laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Oreli pedaal

Oreli pedaal on jalgadega mängitav oreli klaviatuur. Pedaali viled asuvad orelis tagapool. Need on tavaliselt puuviled, kuid on ka metallvilesid. Pedaali leiutajaks peetakse pillimeistrit Louis van Valbeket (1318). Manuaal
Kasepuravik

Kasepuravik (Leccinum scabrum) on puravikuliste sugukonda puraviku perekonda kuuluv seeneliik. Üks Eesti tuntumaid ning levinumaid puravikke. Kübar varieeruvalt mitmesugust tooni pruun, limane, pehme, läbimõõt kuni 15 cm. Torukesed valkjad, vabad; poorid väikesed, ümarad. Jalg valkjas, hallide, pruunide või mustade soomustega, kuni 17 × 3,5 cm. Seeneliha valge, muutumatu värvusega, vatjas. Eospulber oliivpruun. Eosed käävjas-ellipsoidsed, 13–18 × 5–6 µm. Leht- ja segametsades, kaasikutes, puisniitudel, võsastikes, parkides, ainult kaskede all, väga sageli, kohati hulgaliselt. VI–XI. Söödav värskelt. Meie puravikke I Kasepuravik andmebaasis eElurikkus
Vivaarium

Vivaarium (ladina vivārium < vīvus 'elus') on ruum või mingi ala, enamasti suletud, kus enamasti teaduslikel eesmärkidel hoitakse ja kasvatatakse loomi ning taimi. Sageli simuleeritakse vivaariumis mingite liikide või liigi vähendatud oleluskeskkonda, millele mõjuvaid (keskkonna)tegureid saab hõlpsasti muuta ja kontrollida. Teatud liikidega vivaariumi kutsutakse näiteks terraariumiks (roomajad, kahepaiksed, pisiimetajad) ja akvaariumiks (vee-elustik).
Aerofüüdid

Aerofüüdid on taimed, kes saavad eluks vajaliku vee ja toiteelemendid õhust ja vihmast. Enamasti kasvavad aerofüüdid teistel taimedel, olemata viimaste parasiidid. Aerofüüte leidub palju troopikaaladel. Aerofüüdid on näiteks samblad ja mitmed vetikad. Aerofüüdid on ka C. Raunkiæri kõrgemate taimede eluvormide liigituse üks kategooriaid.
Brian Goodwin

Brian Carey Goodwin (1931 Montréal – 15. juuli 2009) oli inglise bioloogiateoreetik. Ta õppis McGilli Ülikoolis (McGill University) Kanadas ja töötas professorina Inglismaal Avatud Ülikoolis (Open University) kuni aastani 1992. Hiljem oli ta tööpaigaks Schumacher College Inglismaal Devonis. Goodwin on tegelenud morfogeneesi uurimisega. Ta esindas strukturalistlikku bioloogiat, ning ta vaated olid darvinismikriitilised. 1989 – Theoretical Biology: Epigenetic and Evolutionary Order for Complex Systems (kaastoimetaja Peter Saunders), Edinburgh University Press, ISBN 0852246005 1994 – Mechanical Engineering of the Cytoskeleton in Developmental Biology (International Review of Cytology) (kaasautorid Kwang W. Jeon ja Richard J. Gordon), Academic Press, London, ISBN 0123645530 1996 – Form and Transformation: Generative and Relational Principles in Biology, Cambridge Univ Press. 1997 – How the Leopard Changed its Spots: The Evolution of Complexity, Scribner, ISBN 0025447106 2001 – Signs of Life: How Complexity Pervades Biology (kaasautor Ricard V. Sole), Basic Books, ISBN 0465019277 A New Science of Qualities: a Talk With Brian Goodwin Intervjuu Brian Goodwiniga
Gauja (mootorjalgratas)

