laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Võru Täiskasvanute Gümnaasium

Võru Täiskasvanute Gümnaasium oli gümnaasium Võru maakonnas Võrus aadressil Jüri tänav 42. Kooli ülesandeks oli kõikidele soovijatele üldkeskhariduse omandamise võimaldamise. Kooli moto oli "Kool kogu eluks". 28. märtsi 2019 seisuga õppis koolis 132 õpilast. Kool suleti 31. augustil 2020. Võru Täiskasvanute Gümnaasiumi eelkäijaks võib tinglikult pidada 1855. aastal asutatud pühapäevakooli, mis töötas linna kulul eesmärgiga võimaldada haridust käsitööliste õpipoistele, kel argipäevad olid hõivatud. Pühapäevakool tegutses vähemalt 1872. aastani. 1918. aastal avati Võru Töörahva Keskkool, 1932. aastal alustas tööd Võru Rahvahariduse Seltsi õhtukeskkool. 1949. aastal avati Võru Töölisnoorte Keskkool. 1971. aastal sai kool nimeks Võru Õhtukeskkool, 1976. aastast Võru Kaugõppekeskkool 1. septembril 1987 nimetati kool taas ümber Võru Õhtukeskkooliks. 1. septembrist 1997 sai kooli nimeks Võru Täiskasvanute Gümnaasium. Samal sügisel kolis kool ka oma majja Jüri tänaval. 2009. aasta sügisest tegutses kool aadressil Jüri 42, kus asub esimene koolimajaks ehitatud hoone Võrus. "Ajalugu". Võru Täiskasvanute Gümnaasiumi koduleht. Originaali arhiivikoopia seisuga 2.11.2019. Vaadatud 02.11.2019. Ülle Harju (28. märts 2019). "Millised plaanid on Kagu-Eesti omavalitsustel koolidega?". lounaleht.ee. Vaadatud 02.11.2019. Täiskasvanute gümnaasiumi 165aastane ajalugu. Võru Linna Leht, 1. märts 2020 Koduleht
Karel Čapek

Karel Čapek kuula (9. jaanuar 1890 Malé Svatoňovice – 25. detsember 1938 Praha) oli tšehhi kirjanik. Karel oli maakonnaarsti poeg. Keskhariduse sai ta Hradec Králové, Brno ja Praha gümnaasiumides. Aastatel 1909–1915 õppis ta Praha ülikoolis filosoofiat ja sai doktorikraadi. Seejärel töötas ta raamatukogudes ja eraõpetajana. 1917–1920 töötas ta ajakirjanikuna ajalehes Národní listy ning seejärel 1921–1938 Lidové noviny toimetajana. Kirjanikuna oli tal lai ampluaa: realistlikud jutustused, näidendid, muinasjutud, kriminaaljutud, religioosse taustaga jutud ja ulme. Oma teostes käsitles ta 20. sajandi alguse tehnika ja teaduse saavutustega (masstootmine, massihävitusrelvad) kaasnenud eetilisi probleeme ning hoiatas katastroofide eest. Erilisel kohal tema loomingus oli küsimus, missugune karistus mingi väärteo eest on õiglane. Sel põhjusel kirjutas ta terve hulga kriminaalse süžeega jutte, kus reeglina saab süüdlane karistuse, kuid üldjuhul mitte surmanuhtluse ja sageli mitte sellise, kui seadus ette näeb. Čapek polnud usklik, kuid kirjutas hulga religioosse taustaga lugusid, sest see võimaldas käsitleda eetilise elu ja eetilise käitumise probleeme keerulistes olukordades. Karel Čapek suri vähem kui aasta enne Teise maailmasõja algust. Kui talle sai selgeks, et liitlasriigid (Prantsusmaa, Suurbritannia) ei võta midagi ette Tšehhi päästmiseks, loobus ta söömisest ja suri kopsupõletikku. Ta kirjutas mitu raamatut ka president Masarykist (Kõned TGM-iga, Vaikus TGM-ga ja Lugemine TGM-ist). Tema vend oli kunstnik ja kirjanik Josef Čapek, kes leiutas sõna "robot", mida Karel kasutas näidendis "R.U.R." "R.U.R. (Rosumovi Univerzální Roboti)" (1920, eesti keeles 1985) "Absoluudi vabrik" (1922) "Krakatit" (1924) "Aedniku aasta" (1929, eesti keeles 1964) "Üheksa muinasjuttu" (eesti keeles 1975) "Retk Hispaaniasse" (eesti keeles 1976) "Apokriivade raamat" (1932, eesti keeles 1990) "Sõda salamandritega" ("Válka s mloky", 1935, eesti keeles 1956 kogumikus "Valitud teosed") "Valge taud" ("Bílá nemoc", 1937) "Hordubal. Meteoor. Tavaline elu. Esimene päästesalk" (eesti keeles 1979) "Jutud ühest taskust. Jutud teisest taskust" ("Povídky z jedné kapsy. Povídky z druhé kapsy", 1929, eesti keeles 1983, tõlkinud Leo Metsar) (CS) PRECLÍK, Vratislav. Masaryk a legie (Masaryk and legions), váz. kniha book, 219 pages, first issue vydalo nakladatelství Paris Karviná, Žižkova 2379 (734 01 Karviná-Mizerov, Czech Republic) ve spolupráci s Masarykovým demokratickým hnutím (in association with the Masaryk Democratic Movement, Prague), 2019, ISBN 978-80-87173-47-3, pp.45-75
Katri Kulmuni

