laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Keskpäevatund

"Keskpäevatund" on Raadio Kuku saade, mis käsitleb aktuaalseid poliitika- ja ühiskonnaelu küsimusi. Saade on eetris iga nädal alates 16. maist 1992. Esimene saatejuht (aastatel 1992–2000) oli Harri Tiido, kes tegi saadet koos või vaheldumisi Hans H. Luige ja Rein Langiga. Saate alapealkiri oli "Elust banaanivabariigis", mis kõlas koos pealkirjaga "Keskpäevatund" saate signatuuris. Hiljem on saadet on juhtinud Hannes Astok ja Priit Hõbemägi, kelle jutukaaslasteks on olnud peamiselt Rein Kilk ja Ainar Ruussaar. Saates on aastate jooksul käinud tuntud ühiskonnategelasi, näiteks Meelis Atonen, Marek Strandberg, Ignar Fjuk ja Kersti Kaljulaid, Robert Lepikson, ning ajakirjanikud Kalle Muuli, Peep Kala, Erki Berends, Andrus Saar, Tiit Karuks jpt. Saadet saab kommenteerida blogilehel http://keskpaevatund.blogspot.com/. Kuni 2019. aasta maini sai seda teha anonüümselt, seejärel võeti anonüümse kommenteerimise võimalus ära. Saatejuhid reageerivad sageli kuulajate avaldatud blogikommentaaridele. https://web.archive.org/web/20150308170636/http://www.kuku.ee/index.php?pid=16&lang=1&id_broadcast=30 (vaadatud 08.03.2015) Krister Paris. Eesti elu jutusaadetes. Juttu jagub, põnevaid mõtteid napib. Eesti Päevaleht / Laupäevaleht. 14.04.2018. Keskpäevatund – KUKU taskuhääling. Vaadatud 22.09.2019. Saatest Raadio Kuku kodulehel
Onu Raivo rännakud

"Onu Raivo rännakud" oli iganädalane raadiosaade, mis oli eetris Raadio Kukus. Saadet tegi Raivo Järvi. Ta refereeris loetud raamatuid. Onu Raivo Rännakud KUKU taskuhääling
Tehnokratt

"Tehnokratt" oli Raadio Kuku iganädalane saade, mis käsitles tehnopoliitilisi küsimusi. Saadet juhtisid Peeter Marvet ja Henn Sarv, hiljem ka teised, sealhulgas Henrik Roonemaa. Tiigrihüpe
Võhma lennuväli

Võhma lennuväli (ka Kabala-Ollepa lennuväli) oli Võhma linnast 4 km põhja pool olnud NSV Liidu sõjaväe varulennuväli. Lennud lennuväljal lakkasid külma sõja lõpus. Eesti taasiseseisvumise järel lennuväli likvideeriti. Nõukogude Liidu õhuvägede varulennuväljal Arkma-Ollepal (Ollepal asus ka lokaatorijaam).
Valga lennuväli

Valga lennuväli oli Valga lähedal Jaanikesel olnud NSV Liidu sõjalennuväli. Vahepealse lennuvälja ala on jälle kasutusel põllumaana.
Drifting

