompelis on klaasivabrik. Molis on ka Belgia tuumauurimiskeskus SCK•CEN ja Flaami tehnikauurimisinstituut VITO. Endises Sluisi pastoraadis on Jakob Smitsi muuseum, kus on eksponeeritud Jakob Smitsi jt Moli koolkonna kunstnike tööd. Nad maalisid Moli maastikke, kuhu kuulusid ka tuulikud, millest mõned on säilinud. Moli kirdenurgas Hollandi piiri lähedal Posteli külas on 900 aasta vanune Posteli klooster, kus pruulitakse õlut ja valmistatakse juustu. Peter Helseni ja tema kaastööliste rajatud 15 kabeliga ristitee Ezaarti külas on kaitsealune mälestis. Kesklinnas on massiivne Peetruse ja Pauluse kirik 15. sajandist ning selle ees raekoda 18. kuni 19. sajandist. Muid ajaloolisi hooneid on kesklinnas vaid üksikuid. Totale oppervlakte volgens het Kadasterregister, België, gewesten en provincies Bevolking per gemeente op 1 januari 2020 Valla koduleht (hollandi keeles)
Obornjača

Obornjača (serbia Оборњача/Obornjača, ungari Völgypart-Nagyvölgy) on küla Serbias Vojvodinas Põhja-Banati ringkonnas Ada vallas. Elanike arv on 389 (2002. aasta rahvaloendus). Enamuses on ungarlased. Küla plaan
Adapazarı

Adapazarı ('turusaar, saareturg') on linn Türgi edelaosas Marmara piirkonnas Sakarya jõest läänes ning Sapanca järvest mõni kilomeeter kirdes, Sakarya provintsi keskus. Geograafilised koordinaadid on 40°47' N, 30°24' E. Elanike arv on 391 102 (2008). 1920. aastatel oli elanikke 20 000. Adapazarı on üks Türgi viiest suurest tööstuspiirkonnast. Linnas on suur Toyota Motor Corporationi autotehas, TGV vagunitehas ning siidi- ja linavabrikud ja Goodyeari kummitehas. Toodetakse ka põllumajandustehnikat ning linnas on suhkru-, klaasi- ja puidutöötlemisvabrikud. Tubakat, pähklipuitu, kookoneid ja juurvilja viiakse İstanbuli. Linna ümbritseb Ak Ova tasandiku tubakakasvatuspiirkond. Linn on olnud ka tähtis nahatöötlemiskeskus. On plaanis rajada Suzuki ning taasavada Otokar & Otoyoli tehas. Linn asub majanduslikul tõusuteel olevas piirkonnas ning lõikab kasu İstanbuli turust ja İzmiti sadamast. Linn on maanteesõlm. Läbi Adapazarı kulgevad tähtsad İstanbuli ja Ankara vahelised ühendusteed. Linn paikneb vanal İstanbulist ida poole viival sõjateel ning Siiditeel. 19. sajandi lõpust seob 5 km pikkune harutee teda Anatoolia raudteega. Suur osa elanikkonnast pärineb Musta mere äärest Trabzonist ja Rizest. Alates 1608. aastast oli linnas armeenlaste kogukond ning seal oli oluliselt esindatud hayhurum. Nad käisid 1923. aasta Kreeka ja Türgi elanikkonna vahetamise alla ning asusid elama mitmele poole Kreekasse. Nende kultuuri on eksponeeritud Benáki muuseumis. 17. augustil 1999 aset leidnud maavärina ajal oli Adapazarı Gölcüki ja İzmiti kõrval üks kõige enam kannatada saanud linnu. Hävis väga suur osa kesklinnast ja hukkus tuhandeid inimest. Linn paikneb ühe suure Anatoolia maalõhe lähedal ning on rajatud suhteliselt ebakindlale aluspõhjale. Maavärina ohvreid ja tagajärgi meenutab püsiekspositsioon. Linn on kogu maailmast tulnud annetuste toel taastatud.  Adapazarı – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Linna koduleht
Sakarya provints

Sakarya provints on provints Türgis Marmara piirkonnas Musta mere ääres. Naaberprovintsid on Düzce provints idas, Bolu provints kagus, Bileciki provints lõunas, Kocaeli provints läänes ja Bursa provints. Ta on saanud nime Sakarya jõe järgi. Varasem nimi oli Adapazarı provints provintsi keskuse Adapazarı järgi. Provintsi pindala on 4895 km², elanike arv oli 835 222 (2007. aasta rahvaloendus). Kliima on Musta mere läheduse tõttu vahemereline. Külm ei ole kunagi, talvel sajab piisavalt vihma. Suved on soojad. Sakarya jõgi voolab läbi soode ning tema vetega on seotud palju järvi. Maakonna lõunaosas on kuni 1600 m kõrgusi mägesid. Provintsil on hea maantee-, raudtee- ja lennuühendus. Ankara-İstanbuli maantee läheb sealt läbi. Lähim lennujaam on İstanbulis. Heade ühendusteede tõttu alustavad turistid sealt provintsi vaatamisväärsustega tutvumist. Provints on seismiliselt aktiivses piirkonnas. 1967. ja 1999. aastal olid rängad maavärinad. Esimesed elanikud olid früüglased, kimmerlased, lüüdlased ja pärslased. Üks provintsi mälestisi on Justinianus I 533. aastal rajatud Justinianuse sild (Bes Köprü). Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Provintsi koduleht
Traktuur

