laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Toomas Kokovkin

Toomas Kokovkin (sündinud 10. juulil 1960) on Eesti geograaf. Ta on Eesti saarte uurija ja jätkusuutliku arengu edendaja. Kokovkin lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli geograafina (1982) ja sai geograafiakandidaadi kraadi Leningradi Ülikoolist (1990). Ta oli Lääne-Eesti saarestiku biosfäärikaitseala eestvedajaid ja seejärel ekspert UNESCO programmi Inimene ja biosfäär (MAB) alal. Ta on olnud UNESCO Eesti Rahvusliku Komisjoni nõukogu ja nõukoja liige, programmi MAB koordineerimisnõukogu (ICC) liige aastatel 2011–2015 ja 2017-2020. Kokovkin on teinud koostööd ja koordineerinud mitmeid UNESCO ja Maailma Looduse Fondi projekte inimese ja looduse tasakaalustatud arengu teemal. Aastatel 2014–2021 oli ta SA Hiiumaa Muuseumid juhataja. Kokovkin on fotograafi ja kirjastajana avaldanud mitu raamatut ning osalenud rahvusvahelistel fotonäitustel. Kokovkin, Toomas. Kohtumispaik. Biosfääri kaitsealade kogemus maailmas ja Eestis, iseäranis Hiiumaal. Kärdla: Uurimiskeskus Arhipelaag, 2004 Idarand / koostaja Toomas Kokovkin ; [kujundus: Mae Kivilo ; fotograafid: Clive Evans ... jt.] Kärdla : Arhipelaag, 2008 Business from and for nature : results from the WWF "One Europe more nature" programme / texts: Charlie Avis; editor Toomas Kokovkin ; design: Jaana Ratas ; photographs: Toomas Kokovkin. Pelagis, 2009. Iidlaste moodi Hiiumaa : Leader-projektid Hiiumaal 2009-2010 / Toomas Kokovkin, koostaja ; kujundus: Jaana Ratas ; fotod: Toomas Kokovkin. Kärdla : Pelagis, 2011 Vaid ühel hetkel / [luuletused:] Ave Alavainu ; [fotod:] Toomas Kokovkin. Kärdla : Pelagis, 2013
Vassili Kuznetsov (kergejõustiklane)

Vassili Kuznetsov (7. veebruar 1932 – 6. august 2001) oli NSV Liidu kergejõustiklane (kümnevõistlus). Melbourne'i olümpiamängudel 1956 võitis ta kümnevõistluses tulemusega 7465 punkti pronksmedali. Kulla võitis olümpiarekordiga 7937 Milt Campbell ja hõbeda Rafer Johnson tulemusega 7587. Uno Palu jäi 6930 punktiga Kuznetsovi järel neljandaks. Rooma olümpiamängudel 1960 võitis ta samuti pronksmedali. Tema lõpptulemuseks jäi 7809 punkti. Kulla võitis tookord uue olümpiarekordiga Rafer Johnson (8392 punkti) ja hõbeda Chuan-Kwang Yang (8334 punkti).
Danilo Rinaldi

Danilo Ezequiel Rinaldi (sündinud 18. aprillil 1986 San Nicolás de los Arroyoses Argentinas) on San Marino jalgpallur. Ainsana värava rahvuskoondises on ta löönud sõprusmängus Maltale.
Estoniasamlingen.se

Estoniasamlingen.se on Estonia huku uurimisega seotud internetis kättesaadav dokumentide kogu (andmebaas), mis sisaldab ka audio- ja videomaterjali, sealhulgas komisjoni küsitlusprotokolle. Andmebaas on rootsikeelne. Andmebaas avati 2004. aastal Rootsi valitsuse eestvõttel. Estoniasamligen.se andmebaas
Eesti-Rootsi suhted

