laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Referendum Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise küsimuses

Referendum Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise küsimuses toimus 3. märtsil 1991. Nõukogude Liidu juhtkond otsustas 1991. aasta jaanuaris korraldada sama aasta 17. märtsil üleliidulise referendumi Nõukogude Liidu säilitamise küsimuses (vastava määruse võttis NSV Liidu Ülemnõukogu vastu 16. jaanuaril 1991). See seadis Balti vabariigid teataval määral sundseisu, vastukaaluks hakati korraldama oma referendumeid. Rahvahääletuse läbiviimise idee tekitas poliitiliste jõudude seas vastakaid arvamusi (õigusliku järjepidevuse küsimus, mittekodanike osalemine). 31. jaanuaril otsustas Eesti Vabariigi Ülemnõukogu korraldada referendumi 3. märtsil 1991. Küsimus oli formuleeritud nii: "Kas teie tahate Eesti Vabariigi riikliku iseseisvuse ja sõltumatuse taastamist?" Referendumil oli õigus osaleda Eesti alalistel elanikel. Referendumist osavõtuks ei antud õigust Eesti territooriumil viibivatele NSV Liidu relvajõudude tegevteenistuses olevatele isikutele. Valijate nimekirjadesse oli kantud 1 144 309 isikut. Hääletussedeli sai 949 354 isikut, hääletas 948 130 (82,86%). Poolt hääletas 737 964 osalenut (77,83%), vastu oli 203 199 (21,43%) ja kehtetuks tunnistati 6967 hääletussedelit. Tallinnas oli poolthääletajate osakaal 65,75%, Tartus 85,61% ja Pärnus 85,79%. Narvas aga ainult 25,49% ning Kohtla-Järvel 46,11%.
Narva-Jõesuu Niguliste kogudus

EELK Narva-Jõesuu Niguliste kogudus on luterlik kogudus Narva-Jõesuus. Kogudus kuulub Viru praostkonda. Koguduse õpetaja on Merike Kütt, pikaaegne hooldajaõpetaja oli Avo Kiir, organist Ahto Kleius. Juhatuse esimees on Silvia Remmel. Jumalateenistused toimuvad kaks korda kuus kell 14.00 kogudusemajas Koidu tänav 19. Narva-Jõesuu Narva-Jõesuu Nikolai kirik pühitseti 1900. aastal, kirik oli ehitatud suvitajatele ning allus alalise adjunktuurina Vaivara kogudusele. Narva-Jõesuu iseseisev kogudus moodustati 1903. aastal, esimene õpetaja oli Jakob Jalajas, kes oli ametis kuni 1910. aastani. Aastatel 1910–1917 oli õpetaja Julius Schmidt, 1917–1919 Egon Leonhard Pallon ja seejärel 9 aasta jooksul Georg Frithjof Slöör. 1931. aastast kuni kiriku hävimiseni 1944 oli koguduse õpetaja Oskar Pastik. Narva-Jõesuu koguduse taastamise algus toimus 1992. aastal, kui diakon Ralf Alasoo algatusel taastati Narva-Jõesuu kogudus. 17. jaanuaril 1993.a toimus täiskogu koosolek, kus otsustati taastada Narva-Jõesuu kogudus ja esitada vastav taotlus EELK Konsistooriumile. 9. märtsil 1993.a otsustas EELK Konsistoorium lugeda koguduse taastatuks ja võtta kogudus Viru praostkonna koosseisu. Narva-Jõesuu Nikolai kirik Liina Piirisalu, Narva-Jõesuu Niguliste kogudus pidas aastapäeva, maaleht.delfi.ee, 10.05.2013
Noarootsi Püha Katariina kogudus

EELK Noarootsi Püha Katariina kogudus on luterlik kogudus Lääne-Nigula vallas. Kogudus kuulub Lääne praostkonda, varem kuulus Saarte-Lääne praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Tiit Salumäe, organist ja juhatuse esimees on Tiiu Tulvik. Jumalateenistused toimuvad Noarootsi kirikus. Recke, Johann Friedrich v.; Napiersky, Karl Eduard: Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. 1 köide A-F, Mitau 1827, lk. 549
Nõva Püha Olevi kogudus

