laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Hannoveri hobune

Hannoveri hobune (sks Hannoveraner) on hobusetõug, mis pärineb Saksamaalt Alam-Saksi (Niedersachsen) liidumaalt. Hannoveri hobune kuulub soojavereliste hobuste hulka. Hannoveri hobuste eelistatud turjakõrgus on 165 cm, kuid täpset kõrgust ei peeta nii oluliseks kui hobuse üleüldist harmoonilist välimust. Värvuselt võivad nad olla raudjad, mustad, hallid või kõrvid. Kael on lihaseline ja proportsionaalse pikkusega ning pea sirge profiiliga. Keha on kompaktne, turi pikk, nimme lihaseline ning laudjas pikk ja langev. Jalad on pikad, tugevate liigeste ning keha suhtes proportsionaalses suuruses ühtlase kujuga kapjadega. Iseloomult on hannoveri hobused tasakaalukad, mistõttu on nad erakordselt head ratsa- ja sporthobused. Hannoveri hobuste aretus sai alguse 18. sajandil Celles. Tõuraamatut peetakse aastast 1888. Hobuse algseteks kasutusaladeks olid põllumajandustööd ning ratsavägi. Sajandi lõpuks hinnati neid tõllahobustena. Pärast teist maailmasõda langes nõudlus põllumajandushobuste järele ning uueks aretuseesmärgiks sai sportliku tüübi loomine. Tänaseks on hannoveridest saanud hinnatud kolmevõistluse ning takistus- ja koolisõiduhobused. Maailma Sporthobuste Kasvatajate Föderatsiooni (WBFSH) andmete järgi on Hannoveri hobune olnud edukaim tõug Rahvusvahelise Ratsaspordi Liidu (FEI) koolisõiduvõistlustel alates aastast 2001, kui hakati tulemusi avaldama tõuraamatute kaupa. Tipptasemel hannoveri tõugu koolisõiduhobuste seas on Salinero, Satchmo 78, Sunrise, Bonaparte 67, Brentina ja Wansuela Suerte. Alates 1956. aasta olümpiamängudest on hannoveri hobused teeninud individuaalses arvestuses kolm kuldmedalit (Salinero kahel korral, Gigolo ühel), neli hõbemedalit (Satchmo ühel, Gigolo kahel, Woycek ühel korral) ja neli pronksi (Bonaparte, Weyden, Mehmed ja Dux). Hannoveri hobuseid on seitsmel korral autasustatud kuldmedaliga meeskondlikus sõidus (2008, 2004, 2000, 1996, 1992, 1976, 1968 ja 1964). Mitmed hannoveri hobused on võitnud ka ülemaailmsetel FEI võistlustel, näiteks on koolisõidus maailmameistriteks saanud Mehmed (1974), Gigolo (1994, 1998), Satchmo (2006) ja Salinero (2006, vabakava). Hannoveri hobused on järjekindlalt püsinud viie kõige edukama tõu hulgas ka takistussõidus. Ühed selle aastatuhande parimad hannoveri takistussõidu hobused on olnud Shutterfly ja For Pleasure. Shutterfly võitis takistussõidu maailma karikavõistluse 2005., 2008. ja 2009. aastal. For Pleasure sai 1995. aasta maailmameistrivõistlustel teise koha ning oli kahel korral olümpiamängudel kuldmedali võitnud takistussõidu meeskonna liige. "Hanoverian". International Museum of the Horse. Vaadatud 09.01.2020. "Breeding Rules". The British Hanoverian Horse Society. Originaali arhiivikoopia seisuga 7.04.2020. Vaadatud 09.01.2020. The Hanoverian Horse Breed
Kokora külakeskus

Kokora külakeskus on kultuurikeskus Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Kokora külas. Asutust haldab Kokora Kandi Külaselts. https://web.archive.org/web/20171217192410/http://www.rahvakultuur.ee/Kokora-Kulakeskus_147?o=24085 (vaadatud 17.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Tammur