Eesti-Rootsi suhted on kahepoolsed diplomaatilised suhted Eesti ja Rootsi vahel. Ajalooliselt oli Eesti ala 1561–1721 Rootsi võimu all (Rootsi aeg). Rootsi ja Eesti taastasid diplomaatilised suhted 28. augustil 1991. Eestil on suursaatkond Stockholmis ning viis konsulaati Eskilstunas, Göteborgis, Karlskronas, Malmös ja Visbys. Rootsil on suursaatkond Tallinnas ning konsulaadid Narvas ja Tartus. Eesti-Rootsi piir Paavo Palk, August 1991 osutas väike- ja suurriikide sarnasusele, Postimees, 24. august 2001
Nordström & Thulin

Nordström & Thulin AB oli Rootsi laevaettevõte. Ettevõtte peakontor asus Stockholmis aadressil Skeppsbron 34. Ettevõtte asutas 1850 Stockholmis laevamaakler Carl David Nordström (1816–1881). 2000. aastatel lõpetas ettevõte tegevuse.
Saber Strike

Saber Strike ('saabli löök') on USA sõjaväe 7. armee 2010. aastast igal aastal korraldatav sõjaväeõppus, mis toimub roteerudes Eestis, Lätis, Leedus ja Poolas. Õppuse üks eesmärke on harjutada USA ja NATO vägede koostööd. 2020. aasta õppus jäeti koroonaviirushaiguse pandeemia tõttu ära. Saber Knight Saber Strike'ist U.S. Army Europe kodulehel
Massimo Gramellini

Massimo Gramellini (sündinud 2. oktoobril 1960 Torinos) on itaalia ajakirjanik ja kirjanik. Massimo jäi üheksa-aastaselt emata. Ta lõpetas Torinos lütseumi ja õppis seejärel õigusteadust. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta ajakirjanikuna. Esikromaan ilmus 2010. aastal. Tema 2012. aastal ilmunud romaan "Fai bei sogni" on tõlgitud ka eesti keelde, see ilmus pealkirja "Ilusaid unenägusid" all 2015. aastal sarjas "Punane raamat" (tõlkija Auli Haabpiht).
Najaadid

Vanakreeka mütoloogias olid najaadid (vanakreeka keeles Nαϊάδες) naissoost veenümfid, kes elasid allikates, ojades, järvedes ja teistes mageveekogudes. Puhta vee nümfid. Najaadid olid jõejumalate tütred ning neid võis kohata ka Artemise saatjatena. Nad elasid voolava vee läheduses, peamiselt allikad, tiigid ja purskkaevud olid nende kodudeks. Tavaliselt olid nad rahumeelsed ja abivalmid ning ravisid taimi , lilli ja surelikke. Kuid ühel korral meelitasid nad allikale vett tooma läinud noormehe Hylase endaga kaasa ja teda ei nähtud enam kunagi. Najaadid ei olnud surematud, kuid selle eest oli neil ülimalt pikk eluiga. Arvatakse ka, et nad on osa võtnud Olümpuse mäel toimuvatest kokkusaamistest
Jānis Reirs

Jānis Reirs (sündinud 23. septembril 1961 Riias) on läti poliitik. Ta oli alates 23. jaanuarist 2019 kuni 14. detsembrini 2022 rahandusminister Arturs Krišjānis Kariņši valitsuses. Enne seda oli ta alates 11. veebruarist 2016 sotsiaalminister Māris Kučinskise valitsuses. Ta lõpetas aastal 1990 Läti Ülikooli majandusteaduskonna. Aastatel 1989-1993 töötas ta tegevdirektori assistendina Riias. Aastal 1993 asus ta tööle pangandusse: ta oli Läti-Saksa panga krediidiala juhataja; seejärel oli ta seotud pangaga Trasta komercbanks. Aastatel 2001–2002 oli ta Dobele keemiatehase Spodrība juhatuse esimees. 2004–2006 oli ta elektroonilise juhtimise minister Aigars Kalvītise esimeses valitsuses. 5. novembrist 2014 kuni 11. veebruarini 2016 oli ta rahandusminister Laimdota Straujuma teises valitsuses. Ta kuulub parteisse Ühtsus. Jānis Reirsi elulugu Läti Valitsuse kodulehel (inglise keeles)
Giacomo Furia

