laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Beeri seadus

Beeri seadus (ka Bouguer'-Beeri seadus, Beeri-Lamberti seadus ja Lamberti-Beeri seadus) on empiiriliselt tuletatud optika seadus, mis kirjeldab monokromaatilise valguse neeldumise määra absorbeerivas (valgust neelavas) aines (näiteks lahuses) sõltuvalt aine omadused. Selle seaduse abil saab näiteks spektroskoopiat rakendades määrata värvaine sisaldust lahuses. Beeri seadust väljendab valem A λ = log 10 ⁡ ( I 0 I 1 ) = ε λ ⋅ c ⋅ d {\displaystyle A_{\lambda }=\log _{10}\left({\frac {I_{0}}{I_{1}}}\right)=\varepsilon _{\lambda }\cdot c\cdot d} , kus A λ {\displaystyle A_{\lambda }} on valguse neelduvus lainepikkusel λ {\displaystyle \lambda } ; I 0 {\displaystyle I_{0}} on esialgne valguse intensiivsus antud lainepikkusel (mõõtühik W·m−2); I 1 {\displaystyle I_{1}} : on proovi läbinud valguse intensiivsus (W·m−2); ε λ {\displaystyle \varepsilon _{\lambda }} on igale ainele ja lainepikkusele omane konstant, mida kutsutakse molaarseks neeldumisteguriks või ekstinktsioonikoefitsiendiks (m2·mol−1); c {\displaystyle c} on neelava aine kontsentratsioon (mol·m−3); d {\displaystyle d} on optiline teepikkus (lahusekihi paksus m). Neelduvust ja neeldumistegurit defineeritakse mõningatel juhtudel naturaallogaritmiga kümnendlogaritmi asemel. Lambert-Beeri seadus on kasulik paljude ühendite karakteriseerimisel, aga samas ei ole universaalselt rakendatav kõikide ainete jaoks. Palju keerulisem kontsentratsiooni ja neeldumisteguri vaheline sõltuvus võib esineda näiteks väga suurte, keeruliste orgaaniliste molekulide (nt ksülenool oranž, toluüleen punane) korral. Prantsuse teadlane Pierre Bouguer formuleeris 1729. a absorbeerivat ainet läbiva valguse intensiivsuse nõrgenemise seaduspärasuse, mida kirjeldas üksikasjalikult Saksa füüsik Heinrich Lambert 1760. a. Saksa füüsik August Beer täiendas eksperimentaalselt seadust absorbendi kontsentratsiooni osas 1852. a.
Araabia numbrid

Araabia numbrid on numbrid 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 0. Araabia numbrid on tegelikult pärit Indiast, kuna araabia numbriteks nimetatakse umbkaudu 13. sajandil (mõnede väidete kohaselt 16. sajandil) Araabiast Euroopasse imporditud, aga enne seda Indias kasutusel olnud numbreid. India matemaatikud leiutasid süsteemi 1. ja 4. sajandi vahel ja araabia matemaatikud võtsid selle omaks 9. sajandil. Uue positsioonilise kümnendsüsteemi populariseerimisel olid olulised pärslase Muḩammad ibn Mūsā al-Khwārizmī raamat "India numbritega arvutamisest" (825) ja Abū al-Kindī raamat "India numbrite kasutamise kohta" (830). Hiljem levis süsteem kõrgkeskaegses Euroopas. Euroopas olid esimesed araabia numbrite kasutajad juudi kaupmehed, teiste allikate põhjal itaalia kaupmehed. Järgmine numbrite populariseerija või vähemalt kasutaja oli prantsuse päritolu matemaatikust paavst Silvester II (999–1003). Hiljem kasutati araabia numbreid veel tõenäoliselt normannide Roger I õukonnas Sitsiilias. 1154. aastal lasi Roger II araabia kartograafil Muḩammad al-Idrīsīl koostada maailmakaardi. Al-Idrīs koostas ka rändajatele mõeldud "Rogeri raamatu", kuhu pani kirja olulist teavet erinevate maade, teede, ajaloo ja etnograafia kohta. Araabia numbrite importijaks peetakse ka tänapäeva Alžeerias elanud itaallast, Firenze matemaatikut Leonardo Fibonaccit (u 1170 – u 1250), kes kirjutas 1202. aastal õpiku "Liber Abaci", kus ta propageeris uute numbrite kasutuselevõtmist. Ta tõi Itaaliasse kaasa araabia suguharu mairebide numbrid (Gobari tsifrid) ja tutvustas neid Euroopa kaupmeestele. Algul piirati uute numbrite kasutamist kaubatehingute sooritamisel, sest araabia numbrid võimaldasid mugavat paberil arvutamist, mis tekitas umbusaldust, sest arvutamine polnud visuaalselt jälgitav. Et kirjutamis- ja lugemisoskus levis laiemalt alles 13. sajandil, siis ei äratanud paberil arvutamine usaldust. Rooma numbritega opereeriti tavaliselt arvutuslaua abil, sest nendega oli paberil arvutamine ebamugav ja aeganõudev. Üldisemalt tulid araabia numbrid Euroopas kasutusele alles 15. sajandil, kui Johannes Gutenberg leiutas trükipressi. Numbrite kuju sõltus kirjastiilist; Villu Tootsi järgi tuleb rangelt vahet teha näiteks klassitsistliku antiikva ja egiptienni, egiptienni ja groteski numbrite stiili vahel. Al-Khwarizmi Gobari tsiffer as-sifr Rooma numbrid "The Story of 1" (Nick Murphy, 2005, televisioonidokumentaal) Nick Murphy, 2005, TV-dokumentaal "The Story of 1" Toots, Villu. "Tänapäeva kiri". Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1956
Fenomenoloogiline seminar

