laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Chíose piirkonnaüksus

Chíose piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Χίου) on Kreeka piirkonnaüksus Põhja-Egeuse piirkonna keskosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Chíos. Chíose piirkonnaüksus jaguneb 3 vallaks. Need on: Oinoússese vald (2) Psará vald (3) Chíose vald (1) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Ikaría piirkonnaüksus

Ikaría piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Φλώρινας) on Kreeka piirkonnaüksus Põhja-Egeuse piirkonna lõunaosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Ágios Kírykos. Ikaría piirkonnaüksus jaguneb 2 vallaks. Need on: Foúrnoi Korséoni vald (2) Ikaría vald (1) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Magmakeha

Magmakeha on maakoores paiknev magmast koosnev geoloogiline struktuur. Magmakeha jahtudes ja tardudes saab tast tardkivimeist koosnev intrusioon. Kui magmakeha toidab magmaga vulkaani, siis nimetatakse teda magmakambriks.
Pagulus

Pagulus ehk maapagu ehk eksiil on sunnitud lahkumine elukohast. Harilikult mõistetakse paguluse all kodumaalt pagemist. Põhjusteks võivad olla tagakiusamine või hirm tagakiusamise ees kas siis rassi, usu, rahvuse, sotsiaalsesse gruppi kuulumise või poliitiliste veendumuste tõttu; lahkumine sõjategevuse eest; põgenemine looduskatastroofide eest; vaesus ja näljahädad; õnnetusjuhtumid. Lahkumine võib olla ajutine või alaline, olla riigisisene või ületades riikidevahelisi piire. Paguluses elavad inimesed on pagulased (enne pagulusstaatuse kinnitamist varjupaigataotlejad). Ajalooliselt levis idee pühast varjupaigast ja inimestele kaitse pakkumisest juba Vana-Kreekas ja Vana-Egiptuses. Keskajal võimaldasid inimestele asüüli kirikud. Rahvusvahelisele areenile kerkis paguluse probleem 20. sajandil. Pagulaste määratlemise vajadus tekkis Esimese maailmasõja tulemusel vajadusega eristada oma koduriigi kaitse kaotanud migrante teistest migrantidest. Rahvasteliit sõlmis mitmeid rahvusvahelisi kokkuleppeid, mille alusel määrati pagulased erijuhtumite alusel kategooriatesse konkreetse päritoluriigi ja kodumaalt pagemise põhjuse järgi. Teise maailmasõja tulemusel tekkinud väga suured põgenikemassid tekitasid vajaduse uue ühese pagulasstaatuse määratluse järgi. 1951. aastal võeti Genfis vastu ÜRO pagulasseisundi konventsioon. Konventsioon hõlmas inimesi, kes olid pagenud sündmustes, mis leidsid aset Euroopas enne 1. jaanuari 1951. Dekolonisatsioonisündmuste tagajärjel tekkinud uued põgenemissituatsioonid paisutasid pagulusprobleemi ülemaailmseks. 1967. aastal lisati konventsioonile pagulasseisundi protokoll, millega laienes kehtivus ka väljapoole Euroopat ja mis tühistas 1951. aasta ajapiirangu. Pagulane Poliitiline varjupaik Ukraina põgenikekriis Adam Kuper, Jessica Kuper. The Social Science Encyclopedia, New York: Taylor & Francis Group, 2010. https://web.archive.org/web/20151116183325/https://www.politsei.ee/dotAsset/25136.pdf, UNCHR, Pagulasseisundi tuvastamise menetlus ja kriteeriumid Pagulased kõverpeeglis IOM Eesti esindus 2012. (Filmis selgitatakse paguluse tausta ning räägitakse põgenikest, varjupaigataotlejatest ja pagulastest Eestis). MTÜ Eesti Pagulasabi UNHCR The UN Refugee Agency ECRE The European Council on Refugees and Exiles
Valimispäev

