laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aaro Nursi

Aaro Nursi (sündinud 20. aprillil 1982. aastal) on eesti kliiniline logopeed. Tema teadustöö põhisuunad on logopeedia, neuroloogilised haigused ja kõnehäired; insuldihaigete kõne ja selle taastumise dünaamika hindamine; afaasia sõeltestid ja nende kohandamine eestikeelsete insuldipatsientide uurimiseks; dementsusega patsientide kõne ja kommunikatsiooni hindamine. Nursi on OÜ Logopeedilise Teraapia Keskus Kõnekoda üks asutajatest. 2017 I preemia 2017.a. kasvatusteaduslike tööde riiklikul konkursil didaktilis-rakenduslike/õpikute kategoorias kõrgkooliõpiku "Kommunikatsioonipuuded lastel ja täiskasvanutel: märkamine, hindamine ja teraapia (peatüki "Afaasia ja teised neurogeensed kommunikatsiooinipuuded") eest 2011 Üliõpilaste teadustööde riiklik konkurss, terviseuuringute valdkonnas III koht: "Afaasia sõeluuring insuldi ägedas faasis" "Aaro Nursi ETIS". Eesti Teadusinfosüsteem. Vaadatud 17.02.2021. "AARO NURSI". Kõnekoda. Originaali arhiivikoopia seisuga 22.04.2021. Vaadatud 17.02.2021. "Aaro Nursi". Kliinikumi Leht. 19. september 2014. Vaadatud 17.02.2021.
Anne Uriko

Anne Uriko (sündinud 4. jaanuaril 1963) on kliiniline logopeed. Ta oli Tartu Ülikooli Kliinikumi kõne- ja neelamishäirete taastusravi keskuse looja ning juhataja. Uriko on keskendunud täiskasvanute erinevate kõne- ja neelamishäirete ravile. 2018. aastal oli Anne Uriko Eesti Kliiniliste Logopeedide Seltsi asutajaliige ning kuni 2022. aasta aprillini juhatuse esimees. 2022. aastal asutati Eesti Kliiniliste Logopeedide Kutseliit (EKLK). Anne Uriko on Kutseliidu juhatuse esimees. EKLK on ametiühing, mis koondab tervishoiusüsteemis töötavaid kliinilisi logopeede ja seisab nende õiguste ja huvide kaitse eest. Anne Uriko on spetsialiseerunud neelamishäirete diagnostikale ja ravile. Uriko on Eestisse toonud kaasaegsed neelamishäire diagnostika meetodid nagu videofluoroskoopiline neelamisuuring ning fiiberendoskoopiline neelamisuuring (FEES uuring). Uriko on esimene Eesti kliiniline logopeed, kes on läbinud mõlema uuringu Euroopa Neelamishäirete Assotsiatsiooni (ESSD) sertifitseerimiseksami. Uriko on ennast täiendanud arvukatel rahvusvahelistel kursustel, pidanud ettekandeid ning omab mitmeid kompetentsi kinnitavaid sertifikaate. Alates 2020. aasta novembrist töötab ta kliinikus Medita. Septembris 2022 kinnitati Anne Uriko ESSD juures asuva Euroopa Düsfaagia Nõukogu (European Dysphagia Council, EDC) liikmeks. 2017 – Kasvatusteaduslikud tööd, kategoorias "Õpik, mida logopeedid ootasid" I preemia koos kaasautoritega "Avati kõne- ja neelamishäirete keskus" (PDF). Eesti Arst. Juuni 2012. Vaadatud 17.02.2021. "EESTI KLIINILISTE LOGOPEEDIDE KUTSELIIT Koduleht". "Medita kliinikus alustab vastuvõtte kliiniline logopeed Anne Uriko". Medita. 26. oktoober 2020. Originaali arhiivikoopia seisuga 5.03.2021. Vaadatud 17.02.2021. Leikop, Madli (20. aprill 2017). "Tunnustati kasvatusteaduslike tööde riikliku konkursi parimaid". Koolielu.
Wydminy

