laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Fraternitas Viliensis

Fraternitas Viliensis oli Eesti Üliõpilaste Seltsi (EÜS) raames tegutsenud ühendus, kes soovis asutada ametlikult kinnitatud eesti üliõpilaskorporatsiooni. Idee algatas EÜSi vilistlane Villem Reiman, kes 1888. aasta kevadel korporatsioonina ülesastumise küsimuse tõstatas. 3. mail 1888 esitati Reimani ettepanek EÜSi koosolekule, kuid läbirääkimised lükati edasi. 22. veebruaril 1890 peetigi korporatsiooni asutajate koosolek. Nimeks otsustati võtta "Fraternitas Viliensis" ja värvideks sini-must-valge nagu 1884. aastal pühitsetud EÜSi lipul. Korporatsiooni vapil olid sini-must-valged värvid, korporatsiooni sirkel kahe ristatud rapiiriga, kolm viljapead, lahtine raamat kirjaga "Carpe diem!" ja ümber tammelehtedega pärg, millel olid esimesed tähed lausest "fortiter in re, suaviter in modo". Chargiertenconventilt (Ch!C!) tuli jaatav vastuvõtmiseotsus. 9. septembril 1888 peeti korporatsiooni koosolekut, kus valiti eestseisus järgmiste liikmetega: senior Oskar Kallas, I kirjatoimetaja E. Linde ja II kirjatoimetaja K. Koppel. 11. novembril 1890 jättis Liivimaa õpperingkonna kuraator Nikolai Lavrovski korporatsiooni asutamise kinnitamata. Kuraator Lavrovski ei soovinud enam uute korporatsioonide asutamist, sest need tegelesid tema arvates poliitikaga. 27. veebruaril 1891 teatas korp! Fraternitas Viliensis Ch! C!-le, et kuna nad kuraatori kinnitust ei saanud, lähevad nad laiali ning jätavad endale õiguse nimele, vapile ja värvidele. Lühike kiri lõppes teatega, et allakirjutanud garanteerivad enne ja garanteerivad ka tulevikus üldkommaani. Praegust Fraternitas Viliensise vappi kasutab EÜS ka tänapäeval. Sajandivahetuseks olid endised korporatsiooni asutamise mõtet pooldavad vilistlased Jaan Tõnisson, Oskar Kallas ja Villem Reiman aga oma seisukohti vahetanud ning seisid vastu EÜS-i korporatsiooniks muutmisele. Fraternitas Viliensise asutamise nõue esitati EÜS-i koosolekutel veel aastatel 1900 ja 1904, kuid enamus lükkas otsuse tagasi. Ei nõustutud ka ideega luua korp! Fraternitas Viliensis EÜS-i allorganisatsioonina. Olles kaotanud lootuse ametlikult kinnitada Fraternitas Viliensist, esitas 1904. aasta novembris grupp EÜS-i liikmeid taotluse registreerida ametlikult korp! Aestia, seekord juba eraldiseisvana EÜS-ist. Revolutsiooni tõttu korporatsiooni ametlik kinnitamine aga venis ning alles aastal 1907 asutati Tartus esimene Eesti pinnal tegutsev ja eesti soost üliõpilasi koondav korporatsioon Fraternitas Estica. Et EÜS keeldus uuele korporatsioonile andmast korp! Fraternitas Viliensise värve sini-must-valget, mis EÜS-i käes hoiul olid, võttis ka vastloodud korporatsioon oma värvideks sini-rohe-valge. Kõpp, Johan. Eesti Üliõpilaste Seltsi ajalugu I. Tartu, 1925. Korporatsioon Fraternitas Viliensise asutamiskatse
Rostõslav Zaulõtšnõi

Rostõslav Mõroslavovõtš Zaulõtšnõi (ukraina keeles Ростислав Мирославович Зауличний; sündinud 6. septembril 1968 Lvivis) on Ukraina endine poksija. Ta on poksijana võistelnud ka Nõukogude Liidu ja SRÜ eest. Zaulõtšnõi sai SRÜ võistlejana poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis Torsten Mayle (Saksamaa). Zaulõtšnõi sai Ukraina võistlejana poolraskekaalus (kuni 81 kg) 7. maailmameistrivõistlustel (Tampere, 1993) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Jacklord Jacobsile (Nigeeria). Zaulõtšnõi sai pronksmedali poolraskekaalus (kuni 81 kg) Nõukogude Liidu võistlejana 29. Euroopa meistrivõistlustel (Göteborg, 1991), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Dariusz Michalczewskile (Saksamaa) ning Ukraina võistlejana 30. Euroopa meistrivõistlustel (Bursa, 1993), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Igor Kšininile (Venemaa). 25. suveolümpiamängude poksivõistlus. Barcelona 1992. Tulemused inglise keeles 7. maailmameistrivõistlused poksis. Tampere 1993. Tulemused inglise keeles 29. Euroopa meistrivõistlused poksis. Göteborg 1991. Tulemused inglise keeles 30. Euroopa meistrivõistlused poksis. Bursa 1993. Tulemused inglise keeles Rostõslav Zaulõtšnõi veebisaidil Olympedia (inglise)
GE C30-7Ai

