laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hüpotensioon

Hüpotensioon ehk hüpotoonia on madal vererõhk. Madalaks peetakse süstoolset vererõhku alla 90 mm Hg ja diastoolset vererõhku alla 60 mm Hg. Laste puhul on alampiir erinev. Normaalset kõrgem vererõhk on hüpertensioon. Madal vererõhk on pigem füsioloogiline seisund ja mitte haigus. Väga madal vererõhk võib jätta aju ja teised organid hapniku ja muude toitainete puudusesse, mis viib šokini. Madala vererõhu tavalisemad näitajad on pearinglus, nõrkus, minestamine. Madalat vererõhku võivad põhjustada liigne treenimine, palavus, hormonaalsed muutused, aneemia jne, samuti mõned ravimid.
Christen Kold

Christen Mikkelsen Kold (ka Cristen, Kristen või Kresten; 29. märts 1816 Thisted – 6. aprill 1870 Dalum) oli Taani õpetaja, Taani rahvaülikoolide ja vabakoolide liikumise pioneer.
Antonio Čolak

Antonio-Mirko Čolak (sündinud 17. septembril 1993 Ludwigsburgis) on Saksamaal sündinud Horvaatia jalgpallur, kes mängib ründajana Šotimaa kõrgliigaklubis Rangers. Klubikarjääri algusaastatel mängis ta põhiliselt Saksamaal, kuuludes sellistesse klubidesse nagu 1. FC Nürnberg, 1. FC Kaiserslautern, SV Darmstadt 98 ja FC Ingolstadt 04. Hooajal 2014–2015 mängis ta Nürnbergist laenul Poola kõrgliiga klubis Gdański Lechia ning lõi kokku kümme väravat. Aastatel 2018–2020 mängis ta Horvaatia kõrgliiga klubis HNK Rijeka. Hooajal 2019–20 lõi ta Horvaatia kõrgliigas 20 väravat ning oli kahe teise mängija kõrval liiga suurim väravakütt. Aastatel 2019 ja 2020 võitis ta Rijekaga Horvaatia karikavõistlused. 2020. aasta septembris sõlmis ta lepingu Kreeka kõrgliiga klubiga PAOK FC. 2021. aasta märtsis läks ta Rootsi kõrgliigaklubisse Malmö FF. 2021. aastal lõi ta Rootsi kõrgliigas 14 väravat ja tuli Malmöga Rootsi meistriks. 2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Rangersiga. Horvaatia jalgpallikoondises debüteeris Čolak 11. novembril 2020 sõprusmängus Türgi vastu. Rijeka Horvaatia karikas: 2018–19, 2019–20 Malmö FF Allsvenskan: 2021 PAOK Kreeka karikas: Teine koht 2021–22 "Rangers Confirm Antonio Colak Signing". rangers.co.uk. 7.7.2022. Vaadatud 10.7.2022 https://www.transfermarkt.com/antonio-colak/nationalmannschaft/spieler/160668 (vaadatud 15.7.2021)
Albaania president

Albaania Vabariigi president on Albaania riigipea ja ühtlasi sõjaväe ülemjuhataja. Presidendi valib Albaania Parlament kolmeviiendikulise häälteenamusega viieks aastaks. Albaania põhiseadus määrab presidendile maksimaalselt kaks ametiaega. Ametisse astuv president peab parlamendi liikmete ees andma ametivande. Praegu ametis olev president on Bajram Begaj.  Pikemalt artiklis Albaania riigipeade loend "1998 CONSTITUTION OF THE REPUBLIC OF ALBANIA". osce.org (inglise keeles). The President of the Republic is elected by the Assembly by secret ballot and without debate by a majority of three-fifths of all its members.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "KUSHTETUTA E REPUBLIKËS SË SHQIPËRISË" (PDF). wipo.int (albaania keeles). Artikkel 88 lõige 1.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) "Albania parliament impeaches president for violating constitution". Al Jazeera. 9. juuni 2021. Albaania peaminister Presidendi ametlik veebileht
Albaania peaminister

