laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Samanta Schweblin

Samanta Schweblin (sündinud 8. märtsil 1978 Buenos Aireses) on Argentina kirjanik. Samanta Schweblin õppis Buenos Airese ülikoolis audiovisuaalset meediat ja stsenaristikat. Alates 2012. aastast elab ta Berliinis, kus lisaks kirjutamisele juhendab loovkirjutamise kursuseid. Tema teoseid on tõlgitud rohkem kui 20 keelde ning pärjatud paljude kirjandusauhindadega. Jutukogumik "El núcleo del disturbio" ("Rahutuse südames"), 2002 Jutukogumik "Pájaros en la boca" ("Linnud suus"), 2009 Romaan "Distancia de rescate", 2014 (eesti keeles "Nähtamatu niit", tõlkinud Ruth Sepp, Tallinn: SA Kultuurileht, 2020; Loomingu Raamatukogu 8–9) Jutukogumik "Siete casas vacías" ("Seitse tühja maja"), 2015 Romaan "Kentukis", 2018 (eesti keeles "Kentukid", tõlkinud Ruth Sepp, Varrak, 2020) Ruth Sepp, "Samanta Schweblini toksilised maailmad". Raamatus: Samanta Schweblin, "Nähtamatu niit". Tallinn: SA Kultuurileht, 2020, lk 73–80. Ametlik koduleht Tauno Vahter, "21. sajandi 50 olulist romaani. Stieg Larsson ja Samanta Schweblin", ERRi kultuuriportaal, 8. aprill 2020
Isemoodi muinasjutt (film)

Isemoodi muinasjutt on 2008. aastal Ukraina ja Eesti koostöös valminud lavastaja Roman Širmani kaasaegne muinaslugu kahest vaenutsevast riigist, mille printsess ja noor kuningas teineteisesse armuvad. Ja hoolimata kurjast võõrasemast, õelast võlurist ja tapahimulistest sõjarditest saab armastus vaenust võitu. Film esilinastus Ukrainas 29. veebruaril 2008 ja Eestis 28. novembril 2009. Iroonilise muinasjutu tegevus toimub kahes naaberriigis – Sõjakas Kuningriigis ja Õnnetus Kuningriigis. Tegelasteks on noored armunud, salakavalad intrigaanid ja pöörased sõjardid. Sõjaka Kuningriigi elanikud sõdivad lakkamatult ja mõttetult, Õnnetu Kuningriigi omad kaebavad õnnetu saatuse üle. Nagu muinasjutus ikka, armub Õnnetu Kuningriigi printsess Sõjaka Kuningriigi nooresse kuningasse. Pärast suuri seiklusi ühendab neid Saatus, keda kehastab väike võlutüdruk. Lõpptulemusena taipab sõjaminister, et inimese päästmine on palju parem kui tema hävitamine, printsess leiab armastuse, salakaval spioon saab teenitud karistuse. Kuningriigid hakkavad aga elama rahus, heaolus ja õnnes. Olena Alimova – Õnnetu Kuningriigi printsess Georgi Delijev – Sõjaka Kuningriigi sõjaminister Olga Molokanova – Õpetaja Vladislav Troitski – Õnnetu Kuningriigi kuningas Denis Rodnjanski – Sõjaka Kuningriigi noor kuningas Olenka Kozõr – Tüdruk Merle Palmiste – Õnnetu Kuningriigi kuninganna Boriss Barski – Sõjaka Kuningriigi ohvitser Oksana Malašenkova – Nõid-salaagent Esmeralda von Garmishpartenkirschen Madis Kalmet – Kokk Margus Prangel – Timukas Artem Suhharev – Adjutant Kirilo Tibaev – Õnnetu Kuningriigi prints Auhind: International Film Festival ARTEK (Gurzuf, Ukraina), 06.2008, kõige köitvam film, parim lapsnäitleja preemia: Sevastopol International Film Festival (Ukraina), 07.2008, eripreemia preemia: Kino-Yalta – International Producers Film Festival (Venemaa), 09.2008, eridiplom professionaalse ja silmapaistva žanrifilmi eest (Специальный диплом "За яркость и профессионализм в жанровом кино") osalemine: Ukraine Film Festival (Dublin, Iirimaa), 09.2008, festivali avafilm osalemine: Ukraine Film Festival (Montreal, Kanada), 11.2008 auhind: ART AMPHORA – Balkan Festival for Films and Television Programs for Children and Youth (Bulgaaria), 2009, grand prix auhind: TeleProfi – Festival of TV-programmes and Films (Venemaa), 2009, võitja preemia: International Children's Film Festival (Hiina), 2009, eripreemia auhind: Zolotoi Tsõpljonok – International Children's And Youth Film, Television And Radio Festival (Venemaa), 2009, grand prix auhind: Kryla – International Film Festival for Children and Youth (Kiiev, Ukraina), 2009, parim lastefilm osalemine: PÖFF: Just Film – noorte- ja lastefilmide festival (Tallinn, Eesti), 12.2009, Euroopa esilinastus https://www.efis.ee/et/filmiliigid/film/id/843
Tudulinna kalmistu ühishaud