Giacomo Furia (2. jaanuar 1925 Arienzo – 5. juuni 2015) oli itaalia teatri- ja filminäitleja. Aastail 1948–1998 mängis ta rohkem kui 130 mängufilmis. Filmidebüüdi tegi Mario Mattoli 1948. aasta filmis "Assunta Spina".
Heinrich August Dietrich

Heinrich August Dietrich (4. november 1820 Saksamaa – 21. detsember 1897 (ukj) Tallinn) oli saksa päritolu Eestis tegutsenud aednik ja pargiplaneerija. Teda peetakse Eesti esimeseks mükoloogiks. Ta rajas Haimre mõisa pargi koos puiesteega ning Kunda mõisa viljapuuaia. Aukodanik. Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 47.
Raivo Roosna

Raivo Roosna (praeguse nimega Daniel Ladion; sündinud 31. oktoobril 1963) on eesti ettevõtja ja endine kurjategija. Aastal 1985 röövis ta koos Alex Lepajõe ja veel kahe kaaslasega Helsingi Tillanderi kullassepaäri. Saagiks saadi umbes 1,4 miljoni Soome marga väärtuses ehteid ja kelli. Järgmisel päeval rööviti pangakontorist 150 000 marka. Juulis 1985 mõisteti Roosnale ligi kaheksa aasta pikkune vanglakaristus. 1985. aasta Tillanderi juveelipoe rööv Päring inforegister.ee andmebaasis[alaline kõdulink]
Trichosanthes dioica

Trichosanthes dioica on kõrvitsaliste sugukonna madukurgi perekonna taimeliik. Trichosanthes dioica on kultuurtaimena levinud Indias ja Bangladeshis. Ajurveedas kasutatakse lehti palavikualandaja, diureetikumi, südametoonikumi ja lahtistina ja haavandite vastu. Taime kasutatakse epilepsia ravis, alopeetsia, mitme nahahaiguse ja diabeedi korral. Antimikrobiaalne toime: Staphylococcus aureus, Klebsiella pneumonia, Escherichia coli, Pseudomonas aeruginosa, Mycobacterium smegmatis bakteritele. Hariti & Rathee jt (1995) tõestasid Trichosanthes dioica seemneõli antibakteriaalset toimet põrnatõvebatsillile ja Xanthomonas malracearum 'ile. Loomkatsetes (laborirottidega) on T. dioica 'st valmistatud erinevatel ekstraktidel maksa kaitsev ja kolesterooli ja põletikku alandav ja immunomodulleeriv toime. Trichosanthes dioica seemned Trichosanthes dioica Roxb., CoL, veebiversioon (vaadatud 15.06.2015)(inglise keeles) Saboo Shweta S, Thorat Priyanka, Tapadiya Ganesh G, Khadabadi S S,DISTRIBUTION AND ANCIENT-RECENT MEDICINAL USES OF TRICHOSANTHES SPECIES, International Journal of Phytopharmacy, 2. väljaanne (4), lk 91-97, juuli-august 2012, veebiversioon (vaadatud 15.06.2015)(inglise keeles) NITIN KUMAR, TRICHOSANTHES DIOICA ROXB.: AN OVERVIEW, International Journal of Pharma and Bio Sciences, 2. väljaanne, nr 3, juuli - september 2011, veebiversioon (vaadatud 15.06.2015)(inglise keeles) Nitin Kumar, Satyendra Singh, Manvi, ja Rajiv Gupta, dioica Roxb.: An overview, Pharmacogn Rev. 2012 jaanuar-juuni; 6(11): 61–67., doi: 10.4103/0973-7847.95886, PMCID: PMC3358970, veebiversioon (vaadatud 15.06.2015)(inglise keeles)
Liisu Lass