Albaania Vabariigi peaminister on Albaania valitsusjuht. Praegu ametis olev 33. peaminister on Sotsialistliku Partei liige Edi Rama, kes alustas oma esimest nelja aasta pikkust ametiaega 15. septembril 2013.  Pikemalt artiklis Albaania valitsusjuhtide loend Albaania president Peaministri ametlik veebileht
Toski murderühm

Tosk (toskë või toskërisht) on albaania keele lõunamurrete rühm, mida kõnelevad toskid. Toski ja põhjamurrete vaheline piirjoon on Škumbini jõgi. See on albaania standardkeele alus. Geegi murderühm
Geegi murderühm

Geeg (kohalikult gegnisht, standardselt gegë or gegërisht) on albaania keele põhjamurrete rühm, mida kõnelevad geegid. Geegi ja lõunamurrete vaheline piirjoon on Škumbini jõgi. Nendel murretel ei ole ametlikku staatust. Toski murderühm
Shkumbini jõgi

Shkumbin (ka Shkembi) on jõgi Albaanias. Selle lähe on Valamara mäelt ja see suubub Aadria merre. Jõe pikkus on 181 km ja valgla pindala 2444 km².  Shkumbini jõgi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Bajorai (Vilnius)

Bajorai on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Fabijoniškėse valla, osaliselt ka Verkiai valla territooriumil. Linnaosa on kujunenud aastal 1987 Vilniusega liidetud samanimelise Avižieniai külanõukogus asunud küla lõunaossa. Bajorai piirneb idas Visoriaiga, lõunas aga Fabijoniškėse ja Pavilionysiga. Bajorai aladel paiknevad aianduskooperatiivid ja individuaalelamud.
Saltoniškės

Saltoniškės on Vilniuse linnaosa, mis asub linna keskosas Žvėrynase valla territooriumil. Saltoniškės piirneb lõunas Žvėrynasega, põhjas Šeškinėga, idas aga Šnipiškėsega. Saltoniškės on tähtis liiklussõlm. Seal asuvad PLC Panorama nime kandev kaubanduskeskus ja Hanneri ärimaja. Seal asub politseimuuseum. Piirkond kuulus XVI–XIX sajandini Radziwillidele. 1905. aastaks oli sinna kujunenud Saltoniškėse eeslinn, mis jäi Riešė valda ja kus oli 313 elanikku. Linnaosa loodeosa jääb Karoliniškėse maastikukaitsealale. Linnaossa ulatub Vilniuse vanalinna ja eeslinnade arheoloogiline piirkond. Mitmed sealsed majad on muinsuskaitse all. Vilnijos vartai Гошкевич И.И. Виленская губерния: Полный список населенных мест со статистическими данными о каждом поселении, составленный по официальным сведениям. Вильна, 1905. Leedu geoportaal "Kultūros vertybių registras". Vaadatud 17. juulil 2021.
Žvėrynas

