laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ussripik

Ussripik ehk ussjätke ehk apendiks (ladina keeles appendix vermiformis) on inimeste kõhuõõnes umbsoole alumises osas paiknev ussripikusuudmest algav rudimentaarne jätke (torujas moodustis). Ussripikut tuntakse ka pimesoolena. Ussripiku areng, anatoomia, asend, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad indiviiditi erineda. Ussripikul eristatakse sarnaselt seedekanaliga kolme kesta: sisemine limaskest; keskmine lihaskest; välimine serooskest. Ussripik võib olla sirge või kõver ja ulatuda soolest välja mis tahes suunas. Ussripiku mõõtmed on varieeruvad: pikkus 3–20 cm, keskmiselt 8 cm, läbimõõt 0,5–1 cm. Ussripik liigitatakse lümfisüsteemi GALT-iks ehk sooltega seotud lümfikoeks. Ussripiku seinas paiknevad koondlümfifolliikulid. Ussripiku sees on aga rohkelt lümfisooni, milles liikuv lümf suunatakse lümfisoonte kaudu rinna (ductus thoracicus) lümfijuhasse. Ussripikupõletik on apenditsiit (äge apenditsiit (appendicitis acuta) või krooniline apenditsiit). Ussripikut võivad sageli haarata ka sellised kroonilised põletikulised soolehaigused nagu Crohni tõbi ja haavandiline koliit. Iga 200–300 apenditsiidi kohta leitakse keskmiselt üks-kaks ussripiku neuroendokriinset kasvajat (NET-kasvajat) Ussripiku pahaloomulised kasvajad klassifitseeritakse jämesoolevähina. Saksa anatoom Robert Ernst Eduard Wiedersheim (1848–1923) avaldas 1893. aastal nn jäänukelundite loetelu (list of vestigial organs), kuhu oli lisatud ka apendiks. "Meditsiinisõnastik" 814:2004. Arne Lepp. Inimese anatoomia, I osa. Liikumisaparaat, siseelundid, Tartu Ülikooli Kirjastus, lk 367, 2013, ISBN 978-9949-32-239-8. Meeli Roosalu. "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, lk 114, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9. Lymphatics, Veebiversioon (vaadatud 04.03.2014) (inglise keeles) Ingrid Mesila, Mao ja seedetrakti haigused, 105, (vaadatud 04.03.2014) Enamik haruldaste kasvajatega patsiente saavad esialgu valeravi, 11. november 2013 (vaadatud 04.03.2014) Sissekanne Terminologia Anatomicas A05.7.02.007: Appendix vermiformis. Ussripik Äge apenditsiit, Tartu Ülikooli Kliinikum, Kirurgiakliinik Toomas Väli, Äge ussripikupõletik: esinemine ja diagnoosimine Tartus, Eesti Arst 2007; 86 (6): 394–399
Ferdinand IV

Ferdinand IV (8. september 1633 – 9. juuli 1654) oli Habsburgide dünastiast pärinev Böömimaa, Ungari ja Saksa kuningas. Ta oli Ferdinand III poeg. Ferdinand kuulutati isa soovil juba tolle eluajal nii Böömimaa kuningaks (1646), Ungari kuningaks (1647) kui ka Saksa kuningaks (1653), et kindlustada troonijärglust. Kuid vaid aasta hiljem suri Ferdinand IV ootamatult ning ei saanudki seetõttu kunagi tegelikult võimule. Trooni päris hoopis tema noorem vend Leopold.
Lymphocryptovirus

Lymphocryptovirus on viiruste perekond. Perekonda Lymphocryptovirus liigitatakse järgmised viiruste liigid: Epsteini-Barri viirus (EBV, EB-viirus, Human herpesvirus 4, HHV-4) chimpanzee lymphocryptovirus ((LCV), Pongine herpesvirus 1, PoHV-1, Herpesvirus pan) orangutan lymphocryptovirus ((LCV), Pongine herpesvirus 2,PoHV-2,Orangutan herpesvirus) gorilla lymphocryptovirus (Herpesvirus gorilla, Pongine herpesvirus 3, PoHV-3) African green monkey EBV-like virus (Cercopithecine herpesvirus 14, CeHV-14) rhesus lymphocryptovirus (rhesus LCV, RLV, McHV-4, Cercopithecine HV 15) marmoset lymphocryptovirus (Callitrichine HV 3, CalHV-3,CHV3) panine herpesvirus 1 (Herpesvirus Papio). Lympho tähendab tõenäoliselt perekonda liigitatud viiruste lümfotroopsust ehk lümfikoes paljunevat viirust. Andrew M.Q. King, Michael J. Adams, Elliot J. Lefkowitz, Eric B. Carstens, [Virus Taxonomy: Classification and Nomenclature of Viruses : Ninth Report of International Committee on Taxonomy of Viruses], International Union of Microbiological Societies Virology Division, Veebiversioon (vaadatud 4.03.2014) (inglise keeles) ICTVdB Index of Viruses, veebiversioon (vaadatud 4.03.2014) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Lymphocryptovirus seisuga 4.03.2014.
CD (klassifikatsioon)