Drifting on sõidutehnika, mis seisneb auto meelega ülejuhtimises, et see külg ees libiseks. Auto driftib, kui selle tagumise telje pöörderaadius on suurem, kui esimesel teljel ja esirattad on suunatud pöördele vastassuunas. Driftimiseks on mitmeid viise, nt. käsipiduri tõmbamine ja pööramine samal ajal, kuid suurema võimsusega autodel ei ole vaja käsipidurit tõmmata, vaid ainult gaasi lisada järsult ja pöörata, hoides samal ajal ka enda autot kontrolli all. Driftimise tehnika loojaks peetakse Jaapani rallisõitjat Kunimitsu Takahashit. Eestis tegeleb driftimisega Kevin Pesur. Driftimiseks kasutatavad autod on tavaliselt kerged tagaveoga kupeed või sedaanid, kuid on ka kasutusel mahtuniversaalid ja muud auto kereliigid. Autod ei pea olema kerged ega suure võimsusega et driftida, aga kui autol on võimsust palju ja raskust vähe on, siis on sõitjal endal lihtsam minna driftima. Driftimist on kujutatud populaarses jaapani animesarjas "Initial D" , Hollywoodi filmis "Kiired ja Vihased: Tokyo Drift" ja paljudes videomängudes, nagu näiteks "Sega Rally Championship", "Assetto Corsa", "Need For Speed: Underground" jne. Tafheet "Drift". Eesti Autospordi Liit. Vaadatud 19. mai 2017. Abdulrahim, Mujahid. "On the Dynamics of Automobile Drifting" (PDF) (Inglise keeles). Florida Ülikool. Vaadatud 20. mai 2017.{{netiviide}}: CS1 hooldus: tundmatu keel (link) Eigo Kaljurand (30. oktoober 2022). "VIDEO | Eesti võitis FIA Mootorispordimängudelt esimese medali, lisaks saadi kaks neljandat kohta". Delfi Sport. Vaadatud 30.10.2022.  Drifting – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Väike-Roosikrantsi tänav

Väike-Roosikrantsi tänav (saksa keeles Kleine Rosenkranz-Straße) oli tänav Tallinna kesklinnas kuni 1935. aastani. Tänapäeval kannab tänavaosa Pärnu maantee nime. Ülikitsas tänav, mis oli tähistanud praegust Pärnu mnt 14–32 lõiku, kulges Vabaduse väljakust kuni Väike-Pärnu maantee ja Peeter Süda tänava ristmikuni, kus jätkus Väike-Pärnu maanteena. Väike-Roosikrantsi tänavani viiv tänav Jaani kiriku juurest Vene turule kandis Jaani tänava nime. 1930. aastate teisel poolel kavandas Tallinna Linnavalitsus uued linnaarenduse põhimõtted, kuna tänavad olid ilmelt ebaühtlased, isegi korratu kujuga, kuna üksteise kõrvale on ehitatud väga erineva kõrgusega hooneid. Tallinna linnavalitsus töötas välja peatänavate ruumilise mõju kujundamise projektid, määrates kindlaks ehitatavate hoonete kõrgused. Selle kava kohaselt tuli ehitada Vabaduse platsi ja Vene turu ümbrusse kuue-seitsmekorruselised majad; Väike-Roosikrantsi tänavale, Väike-Pärnu maantee osale, Kaarli puiestee otsale vastu Vabaduse platsi ja Kopli tänava osale vastu Balti jaama ning Aia tänava osale Viru tänavast kuni Inseneri tänavani viiekorruselised majad; Suur-Tartu maantee osale, Väike-Tartu maantee, Väike-Pärnu maantee osale, Suur-Pärnu maantee, Tõnismäele, Toompuiesteele, Vaksali puiesteele, Paldiski maantee osale, Suur-Roosikrantsi tänavale, Kaarli puiesteele, Väike-Pärnu maantee, Väike-Tartu maantee ja Liivalaia tänava vahelisele maa-alale ning Politseiaeda neljakorruselised majad. 1930. aastate teisel poolel ehitati ka Väike-Roosikrantsi tänavale tänapäevased hooned (Pärnu mnt 36 (1936), Pärnu mnt 32 (1937), Pärnu mnt 30 (algselt Väike-Roosikrantsi 14) (1936), Pärnu mnt 28 (1937), Pärnu mnt 26 (algselt Väike-Roosikrantsi 10) (1935), Pärnu mnt 23 (1934), Pärnu mnt 21 (1938), Pärnu mnt 20 (1938), Pärnu mnt 16 (1935), Pärnu mnt 14, Hotell Palace 1937), Pärnu mnt 16 (algselt Väike-Roosikrantsi 4) (1935) jt).
Litteraria