Liisu Lass (sündinud 4. oktoobril 1988 Pärnus) on Eesti Rahvusringhäälingu ajakirjanik. Liisu Lass lõpetas Pärnu Ühisgümnaasiumi (2007). Ta õppis Tartu Ülikoolis bakalaureuseastmes ajakirjandust ja suhtekorraldust ning rahvusvahelisi suhteid (2010). Magistrikraadi kaitses Tartu Ülikooli sotsiaal- ja haridusteaduskonnas kommunikatsioonijuhtimise erialal meediauuringute suunal (2013), uurides magistritöös sotsiaalsete võrgustike rolli avaldumist Euroopa integratsiooniprotsessis.[viide?] Eesti Rahvusringhäälingu uudistetoimetuses alustas Liisu Lass tööd 2010. aastal raadiouudiste Tartu toimetuses[viide?]. Hiljem töötas Tallinna toimetuses raadiouudiste vastutava toimetajana[viide?]. Alates 2014. aasta sügisest 2017. aasta sügiseni oli ta Eesti Televisiooni "Terevisiooni" uudiste saatejuht-toimetaja[viide?]. Alates oktoobrist 2017 on ta ERR-i uudistetoimetuse teleuudiste juht ning 2018. aastast kahel päeval nädalas ka "Terevisioon" saatejuht. "ERR-i teleuudiste juhiks saab Liisu Lass". ERR Uudised, 26.09.2017
Pakruojise mõis

Pakruojise mõis (leedu Pakruojo dvaras ) on endine mõis Leedus Šiauliai maakonnas Pakruojise rajoonis Pakruojise linnas. Mõisakompleks asub Kruoja jõe kaldal, peahoone aadress on Parko g. 5. Mõisa on esmamainitud 1531. aastal. Esimeseks omanikuks oli M. Vakavičius. Hiljem kuulus mõis Martinavičiustele, Koleckistele, Juškevičiustele, Zabielodele, Burbadele ja Münsteritele. Aastatel 1780–1940 kuulus mõis von der Roppidele. Mõis oli suur, XVII–XIX sajandil kuulus sellele üle 30 tuhande hektari maad; praktiliselt olid selle kõrvalmõisadeks veel üheksa mõisa. Pärast maareformi 1922. aastal vähenesid mõisa valdused 300 hektarini. 1780. aastal sai mõisa omanikuks Wilhelm von der Ropp. Tema ja ta poeg Theodor von der Ropp projekteerisid mõisale selle praeguse klassitsistliku peahoone ja ehitasid aastatel 1820–1840 selle valmis. Järgmise omaniku, Hermanni tegi tuntuks tema julmus talupoegade suhtes. Eelviimane omanik oli Leon, kes asutas Pakruojise linnas hoiu-laenuühistu, temalt päris aastal 1940 mõisa tema vennapoeg Julius. 1940. aastal mõis natsionaliseeriti, sealne kunstikogu viidi Kaunase ja Šiauliai muuseumidesse. Peahoone on ristkülikukujuline kahekorruseline hoone, mida ehivad kolm sammastega portikust. Esiküljel asuv portikus on kuue sambaga. Maakivist hoone esimesel korrusel asusid paraadruumid, teisel korrusel magamiskambrid. Alumisel korrusel asub hea akustikaga Ovaalsaal. Pärast teist maailmasõda oli hoones kohaliku sovhoosi kontor. Aastal 1959 hoonet remonditi. 1979. aastal asus hoones põllumajandustehnikum. 2004. aastast kuulub hoone Pakruojise rajoonile. Euroopa Liit on mõisakompleksi restaureerimiseks eraldanud kokku 19,5 miljonit litti. Enamik kompleksist valmis XVIII sajandi lõpus – XIX sajandi alguses. Mõisakompleks jagunes neljaks osaks: kaks tootmiskompleks, tööstuspiirkond ja esindushooned. Mõisakompleksi pindala on 48,2 hektarit ja see on suurim säilinud mõisakompleks Leedus. Vanimad hooned mõisakompleksis olid kauplus ning õlle- ja viinavabrik. Aastal 1940 kuulusid mõisakompleksi juurde veel kabel, üheksa mõisateenijate maja, kümme lauta, kuus küüni, kolm aita, vesiveski ja aastal 1823 valminud Hollandi tuulik, sepikoda, garaaž, pesuköök, kasvuhoone, lindla, puukuur ja silotorn. Tänapäeval on säilinud 34 hoonet, neist osad varemetes. Kruoja jõel asub kaaravadega pais-kivisild. Mõisakompleksi juures asub ka 9,2 hektari suurune park. Kompleksi piiras müür, üks selles asunud värav on säilinud. Allee paisjärve kaldal, taamal vesiveski ja sild Mõisa laut http://www.muziejai.lt/Pakruojis/pakruojo_dvaro_rumai.htm http://www.delfi.lt/video/perpasauli-tv/lietuvos-dvarai-pakruojo-dvaro-paslaptys-ir-istorija.d?id=66262136 Sissekanne Leedu mõisate saidil; fotod (leedu keeles) Mõisa koduleht Pakruojise mõis Mõisakompleks YouTube'is
Phaidon Elisest