Gauja on 1960. aastatel Riia jalgrattatehases toodetud mootorjalgratas. Esimeste mudelite tootmist alustati 1961. aastal. Need hakkasid varemtoodetud abimootoritega jalgrataste ees koguma suurt populaarsust. Ratta jõuallikas oli kahetaktiline ottomootor D4 võimsusega 1 hobujõud. Hilisemate mudelite mootor oli D5, mis eelmisega võrreldes oli veidi võimsam ja töökindlam. Mootori ülekanne vedavale tagarattale toimus tavalise jalgrattaketiga. Magneetost puudus väljavõte sõidutuledele, esivalgustust varustati tavalise jalgrattadünamo pealt. Gauja eelis tavalise mootorjalgratta ees oli esivedrustus, mis muutis viletsal teel sõitmise mugavamaks ja turvalisemaks. Uuematel Gauja mudelitel, mille tootmist alustati 1963, oli laiem juhtraud ja raamitugevdused. Gauja mõlemad veljed olid 26-tollised ja trummelpiduritega. Ratta maksimaalne kiirus oli kuni 40 km/h. Paak mahutas 2,2 liitrit kütust (bensiini) ja ühest paagitäiest jätkus ligi 150 km läbimiseks. Pikkus (mm): 1855 Laius (mm): 610 Kõrgus (mm): 1070 Tühikaal: 31 kg Mootori töömaht: 45 cm³ Rehvimõõt: 26" x 2" Kütusekulu (l / 100 km): 1,5 Võimsus: 1 hj / 4000 rpm Küttesegu vahekord:(õli:bensiin): 1:25 Paagi maht: 2,2 l Süüteküünla elektroodide vahe: 0,5 mm Mootori süütenurk: 3,2–3,8 mm enne ÜSS Kontaktivahe: 0,3–0,4 mm Mopeed D-seeria jalgratta abimootor
Aeroobid

Aeroobid ehk aeroobsed organismid on vaba molekulaarset hapnikku sisaldavas keskkonnas (aerobioosis) elavad organismid, kelle ainevahetus põhineb hapnikuosalusega reaktsioonidel. Aeroobid kasutavad rakuhingamise käigus hapnikku, oksüdeerimaks toitaineid (näiteks suhkruid ja rasvu) energiasaamise eesmärgil. Sõltuvalt hapniku tolerantsusest saab eristada nelja rühma organisme: obligaataeroobid (rakuhingamine üksnes hapniku osalusel); fakultatiivanaeroobid (rakuhingamine võib toimuda nii hapniku osalusel kui ka anaeroobseil meetodeil); mikroaerofiilid (organismid, kes elutegevuseks tavaliselt küll vajavad hapnikku, kuid väikeses kontsentratsioonis); aerotolerandid (organismid, kes suudavad hapniku olemasolul ellu jääda, kuid funktsionaalselt on nad anaeroobid, kuna nad ei kasuta hapnikku ainevahetusprotsessides elektronide lõppaktseptoritena). Anaeroobid Aeroobne lagunemine
Anaeroobid

Anaeroobid ehk anaeroobsed organismid on vaba molekulaarse hapnikuta ehk anoksilises keskkonnas elavad organismid, kes eluprotsessideks ei vaja molekulaarset hapnikku, ja kes hapniku esinemisel võivad isegi surra (obligaatanaeroobid). Anaeroobe saab jagada kolmeks suureks rühmaks: obligaatanaeroobid (anaeroobid, kes molekulaarse hapniku tavakontsentratsioonidel surevad) fakultatiivanaeroobid (organismid, kes suudavad hapnikku selle olemasolul kasutada) aerotolerandid (organismid, kes suudavad hapniku olemasolul ellu jääda, kuid funktsionaalselt on nad anaeroobid, kuna nad ei kasuta hapnikku ainevahetusprotsessidel elektronide lõppaktseptoritena). Aeroobid Anaeroobne glükolüüs Käärimine Oksüfiilid
Akaritsiidid

Akaritsiidid on preparaadid (insektitsiidid) lestade ja puukide tõrjeks. Nõukogude ajal oli üks tuntumaid akaritsiide tiofoss, mille kasutamine on nüüdseks keelatud.
Kosmogoonia