Tammur on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Tammur (Tammor) on pandud Aru mõisas Mihkli kihelkonnas Läänemaal, Kalli mõisas Mihkli kihelkonnas Pärnumaal ja Pühajärve mõisas Otepää kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati Tammur uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Trampärk (1940. aastal Tallinnas). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Tammur Eestis 20 mehel ja 30 naisel. Einar Tammur (1960–2004), eesti ornitoloog ja looduskaitsja Harald Tammur (1917–2001), eesti vaimulik Ilmar Tammur (1921–1989), eesti teatrijuht, näitleja, lavastaja ja õppejõud Külli Tammur (sündinud 1983), Eesti riigiametnik ja poliitik Rein Tammur (1942–2006), eesti arst Vaike Tammur (1935–2006), Eesti teatri- ja filmitegelane ning ametnik
Koigi seltsimaja

Koigi seltsimaja on kultuurikeskus Järva maakonnas Järva vallas Koigi külas. Asutust haldab Koigi Kultuuriselts. Asutusel pole oma maja ja nad tegutsevad kohaliku haigla ruumides. https://web.archive.org/web/20171217194537/http://www.rahvakultuur.ee/Koigi-Seltsimaja_147?v=264&o=24098 (vaadatud 17.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Kohtla-Nõmme rahvamaja

Kohtla-Nõmme rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Toila vallas Kohtla-Nõmme asulas. Aastast 2007 kuulub rahvamaja Kohtla Kaevanduspark-Muuseumi koosseisu. Rahvamaja asutati 1952. https://web.archive.org/web/20171217195624/http://www.rahvakultuur.ee/Kohtla-Nomme-Rahvamaja_147?o=1070 (vaadatud 17.12.2017) Rahvamajast Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Sillam

Sillam on eesti perekonnanimi. Perekonnanime Sillam on pandud Jägala mõisas Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati Sillam uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Andersen, Krivoborski, Lilienthal ja Schönberger. Gottlieb Sillami palvel kanti Sillam perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 188 all. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Sillam Eestis alla viiel mehel ja 10 naisel.
Kiviloo külakeskus

Kiviloo külakeskus on kultuurikeskus Harju maakonnas Raasiku vallas Kiviloo külas. Asutuse juhataja on Eve-Liis Remmelgas. https://web.archive.org/web/20171217200412/http://www.rahvakultuur.ee/Kiviloo_Kulakeskus_147?&v=264&o=909 (vaadatud 17.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Kirbla rahvamaja

Kirbla rahvamaja on rahvamaja Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kirbla külas. Asutust haldab on Kirbla Külaselts. https://web.archive.org/web/20171217200754/http://www.rahvakultuur.ee/Kirbla_Rahvamaja_147?f=2855&t=1012&o=23796 (vaadatud 17.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Kiltsi rahvamaja

Kiltsi rahvamaja on rahvamaja Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Kiltsi asulas. Asutus asutati 1938. https://web.archive.org/web/20171217201126/http://www.rahvakultuur.ee/Kiltsi-Rahvamaja_147?o=754 (vaadatud 17.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Kiikla rahvamaja

Kiikla rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Kiikla külas. Asutuse juhataja on Rutt Linnard. https://web.archive.org/web/20171217201522/http://www.rahvakultuur.ee/Kiikla-Rahvamaja_147?v=264&o=9714 (vaadatud 17.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Kelvingi külakeskus

Kelvingi külakeskus on kultuurikeskus Harju maakonnas Viimsi vallas Kelvingi külas. Asutuse tegevjuht on Ants-Lembo Lindemann. https://web.archive.org/web/20171217202240/http://www.rahvakultuur.ee/Kelvingi_Kulakeskus_147?f=2855&t=1012&o=2042 (vaadatud 17.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Kehra rahvamaja

Kehra rahvamaja on rahvamaja Harju maakonnas Kehra linnas. Asutust haldab Anija valla kultuurikeskus. https://web.archive.org/web/20171217202615/http://www.rahvakultuur.ee/Kehra_Rahvamaja_147?&v=298&o=1328 (vaadatud 17.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Käsmu rahvamaja

Käsmu rahvamaja on rahvamaja Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Käsmu asulas. Asutust haldab Käsmu Külaselts. Rahvamaja valmis 1917. http://www.kasmu.ee/et/content/k%C3%A4smu-rahvamaja (vaadatud 17.12.2017) Asutusest Käsmu Meremuuseumi kodulehel
Aablo

Aablo on eesti perekonnanimi. Nimede eestistamisel määrati Aablo uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Sondberg. 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5. Geni
Kapera seltsimaja