Phaidon Elisest (kreeka Φαίδων ὁ Ἠλεῖος, 5.–4. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Elise-Eretria koolkonna rajaja, kes oli pärit Elise piirkonnast Peloponnesose poolsaarel. Phaidon oli sündinud Elises kõrgest soost perekonda, kuid temast sai sõjavang ning ori, tõenäoliselt prostituut Ateenas. Ilmselt vangistati ta Sparta ja Elise sõja käigus, mis toimus 402–401 eKr ning kus ateenlased ühinesid spartalastega. Ateenas sattus ta aga Sokratese lähikonda ning väidetavasti maksis Alkibiades või Kriton Alopekest tema eest lunaraha. Ta oli Sokratese õpilane kuni tolle surmani 399 eKr ning ilmselt viibis ka viimase surma juures. Sokratese õpilasena oli Phaidon Platoni hea tuttav ning Platoni ühe dialoogi nimitegelane. Pärast Sokratese surma naasis ta Elisesse, kus rajas oma koolkonna. Tema õpilaseks oli Pleistanos Elisest ning hiljem Menedemos Eretriast ja Asklepiades Phleiusist, kes viisid kooli Elisest Eretriasse. Sellepärast nimetatakse Phaidoni rajatud koolkonda sageli Elise-Eretria koolkonnaks. Phaidoni õpetusest ei ole peaaegu midagi teada ning selles suhtes ei ole suurt kasu ka Platoni temanimelisest dialoogist, kus Phaidoni enda filosoofiat ei käsitleta. Nähtavasti kirjutas ta oma teosed dialoogi vormis, millest mõned pealkirjad on ka teada. Diogenes Laertios nimetab enda teoses "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamatus Phaidonile pühendatud peatükis, et Phaidonile omistatud dialoogidest on ilmelt "Zopyros" ja "Simon" autentsed, "Nikias" ja "Antimachos ehk Vanemad" vaieldava autorsusega ning "Mediose" ja "Kingsepa lugusid" omistatakse muuhulgas Aischinesele Sphettiosest. "Suda" nimetab tema dialoogidena veel "Simmiast", "Alkibiadest" ja "Kritolaost". Diogenes Laertios, "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamat, lõik 105 "Suda", artikkel "Phaidon[alaline kõdulink]" Φ 154, tõlkinud David Whitehead Xenophon, "Kreeka ajalugu" III raamat, 2. peatükk, lõigud 21–31 Platon, "Phaidon" 57a Platon, "Phaidon" – Teosed I, tõlkinud Marju Lepajõe, Tartu: Ilmamaa, 2003, lk. 47–148.
Tekirdaği provints