Žvėrynas (poola keeles Zwierzyniec) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna keskosas Žvėrynase valla territooriumil. Žvėrynas piirneb läänes Karoliniškėsega, põhjas Saltoniškėsega, kagus üle Nerise jõe Lukiškėsega (jõge ületavad Žvėrynase ja Liubartase sillad), edelas aga Vingisega (jõge ületab Vingise pargi sild). Linnaosas on katoliku kirik ja kaks õigeusu kirikut. Seal asub ka Vilniuse karaiimide palvemaja ehk kenesa. Žvėrynasesse jääb mitu saatkonda. Piirkond kuulus XVI–XIX sajandini Radziwillidele. Need rajasid sinna jahikaitseala, kus kaitsti metskitsi. Kaitseala leedukeelsest nimest on linnaosa ka nime saanud. Keskel asus kõrgemal kohal puidust mõis. Hiljem omandas selle ala Ludwig zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg, kes rajas sinna uue mõisakompleksi. Kuni XIX sajandini piirkonda Saltoniškėsest ei eristatud, siis aga hakati vanemat ala Saltoniškėseks, uuemat ja hoonestatud ala Žvėrynaseks nimetama. XIX sajandil rajasid mitmed professorid, sealhulgas ka Joseph Frank, sinna suvilaid. Žvėrynases asus ka kindralkuberneri suveresidents. Aastail 1855–1866 asus seal jõesadam, mille ümbrusesse samuti suvilaid rajati. Hilisemad omanikud olid Maria Hohenlohe-Schillingsfürst, F. Berg ja Vassili Martinson. F. Berg rajas aastal 1891 esimese linnaosa ülejäänud Vilniusega ühendava silla, mille juurest algas ka esimene sealne tänav. Martinsoni ajal kujunes praktiliselt välja ülejäänud Žvėrynase tänavavõrgustik. XIX sajandi lõpus oli eeslinnas ligi 150 maja ja 2000 elanikku. Aastal 1892 rajati sinna restoran, aastail 1894-1895 tegutses seal trikotaaživabrik. Aastal 1898 asus seal kaks veskit. Piirkond ühendati Vilniusega aastal 1901. Toona üritati piirkonnale anda ka nime Aleksandrija, ent see rahva seas ei juurdunud. Aastal 1906 ehitati senise puidust silla asemele uus raudbetoonist sild. Teise maailmasõja eel ehitati Žvėrynasesse tuberkuloosidispanser, ka rajati sinna Psüühikahäirete keskuse psühhoteraapia osakond. XX sajandi alguses rajati sinna valdavalt eramaju, suvilaid ehitati sinna vähem. Linnaosa loodeosa jääb Karoliniškėse maastikukaitsealale. Suurem osa Žvėrynasest on muinsuskaitse all olev piirkond. Paljud sealsed majad on muinsuskaitse all. Loodesse jääb kaitse all olev Žvėrynase vesiveski hoonetekompleks, mis pärineb XVII sajandist ja kus kahe veskitiigi juures paikneb kaks veskihoonet. Kenesa Katoliku kirik Žvėrynase puitarhitektuur Tänavavaade Adomas Honoris Kirkoras. Pasivaikščiojimai po Vilnių ir jo apylinkes. Iš lenkų kalbos vertė Kazys Uscila. Vilnius: Mintis, 2012. ISBN 978-5-417-01035-4. Vilnijos vartai Vladas Drėma. Dingęs Vilnius. Vilnius: Versus Aureus, 2013. ISBN 978-9955-34-401-8. Morta Baužienė. Pasižvalgymas anapus Vilniaus miesto gynybinės sienos. Vilnius: Savastis. 2015. ISBN 978-9986-420-98-9. A.Juškevičius, J.Maceika. Vilnius ir jo apylinkės. (1937 m.), perleista Vilnius: Mintis, 1991. ISBN 5-417-00366-2. I. Barauskaitė, V. Barkauskas ir kt. Lietuvos TSR istorijos ir kultūros paminklų sąvadas, Vilnius, Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1988. Leedu geoportaal "Kultūros vertybių registras". Vaadatud 17. juulil 2021.
Valamara

Valamara (albaania keeles Mali i Valamarës, arumeeni keeles Valea Mari) on Albaania mägi Keskmäeahelikus. See paikneb Škumbini ja Devolli jõe kurude vahel. Arvestades suhtelist kõrgust, on see Euroopa üks kõrgeimaid mägesid. Maja e Valamarës (2373 m) Maja e Gurit të Topit (2120 m) Mali i Lenies (2012 m)  Valamara – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Devoll

Devoll on Kagu-Euroopa jõgi Albaanias, mis lähtub Mirasi külast ja voolab Semani jõkke. Selle pikkus on 196 km ja valgla 3140 km².  Devoll – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Rahvarinne (täpsustus)