Kapera seltsimaja on kultuurikeskus Võru maakonnas Võru vallas Kapera külas. Asutust haldab Kapera Kandi Ühing. https://web.archive.org/web/20171217203820/http://www.rahvakultuur.ee/Kapera-Seltsimaja_147?o=24091 (vaadatud 17.12.2017) Asutusest Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis
Kabala rahvamaja

Kabala rahvamaja on rahvamaja Järva maakonnas Türi vallas Kabala külas. Rahvamaja haldab Türi kultuurikeskus. Rahvamaja avati 1948. https://web.archive.org/web/20171217204421/http://kultuurikeskus.tyri.ee/kabala/ (vaadatud 17.12.2017) Rahvamajast Türi kultuurikeskuse kodulehel
Aadu Birnbaum

Aadu Birnbaum (17. veebruar 1938 – 7. detsember 2017) oli eesti pillimees, laululooja ja kontserdikorraldaja. Ta mängis paljusid pille ja lõi kümneid populaarseid meloodiaid, millest paljudele kirjutas ta ise sõnad. Oma lemmikžanriks pidas ta džässi ning saksofonistina mängis läbi suure osa svingiklassikast. Muude ametite hulgas oli ta AS Tartu Laululava muusikatoimetaja ja Tartu džässiklubi president. Tema loodud ansamblid Ratex, Viljandi jazzsekstett ja Holarid esinesid edukalt konkurssidel ja festivalidel ning nende kontserditurneed ulatusid ka piiri taha. Ta noppis auhindu Eesti Raadio estraadilaulude võistluselt ja ka sellistelt konkurssidelt nagu «Meri, mehed ja maa» ning Valge Daami lauluvõistlus. Tema laule on laulnud näiteks Georg Ots, Kalmer Tennosaar, Uno Loop, Vello Orumets, Ivo Linna, Ervin Lillepea, Toivo Nikopensius, Olev Vestmann, Neeme Konsa ning Heli ja Tiit Koppel, samuti ansamblid MTJ ja Seelikukütid. 2015. aastal ilmus trükist Aadu Birnbaumi «Laulud ja pillilood». *Suri laululooja Aadu Birnbaum, Tartu Postimees, 8. detsember 2017 Jälle kui on jõuluöö
Silvia Vissak

Silvia Vissak (sünninimi Lesnikova; 31. august 1929 – 11. detsember 2017) oli eesti ajakirjanik. Ta lõpetas 1956. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis loogika-psühholoogia osakonna, seejärel 1957. aastal kaugõppes eriprogrammi järgi ajakirjanduskursuse. Ülikoolis õppimise ajal oli ta ühtlasi paar-kolm aastat Vanemuise ooperi abikoori laulja ja balletirühma tantsija. Ta asus tööle ajaleht Edasi toimetuses, kust siirdus pensionile aastal 1990. Ta kirjutas hariduselu ja kõrgkoolide teemal probleemartikleid, tema osalusel ja juhtimisel tekkis 1960. aastate teisel poolel diskussioon eesti rahva iibe üle. Ta on ka Tartu Ülikooli teemalise raamatu "Pilk üliõpilasellu" (1965) autor ning ta on tõlkinud vene keelest Valentin Katajevi "Muru mulla peal" (1972), Juri Sbitnevi "Põdrajaht" (1981) ja Arkadi Vaineri "Allaaetud kassid ja koerad" (1987). Raimu Hanson. "Suri ajakirjanik Silvia Vissak". Postimees, 13. detsember 2017 Ivi Drikkit. "Silvia Vissak: olime julged ja tiivustunud". Tartu Postimees, 13. november 2009 Raimu Hanson. "Suri ajakirjanik Silvia Vissak". Postimees, 13. detsember 2017
Nasta Pino

Nasta Pino (1. juuli 1934 Mikitamäe vald, Petserimaa – 15. detsember 2017) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik. Pino sündis taluperes üheksanda lapsena. Ta lõpetas 1953. aastal Tartu 3. Keskkooli ja 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal. Ajakirjanikutööd alustas ta kirjandusliku kaastöölisena Elva ajalehes Uus Tee. Ta töötas aastakümneid Eesti NSV hinnatuimas[viide?] ajalehes Edasi, olles tunnustatud põllumajandusajakirjanik. Tema sulest on ilmunud romaanid "Ja andke meile andeks meie võlad" (1994), "Vaikne on" (2000), "Suvekurbus" (2003) ja „Trepikoda“ (2014), samuti hulk lühiproosat ning mälestusteraamatuid ("Seal, kus rukkiväli", 2011; "Minu aeg ja selle lugu", 2015 jt). 2001 Eduard Vilde nimeline kirjandusauhind ("Vaikne on") 2013 Rukkiräägu kultuuriauhind Eesti Kirjanike Liit Tema õde oli rahvaluuleteadlane Veera Pino ja poeg ajakirjanik Jüri Pino. Suri ajakirjanik ja kirjanik Nasta Pino
Vladimir Sukatšov