CD-rakkude pinnatunnuste klassifitseerimissüsteem (inglise cluster of differentiation; lüh CD) on rakkude pinnal ekspresseeruvate antigeenide numbrilise märgistamise ehk klassifitseerimissüsteem. CD-klassifikatsioonisüsteem kooskõlastati 1982 aastal Pariisis peetud 1st International Workshop and Conference on Human Leukocyte Differentiation Antigens (HLDA) konverentsil. Algselt kasutati laborites CD-klassifitseerimissüsteemi valdavalt leukotsüütide antigeenide numbrilise märgistamise ehk klassifitseerimissüsteemina, hiljem lisandusid ka teised rakud. Inimestel on klassifitseeritud 350 CD-markerit (2009) (näit CD1, CD2, CD3, CD4, CD5, CD7, CD8, CD9, CD10, CD11c, CD46, ... , CD150, CD152, CD279,...).  Pikemalt artiklis CD-diferentseerumise markerid CD-d ehk CD-molekulid täidavad organismis erinevaid ülesandeid, osaledes nii signaalrakkude, retseptoritena, osad vajavad diferenseerumiseks ensüümide kaasabi ja osad markerid leiavad kasutust kliinilises meditsiinis. Harilikult loetakse või mõõdetakse rakkude diferentseerumise markereid vooltsütomeetria meetodil. Rakkude populatsioon tähistatakse kas '+' või '-' märgiga. Kui eristunud molekul avaldub raku pinnal lisatakse molekuli tähisele ülaindeksiga '+'. Kui diferentseerunud molekuli pinnal diferentseerumise markerit ei tuvastata siis lisatakse molekuli tähisele ülaindeksiga '-'. Näiteks "CD34+ CD31-" on rakk, mille pinnal on ekspresseerunud CD34, kuid mitte CD31 molekul. Diferentseerumismarkereid võidakse kirja panna ka järgmiselt: CD3+CD8- lümfotsüüdid. Osade rakupopulatsioonide kohta kasutatakse variatsioonide ära märkimiseks ka tähiseid hi, mid või low. "Meditsiinisõnastik" 111:2004. Laine Trapido. "Meditsiiniterminite lühendeid". AS Medicina, Tallinn, lk 43, 2007, ISBN 978-9985-829-79-0. HCDM,Human Cell Differentiation Molecules CD Markers Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Cluster of differentiation seisuga 04.03.2014.
Inventsioon

Inventsioon on lühike kahe- või kolmehäälses kontrapunktis, tavaliselt klahvpillile kirjutatud muusikateos, mis on eeskätt mõeldud harjutuspalaks. Tuntumad inventsioonid on Johann Sebastian Bachi 15 kahehäälset ja 15 kolmehäälset inventsiooni (3-häälseid nimetas Bach ise sinfoniateks). Inventsioon sarnaneb vormilt fuugaga, kuid on palju lihtsam. See koosneb ekspositsioonist, töötlusest ja mõnikord repriisist. Peamine erinevus on, et inventsioonis ei ole tavaliselt teema vastust dominanthelistikus. Ekspositsioonis esitab esimene hääl teema, mille järel esitab sama teema samas helistikus teine hääl, esimene hääl mängib samal ajal kõrvalteemat või vabas kontrapunktis. Töötluses on teema meloodilised või harmoonilised variatsioonid. Töötlus lõpeb põhihelistikus. Kui inventsioonil on repriis (teema uuesti esitamine muutmata kujul), on see väga lühike, tavaliselt ainult kaks või neli takti.
Hoyvík

