laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hausbrunn

Hausbrunn on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Mistelbachi ringkonnas. Hausbrunnis sündis pediaater Hans Asperger, arst, kelle järgi on oma nime saanud Aspergeri sündroom. Gottfried von Preyer, Viini Püha Stefanose toomkiriku regens chori, Viini konservatooriumi rektor ja Joseph Joachimi õpetaja. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Ernest John Obiena

Ernest John Uy Obiena (sündinud 17. novembril 1995 Manilas) on Filipiinide teivashüppaja. Obiena pääses 2021. aastal toimunud suveolümpiamängudel Tokyos finaali ja sai tulemusega 5.80 11. koha. Septembris püstitas ta Innsbruckis Aasia rekordi 5.93. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta Aasia rekordiga 5.94 Armand Duplantise ja Chris Nilseni järel pronksmedali. 2023. aastal püstitas Obiena Bergenis taas Aasia rekordi, ületades esimest korda 6 meetrit. Maailmameistrivõistlustel Budapestis kordas ta rekordit ja võitis tulemsega 6.00 Duplantise järel hõbemedali. Ernest John Obiena Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Alli Tammemets

Alli Tammemets (pseudonüüm, sünninimi Alli Koppelmann, aastast 1941 Alli Ader; 17. juuli 1904 Surju, Uulu vald – 19. jaanuar 1965 Tartu) oli eesti näitleja. Alli Tammetsi vanemad olid paberivabriku töölised. Näitleja Ida Suvero oli ta õde. 1921. aastal lõpetas ta Pärnus Alide Hellmanni saksa tütarlastekooli 9. klassi. Töötas näitlejana 1927–1932 Endlas ja 1934–1959 Vanemuises. Oli alates 1951. aastast Eesti NSV Teatriühingu liige. Alli Tammemets oli alates 1941. aastast abielus näitleja Voldemar Aderiga. Tammemets, Alli ETBL. Vaadatud 27. jaanuaril 2024 Endla teatri biograafiline leksikon. Tallinn, 2008, Lk. 132
Katrin Ehala

Katrin Ehala (sünninimi Katrin Meelak; 29. mai 1953 Tallinn – 18. jaanuar 2024) oli eesti laulja ja muusikapedagoog. Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 2. Keskkooli, võttis õpingute kõrvalt klaveri eratunde ja laulis Heino Kaljuste juhendamisel lastekooris Ellerhein, asus 1971. aastal õppima Tallinna Riiklikus Konservatooriumis muusikapedagoogika erialal, jätkates laulmist Tõnu Kaljuste loodud Üliõpilaste Teadusliku Ühingu kammerkooris, kus ta tutvus oma tulevase abikaasa Olav Ehalaga. Ehala laulis aastatel 1969–1985 Eesti Filharmoonia Kammerkoori soprani häälerühmas, töötas kooristuudios Ellerhein, kus ta andis solfedžo- ja harmooniatunde ning tegi koormeistritööd, oli 1992–2009 Tallinna Muusikakeskkooli solfedžoõpetaja ning laste- ja kammerkoori juures hääleseade õpetaja. Tema ema oli arhitekt Malle Meelak, isa insener Heldur Meelak, abikaasa pianist ja helilooja Olav Ehala, tütar Eeva-Liisa Ehala-Tammiku on viiuldaja ja muusikapedagoog, vend prokurör ja poliitik Indrek Meelak. "Katrin Ehala 29. V 1953 – 18. I 2024". Sirp. 26. jaanuar 2024. Vaadatud 27. jaanuaril 2024. "Ehala-Tammiku, Eeva-Liisa". Eesti Teatriliit. Vaadatud 27. jaanuaril 2024.
Béla Bartók