Wydminy (saksa keeles Widminnen) on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Giżycko maakonnas, Wydminy valla halduskeskus. Wydminy asub Giżyckost umbes 18 km idakagus. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/042815506102-0772582?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 6.10.2022.
Dobroszyce

Dobroszyce (saksa keeles Juliusburg) on küla Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Oleśnica maakonnas, Dobroszyce valla halduskeskus. Dobroszyce asub Oleśnicast ligi 7 km põhjaloodes ja Wrocławi kesklinnast umbes 28 km kirdes. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/030210414032-0874130?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 3.10.2022.
Ozan Kabak

Ozan Muhammed Kabak (sündinud 25. märtsil 2000 Ankaras) on Türgi jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubid Hoffenheim ja Türgi jalgpallikoondises. 2011. aastal liitus ta Galatasaray noorteakadeemiaga. Esimese profilepingu sõlmis ta klubiga 2017. aasta juulis. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aasta mais. 2019. aasta jaanuaris siirdus ta Saksamaa kõrgliiga klubisse VfB Stuttgart. Sama aasta 3. märtsil lõi ta liigamängus Hannover 96 vastu kaks väravat. Hooajal 2018–19 valiti Kabak Bundesliga hooaja uustulnukaks. 2019. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Saksamaa klubiga Schalke. 2021. aasta veebruaris läks ta Schalkest laenule Inglismaa kõrgliiga klubisse Liverpool. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta 13. veebruaril 2021 mängus Leicester City vastu. Hooajal 2021/22 oli ta laenul Inglismaa kõrgliigaklubis Norwich City. 2022. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Hoffenheimiga. Türgi jalgpallikoondises debüteeris Kabak 17. novembril 2019 EM-i valikmängus Andorra vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 16. novembril 2022 sõprusmängus Šotimaa vastu. Ta kuulus Türgi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. "Ozan Kabak: Bundesliga's TAG Heuer Rookie of the Season for 2018/19". bundesliga.com. 6.6.2019. Vaadatud 17.2.2021 "Kabak stärkt die TSG-Defensive". tsg-hoffenheim.de (saksa). TSG Hoffenheim. 23. juuli 2022. Vaadatud 23. juulil 2022.
Oleśnica

Oleśnica (saksa keeles Oels) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas, Oleśnica maakonna halduskeskus. Oleśnica asub Wrocławi kesklinnast umbes 26 km idakirdes. Asulat on esmamainitud 1189. aastal, linnaõigused sai 1255. aastal. 16.-17. sajandil oli linn oluline käsitöö ja kaubanduse keskus. Alates 19. sajandi keskpaigast arenes linnas tööstus. Raudteeühendus alates 1868. aastast. Teises maailmasõjas hävis umbes 80% linnast. 1945. aastal läks linn Saksamaa koosseisust Poolale. Linna olulisim vaatamisväärsus on 16. sajandil rajatud Oleśnica loss. https://bdl.stat.gov.pl/api/v1/data/localities/by-unit/030210414011-0987213?var-id=1639616&format=jsonapi, vaadatud 3.10.2022. Oleśnica Encyklopedia PWN
Bezengi alpilaager

Bezengi alpilaager on mägironimise keskus Bezengi külas Kabardi-Balkaarias Põhja-Kaukaasias Venemaal. Selle lähedal asuvad Bezengi liustik ja Venemaa–Gruusia piir. Laager loodi aastal 1959. Jaan Künnapi fotosid 1977. aastast:
Nõukogude Liidu väegrupp Saksamaal