Tudulinna kalmistu ühishaud on ühishaud Tudulinna kalmistul Iisaku kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Tudulinna külas Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas. Ühishauda on maetud märtsis 1918 tapetud neli Tudulinna valla elanikku: August Blok, Oskar Iiesaar, Daavet Kiikajon ja Jaak Uuk. Pole teada, miks nad Saksa esimese okupatsiooni ajal hukati. Nõukogude ajal esitatud versioon, et tegu oli "valgekaartlaste poolt elajalikult mõrvatud Eesti Töörahva Kommuuni aegsete aktivistidega", ei saa olla õige, sest märtsis 1918 polnud Eestis valgekaarti ega olnud veel olemaski Eesti Töörahva Kommuuni. Mälestusmärk ühishauale (betoonist valatud alusel on kunstmarmorist tahvel) rajati arvatavasti 1960. aastatel, sest siis üldiselt püstitati väiksematel kalmistutel selliseid mälestusmärke. Millalgi Nõukogude ajal on see ühishaud kuulutatud ajaloomälestiseks. Uuesti on ühishaud kuulutatud riiklikuks kultuurimälestiseks 1. juunil 1995. Helmut Joonuks, Olav Vallimäe. "Kohtla-Järve linn ja rajoon". // Siin- ja sealpool maanteed. Eesti Raamat. Tallinn 1988. Lk 152 "Kultuurimälestiseks tunnistamine" Kultuurimälestis nr 51 "Terroriohvrite ühishaud"
Tudulinna kalmistu

Tudulinna kalmistu on kalmistu Ida-Virumaal Alutaguse vallas Tudulinna külas. Ajalooliselt jäi kalmistu Iisaku kihelkonda. Kalmistu pindala on 2,07 hektarit. Tudulinna kalmistu ühishaud Tudulinna Vabadussõja mälestussammas Tudulinna kalmistu kabel Tudulinna kalmistu eeskirja kinnitamine Alutaguse valla kalmistute kasutamise eeskiri
Ustõluh

Ustõluh (ukraina Устилуг, poola Uściług) on linn Ukrainas Volõõnia oblastis Volodõmõri rajoonis. Ustõluh asub Poola piiri lähedal, Volodõmõrist umbes 12 km läänes. Ustõluhi on esmamainitud 1150. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1653. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ustõluhi elanikest ukrainlasi 96,79% ja venelasi 2,15%. Сайт міста Устилуг Mista Національний склад міст Datatowel.in.ua
Sofia Hallik