Rahvarinde (inglise popular front, vene Народный фронт) all võidakse mõelda: Rahvarinde üldmõistet: rahvast kaasav vastasrind kehtivale valitsuskorrale ja ideoloogiale Rahvarinne on elulõnga taimeperekonna sort. Poliitiliste liikumiste puhul on Rahvarinne olnud nimeks: Eestis: Rahvarinne ehk Rahvarinne Perestroika Toetuseks oli perestroika toetuseks organiseeritud massiliikumine, millest sai Laulva Revolutsiooni üks kandvaid jõude. Valimisliit Rahvarinne, 1992. moodustatud valimisliit Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinne oli 1937. aastal Eestis moodustatud liikumine, mis pidi tagama Konstantin Pätsi valitsuse toetajate võidu valimistel ning uue põhiseaduse teostamise. Endises Nõukogude Liidus: Rahvarinne (Latvijas Tautas fronte) oli massiliikumine 1980. aastate lõpu Lätis. Rahvarindeks on nimetatud ka rahvaliikumist Sąjūdis 1980. aastate lõpu Leedus. Rahvarinne oli massiliikumine 1980. aastate lõpu Moldovas. Valgevene Rahvarinne oli massiliikumine 1980. aastate lõpu Valgevenes Karjala rahvarinne, Karjalas 1980. aastate lõpus Baltimaade eeskujul loodud liikumine Leningradi Rahvarinne, demokraatliku suunitlusega inimesi koondav liikumine Venemaal Erakondadel: Aserbaidžaani Rahvarinde Partei, Aserbaidžaani erakond Rahvarinne Demokraatia ja Õigluse Eest, Eritrea võimuerakond Rahvarinne on Mauritaania erakond. Rahvarinne on 1936. aastal asutatud erakond Senegalis. Rahvarinne, erakond Ukrainas Valgevene Rahvarinne, endine opositsiooniline erakond Valgevenes Kristlik-Demokraatlik Partei – Valgevene Rahvarinne, Paźniaki eksiilist juhitud opositsiooniline Valgevene erakond Vasakpoolsete parteide liitudel: Rahvarinne oli vasakpoolsete parteide liit Hispaanias (1936–1939) Rahvarinne oli poliitiline ühendus Prantsusmaal (1936– 1937) Uus Rahvarinne, vasakpoolsete erakondade liit Prantsusmaa 2024. aasta valimistel Rahvarinne, vasakerakondade liit Tšiilis (1937–1941) Rahvarinne on Tuneesia 12 vasakpoolse organisatsiooni liit. Rahvarinne, Burkina Faso vasakparteide liit (1987–1997) Ülevenemaaline Rahvarinne, erakondade liit Venemaal Liikumistel: Palestiina Vabastamise Rahvarinne, iseseisva Palestiina eest võidelnud organisatsioon Palestiina Vabastamise Rahvarinde Üldine Väejuhatus (PFLP-GC) Polisario rinne, (täieliku nimetusega Saguia el-Hamra ja Rio de Oro Vabastamise Rahvarinne), iseseisva Sahara Araabia Demokraatliku Vabariigi loomise eest võitlev organisatsioon Bahreini Vabastamise Rahvarinne Omaani Vabastamise Rahvarinne Rahvusrinne Popular Front (tõlkes "Rahvarinne") on ka punkbänd.
Brandýs nad Orlicí

Brandýs nad Orlicí (saksa keeles Brandeis an der Adler) on linn Tšehhis Pardubice maakonnas Ústí nad Orlicí ringkonnas. Linn asub Tichá Orlice jõe ääres, Choceňist 4,5 km idas, Ústí nad Orlicíst ligi 9 km lääneloodes ka Pardubicest umbes 36 km idas. Asulat on esmamainitud 1227. aastal. Brandýs nad Orlicí vanalinn on alates 22. septembrist 1995 ajalooline linnakaitseala. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Brandýs nad Orlicí East-Bohemia Info Brandýs nad Orlicí - památková zóna Národní památkový ústav. Vaadatud 21. juunil 2024
Lázně Kynžvart

Lázně Kynžvart (saksa keeles Bad Königswart) on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Chebi ringkonnas. Lázně Kynžvart asub Saksamaa piirist 9,5 km kaugusel, Chebist umbes 19 km idakagus ja Karlovy Varyst ligikaudu 30 km edelas. Lázně Kynžvart paikneb merepinnast 637 meetri kõrgusel. Lázně Kynžvart on kuurortlinn, seal asuvad mitmed sanatooriumid. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Lázně Kynžvart Místopisný průvodce po České Republice
Laose Kuningriik