Kosmogoonia (vanakreeka sõnast κοσμογονία (kosmogonia; 'maailma tekkimine')) on astronoomia haru, mis uurib Universumi ja selle koostisosade teket ja arengut. Kosmoloogia Kosmograafia
Aklimatisatsioon

Aklimatisatsioon ehk aklimatiseerumine on protsess, kus loom või taim kohaneb (tavaliselt avaldub see tema füsioloogias) uute kliima- või elutingimustega. Enamasti on muutusi põhjustavaks teguriks kas temperatuur, niiskus, toit või aastaajalised iseärasused. Enamasti toimub aklimatisatsioon suhteliselt lühikese aja jooksul (ühe organismi eluea jooksul). Näiteks kalad on võimelised järk-järgult muutuva vee temperatuuri ja vee kvaliteediga aklimatiseeruma; kui need tegurid muutuksid aga suhteliselt kiiremini, siis kalad sureksid. Aklimatisatsiooni kõrgeim aste on naturaliseerumine, mille tagajärjel organism suudab vaadeldavas keskkonnas (looduslikus koosluses) edukalt areneda ja sigida, vajamata mis tahes eluetapis inimese abi. kohanemine naturalisatsioon (bioloogia) metsistumine introduktsioon (bioloogia) Masing, V. (koost.). 1992. Ökoloogialeksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus, lk 177
Akvaarium

Akvaarium on mahuti (vivaarium), mille vähemalt üks külg on läbipaistev, ja kus elavad veeorganismid (veetaimed, kalad, muud veeloomad). Akvaariumis kasvatatakse organisme enamasti kas uurimiseks, koduloomadena või täidab akvaarium esteetilisi eesmärke. Akvaariumidega tegelevat valdkonda nimetatakse akvaristikaks. Akvaariumihuvilisi inimesi ja selle pidajaid nimetatakse akvaristideks. Delfinaarium Okeanaarium
Akvakultuur

Mitte segi ajada mõistega Vesikultuur ehk vesiaiandus ehk hüdropoonika. Akvakultuur ehk vesiviljelus on üldjuhul kasulike veeorganismide, nii mageveeliste kui ka mereveeliste, kasvatamine vesikeskkonnas. Meres kasvatatavat akvakultuuri nimetatakse marikultuuriks. Teatavate organismidega kasvatatavat akvakultuuri võib nimetada vähikasvatuseks, kalakasvatuseks, krevetikasvatuseks jne. Akvakultuuris kasvatatakse enamasti limuseid, vähke, veetaimi (ka vetikaid) ja vääriskalu (näiteks vikerforelli). Akvakultuur on inimkonnale märksa ohutum võrreldes maismaal kasvatatavate liikide pidamisega. Paljud viirushaigused, näiteks rõuged, linnugripp, seagripp ja hullulehmatõbi jõuavad inimesele maismaaloomadelt. Seevastu pole veel teada, et mõni vees kasvatatav taim või loom inimesele nakkust annaks, kui mitte arvestada kalade siseparasiite. Akvakultuur pärineb Hiinast, umbes ajast 2500 eKr. Esimesena kasvatati karpkala, kes on pidamistingimuste suhtes vähenõudlik. Karpkala kasvatamine viis kuldkalade aretamiseni Tangi dünastia ajal. Hawaii põliselanikud rajasid kalatiike rohkem kui 1000 aastat tagasi. Kalatiike leidus ka Vanas Roomas ja selle kombe võtsid üle varakristlikud kloostrid, sest kala oli paasturoog, mida võis süüa ajal, kui liha ei tohtinud süüa. Keskajal levis kalatiikide rajamise komme kõikjale Euroopasse, kaasa arvatud Eestisse. Kalatiikide tähtsus vähenes 19. sajandil, kui transport arenes ja muutis ka sisemaal värske kala odavamaks. 2007. aasta seisuga kasvatatakse maailmas akvakultuuri abil 430 loomaliiki, mis on suur edasiminek võrreldes 13 liigiga 2000. aastal ja 324 liigiga 1997. aastal. Tänapäeval akvakultuuri tähtsus suureneb. Selle põhjuseks on paljude kalaliikide looduslike varude üleekspluateerimine ja maailma rahvaarvu kasv, mis suurendab nõudlust kvaliteetsete proteiiniallikate järele. Eestis on vesiviljelus tõusuteel ja valdava osa toodangust moodustab vikerforell (2016. aastal 78% kogu müüdud kala- ja vähitoodangust). Kokku müüdi 2016. aastal kaubakala ja -vähki 868 tonni ja seda 3,7 miljoni euro väärtuses. Sellest 680 tonni ja 2,6 miljonit eurot oli vikerforelli osa, harilikku jõevähki müüdi 0,7 tonni ja teiste liikide (ahven, arktika paalia, angerjas, aafrika angersäga, karpkala, pakslaup, säga, siberi ja vene tuur ning valgeamuur) osa oli väiksem. Samal aastal läks ekspordiks 9% toodangust. Marikultuur Mereannid Vesikultuur Vetikakasvatus "Vikerforelli osatähtsus vesiviljeluses aina suureneb" ERR, 19. mai 2017. Tiit Paaver: Akvakultuur ja selle areng maailmas Ajakiri "Euroopa kalandus ja akvakultuur"
Sedani lahing (1940)