Fenomenoloogiline seminar on tavaliselt kolmapäeviti aset leidev üritus Tartu Ülikooli juures, kus loetakse ja arutatakse fenomenoloogilisse ehk kontinentaalsesse traditsiooni kuuluvaid tekste. Pikka aega on seminari eestvedaja olnud Tartu Ülikooli õppejõud Eduard Parhomenko.
Felli poni

Felli poni on Põhja-Inglismaalt pärit poni. Sõna "fell" tähendab Põhja-Inglismaa kaljust küngast või mäenõlva, samuti soist kõnnumaad. Felli poni on tumeda karvaga. Suurem osa neist on musta karvkattega, kuid leidub ka kõrbe ja halle felli ponisid. Felli ponidel on paks ja kohev lakk ning saba, kõvad kabjad, mis on nii mustad, et tunduvad sinakatena. Poni keskmine kasv on 137 ja suurim lubatud kasv 142 cm. Poni on suhteliselt raske, kuni 450 kg. Felli ponid on head hüppajad. Nad ei suuda küll teha nii kõrgeid hüppeid kui maailma tippklassi ponid, kuid nad on osavad. See tuleb välja murdmaastikul, mids nad pole varem läbinud ega tea täpselt, mis takistuse taga on. Felli poni kasutatakse ratsa- ja koormahobusena. 19. sajandil kasutati Felli ponisid kaevandustes. Felli ponil on vaba ja kerge samm. Kiire ja kerge käik muudab ratsutamise mugavaks ning kindel samm tagab ohutu liikumise murdmaastikul. Felli ponil saab ratsutada nii raskel maastikul, kus teised ponid hätta jäävad. Lisaks raskele maastikule sobib Felli poni ka raskesse kliimasse. Vastupidavuse tõttu suudab ta nädala ajaga läbida 400 km ja seetõttu on ta talvistes tingimustes suhteliselt kiire loom. Rahuliku meele ja sobiva suuruse tõttu kasutatakse Felli ponisid hobuteraapias ja puuetega lastel lubatakse nendel ratsutada. Ponide suurus võib oluliselt erineda, mistõttu ka täiskasvanud ratsutaja jaoks saab leida sobiva poni. Felli poni on aretatud väljasurnud Galloway ponist. Usutakse, et ta aretati Inglismaa ja Šotimaa piiril Cumbria kandis Rooma ajal, kui sisse toodud sõjahobuseid ristati kohalike keltide ponidega. Algselt olid nad pruunid, kuigi viimastel kümnenditel on kõige levinumateks saanud mustad isendid; sageduselt järgnevad pruunid, kõrvid ja hallid. Maailmas on umbes 4000 Felli poni. Aastas sünnib juurde 300–350 poni. Johannes Silvet. Inglise-eesti sõnaraamat. "Valgus" 1990.
Guri Schanke

Guri Schanke (sünninimi Guri Annika Schanke; sündinud 14. detsembril 1961) on norra laulja ja näitleja. Ta on esinenud mitmes muusikalis, nagu "Hüljatud" (Fantine) jm. Ta esindas lauluga "Ven a bailar conmigo" Norrat 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse poolfinaalis Helsingis. Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Ruby (laulja)