Valimispäev on päev, mil toimuvad valimised, kus rahvas valib oma esindajad poliitilisse organisse. Valimispäevale eelnevatel päevadel võivad toimuda eelvalimised. Paljudes riikides on valimispäev alati pühapäeval, et valimistel saaks osaleda võimalikult suurem arv valijaid. Mõnedes riikides või riikide piirkondades on valimispäev nädala sees ja see päev on muudetud riigipühaks. Samas ingliskeelsetes maades ei ole valimispäev tavaliselt pühapäeval, seda protestantlike mõjude tõttu, kuna pühapäev on kristluses sabatiks. Suurbritannias on valimispäevaks neljapäev, Kanadas esmaspäev ning Austraalias ja Uus-Meremaal laupäev. USA-s on valimispäevaks teisipäev pärast novembri esimest esmaspäeva (välja arvatud erivalimised), ehk vahemik 2.-8. november - USA põhiseadus ei võimalda ennetähtaegseid valimisi. 1792. aasta föderaalseaduse kohaselt tohtisid valimised toimuda 34 päeva jooksul enne detsembri esimest kolmapäeva, valimispäevad olid osariikide otsustada. Toona oli veel agraarühiskond, paljud inimesed olid tugevalt kristlased, valimiseks oli vaja reisida üldiselt maakonna halduskeskusesse, aga autosid veel polnud ja ka teed olid kehvas seisukorras. Kevad oli külvihooaeg ja suvel tegeleti põllutöödega, seevastu november oli sobiv, kuna selleks ajaks oli lõikus tehtud, kuid polnud veel käredat talvepakast, mis oleks transporti raskendanud. Kuna pühapäev oli kirikupäev ja kolmapäev turupäev, sobis valimispäevaks hästi teisipäev, esmaspäev kulunuks siis reisimisele. 1840. aastatel tegi Samuel Morse'i leiutatud uue juhtmevaba elektromagnetiline telegraaf võimalikuks valimistulemuste kiirelt teavitamise. Et vältida olukorda, kui varem valimisi pidanud osariikide tulemuste avalikustamine võiks mõjutada valijaid valimisi hiljem pidavates osariikides, otsustati presidendivalimiste päev kõigis osariikides ühtlustada. Teisipäev novembri alguses mahtus hästi ka 34-päevase ajaakna sisse, kuna valimispäeva ja detsembri esimese kolmapäeva vahe on alati 29 päeva. Samas seati valimispäevaks mitte novembri esimene teisipäev, vaid teisipäev peale novembri esimest esmaspäeva. 1. novembrit sooviti vältida, kuna see on pühakutepäevaks ja ärimehed tegid uue kuu esimesel päeval tavaliselt eelmise kuu raamatupidamist. Seega kui 1. november langeb teisipäevale, on valimispäevaks 8. november. Teisipäev peale novembri esimest esmaspäeva kinnitati riiklikuks valimispäevaks presidendivalimistel 1845. aastal. "2 U.S. Code § 7 - Time of election". LII / Legal Information Institute (inglise). Vaadatud 10. märtsil 2024. "Why Are U.S. Elections Held on Tuesdays? | Britannica". www.britannica.com (inglise). Vaadatud 10. märtsil 2024.
Dryviaty järv