Katri Briitta Ilona Kulmuni (sündinud 4. septembril 1987 Tornios) on Soome poliitik, ta on Keskerakonna liige. Ta oli 10. detsembrist 2019 kuni 9. juunini 2020 Soome rahandusminister Sanna Marini valitsuses. Ta lõpetas aastal 2006 Tornios lütseumi ja aastal 2010 kandidaadina Lapi ülikooli sotsiaalteaduste alal; aastal 2018 sai ta sotsiaalteaduste magistriks. Ta töötas detsembrist 2010 kuni juunini 2011 Soome väliskaubandus- ja arenguministri Paavo Väyryneni pressiatašeena. Aastatel 2015–2019 oli ta Soome-Venemaa sõprusühingu eesistuja. Esmakordselt valiti ta Eduskunna liikmeks 2015. aasta Soome parlamendivalimistel Lapimaa valimisringkonnas, ta sai 9702 häält. 2019. aasta Soome parlamendivalimistel sai ta 8423 häält ja ta jätkas Eduskunnas. 6. juunist kuni 10. detsembrini 2019 oli ta Soome majandusminister. Usu poolest on Katri Kulmuni luterlane. Katri Kulmuni koduleht Katri Kulmuni Eduskunna kodulehel
Alanta vald

Alanta vald (leedu keeles Alantos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Molėtai rajooni territooriumil. Valla pindala on 154 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1732 inimest. Valla keskus on Alanta alev, kus aastal 2011 oli 348 elanikku. Vallamaja asub aadressil A.Kraujelio g. 3. Vallavanem on Aidonas Užubalis. Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid Molėtų rajono savivaldybė. vaadatud 2.11.2019. 2011 m. surašymas. Lietuvos statistikos departamentas, vaadatud 23.03.2019.
Diatreet