Tekirdaği provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Põhja-Türgis, Türgi Euroopa-osas. Provints piirneb kagus Marmara merega. Provintsi keskus on Tekirdağ. Çerkezköy ringkond Çorlu ringkond Ergene ringkond Hayrabolu ringkond Kapaklı ringkond Malkara ringkond Marmara Ereğlisi ringkond Muratlı ringkond Saray ringkond Şarköy ringkond Süleymanpaşa ringkond Tekirdaği ringkond Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Tekirdaği provintsi koduleht (türgi keeles)
Kütahya provints

Kütahya provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lääne-Türgis. Provintsi keskus on Kütahya. Altıntaşi ringkond Aslanapa ringkond Çavdarhisari ringkond Domaniçi ringkond Dumlupınari ringkond Emeti ringkond Gedizi ringkond Hisarcıki ringkond Kütahya ringkond Pazarlari ringkond Simavi ringkond Şaphane ringkond Tavşanlı ringkond Population of provinces by years - 2000-2018, vaadatud 9.03.2019. Kütahya provintsi koduleht (türgi keeles)
Andres Rundu

Andres Rundu (sündinud 1. aprillil 1960 Paides) on Eesti diplomaat. Ta lõpetas 1978. aastal Koeru Keskkooli ja 1983. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi. Ta töötas ligi kümme aastat reaalainete õpetajana Aravete Keskkoolis. Aastast 1992 on Rundu töötanud Eesti välisministeeriumis. Aastatel 2004–2009 oli ta suursaadik Hispaanias ja mitteresideeruv suursaadik Andorras ning 2013–2018 suursaadik Portugalis ja mitteresideeruv suursaadik Marokos. 2022. aastast on Rundu taas suursaadik Hispaanias ja mitteresideeruv suursaadik Andorras. 9. aprillil 2024 nimetas president Alar Karis Andres Rundu Eesti Vabariigi erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Argentina Vabariigis, asukohaga Madridis. "Õpetaja portfell vahetus diplomaadi mapi vastu". Vaadatud 12. veebruaril 2024. "Eesti suursaadik Andorras Andres Rundu andis üle volikirja". Vaadatud 12. veebruaril 2024.
Kaja Tael

Kaja Tael (sündinud 24. juulil 1960 Tallinnas) on Eesti diplomaat ja filoloog. 1983. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia alal. 2001–2006 oli Tael Eesti suursaadik Londonis. Aastast 2006 töötas ta Eesti Välisministeeriumis, sealhulgas asekantslerina Euroopa Liidu küsimustes. Septembrist 2012 oli Tael Eesti suursaadik Saksamaal, 2016–2019 Eesti alaline esindaja Euroopa Liidu juures. Alates jaanuarist 2020 on ta olnud kliima- ja energiapoliitika erivolitustega diplomaatiline esindaja välisministeeriumis. 20. jaanuaril 2023 nimetas president Alar Karis Kaja Taela Eesti Vabariigi erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks, alaliseks esindajaks Euroopa Koostöö ja Julgeoleku Organisatsiooni juures, asukohaga Viinis. 2000 – Valgetähe III klassi teenetemärk 2018 – Riigivapi III klassi teenetemärk Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee).
Vironia (aurulaev)