Sedani lahing toimus Teise maailmasõja ajal Saksa ja Prantsuse vägede vahel Sedani linna juures. 13. mail 1940 murdsid Saksamaa tankidiviisid Sedani juures läbi prantslaste kaitsest ja ületasid Meuse'i. Sellega algas Saksa väe Prantsusmaale tung. Teine maailmasõda
Çeşme lahing

Çeşme lahing (ka Tšesme lahing) toimus Çeşme lahel Vene-Türgi sõja ajal 5.–7. juulil 1770 Venemaa ja Osmanite riigi merelaevastiku vahel. Ööl vastu 7. juulit 1770 hävitas Vene eskaader admiral Grigori Spiridovi (1713–1790) plaani järgi (vahetult juhtis lahingus osalenud laevu Samuel Greigh) arvuliselt ülekaalus oleva Türgi laevastiku.
Eddie Irvine

Edmund Irvine (sündinud 10. novembril 1965 Newtownardsis Põhja-Iirimaal) on endine Suurbritannia Vormel 1 võidusõitja. Võidusõiduga hakkas ta vanemate innustusel tegelema juba varakult. Tema isa Edmund Irvine seenior ja õde Sonia toetasid teda terve tema karjääri jooksul. Tema kui elukutselise võidusõitja karjäär algas 1983. aastal. 1988. aastal liitus ta Vormel 3 sarjaga, aasta hiljem sarjaga Vormel 3000. Vormel 1 maailma pääsemisele aitas kaasa Jordani Vormel 3000 tiimiga liitumine 1990. aastal. 1993. aastal sai ta Jordani sõitjaks Vormel 1 sarjas. 1996. aastal sai temast Ferrari sõitja. Tema meeskonnakaaslaseks sai hilisem seitsmekordne maailmameister Michael Schumacher. 1999. aasta oli Eddie Irvine'i karjääri edukaim: ta võitis neli sõitu, kuid kaotas maailmameistritiitli aasta viimasel võistlusel Jaapanis Mika Häkkinenile, tulles ise teiseks. Ta kaotas kokkuvõttes Häkkinenile kahe punktiga. Pärast hooaega lahkus ta Ferrarist ja ühines äsjaloodud Jaguar F1 tiimiga. Eddie oli ainus sõitja, kes suutis Jaguari poodiumile viia: 2001. aasta Monaco Grand Prix'l ja 2002. aasta Itaalia Grand Prix'i. Pärast 2002. aasta hooaega ta lõpetas oma karjääri. Jordan (1993–1995), Ferrari (1996–1999), Jaguar (2000–2002)
Théodred