Diatreet (ladina keeles diatretum, vanakreeka keelest διάτρητος diatretos 'läbi puuritud') on peekritaoline luksuslik Vana-Rooma klaasnõu, mille paksu seina välispinnale on umbes 8 mm pikkuste tihvtidega kinnitatud klaasist võrkkaunistus. Sageli on nõu peal ka tihvtidele kinnitatud kirjatähtedest tekstiriba. Diatreedi valmistamise protsess oli keeruline ja aeganõudev. Tänapäeval on neid vaid 10–12 cm kõrgusi klaase maailma eri muuseumide kogudes säilinud kõigest vähesed eksemplarid ja võib arvata, et nad olid haruldused ka 3.–4. sajandil Rooma keisririigis. Ka Lykurgose karikas, mille kaunistus on figuraalne ja mis on dikroilisest klaasist, loetakse diatreetide hulka. Diatreedid pärinevad Rooma varase keisririigi ajast, kõik arvatavasti ainsast Reini jõe ääres asunud klaasivabrikust. Diatreedi valmistamise protsessi õnnestus selgitada alles 1950. aastatel. Eesti kunstnikest on diatreetklaasiga tegelnud Kristiina Uslar. L. Lewis. Ancient Roman Wine Cups Vanade tehnikate taaselustaja. Areen, Eesti Ekspress, 4. oktoober 2007 Antiigileksikon. Tallinn, 1983 Diatretglas. Rheinisches Landesmuseum Trier R. Lierke. Antike Glastechnologie / Ancient Glass Technology. Cage Cups
Martin Viilep

Martin Viilep (sündinud 23. mail 1981 Tallinnas) on endine Eesti ujuja. 1999. aastal lõpetas ta Tallinna reaalkooli ja 2006. aastal keskkonnatehnika erialal TTÜ magistriõppe. Viilep hakkas harrastama ujumist 1987. aastal Vilma Eskola õpilasena. Aastatel 1988–1995 treenis ta Kalevi Tallinna ujumiskoolis ja 1995–2002 TOP-i Ujumisklubis Heidi ja Ain Kaasiku ning 2002–04 Keila Swimclubis Tõnu Meijeli juhendamisel. 1998. aastal tuli ta kahekordseks Põhjamaade juunioride meistriks seliliujumises. Ta on tulnud 26 korda 50 m basseinis (1998–2004) ja 27 korda 25 m basseinis (1997–2003) vaba-, selili-, rinnuli-, kompleks- ja teateujumises Eesti meistriks. Viilep on ületanud 7 korral Eesti rekordi, seal hulgas 2 korral teateujumises. Parimad tulemused: 25-m ujulas vabaltujumises 50 m 23,99 (2003), 100 m 51,82 (2003), 200 m 1.55,77 (2001), seliliujumises 50 m 25,57, 100 m 54,67, 200 m 1.59,28 (kõik 2002), rinnuliujumises 50 m 29,36 ja 100 m 1.03,04 (2001), kompleksujumises 100 m 56,57 (2002), 200 m 2.05,31 (2001), 400 m 4.30,09 (2002); 50-m ujulas vabaltujumises 50 m 24,48, 100 m 53,84, seliliujumises 50 m 26,76, 100 m 57,69 (kõik 2003), 200 m 2.05,19 (2001), rinnuliujumises 50 m 29,62 ja 100 m 1.04,61 (2001). Ta on kuulunud aastatel 1996–2004 Eesti koondisse. Harjumaa parim meessportlane 2003. aastal. Ta on Hele Viilepi ja Toivo Viilepi poeg ja Margit Viilepi vend.
Väike-punasilmliidrik

Väike-punasilmliidrik (Erythromma viridulum) on liidriklaste sugukonda kuuluv liik kiile. Ta sarnaneb punasilm-liidrikuga, kuid on pisem ja sinisem ning lendab suhteliselt hilja. Liik leiti Eestis esmakordselt 2019. aastal Tartumaalt ja Pärnumaalt. Tänavu leiti Eestist veel teinegi kiililiik. Eesti Loodus 11: 6 (2019).
Ujumise Eesti rekordid

Siin on loetletud ujumise Eesti rekordeid. Eesti rekordid swimrankings.net
Oliver Laas

Oliver Laas (sündinud 6. oktoobril 1985) on eesti filosoof. Ta töötab õppejõuna Eesti Kunstiakadeemias ja Tallinna Ülikoolis, neis kõrgkoolides on ta varem ise ka õppinud. Ta tegevusalad on metafüüsika, informatsioonifilosoofia, loogika, semiootika, tehnoloogiafilosoofia ja mängu-uuringud. Oliver Laasi CV Kunstiülikooli veebilehel. Oliver Laas. Digitaalsete mängude ideoloogilised elemendid. Magistritöö, juhendaja Raivo Kelomees, kaasjuhendaja Marek Tamm. Tallinna Ülikool 2011.
Anthony Tether