Vironia oli Eesti reisilaev-aurulaev enne Teist maailmasõda. See oli Eesti suurim reisilaev enne Nõukogude okupatsiooni 1940. aastal. Laev uppus 1941. aastal, viies endaga kaasa hulga okupatsioonivõimu esindajaid. Laev ehitati 1906. aastal Kopenhaagenis algse nimega Kong Haakon firmale Det Forenede Dampskibs Selskab. 1938. aastal ostis laeva Pärnu Laeva A/S, pannes talle nimeks Vironia ja kodusadamaks sai Pärnu. Laeva, mis osutus Eestis seni suurimaks reisilaevaks, kohandati esmalt natuke moodsamaks. 1939. aasta maikuu lõpust alates hakkas Vironia kurseerima koos Estoniaga Tallinna ja Stockholmi vahel. Juhtumisi oli tegemist suurima reisi-liinilaevaga, mis kurseeris sel ajal Stockholmi sadamasse. Sõit Tallinnast Stockholmi kestis 17 tundi. Seoses okupatsiooniga 1940. aastal Vironia natsionaliseeriti ja sõjategevuse lähenedes 1941. aastal võeti Punalipulise Balti laevastiku koosseisu staabilaevana. 28. augustil 1941 osales Vironia Nõukogude tsiviil- ja sõjalaevastiku evakuatsioonis Tallinnast Kroonlinna. Laeva pardale kogunes umbes 1300 inimest (teistel andmetel oli laeval lõpuks uppudes 2537 inimest), kellest paljud olid Balti laevastiku staabi, laevastiku eriosakonna, 10. laskurkorpuse juhtkonna ja Nõukogude riigivõimu olulised esindajad. Tallinnast lahkuti 1. konvoi koosseisus enne kella 12.00. Kell 17.30 paiku sai Vironia Juminda miinilahingus õhurünnaku tagajärjel pommitabamuse paremasse pardasse ja jäi juhitamatuks. Vahepeal oli pardale võetud 2 meremiinil uppunud allveelaevalt pääsenut. Et pardal olid olulised isikud, saadeti seda julgestama hävitaja, väike allveelaevahävitaja (merekütt) ja transpordilaev. Seejärel saabus ka päästelaev Saturn, mis võttis Vironia puksiiri ja liikumine jätkus. Hiljem hävitaja ja transpordilaev lahkusid. Kella 19 ja 20 vahel sõitis Saturn miinile ja puksiirots lasti lahti. Vironia jäi ankrusse. Umbes enne keskööd triivis talle külge meremiin ja laev uppus viie minutiga. Teadaolevail andmeil pääses laeva pardal olnuist vaid umbes 200 inimest. Mõned tunnid hiljem uppus ka Saturn. Vironia vrakk avastati Eesti Meremuuseumi uurimislaevalt Mare 2009. aastal Keri tuletornist 8,5 miili eemal 98 meetri sügavusel. Laeva pikkus oli 83,21 m, laius 11,63 m ja süvis 6,88 m. Kogumahutavus 2026,06 brutoregistertonni. 4-silindriline 3 paisumisega aurumasin andis kiiruseks kuni 15 sõlme. Laev võis peale võtta kuni 500 reisijat. Estonia (laev 1910) Eesti suurim reislaev asub sõidule - Uus Eesti 1939 Eesti uus reisijateaurik Vironia proovisõidul - Efis Vironia - Wrecksite.eu
Vere