Hoyvík on Streymoy saarel asuv Fääri saarte suuruselt kolmas linn. 2011. aasta 1. jaanuari seisuga elas linnas 3633 inimest. Aastast 1978 moodustab Hoyvík Fääri saarte pealinna Tórshavniga ühe omavalitsuse ja sellest ajast peale on linna elanike arv väga kiiresti kasvanud. Hoyvík on muutunud pealinna põhjapoolseks eeslinnaks. Kohanime Hoyvík esimene osa tuleb sõnast hein (hoyggj) ja teine osa viitab lahele (vigen), kus asula asub. Sealt pärit inimeste kohalik nimetus on hoyvíkingur. Linnast idas asub väike, 0,8 hektari suurune asustamata Hoyvíkshólmuri laid, mis on üks Fääri saarte 11 laiust. Aastal 1939 ehitati sinna väike tuletorn, mis on alles ka praegu. Üle laiu avaneb vaade Nólsoyarfjørðuri väinale ja ida pool paistab Nólsoy saar. Kirdes paistab Eysturoy saar, millega ühenduse loomiseks on plaanitud ehitada merealune tunnel. Linnast lõunas asub Hoydalari org, kus asub gümnaasium ja mis moodustab ka piiri Tórshavniga. Lisaks asub linnas Fääri saarte ajaloomuuseum. Hoyvík on vana kuninga vabatalupoegade asundus ja aastal 1584, mil alustati sealsete maade kohta raamatute pidamist, asus seal kaks talu. Aastal 1600 liideti need talud aga üheks. Tänu pealinna, kus töötasid ja elasid Taani ametnikud, lähedusele proovisid ametnikud saada talu enda renditaluks, et saada sealt lisa oma palgale. See õnnestus esimest korda aastal 1802 ja seejärel jagati talu üle kahe sajandi taas kaheks võrdseks osaks, millest üks kuulus ühiselt politseiülemale ja kohtunikule. Aastast 1819 kuulus see talu vaid politseiülemale. Just see talu muudeti aastal 1920 põllumajanduslikuks uurimisjaamaks ja sinna ehitati uued hooned. Kui jaam aastal 1982 põhja poole Kollafjørðurisse koliti, avati talus tänini tegutsev vabaõhumuuseum. Muuseumihoonena kasutatakse enne 1813. aastat ehitatud vana hoonet, mis sisaldab tööriistu ja nõusid, mida Fääri saarte taludes 200 aastat tagasi leidus. Talu teine osa jäi pärast 19. sajandi alguses toimunud jagamist perekonnale, kes on seal elanud alates 1600. aastast kuni tänapäevani. Asula elanike arv oli enne 20. sajandit väga väike ja kuni 19. sajandi keskpaigani koosnes kogu rahvastik ühe talu elanikest. Hiljem jagunes talu kaheks ja väljapoole neid talusid ehitati esimesed majad aastal 1835. Pärast Teist maailmasõda ehitati talu maade lähedale veel mõni maja, kuid tõeline arendusbuum on seal olnud alates 1980. aastate algusest. Uued majad on ehitatud maale, mida varem peeti taluniku talust eemal asetsevaks põllumaaks. 2005. aasta 31. augustil kirjutati kohalikus muuseumis alla Fääri saarte ja Islandi vaheline vabakaubandusleping, mida tuntakse nimega Hoyvíki leping. Sealsele esimesele kirikule pani nurgakivi 2005. aasta juunis Taani kuninganna Margrethe II. 2007. aasta 4. novembril pühitses kiriku ligikaudu 1000 külalise juuresolekul piiskop Hans Jacob Joensen. Hoyvíkisse plaanitakse rajada Fääri saarte peaministri (Løgmaður) ametlik elukoht. Hoyvíki leping Ólavur Clementsen. "Hoyvík / Sepac 2007" (inglise). Vaadatud 04.03.2014. Faroeislands.dk: Hoyvík Fääri saarte asulate pildid ja andmed.
VAZ-2102