Anthony Tether on Ameerika Ühendriikide teadlane. Ta oli 2001–2009 DARPA juht. 2018. aastal sai temast Ukraina riigiettevõtte Ukroboronprom järelevalvenõukogu liige. Американец Энтони Тетер вошел в набсовет Укроборонпрома – Liga Novosti, 01.02.2018
Kuressaare massimõrv

Kuressaare massimõrv oli 1941. aasta juulis-septembris Nõukogude okupatsioonivõimu toime pandud inimsusvastane kuritegu Kuressaare piiskopilinnuses, kus mõrvati vähemalt 90 inimest. Süütute inimeste arreteerimise ja mõrvamise panid toime Punalipulise Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse eriosakond ja sõjatribunal koostöös Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Saaremaa osakonna, miilitsaosakonna ja hävituspataljoniga. 21. septembril 1941, vahetult pärast seda, kui Punaarmee väeüksused Kuressaarest lahkusid, algas piiskopilinnuse hoovis arvatava kuritöö jälgede otsimine. 25. septembril avastati püssirohukeldri põranda alt mõnekümne sentimeetrise mullakihi alt 31 surnukehaga ühishaud. Inimkehad, käed okastraadiga selja taha seotud, olid visatud läbisegi üksteise peale, kihtide vahele oli puistatud lupja. Kokku kümnest ühis- ja üksikhauast välja kaevatud surnukehad tuvastati, tehti meditsiiniline ekspertiis ning maeti seejärel kas linna- või mõrvatute kodukalmistutele. Nõukogude võimu inimsusvastased kuriteod Eestis 1940–1941 "1941. aasta Kuressaare kommunistliku massimõrva mälestusnäitus". Originaali arhiivikoopia seisuga 2. november 2019.
Sektor

Sektor (ladina keelest, sector tähendab "äralõikaja") on mõiste geomeetrias (täpsemalt Eukleidilises geomeetrias), mis tähistab tervikust radiaalselt eraldatud osa. Ringi sektor on kahe raadiuse vaheline osa ringist. Kera sektor on osa kerast, mis kuulub niisugusesse pöördkoonusesse, mille tipp paikneb kera keskpunktis. Kõige üldisemalt võib sektorit defineerida ka kui tasandil joonega piiratud kujundi osa, mille eraldavad kaks selle kujundi sisepunktist (sektori tipust) lähtuvat kiirt. Ringi sektor on kahe raadiuse vahele jääv osa ringist. Kui nurk raadiuste vahel (kesknurk) on sirgnurk (180 kraadi), siis moodustuvad 2 võrdset sektorit, poolringi. Kui teada sektori nurka radiaanides, siis saab leida sektori pindala valemist: S = π r 2 θ 2 π = r 2 θ 2 {\displaystyle S=\pi r^{2}\,{\frac {\theta }{2\pi }}={\frac {r^{2}\theta }{2}}} S on ringi sektori pindala, θ {\displaystyle {\theta }} on raadiuste vaheline nurk radiaanides. Kuna pöördkoonuse külgpinna laotus on samuti ringi sektor, siis avaldub sektori pindala ka teisel moel. Sel juhul on tarvis teada sektori kaare L (see on ühtlasi koonuse põhja ümbermõõt) pikkuse ringjoone raadiust. Olgu selle tähistus R. Külgpinna pindala avaldub valemiga:   S = π R r , {\displaystyle ~S=\pi Rr,\,} kus R on põhja raadius ja r on koonuse moodustaja (tipu kaugus koonuse põhjaks oleva ringjoone punktist). Kuna sektoritega saab ilmekalt ja piltlikult esitada osa ja terviku (ring) suhteid, siis kasutatakse sektoriteks jaotatud ringi tihti erinevate statistiliste andmete protsentuaalseks esitluseks. Sellist andmete esitlust nimetatakse sektordiagrammiks või ringdiagrammiks. Kera sektor on tipuga kera keskpunktis paiknevasse koonusesse kuuluv osa kerast. Kera sektorit mõõdetakse steradiaanides. Kera sektori ruumala: V = 2 π r 2 h 3 . {\displaystyle V={\frac {2\pi r^{2}h}{3}}\,.} Ü. Kaasik, Matemaatikaleksikon (2002)
Merikotka