Ruby (kodanikunimega Rania Hussein; sündinud 8. oktoober 1981, araabia keeles رانيا حسين) on Egiptuse laulja ja näitleja. Tema debüütsingel oli "Enta Aref Leih" (Kas sa tead miks?). "Eba'a Abelni" (2004) "Meshit Wara Ehsasy" (2007) Ruby koduleht inglise keeles
Denotatsioon

Denotatsioon on esmane, otsene tähendus, annab vastusele küsimusele "mis?". See erineb konnotatsioonist kui teisesest, kaudsest tähendusest. Denotatsiooniks nimetatakse suhet leksikaalse üksuse ja igasuguse tähistatava objekti vahel. Denotatsioonid on igaüks omaette konventsionaalne norm. Võib öelda, et see on märgi otsene tähendus ehk 1. astme tähendus – kindel, stabiilne. Termin on denotatiivne, kui see hõlmab definitsiooni, mis püüab mõistet ammendada, hõlmates kõiki tema laiendeid, on J. S. Milli teooria. Nii näiteks on lingvistiline ühik denotatiivne juhul, kui ta subsumeerib kõik oma esinemisjuhud. Laiemas mõttes omistatakse denotatiivne tunnus nendele komplekssetele objektidele, mis on semiootikad, seni kui nad täidavad empirismi printsiipi (täpsemalt, ammendavuse nõuet). Hjelmslevi jaoks on denotatiivne semiootika (ja vaid selle definitsiooni algetapil) selline, mille ükski plaan ei ole ise semiootika. Kui üks kahest plaanist koosneb omakorda väljendus-* ja sisu plaanist, ei saa sellist semiootikat enam vaadelda kui denotatiivset. Selline definitsioon ei lisa midagi juurde kaheplaanilise semiootika definitsioonile (semiootika kuulsa Taani lingvisti terminoloogias). Seetõttu Hjelmslev hülgab selle denotatiivse semiootika definitsiooni täielikult, et välja pakkuda uus eristus teadusliku* ja mitteteadusliku* semiootika vahel. Ta ise selgitab seda nihet terminoloogias sellega, et oma definitsiooni rajamisel oli ta eelduseks võtnud ideaalse teksti ning postuleerinud, et seda iseloomustab strukturaalne homogeensus. Ent sellist teksti ei eksisteeri. Iga tekst kui produkt kuulub mitmesse süsteemi. Seega (a) teksti ei saa vaadelda a priori kui homogeenset entiteeti. Vastupidi, see on konstrueeritud vastavalt valitud kohasuse/vastavuse tasandile analüüsi* arenedes. (b) loomulik keel ei ole denotatiivne semiootika ja manifesteeritud diskursus kuulub mitmesse süsteemi (semiootika, konnotatiivsed semiootikad, mitteteaduslikud metasemiootikad jne); (c)”igapäeva keel” ei ole semiootiline kontsept. Seega ei saa seda identifitseerida denotatiivse semiootika kontseptiga, mis tervikuna võttes oleks “tähistaja”, millel oleks tähistatav, mis teeks sellest konnotatiivse semiootilise süsteemi (või konnotatsiooni keele). Objektid ja motiivid. Mis objektid on pildil (denotatsioon)? 1) Kogu pildi väli tuleb läbi analüüsida. 2) Mis on suurelt, mis väikeselt. 3) Milline on objektide omavaheline suhe, asend. Peirce'i triaad ja motiivid: Ikoonid – objekt kui asi ise, näiteks lill on fotol kui lill, inimene on fotol kui inimene jne. Indeksid – kaudne viide objektile vari, nt jäljed teel jne. Sümbolid (semiootiline tähendus), näiteks asja asemel tootjafirma logo, madu kui ohu sümbol jne. Lumm, näiteks mõtteinstinktid (alateadvuse motiivid). denotaat osutus "Denotatsioon". Greimas (1989). "Denotatsioon". Originaali arhiivikoopia seisuga 17. veebruar 2008. Urmas Tartes. "Fotograafia Kompositsioon" (PDF). Denotatsioon Greimase sõnastikus
Jahtklubi