VAZ 2102 on Volga autotehase esimene klassikaline viieukseline universaal. Esimene VAZ-2102 väljus konveieriliinilt 1971. aastal ning koosnes suuresti sedaani VAZ-2101 osadest ja detailidest. Esimesel tootmisaastal jõuti valmistada vaid 185 autot. Juhikoht on identne baasmudel VAZ-2101 omaga. Üles avaneva tagaluugi alumine äär ulatub kaitserauani ja on samal kõrgusel pakiruumi põrandaga, selline konstruktsioon lihtsustab nii kauba maha- kui ka pealelaadimist. Tagavararatas ja bensiinipaak on viidud pakiruumi põranda alla, laiendades niimoodi pakiruumi ja muutes põranda tasapinnaliseks. Tagumine iste on allaklapitav ja nii suureneb pakiruumi maht veelgi. Tagumine registreerimisnumber asub tagaluugil, tagumised tuled on vertikaalsed ja asuvad tagaosa äärtes, tagurdustuli asub tagumise kaitseraua all tuledeplokist eraldi. 2102 ehituskvaliteet oli kehvem kui 2101, eriti hästi paistis see silma tagaluugi juures, mille tihendid kippusid tolmu läbi laskma ning kütusepaagi puhul, millest bensiin ajapikku välja auras. Suurendamaks kandevõimet tugevdati sel mudelil nii tagavedrusid kui ka amortisaatoreid. VAZ-2102 suudab korraga ära vedada 2 inimest ja 290 kg kaupa, seda on üle 50 kg rohkem kui VAZ-2101-l. Erinevad olid ka veljed ja rehvid, rehvi laius oli 165 mm VAZ-2101 155 mm vastu. Suurendati ka kütusepaagi mahtu, mis nüüd küündis 45 liitrini. VAZ-2102 on varustatud 64 hj bensiinimootoriga, suurimaks pöördemomendiks on 88 Nm ja väntvõlli pöörete arv maksimaalsel pöördemomendil on 3400 p/min. Auto tagadiferentsiaali ülekannet muudeti 1:4,44-ni. Selle tõttu vähenes tippkiirus 5 km/h võrra. 1974. a sai 02 VAZ-2101 moderniseeritud karburaatori, alates aastast 1976 pandi autole n-ö kolmanda seeria karburaator seerianumbriga 2101-1107010-03 ja alates 1979. aastast 2106 karburaator. 1977. a sai auto uut tüüpi generaatori, 1983 uuendati elektrisüsteemi. 1978 tuli välja uue 69 hj ja 1,3 l mootoriga VAZ-21021 ning VAZ-21023 71 hj ja 1,5 l mootoriga. 21023 oli mõeldud peamiselt ekspordiks. Eksport “nullkahele” paigaldati tagaklaasipesur ning klaasipuhasti, 2103 armatuur ja 2106 peatugedega istmed. 1980. aasta moderniseerimise käigus sai 02 uue süütesüsteemi, 2-liitrise klaasipesuvedeliku paagi ning jalgpumba klaasipesuvedeliku pumpamiseks. Aastatel 1982–1984 töödeldi nookureid ja nukkvõlle lämmastikuga, et saavutada suurem korrosioonikindlus ning kulumisele ja koormustele vastupidavus (seega karastati). Nukkvõlli kiire kulumise probleemile tuli aga lahendus alles siis, kui mindi üle uuele tehnoloogiale koos nukkide valgendamisega, sellega lahendati ka nukkvõllide defitsiidiprobleem 1970. aastatel ja 1980. aastate esimesel poolel. Nende nukkvõllide erinevuseks on kuuskantvöö kolmanda ja neljanda nuki vahel. Vaz 2102 tootmine lõpetati 1985. aasta suvel ning VAZ 2102 vahetas välja alates 1984. aastast tootmises olnud VAZ 2104. "VAZ-2102". veneraud.ee. 26. mai 2011.
Suurbritannia lipp

Suurbritannia lipp, hüüdnimega Union Jack, on Suurbritannia riigilipp ja endise Briti impeeriumi lipp. Lipu praegune kujundus pärineb 1801. aastast. Suurbritannia lipp on saadud Inglismaa lipu, Šotimaa lipu ja Iirimaa Püha Patricku lipu kombineerimisel. Suurbritannia andmebaasis Flags of the World (inglise keeles) Lipu ajalugu, samas
Inimese lümfisõlmede loetelu