Merikotka on Kuressaare linnajagu, mis on Tuulte Roosi taha rajatud golfiväljakuga (valmis 2008) üheaegselt rajatud uus elamurajoon, mille linnapoolsemas otsas on uued korterelamud ja tagapool eramud. Suur osa kinnistuid on veel hoonestamata. Leele Välja (2014). Kuressaare. Tallinn: Solnessi Arhitektuurikirjastus. Lk 19.
Tuskaroora keel

Tuskaroora keel on irokeesi keelkonda kuuluv põhjairokeesi rühma keel, mida kõnelesid varem tuskaroorad. Tuskaroora keel on väljasurnud keel. 2008. aasta seisuga kõneles seda 2–3 inimest, kõik üle 80 aasta vanad. Viimane neist suri 2. detsembril 2020. Tänapäeval räägivad üle 17 000 tuskaroora hõimu liikme Ameerika Ühendriikide Põhja-Carolina ja New Yorgi osariigis ning Kanadas Ontario provintsis inglise keelt. http://www.unesco.org/languages-atlas/en/atlasmap/language-id-279.html https://buffalonews.com/obituaries/features/chief-kenneth-patterson-93-leader-in-the-tuscarora-nation/article_68fe5b4e-3a7c-11eb-9de9-4b45ec69a428.html https://glottolog.org/resource/languoid/id/tusc1257
Scott Altman

Scott Douglas Altman (sündinud 15. augustil 1959) on Ameerika Ühendriikide endine mereväelane, katselendur ja NASA astronaut. Altman liitus mereväega 1981. aastal ning sai mereväelenduriks 1983. aastal. 1987. aastal asus ta õppima Ameerika Ühendriikide Mereväe Katselendurite Kooli, mille lõpetas 1990. aastal. Altman osales operatsiooni Southern Watch raames Iraagi lõunaosa lennukeelutsooni jõustamises. Mereväes teenimise ajal mängis ta filmis "Tippkutt", sooritades mitu filmis nähtavat õhumanöövrit. 1994. aastal valiti ta NASA astronaudiks. Altman lõpetas astronauditreeningu 1995. aastal ning 1998. aastal oli ta piloot missioonil STS-90. 2000. aastal osales ta missioonil STS-106 ning 2002. aastal oli ta missiooni STS-109 komandör. STS-109 oli Hubble'i kosmoseteleskoobi neljas hooldusmissioon ning see oli ühtlasi kosmosesüstik Columbia viimane edukas missioon. 2009. aastal oli ta Hubble'i viimase hooldusmissiooni, STS-125 komandör. Altman lahkus NASAst 2010. aastal. "Former 'Top Gun' leads Hubble repair mission". CNN. Vaadatud 2. november 2019. "Scott D. Altman" (PDF). NASA JSC. Vaadatud 2. november 2019.
Kuressaare vanalinn

Kuressaare vanalinn on Kuressaare kesklinnas haruldane vaatamisväärsus, mida on pidevalt restaureeritud. Tänase vanalinna tänavavõrk ja kolmnurksed väljakud olid enam-vähem juba 17. sajandi teiseks pooleks välja kujunenud. Kuressaare vanalinn on muinsuskaitseala, mistõttu iga ehitus- ja kaevetöö vanalinnas eeldab kooskõlastust Muinsuskaitseametiga. "Vaatamisväärsused Kuressaares". Saaremaa.ee. Vaadatud 03.11.2019. "Kuressaare arheoloogia". Muinsuskaitseamet. Originaali arhiivikoopia seisuga 30.10.2023. Vaadatud 03.11.2019.
STS-51-C