Nõukogude Liidu väegrupp Saksamaal (vene keeles Группа советских войск в Германии; saksa keeles Gruppe der Sowjetischen Streitkräfte in Deutschland) oli NSV Liidu relvajõudude operatiiv-strateegiline väegrupp Saksamaal (dislotseerus aastatel 1945–1949 Nõukogude Liidu okupatsioonitsoonis Saksamaal, 1949–1990 Saksa Demokraatlikus Vabariigis ja pärast Saksa DV liitmist Lääne-Saksamaaga 1990–1994 Saksamaa Liitvabariigis. 1945–1954 Nõukogude Liidu okupatsiooniväegrupp Saksamaal 1954–1989 Nõukogude Liidu väegrupp Saksamaal 1989–1994 Lääne väegrupp Väegrupi peakorter asus 1945–1946 Potsdamis ja 1946–1994 Wünsdorfis (Brandenburgis). 9. juunil 1945 loodud Nõukogude Liidu väegrupi Saksamaal ülemjuhatajaks määrati Nõukogude Liidu marssal Georgi Žukov, kes oli ühtlasi Nõukogude Liidu sõjalise administratsiooni Saksamaal kõrgem ülem. Ülemjuhataja ametis jätkasid külma sõja perioodil Nõukogude Liidu marssal Vassili Sokolovski (1946–1949), armeekindral Vassili Tšuikov (1949–1953), armeekindral Andrei Gretško (1953–1957), armeekindral Matvei Zahharov (1957–1960), kindralpolkovnik Ivan Jakubovski (1960–1961), Nõukogude Liidu marssal Ivan Konev (1961–1962), armeekindral Ivan Jakubovski (1962–1965), armeekindral Pjotr Koševoi (1965–1969), armeekindral Viktor Kulikov (1969–1971) ja teised. Berliini blokaad (1948–1949) 1953. aasta ülestõus Saksa DV-s 1961. aasta Berliini kriis Operatsioon Doonau (1968) Kogu tuumaarsenal viidi Saksamaalt (1990. aastal toimus Saksamaa taasühinemine) välja Nõukogude Liidu territooriumile enne 24. juunit 1991. 1992. aastal vähenes järsult väegrupi finantseerimine 19,8 miljoni margani (1991. aastal 820 miljonit marka). Kokku lahkus Saksamaalt Lääne väegrupi koosseisu kuulunud 546 000 inimest, sealhulgas 339 000 sõjaväelast. 12. juunil 1994 toimus Wünsdorfis väegrupi lahkumisparaad. Saksamaa 1945–1949 Prantsuse sõjajõud Saksamaal  Nõukogude Liidu väegrupp Saksamaal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Oleśnica (Święty Krzyżi vojevoodkond)

Oleśnica on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Staszówi maakonnas, Oleśnica valla halduskeskus. Oleśnica asub Staszówist umbes 14 km edelas. Oleśnica sai linnaõigused 1470. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal. 1. jaanuaril 2019 sai Oleśnica linnaõigused tagasi. Tomasz Trepka:Nasze nowe miasto, Oleśnica i jego niezwykła historia. To siedziba potężnego rodu Oleśnickich Echo Dnia, 31. detsember 2018
Jorge Lara Castro

Jorge Lara Castro (sündinud 5. augustil 1945 Asunciónis) on Paraguay advokaat, sotsioloog ja diplomaat, aastatel 2011–2012 Paraguay välisminister.
Paraguay välisministrite loend