Vladimir Nikolajevitš Sukatšov (vene keeles Владимир Николаевич Сукачёв, 26. mai/7. juuni 1880 Harkovi kubermang – 9. veebruar 1967 Moskva) oli vene geobotaanik ja ökoloog. Ta lõpetas aastal 1902 Peterburi metsandusinstituudi. Ta oli üks mõjukamaid vene ökolooge. Ta avaldas rea uurimusi fütotsönoloogia vallast.
Jõgisoo seltsimaja

Jõgisoo seltsimaja on kultuurikeskus Harju maakonnas Saue vallas Jõgisoo külas. Asutust haldab Saue-Jõgisoo Haridusselts. https://web.archive.org/web/20171218084848/http://www.jogisooseltsimaja.ee/ (vaadatud 18.12.2017) Asutuse koduleht
TeadusEST

TeadusEST on Eesti Teadusagentuuri korraldatav foorum teadlastele, teadus- ja arendusasutuste juhtidele, teadusadministraatoritele, ministeeriumide teadusnõunikele ja teadusest huvitatud inimestele. teadusEST 2016 - peateema teaduse rahastamine teadusEST 2017 - peateema teaduse ühiskondliku mõju hindamine ja kirjeldamine Foorumi materjalid ja videosalvestus. Eesti Teadusagentuuri veebisait (vaadatud 18.12.2017). Foorumi materjalid ja videosalvestus. Eesti Teadusagentuuri veebisait (vaadatud 18.12.2017).
Kultuuripäranditurism

Kultuuripärandi turism on turismiharu, mis on suunatud turismikoha kultuuripärandile. Ajaloolise säilitamise riiklik usaldusühing määratleb päranditurismi kui "reisina, et kogeda kohti, esemeid ja tegevust, mis tõeliselt esindavad mineviku lugusid ja inimesi" ning "päranditurism võib hõlmata kultuurilisi-, ajaloolisi- ja loodusvarasid". Kultuur on alati olnud suureks motivatsiooniks reisimisel. 20. sajandist saadik on inimesed öelnud, et kultuur oli osa turismist, kuid nüüdseks on turism kultuur. Kultuurilised atraktsioonid mängivad suurt rolli turismi kõigis liikides, alustades maailma suurimatest vaatamisväärsustest kuni atraktsioonideni, mis tutvustavad kohalikke kultuure. Pikka aega on kultuur, pärand ja kunst aidanud kaasa turismisihtkoha väljanägemise arendamisele. Viimastel aastatel on kultuuri uuesti avastatud kui hoopis olulist turundusvahendit, et meelitada ligi neid turiste, kellel on eriline huvi kultuuripärandi ja kunsti vastu. Kultuuripärandi turism on turismitööstuses kõige kiiremini kasvav turismivorm, sest turistide hulgas on uus trend, nimelt spetsialiseerumine. Igal turistil on tekkimas kindel huvi ja kindel eesmärk, mille pärast reisida. Spetsialiseerumine tuleneb arvatavasti just selliste turistide arvu suurenemisest, kes huvituvad seiklusest, kultuurist, ajaloost, arheoloogiast ja suhtlusest kohalike inimestega. Kultuuripärandi turism on oluline mitmetel põhjustel: sellel on positiivne majanduslik ja sotsiaalne mõju; aitab säilitada kultuuripärandit; kultuur, kui vahend, mis uuendab turismi ning aitab inimesi omavahel mõista. Kultuuripärandi turismil on mitmeid eesmärke, mida tuleb saavutada säästva majanduse piires. Näiteks nagu kultuuriressursside kaitse, usaldusväärsed külastajate kogemused ja kultuuriressurssidest teenitud tulude mõjutamine. Seetõttu on aru saada, et kultuuripärandi turism ei puuduta mitte ainult pärandite väärtuste tuvastamist ja kaitset, vaid samuti peab olema seotud turismi mõju mõistmisega erinevatele kogukondadele ja piirkondadele, lisaks majanduslike ja sotsiaalsete kasude saavutamiseks ning rahaliste vahendite kasutamiseks pärandite kaitseks, turustamiseks ja edendamiseks. National Trust for Historic Preservation, 2014. 1. "Heritage Tourism". National Trust for Historic Preservation. Retrieved 4 April 2014. Richards, 1996. 2. Richards, Greg (1996). Production and consumption of European Cultural Tourism. Annals of Tourism Research. Tillburg University Press. Porter and Salazar 2005. 3. Porter, Benjamin W. and Noel B. Salazar (2005). "Heritage tourism, conflict, and the public interest". International Journal of Heritage Studies. 11 (5): 361–370. doi:10.1080/13527250500337397
Aianduskooperatiiv Kaberneeme