Dryviaty järv ehk Drõvjatõ järv (valgevene keeles Возера Дрывяты, vene keeles Дривяты (Drivjatõ)) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Brasłaŭ rajoonis. Järv asub merepinnast 129 meetri kõrgusel, selle valgala on 459 km². Dryviaty kuulub Brasłaŭ järvestikku, asudes Brasłaŭ järvestiku rahvuspargi territooriumil. Järve kagukaldal asub kaitsealune Belmonti park. Kaldajoone pikkus on 37,6 kilomeetrit. Järves asub kuus saart kogupindalaga 0,92 km². Madala veetaseme korral võivad mitmed madalikud kuivale jääda, sel ajal suureneb saarte arv Dryviaty järves üheteistkümneni, kõrge veetaseme korral väheneb järvede arv aga kolmeni. Järve kaldad on üldiselt madalad. Kõrgem on järve kallas põhjas, kus järve kaldal asub Brasłaŭ linn. Seal asub järve läheduses kõrge linnamägi. Madala veega tsoon ulatub rannast 15–300 meetri kaugusele. Sügavama veega osa põhi on ebatasane, madalamates kohtades liivane, sügavamates kohtades kaetud sapropeeliga. Vesi on puhas; vee läbipaistvus on suvel 3, talvel aga 4,5 meetrit. Järve madalamas osa kasvab harilik pilliroog. Dryviaty järves kasvab ka haruldasemaid liike, nende seas mitu liiki näkirohtu. Tähtsamad kalad Dryviaty järves on rääbis, ahven, haug, linask, koha, latikas, säinas ja särg. Leidub ka karpkala, angerjat ja viidikat. Järv on tähtis puhkekeskus, selle kallastele on rajatud sanatoorium ja turismibaas. Järv Valgevene kalapüügiportaalis
Okana järv

Okana järv (valgevene keeles Возера Окана, vene keeles Окана) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Lepieli rajoonis. Järv asub merepinnast 154,3 meetri kõrgusel, asudes Biarezina biosfäärikaitseala territooriumil. Okana järve valgala on 46,77 km². Kaldajoone pikkus on 8,3 kilomeetrit. Järve kaldad on liivased või turbased, kohati asub järve kaldal õõtsik. Järve ümber on turbane lamm laiusega 700 meetrit. Järve põhi on tasane ja kaetud sapropeeliga. Okana on eutroofne järv. Veetaimestik kasvab kuni 2 meetri sügavuses vees, ulatudes kaldast 200 meetri kaugusele. Veevahetus on aeglane. Tähtsamad kalad Okana järves on roosärg, ahven, haug, linask, luts, latikas, nurg ja särg. Järv Valgevene kalapüügiportaalis
Límnose piirkonnaüksus

Límnose piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Φλώρινας) on Kreeka piirkonnaüksus Põhja-Egeuse piirkonna põhjaosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Mýrina. Límnose piirkonnaüksus jaguneb 2 vallaks. Need on: Ágios Efstrátiose vald (2) Límnose vald (1) Greek census 2011
Lesbose piirkonnaüksus

Lesbose piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Λέσβου) on Kreeka piirkonnaüksus Põhja-Egeuse piirkonna kirdeosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Mytilíni. Lesbose piirkonnaüksuses on ainus Lesbose vald. https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Sámose piirkonnaüksus

Sámose piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Σάμου) on Kreeka piirkonnaüksus Põhja-Egeuse piirkonna idaosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Sámos. Sámose piirkonnaüksuses on ainus Sámose vald. https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Lepieli järv

Lepieli järv ehk Lepeli järv (valgevene keeles Возера Лепельскае, ka lihtsalt Лепель, vene keeles Лепельское) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Lepieli rajoonis. Järv asub merepinnast 145 meetri kõrgusel, selle valgala on 1279,6 km². Järve kaldal asub Lepieli linn. Kaldajoone pikkus on 39,65 kilomeetrit. Järve bassein on kolmeosaline, osadel on rahva seas ka oma nimed. Põhjapoolne osa on Kuscinskaje (Кусцінскае) ja selle sügavus on 23 meetrit. Lõunapoolne kannab Haradskoje (Гарадское) nime ja selle sügavus on 19,5 meetrit. Idapoolne osa kannab Biełaje (Белае) nime, seal asub ka järve sügavaim koht. Järves on seitse saart pindalaga 6,3 hektarit. Kaldad on valdavalt kõrged, kohati 23 meetri kõrgused. Järve põhi on 7–75 meetri sügavuseni liivane, sügavamal aga kaetud sapropeeliga. Vesi on puhas, vee läbipaistvus on suvel 3, talvel aga 4,5 meetrit. Veetaimestikuga tsoon ulatub kaldast 3–300 meetri kaugusele. Järve madalamas osa kasvab harilik pilliroog, leidub ka penikeelt, partheina, hundinuia, vesikuuske, kanada vesikatku. Kaladest leidub Lepieli järves ahvenat, koha, linaskit, roosärge, latikat, lutsu, viidikat ja särge. Tööstuslikku kalapüüki järvel enam ei toimu. Järvest välja voolavale Uła jõele ehitati 1954. aastal hüdroelektrijaama jaoks tamm, mis tõstis järve veetaset kolme meetri võrra. Hüdroelektrijaam anti käiku 2003. aastal. Järv Valgevene kalapüügiportaalis
Kardítsa piirkonnaüksus