Béla Viktor János Bartók (25. märts 1881 Nagyszentmiklós – 26. september 1945 New York) oli ungari helilooja, pianist ja rahvamuusikateadlane. Ta sündis põllumajanduskooli direktori pojana Nagyszentmiklósis (tollal Austria-Ungari, nüüd Rumeenia). Pärast isa surma 1888. aastal kolis ta koos ema ja õe Erzsebetiga Nagyszőlősisse (tänapäeval Võnogradiv Ukrainas) ja seejärel Pozsonyisse (tänapäeval Bratislava Slovakkias). Lapsena oli ta kidurat kasvu ja haiglane ning kannatas kuni viienda eluaastani valuliku lööbe all. Tema muusikaanne ilmnes varakult. Ema sõnul suutis ta eristada tantsurütme, mida ema talle klaveril mängis, veel enne, kui ta täislausetega rääkima õppis. Nelja-aastaselt oskas ta klaveril mängida juba 40 pala. Esimese avaliku kontserdi andis ta 11-aastaselt. Sealjuures esitas ta ka enese kaks aastat varem komponeeritud pala "Doonau kulg". Ta õppis alates 1899. aastast Budapesti muusikaakadeemias klaverit ja kompositsiooni. Õpingute ajal tutvus Zoltán Kodályga, kellega koos ta kogus rahvamuusikat. 1908. aastal reisis ta koos Kodályga mööda maad, kogudes vanu ungari rahvalaule. Nende leiud olid üllatuslikud. Ungari rahvamuusikana oli varem esitletud mustlasmuusikat. Klassikaline näide sellest eksitusest on Ferenc Liszti "Ungari rapsoodiad" klaverile, mis põhinevad populaarsetel kunstlauludel, mida esitasid mustlasbändid. Seevastu vanad ungari rahvaviisid, mille avastasid Bartók ja Kodály, sarnanevad nendega vähe. Selle asemel avastasid nad, et paljud rahvalaulud põhinevad pentatoonikal, mis meenutab idamaade rahvalaule, näiteks Kesk-Aasia ja Siberi omi. Bartókit mõjutas Richard Straussi muusika. 1909. aastal abiellus ta Márta Ziegleriga. Nende poeg Béla II sündis 1910. aastal. 1911. aastal kirjutas ta oma ainsa ooperi "Hertsog Sinihabeme loss" ja pühendas selle abikaasale. 1923 see abielu lahutati. Seejärel abiellus Bartók oma õpilase Ditta Pásztoryga. 1924 sündis Bartóki teine poeg Péter. Ta on kirjutanud ooperi, kaks balletti, klaveri- ja viiulikontserte, koori- ja kammermuusikat. Noorena kirjutas ta peamiselt klaverimuusikat, keskeas lisandus keelpillimuusika. Vanas eas polnud tal lemmikinstrumenti. Bence Szabolcsi, "Béla Bartók" : [elu ja looming]. Tõlkinud Helju Tauk. Eesti Raamat, Tallinn 1973, 116 lk. (ka bibliograafia) György Kadar, "Bartóki ja Kodály elutööst kultuurivallutuste valguses: sissevaateid keskeuroopluse ja selle kultuuriloo võrdlevasse uurimisse massikultuuri ajastul". Soomekeelsest käsikirjast lühendatult tõlkinud Andres Langemets – Tuna 2002, nr. 3, lk. 4–17
Ida Karstoft

Ida Kathrine Karstoft (sündinud 29. oktoobril 1995) on Taani sprinter ja endine jalgpallur (kaitsja). Ta alustas sportlaskarjääri jalgpallurina ja tuli Brøndby naiskonnaga 2016. aastal Taani meistriks ja karikavõitjaks. 2015. aastal mängis ta Taani koondise kahes sõprusmängus Uus-Meremaa vastu. 2016. aastal otsustas ta vigastuspausi järel vahetada ala ja keskendus kergejõustikule. Olümpiamängudel Tokyos osales Karstoft Taani naiskonna koosseisus 4 × 100 meetri teatejooksus ja sai rahvusrekordiga 43,51 14. koha. 2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis võitis ta 200 meetri jooksus ajaga 22,72 Mujinga Kambundji ja Dina Asher-Smithi järel pronksmedali Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit Ida Karstoft Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Joe Bryan