Sofia Hallik (Sofja Markarova; sündinud 25. aprillil 1991) on Eesti ehtekunstnik, disainer, ettevõtja ning ehtebrändide SOMA ja ONEHE looja. Ta on oma teostega üles astunud näitustel Taanis, Suurbritannias, Belgias, Saksamaal, Brasiilias, Hispaanias, Rootsis ja Eestis. Õppis Eesti Kunstiakadeemias keraamikat aastatel 2010–2013, seejärel Eesti Kunstiakadeemia magistriõppes ehte- ja sepakunsti alal aastatel 2013–2015 (cum laude). 2015. aastast jätkab õpinguid Eesti Kunstiakadeemia doktoriõppes kunsti ja disaini alal Sofia Hallik lõi oma brändi SOMA Jewellery 2015. aastal. Ehted disainib Sofia Hallik ise. 2014 – (EE) Tallinn, Linnagalerii, “FERROMENAALNE” 2014 – (DK) Bornholm Galerii, “Mikro Eesti – Makro Eesti” 2014 – (UK) London, Hoxton galerii, “Estonian Design POP_UP” 2014 – (EE) Tallinn, Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum, “Minikaamos” 2015 – (NL) Nijmegen, Galerie Marzee, “Marzee International Graduate Show 2015” 2015 – (BE) Mons, “European Prize for Applied Arts 2015” 2016 – (DE) Munich Jewellery Week, Thomas Cohn galerii, “ESTONISHING!” 2016 – (ES) Valencia, Melting Poing 2016, “Cathexis” 2016 – (EE) Narva Kunstiresidentuur, “KAФEDRA” 2016 – (BR) Sao Paolo, Thomas Cohn galerii, “ESTONISHING!” 2016 – (EE) Tallinn, EKA galerii, “SÜMPTOM” 2017 – (EE) Tallinn, Eesti Tarbekunsti- ja disainimuuseum, “ESTONISHING!” 2018 – (SE) Stockholm, Platina galerii, “Udujutt/Fogspeak” 2018 – (BE) Mons, WCC-BF galerii, “Elle luit - Jewellery & Light” 2019 – (LV) Riga, Putti gallery, “Udujutt/Fogspeak” (Tanel Veenre) 2015 – (EE) Tallinn, SUVA vabrik, “TASE” 2015 – (EE) Tallinn HOP galerii, “HOMEOSIS: Towards Perfection” 2017 – (EE) Tallinn HOP galerii, “Born-Digitals” 2017 – (EE) Tallinn Draakoni galerii, “Born-Digitals vol.2” 2018 – (EE) Tallinn ARS-i projektiruum, “Tangibility Matters” 2015 – (UK) London Goldsmiths University, PhD By Design konverents 2018 – (US) New York Fashion Institute of Technology, “Digital Meets Handmade: jewellery in 21st century” sümpoosion 2014 – Eesti Tarbekunsti ja Disainimuuseumi eripreemia “Minikaamos” 2015 – SA Noor Ehe 2015 stipendium 2018 – Noore disaineri auhind SÄSI finalist Sofia Hallik on abielus Andres Hallikuga. Ta vanaisa oli tekstiilikunstnik ja isa kullassepp. "Sofja Hallik". Vaadatud 08.04.2020. "sofia_hallik_cv" (PDF). Vaadatud 08.04.2020. "Noore disaineri auhind SÄSI". Vaadatud 08.04.2020. "Sofia Hallik". Vaadatud 09.04.2020. "Soma disainer Sofia Hallik". Vaadatud 09.04.2020.
Sonja (Norra kuninganna)