Kardítsa piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Καρδίτσας) on Kreeka piirkonnaüksus Tessaalia piirkonna edelaosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Kardítsa. Kardítsa piirkonnaüksus jaguneb 6 vallaks. Need on: Argithéa vald (2) Kardítsa vald (1) Límni Plastíra vald (3) Mouzáki vald (4) Palamási vald (5) Sofádese vald (6) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Miyagi prefektuur

Miyagi prefektuur on Jaapani prefektuur Honshū saare põhjaosas. Asub Vaikse ookeani kaldal, põhjas piirneb Iwate prefektuuriga, kirdes Akita, läänes Yamagata ja lõunas Fukushima prefektuuriga. Sisemaa on mägine. Rannikul asuvad Matsushima saared. Suurimad jõed on Kitakami ja Abukuma jõgi. Miyagi prefektuuri tunnuslind on metshani, tunnuspuu on jaapani tselkva (Zelkova serrata) ja tunnuslill lespedeetsa (Lespedeza thunbergii). Miyagi prefektuur on jaotatud 35 omavalitsuseks, millest 14 on linnad (市 shi). Higashimatsushima Ishinomaki Iwanuma Kakuda Kesennuma Kurihara Natori Ōsaki Sendai Shiogama Shiroishi Tagajo Tome Tomiya 宮城県推計人口（月報） - 宮城県公式ウェブサイト, vaadatud 1.04.2021. Miyagi prefektuuri koduleht (jaapani ja inglise keeles)
Lárisa piirkonnaüksus

Lárisa piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Λάρισας) on Kreeka piirkonnaüksus Tessaalia piirkonna kirde- ja keskosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Lárisa. Lárisa piirkonnaüksus jaguneb 7 vallaks. Need on: Agiá vald (2) Elassóna vald (3) Fársala vald (7) Kileléri vald (4) Lárisa vald (1) Témpi vald (5) Týrnavose vald (6)
Magneesia piirkonnaüksus

Magneesia piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Μαγνησίας) on Kreeka piirkonnaüksus Tessaalia piirkonna kaguosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Vólos. Magneesia piirkonnaüksus jaguneb 5 vallaks. Need on: Almyrósi vald (2) Notió Pílio vald (4) Rígas Feraíose vald (5) Vólose vald (1) Zagorá-Mourési vald (3) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Šo järv

Šo järv (valgevene keeles Возера Шо, vene keeles Шо) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Hłybokaje rajoonis. Järv asub merepinnast 171,7 meetri kõrgusel. Järve voolab oja Valgevene sügavaimast järvest – Doŭhaje järvest. Šo järve valgla on 110 km². Kaldajoone pikkus on 12,4 kilomeetrit. Kaldad on madalad ja soostunud, kohati liivased, kohati aga turbased. Põhi on kalda lähedal liivane, kaugemal aga kaetud sapropeeliga. Veetaimestik kasvab terves Šo järves. Kaladest elavad Šo järves ahven, haug, linask, koger ja särg. Järv Valgevene kalapüügiportaalis
Sporaadide piirkonnaüksus