Joseph Edward Bryan (sündinud 17. septembril 1993 Bristolis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Millwall. Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Bristol City, millega sõlmis esimese profilepingu 2011. aastal. 2011. aasta novembris läks ta Bristol Cityst kaheks kuuks laenule Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubisse Bath City. Bristol City põhimeeskonnas debüteeris Bryan 6. märtsil 2012 Inglismaa esiliiga mängus Leicester City vastu. 2013. aasta märtsis läks ta kuni hooaja lõpuni laenule Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubisse Plymouth Argyle. Alates hooajast 2014/15 kuulus Bryan Bristol City põhikoosseisu. Samal hooajal kindlustas ta Bristol Cityga pääsu Inglismaa tugevuselt kolmandast liigast tagasi esiliigasse. Hooaja 2014/15 lõpus valiti Bryan lisaks League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu. 2018. aasta augustis sõlmis Bryan lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud klubiga Fulham. Hooajal 2018/19 pääses Bryan Inglismaa kõrgliigas väljakule 23 mängus, kuid Fulham jäi liigas eelviimaseks ja langes tagasi esiligasse. Hooajal 2019/20 võideti esiliiga ja tõusti tagasi Premier League'i. Hooajal 2019/20 valiti Bryan ka Inglismaa esiliiga sümboolsesse koosseisu. 18. mail 2021 lõi Bryan Inglismaa kõrgliiga hooaja eelviimase vooru mängus värava Manchester Unitedi vastu, kuid ka see hooaeg lõppes Fulhami jaoks kõrgliigast välja langemisega. Hooajal 2022/23 oli Bryan Fulhamist laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Nice. 2023. aasta juulis liitus Bryan pärast seda, kui tema leping Fulhamiga lõppes, Inglismaa esiliigaklubiga Millwall. "Fulham: Andre-Frank Anguissa, Joe Bryan, Sergio Rico and Luciano Vietto set to join". BBC Sport. 9. august 2018. Vaadatud 9. augustil 2018. "Millwall announce Joe Bryan signing". Millwall F.C. 30. juuni 2023. Vaadatud 30. juunil 2023.
Mstislav Vladimirovitš

Mstislav Vladimirovitš Suur (ukraina Мстислав Володимирович; vene Мстислав Владимирович; juuni 1076 Turov – aprill 1132 Kiiev) oli Kiievi suurvürst (1125–1132), Vladimir Monomahhi vanim poeg.
Luup (täpsustus)

Sõna "luup" või "Luup" võib tähendada mitut asja: Luup on suurendusklaas. Luup on purjekas. Luup on elektroakustilises muusikas korduv muusikalõik. Luup on Eestis ilmunud ajakiri. Luup oli Vihula valla võrguajaleht. Luup oli 1990. aastatel tegutsenud arhitektuuribüroo. Luup on eesti perekonnanimi.
Herrnbaumgarten

Herrnbaumgarten on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Mistelbachi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Hochleithen

Hochleithen on vald (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Mistelbachi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Jan Halvarsson

Jan Ivar Halvarsson (26. detsember 1942 Östersund – 5. mai 2020 Hammerdal) oli rootsi murdmaasuusataja. 1968. aasta taliolümpiamängudel Grenoble'is võitis ta ta 4×10 km teatesõidus hõbemedali. 15 km distantsil sai ta viienda koha, 50 km distantsil seitsmenda koha ja 30 km distantsil 12. koha. 1966. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos võitis ta 50 km distantsil kaheksanda koha. 1970. aasta maailmameistrivõistlustel Kõrg-Tatrates võitis ta 4×10 km teatesõidus pronksmedali. Jan Halvarsson veebisaidil Olympedia (inglise)
FASTQ formaat