Théodred on J. R. R. Tolkieni "Sõrmuste Isanda" kolmikteose tegelasi. Théodred sündis 2978. aastal. Ta on Rohani kuninga Theodeni ainus laps ja pärija. Tema ema Elfhild suri teda sünnitades. 3002. aastal jäid orvuks tema nõod Éomer ja Éowyn ning tema isa Theoden võttis lapsed enda juurde elama. Theodred kasvas oma nõbudega koos üles ja nende läbisaamine oli nii hea, nagu oleksid nad tema lihased õde ja vend. 3014. aastal hakkas kuningas Theoden tasapisi langema oma nõuniku Grima Wormtongue mõju alla, kes oli salaja Sarumani teenistuses. Grima püüdis ka Theodredi ja Eomeri kuninga vastu üles ässitada ning samuti neid omavahel tülli pöörata kuid nad jäid lojaalseks ning mõjutamatuks. Seejärel otsustas Saruman, et Théodred tuleb kõrvaldada kuna ta on Rohani kuninga poeg ning pärija, ning ta kujutas suurt ohtu Sarumani plaanidele. Théodred oli Ratsurimargi Teine marssal. Tema väed paiknesid Helmi Sügaviku juures ning ta vastutas ka lääne frondi ja pealinna turvalisuse eest. Kui kuningas Theoden jäi haigeks ja polnud enam võimeline käske jagama, siis võttis Théodred juhtimise üle ning asus korraldama Rohani kaitset. Ta taipas, et Saruman kavatseb Rohanit halvata ning selle juhtimise üle võtta. Seepärast korraldab ta väed ümber 3019. aasta veebruaris suunates nad Edorasest Elfhelmi. Théodredi skaudid raporteerivad talle, et väed on väljunud Raudlinnast. 26. veebruaril viib Théodred oma väed üle Raudjõe Sarumani vägedele vastu. Kuid Sarumani väed on suuremad ja Théodredi väed jäävad alla. Esimese lahingus Raudlinna vägedega jääb Théodred oma meestega saarele lõksu. Grimbold jäetakse lääne kaldale valvet pidama, ülejäänud väed aga suunduvad idakaldale. Sarumani väed ründavad aga ootamatult ning järeleandmatult nende positsioone ning Roharimid loodavad asjatult mujalt abi. Hiljem ilmneb, et Saruman oli andnud otsesed korraldused, et Théodred tuleb iga hinna eest tappa. Kui Grimbold jõuab abivägedega saarele, on aga juba liiga hilja. Théodred on langenud. Theodred maetakse koos oma langenud kaaslastega saarele – Raudlinna koolmetele. Ümber langenute haua pannakse nende odad ja Theodredi võitluslipp asetatakse kalmukünka tippu. Kuningas kaotab oma ainsa poja ja pärija. Hiljem nimetab Theoden oma pärijaks Eomeri ja kui kuningas hukkub Pelennori Põldude lahingus saab Eomerist Rohani kuningas.
Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots

"Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots" (sageli lühendina MGS4) on konsooli hiilimis-tulistamismäng, mille tuntud Jaapani videomängude tootja Konami tootis eksklusiivselt Sony PlayStation 3-le. Mäng anti välja 12. juunil 2008. "Metal Gear Solid 4" on tunnustatud "Metal Geari" sarja viimane mäng, kus jõuab lõpule sarja peategelase Solid Snake'i lugu. Nagu sarjale juba omaseks saanud, on ka MGS4-s endiselt tähtsal kohal varitsemine, hiilimine ja kaval planeerimine. "Metal Gear Solid 4" on kriitikutelt saanud väga kõrgeid hinnanguid ning mäng on ületanud kõik senised PS3-konsooli mängude müügirekordid.
Oreli register