EELK Nõva Püha Olevi kogudus on luterlik kogudus Nõval. Kogudus kuulub Lääne praostkonda. Kogudust teenib hooldajaõpetajana Lääne-Nigula koguduse õpetaja Kristo Hüdsi. Juhatuse esimees on Silja Silver. Jumalateenistused toimuvad Nõva Püha Olevi kirikus kuu 2. ja 4. pühapäeval algusega kell 11.00, suveperioodil aga kõigil pühapäevadel. Nõval teeninud luterlikud vaimulikud alates aastast 1525 1525. aastal kuulus Nõva kabel Lääne-Nigula kihelkonda, mida teenisid: 1. pastor Jacob Voss 1525–1528 2. pastor Anton Treiden 1530–1558 3. pastor Andreas Holste 1566–1567 4. pastor Bartholomäus Jenitz 1605–1627? 5. pastor Friedrich Runge 1633–1653 7. IX 1653 viidi Nõva piirkond Lääne-Nigula kihelkonnast üle Harju-Risti kihelkonda, mida teenisid: 6. pastor Laurentius Kylander 1653–1657 7. pastor Andreas Andreae Tremulander 1659–1669 8. pastor Gabriel Gabrielis Herlin 1671–1688 9. diakon Mag. Gustav Johann Laurentius 1688–1697 10. pastor Johann Jacob Seebach 1697–1709 11. diakon Mag. Johann Caspar Costerus 1709–1709 Aastast 1710–1870 oli Harju Risti kihelkonna vaimulik teenimine ühendatud Harju – Madise teenimisega: 12. pastor Johannes Matthias Arvelius 1712–1716 13. pastor Daniel Berthold–1716 14. pastor Samuel Stricker 1717–? 15. pastor Gustav Heinrich Petraeus 1736–1752 16. pastor Christian Heinrich Seelmann 1753–1759 17. pastor Johann Christoph Henckel 1760–1776 18. pastor Carl Friedrich Strümer 1776–1795 19. pastori adjunk Carl Gustav Strümer 1795–? 20. pastor Carl August Wehrmann 1822– 1857 21. pastor Nikolaus Friedrich Hermann Spindler 1857–1870 1870. aastal eraldati Harju-Risti kogudus uuesti Harju-Madise kogudusest. Harju-Ristil teenisid: 22. pastor Aleksander Assmuth 1870–1880 23. pastor Johannes Ernst Mickwitz 1881–1893 24. pastor William Grohmann 1893–1896 25. pastor Julius Schmidt 1896–1910 26. õpetaja Hugo Hahn 1910–1917 27. õpetaja Roderich Bidder 1917– 1923 24. juulil 1919 kinnitati Nõva kogudus iseseisva kogudusena, kuid kuni 1989. aastani oli sellel Harju-Risti kogudusega ühine vaimulik. 28. diakonõpetaja Wilhelm Reinhold Schwartz /Dunkelmann/ 1924–1934 29. õpetaja Kristjan Valdma (Valdmann) 1935–1937 30. õpetaja Gerhard Normann 1937–1939 31. õpetaja Ernst Puusepp 1939–1943 32. õpetaja Martin-Aleksander Terasmaa (Teimann) 1943–1949 33. õpetaja Heinrich-Rudolf Laas 1949–1960 34. õpetaja Raul Okk (Ok) 1960–1981 35. õpetaja Juta Siirak 1981–1982 36. hooldajaõpetaja Urmas Arusoo 1982–1989 37. hooldajaõpetaja praost Paul Saar 1989–1991 14. juulist 1991 oli Nõva kogudusel oma vaimulik: 38. diakon Jaan Kähar 1991–1992 39. hooldajaõpetaja Leevi Reinaru 1992–2006 40. diakon Arvo Orav 1992–2002 41. diakon Indrek Kõiv 2003–2006 42. õpetaja Kaisa Kirikal 2006–2010 43. hooldajaõpetaja praost Tiit Salumäe 2011–2014 44. diakon Peeter Krall 2011–2013 45. õpetaja Peeter Krall 2014–2020 46. hooldajaõpetaja Leevi Reinaru 2021–2022 47. hooldajaõpetaja Kristo Hüdsi ja diakon Lev Lekarkin 2022–
Metsaerakond