Bioinformaatikas on FASTQ formaat laiendus originaalsest FASTA formaadist, mis sisaldab lisainformatsiooni aminohapete või nukleotiidide järjestuse kohta. See on kõige tavalisem väljundformaat sekvenaatoritest. FASTQ formaat on sarnane FASTA formaadile, ent esinevad teatud erinevused süntaksis ja FASTQ formaadis on integreeritud ka kvaliteediskoor. Kvaliteediskoor igale alusele saadakse PHRED tarkvara abil, mille ühik on logaritmiliselt seotud vea tõenäosusega. Et kvaliteediskoor oleks kergelt loetav ja töödeldav, kasutatakse PHRED puhul ASCII karaktereid. Iga järjestus peab sisaldama vähemalt 4 rida: 1- Järjestuse päis (kirjelduse rida), kus kasutatakse “>” asemel “@” Kõik tähed “@” sümbolist kuni esimese tühikuni loetakse järjestuse identifikaatoriteks Kõik tähed pärast esimest tühikut loetakse järjestuse lisakirjelduseks 2- Teine rida on järjestus 3- Kolmas rida algab tavaliselt “+” sümboliga ning võib uuesti sisaldada järjestuse identifikaatorit (kuid tavaliselt mitte) 4- Neljandal real on kvaliteediskoorid   Näide FASTQ formaadis järjestusest: @MM123:002:FC123AB:3:2208:3330:9840 2:Y:18:ATCACG AGGATACTAGCATAGATACCCTAGATAGTCATAGATCATGATAGGGAGATCTA + IJJJJJJIIIIIJIIIIIFFEEEEEEDDDDDDCABBBBB@@00))))*(*&%! "FastQ Format". NGS Analysis (Ameerika inglise). 7. detsember 2017. Vaadatud 27. jaanuaril 2024. Cock, Peter J. A.; Fields, Christopher J.; Goto, Naohisa; Heuer, Michael L.; Rice, Peter M. (16. detsember 2009). "The Sanger FASTQ file format for sequences with quality scores, and the Solexa/Illumina FASTQ variants". Nucleic Acids Research (inglise). 38 (6): 1767–1771. DOI:10.1093/nar/gkp1137. ISSN 0305-1048. PMC 2847217. PMID 20015970.{{ajakirjaviide}}: CS1 hooldus: PMC vormistus (link) "FASTQ File Format". Zymo Research International (inglise). 24. november 2021. Vaadatud 27. jaanuaril 2024.
Nêçîrvan Barzanî

Nechirvan Idris Barzani (kurdi keeles نێچیرڤان بارزانی,Nêçîrvan Barzanî; sündinud 21. septembril 1966 Barzanis Iraagi Kurdistanis) on Iraagi kurdi poliitik, kes on Iraagi Kurdistani piirkonna teine president. Pärast 1961.–1975. aasta septembrimässu lüüasaamist elas Nechirvan koos perega Iraanis. Ta õppis Keredjis (Teherani eeslinn) keskkoolis, kus alustas poliitilist tegevust KDP noorteosakonnas - Kurdistani Üliõpilasnoorte Liidus. Tema isa võttis teda sageli kaasa diplomaatilistele reisidele Euroopasse ja Lähis-Idasse. Aastal 1984 astus ta Teherani ülikooli riigiteaduste teaduskonda, kust lahkus aastal 1987 isa ootamatu surma tõttu. Sellest hetkest alates sukeldus ta täielikult poliitilisse tegevusse. Ta on aastast 1989 Kurdistani Demokraatliku Partei keskkomitee liige. Pärast Kurdistani vabastamist sügisel 1991 juhtis ta Dahūki linna ja piirkonda. Aastast 1996 oli ta Kurdistani asepresident, aastast 1999 oli ta Kurdistani Demokraatliku Partei peaminister Arbīlis. Märtsist 2006 kuni septembrini 2009 oli ta Kurdistani Patriootliku Liidu pealik. 28. mail 2019 valiti ta Iraagi Kurdistani teiseks presidendiks (onu Mesûd Barzanî järel) Lisaks emakeelele kurdi keelele valdab ta pärsia, araabia ja inglise keelt. Ta on abielus ja viie lapse isa. Tema vanaisa Mistefa Barzanî on kurdi rahvuskangelane, isa Idrîs Barzanî oli kurdi poliitik, onu Mesûd Barzanî oli samuti Iraagi Kurdistani piirkonna president.
Kalvi vasallilinnus