Oreli registriks võib lihtsalt ja kõigile arusaadavalt nimetada oreli häält, ilma milleta on pill lihtsalt vait. Orelil on ühisel tuulepõhjal viled, mis asetsevad eri kõrguse ja tämbriga rühmadena - registritena. Register koosneb vilede reast. Kui on mitmekordne register, näiteks Mixtur 4 fach, siis tähendab see, et register koosneb nelja vile reast. Mitmekordseteks registriteks nimetatakse selliseid registreid, kus ühele klahvile vastab mitu (tavaliselt 2 kuni 5) vilet. Märgitakse fach, näiteks Mixtur 4 fach (neljakordne Mixtur), Cornett 3 fach (kolmekordne Cornett) jne. Kõigil ülejäänud registritel vastab ühele klahvile üks vile. Keelregistriks nimetatakse registrit, mis koosneb keelviledest. Keelvile puhul tekib heli vile sees asuva keele vibreerimisel õhuvoolus. Keelregistrid on tugevamad ja kuuluvad oreli sooloregistrite hulka. Näiteks Fagott 8`, Trompet 8`, Posaune 16`, Trompetenbass 8`. Kui klaveril tekib heli kohe klahvile vajutades, siis orelil tekib heli alles siis, kui organist teeb lahti mõne registri. Kui organist vajutab seejärel klahvile, siis avanevad tuulepõhja sees olevad ventiilid, õhk pääseb vilesse (viledesse) ja tekib heli. Kõik sõltub sellest, mitut registrit kasutatakse. Organist kas teeb lahti või paneb kinni oreli mängupuldis asuvaid nuppe. Nuppudel on kirjas registrite nimetused. Organist peab teadma ja tundma registrite omapära, kõlavärvi ja helitugevust. Vastavalt sellele organist kasutabki mitmesuguseid registrite kombinatsioone. Orelid on väga erineva registrite arvuga. Kõige vanem oreliregister on Principal sõnast praestare, mis ladina keeles tähendab 'ees seisma'. Principal asub alati oreli prospektis, ehk eespool. Need on need viled, mis on oreli esiküljel. Principali kõla on umbes selline, kui oli 14. sajandi orelitel. Oreliregistri leiutaja pole teada. Dispositsioon (muusika) Orelivile Tuulepõhi
Dispositsioon (muusika)

Dispositsioon on oreli registrite loetelu. Oreli dispositsioon annab ülevaate orelist. Dispositsiooni järgi on võimalik aru saada: milline on orel; mis stiilis on orel ehitatud; kui suur on orel. Oreli dispositsioon on registrite loetelu. Registrite nimetused pannakse kirja alates kõige madalamatest registritest ja lõpetades keelregistritega. Mida madalamalt kõlab oreli register, seda suurem on number jalgades. Registreid eristatakse jalgades: 32´ (jalga) kõlab kolm oktavit madalamalt 16´ kõlab kaks oktavit madalamalt 8´ annab põhikõrguse 4´ kõlab ühe oktavi kõrgemalt 2⅔´ kõlab 1,5 oktavit kõrgemalt 2´ kõlab kaks oktavit kõrgemalt 1´ kõlab kolm oktavit kõrgemalt. Dispositsiooni märkimise näide Manuaal: Principal 16`, Bordun 16`, Principal 8´, Rohrflöte 4´, Quinte 2⅔´ , Octave 2`, Mixtur 4 fach, Cornett 3 fach, Trompet 8`, Fagott 8`. Pedaal: Subbass 16`, Violon 16`, Cello 8`, Bassflöte 8`, Posaune 16`, Trompetenbass 8`. Kui orelil on mitu manuaali ja kui registrid asuvad erinevatel tuulepõhjadel, märgitakse dispositsioonis ka manuaalide nimetused. Näiteks Hauptwerk (peamanuaal), Oberwerk, Brustwerk, Rückpositif jne. Kui registrid asuvad ühisel tuulepõhjal, siis öeldakse esimene manuaal, teine manuaal. Samamoodi märgitakse ka pedaal. Loomulikult on orelitel registrite loetelu erinev ja sellepärast on ka dispositsioon erinev. Oreli registrid
Jalgpall 2008. aasta suveolümpiamängudel