"Litteraria" (täispealkirjaga "Litteraria: Eesti kultuuriloo allikmaterjale") on aastast 1985 ilmuv jätkväljaanne, mis avaldab eesti kultuuriloo allikmaterjale. Suure osa sisust moodustavad kirjavahetuste tekstikriitilised kirjutised, kus on olemas nii eessõnad, kommentaarid kui ka nimeregistrid. Väljaande peatoimetaja on Eve Annuk. http://www.folklore.ee/kirjastus/?sari=11 (vaadatud 08.03.2015)
Meie kirjanikke

"Meie kirjanikke" oli Eesti Kirjanike Kooperatiivi poolt Lundis välja antud Eesti kirjanikke tutvustav lühimonograafiate sari. I Arvo Mägi, "Karl Ristikivi" (1962) II Alfred Kurlents, "Karl Rumor" (1963) III Ants Oras, "Marie Under" (1963) IV Helmi Eller, "Arvo Mägi" (1963) V Mall Jürma, "Pedro Krusten" (1964) VI Raimond Kolk, "August Mälk" (1964) VII Arvo Mägi, "Lühike Eesti kirjanduslugu I" (1965) VIII Arvo Mägi, "Lühike Eesti kirjanduslugu II" (1965) IX Karl Ristikivi, "Bernard Kangro" (1967) X Arvo Mägi, "Gert Helbemäe" (1968) XI Helmi Eller, "Peeter Lindsaar" (1970) XII Arvo Mägi, "Kalju Lepik" (1970) XIII Herbert Salu, "Albert Kivikas" (1971) XIV Victor Terras, "Aleksis Rannit" (1975) XV Helmi Eller, "Ain Kalmus" (1986) "Eesti kirjanikke" (raamatusari)
Haapsalu Tagalaht

Tagalaht (ka Haapsalu Tagalaht) on Haapsalu lahe osa, mis asub linnast kirdes. Tagalahega on seotud Haapsalu lahe kaugeimad sopid Saunja laht ja Tahu laht. Tagalahte suubuvad Randsalu oja, Uuemõisa oja ja Österby oja, idapoolsesse Saunja lahte Taebla jõgi ja Võnnu oja Tagalahe suurim sügavus on 2 m. Madalasse lahte koguneb muda, lämmastik ja fosfor. 2010. ja 2012. aastal võetud proovide võrdlus näitas, et lahe seisund järjest halveneb ning seda peetakse Eesti rannikumere lahtedest kõige halvemaks. Lahe kinnikasvamine on ohuks laevadele, millega juhtuvad õnnetused võivad omakorda ohustada lahte hõlmavat Silma looduskaitseala. Tagalahes asub Tagalahe ravimuda leiuala. Lahe kaldal on 15 m kõrgune linnuvaatlustorn, Haapsalu kuursaal, Tšaikovski pink, Baltic Hotel Promenaadi, Rannarootsi Muuseum, Suur-Holmi sadam, Westmeri sadam. Vaade Haapsalu Tagalahele Tšaikovski pingi lähedal (2005) "Tagalahe seisukord on muutunud väga halvaks" Lääne Elu, 16. november 2013 "Haapsalu küsib riigilt Tagalahe süvendamiseks pool miljonit eurot" Lääne Elu, 26. jaanuar 2012
Pjotr Tšaikovski mälestuspink

Pjotr Tšaikovski mälestuspink on Haapsalus Tagalahe ääres Pjotr Tšaikovski puiesteel asuv pingikujuline monument Pjotr Tšaikovskile. Pingi valmistas Haapsalus elanud skulptor Roman Haavamägi 1940. aastal. Pink on paigutatud kohta, kus helilooja Haapsalus sageli istus ja päikeseloojangut jälgis. Pingil on kujutatud viisikatket eesti rahvalaulust "Kallis Mari", mis jõudis Tšaikovski 6. sümfooniasse. Pjotr Tšaikovski mälestuspink kultuurimälestiste riiklikus registris
Placentia