Metsaerakond oli Eesti erakond, mis tegutses aastatel 1994 kuni 1999. Erakonda kuulusid riigimetskondade metsaülemad. Erakonna esimees oli Vello-Taivo Denks. Metsaerakond osales 1995. aasta Riigikogu valimistel ja kogus 3239 häält (0,6% häälte koguarvust). Metsaerakonna nimekirjas kandideeris 31 inimest, teiste seas Jüri Liim, Mario Kivistik ja Kaupo Ilmet. Enim hääli sai Jõgeva- ja Tartumaal kandideerinud Ilmet. 1998. aasta septembri lõpus otsustas Metsaerakonna volikogu erakonna tegevuse lõpetada. Erakonnaseaduse kohaselt pidi erakonnas sama aasta 1. oktoobri seisuga olema vähemalt 1000 liiget. Metsaerakonna liikmete arv oli 870. Vello-Taivo Denksi sõnul oleks erakond suutnud nõutava liikmete arvu kokku saada, aga sisuliselt poleks see midagi muutnud. Erakondade registrist kustutati Metsaerakond 1999. aasta 26. veebruaril. Riigikogu valimine. 5. märts 1995. Hääletamistulemus Vabariigi Valimiskomisjoni veebilehel Metsaerakond lakkas olemast[alaline kõdulink], Postimees, 26. september 1998.
Charlemagne: By the Sword and the Cross

"Charlemagne: By the Sword and the Cross" on Suurbritannia näitleja Christopher Lee 15. märtsil 2010 välja antud Karl Suure elust rääkiv album. Albumil teevad lisaks Leele kaasa The Tolkien Ensemble Taanist, mitmed külalisvokalistid ja 100-liikmeline sümfooniaorkester. Vahetekstide lugejaks on aga Lee tütar Christina Erika Carandini Lee. Muusika komponeerijaks oli Marco Sabiu. Lee on ise albumil kõlava muusika stiiliks nimetanud sümfoonilist metalit. Samas on seda nimetatud ka muusikaliks. Christopher Lee laulab Karl Suure osa, kes on ka tema kauge esivanem. Lisaks temale on albumi lugude tegelasteks Karli vend Karlmann, tema isa Pippin Lühike, paavst Hadrianus I, Einhard ja mitmed teised ajaloolised tegelased. Albumil on 14 lugu, mis on jagatud viieks kahelooliseks osaks, millele lisanduvad sissejuhatus (Overture), lõpetus (Finale), Karli Ibeeria-sõjakäigust rääkiv lugu (Iberia) ja Verdeni kaelakohtu loo instrumentaalversioon. Album algab Karli lebamisest surivoodil, kus ta asub möödunud elu meenutama: võitlust langobardidega Põhja-Itaalias, et aidata paavsti; Verdeni kaelakohtust; tema püüdlustest kristlaste ühendamisel ja lõpuks sõjakäigust Ibeeriasse mauride vastu, kust tagasi pöördudes tabab tema väge baskide rünnak. "Overture" – 2:53 Act I: "Intro" – 1:34 "King of the Franks" – 7:14 Act II: "Intro" – 1:46 "The Iron Crown of Lombardy" – 8:12 Act III: "Intro" – 3:26 "The Bloody Verdict of Verden" – 6:16 Act IV: "Intro" – 2:31 "The Age of Oneness Out of Diversity" – 6:07 Act V: "Intro" – 2:09 Starlight – 4:40 "Finale" – 3:57 "Iberia" – 5:10 "The Bloody Verdict of Verden" (instrumentaalversioon) – 6:20 Charlemagne: By the Sword and the Cross Christopher Lee - Charlemagne muusikal Myspace'is
Jõhkrad mängud