Jalgpall 2008. aasta suveolümpiamängudel algas kaks päeva varem, kui olümpiamängud ametlikult avati. Jalgpallivõistlused toimusid 6.–24. augustini. Meeste koondised koosnesid põhiliselt kuni 23-aastastest mängijatest, kuid reeglid lubasid osaleda ka kuni 3 mängijal, kes on vanemad. Naiste võistlustel osalesid riikide rahvuskoondised. Eelmiste 2004. aasta Ateena olümpiamängude kolm paremat meeskonda olid: Olümpiavõitja: Argentina Hõbemedal: Paraguay Pronksmedal: Itaalia Olümpiavõitja Argentina Hõbemedal Nigeeria Pronksmedal Brasiilia 4. koht Belgia 5. koht Itaalia 6. koht Elevandiluurannik 7. koht Holland 8. koht Kamerun 9. koht USA 10. koht Lõuna-Korea 11. koht Austraalia 12. koht Serbia 13. koht Hiina 14. koht Uus-Meremaa 15. koht Jaapan 16. koht Honduras Ametlikud tulemused Eelmiste 2004. aasta Ateena olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid: Olümpiavõitja: USA Hõbemedal: Brasiilia Pronksmedal: Saksamaa Olümpiavõitja USA Hõbemedal Brasiilia Pronksmedal Saksamaa 4. koht Jaapan 5. koht Hiina 6. koht Rootsi 7. koht Norra 8. koht Kanada 9. koht Põhja-Korea 10. koht Uus-Meremaa 11. koht Argentina 11. koht Nigeeria Ametlikud tulemused Jalgpalli koduleht Pekingi OM-il
Émile Cartailhac

Édouard-Philippe-Émile Cartailhac (15. veebruar 1845 Marseille – 25. november 1921 Genf) oli prantsuse arheoloog. Émile Cartailhac oli pärit vanast Aveyroni alamaadlisuguvõsast ja tema isa oli Lyonis tolliametnik. Émile Cartailhac lõpetas Lyonis keskkooli. Seejärel õppis ta Toulouse'i ülikoolis õigusteadust ning 1868 sai temast advokaat. Ta oli oma kutsealast vähe huvitatud ja suurelt jaolt oma onu Armand de Quatrefages de Bréau, tolleaegse Toulouse'i ülikooli zooloogia õppejõu ja hilisema Loodusloomuuseumi professori mõjutusel tekkis Émile'il kirg loodusloo vastu. 1864 korrastas Cartailhac koos Eugène Trutat'ga Édouard Filholi rajatud Toulouse'i Loodusloomuuseumi inimese paleontoloogia kollektsioone. Pariisi maailmanäituse ajal 1867 võttis ta Gabriel de Mortillat' ja Édouard Lartet' kõrval osa antropoloogiagalerii rajamisest. 1884. aastast korraldas ta Saint-Raymondi muuseumi ekspositsiooni Saint-Serninis. 1887 oli ta Toulouse'i põhikorraldaja. Viimaste asutuste ekspositsioon pärines suurelt jaolt Cartailhaci väljakaevamisest. Cartailhac oli 1867. aastast Kesk-Prantsusmaa Arheoloogiaseltsi liige ning 1914–1921 seltsi president. Aastast 1899 oli ta võistluse "Jeux Floraux" korraldajate seas. 1910. aastal pidas loenguid Toulouse'i ülikoolis. 1887 Auleegioni kavaler 1899 Toulouse'i Teaduste, Raidkirjade ja Kirjanduse Akadeemia liige 1912 Oxfordi ülikooli audoktor 1912 Auleegioni ohvitser Fotod, bibliograafia
Transponeeriv muusikainstrument