Vere (gruusia ვერე) on jõgi Ida-Gruusias. Jõe lähe asub Thrialethi aheliku nõlvadel Väike-Kaukasuses, Didgori mäe lähistel. Vere suubub parempoolse lisajõena Kura jõkke Gruusia pealinnas Thbilisis. Jõe pikkus on 45 km, valgla pindala 194 km². Jõgi toitub lumesulamisveest, vihmast ja põhjavetest. Jõe suudme lähistel paiknevad 12. sajandil rajatud Lurdži klooster, Thbilisi loomaaed, laste puhkepark ja muud rajatised. Jõele on iseloomulikud perioodilised äkktulvad. XX sajandi teise poolel toimusid need 1960., 1963., 1972. ja 1995. aastal. 1972. aasta kõrgvesi ujutas üle Thbilisi loomaaia, oli ka inimohvreid. 2015. aasta 14. juunil tõusis jõgi Thbilisis üle kallaste, hukkus vähemalt 19 inimest. Üleujutusjärgne Thbilisi loomaaed 2015. aasta üleujutuse tagajärjed pealinnas Kikalashvili, T. (1979). "ვერე" [Vere]. ქართული საბჭოთა ენციკლოპედია, ტ. 4 [Gruusia Nõukogude Entsüklopeedia, 4. kd] (gruusia keeles). Tbilisi, lk 369. Hewsen, Robert H. (1992). The Geography of Ananias of Širak: Ašxarhac'oyc', the Long and the Short Recensions. Reichert. Lk 247. ISBN 3-88226-485-3. "13 ივნისის წყალდიდობა: ქრონიკა და შედეგები" [13. juuni üleujutus: ajakava ja tagajärjed] (gruusia). Radio Voice of Abkhazia. 14. juuni 2015. Vaadatud 14. juunil 2015. "Tbilisi Flood Death Toll Rises to 19". Civil Georgia. 16. juuni 2015. Vaadatud 17. juunil 2015. "Georgia floods: Pictures of chaos caused by fierce flooding in capital Tbilisi". BBC News Online. 14. juuni 2015. Vaadatud 14. juunil 2015. "All lions, tigers accounted for in Tbilisi zoo flooding". Yahoo! News. 16.06.2015. Vaadatud 16.06.2015.  Vere – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis  2015. aasta Thbilisi üleujutus – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Mart Laanemäe

William Mart Laanemäe (sündinud 21. juunil 1959 Vancouveris Kanadas) on Eesti diplomaat. Aastatel 1999–2003 oli ta Eesti suursaadik Austrias, Slovakkias, Ungaris, 2008–2012 ja 2016–2019 Eesti suursaadik Saksamaal ning 2020–2024 Eesti suursaadik Taanis. Eesti suursaadik Taanis Mart Laanemäe andis üle volikirja
Bernd Mützelburg

Bernd Mützelburg (sündinud 17. jaanuaril 1944 Mainzis Saksamaal) on endine Saksamaa diplomaat. 1995–1999 oli ta Saksamaa suursaadik Eestis. 1999 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Saksamaa suursaadikuna Eestis. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 16.06.2015)
Christian Matthias Schlaga

Christian Matthias Schlaga (sündinud 7. novembril 1953 Erfurdis Saksamaal) on Saksamaa diplomaat. 28. septembrist 2011 kuni 2015. aastani oli ta Saksamaa suursaadik Eestis. 2013 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Saksamaa suursaadikuna Eestis. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 16.06.2015)
Tallinna Kunstihoone Fond

SA Tallinna Kunstihoone Fond on Eesti Kunstnike Liidu asutatud sihtasutus, mis tegeleb näituste korraldamisega Tallinna Kunstihoones (Vabaduse väljak 8), Kunstihoone galeriis (Vabaduse väljak 6) ja Tallinna Linnagaleriis (Harju tänav 13) ning Tallinna Kunstihoone Fondi kunstikogu haldamisega. Põhikirjalisteks eesmärkideks on kunsti, kunstiteaduse ja -hariduse vallas loovuse ja initsiatiivi edendamine, Eesti kunsti ja kunstnike tutvustamine välismaal, kunstialase teabe levitamine. Tallinna Kunstihoone Fondi juhatus võib koosneda ühest või mitmest liikmest. Juhatuse tööd kontrollib sihtasutuse nõukogu, kuhu kuulub üksteist liiget, neist Eesti Kunstnike Liidu volikogu valitud kaheksa liiget, kelle volitused kestavad viis aastat, ja Kultuuriministeeriumi, Kultuurkapitali ja Tallinna Linnavalitsuse esindaja. Nõukogu kui vastutav ja kontrolliv organ kinnitab Tallinna Kunstihoone eelarve, tööplaani ja näituseprogrammid ning valvab juhatuse otsuste, tegevuskava, eelarve täitmise ja aruandluse üle. Pealelend: Loit Jõekalda SA Tallinna Kunstihoone Fondi nõukogu esimees Sirp, 07.11.2014.