Jahtklubi on klubi, mille liikmete peamine harrastus on purjetamine, olgu siis spordi või merematkamisena. Sõna "jahtklubi" kasutatakse nii ühingu, klubihoone ja sadamarajatiste kohta. Jahklubidel on oma lipp, mida on klubiliikmetel õigus oma jahtidel heisata. Eesti jahtklubisid ühendab Eesti Jahtklubide Liit. Eestis on mitmeid jahtklubisid: ESS Kalev Jahtklubi – Pirita sadam, Pirita, Tallinn Haapsalu Jahtklubi – Veskiviigi sadam, Haapsalu Haapsalu Purjespordikool Hara Seilamise Selts - Hara sadam, Hara küla, Kuusalu vald, Harjumaa Jahtklubi Dago – Kärdla sadam (vt Sihtasutus Kärdla sadam), Kärdla, Jahtklubi Merikotkas – Toetaja talu, Pangodi Noblessner jahtklubi – Peetri (Noblessneri) sadam Otemarina jahtklubi – Tilgu sadam Pärnu Jahtklubi – Pärnu sadam, Pärnu Ruhnu Jahtklubi – Ringsu sadam, Ruhnu Saaremaa Merispordi Selts – Roomassaare sadam, Kuressaare Tallinna Jahtklubi – Tallinna Vanasadam ja Lohusalu sadam, Lohusalu Tartu Kalevi Jahtklubi – Saadjärv Tilgu Sadama Jahtklubi – Tilgu sadam Toila Sadama Jahtklubi – Toila sadam, Toila EJL liikmed KJK HJK HPSK JK Dago JK Merikotkas Noblessneri PK "Otemarina JK". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. jaanuar 2014. Vaadatud 28. mail 2014. PJK Ruhnu Jahtklubi SMS TJK TKJ TSJK  Jahtklubi – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Leili Kuldkepp

Leili Kuldkepp (10. veebruar 1931 Penuja vald – 7. mai 2008 Tallinn) oli eesti ehtekunstnik ja kunstipedagoog. Ta sündis Viljandimaal talunike perekonnas. Lõpetanud keskkooli, jätkas ta õpinguid Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis. Tööd alustas joonistusõpetajana Tallinna Pedagoogikaülikoolis, seejärel oli aastatel 1962–1995 ehte- ja sepakunsti õppejõud Kunstiinstituudis. Aastast 1999 oli ta Eesti Kunstiakadeemia auliige. Leili Kuldkepi tegevus oli võrdselt oluline nii tegevkunstnikuna kui ka tulevaste ehtekunstnike koolitajana. Ta oli viljakas kunstnik, kelle töödest umbes 50 säilitatakse Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi kogudes. Teda loetakse Eesti ehtekunsti klassikuks. Ühena esimestest hakkas ta ehete valmistamisel kasutama kohalikke mineraale, mida lihvis ise. Oma teadmisi ja oskusi täiendas ta Eesti Teaduste Akadeemias geoloog Dimitri Kaljo juures ja Jekaterinburgi kivilõiketehases Venemaal. Sügisel 2006 toimus Tallinnas tarbekunsti- ja disainimuuseumis tema isikunäitus, kus oli välja pandud 112 Leili Kuldkepi tööd. Tema loomingut on tutvustatud Barbara Cartlidge'i koostatud rahvusvahelises väljaandes "Les bijoux au XXe siècle", mis ilmus 1986. aastal Pariisis. Leili Kuldkepp on koostanud ka 650-leheküljelise autobiograafia, mis ei ole siiani veel trükis ilmunud. 1974 Jabloneci ehtekunsti konkurssnäituse preemia 1977 Jabloneci ehtekunsti konkurssnäituse preemia 1980 Eesti NSV teeneline kunstnik 1982 Kristjan Raua preemia (nefriidist ehete ja seinataldrikute seeria "Eestimaa niidud, põllud, sood ja metsad") 2006 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (isikunäituse eest Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis sarjas "Klassikud") Kadri Mälk. Õpetaja, Eesti Kunstiakadeemia Kirjastus, 2022. ISBN 9789916619650
Jari Litmanen