Traktuuriks nimetatakse oreli mängumehhanismi. Traktuuri järgi jaotatakse orelid mehaanilisteks, pneumaatilisteks ja elektrioreliteks. Kõla tekib kohe pärast klahvi vajutamist, ei hiline. Klahv on ühendatud abstrakti abil ventiiliga, mis asetseb tuulepõhjas. Kui ventiil avaneb, siis õhk pääseb vilesse ja tekib kõla. Mehaanilise traktuuriga orelitel on sobiv esitada erinevates stiilides orelimuusikat. Mehaanilised orelid on vastupidavad külmades ja niisketes kirikutes. Kuna kirikutes on temperatuur ja õhuniiskus muutlik, on vaja aeg ajalt oreli traktuuri reguleerida. Seda peab oskama teha organist või teeb oreliehitaja. Kõla tekib hilinemisega pärast klahvi vajutamist. Õhk pääseb vilesse toonkanalite kaudu ja see võtab aega, sellepärast kõla hilineb. Kõla hilinemist pneumaatilisel orelil saab reguleerida väiksemaks. Pneumaatilised orelid olid levinud 19. sajandi lõpust kuni umbes 1940. aastani. Eestis on palju pneumaatilise traktuuriga oreleid. Pneumaatilise traktuuriga orelid ei ole nii vastupidavad ja seetõttu tänapäeval neid ei ehitata või kui ehitatakse, siis teatud stiili taotluse jaoks. Pneumaatilised orelid on parimad romantismi perioodi orelimuusika esitamiseks. Kõik tööprintsiibid toimuvad elektri või elektroonika abil. Iga vile all on elektrimagnet, mis avab tuulele pääsu vilesse. Elektrioreli kõla erineb "elavast", st mehaanilise või pneumaatilise traktuuriga orelist. See meenutab süntesaatori oma, kuid mõned head elektriorelid suudavad jäljendada ka maailmakuulsate orelite kõla. Külmades ja niisketes kirikutes ei pea aga elektriorel vastu ja seepärast ei soovita sinna elektriorelit paigaldada. Kõige sobivam on muutliku temperatuuri ja õhuniiskusega kirikusse ehitada mehaaniline orel.
EOÜ

EOÜ on lühend, mis võib tähendada: Eesti Omavalitsusliitude Ühendus Eesti Onkoloogiaõdede Ühing Eesti Orelisõprade Ühing Eesti Ornitoloogiaühing
Čoka vald

Čoka vald on vald Serbia autonoomse piirkonna Vojvodina Põhja-Banati ringkonnas. Vallas on Čoka linn ja 7 küla: Padej (Padé) Jazovo (Hódegyháza) Banatski Monoštor (Kanizsamonostor) Vrbica (Egyházaskér) Crna Bara (Feketetó) Sanad Ostojićevo 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli valla elanike seas ungarlasi 7133 (51,6%), serblasi 5205 (37,6%) ja mustlasi 337 (2,4%). Valla koduleht
Numantia

Numantia (hispaania Numancia) oli antiikaegne asula Pürenee poolsaarel tänapäeva Soria linna lähedal, keltibeeride pealinn. Numantia oli asustatud pronksiajast alates. Ibeeria sõdade ajal kujunes linnast keltibeeride vastupanukeskus. Roomlased üritasid linna tulutult vallutada 153. ja 141. aastal eKr. Alles 133 eKr õnnestus roomlastel Publius Cornelius Scipio Aemilianuse juhtimisel Numantia vallutada. Sellega oli keltibeeride vastupanu murtud ja suurem osa Pürenee poolsaarest läks roomlaste kontrolli alla. Numantia asulakoht avastati 1860. aastal. Regulaarseid väljakaevamisi alustati 1906. aastal. Numantial on sümboolne tähendus vabadusearmastuse ja vapruse võrdkujuna. Mitmed vanarooma ajaloolased tunnustasid keltibeeride vaprust. Miguel de Cervantes on kirjutanud näidendi El cerco de Numancia (Numantia piiramine). Numancia on olnud mitmete Hispaania sõjalaevade nimeks. Soria jalgpalliklubi nimeks on CD Numancia.
Soo-alss

Soo-alss (Eleocharis palustris) on lõikheinaliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taim kasvab lisaks sooaladele ka veekogude kallastel ja niisketel niitudel. Eestis tavaline. Taime vars on püstine, ruljas, tumeroheline. Varre kõrgus on 10...60 cm. Taime tipuosas asub pruunikas õisik (pähik), mis on 3...20 mm pikk. Soo-alss õitseb maist juunini. Eesti taimede määraja (toim. M. Leht). 2007. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu, lk 387 Sooalss andmebaasis eElurikkus
Vesikerss