Aianduskooperatiiv Kaberneeme (ka aiandusühistu ehk AÜ Kaberneeme) on oma põhiosas endise S.M.Kirovi nimelise näidiskalurikolhoosi juhtivtöötajate arhetüüpses kaluriküla stiilis suvilatest moodustuv hoonetegrupp Kaberneeme küla loodeservas, mis on rajatud aastatel 1975–1980. Hooned on projekteerinud arhitekt Ado Eigi.
Harkujärve kultuurikeskus

Harkujärve kultuurikeskus on kultuurikeskus Harju maakonnas Harku vallas Harkujärve külas. Keskuse maja on endine maneežiga hobusetall (ehitatud 1882). Ümberehituse projekti tegi 1986 Rein Tomingas, sisekujunduse tegi Jaak Kuriks. Harkujärve kultuurikeskus Eesti entsüklopeedia veebiversioonis (vaadatud 18.12.2017)
Kiuma rahvamaja

Kiuma rahvamaja on rahvamaja Põlva maakonnas Põlva vallas Kiuma külas. Asutuse eesotsas on Anti Rüütli. https://web.archive.org/web/20171215150555/http://www.polva.ee/kylakeskused (vaadatud 18.12.2017) Asutusest Põlva valla kodulehel
Turismi mõisteid

Siin on loetletud turismi mõisteid. # A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S Š Z Ž T U V W Õ Ä Ö Ü X Y Aguliturism Ekskursioon Ekstreemturism Haridusturism Heaoluturism Hostel Hotell Hotellimajandus Hävinguturism Jahi- ja kalastusturism Jäähotell Kanuumatk Katastroofiturism Kestlik turism ehk jätkusuutlik turism ehk säästev turism Kodumajutus Kosmoseturism Kruiisiturism Kultuuripäranditurism Kultuuriturism Kämping Külalistemaja Lekkeefekt LGBT-turism Linnaturism Linnuvaatlusturism Loodusrada Loodusretk Loodusturism Maailma Reisi- ja Turisminõukogu Maailma Turismiorganisatsioon Maaturism Majutusettevõte Massiturism Matkaklubi Matkamine Meditsiiniturism Militaarretk Militaarturism Moeturism Motell Muusikaturism Nišiturism Pehme seiklusturism Popkultuuriturism Puhkeküla Puhkelaager Pööring Rannaturism Ranniku- ja mereturism Ratsamatk Reisibüroo Reisidokument Reisijuht Reisikiri Reisimine Religiooniturism Räätsamatk Seiklusturism Seksiturism Siseturism Spaaturism Sporditurism Suusaturism Suveniir Säästev turism Taliturism Teise kodu turism Terviseturism Toiduturism Tolkieni turism Tumeturism Turism Turismiatraktsioon Turismiasjaline Turismigeograafia Turismiinfokeskus Turisminõudlus Turismipiirkond Turismitalu Turismiteenus Turismiteenuse kvaliteet Turismitoode Turist Usunditurism Vaatamisväärsus Vaimne turism Vastutustundlik turism Veiniturism Võõrastemaja Välisturism Õlleturism Ärireis Äriturism Ökoturism Ületurism Ümbermaailmareis Üritusturism
Riddle'i maja