"Jõhkrad mängud" ("Funny Games"), 1997. aasta Austria film, mille režissöör ja stsenarist on Michael Haneke. "Jõhkrad mängud" ("Funny Games U.S.") 2007. aastal valminud uusversioon eelmisest filmist, režissöör Michael Haneke.
Michael Haneke

Michael Haneke (sündinud 23. märtsil 1942 Münchenis) on Austria filmirežissöör, teatrilavastaja ja stsenarist. Samuti on ta Viini filmiakadeemia õppejõud. 2009. aasta Cannes'i filmifestivalil pälvis ta film "Valge pael" Kuldse Palmioksa ning järgmise aasta algul parima võõrkeelse filmina Kuldgloobuse. 2012. aasta Cannes'i filmifestivalil sai ta teise Kuldse Palmioksa filmi "Armastus" eest. Haneke sündis Münchenis saksa näitleja ja lavastaja Fritz Hanekese ja austria näitleja Beatrix von Degenschildi pojana. Ta kasvas üles Wiener Neustadtis. Õppis Viini ülikoolis filosoofiat, psühholoogiat ja dramaturgiat. Ülikooli lõpetamise järel töötas ta toimetaja ja dramaturgina Saksamaa telejaamas Südwestfunk. Telerežissöörina tegi ta esimese saate 1974. aastal. Esimene Hanekese lavastatud kinofilm oli 1989. aastal valminud "Seitsmes kontinent", tuntuks sai ta aga kolm aastat hiljem valminud vastuolulise filmiga "Benny video". 2001. aastal pälvis ta senini kriitikutelt enim kiita saanud prantsuskeelne film "Klaveriõpetaja" 2001. aasta Cannes'i filmifestivali Grand Prix'. Tema film "Valge pael" debüteeris 2009. aasta Cannes'i filmifestivalil. Must-valge film räägib sündmustest Esimese maailmasõja eelsel Põhja-Saksamaal. Film on pälvinud lisaks Kuldsele Palmioksale ja Kuldgloobusele ridamisi muid auhindu (näiteks San Sebastiáni festivalil FIPRESCI Grand Prix' aasta parima filmina) ning ka kaks Oscari nominatsiooni. Samuti pälvis film kolm Euroopa filmiauhinda. Film "Armastus" tõi talle 2012. aasta Cannes'i filmifestivalil samuti Kuldse Palmioksa. 2013. aasta Oscari auhinnagalal tunnistati film aasta parimaks võõrkeelseks filmiks ning Haneke oli nomineeritud Oscarile parima režissööri kategoorias (selle võitis aga Ang Lee). 2014. aastal pälvis ta Sonningi auhinna. Michael Haneke andmekogus IMDb (inglise)
Polükondensaadid

Polükondensaadid on kondensatsioonireaktsioonis moodustunud ahelmolekulid. Polükondensaatideks on näiteks valgud, mis moodustuvad aminohapete liitumisel ahelasse. Samuti kuuluvad polükondensaatide hulka nukleiinhapped (RNA, DNA). Polükondensatsioon Biopolümeerid
Priit Ennet