Transponeeriv muusikainstrument on muusikainstrument, mille kõlav helikõrgus erineb noodikirjas märgitud helikõrgusest teatud intervalli võrra. Näiteks: pikoloflööt in Des kõlab kirjutatust väike noon kõrgemal pikoloflööt in C kõlab kirjutatust oktav kõrgemal pikoloklarnet in As kõlab kirjutatust väike sekst kõrgemal pikolotrompet in F kõlab kirjutatust puhas kvart kõrgemal pikolotrompet in Es kõlab kirjutatust väike terts kõrgemal pikolotrompet in D kõlab kirjutatust suur sekund kõrgemal klarnet in B kõlab kirjutatust suur sekund madalamal trompet in B kõlab kirjutatust suur sekund madalamal sopransaksofon kõlab kirjutatust suur sekund madalamal inglissarv kõlab kirjutatust puhas kvint madalamal metsasarv in F viiulivõtmes kõlab kirjutatust puhas kvint madalamal, bassivõtmes kõlab kirjutatust puhas kvart kõrgemal altsaksofon kõlab kirjutatust suur sekst madalamal tšelesta kõlab kirjutatust oktav madalamal kontrafagott kõlab kirjutatust oktav madalamal kitarr kõlab kirjutatust oktav madalamal basskitarr kõlab kirjutatust oktav madalamal kontrabass bassivõtmes kõlab kirjutatust oktav madalamal, kuid viiulivõtmes seal, kus kirjutatud tenorsaksofon kõlab kirjutatust suur noon madalamal bassklarnet in B kõlab viiulivõtmes kirjutatust suur noon madalamal
Aimo Tukiainen

Aimo Johan Kustaa Tukiainen (6. oktoober 1917 Orivesi – 3. juuni 1996 Helsingi) oli soome skulptor. Aimo Tukiaise tuntuim teos on Mannerheimi ratsamonument Helsingi kesklinnas Mannerheimintiel. Ta on paljude monumentaalskulptuuride, portreede ja hauamonumentide autor. Lisaks tegi ta mitmesuguseid medaleid ja väikeskulptuure. Aimo Tukiainen on ka Köyliö valda püstitatud piiskop Henriku tapja Lalli monumendi autor. Aastal 1956 sai Tukiainen Pro Finlandia medali.
Lev Berg

Lev Semjonovitš Berg (ka Leo Semenovich Berg) (14. märts (2. märts vkj) 1876 Bender – 24. detsember 1950 Leningrad) oli vene geograaf, ihtüoloog ja evolutsiooniteoreetik. Ta oli teadlasena erakordselt viljakas ja põhjalik, avaldades üle 20 raamatu ja monograafia, nende hulgas suurülevaated Venemaa kalastikust, Venemaa maastikugeograafilisest rajoneerimisest, klimatoloogiast jm. Aastal 1922 ilmunud raamat "Nomogenees" kirjeldas orgaanilist evolutsiooni kui seaduspäradel põhinevat protsessi – nomogeneesi. Ta väitis, et liikide teket ei põhjusta looduslik valik, vaid mutatsioonid, ja et loodusliku valiku roll on teisejärguline. See osutus üheks kõige mõjukamaks darvinismikriitiliseks teadusteoseks 20. sajandil. Sellele toetusid oma töödes Aleksandr Ljubištšev, Sergei Meien jt. 1940–1950 oli Berg Vene Geograafiaseltsi president. Tema järgi on nimetatud Bergi mäed (6 nunataki rivi) Antarktikas. Severnaja Zemlja Oktoobrirevolutsiooni saarel ja Franz Josephi maa suurimal saarel Georgi maal asub Bergi neem. Eesti maastikuteadlastest on Bergi õpilane olnud Eduard Markus. Berg, Leo S. 1969. Nomogenesis or Evolution Determined by Law. (Translated from the Russian edition (1922) by J.N. Rostovtsov.) Cambridge: MIT Press. Shapovalov, Leo 1951. Leo Semenovich Berg, 1876–1950. Copeia 1951(3): 185–186. Viktor Masing 1977. L. S. Berg uurijana, juurdlejana ja innustajana. Rmt.: Pravdin, I.; Tšepurnov, V., Akadeemik L. S. Berg (1876–1950). Tallinn: Valgus, lk. 52–54.