Laose Kuningriik oli Laose konstitutsiooniline monarhia, mis sai sõltumatuks 9. novembril 1953. Monarhia kestis 1975. aasta detsembrini, kui riigi viimane kuningas Sisavang Vatthana Pathet Lao poolt kukutati. Pathet Lao kaotas riigis monarhia ning kehtestas marksistlik-leninistliku Laose Demokraatliku Rahvavabariigi, mis kestab tänapäevani. Laos sai 1947. aasta põhiseadusega ühes Prantsuse Indohiina muude osadega omavalitsuse Prantsuse Liidu osana. Aastal 1953 sõlmitud Prantsuse-Laose lepinguga sai riik lõpuks sõltumatuks. Järgnevatel aastatel võitlesid võimu pärast kolm fraktsiooni ehk nn Kolm Printsi: neutralistid, keda juhtis prints Souvanna Phouma; vasakäärmuslased, keda juhtis prints Boun Oum, ning Põhja-Vietnami toetusel tegutsenud vasakäärmuslased ehk Pathet Lao, keda juhtisid prints Souphanouvong ja hilisem Laose peaminister Kaysone Phomvihane. Lõpuks väljus Laose kodusõjast võidukalt Pathet Lao ning aastal 1975 kehtestati riigis sotsialistlik režiim, kuningriik kaotati. Laose ajalugu (1945–) Lao Veterans of America Laose kuninglik perekond Laos Memorial Hmong Lao Veterans of America Institute Vang Pao "About this Collection - Country Studies". loc.gov. Vaadatud 21. märts 2018. "Library of Congress - Laos - The Kingdom of Laos". loc.gov. Vaadatud 21. märts 2018. Country Study – Kingdom of Laos
Messenger (Facebook)

Messenger (Facebook Messenger) on mobiilisõnumirakendus, mida kasutatakse kiirsuhtluseks, fotode, videote, helisalvestiste jagamiseks ja grupivestlusteks. Messengeri abil saab suhelda oma sõpradega, kellel on Messengeri või Facebooki konto. "What is Facebook (Mis on Facebook)".
Triglütseriidid

Triglütseriidid ehk tegelikud rasvad koosnevad ühest glütserooli molekulist ja kolmest esterdatud rasvhappeahelast . Need on kehas kõige olulisem energiasalvestuse vorm ja osa neist ladustatakse rasvkoe rasvarakkudes. Triglütseriidid ringlevad veres, lagunevad eelkõige lihasrakkudes ja kasutatakse energiaallikana. Dieedist tuleb saada teatud kogus rasva, et saada piisavalt asendamatuid rasvhappeid ja rasvlahustuvaid vitamiine. Vitamiinid imenduvad soolestikust ainult koos rasvade ja asendamatute rasvhapetega ei saa organism ise sünteesida. Vereringes liiguvad triglütseriidid koos fosfolipiidide ja kolesterooliga lipoproteiinides, kaasa arvatud külomikronid, VLDL (väga madala tihedusega lipoproteiin), LDL (madala tihedusega lipoproteiin) ja HDL (kõrge tihedusega lipoproteiin). Vere triglütseriidide taseme tõus võib pikka aega jätkata põhjustada südame-veresoonkonna haigusi. Maksa lipiidide ainevahetuse häired, mis on seotud talje rasvumise või rohke alkoholi tarvitamise, suure süsivesikute tarbimise ja halvasti tasakaalustatud diabeediga, tõstavad tühja kõhu triglütseriidide taset veres. "LDL- ja HDL-kolesteroli – sepelvaltimotaudin taistelupari". THL-blogi (soome). 10. oktoober 2014. Vaadatud 24. veebruaril 2020. "Nostaako sokeri sydäntautiriskiäsi? Sen voi tehdä jo tavallinen aamiainen ja välipala". ET (soome). 25. mai 2015. Vaadatud 14. aprillil 2020. Triglyseridit ovat energian varalähteitä. https://www.puhti.fi/tietopaketti/triglyseridit/[alaline kõdulink]
Ken Rosewall