Priit Ennet (sündinud 8. juunil 1968) on eesti teadusajakirjanik ja Eesti Teadusajakirjanike Seltsi esimees. Ennet on õppinud Tallinna 21. Koolis ja Tartu Riiklikus Ülikoolis. Töötab Eesti Rahvusringhäälingus ja juhib Vikerraadio teadussaadet "Labor". 2018 Eesti teaduse populariseerimise auhind parimale teaduse ja tehnoloogia populariseerijale 2023 ERR-i aastapreemia Päring ametlikudteadaanded.ee andmebaasist "Eesti Teadusajakirjanike Selts". Originaali arhiivikoopia seisuga 25. september 2010. Vaadatud 15. augustil 2010. "Eesti teaduse populariseerimise elutööpreemia pälvis Mihkel Zilmer" ERR Novaator, 21. november 2018 ERR (15. detsember 2023). "ERR tunnustas kolleege aastapreemiatega". ERR. Vaadatud 16. detsembril 2023. Erika Klaats. Raadiohääl Priit Ennet: Uudishimu on kõige tähtsam Maaleht, 26. mai 2005
Eesti Ema monument

Eesti Ema monument on 26. juunil 2010 Rõuges avatud mälestusmärk, mis väärtustab eesti naist emana ja väljendab tänutunnet. Eesti Ema monument on tehtud Udmurtiast toodud hallist graniidist, on 3,6 meetrit kõrge ning kaalub ligikaudu 6 tonni. Kuju idee autor on Hans Sissas. Kavandi autorid on kunstnikud/skulptorid Ilme ja Riho Kuld ning selle raiusid välja skulptorid-kiviraidurid Margus Kurvits ja Kristjan Kittus. Monumendi maksumus oli ligikaudu 1,7 miljonit krooni, millest umbes 60% moodustasid rahvalt ja asutustelt saadud annetused. Peep Varju, Eesti Ema monument, Kultuur ja Elu Hans Sissas "Eesti Ema monument kannab kindlat sõnumit" Võrumaa Teataja, 12. mai 2007 Rein Sikk "Lumivalge Eesti Ema vajab veel paarsada tuhat krooni" Eesti Päevaleht, 1. aprill 2010 "Eesti ema monument jõudis Rõugesse" Postimees, 22. juuni 2010 "Fotod: Rõuges pandi üles Eesti Ema monument" Eesti Päevaleht, 22. juuni 2010
Jõe jõgi

Jõe jõgi (ka Jõeoja) on jõgi Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Esivere, Kuke, Massu ja Mõisaküla külas. Jõgi suubub Uisu pangalt merre (Suurde väina). Suudme lähedale jääb Kiiraste kivimägi (kivikülv). Keskjooksust kagusse jääb Massu soo (Kuke soo). Jõgi on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Jõe jõe keskkonnaregistri kood on VEE1119000. Jõe jõgi keskkonnaportaalis
Käära oja

Käära oja (ka Kõera jõgi) on oja Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kõera ja Salevere külas. Oja alamjooks jääb Matsalu rahvuspargi alale. Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Käära oja keskkonnaregistri kood on VEE1118900. Käära oja keskkonnaportaalis
Lepajõgi

Lepajõgi (ka Lepaoja) on jõgi Harjumaal Lääne-Harju vallas Keibu külas ning Läänemaal Lääne-Nigula vallas Vaisi külas. Jõgi läbib Lepaauku. Jõgi saab alguse Läänemaa Suursoo maastikukaitsealal. Jõe alamjooks jääb Nõva maastikukaitsealale. Keskjooksul jääb jõest umbes 100 m ida poole Suurkivi (rändrahn). Jõe on tumedaveeline ja humiinaineterikas mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Lepajõe keskkonnaregistri kood on VEE1103500. Lepajõgi keskkonnaportaalis
Tee (täpsustus)

TEE või Tee võib tähendada järgmist tee on inimesi või kaupa vedavate sõidukite või jalakäijate tarbeks ehitatud rajatis; ka laeva- või lennuliin; tee on pidev kujutus intervallist topoloogilisse ruumi. tee on teepõõsa lehtedest ja pungadest ning veest tehtud jook. "Tee" ("La Strada") on 1954. aastal valminud Federico Fellini film. "Tee" ("The Road") on 2006. aastal ilmunud Cormac McCarthy romaan. "Tee" ("The Road") on 2009. aastal režissöör John Hillcoati poolt selle romaani alusel lavastatud film.
Lepaauk