GE C30-7Ai on kuueteljeline diiselvedur, mida tootis aastatel 1976–1986 Ameerika Ühendriikide ettevõte GE Transportation Systems. C30-7A on diiselveduri U30C edasiarendus. Veduri jõuallikas on 12-silindriline ja 3000 hj (2200 kW) FDL-seeria diiselmootor, mis võib arendada tippkiiruse kuni 105 km/h. Vedurit toodeti kokku 1137 ühikut algselt Põhja-Ameerika raudteede teenindamiseks. Algselt rööpmelaiusele 1435 mm valmistatud vedurid ehitati Eesti Raudteele ostmise järel ümber rööpmelaiusele 1520 mm (indeks „i“ tähistab rööpmelaiuse ümberehitamist). 2001. aastal ostis EVR (Eesti Raudtee) kokku 77 kasutatud C-seeria vedurit: 19 C30-7Ai-d ja 58 tema edasiarendust C36-7i. Enne Eestisse toomist 2002. aastal vedurid moderniseeriti ning viidi üle 1520 mm rööpmelaiusele. C30-7Ai ja C36-7i vahetasid Eestis välja enamiku vanadest Vene veduritest nagu 2TE116 ja M62. Eestis kannavad C30-7Ai vedurid järjekorranumbreid 1558–1576. Võrreldes Vene päritolu veduritega on C-seeria veduritel mõnevõrra suurem teljekoormus, mistõttu ei saanud kasutada vedureid piiriülesteks vedudeks. Seoses transiidi olulise vähenemisega on C30-7Ai vedurid tänaseks Eesti Raudtee ekspluatatsioonist eemaldatud. 2017. aastal valmis Tapa depoos C30-7Ai raamil ja veermikul põhinev uus diiselvedur C30-M, mis on esimene taasiseseisvusperioodil Eestis valmistatud vedur. 2023. aasta lõpul müüs riigiettevõte Operail 32 Ameerika diiselvedurit vanarauaks. C30-7i; Rongimees Riik jätab Ameerika vedurid ka edaspidi Eesti Raudteele, Vaadatud 24.01.2024 Galerii ja video: Eestis valmis üle hulga aja uus vedur; ERR Uudised Operail müüs pea pooled oma veduritest vanarauaks; Äripäev, 07.01.2024 Operaili vanad vedurid lähevad vanarauaks; ERR'i uudised, 23.01.2024 https://epl.delfi.ee/artikkel/50813188 https://epl.delfi.ee/artikkel/2070559 https://epl.delfi.ee/artikkel/50931929 http://gallery.balticrailpics.net/thumbnails.php?album=8 Ametilood: Vennad vedurijuhid; ERR Videoarhiiv
Heido Vitsur

Heido Vitsur (sündinud 28. märtsil 1944) on eesti majandusteadlane ja endine poliitik. Ta oli VII Riigikogu liige ja majandusminister Tiit Vähi esimeses valitsuses 30. jaanuarist 8. juunini 1992. Ta olnud majandusminister Edgar Savisaare nõunik ja Tallinna linnavalitsuse nõunik. 2007. aastast kuni 2012. aasta suveni oli ta Arengufondi majandusekspert. Alates 15. oktoobrist 2012 on ta töötanud majanduseksperdina LHV Pangas. Ta on alates 2016. aasta oktoobri esimesest poolest Vabariigi Presidendi majandusnõunik. Ta on 18. aprillist 2000 Eesti Keskerakonna liige. 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk "Heido Vitsur asus LHV majanduseksperdi ametisse." Delfi, 16. oktoober 2012. https://web.archive.org/web/20091101062738/http://www.arengufond.ee/about/team/ Riho Nagel (toimetaja): "Merle Maigre jätkab presidendi julgeolekunõunikuna." Delfi, 12. oktoober 2016. E-äriregistri erakonna liikme päring: Heido Vitsur.[alaline kõdulink] Vaadatud 11.10.2016. "Heido Vitsur: lapsed pensionisambana on kui Irvik Kassi naeratus." epl.delfi.ee, 20. oktoober 2016
Wayne McCullough