Placentia tähendab mitut asja. Placentia on linn USA-s California osariigis. Placentia on linn Kanadas Newfoundlandi ja Labradori provintsis. Placentia (ladina keeles) ehk Piacenza on linn Itaalias. Placentia laht
Zollikon

Zollikon on linn Šveitsis Zürichi kantonis. Linn asub Zürichi järve kaldal. Linnas elab 12 000 elanikku (aastal 2013). Zollikonis pidas saksa filosoof Martin Heidegger aastail 1959–1969 seminare Šveitsi psühhiaatri Medard Bossi kodus. Ständige Wohnbevölkerung nach Staatsangehörigkeitskategorie, Geschlecht und Gemeinde, Provisorische Jahresergebnisse, 2021, vaadatud 21.09.2022.
Võlumägi

Võlumägi on Vinni vallas Nurkse külas asuv vallseljak, mis on ümbritsetud Võlumäe-Linnamäe maastikukaitsealaga. Vall on ligi 3,5 km pikk ja 100–500 m lai. Kuni 3 m paksune kiht kiltjat moreeni Võlumäe loodenõlval viitab valli kujunemisele liustiku surve all. Martin Suuroja, Kalle Suuroja. "Virumaa loodusmonumendid", Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda, 2012
MPEG

MPEG, lühend nimest Motion Picture Experts Group, on ISO standardiorganisatsiooni ekspertide töörühm, mis töötab välja peamiselt videosignaali kadudega pakkimise ehk kadudega tihendamise standardeid. Umbes 350 eksperti 20 riigi 200 ettevõttest ja organisatsioonist tuleb selleks igal aastal kokku kolmel või neljal korral. Osa standardeid on välja töötatud koostöös Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liiduga (ITU) ja võivad kanda siis mõlema organisatsiooni standardite tähiseid. Nii on standard MPEG-4 AVC sõna-sõnalt sama mis ITU H.264 ning seetõttu kasutusel ka kujul H.264/MPEG-4 AVC. Töörühma väljatöötatud vorminguid (ISO standardid): MPEG-1 (1993) – oli mõeldud video-CD jaoks; standard sisaldab ka audiosignaali kadudega tihendamise vormingut MP3 (MPEG audio layer 3); MPEG-2 (1994/95) – video- ja audiovormingud digiteletelevisiooni (DVB-T) ja DVD jaoks; MPEG-4 (1998–2001) – ümbrisvorming ehk konteinerformaat; määrab kindlaks video- ja audioandmete tunduvalt tihedama pakkimise kui MPEG-2; H.264/MPEG-4 AVC (2002) – tihendusvorming videosignaali tihendamiseks HDTV-tehnikas ja mitmes muus digitaalvideo valdkonnas (AVC – Advanced Video Coding); H.265/HEVC (2013) – AVC/H.264 edasiarendus, mis endise kvaliteedi juures tagab tugevama tihenduse.
MPEG-2

MPEG-2 on MPEG-i poolt väljatöötatud ja 1997. a jõustunud standard (ISO-13818) videosignaali (liikuva pildi signaali) kadudega pakkimiseks kvaliteedis, mis vastab tavalahutusega televisioonile. Seda digitaalse kodeerimise tehnikat kasutatakse DVD-s ja tavalahutusega digitelevisioonis. Suurim võimalik lahutusvõime 1920×1152 pikslit lubab rakendamist ka kõrglahutusega televisioonis. Standard on välja töötatud koostöös Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liiduga (ITU), mille antud nimi on H.262. Seetõttu võib kohata ka nimekuju H.262/MPEG-2. Tänapäeval on televisioonis üle mindud edasiarendatud versioonile MPEG-4 AVC ehk H.264, mis tihendab andmeid palju tõhusamalt. MPEG-2 patent on alates 13. veebruarist 2018 aegunud peaaegu kogu maailmas (välja arvatud Filipiinidel ja Malaisias). MPEG MPEG-4 AVC "MPEG-2 Patent List". Originaali arhiivikoopia seisuga 14.01.2019. Vaadatud 14.02.2018.
H.265/HEVC