Kalvi vasallilinnus asub Virumaal Kalvi külas. 15. sajandil rajatud kastelli tüüpi Kalvi linnust on esmamainitud 1485. aastal. Selle rajas Lodede perekond. Kuigi see oli Virumaa suurim läänilinnus pindalaga 586 m², on üllatav sealete müüride napp paksus – kõigest 0,8–1,25 meetrit. Ehitusmaterjalina on kasutatud nii pae- kui ka raudkivi. Linnuse sissepääs asub lääneküljel. Kaarja väravaava kohal on säilinud väljapoole kitsenev laskeava. Väikest sisehoovi ümbritsevad kõigist neljast küljest elu- ja majandusruumid. Enamik alumise korruse lagedest on aga kaetud silindervõlviga. Linnuse ida- ja lõunatiib kui peatiivad on 10–15 meetrit laiad ja neis on sügavuti kaks eraldi ruumi. Linnuse teised tiivad on 5–7 meetri laiused. Linnuse sisehoovis on säilinud viie meetri sügavune kaev. 18. sajandi lõpul ehitati linnuse idatiib ümber härrastemajaks, mis hävis tulekahjus 1910. aastal. Praegune Kalvi mõisahoone asub linnusest pisut põhja pool. Kalvi Aluve. Eesti keskaegsed linnused. Tallinn: Valgus, 1993. Lk 56. Kalvi vasallilinnus kultuurimälestiste riiklikus registris
Garni

Garni (armeenia keeles Գառնի), on küla Armeenias Kotajkhi maakonnas. See on tuntud lähedal asuva Garni templi järgi. 2011. aasta rahvaloenduse seisuga elab külas 6910 inimest. Asula on iidse ajalooga ja on tuntud hellenistliku Garni templi poolest. Piirkond asustati esmakordselt 3. aastatuhandel eKr ühes Azati jõe käänakus. 8. sajandil eKr vallutas piirkonna Urartu kuningas Argishti I. Garni kindlustus püstitati tõenäoliselt millalgi 3. sajandil eKr Armeenia Orontiidide ja Artaxiadide kuninglike dünastiate suveresidentsiks. Hiljem, umbes 1. sajandil pKr, sai Garni kindlus Armeenia kuninga Mithridatese viimaseks pelgupaigaks, kus tema väimees ja õepoeg Rhadamistus mõrvas tema ja ta perekonna. Kindluse rüüstas aastal 1386 Timur. Aastal 1679 laastas piirkonda maavärin, mis hävitas templi. Garni on tähelepanuväärne oma kindluskompleksi poolest, mis sisaldab 1. sajandil pKr Garni templit, Surb Astvatsatsini kirikut, Mashtots Hayrapeti kirikut, 4. sajandi ühekäigulist varemehitatud kirikut, varemeis Tukh Manuki pühamut, Püha Sargise pühamut ja kuninganna Katranide'i pühamut. Läheduses on Goghti jõe poolt välja raiutud Garni kuru hästi säilinud basaltsammastega. Seda osa kurust nimetatakse sageli "kivide sümfooniaks". Garni tempel Garni kindlus "Kivide sümfoonia" Sild üle Azati jõe "Kotayk population" (PDF).
Otto Wilhelm Eduard von Maydell

Otto Wilhelm Eduard von Maydell (5. mai 1857 – 8. juuni 1923), oli baltisaksa päritolu Eestimaa (Jootme, Räsna, Kuru ja Uudeküla) mõisnik. Pärast Annette Eleonore von Maydelli surma (1834–1909) sai fideikomissi asutaja Karl Otto Viktor, Karli p von Maydelli (1833–1900) otseste järglaste puudumisel, tema määramise järgi Maydellide fideikomissi pärijaks tema lellepoja, kreisisaadik parun Julius, Otto p von Maydelli (1806–1889) poeg Otto Wilhelm Eduard von Maydell. Talle kinnistati 04.05.1909 Jootme, Räsna, Kuru ja Uudeküla mõisad. Jootme mõis Ambla khk, Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Kreuttal