Sonja, Norra kuninganna (sünninimega Sonja Haraldsen; sündinud 4. juulil 1937 Oslos) on Norra kuninganna-abikaasa, kuningas Harald V abikaasa. Sonja Haraldsen sündis 1937. aastal Karl August Haraldseni ja Dagny Ulrichseni tütrena Oslos. 1968. aasta märtsis kihlus ta Norra kroonprintsi Haraldiga. Nad olid kurameerinud juba üheksa aastat, kuid seda hoiti saladuses, sest Sonja oli lihtkodanik. Pärast seda, kui Harald ähvardas troonist loobuda, kui ta Sonjaga abielluda ei või, otsis Olav V abi parlamendilt. Selle tulemusena abiellus paar 29. augustil 1968 Oslos. Neil on kaks last: printsess Märtha Louise (sündinud 22. septembril 1971); kroonprints Haakon (sündinud 20. juulil 1973). 1982. aastal sai Sonja Nanseni medali ja 1984. aastal Peer Gynti auhinna. 1998. aastal pälvis ta Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi ning 2014. aastal Valgetähe I klassi teenetemärgi. Kuningas Olav V suri 17. jaanuaril 1991 ning Sonjast sai Norra esimene kuninganna-abikaasa pärast 53 aastat. 2005. aastal avas kuninganna Sonja Antarktikas Kuninganna Maudi maal Norra uurimisjaama. Ta on esimene kuninganna, kes on Antarktikas käinud.
Aleksei Kolodeznikov

Aleksei Zassimovitš Kolodeznikov (vene keeles Алексей Засимович Колодезников; sündinud 1. jaanuaril 1974 Džebariki-Hajas Tompo rajoonis Jakuudi ANSV-s) on Venemaa riigitegelane, Sahha valitsuse esimehe kohusetäitja (2020. aasta aprillist). Kolodeznikov lõpetas 1996. aastal Plehhanovi-nimelise Peterburi Riikliku Mäeinstituudi mäeinseneri-ökonomistina ja 2006. aastal Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Venemaa Riigiteenistuse Akadeemia riikliku ja munitsipaaljuhtimise erialal. Pärast mäeinstituudi lõpetamist töötas kaks aastat mäetööstuses, seejärel viis aastat koduulussis – Venemaa Föderatsiooni Rahandusministeeriumi föderaalse riigikassa valitsuse Tompo osakonna juhina (1998–2003). Aastatel 2003–2007 oli ta Tompo munitsipaalrajooni pea esimene asetäitja ja 2007–2009 Mirnõi ulussis asuva Aihhali linnasunduse pea. 2009. aastast töötab Kolodeznikov Jakutskis kõrgetes riigiametites. Oli aastatel 2009–2011 Sahha (Jakuutia) Vabariigi Kaubanduse ja Materiaal-Tehnilise Riikliku Komitee aseesimees ning 2011–2016 Sahha (Jakuutia) Vabariigi elamu, kommunaalmajanduse ja energeetika minister. Juunis 2016 määrati Kolodeznikov Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea seadlusega Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsuse esimehe esimeseks asetäitjaks ja 4. aprillil 2020 Sahha valitsuse esimehe kohusetäitjaks. Колодезников Алексей Засимович. 14.mchs.gov.ru Распоряжение Главы Республики Саха (Якутия)[alaline kõdulink]. glava.sakha.gov.ru, 4. aprill 2020 Совет директоров ЖДЯ возглавил Колодезников. 1sn.ru, 26. aprill 2019 Колодезников Алексей Засимович. declarator.org Алексей Колодезников: «Энергетика Якутии — стержневая отрасль экономики региона». news.ykt.ru, 22. detsember 2019 В селе Тас-Юрях отчет правительства оценили положительно. ysia.ru, 11. veebruar 2020
Märtha Louise