Inimese lümfisõlmede loetelu Inimese lümfisõlmede loetelu loetleb inimese lümfisõlmi. Siia nimekirja palume kanda inimese lümfisõlmede nimetusi (ühel inimesel on tõenäoliselt 500 kuni 1000 lümfisõlme) alalõuaalused lümfisõlmed - nodi lymphatici submandibulares aorti ümbritsevad lümfisõlmed - nodi lymphatici aortici eesmised kaelalümfisõlmed - nodi lymphatici cervicales anteriores kaelalümfisõlmed - nodi lymphatici cervicales kaenlalümfisõlmed - nodi lymphatici axillares keelelümfisõlmed - nodi lymphatici linguales keskseinandi-lümfisõlmed - nodi lymphatici mediastinales kinnistilümfisõlmed - nodi lymphatici mesenterici kõhukelmetagused lümfisõlmed - nodi lymphatici retroperitoneales kopsulümfisõlmed - nodi lymphatici pulmonales kõrvaalused lümfisõlmed - nodi lymphatici infra-auriculares kõrvaeessed lümfisõlmed - nodi lymphatici prae-auriculares kõrvasüljenäärme-lümfisõlmed - nodi lymphatici parotidei kubemelümfisõlmed - nodi lymphatici inguinales kuklalümfisõlmed - nodi lymphatici occipitales külgmised kaelalümfisõlmed - nodi lymphatici cervicales laterales küünralümfisõlmed - nodi lymphatici cubitales lõuatsialused lümfisõlmed - nodi lymphatici submentales lülisambaeessed lümfisõlmed - nodi lymphatici tici-praevertebrales näolümfisõlmed - nodi lymphatici facials nibujätke-lümfisõlmed - nodi lymphatici mastoidei niudelümfisõlmed - nodi lymphatici iliaci paramammaarsed lümfisõlmed - nodi lymphatici paramammarii parasternaalsed lümfisõlmed - nodi lymphatici parasternales paratrahheaalsed lümfisõlmed - nodi lymphatici paratracheales pindmised lümfisõlmed - nodi lymphatici superficiales rangluuülesed lümfisõlmed - nodi lymphatici supraclaviculares regionaarlümfisõlmed - nodi lymphatici regionales roietevahelümfisõlmed - nodi lymphatici intercostales südame-eessed lümfisõlmed - nodi lymphatici praepericardiales süvad lümfisõlmed - nodi lymphatici profundi trahheobronhiaal-lümfisõlmed - nodi lymphatici tracheobronchiales vahelihase-lümfisõlmed - nodi lymphatici phrenici õndla-lümfisõlmed - nodi lymphatici poplitei "Meditsiinisõnastik" lk 444-445:2004.
Ogmodon

Ogmodon on maoperekond. Perekonda Ogmodon klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Ogmodon vitianus Peters, 1864 Neid võib kohata Viti Levu saarel (Fidži). Peter Uetz & Jakob Hallermann, Ogmodon Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 04.03.2014) (inglise keeles) Sissekanne AWD-s Sissekanne Catalogue of Life-s Sissekanne IUCN-is Sissekanne Roomajate andmebaasis Sissekanne SITI-s Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Ogmodon vitianus seisuga 04.03.2014.
Hoyvíki leping

Hoyvíki leping on Fääri saarte ja Islandi vahel 2005. aasta 31. augustil Fääri saartel Hoyvíki linnas allkirjastatud vabakaubandusleping. Pärast lepingu sõlmimist tuleb Hoyvíki nõukogu kokku igal aastal; näiteks 2012. aasta 2. veebruaril kohtuti Islandil Reykjavíkis. Tegemist on kõige ulatuslikuma vabakaubanduslepinguga, millega kumbki osapool on liitunud. See tagab peaaegu täielikku kaupade, teenuste, isikute ja kapitali liikumise vabaduse. Leping tegeleb ka konkurentsi ning valitsuste toetustega ja keelustab mistahes rahvuse põhjal diskrimineerimise, välja arvatud juhul kui see on lepingus eritingimustega ette nähtud. Leping on Islandi jaoks ainulaadne, kuna tegemist on esimese sellise leppega, mis kehtestab vabakaubanduse ka põllumajandustoodangule: sektorile, mida Islandi võimud reeglina suuresti kaitsevad. Märkimisväärne erand lepingus on kalandustööstuse eristaatus. Antud tööstuses varem kehtinud piiranguid välismaistele investeeringutele selle lepinguga ei kaotatud. Lisaks vabakaubandusele näeb leping ette ka raamistiku suurenenud koostööks kahe rahva kõigi ühiste huvide suhtes. Täpsemalt mainitud koostöövaldkonnad hõlmavad järgmist: kultuur, haridus, sport, tervishoid, transport, kommunikatsioon, turism, keskkonnateemad, energeetika ja loodusrikkuste haldamine. Fääri saarte parlament Løgting ratifitseeris lepingu 2006. aasta 2. mail ning Islandi Alþingi tegi sama kuu aega hiljem: 3. juunil. Sama aasta 21. augustil toimunud iga-aastasel Lääne-Põhjamaade Nõukogu üldkogul tehti avaldus, et võimalust laiendada lepingut ka Gröönimaale (luues seega Lääne-Põhjamaade vabakaubanduspiirkonna) peaks tõsiselt uurima. Fääri saarte parlamendis märgiti ära, et tulevikus võib lepingut laiendada ka Norrale ja Kanadale. Lääne-Põhjamaade Nõukogu Põhjamaade Nõukogu "A meeting of the Hoyvik Council in Reykjavik" (inglise). 03.02.2012. Originaali arhiivikoopia seisuga 4.03.2014. Vaadatud 04.03.2014. Lepingu ratifitseerimise seadusandluse kavand, sisaldab lepingu täisteksti (Islandi keeles) Fääri saarte valitsuse pressiteade lepingu allkirjastamise kohta (Fääri keeles)
Aghori