Kreuttal on vald (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Mistelbachi ringkonnas. Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Kreuzstetten

Kreuzstetten on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Mistelbachi ringkonnas. Anna Kiesenhofer, Austria jalgrattur, olümpiavõitja Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.
Liam Millar

Liam Alan Millar (sündinud 27. septembril 1999 Torontos) on Kanada jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või vasaku äärepoolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Preston North End ja Kanada jalgpallikoondises. Aastatel 2013–2016 kuulus Millar Inglismaa klubi Fulham FC noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Liverpooliga. 2019. aasta jaanuarist kuni 2020. aasta jaanuarini oli ta laenul Šotimaa kõrgliigaklubis Kilmarnock ja hooaja 2020/21 teises pooles Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Charlton Athletic. Ainsal korral mängis Millar Liverpooli põhimeeskonnas 4. veebruaril 2020 Inglismaa karikavõistluste neljanda ringi korduskohtumises Shrewsbury Towni vastu. 2021. aasta juulis sõlmis Millar nelja-aastase lepingu Šveitsi kõrgliigaklubiga FC Basel. Hooajal 2021/22 lõi Millar Šveitsi kõrgliigas seitse väravat. 21. oktoobril 2021 lõi ta UEFA Euroopa Konverentsiliiga alagrupiturniiri mõlemas mängus Küprose klubi Omonia vastu värava. 2023. aasta septembris läks ta Baselist üheks hooajaks laenule Preston North Endi. Kanada jalgpallikoondises tegi Millar debüüdi 24. märtsil 2018 sõprusmängus Uus-Meremaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2023. aasta CONCACAF Gold Cup'i viimases alagrupimängus Kuuba vastu. Ta kuulus Kanada koondisse ka FC Basel 1893 (8. juuli 2021). "Der FCB verpflichtet Liam Millar" (Šveitsi ülemsaksa). FC Basel 1893 AG. Vaadatud 8. juulil 2021. https://www.transfermarkt.com/liam-millar/nationalmannschaft/spieler/487417 (vaadatud 28.1.2024) Profiil Preston North Endi kodulehel
Clay Shaw

Clay LaVergne Shaw (17. märts 1913 Kentwood, Louisiana – 15. august 1974 New Orleans, Louisiana) oli Ameerika Ühendriikide ettevõtja. Clay Shaw on ainus inimene, kes on antud kohtu alla süüdistatuna osalemises president John F. Kennedy mõrvamise vandenõus. Clay Shaw asus New Orleansis keskkooli lõpetamise järel tööle Western Unionis. 1935. aastal viidi ta üle New Yorki. 1942. aastal astus ta Ameerika Ühendriikide relvajõudude teenistusse. Sõja lõpuks jõudis ta majori auastmeni. Shaw läks armeest erru 1946. aastal. 1947. aastal asus ta tööle International Trade Marti tegevdirektorina. Shaw lahkus International Trade Martist 1965. aastal. Lisaks osales ta New Orleansi ajaloolise prantsuse kvartali restaureerimises ja taastamises. 1966. aastal asus New Orleansi ringkonnaprokurör Jim Garrison uurima president John F. Kennedy mõrva vandenõud. Garrison oletas, et Clay Shaw oli Lee Harvey Oswaldi väidetav kontaktisik ja kaasosaline Clay Bertrand. Shaw arreteeriti 1. märtsil 1967. aastal süüdistatuna vandenõus osalemises. Kohtuprotsess Clay Shaw üle algas 1969. aasta alguses. 1. märtsil 1969 langetas vandekohus otsuse, et Clat Shaw ei ole süüdi. 1972. aastal langetas föderaalkohus Shaw kasuks otsuse, millega keelati Garrisoni bürool tema edasine kohtu alla andmine Kennedy mõrvaga seotud asjades. Clay Shaw esitas 5 miljoni dollari suuruse tsiviilhagi Garrisoni ja mitme teise isiku vastu, kes olid talle süüdistuse esitamisele kaasa aidanud. Enne juhtumi lõppu suri Shaw 15. augustil 1974 metastaatilisse kopsuvähki. Clay Shaw on üks tegelasi Oliver Stone'i 1991. aastal valminud filmis "JFK". Teda mängis näitleja Tommy Lee Jones. William DeLong:The Story Of Claw Shaw, The Only Person Ever Put On Trial For JFK’s Assassination All That's Interesting, 6. august 2022. Vaadatud 28. jaanuaril 2024 Who Was Clay Shaw? JFK Online. Vaadatud 28. jaanuaril 2024 Clay Shaw 64 Parishes. Vaadatud 28. jaanuaril 2024 JFK Academy Museum. Vaadatud 28. jaanuaril 2024
Eesti Laul 2023