Riddle'i maja on Inglismaa kuninga Edward VII aegne maja, mis asub Ameerika Ühendriikides Florida osariigi Palm Beachi maakonnas. Maja ehitasid West Palm Beachi 1905. aastal Henry Flagleri hotelli ehitustöölised. Algselt oli hoone tuntud kui väravavalvuri maja, sest see oli koduks Woodlawni surnuaia valvurile. 1920. aastast kuulus maja Karl Riddle'ile, linnajuhatajale ja ülemvõimu esindajale West Palm Beachis. Tema järgi sai ka maja nime. 1995. aastal lammutati maja osadeks, et viia Yesteryear Village'isse, mis on ajalooline park Lõuna-Florida lõbustuspargis. Majast räägiti seriaali "Ghost Adventures" osas 2008. aastal. Riddle'i maja ehitati 1905. aastal suure ehitusfirma puidujääkidest. Algselt asus maja aadressil 327 Acacia Street West Palm Beachil, kus see sai oma erksate värvitoonide tõttu hüüdnime "Värvitud daam". Riddle'i maja oli algselt matusebüroo, tuntud ka kui väravavalvuri maja Woodlawni surnuaias, mis oli esimene surnuaed West Palm Beachi linnas. Karl Riddle, kelle järgi on maja nimetatud, omandas selle 1920. aastal. Riddle oli esimene linnajuhataja ja ülemvõimu esindaja West Palm Beachil. Tema ja ta kaksikvend Kenyon ehitasid 1935. aastal 15 hektari suurusele maalapile linna lähedal maju. 1951. aastal moodustus sellest alast rahvahääletuse tulemusel koht nimega Cloud Lake. Hiljem plaaniti Riddle'i maja lammutada, et teha ruumi Palm Beach Atlantic ülikooli laienemisele, kuid West Palm Beachi linn annetas ehitise Karl Riddle'i vennapojale John Riddle'ile. John oli tegevliige Yesteryear Village'i juhatuse Lõuna-Florida Messi (South-Florida Fair) direktorite nõukogus. Maja otsustati üle viia Yesteryear Village'isse, selleks tuli see osadeks lammutada. Maja katus ja pööning tehti kaheks, samuti ka esimene ja teine korrus. Lõpuks transporditi maja uude asupaika, kus see taas kokku pandi ning kus paikneb tänapäevani. Legendi järgi kummitab Riddle'i majas Josephi hing. Joseph oli üks Riddle'i töötajaid, kes sooritas rahahädas enesetapu, puues ennast hoone pööningul üles. Yesteryear Village'is viiakse läbi kummitustuure, kus giidid riietuvad sobivatesse ajasturõivastesse ja jagavad oma lugusid väidetavalt üleloomulikest kogemustest selles majas. Maja kajastati ka 2008. aastal tondipüüdjate teleseriaalis "Ghost Adventures" Travel Channelil.
Heaoluturism

Heaoluturismi eesmärk on edendada tervist füüsiliste, psühholoogiliste või vaimsete tegevuste abil. See on tihedalt seotud ka meditsiinilise turismiga, sest hea tervis motiveerib inimesi rohkem reisima. Heaoluturistid ei ole meditsiinituristid, sest heaoluturistide reisi eesmärk on eelkõige tervise säilitamine, terviseprobleemide ennetamine või parandamine. Meditsiinituristid seevastu reisivad diagnoositud haiguse ravimiseks. Reisijad kasutavad heaolu nimel mitmesuguseid teenuseid. Nende hulgas on füüsilised treeningud ja sport, iluteenused, tervislik toitumine, lõõgastus ja stressi leevendamine, meditatsioon, jooga ja tervisega seotud haridus. Võidakse leida protseduure või ravimeetodeid kas tavapärase, alternatiivse, täiendava, taimse või homöopaatilise meditsiini abil. Paljud inimesed püüavad reisi ajal säilitada tervislikku eluviisi. Mitmed hotelligrupid on välja töötanud programme, et kaasata erinevate sihtrühmade külastajaid. Programmid hõlmavad tervislikke toiduvalikuid, lõõgastusprogramme, spaateenuseid ja sportimisvõimalusi. Haigla on oluline vahendaja sihtkohtade heaoluprogrammidele. Tüüpilised programmid rõhutavad elustiili parandamist või ennetamist. Arutlusele on võetud mõte, kas heaoluturism sisaldab külastusi ka haiglatesse, kliinikutesse või arstivisiiti. Turismivormi edendajad määratlevad kõik heaoluteenused selle definitsiooni alla, ka need, mida pakutakse väljaspool meditsiiniasutusi spaades, tervisekeskustes, kuurortides või hotellides. Tervisekeskused pakuvad lühiajalisi programme konkreetsete terviseprobleemide lahendamiseks, stressi vähendamiseks või toetamaks elustiili paranemist. Euroopa on suuruselt teine heaoluturismi turg. Usutud on mineraalvanne, talasoteraapiat ja muid looduslikke ja veepõhiseid protseduure. Türgi ja Ungari tervisekeskused võtavad vastu heaoluturiste. Paljusid toetavad võõrustajariigid Norra ja Taani, soovides vähendada kallite operatsioonide maksumust. Heaoluturismi toetajad ütlevad, et puhkused parandavad füüsilist heaolu, õnnetunnet ja produktiivsust, mainides, et tervisega seotud reisid avaldavad positiivset mõju loovusele, vastupanuvõimele, probleemide lahendamisele ja stressiga toimetulekuks. Siiani on raske edastada tulemusi tervisega seotud reisimise põhjal. Anne Dimon (2013). "Wellness Travel: 10 Trends for 2014 and Beyond". "Wellness Tourism: A Growing Trend for Health-Conscious Travelers". myMEDholiday.com. 2013. Originaali arhiivikoopia seisuga 27. jaanuar 2017. Katie Rosenbrock (2013). "World's best wellness resorts". TheActiveTimes.com. Derek Thompson (2012). "The Case for Vacation: Why Science Says Breaks Are Good for Productivity". TheAtlantic.com.
Varna lennujaam