H.265/HEVC ehk H.265 ehk HEVC (High Efficiency Video Coding) on videotihenduse standard, mis rakendab andmepakkimiseks kahekordselt tõhusamaid algoritme kui H.264. See standard on nagu ka H.264 välja töötatud MPEG-i ja ITU ühistööna. Standardi rakendusaladeks on ultrakõrglahutusega televisioon (UHD-televisioon) ja voogedastus, samuti 4K-lahutusega BD-mängijad ja videokaamerad. Näiteks on 4K UHD videosignaali võimalik edastada kiirusega 10 Mbit/s. MPEG H.264 ISO/IEC 23008-2:2013 Information technology – High efficiency coding and media delivery in heterogeneous environments – Part 2: High efficiency video coding
Rahva Sõna

Rahva Sõna oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1927–1938, sotsiaaldemokraatide häälekandja. Lehe esimene number ilmus 1. märtsil 1927. Aastatel 1927–1934 ilmus leht 6 korda nädalas. 1935–1938 ilmus leht lugejate vähenemise tõttu 1 korra kuus. Rahva Sõna digiteerituna Eesti Rahvusraamatukogu andmebaasis
Aleksandǎr Jordanov

Aleksandǎr Jordanov (eesnime rööpvorm Aleksander; bulgaaria keeles Александър Йорданов; sündinud 13. veebruaril 1952) on Bulgaaria poliitik, diplomaat, kirjandusloolane ja kriitik. 1999–2001 oli ta Bulgaaria suursaadik Eestis, ühtlasi samal ajal ka suursaadik Lätis ja Leedus.
Johannes Rydzek

Johannes Rydzek (sündinud 9. detsembril 1991 Oberstdorfis) on Saksamaa kahevõistleja, kuuekordne maailmameister. Rydzek tegi oma MK-võistluste debüüdi 2008. aastal, saavutades Kuusamos 15. koha. 2009. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Štrbské Plesos võitis ta hõbemedali individuaaldistantsil ja pronksimedali võistkonnavõistlusel. Maailma karikasarja hooaja lõpetas ta 33. kohaga. 2010. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Hinterzartenis tuli ta maailmameistriks võistkonnasõidus ja oli individuaalvõistlusel neljas. Samal aastal oli ta taliolümpiamängudel normaalmäevõistlusel 28. ja võitis koos Saksamaa meeskonnaga (Rydzek, Edelmann, Frenzel, Kircheisen) võistkonnavõistlusel pronksmedal. MK-hooaja lõpetas Rydzek 25. kohaga. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos võitis Rydzek kolm hõbedat (normaalmäe individuaalvõistlusel, suure mäe individuaalvõistlusel ja suure mäe meeskonnavõistlusel ning oli normaalmäe individuaalvõistlusel neljas. 2011. aasta juunioride ja kuni 23-aastaste põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel saavutas Rydzek individuaalvõistlusel esikoha ja oli sprindis teine. Maailma karikasarja finaaletapil Lahtis võitis Rydzek oma esimese MK-etapi ning lõpetas MK-hooaja Rydzek 6. kohaga. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel osales Rydzek vaid normaalmäe individuaalvõistlusel ning oli 30. Hooaja jooksul võitis ta kaks MK-etappi (mõlemad võistkondlikud) ja oli hooaja kokkuvõttes üheksas. 2014. aasta olümpiamängudel oli Rydzek normaalmäe ja suure mäe võistlustel vastavalt 6. ja 8. ning võitis meeskonnavõistluses hõbemedali. MK-sarjas võttis ta 4 etapivõitu (3 individuaalset ja 1 võistkondliku). Üldarvestuses oli Rydzek teine. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta kuldmedali normaalmäe individuaalvõitlusel ja normaalmäe meeskonnavõistlusel, hõbeda võistkondlikus sprindis ja pronksi suure mäe individuaalvõistlusel. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis võitis ta neli kuldmedalit. Üldkarikas 2. koht: 2014, 2017 3. koht: 2015 Johannes Rydzek on osalenud 177 maailma karikasarja etapil (seisuga 3. märts 2019) ja jõudnud poodiumile 42 korral, millest 17 korral kõige kõrgemale astmele. Tulemused FIS-i lehel
Międzymorze