Aghori (अघोर aghōra) tähistab šivaistlikku sekti ja sinna kuuluvaid askeete, keda kutsutakse aghorideks või aghori sādhu'deks. "Aghori’d on ühed salapärasemad India askeedid, elades sageli surnuaedades, kattes end põlenud kehade tuhaga ja süües väidetavalt võrdse entusiasmiga nii inimliha ja -väljaheiteid kui ka mitmekäigulisi gurmeelõunaid." 'Aghora' in Monier Williams Sanskrit-English Dictionary [Online]. Source: [1] (accessed: Tuesday February 9, 2010) "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2014. Vaadatud 4. märtsil 2014.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link)
Oleksandrivka (Lõpovetsi rajoon)

Oleksandrivka (ukraina keeles Олександрівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 22. Pindala on 0,362 km².
Oleksandrivka

Oleksandrivka on mitme koha nimi: Oleksandrivka, asula Ukrainas Krasnogvardiiske rajoonis Oleksandrivka, küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis Oleksandrivka, küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tomašpili rajoonis
Märjamaa valla lipp

Märjamaa valla lipp on Rapla maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Märjamaa valla lipp. Praegune Märjamaa vald, mis tekkis 20. oktoobril 2002 ühinenud Märjamaa alevi, endise Märjamaa valla ja Loodna valla ühinemisel, võttis oma lipuks endise Märjamaa valla lipu. Endise Märjamaa valla lipuna oli see kasutusel juba alates 21. oktoobrist 1996. Märjamaa alevi ja Loodna valla sümbolid kuulutati kehtetuks. Märjamaa valla lipp on ruudukujuline vapilipp, mille normaalmõõtmed on 105x105 cm. Rohelisel kangal valge sild nelja kaarega – neist otsmised on poolikud, silla kohal on kollane kaheksa kodaraga ratas. Lipu värvid Pantone värviskaala järgi on roheline PMS 354 ja kuldne PMS Yellow. Märjamaa valla lipul on kujutatud 1861. aastal rajatud kuuevõlvilist 360 jala (110 m) pikkust Konuvere kivisilda, mis on Eesti suuremate sildade seas tänapäevani säilinutest vanim. Hõbedane (valge) värvus sümboliseerib silla ehitamiseks kasutatud tähtsaimat kohalikku maavara – lubjakivi. Tõllaratas sillal on meenutus ehitise noorusajast ja igavese liikluse sümbol. Rattal on kaheksa kodarat ja Märjamaa nimes kaheksa tähte. Kolm võlvitud sillasammast moodustavad Märjamaa algustähe M-i. Valla lipp heisatakse: Alaliselt vallamaja haldushoonel. Ajutiselt valla tähtpäevadel. Suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega, Muudel avalikel üritustel. Hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. 1. maist kuni 30. septembrini (kaasa arvatud) kell 8.00 ja 1. oktoobrist kuni 30. aprillini (kaasa arvatud) kell 9.00 ning langetatakse päikeseloojangul, kuid mitte hiljem kui kell 22.00, kui vallavanem ei ole andnud erikorraldust valla lipu heiskamise ja langetamise muu kellaaja kohta. Kui valla lipp heisatakse koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, valla või muu lipuga, asub valla lipp lipurivi tagant vaadatuna teise riigi, Eesti riigi või maakonna lipust vasakul. Valla lippu ja vappi kasutatakse ka valla esindamisel väljaspool valla piire. Valla sümboolika kasutamise täpsema korra kehtestab volikogu. Märjamaa valla vapp Märjamaa alevi lipp Loodna valla lipp Märjamaa valla sümbolid valla ametlikul kodulehel Märjamaa valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Sigonella lennuväebaas