STS-51-C oli NASA Space Shuttle'i programmi 15. missioon ning kosmosesüstik Discovery kolmas missioon. Missioon startis 24. jaanuaril ning maandus 27. jaanuaril 1985. STS-51-C oli esimene süstikumissioon, mis toimus USA Kaitseministeeriumi tellimusel ning seetõttu on paljud missiooni üksikasjad salastatud, kuid arvatavalt viis missioon orbiidile signaalluure satelliidi. Missioonil osalenud Gary Payton ütles 2009. aastal, et missiooni laadung on endiselt orbiidil ning töötab. Missiooni järel avastasid insenerid, et mõlema tahkekütuskiirendi O-rõngad olid tõsiselt kahjustatud. Analoogsed kahjustused põhjustasid aasta hiljem Challengeri katastroofi. Katastroofi uurimise ajal aitasid STS-51-C järel tuvastatud kiirendite kahjustused tõestada, et katastroofis oli oluline roll külmal ilmal, kuna STS-51-C ajal oli õhutemperatuur madal. "STS-51-C". Spacefacts. Vaadatud 3. november 2019. "STS-51-C". NASA. Vaadatud 3. november 2019.
Parvlaev Estonia katastroofis hukkunute mälestusmärk

Parvlaev Estonia katastroofis hukkunute mälestusmärk on pühendatud neile võrulastele, kes hukkusid 1994. aasta 28. septembri ööl parvlaev Estonia katastroofis. Mälestusmärgil on kujutatud käed, mis on palveks kokku pandud ja palvetavad, et sellist õnnetust uuesti ei juhtuks. Mälestusmärgi teisel küljel on nende hukkunute nimekiri, kes olid pärit Võrust. Mälestusmärgi autor on skulptor Mati Karmin ja see püstitati 1996. aastal. Katkenud liin "Parvlaev Estonia katastroofis hukkunute mälestusmärk". www.puhkaeestis.ee. Vaadatud 03.11.2019.
Molėtai rajoon

Molėtai rajoon (leedu Molėtų rajono savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Utena maakonna aladel. Rajooni pindala on 1368 km². 2017. aasta seisuga elas seal 18 444 inimest. Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piiridest on aastast 1965. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Alanta, Balninkai, Čiulėnai, Dubingiai, Giedraičiai, Inturkė, Joniškise, Luokesa, Mindūnai, Suginčiai ja Videniškiai vald. Eraldi üksuse moodustab veel Molėtai linn, mis ühegi valla koosseisu ei kuulu. Halduskeskus on Molėtai linn. Teised tähtsamad asulad on Alanta, Balninkai, Dubingiai, Giedraičiai ja Joniškise alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 90% leedulased, 2,52% venelased, 6,34% poolakad, 0,22% valgevenelased, 0,11% ukrainlased, 0,068% sakslased ja 0,77% oli teistest rahvustest. Rajooni suurimad jõed on Virinta ja Siesartis. Rajoonis on 231 järve, neist suuremad on Siesartise järv, Aisetas, Alaušai, Stirniai, Galuonai, Arinas, Asveja, Bebrusai, Dūriai, Galuonis, Išnarai, Baltieji Lakajai, Juodieji Lakajai, Pravalas, Virintai ja Kertuojai. Rajoon jääb Aukštaičia kõrgustikule. Kõrgeim koht asub Kojeliškiai küla juures (228 m). Rajooni territooriumile jäävad osaliselt Asveja regionaalpark ja Labanorase regionaalpark. Kahe tüvega mänd Valiulise rahn Virinta tamm Kertuoja linnamägi Kreiviškiai kivi Šaukšteliškiai tamm Siesartis Lakajai rahn Alkūnai tamm Mindučiai rahn Žalvariai Nuolatinių gyventojų skaičius metų pradžioje, vaadatud 12.02.2023. Rajooni koduleht (leedu keeles)
Hastingsi maleturniir