Alljärgnev on Paraguay välisministrite loend alates 1846. aastast. 1846–1855: José Falcón 1855–1862: Nicolás Vázquez 1862: Domingo Francisco Sánchez 1862–1868: José Berges 1868–1869: Luis Caminos 1870–1871: Miguel Palacios 1871: Carlos Loizaga 1871–1872: José Falcón 1872–1873: Gregorio Benítez Inchausti 1874: Cándido Bareiro 1874: José Higinio Uriarte García 1874–1877: Facundo Machaín 1877: Benjamín Aceval 1877–1878: Juan Antonio Jara 1878–1880: Benjamín Aceval 1880–1886: José Segundo Decoud 1886–1887: Benjamín Aceval 1887–1888: José Segundo Decoud 1888–1890: Juan Crisóstomo Centurión 1890–1894: Venancio Víctor López 1894–1895: Héctor Velázquez 1895–1900: José Segundo Decoud 1900–1901: Fabio Queirolo 1901–1902: Juan Cancio Flecha 1902: Manuel Domínguez 1902–1903: Pedro Pablo Peña 1903: Cayetano A. Carreras 1903–1904: Antolín Irala 1904–1905: Gualberto Cardús Huerta 1905: Cecilio Báez 1906: Adolfo Rufo Soler 1906–1908: Cecilio Báez 1908: Eusebio Ayala 1908–1910: Manuel Gondra 1910–1911: Héctor Velázquez 1911: Cecilio Báez 1911: Teodosio González 1911: Carlos Luis Isasi 1911–1912: Antolín Irala 1912: Fulgencio Ricardo Moreno 1912: Félix Paiva 1912: Eusebio Ayala 1912–1913: Félix Paiva 1913–1918: Manuel Gondra 1918–1919: Eusebio Ayala 1919–1920: Ramón Lara Castro 1920–1921: Manuel Peña Rojas 1921–1923: Alejandro Arce 1923–1924: Rogelio Ibarra Muñoz 1924–1925: Manuel Peña Rojas 1925–1928: Enrique Bordenave 1928–1931: Gerónimo Zubizarreta 1931–1932: Raúl Casal Ribeiro 1932: Higinio Arbo 1932–1934: Justo Pastor Benítez 1935–1936: Luis Alberto Riart 1936–1937: Juan Stefanich 1937–1938: Cecilio Báez 1938–1939: Elías Ayala 1939–1940: Justo Pastor Prieto Rojas 1940: Justo Pastor Benítez 1940: Tomás Andrés Salomoni 1940–1944: Luis Andrés Argaña 1944–1946: Horacio Chiriani Cotor 1946: Antonio Alberto Taboada 1946–1947: Miguel Ángel Soler 1947: Federico Chaves 1947–1948: César Augusto Vasconsellos 1948: Domingo Montanaro 1949: Federico Chaves 1949–1952: Bernardo Ocampos 1953: Ángel Florentín Peña 1953–1954: José Antonio Moreno González 1954–1956: Hipólito Sánchez Quell 1956–1976: Raúl Sapena Pastor 1976–1983: Alberto Nogués 1983–1988: Carlos Augusto Saldívar 1988–1989: Rodney Elpidio Acevedo 1989–1990: Luis María Argaña 1990–1993: Alexis Frutos Vaesken 1993: Diógenes Martínez 1993–1996: Luis María Ramírez Boettner 1996–1998: Rubén Melgarejo Lanzoni 1998–1999: Dido Florentín Bogado 1999: Miguel Abdón Saguier 1999–2000: José Félix Fernández Estigarribia 2000–2001: Juan Esteban Aguirre Martínez 2001–2003: José Antonio Moreno Ruffinelli 2003–2006: Leila Rachid de Cowles 2006–2008: Rubén Ramírez Lezcano 2008–2009: Alejandro Hamed 2009–2011: Héctor Lacognata 2011–2012: Jorge Lara Castro 2012–2013: José Félix Fernández Estigarribia 2013–2018: Eladio Loizaga 2018–2019: Luis Castiglioni 2019–2020: Antonio Rivas Palacios 2020–: Federico González Franco
Hiina Vabariigi suursaadik Paraguays