Jari Olavi Litmanen (sündinud 20. veebruaril 1971 Lahtis) on Soome endine jalgpallur, kes on Soome jalgpallikoondise läbi aegade parim väravakütt. Litmanen on valitud üheksal korral Soome aasta jalgpalluriks. Aastal 2004 valiti ta 100 suurima soomlase valimisel 42. kohale. Jalgpallistatistikute Assotsiatsioon AFS valis ta läbi aegade paremuselt 53. jalgpalluriks maailmas. Ta on mänginud sellistes klubides nagu FC Lahti, Helsingi JK, MyPa, Ajax, Barcelona, Liverpool, Rostocki Hansa, Malmö FF ja Fulham. Ta oli Ajaxis olles UEFA Meistrite Liiga parim väravakütt hooajal 1994–95 ja jäi kolmandaks 1995 Euroopa aasta jalgpalluri valimistel. Soome jalgpallikoondises mängis Litmanen 137 mängu ja lõi 32 väravat, mis on mõlemad Soome rekordid. Koondises debüteeris ta 22. oktoobril 1989 Trinidadi ja Tobago vastu. Oma esimese värava lõi ta 16. mail 1991 Malta vastu. 1996. aastal sai temast koondise kapten. MyPa Soome karikas: 1992 Ajax Eredivisie: 1993–94, 1994–95, 1995–96, 1997–98, 2003–04 KNVB beker: 1992–93, 1997–98, 1998–99 Johan Cruijff Schaal: 1993, 1994, 1995 UEFA Meistrite Liiga: 1994–95 Euroopa superkarikas: 1995 Interkontinentaalne karikas: 1995 Liverpool FA Cup: 2000–01 Football League Cup: 2000–01 FA Community Shield: 2001 UEFA Euroopa Liiga: 2000–01 Euroopa superkarikas: 2001 HJK Veikkausliiga: 2011 Soome karikas: 2011 Soome aasta jalgpallur: 1990, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 2000 UEFA Meistrite Liiga parim väravakütt hooajal: 1994–95 Litmanen on pärit sportlikust perest. Nii tema isa Olavi Litmanen kui ka ema mängisid klubis Lahti Reipas jalgpalli. Isa on kuulunud ka Soome koondisse. Litmanen abiellus 7. augustil 2015 Eestist pärit modelli Ly Jürgensoniga, pulmad peeti Roomas. Neil on pojad Caro (sündinud novembris 2005) ja Bruno (sündinud septembris 2007). Pere elab 2008. aastast Tallinnas Kakumäel, kodused keeled on eesti ja soome keel. 2016. aastal ilmus kirjastuse Tänapäev väljaandel eesti keeles Litmase elulooraamat "Litmanen 10". "Kuulus Soome jalgpallur Jari Litmanen abiellus eestlannaga". DELFI. 9. august 2015. Vaadatud 21.01.2017. Eestis elav Soome staarjalgpallur Jari Litmanen: ma ei ole kunagi tööl käinud Postimees.ee, 03.03.2016. Gunnar Leheste. Delfi video | Soome vutilegend Jari Litmanen andis intervjuu eesti keeles. „Eesti jalgpall on viimase 15 aastaga pidevalt arenenud“ Delfi, 10.08.2023.
Harilik vesineitsik