Wayne Pocket Rocket McCullough (kuni maini 2004 Wayne William McCullough; sündinud 7. juulil 1970 Belfastis) on Iirimaa ja Põhja-Iirimaa endine poksija. McCullough sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Joel Casamayorile (Kuuba). Ta osales helveskaalus (kuni 48 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 3. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. McCullough osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 6. maailmameistrivõistlustel (Sydney, 1991), kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale hõbemedalivõitjale Enrique Carrionile (Kuuba) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. McCullough võitis kärbeskaalus (kuni 51 kg) 14. Rahvaste Ühenduse mängude poksivõistlustel (Auckland, 1990) kuldmedali ja tuli Rahvaste Ühenduse meistriks. McCullough poksis veebruarist 1993 kuni juulini 2005 ning uuesti 20. juuni 2008 elukutselisena ning pidas kokku 34 kohtumist, millest võitis 27 (neist 18 nokaudiga) ja kaotas 7 (neist 2 nokaudiga) kohtumist. 25. suveolümpiamängude poksivõistlus. Barcelona 1992. Tulemused inglise keeles 24. suveolümpiamängude poksivõistlus. Seoul 1988. Tulemused inglise keeles 6. maailmameistrivõistlused poksis. Sydney 1991. Tulemused inglise keeles 14. Rahvaste Ühenduse mängude poksivõistlused. Auckland 1990. Tulemused inglise keeles Wayne McCullough veebisaidil Olympedia (inglise) Wayne McCullough veebisaidil BoxRec (inglise)
2TE116

2TE116 (2ТЭ116) on diiselvedurite seeria, mida tootis Luhanski veduritehas Ukrainas. 2TE116 puhul on tegemist kaksikveduriga. Esimene vedur valmis 1971. aastal. Vedur konstrueeriti kaubarongide veoks Nõukogude Liidu raudteedel rööpmelaiusega 1520 mm. 2TE116 põhjal on tehtud ka versioonid 2TE116U, 2TE116UP, 2TE126, 2TE10M, 2TE10U, TE3. Lisaks on toodetud kolmikvedureid 3TE116. Vedur on tänaseni kasutusel paljudes Ida-Euroopa riikides, teiste seas ka Venemaal ja Eestis, kuid seoses ökonoomsemate ja võimsamate Ameerika C-seeria vedurite kasutuselevõtuga on nende kasutamine Eestis oluliselt vähenenud. 2TE116 (Co´-Co´ + Co´-Co´) seeria esimesed vedurid jõudsid Eestisse 1997 aastal. Tänu diiselmootoritele, mis koormuse all töötades teevad kaugele kostvat lennukimüra, sai vedur hüüdnimeks „Boeing“. Seeria 2TE116 järeltulijaks võib pidada kaksikvedurit 2TE25. Võimsus 4500 kW / 6120 hj Mootori tüüp 1А-5Д49 (16ЧН26/26) Kiirus 100 km/h Mass 272 t Pikkus 2x18150 mm Mootorvedurid Rongimees Pilte
Kremass

Kremass (vene keeles Кремас) oli kahe tekiga kümnes Rossija-klassi (projekt 785/OL800, II seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1954 Volga jõelaevakompaniile kui Tadžikistan. Selle nime all kasutati laeva mitte ainult Venemaa jõegedel liinidel Moskva – Rostov Doni ääres, Gorki–Astrahan, Volgograd–Saratov NSVLi ja alates 1993. aastast Venemaa lipu all, vaid ka alates 1. juulist 1986 kuni 9. oktoobrini 1989 Ukrainas Tšornobõli katastroofi tagajärgede likvideerimiseks, kus see teenis hotellina. 1990. aastail kasutati laeva Kremass hotellina Rjazanis ning 2003. aastal põles see maha remonditööde käigus. Jõereisilaevade loend Kremas, registri andmed (vene keeles) Teatmik, Projekt 785 (vene keeles) Jõelaev Kremass (vene keeles) Jõelaev Tadžikistan (Kremass) (vene keeles) Laevade "utilitaarne" kasutamine pildid, (vene keeles)
Santana