Norra printsess Märtha Louise (sündinud 22. septembril 1971) on kuningas Harald V ja kuninganna Sonja ainus tütar. Ta on Norra troonipärimisjärjekorras 4. ja Briti troonipärimisjärjekorras 65. kohal. Tema ristivanemad on Olav V, Taani printsess Margaretha, krahv Flemming af Rosenborg, Ragnhild Lorentzen, Dagny Haraldsen, Haakon Haraldsen, Nils Jǿrgen Astrup ja Ilmi Riddevold. 1990. aastal muudeti Norra põhiseadust nii, et troonipärija on vanim laps, olenemata soost. Seda ei võetud kasutusele aga tagasiulatuvana nagu Rootsis 1980, nii et Märtha Louise'i noorem vend Haakon jäi temast troonipärimisjärjekorras ette. 1. jaanuaril 2002, pärast seda, kui Märtha Louise oli hakanud pidama oma äri, hakkas ta maksma tulumaksu ning kuningas, olles temaga nõu pidanud, andis välja edikti, mis võttis Märtha Louise'ilt tiitli "kuninglik kõrgus" (välismaal saab ta kasutada tiitlit "kõrgus"). Ta säilitas aga koha troonipärimisjärjekorras ning alles jäi ka osa ametlikke kohustusi. 24. mail 2002 abiellus Märtha Louise kirjanik Ari Behniga, kes oli lihtkodanik. Neil on kolm tütart: Maud Angelica Behn (sündinud 29. aprillil 2003) Leah Isadora Behn (sündinud 8. aprillil 2005) Emma Tallulah Behn (sündinud 29. septembril 2008) Erinevalt oma tädidest, kes ei oma kuningliku kõrguse tiitlit, ei ole ta "printsess Märtha Louise, proua Behn". Tema nimi koos tiitliga on Norra printsess Märtha Louise, kuna perekonnanime lisamine näitaks, et ta on abiellunud morganaatiliselt. Printsess Märtha Louise on diplomeeritud füsioterapeut. Ta on õppinud Oslos ning olnud intern Hollandis Maastrichtis. Ta ei ole õpitud erialal töötanud, vaid tegelenud Norra rahvajuttude ja muusikaga. Tema äri põhineb teleesinemistel, kus ta jutustab rahvajutte ning laulab koos tuntud Norra kooridega. 2004. aasta oktoobris kolis printsess koos perega New Yorki. Samal aastal ilmus tema esimene raamat "Why Kings And Queens Don't Wear Crowns" ("Miks kuningad ja kuningannad krooni ei kanna"), mis on lastejutt esimesest Norra kuninglikust perekonnast. Raamatuga on kaasas CD-versioon, mille printsess ise sisse luges. 18. jaanuaril 2006 uuendas Märtha Louise organisatsioonide nimekirja, mille patroon ta on. Ta ei ole enam ühegi kultuuriteemalise organisatsiooni liige; need rollid võttis üle tema vend Haakon. Märtha Louise jättis alles ainult kuus patronaaži, mis kõik on tervisega seotud. Norra kuningliku perekonna koduleht
Paldiski matkarada

Paldiski matkarada asub Pakri poolsaarel Harju maakonnas. Paldiski matkarada on 26 km pikkune ning selle läbimiseks kulub umbes 6,5 tundi. Rada avati 20. juunil 1999. Pakri maastikukaitsealal kasvab palju kaitsealuseid taimi nt. nõmmenelk, kuldkann, harilik koirohi, tuhkpuu, türnpuu ning leidub metsistunud õunapuid. Peetri kindlus on Peeter I rajatud Paldiskis asuv kaitseehitis. Legendi järgi projekteeris Peeter I kindluse ning sõjasadama isiklikult ning alustas selle ehitamisega 1718. aastal. Sadamas oleva basseini vee sügavus on 5-7 m. Kindluse bastion on paest monoliitselt välja raiutud ning kindlust ümbritseb peaaegu terves ulatuses lai ja sügav vallikraav, mis samuti paest välja raiutud. Ehitis on arvele võetud kinnismälestisena. Pakri tuletorn asub Pakri poolsaare loodetipul kõrgel paeklindi äärel. Tuletorn on 1889. aastal paekivist ehitatud ning 54 meetri kõrgune. Pakri tuletorn märgistab põhjaranniku merepoolset serva tähtsa laevatee ääres ning aitab orienteeruda. Leetse mõis paikneb Leetse supelranna kohal ning on ehitatud 1860. aasta paiku. Praeguseks on mõis tunnustatud väljasõidu- ja suvituskoht, kuigi enamik mõisahooneist on varemetes. Tänapäeval on mõisasüda eraomanduses, valitsejamaja on restaureeritud. Merikülas väikese oja suudmes asub Valli juga, mille kõrgus moodustab 2,2 m. Kagu pool asuva Raja joa kõrgus moodustab 2-2,5 m, Vanaaseme joa kõrgus on umbes 2,5-3 m. Talvel joad jäätuvad, kuid suvel kuivavd nad ära. Lepiku talu on andmete järgi rajatud 18. sajandil. Kalmistu kuulub Lääne-Harju valda ning pindala on 0,033 ha. Kalmistu ehitati 20. sajandi esimesel veerandil. Sinna on maetud eesti kunstnik Nikolai Triik. https://www.reisijutud.com/node/3043 http://www.matk.ee/index.php/matkarajad/paldiski-matkarada/ https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=2760 http://www.pakrituletorn.ee/ajalugu http://mois.ee/harju/leetse.shtml https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=8303 https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=2760 http://www.pakrituletorn.ee/ajalugu http://mois.ee/harju/leetse.shtml https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=8303
Leena Nurmi