Hiina Vabariigi suursaadik Paraguays on Paraguaysse lähetatud Hiina Vabariigi diplomaatilise esinduse juht. Diplomaatilised suhted loodi 8. juulil 1957. Suursaadiku ametis on olnud järgmised isikud: 1. november 1957 – 20. aprill 1963 Li Ti-tsun 20. aprill 1963 – 3. aprill 1967 Yang Yun-chu 14. juuni 1967 – 1. september 1970 Samuel S. Wang 1. september 1970 – 27. märts 1974 Hu Shih-hsun 27. märts 1974 – 1. jaanuar 1978 Hu Hsin 1. september 1983 – 1. august 1991 Wang Sheng 24. september 1991 – 1. jaanuar 1993 Kuo Chung-ching 1. detsember 1993 – 1. märts 2001 Agustín Tin-tsu Liu 1. märts 2001 – 1. veebruar 2005 Yen Bing-fan 1. veebruar 2005 – 1. september 2009 David C. Y. Hu 1. september 2009 – Huang Lien-sheng 8. detsember 2011 – 16. oktoober 2015 José María Liu 16. oktoober 2015 – Alexander Tah-ray Yui
Suure-Jaani tänavate loend

# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Aasa tänav Aia tänav Heina tänav Ilmatari tänav Jaama tänav Johann Köleri tänav Järve tänav Karja tänav Kingu tänav Kõrge tänav Lai tänav Lasketiiru tänav Lembitu puiestee Liiva tänav Lille tänav Lina tänav Mäe tänav Männiku tee Nurme tänav Oja tänav Pargi tänav Pihlaka puiestee Põllu tänav Pärnu tänav Raba tänav Raja tänav Ringpuiestee Rohu tänav Ruusi tee Sangari tänav Sepa tänav Siimu tee Supeluse tänav Tallinna tänav Tamme tänav Tööstuse tänav Uus tänav Vambola tänav Veski tänav Väike tänav Välja tänav
Rāmanāthapurami ringkond

Rāmanāthapurami ringkond (varem Ranmad) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Indias Tamil Nadu osariigis. Ringkonna pindala on 4123 km². Elanike arv on 1 353 445 (2011). Peamine turismiatraktsioon on Pāmbani saar. Seal asuv palverännaku sihtkoht Rameswarami linn on üks pühim paik Indias, võrdväärne Varanasiga. Saare loodetipus asub mahajäetud linn Danushkodi. 2011 census of India
Gustavo Stroessner

Gustavo Adolfo Stroessner Mora (21. detsember 1945 Itauguá – 20. veebruar 2011 Asunción) oli Paraguay sõjaväelane (kolonel). Tema isa oli president Alfredo Stroessner.
Kilingi-Nõmme tänavate loend

# A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Aia tänav Aru tänav Eha tänav Hommiku tänav Jaama tänav Jõe tänav Järve tänav Järve põik Kantsi tänav Karja tänav Kase tänav Kirde tänav Kiriku tänav Kitsas tänav Kivi tänav Koidu tänav Kooli tänav Kõrge tänav Künka tänav Laada tänav Levalohu tänav Luha tänav Mäe tänav Mängu tänav Muru tänav Nõmme tänav Oja tänav Pargi tänav Piiri tänav Põllu tänav Pärnu tänav Raba tänav Raekoja tänav Raja tänav Ringpuiestee Saarde tänav Sambla tänav Savi tänav Soo tänav Tiigi tänav Turu tänav Turuplats Urve tänav Uus tänav Vana tänav Vainu tänav Veski tänav Villa tänav Õhtu tänav Õie tänav
Nõukogude Liidu sõjaline administratsioon Saksamaal