Sigonella lennuväebaas, tuntud ka kui Sigonella 'Cosimo Di Palma' lennujaam (L'aeroporto 'Cosimo Di Palma' di Sigonella), on sõjaväelennuväli Itaalias Sitsiilia maakonnas, Siracusa ja Catania provintsi territooriumil, umbes 40 km Etna vulkaanist lõunas. 5. novembrist kuni 5. detsembrini 2012, naabruses asuva Catania Fontanarossa lennujaama remondi ajaks, oli Sigonella avatud ka tsiviilliikluseks. Sigonella on kasutusel ka NATO baasina. Vene-Ukraina sõja ajal on lennuväebaasist startinud mitmed USAF strateegilised luuredroonid RQ-44 Global Hawk ja teostanud lende vaenupoolte vahelise eraldusjoone kohal, Ukraina õhuruumis. 16. juulil 2017 16 000 meetri kõrgusel toimunud retk oli 14. maist 2017 alates kolmas. Allveelaevatõrje­üksuse 41º Stormo embleem Naval Air Station Sigonella embleem "World Aero Data". Originaali arhiivikoopia seisuga 13. oktoober 2012. Vaadatud 5. märtsil 2014. "US drone conducts reconnaissance flight over the Donbas". uawire.org (inglise). Vaadatud 19.07.2017.  Sigonella lennuväebaas – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht www.globalsecurity.org: NAS Sigonella Il 41º Stormo dell'AMI di stanza a Sigonella La lunga notte di Sigonella
Ferdinand IV (täpsustus)

Ferdinand IV nime all võib olla tuntud mitu monarhi. Ferdinand IV oli Saksa kuningas 1653–1654 Ferdinand IV-ks võidakse nimetada ka järgmisi valitsejaid: Fernando IV, Kastiilia kuningas 1295–1312 Ferdinando IV, Napoli kuningas, rohkem tuntud Mõlema Sitsiilia kuninga Ferdinando I-na Ferdinando IV, Toscana suurhertsog 1859–1860 Ferdinando IV Ferdinand I Ferdinand II Ferdinand III
Ohvrikivi

Ohvrikivi on ohverdamiseks kasutatud püha kivi, tihti ühe või mitme lohuga. Kõige levinum ohvrikivi rahvapärane nimetus on Richard Viidalepa järgi hiiekivi, mis esineb 21 teates Viidalepale kasutatud ligikaudu 500 teatest 340 ohvrikivi kohta. 158 kivi neist oli kunstlike, inimeste tehtud lohkudega. Kaisma ohvrikivi Nelja kuninga kivi Ristiallika ohvrikivi Tohtrikivi Hiis Kultusekivi Richard Viidalepp. Iseloomustavat Eesti ohvrikividest. Tartu: Eesti Rahvaluule Arhiiv 1940, lk 5–6. (Ilmunud ka ajakirjas Eesti Kirjandus, nr 10, 11 ja 12, 1939.)  Esivanemate ohverdamised/Pühad kivid – alliktekstid Vikitekstides
Professor Lillepooli kroonika

"Professor Lillepooli kroonika" on eesti kirjaniku Herta Laipaiga ulmelugu. Raamat ilmus kirjastuse Eesti Raamat väljaandes 1982. aastal.
Corrèze

Corrèze on mitme koha nimi: Corrèze'i departemang, departemang Prantsusmaal Corrèze'i jõgi, Vézère'i lisajõgi Prantsusmaal samanimelises departemangus Corrèze'i vald, vald Prantsusmaal samanimelises departemangus Tulle'i ringkonnas
Hillar Ojaste

Hillar Ojaste (21. juuli 1927 Narva – 3. märts 1992 Tallinn) oli eesti sporditegelane. 1974 – Eesti NSV teeneline sporditegelane 1964 – Kalevi auliige Biograafia ESBL-is Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Viktor Kingissepa nimelise Tselluloosi- ja Paberikombinaadi kehakultuurikollektiivi esimees Hillar Ojaste (vasakul) vestlemas kombinaadi kergejõustiklaste Margareta Põlluääre ja Arvo Kruusmaaga (1953)