Leena Nurmi (sündinud 20. märtsil 1994 Valkeakoskil) on soome murdmaasuusataja. Maailma karikasarjas võistles Nurmi esimest korda Lahtis 2014. aasta märtsis. Nurmi sai esimesed maailma karikasarja punktid Kuusamo traditsioonilise suusatamisviisi sprindis 2014. aasta novembris, kui saavutas 25. koha.
Ari Behn

Ari Mikael Behn (Ari Mikael Bjørshol; 30. september 1972 – 25. detsember 2019) oli Norra kirjanik. Ari Behn oli Olaf Bjørsholti (sündinud 1952) ja Marianne Solbergi (sündinud 1953) vanim laps. Mõlemad vanemad töötasid Mossis Waldorfi koolis. Isa oli õppinud eripedagoogikat ja ema oli õppinud Waldorfi kooli õpetajaks. Vanemad abiellusid 1973, kuid lahutasid 1982. Mõlemad abiellusid uuesti. Ari õppis Mossi Waldorfi koolis ja hiljem Oslo Ülikoolis. Tal oli bakalaureusekraad ajaloos ja usuteaduses. 1996 võttis Ari Bjørsholt endale uue perekonnanime Behn, mis on tema ema neiupõlvenimi. See nimi on saksa päritolu. Tal on õde Anja Sabrina ja vend Espen, kes kumbki seda perekonnanime ei kasuta. 1999 avaldas Behn oma esimese raamatu, lühijutukogumiku "Trist som faen" ("Põrgulikult kurb"), mida müüdi rohkem kui 100 000 eksemplari ja mis sai kriitikutelt palju kiita. Seejärel on ta avaldanud romaane, mille arvustused on aga olnud vähem kiitvad. 2003 ilmus romaan "Bakgrd" ("Tagahoov") ja 2006 "Entusiasme og raseri" ("Entusiasm ja raev"). 24. mail 2002 abiellus Behn Norra printsessi Märtha Louisega. Neil on kolm tütart: Maud Angelica Behn (sündinud 29. aprillil 2003), Leah Isadora Behn (sündinud 8. aprillil 2005) ja Emma Tallulah Behn (sündinud 29. septembril 2008). Koos oma naise Märthaga kirjutas Ari Behn raamatu oma pulmadest "Fra hjerte til hjerte" ("Südamest südamesse", 2002). Behn on osalenud veel mitmes loomingulises projektis, näiteks disaininud portselani Norra ettevõtte Magnor Glassverk jaoks. 25. detsembril 2019 tegi ta enesetapu. https://www.vg.no/rampelys/i/P92aXR/ari-behn-er-doed
Ljuboml