Nõukogude Liidu sõjaline administratsioon Saksamaal (vene keeles Советская военная администрация в Германии; saksa keeles Sowjetische Militäradministration in Deutschland) oli 6. juulil 1945 loodud riigijuhtimise organeid asendav sõjalise administratsiooni juhtorgan Nõukogude Liidu okupatsioonitsoonis Saksamaal. Nõukogude Liidu sõjaline administratsioon Saksamaal ei allunud Nõukogude Liidu väegrupi Saksamaal ülemjuhatajale, vaid oli NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu (1946. aastast NSV Liidu Ministrite Nõukogu) otsealluvuses. Administratsiooni peakorter asus Karlshorstis (Ida-Berliini Lichtenbergi rajoonis). NSV Liidu RKN määrusega 6. juunist 1945 määrati Nõukogude Liidu sõjalise administratsiooni Saksamaal kõrgemaks ülemaks (главноначальствующий) Nõukogude Liidu marssal Georgi Žukov, kes kolm päeva hiljem sai ka Nõukogude väegrupi Saksamaal ülemjuhatajaks. Žukovi esimeseks asetäitjaks määrati armeekindral Vassili Sokolovski ja asetäitjaks riikliku julgeoleku 2. järgu komissar Ivan Serov. Kõrgema ülema ametis jätkasid Sokolov (1946–1949) ja armeekindral Vassili Tšuikov (1949). Oktoobris 1949 kuulutati välja Saksa Demokraatlik Vabariik. Nõukogude Liidu sõjaline administratsioon Saksamaal lõpetas oma tegevuse, kuid kohe loodi uus organ – Nõukogude Liidu kontrollkomisjon Saksamaal. Saksamaa 1945–1949  Nõukogude Liidu sõjaline administratsioon Saksamaal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Hvannadalshnjúkur

Hvannadalshnjúkur ehk Hvannadalshnúkur on mäetipp Islandil. See asub Öræfajökulli vulkaani loodeosas. See on Islandi kõrgeim tipp. 2005. aasta augustis sooritatud ametliku mõõtmise järgi oli selle kõrgus 2109,6 meetrit (varem peeti selleks 2119 meetrit). Tipp on Skaftafelli rahvuspargi osa.
Nõukogude Liidu okupatsioonitsoon Saksamaal

Nõukogude Liidu okupatsioonitsoon Saksamaal (vene keeles Советская зона оккупации Германии; saksa keeles Sowjetische Besatzungszone) oli sõjajärgses Euroopas algselt üks neljast okupatsioonitsoonist Saksamaal. Nõukogude okupatsioonitsooni juhtimist teostas NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu (1946. aastast NSV Liidu Ministrite Nõukogu) otsealluvuses olev Nõukogude sõjaline administratsioon Saksamaal. Tsooni pealinn oli Ida-Berliin. Oktoobris 1949 kuulutati Nõukogude okupatsioonitsooni territooriumil välja Saksa Demokraatlik Vabariik. Saksamaa 1945–1949 Nõukogude Liidu väegrupp Saksamaal Prantsuse okupatsioonitsoon Saksamaal  Nõukogude Liidu okupatsioonitsoon Saksamaal – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Viktar Babarõka

Viktar Babarõka (sündinud 9. novembril 1963 Minskis) on Valgevene poliitvang, endine pankur, filantroop ja opositsioonifiguur, kes plaanis 2020. aasta Valgevene presidendivalimistel kandideerimist. 18. juunil 2020 vahistati ta koos oma poja Eduard Babarõkaga süüdistatuna rahapesus ja maksudest kõrvalehoidmises. 6. juulil 2021 mõistis Valgevene ülemkohus Babarõka süüdi ja määras talle 14-aastase vanglakaristuse. Juulis 2023 mõisteti tema poeg Eduard Babarõka 8 aastaks vangi. Viktar Babarõka inimõigustekeskuse Viasna kodulehel
Richard Palm