Międzymorze (poola hääldus [mjɛnd͡zɨˈmɔʐɛ], tuntud ka kui Intermarium) oli Poola riigitegelase Józef Piłsudski Esimese maailmasõja lõppedes väljapakutud Poola egiidi all loodav ja eksisteeriv föderatsioon, mis hõlmaks Kesk- ja Ida-Euroopa maad (sh Baltimaad koos Soomega). Laias laastus oli see Poola plaan taastada kuni 18. sajandini eksisteerinud Poola-Leedu riik (Rzeczpospolita).
I10-indeks

i10-indeks on Google Scholari kasutatav bibliomeetriline indeks, mis näitab autori kirjutatud akadeemiliste publikatsioonide arvu, mida on tsiteeritud vähemalt 10 korda. G-indeks H-indeks Cornell University Library. Measuring your research impact: i10-Index
Veneto lipp

Veneto lipp põhineb endise Veneetsia vabariigi lipul. Lipp võeti kasutusele 1975. aasta 20. mai piirkondliku seadusega (Legge Regionale) nr 56 ja seda parandati 1999. aasta 22. veebruari seadusega – sellelt eemaldati tekst "Regione del Veneto". Veneto maakonnal on ka oma vimpel ehk gonfaloon (gonfalone), mille kujundus on lipu omaga identne, kuid mis on vertikaalne. Veneto lipu kujundamisel säilitati Veneetsia vabariigi lipu üldine paigutus. Piirkonna vapp on paigutatud lipu keskosas olevasse ruutu: avatud evangeeliumiga (paistmas moto Pax tibi Marce evangelista meus, "Rahu sulle Markus, minu evangelist") evangelist Markuse lõvi puhkab oma käppi Veneto maastikul. Maastikust on näha meri (Aadria meri), maa (Veneetsia tasandik) ja mäed (Alpid). Lipu lehviva serva külge on kinnitatud seitse riba, millest igal on ühe Veneto maakonna provintsi pealinna vapp, sorteerituna tähestiku järjekorras. Ülevalt alla: Vicenza Verona Veneetsia Treviso Rovigo Padova Belluno Otse lipuvarda tipus oleva ornamendi alla seotakse Itaalia lipu värvides lint. Lõvi ei ole enam punasel pinnal. Lipu servas oli seitsme asemel kuus riba, mis sümboliseerisid endise Veneetsia kuut linnaosa (sestieri). Punastele ja kuldsetele kaunistustele on lisatud ka tumesinine värv, kuna seda värvi on peetud seal elanud rahva venetite sümboliks (blavum seu venetum colorem ehk "sinine, see on Veneto värv"). Legge regionale 20 maggio 1975, n. 56 (BUR n. 22/1975). Consiglio regionale del Veneto ametlik koduleht. Vaadatud 14.07.2014.
Thinking Out Loud