Harilik vesineitsik (Calopteryx virgo ehk Agrion virgo) on vesineitsiklaste sugukonda vesineitsiku perekonda kuuluv kiil. Isased vesineitsikud on ereda metalliläikelise sinakasrohelise keha ja süsimustade tiibadega. Tiivaservad on pruunikasmustad. Noortel isenditel on sageli palju kahvatumad, pruunid tiivad. Silmad on sinakasrohelised. Harilik vesineitsik elab Euroopas, Lõuna-Siberis ja Kaug-Idas, samuti Mongoolias, Kirde-Hiinas, Koreas ja Jaapanis rikkaliku taimestikuga vooluveekogu kaldal. Levila põhjapiir langeb kokku juuli 13 °C isotermiga. Seetõttu ulatub nende levila Pürenee poolsaarelt ja Baleaaridelt kuni Põhja-Jäämereni. Mägedes kohtab neid kuni 1000 m kõrgusel, aga soojema kliimaga paikades, näiteks Alpides, võivad nad tõusta kuni 1200 m kõrgusele. Emastel on metalliläikeline roheline keha. Nende tiivad on varajases valmikujärgus värvitud, hiljem pruunikad ja vikerkaareläikelised, valge tiivatäpiga, mis asub tiiva tipus. Tagakeha ots on pronksikarva. Mõlemast soost vesineitsikud on ühesuurused. Nende keha on kuni 5 cm pikk, tiibade siruulatus on 7 cm. Nad lendavad aeglaselt ja peatuvad sageli taimedel või muudel objektidel. Nende lendamist saab näha aprillist oktoobrini. Valmik elab kõigest 40–50 päeva ja seejärel sureb. Isastel on kindel territoorium. See hõlmab vooluveekogu 20–100 m pikkuse lõigu ja on väga väike, kui võrrelda sellega, et vesineitsikut on jälgitud ühe päeva jooksul 4 km maha lendamas. Lennuaeg on tavaliselt kell 7–9 hommikul. Nad istuvad mõnel jõeäärsel puul või kõrgemal taimel ja varitsevad putukaid, kes sealt mööda lendavad. Pärast putuka tabamist ja ärasöömist tulevad nad harilikult sellelesamale varitsuspaigale tagasi. Isaseid kohtab sageli veekogust üsna kaugel. Emased tulevad veekogu äärde üldse ainult munemiseks. Emane muneb kuni 300 muna ja paigutab need veetaimedele või veekogu lähedal olevatele taimedele, sageli tulikalistele. Kahe nädala pärast kooruvad vastsed. Need on pulgakujulised ja pikkade jalgadega, 4 mm pikad ja kaaluvad 4 mg. Oma kaks esimest eluaastat arenevad nad veealustel objektidel, eriti taimedel ja nende jäänustel. Hingamiseks on neil keha lõpul sulekujulised lõpused. Nad talvituvad tavaliselt mudas. Harilik vesineitsik on Eestis tavaline liik jõgede ääres. Sarnane, sama perekonna teine Eestis esinev liik vööt-vesineitsik (Calopteryx splendens) on Eestis vähem arvukas. Harilik vesineitsik andmebaasis eElurikkus
Mike Bibby

Michael Bibby (sündinud 13. mail 1978) on Ameerika Ühendriikide endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 14 hooaega. Bibby mängis ülikoolikorvpalli Arizonas ja aitas Arizona Wildcatsil võita 1997. aasta NCAA meistritiitli. Vancouver Grizzlies valis Bibby 1998. aasta NBA draft'i teise valikuna. 2001. aastal, peatselt pärast Memphisesse kolimist, vahetati Bibby Sacramento Kingsi, kus ta veetis karjääri parimad hooajad, tuues hooajal 2005/06 keskmiselt 21,1 punkti mängus. 2008. aastal siirdus Bibby kolmeks ja pooleks hooajaks Atlanta Hawksi, mängis seejärel veel lühikest aega Washington Wizardsi (2011), Miami Heati (2011) ja New York Knicksi (2011–2012) eest, misjärel lõppes tema karjäär NBA-s. NCAA meister (1997) NBA uustulnukate sümboolne esiviisik (1999) Mike Bibby isa on endine elukutseline korvpallur Henry Bibby, kes tuli 1973. aastal New York Knicksi koosseisus NBA meistriks. Mike Bibby – NBA.com Mike Bibby – Basketball-Reference.com Mike Bibby – isiklik veebisait
1969. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

1969. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 14. Eurovisiooni lauluvõistlus ja see toimus 29. märtsil 1969 Madridis Hispaanias. Võitu jagasid Hispaania, Holland, Prantsusmaa ja Suurbritannia, kuna 1969. aastal peeti viiki võimatuks, ning selle kohta ei olnud veel reeglit. Kui kasutusel oleks olnud praegune reegel, kus võitjaks tuleb kõige rohkematelt riikidelt punkte saanud riik: Prantsusmaa, saanud punkte 9 riigilt, kuid 2 riigilt (Suurbritannia ja Iirimaa) 4 punkti, oleks võitnud; Hispaania oleks tulnud teiseks, sest sai punkte samuti 9 riigilt, kuid parimaks tulemuseks oli 3 punkti (Monacolt, Belgialt ja Saksamaalt); Suurbritannia oleks tulnud kolmandaks, sest sai punkte 8 riigilt; Holland oleks tulnud neljandaks, kuna sai punkte vaid 7 riigilt. Varasema reegli järgi, mille kohaselt võidab vaid kõige rohkem kõrgemaid punkte saanud riik: Holland, saanud Prantsusmaalt 6 punkti, oleks võitnud; Suurbritannia oleks tulnud teiseks, kuna sai 5 punkti Rootsilt; Prantsusmaa oleks tulnud kolmandaks, kuna sai kaks korda 4 punkti; Hispaania, saanud kolm korda 3 punkti, oleks tulnud neljandaks.
Jean Galfione