Lepaauk (ka Lepajõe auk) on järv Läänemaal Lääne-Nigula vallas Vaisi külas. Järv jääb Nõva maastikukaitsealale Lepaaugu piiranguvööndisse. Järve kaldajoone pikkus on 3064 m. Järve valgala on 27,6 km². Järve vesi on keskmise karedusega ja kihistumata. Järv on kalgiveeline miksotroofne ehk kalgiveeline segatoiteline. Järv on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Lepaaugu keskkonnaregistri kood on VEE2018600. Lepaauk keskkonnaportaalis
Gianfranco Fini

Gianfranco Fini (sündinud 3. jaanuaril 1952 Bolognas) on Itaalia poliitik, Itaalia välisminister aastatel 2004–2006 ja parlamendi alamkoja esimees aastatel 2008–2013. Aastatel 1995–2008 juhtis Fini parteid Rahvuslik Allianss. 2007. aastal anti teada kavatsusest liita Rahvuslik Allianss ja Silvio Berlusconi juhitav Forza Italia. 2008. aasta valimistele läksid parteid ühise nimekirjaga, milles kolmanda suurema osapoolena osales Põhja Liiga. Koalitsioon saavutas valimisvõidu (344 alamkoja 630 kohast). Fini valiti parlamendi alamkoja esimeheks ja ta loobus parteijuhi kohast. 2009. aastal ühinesid Fini ja Rahvuslik Allianss ametlikult Forza Italiaga uueks parteiks, mille nimeks sai Il Popolo della Libertà (Vabaduse Rahvas, lühendatult PdL). 2010. aasta 29. juulil visati Berlusconiga tülli läinud Fini PdList välja. Järgmisel päeval rajast ta koos liitlastega uue 33-liikmelise alamkoja fraktsiooni Futuro e Libertà per l'Italia (FLI). Fraktsiooni kuulub ka valitsuse ministreid. Ka senatis loodi 10-liikmeline FLI fraktsioon. Economisti andmetel oli Berlusconi eeldanud, et Finil on alamkojas vaid 26 toetajat, mis jätnuks nende lahkulöömisel Berlusconile kontrolli parlamendi üle. Fini ise jäi nominaalselt PdLi fraktsiooni liikmeks. Alamkoja esimehe ametis ta üldiselt hääletustel osaleda ei saa. Aastatel 2001–2006 oli Fini Berlusconi valitsuses asepeaminister ja välisminister. A FLI in his ear, The Economist, 7.–13. august 2010.
Suurkivi

Suurkivi on rändrahn Harjumaal Lääne-Harju vallas Keibu külas, endise Vihterpalu metskonna Suurekivi metsavahikoha lähedal. Kivi mõõtmed on 7,8 × 5,1 × 3,4 m ning ümbermõõt 20,8 m. Suurkivi on kaitse all aastast 1959. Suurkivi keskkonnaregistri kood on KLO4000944. Objektile on kehtestatud piiranguvöönd 10 m (0,03 ha). "ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamise kohta". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. september 2021. Vaadatud 20. aprillil 2019. Harju maakonnas asuvaid kaitstavaid looduse üksikobjekte ümbritseva piiranguvööndi ulatus Suurkivi keskkonnaportaalis Karl Pärna kivi = Nõva Suurkivi Eesti looduse infosüsteemis
Tarkade Klubi