Hastingsi maleturniir, ka Hastingsi jõuluturniir, (inglise keeles Hastings International Chess Congress) on iga-aastane rahvusvaheline maleturniir Inglismaa merekuurordis Hastingsis, mida traditsiooniliselt korraldatakse igal aastavahetusel (algab detsembris ja lõpeb jaanuaris). Hastingsi turniire peetakse alates 1920. aastast. Mängitakse tavaliselt ringsüsteemis, osavõtjaid tavaliselt 10–16. Hastingsi turniiridel on mänginud kõik (väljaarvatud Robert Fischer) Garri Kasparovi eelsed maailmameistrid (Wilhelm Steinitzist Anatoli Karpovini). Naiste maailmameistritest on turniirist osa võtnud Vera Menchik (parimaks tulemuseks jäi 5.–8. koha jagamine 1931/1932 aastavahetuse turniiril) ja Nona Gaphrindašvili (5. koht 1964/1965 aastavahetuse turniiril). Paul Keres mängis esimest korda Hastingsis 1937/1938 aastavahetusel (jagas 2.–3. kohta edestades Reuben Fine'i ja Salo Flohri). Pärast sõda pääses ta Hastingsisse mängima juba kui Nõukogude Liidu maletaja. 1954/1955 aastavahetusel jagas ta seal esikohta Vassili Smõsloviga, 1957/1958 aastavahetusel tuli ainuvõitjaks (teiseks jäi Svetozar Gligorić). Ka 1964/1965 aastavahetusel sai Keres kindla turniirivõidu (tegi vaid kaks viiki, ülejäänud partiid võitis). Hastingsis on mänginud Leedu maletajad. 1937/1938 aastavahetusel sai Vladas Mikėnas turniiril 6. koha (osavõtjaid oli 10). 1996/1997 aastavahetusel jagas esikohta Eduardas Rozentalis ja 2018/2019 aastavahetusel Šarūnas Šulskis. 1923/1924 – Max Euwe 1924/1925 – Savielly Tartakower 1925/1926 – Aleksandr Alehhin ja Milan Vidmar 1926/1927 – Savielly Tartakower 1927/1928 – Savielly Tartakower 1929/1930 – José Raúl Capablanca 1930/1931 – Max Euwe 1931/1932 – Salo Flohr 1932/1933 – Salo Flohr 1933/1934 – Salo Flohr 1935/1936 – Reuben Fine 1936/1937 – Aleksandr Alehhin 1937/1938 – Samuel Reshevsky 1938/1939 – László Szabó 1945/1946 – Savielly Tartakower 1946/1947 – Conel Hugh O'Donel Alexander 1947/1948 – László Szabó 1950/1951 – Wolfgang Unzicker 1951/1952 – Svetozar Gligorić 1953/1954 – Conel Hugh O'Donel Alexander ja David Bronštein 1954/1955 – Paul Keres ja Vassili Smõslov 1955/1956 – Viktor Kortšnoi ja Friðrik Ólafsson 1956/1957 – Svetozar Gligorić ja Bent Larsen 1957/1958 – Paul Keres 1958/1959 – Wolfgang Uhlmann 1959/1960 – Svetozar Gligorić 1960/1961 – Svetozar Gligorić 1961/1962 – Mihhail Botvinnik 1963/1964 – Mihhail Tal 1964/1965 – Paul Keres 1965/1966 – Boriss Spasski ja Wolfgang Uhlmann 1966/1967 – Mihhail Botvinnik 1968/1969 – Vassili Smõslov 1969/1970 – Lajos Portisch 1970/1971 – Lajos Portisch 1971/1972 – Anatoli Karpov ja Viktor Kortšnoi 1972/1973 – Bent Larsen 1981/1982 – Viktar Kuprejčyk 1982/1983 – Rafael Vaganjan 1987/1988 – Nigel Short 1988/1989 – Nigel Short 1992/1993 – Judit Polgár ja Jevgeni Barejev 1993/1994 – John Nunn 1996/1997 – Mark Hebden, John Nunn ja Eduardas Rozentalis 1998/1999 – Ivan Sokolov 2011/2012 – Wang Yue 2012/2013 – Gawain Jones 2014/2015 – Zhao Jun Hastingsi maleturniiri koduleht
Eduardas Rozentalis