Kenneth Robert Rosewall (sündinud 2. novembril 1934 Sydneys) on endine Austraalia tipptennisist, kes on võistelnud nii harrastaja kui ka elukutselisena. Ta on võitnud 23 tenniseturniiri, sealhulgas 8 suure slämmi turniiri üksikmängus ja enne Open Era rekordilised 15 elukutseliste suure slämmi turniiri võitu. Paarismängus võitis Rosewall 9 suure slämmi turniiri. Tal oli tuntud tagakäsi ja tal oli pikk karjäär kõige kõrgemal tasemel alates 1950. aastate algusest kuni 1970. aastate alguseni. Rosewall oli tänapäevase meeste edetabeli oludesse ümberarvestatult maailmas kaheksal aastal meeste tennisemängija nr. 1. Rosewall oli 1960. aastate alguses mitu aastat maailma edetabeli esinumber. Rosewall oli esimest korda 20 parema seas 1952. aastal ja viimati 20 parema seas 1977. aastal. Rosewall on ainus mängija, kellel on korraga olnud elukutseliste suure slämmi turniirivõite kolme väljakukattega turniiridelt (1962–1963). Austraalia lahtistel meistrivõistlustel 1971. aastal sai temast avatud ajastu esimene meesmängija, kes võitis suure slämmi turniiri settigi loovutamata. Rosewall võitis amatööride maailmameistrivõistluste turniirid 1963. ja 1964. aastal ja WCT-d (tennise maailmameistrivõistlused elukutselistele meesmängijatele aastatel 1967–1989) 1971 ja 1972. aastal. Sündinud vasakukäelisena, õpetas isa teda paremakäelisena mängima. Ta treenis endale võimsa ja tõhusa tagantkäe, kuid tal polnud kunagi muud kui täpne, kuid suhteliselt pehme servimine. Ta oli 170 cm pikk, kaalus 67 kg ja sai kaasmängijatelt hüüdnime "Muscles" jõuliste lihaste puudumise tõttu. Ta oli aga kiire, vilgas ja väsimatu ning edukas võrgumängija. Rosewall elab nüüd Põhja-Sydneys, tal on kaks last. Ken Rosewall Association of Tennis Professionals (ATP) veebilehel Ken Rosewall Rahvusvahelise Tenniseföderatsiooni (ITF) veebilehel Ken Rosewall Davis Cup-i veebilehelDavis Cupi Ken Rosewall International Tennis Hall of Fame veebilehel Ken Rosewall Tennis Australia veebilehel
Vaikiv olek

"Vaikiv olek" on väljend, mille võttis erakondade ja V Riigikogu tegevuse peatatuse aja kohta kasutusele toonane siseminister ja autoritaarse režiimi peakujundajaid Kaarel Eenpalu. Hiljem võtsid Konstantin Pätsi valitsemise vastased selle järgi sama asja kohta (ning toonase aja kohta üldisemalt) kasutusele väljendi "Vaikiv ajastu".
Jablonec nad Jizerou

Jablonec nad Jizerou (saksa keeles Jablonetz an der Iser) on linn Tšehhis Libereci maakonnas Semily ringkonnas. Jablonec nad Jizerou asub Jizera jõe ääres, Poola piirist natuke rohkem kui 8 km kaugusel, Rokytnice nad Jizeroust umbes 3 km lõunaedelas. Jablonec nad Jizerou paikneb merepinnast keskmiselt 450 meetri kõrgusel. Asulat on esmamainitud 1492. aastal. Alevi staatus anti Jablonec nad Jizeroule 1896. aastal. Linnaõigused sai Jablonec nad Jizerou 1971. aastal. Malý lexikon obcí České republiky – 2017, vaadatud 28.08.2018. Q125984191, vaadatud 19.05.2024. Jablonec nad Jizerou Místopisný průvodce po České Republice [http://www.jablonec-krkonose.cz/o-meste/historie Historie města Jablonec nad Jizerou] Jablonec nad Jizerou. Vaadatud 24. juunil 2023
Sulg (perekonnanimi)