Tarkade Klubi oli populaarteaduslik ajakiri, mis ilmus Eestis aastatel 2007–2011. Ajakiri ilmus alates novembrist 2007, selle peatoimetaja oli Arko Olesk ja väljaandja Presshouse. Tarkade Klubil oli umbes 4000 tellijat ning seda levitati ka üksikmüügis paari tuhande eksemplari jagu. Tarkade Klubi sai nime samanimelise raadiomälumängusaate järgi. 2011. aastal ostis AS Äripäev Tarkade Klubi ning liitis selle enda kirjastatava populaarteadusliku tõlkeajakirjaga Imeline Teadus. Tarkade Klubi viimane number ilmus septembris 2011, oktoobrist jätkas ilmumist ühendnimetusega Imeline Teadus/Tarkade Klubi. 2011. aasta detsembris anti Eesti teaduse populariseerimise auhind kategoorias "Teaduse ja tehnoloogia populariseerimine trükisõna abil" Tarkade Klubile ja selle peatoimetajale Arko Oleskile. Seejuures nimetati ajakirja üheks Eesti populaarteadusliku kirjasõna nurgakiviks, tõsteti esile Eesti lugejate huve ja vajadusi arvestavat teemavalikut ning iseloomustati ajakirjas ilmunud materjale, kui stiililt haaravaid ja moelt üldarusaadvaid. raadio Kuku mälumängusaade Tarkade klubi. Vaadatud 7. juuli 2019 Ajakiri Imeline Teadus neelab Tarkade Klubi, Postimees, 24.08.2011 Eesti teaduse populariseerimise auhind: 2011. aasta tulemused[alaline kõdulink]
Orissaare kogudus

EELK Orissaare Püha Vaimu kogudus on luterlik kogudus Orissaares. Kogudus kuulub Saarte praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Anti Toplan, organist Tiina Sünter. Juhatuse esimees on Anu Viljaste. Jumalateenistused on esimesel ja kolmandal pühapäeval algusega kell 15.00 Orissaare Pühavaimu kirikus.
Paistu Maarja kogudus

EELK Paistu Maarja kogudus on luterlik kogudus Paistus. Kogudus kuulub Viljandi praostkonda. Koguduse hooldajaõpetaja on Allan Kährik, organist Tuuliki Jürjo. Juhatuse esimees on Ande Lehtmets. Jumalateenistused on enamasti ülepühapäeviti algusega kell 14 Paistu Maarja kirikus. 1632...1647, Andreas Stallius ... 1668 ...1677, Erich Hammerinus. ca 1672, Johann Gottlieb Horn 1680, Christoph Johann Bodenius 1684–, Philipp Jacobi Hochfärber ... 1697...1710 Andreas Hornung 1710–1732, Heinrich Herz 1732 –...Martin Goldfisch 1734–1745, Jacob Andreas Zimmermann 1746–1782, Georg Friedrich Leukfeld, Paistu Maarja koguduse pastor 1782–1800, Friedrich Wilhelm Leukfeld, Paistu Maarja koguduse pastor 1801–1814, Karl Gottlob Hofmann, Paistu Maarja koguduse pastor 1815–1848, Christoph Martin Lobegott Maurach, Paistu Maarja koguduse pastor 1849–1853, Carl Maurach, Paistu Maarja koguduse pastor 1854–1881, Woldemar Hansen, Paistu Maarja koguduse pastor 1920–1925, Julius Bernhard Feldmann, Paistu Maarja koguduse kirikuõpetaja 1926–1944, Max Vaher, Paistu Maarja koguduse kirikuõpetaja 1949–1950, Eduard Salumäe, Paistu Maarja koguduse aseõpetaja 1979–1990, Jaak Salumäe, Paistu Maarja koguduse hooldajaõpetaja 1990–2017, Raivo Asuküla, Paistu Maarja koguduse kirikuõpetaja 2018– , Allan Kährik, Paistu Maarja koguduse hooldajaõpetaja Karl E. Napiersky, "Beiträge zur Geschichte der Kirchen und Prediger in Livland: Livländische Kirchen- und Prediger-Matrikel". Paistel, ehstnisch Paisto kihhelfond, 1843, seite 98–99
Ungru oja

Ungru oja (ka Ungru jõgi) on oja Läänemaal Haapsalu linnas ja Haapsalu linnas Kiltsi ja Nõmme külas. Oja alamjooksu idakaldale jääb kaitsealune puistu Paralepa ja Pullapä mets. Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Ungru oja keskkonnaregistri kood on VEE1105600. Ungru oja keskkonnaportaalis
Tuulevaiksel ööl