Ljuboml (ukraina Любомль, poola Luboml) on linn Ukrainas Volõõnia oblastis, Ljubomli rajooni halduskeskus. Ljuboml asub Poola piirist ligi 15 km kaugusel, Kovelist umbes 46 km läänes. Ljubomli on esmamainitud 1287. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1541. aastal. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ljubomli elanikest ukrainlasi 97,71%, venelasi 1,73% ja valgevenelasi 0,26%. Історична довідка Любомльська районна державна адміністрація Національний склад міст Datatowel.in.ua
KKEKi ajakiri

Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuse ajakiri (ehk KKEKi ajakiri) oli veebiajakiri Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuse kodulehel, mille eesmärk oli arendada eestikeelset kunstikirjutust ja pakkuda kõneplatvormi kunstnikele ning anda teavet Eestis toimuvate kunstiürituste kohta. Ajakirjale tegid kaastööd paljud Eesti kunstnikud, kuraatorid ja kunstikriitikud, ilmus tõlkeartikleid maailma suurimatest kunstiajakirjadest. Ajakiri lõpetas tegevuse 2022. aasta alguses. 2020. aasta algusest tegi KKEKi ajakiri koostööd Postimehe kultuurilisaga "Arvamus. Kultuur", kus ilmub ajakirja satelliitrubriik "Kunst sinu ümber", mis tutvustab Eesti kunstnikke laiemale publikule. Toimetusse kuulusid Kaarin Kivirähk (peatoimetaja) ja Marika Agu (toimetaja). K. Kivirähk. "KKEKi ajakiri lõpetab". "https://cca.ee/ajakiri". {{netiviide}}: välislink kohas |pealkiri= (juhend) Ajakirja koduleht
Maud Angelica Behn

Maud Angelica Behn (sündinud 29. aprillil 2003 Oslos Norras) on Norra printsess Märtha Louise'i ja kirjanik Ari Behni esimene laps. Ta sündis Norra riiklikus haiglas Rikshospitaletis Oslos. Ta ristiti Oslo kuninglikus palees Slottskapelletis 2. juulil 2003. Ta sai nime oma vanaisa vanaema Norra kuninganna Maudi järgi. Tema ristivanemad on Harald V, Norra kroonprints Haakon, Sayn-Wittgenstein-Berleburgi printsess Alexandra, Anja Sabrina Bjǿrshol, Marianne Ulrichsen, Kåre Conradi ja Trond Griske. 2005. aastast on Maud Angelica Norra troonipärimisjärjekorras viiendal kohal oma onu, onutütre, onupoja ja ema järel. Briti troonipärimisjärjekorras on ta 6. augusti 2013 seisuga 77. kohal. Prinsesse Märtha Louise Biografi Norra kuningakoja koduleht (vaadatud 25. augustil 2013)
San Luis

San Luis on linn Argentina keskosas Cuyo regioonis, San Luisi provintsi keskus, San Luisi departemangu halduskeskus. San Luis asub Andides asuva Sierras de Córdoba mäestiku jalamil 762 meetrit üle merepinna. San Luis jääb pealinnast Buenos Airesest linnulennult 770 km kaugusele lääne suunas. Córdoba (naaberprovintsi keskus, Argentina miljonilinn) jääb San Luisist 290 km kirde suunas. 2010. aasta seisuga oli linnas 169 947 elanikku. Linn on asutatud 1594. aastal. Linnas asuvad 1973. aastal asutatud San Luisi Riiklik Ülikool (Universidad Nacional de San Luis) ja Cuyo Katoliiklik Ülikool (asutatud aastal 1953). 2010 Argentina census  San Luis – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Dārzciems (Virbi vald)