Richard Theodor Palm VR I/3 (29. september 1883 Kostivere mõis – 23. aprill 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major, 1924). Richard Palm sai alghariduse Tallinna Peetri Reaalkoolis. Sõjaväelise hariduse sai ta 145. Novotšerkasski jalaväepolgu juures (lipnik). Asus sõjaväeteenistusse 25. augustil 1902 vabatahtlikuna Belomorski jalaväepolgu 9. roodus. 12. septembril 1903 ülendati lipnikuks. Sõjategevusest võttis osa Austria ja Saksamaa vastu 19. oktoobrist 1914 kuni 10. veebruarini 1915, kui sai haavata Svatiševi küla juures Galiitsias ja evakueeriti. 15. novembril 1915 komandeeriti Tallinna sõjaülema juurde ja ülendati alamleitnandiks. 24. märtsil 1916 saadeti Edelarindele 9. armee juhataja käsutusse ning 28. märtsil 1915 saadeti Kamenets-Podilskõi 9. sõjaväeülema käsutusse. 4. juulil 1916 saadeti Tallinna 3. Merekindluse Suurtükiväe 2. roodu nooremohvitseriks. 15. jaanuaril 1918 asus tagavaraväkke. Eesti kaitseväkke (Raskesuurtükiväe divisjon) astus 16. detsembril 1918 ja määrati Naissaare Komandantuuri nooremohvitseriks. 5. aprillil 1919 viidi üle Kindralstaabi Maakuulajate osakonna ülema abiks ja 3. detsembril 1919 nimetati osakonna ülemaks. 2. augustil 1920 nimetati Kindralstaabi 2. osakonna A jaoskonna ülemaks ja 1. oktoobril 1920 aga 2. osakonna ülemaks. 24.02.1923 ülendati kapteniks; esitas selle kohta avalduse, et tema auaste peaks kõrgem olema, kuna on samal astmel alles 1916. aastal teenistusse astunud ja vaid lipnike kooli lõpetanute sõjakogemusteta ohvitseridega, mis on au riivav. 24. veebruaril 1924 ülendati majoriks. 31. detsembril 1929 arvati reservi. Richard Palm vahistati Vene okupatsioonivõimude poolt ja hukati Tallinnas 23. aprillil 1941. 1. liigi 3. järgu Vabaduse rist (2.05.1920) "Odrodzenia Polski" 4. klassi aumärk (1920) Prantsuse "Medaille d'honneur" hõbe aumärk (1920) Eesti Vabadussõja mälestusmärk ja 50 000 marka (1922) Soome Valge Roosi 1. järgu aumärk 22.8.1923) Läti Karutapjate ordu 3. järgu aumärk (1925) Läti vabadussõja mälestusmärk (1925) Läti Kolme Tähe orden (1929) 3. järgu Püha Stanislavi orden mõõkade ja lindiga (7.3.1915) 2. järgu Püha Stanislavi orden mõõkade ja lindiga 3. järgu Püha Anna orden mõõkade ja lindiga (29.09.1915) Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Puertoricolased

Puertoricolased on Ameerika Ühendriikide territooriumi Puerto Rico püsielanikud või sealt pärinevad inimesed. 2019. aastal hinnati kohaliku rahvaarvu suuruseks 3 193 694 inimest. United States Census Bureau andmeil on 75,8% dominikaanlastest valged, 12,4% mustad ja 3,3% segaverelised. Ligi kuus miljonit puertoricolast elab ka USA-s, eriti New Yorgi linnastus. Mandri-puertoricolased
Matola

Matola on Mosambiigi lõunaosa linn, mis asub Maputo provintsis, pealinnast Maputost veidi lõuna pool. See on Mosambiigi suuruselt teine ​​linn.  Matola – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Peegel (täpsustus)

peegel on valgust peegeldav pind "Peegel" on 1913. aasta film peegel on inversioon muusika mõistena peegel on õiguse mõiste "Peegel" on ajakirjandustudengite veebiajakiri peegel on metskitse valge taguots
Peegel (veebiajakiri)

Peegel on Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi üliõpilaste veebiajakiri. Ajakiri on vaba juurdepääsuga ning ilma reklaamita. Ajakiri sisaldab artikleid, numbri lõpetab intervjuu. Ajakiri on nime saanud austusavaldusena ajakirjandusõppejõud Juhan Peeglile. Ajakirjanumbritel avaldamise aega on märgitud ajakirja sisukorras. Iga numbri artiklid avaldatakse korraga. Esimene number ilmus 10.03.2020. Nr 16 on üleval 2021. aasta veebruaris. "Ajakirjast". Originaali arhiivikoopia seisuga 22. juuni 2021. Vaadatud 18. veebruaril 2021. "Ajakirja sisukord". Vaadatud 08.04.2022.[alaline kõdulink] Ajakirja koduleht
Hot dog