Sporaadide piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Σποράδων) on Kreeka piirkonnaüksus Tessaalia piirkonna idaosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Skiáthos. Sporaadide piirkonnaüksus jaguneb 3 vallaks. Need on: Alónnisose vald (2) Skiáthose vald (1) Skópelose vald (3) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Tríkala piirkonnaüksus

Tríkala piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Τρικάλων) on Kreeka piirkonnaüksus Tessaalia piirkonna loodeosas. Piirkonnaüksuse halduskeskus on Tríkala. Tríkala piirkonnaüksus jaguneb 4 vallaks. Need on: Farkadóna vald (4) Kalampáka vald (2) Pýli vald (3) Tríkala vald (1) https://www.statistics.gr/2021-census-legal-pop-results
Doŭhaje järv

Doŭhaje järv ehk Dovgaje järv (valgevene keeles Возера Доўгае, vene keeles Долгое (Dolgoje)) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Hłybokaje rajoonis. Järv asub merepinnast 173 meetri kõrgusel, selle valgala on 30,4 km². Järvest voolab välja Šo järve suubuv oja. Tegemist on sügavaima järvega Valgevene territooriumil. Kaldajoone pikkus on 14,9 kilomeetrit. Kaldad on kõrged (kohati 35 meetrit). Põhi on kalda lähedal liivane (10-15 meetri sügavuseni), sügavamal aga savine. Järve lahtede põhjas leidub ka sapropeeli. Veetaimestik kasvab kaldast kuni 25 meetrit eemal, kohati puudub see aga täielikult. Järves kasvab penikeelt ja kardheina. Järve põhjas leidub rändrahne. Doŭhaje on mesotroofne järv. Vee läbipaistvus on 5 meetrit. Kaladest elavad seal ahven, haug, linask, luts, latikas, viidikas, säinas, angerjas ja särg. Järvest ja selle ümbruskonnast on moodustatud hüdroloogiline kaitseala. Järv Valgevene kalapüügiportaalis Artikkel järve kohta
Piirkonnaüksus

Piirkonnaüksused (kreeka keeles περιφερειακές ενότητες perifereiakés enótites, ainsuses περιφερειακή ενότητα perifereiakí̱ enótita) on 74 Kreeka 2. järgu haldusüksust alates 2011. aastast Kallikratese programmi kohaselt. Piirkonnaüksused on jaotatud 13 piirkonna vahel ja jagunevad omakorda valdadeks. Suuruselt nad on sarnased ja nende territooriumid ühtivad varasemate Kreeka maakondade (nómos) territooriumidega. Ahhaia piirkonnaüksus Aitoolia-Akarnaania piirkonnaüksus Ándrose piirkonnaüksus Argolída piirkonnaüksus Arkaadia piirkonnaüksus Árta piirkonnaüksus Boiootia piirkonnaüksus Chalkidike piirkonnaüksus Chaniá piirkonnaüksus Chíose piirkonnaüksus Dráma piirkonnaüksus Euboia piirkonnaüksus Évrose piirkonnaüksus Evrytanía piirkonnaüksus Flórina piirkonnaüksus Fthiótida piirkonnaüksus Grevená piirkonnaüksus Ida-Atika piirkonnaüksus Ikaría piirkonnaüksus Ileía piirkonnaüksus Imathía piirkonnaüksus Ioánnina piirkonnaüksus Irákleio piirkonnaüksus Ithaka piirkonnaüksus Kálymnose piirkonnaüksus Kardítsa piirkonnaüksus Kárpathose piirkonnaüksus Kastoriá piirkonnaüksus Kavála piirkonnaüksus Kéa-Kýthnose piirkonnaüksus Kefalloniá piirkonnaüksus Kérkyra piirkonnaüksus Kesk-Ateena piirkonnaüksus Kilkísi piirkonnaüksus Korinthía piirkonnaüksus Kosi piirkonnaüksus Kozáni piirkonnaüksus Lakoonia piirkonnaüksus Lárisa piirkonnaüksus Lasíthi piirkonnaüksus Lefkáda piirkonnaüksus Lesbose piirkonnaüksus Límnose piirkonnaüksus Lõuna-Ateena piirkonnaüksus Lääne-Ateena piirkonnaüksus Lääne-Atika piirkonnaüksus Magneesia piirkonnaüksus Messeenia piirkonnaüksus Mílose piirkonnaüksus Mýkonose piirkonnaüksus Náxose piirkonnaüksus Párose piirkonnaüksus Pélla piirkonnaüksus Phokise piirkonnaüksus Piería piirkonnaüksus Pireuse piirkonnaüksus Préveza piirkonnaüksus Põhja-Ateena piirkonnaüksus Réthymno piirkonnaüksus Rhodose piirkonnaüksus Rodope piirkonnaüksus Saarte piirkonnaüksus Sámose piirkonnaüksus Sérrese piirkonnaüksus Sporaadide piirkonnaüksus Sýrose piirkonnaüksus Zákynthose piirkonnaüksus Thásose piirkonnaüksus Thesprotía piirkonnaüksus Thessaloníki piirkonnaüksus Thíra piirkonnaüksus Tínose piirkonnaüksus Tríkala piirkonnaüksus Xánthi piirkonnaüksus
Tiit Vahemets