Vesikerss (Rorippa amphibia) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. Taime võib kohata peamiselt seisuveekogudes, nagu järved, tiigid, kuid teda leidub ka aeglasevoolulistes veekogudes. Eestis esineb paiguti, Ida-Eestis sagedam. Taime lehed on allosas hõlmised või jagused, ülemised lehed terved. Vili on kõdrake. Taime vars võib olla nii tõusev kui ka lamav, suhteliselt jäme ja tavaliselt harunev. Varre kõrgus on 35–100 cm, õitseaeg juunist juulini. Taime võib segi ajada suhteliselt väiksema kasvuga sookersiga (Rorippa palustris). kallaskerss Eesti taimede määraja (toim. M. Leht). 2007. EMÜ, Eesti Loodusfoto, Tartu, lk 134 Vesikerss andmebaasis eElurikkus
Reimo Sildvee

Reimo Sildvee (sündinud 23. juunil 1981) on eesti raadio- ja teleajakirjanik. Ta töötab Eesti Rahvusringhäälingus, juhtides (ühe saatejuhina mitmest) ja toimetades eeskätt Eesti Televisiooni saadet "Terevisioon". Lisaks on ta "Ukraina Stuudio" saatejuht ning "AK Nädala" toimetaja. Lisaks kuulub Reimo Sildvee ka 2022. aastast Vikerraadio "Mnemoturniiri" mnemomeeskonna põhikoosseisu. Varem on ta olnud Vikerraadio ja Raadio 2 saatejuht ning ETV saate "Ringvaade" toimetaja.
Tours

Tours on linn Prantsusmaal Centre-Val de Loire'i piirkonnas, Indre-et-Loire'i departemangu keskus. Asub Loire'i jõe ääres Cheri suudme lähedal. Kuigi Tours on Centre-Val de Loire'i suurim linn, on piirkonna keskuseks Orléans. Linn on tekkinud roomlaste asula Caesarodunum ehk Urbs Turonumi kohale ja on saanud nime seal elanud keldi hõimu turoonide järgi. 3. sajandil nimetati Gatianus esimeseks Toursi piiskopiks. 1920. aastal asutati Toursis Prantsusmaa Kommunistlik Partei. Teise maailmasõja ajal sai linn tugevasti kannatada. Tours on veinipiirkonna keskus. Toursis on iga-aastase jalgrattavõidusõidu Pariis–Tours finiš. Linnas asub 1970 asutatud François-Rabelais' ülikool. Tuntumad vaatamisväärsused on Toursi katedraal, Saint-Martini basiilika, endine piiskopipalee ja botaanikaaed. Linna nimetatakse ka Prantsusmaa aiaks (Le Jardin de la France), sest seal asuvad mitmed suured pargid. Populations légales 2021 Toursi koduleht
Limburgi provints (Belgia)

Limburgi provints on provints Belgia idaosas. Limburgi provints on Flandria piirkonna kõige idapoolsem provints. Idas lahutab Maasi jõgi Limburgi provintsi Hollandi samanimelisest provintsist. Lõunas piirneb Limburg Liège'i, läänes Flaami Brabandi ja loodes Antwerpeni provintsiga. Limburgi pindala on 2414 km² ning see jaguneb kolmeks haldusringkonnaks (hollandi keeles arrondissementen) ja 44 omavalitsusüksuseks. Tongereni linna peetakse Belgia vanimaks linnaks. Limburgi provints jaguneb kolmeks haldusringkonnaks (arrondissementen). Hasselt Maaseik Tongeren Limburgi provintsis on 44 valda ja linna. Märkus: loendi järjenumbrid vastavad parempoolsel kaardil toodud numbritele. Limbrugi loodus http://statbel.fgov.be/fr/statistiques/chiffres/environnement/geo/occupation_sol_cadastre/ Wettelijke Bevolking per gemeente op 1 januari 2018, vaadatud 9.03.2019. Koduleht (hollandi keeles)
Pilkuse järv

Pilkuse järv on järv Valga maakonnas Otepää vallas Pilkuse külas. Limnoloogiliselt tüübilt kuulub see kalgiveeliste eutroofsete järvede sekka. Järve põhjas leidub rohkesti suuri järvekarpe. Pilkuse järve ääres on filmitud filmi "Valgus Koordis" stseene. Vaade Pilkuse järvele RMK lõkkeplatsi juurest Pilkuse järv keskkonnaportaalis, vaadatud 27.04.2019. Heino Mägi, Karl Veri. Valga rajoon. Siin- ja sealpool maanteed. Tallinn: Eesti Raamat, 1983
Vidrike järv

Vidrike järv (ka Topano järv) on järv Valga maakonnas Otepää vallas Vidrike küla territooriumil. Vidrike järv on limnoloogiliselt tüübilt kalgiveeline eutroofne järv. Vidrike järv keskkonnaportaalis, vaadatud 27.04.2019.