"Thinking Out Loud" on iiri päritolu inglise laulja-laulukirjutaja Ed Sheerani singel tema teiselt stuudioalbumilt "x". Loo autorid on Sheeran ja Amy Wadge. "Thinking Out Loud" on romantiline ballaad. Laul jõudis Suurbritannia singlite edetabelis esikohale ja USA-s teisele kohale. "Thinking Out Loudi" fännivideos osales ka eestlane Karl Jakob Bartels. "Thinking Out Loud" YouTube'i muusikavideo Jake Shakeshaft perfoms 'Thinking Out Loud' - The Voice UK 2015: Blind Auditions 2 - BBC One YouTube'i video
Jonn

"Jonn" on Eesti 1966. aasta animafilm (nukufilm). Filmi režissöör on Elbert Tuganov. Filmi tootis Tallinnfilm. Filmist OÜ Nukufilm kodulehel
Mina ja Murri

"Mina ja Murri" on Eesti NSV 1961. aasta animafilm (nukufilm). Filmi režissöör on Elbert Tuganov. Filmi tootis Tallinnfilm. Mina ja Murri Eesti filmi andmebaasis
Ott kosmoses

"Ott kosmoses" on Eesti NSV 1961. aasta animafilm (nukufilm). Filmi režissöör on Elbert Tuganov. Filmi tootis Tallinnfilm. Film oli ajendatud sellest, et Nõukogude kosmonaut Juri Gagarin käis 1961. aastal esimese inimesena kosmoses. Film pälvis 1963. aastal Deauville'i rahvusvahelisel astronautika- ja kosmosefilmide festivalil eriauhinna. Ott kosmoses Eesti filmi andmebaasis
Park (film)

"Park" on stuudios Tallinnfilm 1966. aastal toodetud animafilm. Filmi režissöör on Elbert Tuganov. Park Eesti filmi andmebaasis
Uksed (film)

"Uksed" on 1969. aasta muusikafilm ja kontsertfilm. Filmi režissöör on Madis Ojamaa. Filmi tootis Tallinnfilm. Uksed Eesti filmi andmebaasis
La Garita kaldeera

La Garita kaldeera on vulkaaniline kaldeera Ameerika Ühendriikides Edela-Colorados. Geograafiliselt paikneb ta San Juani mägedes. Kaldeera keskossa jääb Minerali maakonna keskus Creede. San-Juani vulkaanilisel väljal, mis hõlmab umbes 25 000 km²-suuruse territooriumi, asub kümneid kaldeerasid. Suurim neist on La Garita, mõõtmetega 35x75 km. Kaldeera suure ulatuse ja erosiooni tõttu kulus teadlastel üle 30 aasta kaldeera suuruse täielikuks kindlakstegemiseks. La Garita on üks neid kaldeerasid, mis tekkisid Kesk-Tertsiaari ignimbriidipurske, plahvatusliku vulkanismi perioodil, Colorado, Utah' ja Nevada territooriumil 40–25 miljonit aastat tagasi ning paik, kus 28–26 miljonit aastat tagasi Oligotseenis toimusid hiiglaslikud vulkaanipursked, mille käigus paiskus atmosfääri tuhandeid kuupkilomeetreid vulkaanilisi materjale. Hiidpurske, mida sageli nimetatakse Fish Canyoni tufi purskeks, tagajärjeks on näiteks praegu Colorados San Juani vulkaanilise välja piirides lasuv 5000 km³ mahuga kivimkeha Fish Canyoni tuff ja kohati paljanduvana on geoloogidel seda ignimbriitkatet võimalik ka lähemalt uurida. Tuff koosneb fenokristallirikkast datsiidist ning selle vanuseks on saadud 27,6 miljonit aastat. Pärast Fish Canyoni tufi purset on järgneva miljoni aasta vältel toimunud kaldeera sees seitse suuremat vulkaanipurset, mis kõik põhjustasid uute kaldeerate tekkimise suure kaldeera sees. Peter W. Lipman (2006). Geologic Map of the Central San Juan Caldera Cluster, Southwestern Colorado. U. S. Geological Survey. Olivier Bachmann, Peter Lipman et al. (2002). The Fish Canyon Magma Body, San Juan Volcanic Field, Colorado: Rejuvenation and Eruption of an Upper-Crustal Batholith. Journal of Petrology. Calcite from La Garita. CSMS. Geology Post. 04.10.2012. Peter Lipman, Michael Dungan, Olivier Bachmann. Largest Explosive Eruptions. New results for the 27.8 Ma Fish Canyon Tuff and the La Garita caldera, San Juan volcanic field, Colorado. Commission on Explosive Volcanism (CEV). 12/1997 Newsletter. Advances in 40Ar/39Ar Dating: From Archaeology to Planetary Sciences. Google Books. Lk 35. Colorado volcanoes. Plate Tectonic & northern Pacific. Outflow ignimbrite sheet of Fish Canyon Sheet. Paljanduv kivimkeha Fish Canyon tuff (pildil). Peter W. Lipman (2006). Geologic Map of the Central San Juan Caldera Cluster, Southwestern Colorado. Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistus. Peter W. Lipman (2006). Geologic Map of the Central San Juan Caldera Cluster, Southwestern Colorado. La Carita kaldeera kaart (paremas servas). Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistus. (inglise keeles) Super-Volcanoes, Part 2: La Garita Video. Youtube.com. (inglise keeles)
Varastati Vana Toomas