Eesti Laul 2023 oli 15. Eesti Laulu võistlus ja 30. Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor. Võistlus koosnes kahest poolfinaalist, mis peeti 12. ja 14. jaanuaril 2023. Kummaski poolfinaalis osales kümme laulu, millest viis edasi pääses. 15. ja 16. jaanuaril toimunud telehääletuse läbi pääsesid finaali veel kaks lugu, ning finaalis osalejaid oli seega kokku 12. Poolfinaalide ja finaali saatejuhid olid Tõnis Niinemets ja Grete Kuld. Võistluse võitis Alika Milova lauluga "Bridges", mis esindas Eestit 2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Mõlemad poolfinaalid toimusid 12. ja 14. jaanuaril Viimsi Artiumis. Kummaski poolfinaalis otsustati esimesed neli finaalikohta žürii ja vaatajate häälte põhjal. Ühe finalisti otsustas ilma žüriita veel üks telehääletus. Esimese poolfinaali esimeses voorus koguti televaatajatelt kokku 8309 häält. Esimese poolfinaali teises voorus koguti televaatajatelt kokku 3987 häält. Teise poolfinaali esimeses voorus koguti televaatajatelt kokku 10 752 häält. Teise poolfinaali teises voorus koguti televaatajatelt kokku 3257 häält. 15. ja 16. jaanuaril peeti telefonihääletus, mille läbi pääses finaali veel kaks laulu kõigi finaali pääsemata jäänud laulude hulgast. Need kaks finalisti kuulutati välja Ringvaate saates. Finaal toimus 11. veebruaril Tallinnas Tondiraba jäähallis. Sarnaselt poolfinaalidele toimus finaal kahes voorus, kus esimesest voorust edasipääsejad otsustati žürii ja televaatajate häälte põhjal ning teise (superfinaali) vooru võitja otsustati ainult televaatajate häälte põhjal. Superfinaali vooru pääses vaid kolm laulu. Finaali esimeses voorus koguti televaatajatelt kokku 32 824 häält. Superfinaalis koguti televaatajatelt kokku 31 412 häält. Rebane, Karmen, toim (18. november 2022). "Eesti Laulu saatejuhid on Tõnis Niinemets ja Grete Kuld". ERR. Vaadatud 28. jaanuaril 2024. "Alika oli võidukas kõikides Eesti Laulu hääletusvoorudes". menu.err.ee. menu.err.ee. 13. veebruar 2023. "Eesti Laulu finaali pääseb telefonihääletusega veel kaks lugu". ERR. 14. jaanuar 2023. Vaadatud 28. jaanuaril 2024. Rebane, Karmen, toim (16. jaanuar 2023). "Eesti Laulu viimased finalistid on Mia ja Elysa". ERR. Vaadatud 28. jaanuaril 2024. Granger, Anthony (9. detsember 2022). "🇪🇪 Estonia: Eesti Laul 2023 Semi-Final Split Announced". Eurovoix (Briti inglise). Vaadatud 14. detsembril 2022. "Estonia chooses Alika for Eurovision 2023". eurovision.tv (inglise). 11. veebruar 2023. Vaadatud 12. veebruaril 2023.