Sulg on eesti perekonnanimi. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Sulg 403 inimesel (200 mehel ja 203 naisel). Perekonnanimede levikult oli Sulg meeste puhul 298. ja naiste puhul 335. kohal. Levinuim oli see Võru maakonnas, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 9,62. Albert Sulg, eesti alpinist (1919–1995) Edgar Sulg, eesti majandustegelane ja poliitik (1891–1970) Hans Sulg, eesti arst (1886–1946) Ilmar Sulg, eesti arstiteadlane, arst ja soomepoiss (1919–2012) Külli Sulg, eestluse hoidja Peterburis (1948–2020) Mariann Sulg, eesti orienteeruja, rogainija ja seiklussportlane (1987–) https://www.stat.ee/nimed/pere/Sulg
Arnoldstein

Arnoldstein (sloveeni Podklošter, itaalia Oristagno) on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Villachi maaringkonnas. Arnoldstein asub Austria lõunapiiril Karni Alpide ja Karawankide mäestiku vahel koha lähedal, kus Gailitz (sloveeni Ziljica, itaalia Slizza) suubub Gaili jõkke (sloveeni Zilja, itaalia Zeglia). Kolmikpunkt Itaalia Tarvisio ja Sloveenia Kranjska Goraga on linnast lõunas Ofeni mäel (sloveeni Peč, itaalia Monte Forno) (1509 m). Täna on selles kohas kolmikpunkti tähis. Arnoldsteini pääseb Viinist A2 Süd Autobahni ja paralleelse Austria Lõunaraudtee (Rudolfsbahn) kaudu, mis kulgeb Klagenfurdist Itaalia piirile, kus seda jätkab Itaalia Pontebbana liin Udinesse. Arnoldsteinis on kuus linnaosa: Arnoldstein (Podklošter), Hart (Ločilo), Maglern (Megvarje), Pöckau (Peče), Riegersdorf (Rikarja vas) ja Seltschach (Sovče). Arnoldsteini ümbrus oli asustatud juba antiikajal, kui Rooma tee piki Gailitzi oja ühendas Aquileiat Virunumiga tänapäeva Klagenfurdi lähedal, mis oli Noricumi provintsi pealinn. Arnoldsteini nimi tuleneb selle lossi väidetavast asutajast, kellestki rüütel Arnoldist, tõenäoliselt ministeriaal Bambergi piiskoppide teenistuses. Pärast kroonimist 1014. aastal andis keiser Heinrich II Bambergi piiskopkonnale Kärnteni hertsogkonnas suuri valdusi, mis olid algselt olnud Aquileia patriarhide valdused. Lossi on esmamainitud u 1085. aastal, piiskop Otto von Bamberg rajas Kärnteni vasallide kindlustamiseks 1106. aastal sinna benediktiini kloostri. Sellegipoolest pidid mungad 1176. aastal leppima Kärnteni Sponheimi hertsogite ilmalike foogtide ülemvõimuga. 14. sajandi keskpaigas laastas nende valdusi nii 1348. aasta Friuli maavärin kui ka Must surm. Majandusliku olukorra parandamiseks võimaldas Arnoldsteini abt Bambergi piiskopi nõusolekul 1495. aastal Augsburg kaupmeestel Ulrich, Georg ja Jakob Fuggeril kasutada ümberkaudseid maagimaardlaid ning ehitada sulatusahje, peamiselt vase ja hõbeda jaoks. Oma Fuggerau ettevõttes tegeles Fuggerite perekond suures osas kaubandusega Veneetsia suunal, kuni Arnoldsteini klooster 1570. aastal territooriumi tagasi ostis. Võlg koos reformatsiooni tagajärgedega rikkus kloostri rahanduse peaaegu ära. Täna tähistab endise valukoja asukohta 1814. aastal ehitatud lasketorn. Arnoldstein õitses taas vastureformatsiooni käigus. Hoolimata kõigist Austria Habsburgide katsetest valdusi vallutada kaotati klooster alles 1783. aastal keiser Joseph II dekreediga. Hoone põles 1883. aastal maha ja vaid varemed on alles. 1980. aastast on ruume järk-järgult restaureeritud. Kolmikpunkti tähis Arnoldsteini kloostri varemed Dauersiedlungsraum der Gemeinden Politischen Bezirke und Bundesländer - Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 10.03.2019. Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018, vaadatud 9.03.2019.