"Tuulevaiksel ööl" on Jaan Tätte kirjutatud laul, mis oli Eesti 2009. aasta üldtantsupeo "Meri" tunnuslaul. Tseremoonial "Tule tulemine" ja tantsupeol esitasid seda Marko Matvere ja Liisi Koikson. Jaan Tätte, kes on nii laulu meloodia kui ka sõnade autor, kirjutas erandlikult seekord kõigepealt viisi. Laulu teksti loomiseks tuli tal aga kaks nädalat Salavamaal veeta. Laul ilmus esimest korda helisalvestisena Jaan Tätte 2009. aasta albumil "Tulemine". 2010. aasta suvel korraldas Aarne Valmis kontserditurnee "Tuulevaiksel ööl", kus esinesid Jaan Tätte, Marko Matvere, Maarja-Liis Ilus, Liisi Koikson ja ansambli Udupasun liikmed. 2010. aastal ilmunud albumiga "Tuulevaiksel ööl" (Hitivabrik : Udupasun, 2010, 2 CD-d) pälvis Jaan Tätte 2011. aastal Eesti popmuusika aastaauhinna Kuldse Plaadi kolmes kategoorias: parima meesartistina, aasta autorina ja aasta albumi eest. Laul "Tuulevaiksel ööl" on valitud Raadio Elmar 2009. aasta hitiks, 2016. aastal eestlaste lemmikmerelauluks ja 2021. aastal Eesti vabadusaja parimaks lauluks (esikoht Raadio Elmar edetabelis "Taasiseseisvunud Eesti 100 parimat laulu"). Laulu "Tuulevaiksel ööl" kasutati 2017/2018. aastal projekti "Eesti tantsib" ühe tantsu, eesti tantsu saateloona ning esitati projekti avalikul ühestantsimisel 31. detsembril korraga 16 Eesti linnas: Tallinnas, Tartus, Pärnus, Narvas, Rakveres, Viljandis, Jõhvis, Jõgeval, Paides, Kuressaares, Kärdlas, Võrus, Valgas, Põlvas, Raplas ja Haapsalus. Programmi "Eesti Vabariik 100" raames 19. augustil 2018 Tallinna lauluväljakul toimunud üheslaulmisel esitas seda laulu eeslauljana Jaan Tätte ise. Üheslaulmisel kaasa laulnud ülemaailmsesse elektroonilisse ühendkoori kuulus toona kokku 52 772 inimest üle maailma. Raadio Elmari aastahitt on "Tuulevaiksel ööl" Salava sai lõpuks Salavale, Saarte Hääl, 22. august 2015. "Eesti tants". menu.err.ee. 30.12.2017. Vaadatud 2. detsembril 2018. Üheslaulmine | Jaan Tätte: "Tuulevaiksel ööl" ERR Menu, 19.08.2018. EV100 Üheslaulmisel liitus elektroonilise kooriga üle 52 000 inimese ERR Menu, 20.08.2018. Laulu sõnad kitarrifoorumi kodulehel Tauri Tallermaa ja Merlyn Uusküla – "Tuulevaiksel ööl"
Paralepa ja Pullapä mets

Paralepa ja Pullapä mets on mereäärne kaitsealune puistu Läänemaal Haapsalu linna lääneservas ja Haapsalu linnas Nõmme külas. Kaitsealuse puistu pindala on 211 ha ja geograafilised koordinaadid on 58° 56′ 10″ N, 23° 30′ 24″ E. Ala läänepiiril voolab Ungru oja. Paralepa ja Pullapä metsa keskkonnaregistri kood on KLO1200047. Haapsalu rajooni RSN TK otsus nr 267 Looduskaitse objektide nimekirja täpsustamine, lk 4 Paralepa ja Pullapä mets keskkonnaportaalis