Eduardas Rozentalis (sündinud 27. mail 1963 Vilniuses) on Leedu maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1991). Rozentalis sai suurmeistriks 28-aastaselt 1991. aastal. Neli aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kolmekordne Leedu malemeister (1981, 1983, 2002). Detsembris 1993 mängis ta PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril Groningenis (54 osavõtjat), kus sai 41. koha. Kahel korral pääses ta mängima FIDE maailmameistrivõistluste turniirile: detsembris 1997 turniiril Groningenis (100 osavõtjat, nokautsüsteem) sai ta turniiritabelis 27. asetuse, kuid kaotas teises ringis Sergei Tivjakovile ja langes võistlusest välja. 1999. aastal turniiril Las Vegases kaotas ta avaringis Levon Aronjanile (kui oleks võitnud, siis kohtunuks teises ringis Jan Timmaniga). Rozentalis tuli 1995. aastal Kanada lahtistel meistrivõistlustel Torontos viie hulka, kes jagasid esikohta. Aastavahetusel 1996/1997 jagas ta koos Mark Hebdeni ja John Nunniga esikohta Hastingsi rahvusvahelisel turniiril. 1999. aastal USA lahtistel meistrivõistlustel Renos tuli Rozentalis kuue hulka, kes jagasid esikohta. Ta on mänginud Leedu võistkonna koosseisus 9 maleolümpial (1992–1998, 2002–2010). 2015. aastal võitis Rozentalis veteranide maailmameistrivõistlustel Acqui Termes 50+ vanuseastmes hõbemedali. Rozentalis tegutseb maletreenerina. Ta sai FIDE-lt 2014. aastal FIDE treeneri nimetuse.  Eduardas Rozentalis – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Eduardas Rozentalis FIDE andmebaasis
Mark Hebden

Mark Lesland Hebden (sündinud 15. veebruaril 1958 Leicesteris) on inglise maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1992). Hebden sai 1982. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 34-aastaselt 1992. aastal. Ta on jaganud viiel korral esikohta Cappelle-la-Grande'i rahvusvahelisel turniiril (1989, 1990, 1994, 1995, 1997) ja kolmel korral (aastavahetusel) Hastingsi rahvusvahelisel turniiril (1996/1997, 2009/2010, 2013/2014). 2005. aastal mängis Hebden Euroopa Liidu lahtistel meistrivõistlustel Corkis, kus jagas 3.–5. kohta. Ta on mänginud Inglismaa võistkonna koosseisus kahel maleolümpial (1998, 2004).  Mark Hebden – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Mark Hebden FIDE andmebaasis
Zhao Jun

Zhao Jun (hiina keeles 趙駿, pinyin'is Zhào Jùn; sündinud 12. detsembril 1986 Jinan Shis) on hiina maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2005). Zhao võitis 2004. aastal Cochins juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Suurmeistriks sai ta 19-aastaselt 2005. aastal. Ta on mänginud kolmel maailma karikaturniiril (2005, 2007, 2015). Teise ringi jõudis 2007. aastal Hantõ-Mansiiskis, kus ta pärast avaringis saadud võitu Pentala Harikrishna üle kaotas teises ringis Liviu-Dieter Nisipeanule. Jaanuaris 2015 võitis Zhao Hastingsi rahvusvahelise turniiri (sai 8 punkti 9 partiist). Ta võitis 2006. aastal maleolümpial Torinos Hiina võistkonna koosseisus hõbemedali.  Zhao Jun – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Zhao Jun FIDE andmebaasis