Varna lennujaam (IATA: VAR, ICAO: LBWN) on lennujaam Bulgaarias.
Tüüp 63

Tüüp 63 on Hiina Rahvavabariigis toodetud amfiibtank, valmistatud Nõukogude Liidu PT-76 tankide kaasajastamise tulemusel.
Iljušin Il-76

Iljušin Il-76 (vene keeles Ильюшин Ил-76, NATO koodnimega Candid) on Nõukogude Liidus Iljušini konstrueerimisbüroo loodud nelja turboventilaatormootoriga ülatiivaline sõjaväe transpordilennuk, esmalend 25. märts 1971. Il-76 lennukitel olid Solovjov D-30KP mootorid, igal mootoril tõmme 118 kN, suurim kasulik last 43 tonni, IL-76 on kasutuses nii Venemaa tsiviillennunduses Aeroflotis kui ka sõjaväes (Il-76 Candid-B). IL-76, mida NSVL lennukitööstuse ministeeriumi käskkirja alusel asuti looma 1966. aastal, on 1963. aastal esmalennu teinud Lockheed C-141 Starlifter analoog. Ameerika Ühendriikide õhuväe C-141-le, mida nüüd asendab McDonnel Douglas/Boeing C-17 Globemaster III, võis paigaldada maksimaalselt 42 tonnise lasti. 2012. aastal moderniseeritud Il-76 lennukid said võimsamad mootorid, igal mootoril tõmme 142 kN, kasulik last suurenes 60 tonnini. Lastimiseks kasutatakse tagumist rampi, millega on võimalik tõsta kuni 30 000 kg koormat, abiks on ka 2 lastiruumi lakke paigaldatud vintsi. Enamikul lennuväe lennukitest Il-76 on kaks 23 mm automaatkahurit lennuki sabaosas. Lennukisse saab mahutada 140 reisijat või 125 langevarjurit.  Ukraina  Venemaa Berijev A-50 Berijev A-100 Xi'an Y-20 ja KJ-2000, Hiina Iraanis lennukatastroofis hukkunud ukrainlaste surnukehade Ukrainasse toomine (vene keeles) - Zn.ua, 13.01.2020 (vaadatud: 11.12.2020) Täna kell 05.46, Uuendatud: täna kell 11.08, Allikad: Ukraina lasi Aasovi mere kohal alla haruldase lennuki A-50, err.ee 15.01.2024, 06:38, Ukraina relvajõud lasid Aasovi mere kohal alla Venemaa haruldase õhuradarlennuki, delfi.ee Goverloi kohal katsetati täiendavalt komplekteeritud Il-76 MD Ukraina sõjaväele (vene keeles) - Liga Novosti, 04.01.2020 (vaadatud: 04.01.2020)
Kairo rahvusvaheline lennujaam

Kairo rahvusvaheline lennujaam (araabia مطار القاهرة الدولي; IATA: CAI, ICAO: HECA) on lennujaam Egiptuses.