"Varastati Vana Toomas" on Tallinnfilmi 1970. aasta mängufilm ja muusikafilm. Filmi režissöör oli Semjon Školnikov. Kaljo Kiisk – Vana Toomas Rein Aedma – noormees Ülle Koni – tütarlaps Endel Pärn – tormakas numismaatik Hardi Tiidus – rahulik numismaatik Marju Kuut – Maria Einari Koppel – Vale-Toomas Mare Hellaste Linda Tubin – vanaema Vladimir Sapožnin Els Himma Katrin Männiko – Tüdruk-solist Voldemar Kuslap Uno Loop Andres Ots – Kojamees Ivo Linna Raul Haaristo Ajakirja Sovetski Ekran (Советский Экран) 1973. aasta vaatajaküsitluse põhjal tunnistati see film koos 1971. aastal valminud muusikalise komöödiaga "Don Juan Tallinnas" (režissöör Arvo Kruusement) kogu NSV Liidu ulatuses halvimaks filmiks. Häbiväärselt väikeseks peeti ka nende filmide külastatavust esimesel linastumisaastal: "Don Juan Tallinnas" kogus terve NSV Liidu peale kokku 12,2 miljonit vaatajat, "Varastati Vana Toomas" aga tõi kinno ainult 6,4 miljonit inimest. Õie Orav, Tallinnfilm I. Mängufilmid 1947–1976. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2003, lk 522. Edvi Vabamägi, Sulev Teinemaa, Tehtud ja tegemata teod. Arvo Kruusemendi filmidest. – Teater. Muusika. Kino, 1989, nr 2, lk 66. Varastati Vana Toomas Eesti filmi andmebaasis
Lääne-Saare valla vapp

Lääne-Saare valla vapp on Saare maakonnas endise Eesti haldusüksuse Lääne-Saare valla vapp. Rohelisel kilbil hõbedased tähik ja lainelõikes jalus ning viimasel sinine lainelõikes põiklatt. Põhjatäht, kui läbi aegade teenäitaja meremeestele ja teelistele, sümboliseerib edumeelsust ja edasipürgimise tahet ning sihti mille poole püüelda. Lainelõikes latt tähistab merd, saarelisust ja valla territooriumil asuvaid Saaremaa suurimaid siseveekogusid. Lati kolm harja tähistavad kolme ühinenud valda. Roheline värv tähendab noorust ja lootust, aga ka valla uhket taimestikku. Sinine tähistab vett. Hõbe tähendab vaimsust, viitab valla tugevatele kultuuri- ja haridustraditsioonidelel ning tugevale külakogukonnale. Lääne-Saare valla lipp