Dārzciems on küla (mazciems) Lätis Talsi piirkonnas Virbi valla põhjaosas. Küla asub merepinnast 100 meetri kõrgusel. Dārzciems jääb valla keskusest Jaunpagastsist 1,8, piirkonna keskusest Talsist 17 ning Riiast 105 kilomeetri kaugusele. Küla rajati nõukogude perioodil Virbi sovhoosi põllumajandussaaduste töötlemise tehase juurde. Aastal 2017 oli külas 19 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 23. Vietvārdu datubāze, vaadatud 9.04 2020
Lēdas

Lēdas on asula Lätis Talsi piirkonnas Virbi valla kirdeosas. Küla asub merepinnast 100 meetri kõrgusel. Lēdas jääb valla keskusest Jaunpagastsist 2, piirkonna keskusest Talsist 17 ning Riiast 103 kilomeetri kaugusele. Küla tekkis endise Lēdase karjamõisa (Lehden) keskuse juurde. Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
Skrunda (Virbi vald)

Skrunda on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Talsi piirkonnas Virbi valla idaosas. Küla asub merepinnast 95 meetri kõrgusel. Skrunda jääb valla keskusest Jaunpagastsist 3, piirkonna keskusest Talsist 20 ning Riiast 105 kilomeetri kaugusele. Küla tekkis endise Jaunpagastsi mõisa Skrunda karjamõisa (Skrundenhof) juurde. Vietvārdu datubāze, vaadatud 9.04 2020 Hans Feldmann, Heinz von Zur Mühlen Baltisches historisches Ortslexikon
Brūzis

Brūzis on küla (mazciems) Lätis Talsi piirkonnas Virbi valla keskosas. Küla asub merepinnast 95 meetri kõrgusel Virbupe jõe paremal kaldal. Brūzis jääb valla keskusest Jaunpagastsist 0,8, piirkonna keskusest Talsist 18 ning Riiast 108 kilomeetri kaugusele. Küla tekkis endise Jaunpagastsi mõisa keskuse juurde. Asulale pani alguse viinavabriku rajamine aastal 1839. Vabriku ruumides tegutseb SIA «Jaunpagasts Plus». Aastal 2017 oli külas 75 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 64. Vietvārdu datubāze, vaadatud 9.04 2020 Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
Kaluga oblasti lipp

Kaluga oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Kaluga oblasti lipp. Lipp on ametlikult kinnitatud 30. jaanuaril 2004. Kaluga oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud kolmeks horisontaalseks laiuks, ülemine on punane, alumine roheline ning keskel hõbedane, mis moodustab lipu kõrgusest 1/6. Punase välja keskel on kuldne keisrikroon. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3. Punane sümboliseerib jõudu, isamaa kaitsmist, julgust, vaprust ning piiramatut armastust maa vastu, mille eest on paljud kalugalased sajandite jooksul toimunud sõdades verd valanud, eriti Suure Isamaasõja aastatel 1941–1945. Roheline pärineb Kaluga oblasti vapilt ning tähistab lootust, nooruslikkust, elavat loodust, viljakust ja igavest elu. Valge viitab selgetele ja puhastele mõtetele ning oblastit läbivale Oka jõele. Kaluga oblasti vapp Riiklik sümboolika: Kaluga oblast - Kaluga (vene keeles)
Eņģeļciems

Eņģeļciems on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Talsi piirkonnas Virbi valla loodeosas. Küla asub merepinnast 120 meetri kõrgusel. Eņģeļciems jääb valla keskusest Jaunpagastsist 3,7, piirkonna keskusest Talsist 15 ning Riiast 108 kilomeetri kaugusele. Küla tekkis endise Eņģeļi mõisa (Engelzeem) keskuse juurde. Külas kasvavad Auziņase tamm, Rogase tammed ja kolm Eņģeļciemsi tamme on looduskaitse all. Vietvārdu datubāze, vaadatud 9.04 2020 Latvijas pagasti. Enciklopēdija. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0 Latvijas īpaši aizsargājamām dabas teritorijām dabas datu pārvaldības sistēmā OZOLS