Jean Galfione (sündinud 9. juunil 1971 Pariisis) on Prantsusmaa kergejõustiklane (teivashüppaja). 1996 Atlanta olümpiavõitja 5.92 1995 Göteborg pronksmedal 5.86 1994 Helsingi pronksmedal 5.85 1998 Budapest pronksmedal 5.76 Jean Galfione Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
1971. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

1971. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 16. Eurovisiooni lauluvõistlus ja see toimus 3. aprillil 1971 Iirimaal Dublinis. Selle võitis Monaco.
Last order: Final Fantasy VII

"Last Order: Final Fantasy VII" on 25-minutiline animatsioon, mille 2005. aastal tegi Morio Asaka. Stsenarist oli Kazuhiko Inukai. Film on jaapanikeelne ja ingliskeelsete subtiitritega. Film räägib sündmustest, mis leidsid aset enne "Final Fantasy VII" toimumist. Stsenaarium keskendub Nibelheimi juhtumile. Peategelasteks on Zack Fair, Cloud Stife, Tifa Lockheart ja Sephiroth. "Before Crisis: Final Fantasy VII" (mobiilimäng) "Crisis Core: Final Fantasy VII" (PSP-mäng) "Last order: Final Fantasy VII" (joonisfilm) "Final Fantasy VII" (PS1-mäng) "Final Fantasy VII: Advent Children" (täispikk film) "Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII" (PS2-mäng) "Dirge of Cerberus Lost Episode: Final Fantasy VII" (mobiilimäng)
Crisis Core: Final Fantasy VII

Crisis Core: Final Fantasy VII (クライシス コア -ファイナルファンタジーVII, -Kuraishisu Koa -Fainaru Fantajī Sebun) on Square Enix'i toodetud arvuti-rollimäng PSP-le. Crisis Core on eellugu Final Fantasy VII-le. Mäng keskendub Zack Fair-ile, kes on Soldier'i Teine klass (hiljem Esimene klass). Mäng räägib juhtumistest alates Wutai sõjast kuni Zack'i surmani. Hiljem tehti mängu selgitamiseks film Last order: Final Fantasy VII. Before Crisis: Final Fantasy VII (mobiilimäng) Crisis Core: Final Fantasy VII(PSP mäng) Last order: Final Fantasy VII (joonisfilm) Final Fantasy VII (Playstation mäng) Final Fantasy VII: Advent Children (täispikk film) Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII (PlayStation 2 mäng) Dirge of Cerberus Lost Episode: Final Fantasy VII (mobiilimäng)
Dirge of Cerberus Lost Episode: Final Fantasy VII

Dirge of Cerberus Lost Episode: Final Fantasy VII (ダージュ オブ ケルベロス ロスト エピソード -ファイナルファンタジーVII-, Dāju obu Keruberosu Rosuto Episōdo -Fainaru Fantajī Sebun-) on Jaapani third person shooter RPG-mäng toodetud Square Enix'i ja Ideworks3D poolt. Välja antud 2006. aastal Square Enix'i poolt. Lost Episode avaldab kadunud peatüki Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII'st. Before Crisis: Final Fantasy VII(mobiili mäng) Crisis Core: Final Fantasy VII(PSP mäng) Last order: Final Fantasy VII(joonisfilm) Final Fantasy VII(PS1 mäng) Final Fantasy VII: Advent Children(täispikk film) Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII(PS2 mäng) Dirge of Cerberus Lost Episode: Final Fantasy VII(mobiili mäng)
Before Crisis: Final Fantasy VII

"Before Crisis: Final Fantasy VII" (ビフォア クライシス -ファイナルファンタジーVII-, Bifoa Kuraishisu -Fainaru Fantajī Sebun-) on Jaapani online RPG-mäng mobiilile. Välja andis selle 2004. aastal Square Enix. "Before Crisis: Final Fantasy VII" on eellugu 1997.aasta PS1 hitile "Final Fantasy VII". Sündmused toimuvad 6 aastat enne mängu "Final Fantasy VII" sündmusi. Before Crisis: Final Fantasy VII (mobiilimäng) Crisis Core: Final Fantasy VII (PSP mäng) Last order: Final Fantasy VII (joonisfilm) Final Fantasy VII ( PS1 mäng) Final Fantasy VII: Advent Children (täispikk film) Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII (PS2 mäng) Dirge of Cerberus Lost Episode: Final Fantasy VII (mobiilimäng)