Tiit Vahemets (20. oktoober 1942 Tallinn – 22. november 2012) oli eesti kirjanik, kauaaegne Viisu Raamatukogu juhataja. 1944. aasta septembrist kuni 1955. aasta märtsini oli koos vanematega maapaos Lehtses. Alates märtsist 1955 oli Lehtse 7-klassilise kooli IV klassi õpilane. 1960. aasta detsembris võeti Nõukogude armeesse, deserteerus 1961. aasta juunis. 1962. aastal arreteeriti deserteerumise eest, järgnes 17 kuud vangilaagrit Arhangelski oblastis. 1964–1968 töötas NSV Liidu avarustes. Lõpetas 1973. aastal Paide kaugõppekeskkooli ja 1986. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ), kus oli õppinud õigusteadust. 1989. aastal õppis TRÜ-s kaugõppes ajakirjandust. "Lapsena metsas", [Elva]: Lambri Raamat, 2006. ISBN 9789949139057 "Koer poiss koolis", [Tallinn]: Lambri Raamat, 2007. ISBN 9789949154388 "Koer poiss koolis. II osa", [Tallinn]: Lambri Raamat, 2008. ISBN 9789949155989 "Koer poiss koolis. III", [Tallinn]: Lambri Raamat, 2008. ISBN 9789949180134 "Vene vägi", [Elva]: Lambri Raamat, 2009. ISBN 9789985994535 Ta on kirjutanud oma elust ka "Eesti elulugudes" ning lavastuses "Kured läinud, kurjad ilmad" (mida Eesti Draamateatri laval esitas Jüri Aarma). Teinud kaastööd ajakirjadele ka Metsakaru nime all. 2006 – Valgetähe V klassi teenetemärk Eesti Vabariigi teenetemärgid
Sendai

Sendai (jaapani 仙台市, Sendai-shi) on linn Jaapanis, Miyagi prefektuuri keskus. Asub Vaikse ookeani rannikul. Läbi linna voolab Hirose jõgi. Rajatud daimjo Date Masamune poolt 1600. aastal. Elanike arv on 1 028 200 (2005). 2011. aasta Sendai maavärin 月別の住民基本台帳人口 < 仙台市 Sendai koduleht (jaapani, hiina, hispaania, inglise, itaalia, korea, prantsuse ja saksa keeles)
Magdalena Pajala

Emma Magdalena Sven-Eriksdotter Pajala (sündinud 11. märtsil 1988 Gällivares) on rootsi murdmaasuusataja. Pajala FIS-i saidil
Vald (Kreeka)