Hot dog on olemuslikult viinerisai, toit, mis koosneb keedetud või praetud vorstist pooleks lõigatud kukli vahel. Algupära pole päris selge, on näiteks väidetud, et esmalt valmistas seda 17. sajandi lõpul Saksamaa linna Coburgi lihunik Johann Georghehner, kes hakkas seda hiljem Frankfurdis müüma. Roog jõudis saksa sisserännanutega Ameerika Ühendriikidesse, kust levis hiljem ülejäänud maailma. Vorstina kasutati algselt väikest keeduvorsti viinerit (tuletis Viini vorstist, sks k Wiener Würstchen, aga ka frankfurter, Frankfurter Würstchen'i järgi, mõlemad linnad nimetavad end toidu päritolukohaks), tänapäeval kasutatakse ka muid vorste. Ka eesti keeles tsitaatsõnana püsinud hot dog'i (otsetõlkes kuum koer) päritolu pole päris selge, mõne versiooni kohaselt on see tuletatud USA-sse sakslaste poolt nii toidu kui ka taksikoera sissetoomisest. 1890. aastatel kirjeldatakse USA ülikooliväljaannetes hot dog'e. Hot dog'ile lisatakse vastavalt kohalikele eripäradele ja kliendi soovidele erinevaid kastmeid ja lisandeid, nii on Islandil tavaline lisada majoneesi, sinepit ja praetud sibula helbeid, vorst on reeglina lambalihast. Norra hot dog'i versioon pølse koosneb aga lavašši või tortilla sarnasest leivast, mis mässitakse ümber vorsti. Islandi pealinna Reykjavíki hot dog'i müügikoht on 1937. aastast peale tegutsenud. Ligikaudu kaheksakümnendatel aastatel jõudis hot dog eesti keelde, kuid Võrus on müüdud ka omakeelset versiooni – lämmi pini (kuum peni). Hamburger Kiirtoit Viiner "Dachshunds, Dog Wagons and Other Important Elements of Hot Dog History". NHDSC. Originaali arhiivikoopia seisuga 25.01.2021. Vaadatud 18.02.2021. Wulff, Alexia (14. november 2016). "A brief history of the hot dog". The culture trip. Vaadatud 18.02.2021. Sedrik, Meeli (18. veebruar 2021). "Lugeja küsib: kust tuleb toidunimetus hot dog?". ERR Novaator. Vaadatud 18.02.2021. "Why Norway loves its own take on the hot dog". BBC. 14. mai 2019. Vaadatud 18.02.2021. "The famous icelandic hot dog". Wake up Reykjavík. Vaadatud 18.02.2021.
Gianluigi Saccaro

Gianluigi Saccaro (29. detsember 1938 Milano – 17. veebruar 2021 Rooma) oli Itaalia vehkleja. Saccaro võitis kuldmedali meeskondlikus epees 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas ja hõbemedali 1964. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs. México olümpiamängudel 1968 võitis ta individuaalvõistluses pronksmedali.
Eunuhh

Eunuhh (kreeka keeles 'voodivalvur') on kohimees, kohitsetud haaremivalvur. Eunuhhid saavutasid ajalooliselt mõnikord suure mõjuvõimu, näiteks Hiina, Bütsantsi ja Türgi õukonnas. Eunuhh võib tähendada ka kastreeritud meest.
Värvipüstol

Värvipüstol ehk värviprits on suruõhul toimiv tööriist, mida kasutatakse ühtlase ning õhukese värvikihi kandmiseks pinnale. Püstol koosneb kahest osast: püstolimahuti (enamasti metallist) ja püssiotsik. Suruõhk ning püstolimahutis olev värv tekitavad püssiotsikust lõpuks väljuva õhu ning värvi segu.