Vald (kreeka keeles δήμοι, dimoi) on 325 Kreeka 3. järgu haldusüksust alates 2011. aastast Kallikratese programmi kohaselt. Vallad on jaotatud 74 piirkonnaüksuste vahel ja jagunevad omakorda vallaüksusteks, mis vastavad reformieelsetele valdadele.
Mirampéllou laht

Mirampéllou laht (kreeka keeles Κόλπος Μιραμπέλλου, Kólpos Mirampéllou) on laht Kreeka lõunaosas Kreeta saare idaosas, Kreeta mere osa. Lahe kirderannikul asub Lasíthi piirkonnaüksuse suurim linn ja halduskeskus Ágios Nikólaos.
60 (Tallinna bussiliin)

60 on bussiliin Tallinnas, mis ühendab Priisle asumit Lasnamäel Kompassi asumiga Kesklinnas mõlemas suunas. Bussiliin avati 1. jaanuaril 1988, et rahuldada Lasnamäe uute ehk VI, VII ja VIII mikrorajooni (tänapäeval Priisle, Kuristiku ja Katleri asumid) elanike ühistranspordivajadust. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS (TLT Lasnamäe osakond/3. veokorralduse osakond). Liin töötab iga päev, tööpäeviti on intervall 10–12 minutit, puhkepäevadel ja riigipühadel 15–20 minutit. Kuna liin läbib suure koormusega teid kesklinnas (Russalka ja Uus-Sadama ristmik), siis sõltub sõiduaeg liiklusummikutest, kuid graafiku järgi kestab sõit mõlemas suunas 25 minutit. Liinil kehtivad tavalised sõidupiletid. 1990. aastatel sõitis samal marsruudil ka ekspressliin 89, praegu sõidab liin 12, mis ühendab Lasnamäed Mustamäe ja Haaberstiga. Liin algab ja lõppeb Priisle lõpp-peatuse parklas Kärberi tänaval. Liin läbib Linnamäe tee, Mustakivi tee, Narva maantee ja läheb ümberpööramisringile V. Reimani, Gonsiori ja Laikmaa tänava kaudu. Kaugeim peatus liinil on Maneeži V. Reimani ja Gonsiori tänava nurgal. Kuna liin läbib tiheasustusega asumeid (29 500 elanikku), siis peamiselt sõidavad liinil poolhaagisega bussid, mis mahutavad palju reisijaid. Nõukogude ajal kasutati liinil täiustatud Ikarus 280.48 ja Ikarus 283 busse ning uusi Ikarus 435 busse. Aastatel 2000–2014 sõitsid liinil 24-meetrised bussirongid (Hess City APM 5.2-13 (BaltScan)) ning hiljem MAN bussid. Enamasti sõidavad liinil madalapõhjalised bussid, kuna Priisle asumis on 6 sotsiaalhoonet 80–100 korteriga, kus elavad füüsiliste puuetega inimesed. Bussi №60 sõiduplaan
Amvrakía laht

Amvrakía laht (kreeka keeles Αμβρακικός κόλπος) on laht Kreeka lääneosas, Joonia mere osa. Lahe pikkus on 40 km, laius 15 km, pindala 624 km². Lahte suubuvad Loúrose ja Árachthose jõgi. Laht on nime saanud Árta linna kohal antiikajal asunud linna Ambrakia järgi.
Messeenia laht

Messeenia laht (kreeka keeles Μεσσηνιακος Κόλπος) on laht Kreeka lääneosas Peloponnesose edelaosas, Joonia mere osa.
Štandart

Štandart (vene keeles Штандартъ) oli Venemaa viimase keisri Nikolai II jahtlaev. Laeva tellis Nikolai II isa keiser Aleksander III, see valmis aastatel 1893–1895 Kopenhaageni laevatehases Burmeister & Wain. Alus võeti teenistusse 1896. aastal. 19.–20. sajandi vahetusel oli see suurim monarhi kasutatav jahtlaev. Tsaariperekonna jaoks oli laev sobiv kui omamoodi ujuv palee. Laeva mehitas ja opereeris Venemaa Keiserlik Merevägi. 1907. aastal sõitis laev Soome rannikul karile ja hakkas lekkima, kuid päästeti ja remonditi. 5. juulil 1912 toimus Läänemerel ajalooline kohtumine sugulussidemetes (kolmanda astme nõbude) Vene keisri ja Saksa keisri vahel. Wilhelm II jõudis jahil Hohenzollern II sõjalaeva Moltke saatel Paldiski reidile. Nikolai II poolt vastu tulnud jahil Štandart peeti lõuna 50 inimesele ja läbirääkimised poliitilisest olukorrast Euroopas, mis siiski ei mänginud hiljem rolli suure sõja ärahoidmisel. 14. juunist 1914, väljudes Odessast, seilas keisri perekond Štandarti pardal Mustal merel. Nende eesmärk oli Rumeenia sadamalinnas Constanțas sobitada diplomaatilist abielu suurvürstinna Olga ja kroonprints Carol II vahel. Reisil olles kuulsid nad uudiseid Austria-Ungari keisririigi troonipärija Franz Ferdinandi ja tema abikaasa mõrvamisest Sarajevos, mis vallandaski Esimese maailmasõja. Pärast 1917. aasta revolutsioone seisis laev dokis uue nimega "18 марта" (18. märts). Aastatel 1932–1936 ehitati see ümber miiniveeskjaks ning sai uuema nime "Марти". Teises maailmasõjas osales laev Leningradi kaitsmisel, milles sel oli oluline osa. 1957. aastal muudeti laev õppelaevaks «Ока». Laev lammutati 1963. aastal Tallinnas. Pikker (vahilaev)
Hohenzollern (laev)

SMY Hohenzollern (SMY saksa keeles Seiner Majestät Yacht) oli Saksa keisri ja Preisimaa kuninga Wilhelm II jahtlaev. Nimi tuleb keisri suguvõsa nimest. Hohenzollerni-nimelisi laevu oli kokku kolm (I, II, III), millest viimane jäi valmimata. 5. juulil 1912 toimus Läänemerel ajalooline kohtumine sugulussidemetes Vene keisri ja Saksa keisri kui 3. astme sugulaste vahel. Wilhelm II jõudis jahil oma keiserlikul jahtlaeval Hohenzollern II sõjalaeva Moltke saatel Paldiski reidile. Nikolai II teenistuses oleval jahil Štandart peeti lõuna 50 inimesele ja läbirääkimised poliitilisest olukorrast Euroopas, mis siiski ei mänginud hiljem rolli suure sõja ära hoidmisel. Keiserlik jahtlaev Hohenzollern III lasti Stettinis vette 1914. aasta septembris. Tema viimistlus jäi Esimese maailmasõja puhkemise tõttu pooleli ning seda ei lõpetatud kunagi. Jaht lammutati 1923. aastal Kielis Deutsche Werke laevatehases.
Janova järv

Janova järv (valgevene keeles Возера Янова, ka Янаўскае, vene keeles Яново (Janovo) või Яно́вское озеро) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Połacki ja Ušačy rajooni piiril. Järv asub merepinnast 127 meetrit kõrgemal Ušačy järvestikus. Järve voolab Dziva jõgi, mis toob sinna vett Pavułle järvest. Janova järve valgla on 721 km². Kaldajoone pikkus on 25 kilomeetrit. Järv asub ligi 12 meetri sügavuses orus. Kaldad on meetri kõrgused, liivased, idakallas on soostunud. Järve läänepoolses osas asub kaks suurt lahte. Põhi on kalda lähedal liivane (sadakonna meetri ulatuses), sügavamal aga kaetud sapropeeliga. Janova on eutroofne järv. Vee läbipaistvus on 1,5 meetrit. Kaladest elavad seal ahven, haug, koha, säinas, latikas ja särg. Järv Valgevene kalapüügiportaalis