See artikkel räägib ansamblist. Albumi kohta vaata artiklit Santana (album). Brasiilia linna kohta vaata artiklit Santana (Brasiilia). Rumeenia linna kohta vaata artiklit Sântana (Rumeenia). Santana on Ameerika Ühendriikide rokkansambel, mille asutas 1966. aastal California osariigis San Franciscos nimega Santana Blues Band kitarrist ja laulukirjutaja Carlos Santana, kes on olnud ansambli juht kogu selle tegevusaja jooksul. 1969. aastal osales ansambel Woodstocki festivalil. Samal aastal andis ansambel välja oma debüütalbumi. Sellele järgnesid "Abraxas" (1970) ja "Santana III" (1971), mis mõlemad jõudsid USA müügiedetabelis Billboard 200 esikohale. Ansamblil on oma tegevusaja jooksul olnud üle poolesaja liikme. Ansambli klassikalisse koosseisu kuulusid lisaks Carlos Santanale veel laulja ja klahvpillimängija Gregg Rolie, löökpillimängija Michael Carabello, trummar Michael Shrieve, basskitarrist David Brown ning löökpillimängija José Areas. Alates albumist "Caravanserai" (1972) võttis Santana suuna rohkem instrumentaalse, progressiivse jazz fusion '​i poole, kuid selle perioodi albumid ei saavutanud nii suurt edu kui esimesed albumid. Uuesti pälvis Santana suurt müügiedu ja kriitikute tunnustuse albumiga "Supernatural" (1999), millel ilmusid hittsinglid "Smooth" (kaasategev Rob Thomas) ja "Maria Maria", mis mõlemad jõudsid USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 esikohale. "Supernatural" jõudis esikohale üheteistkümnes riigis ja seda plaati müüdi USA-s 12 miljonit eksemplari. 2000. aasta Grammy auhindade jagamisel oli Santana esitatud kokku üheksas kategoorias ja võitis neist koguni kaheksas. Santana sai sellega alates 1984. aastast pärast Michael Jacksoni esimeseks, kes on ühel Grammy auhindade tseremoonial võitnud kaheksa auhinda. 2014. aastal tuli Santana klassikaline koosseis uuesti kokku ja anti välja album "Santana IV" (2016). Santana on üks kõigi aegade edukamaid ansambleid. Ansambli plaate on maailmas müüdud üle saja miljoni. Ansambli seni edukamat albumit "Supernatural" on müüdud maailmas 30 miljonit eksemplari. Ansambel on andnud välja 26 stuudioalbumit, millest neliteist on USA müügiedetabelis jõudnud esikümnesse. 1998. aastal võeti ansambli klassikaline koosseis Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. Carlos Santana – kitarr, kaul, löökpillid (1966–) Benny Rietveld – basskitarr (1990–1992, 1997–) Karl Perazzo – löökpillid (1991–) Andy Vargas – laul (2000–) Tommy Anthony – rütmikitarr, laul (2005–) David K. Mathews – klahvpillid (2011–) Paoli Mejías – löökpillid (2013–) Cindy Blackman Santana – trummid (2015–) Ray Greene – laul (2016–) Ansambli koduleht
Korporatsioon Aestia

Korporatsioon Aestia oli 1904. aastal rühma Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmete katse asutada üliõpilaskorporatsioon, mis jäi 1905. aasta revolutsiooni sündmuste tõttu kinnitamata. 1906. aastal taotleti korporatsiooni asutamist uue nimega Fraternitas Estica, 1907. aastal palvekiri rahuldati. Asutamine Korp! Fraternitas Estica (vaadatud 6. detsembril 2014)
Maarja Haamer

Maarja Haamer (kodanikunimega Maarja Renter; 17. september 1938 Tartu – 9. märts 2021) oli eesti ooperilaulja (sopran) ja pedagoog. Maarja Haamer õppis Rägavere 4-klassilises koolis, seejärel Kohila 7-klassilise koolis, Tallinna 4. keskkoolis, Tartu 5. keskkoolis ja lõpetas 1961. aastal Tartu Muusikakooli kiitusega. Tartu Muusikakoolis oli tema õpetajaks Rudolf Jõks. 1967. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi laulu erialal. Aastatel 1965–1991 oli ta Estonia teatri ooperi- ja operetisolist. Aastatel 1985–2005 töötas Haamer Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias laulupedagoogina koolimuusika osakonnas. Ta on laulnud muusikalavastustes üle 40 rolli; tema parimateks rollideks peetakse Tatjanat "Jevgeni Oneginis", Barbarat "Barbara von Tisenhusenis" ja Marie Thérèse von Werdenbergi "Roosikavaleris". Haamerit on iseloomustatud kui lüürilist, suurekõlalist ja sooja tämbriga sopranit, kellele sobis eriti siiraste ja õrnade kangelannade kehastamine. Tema isa oli vaimulik Harri Haamer, onu kunstnik Eerik Haamer ja abikaasa teatrikunstnik Eldor Renter. Tema ema Maimu Haamer (1912–1997) oli Viljandi linnapea August Maramaa tütar. Tema vend on vaimulik Eenok Haamer. Tema tütar on muusikapedagoog Hanna Renter. "Heli jälg: 38 | Maarja Haamer". ERR. 2. november 1991. Vaadatud 13. novembril 2023. Maarja Haamer 17. IX 1938 – 9. III 2021 Nekroloog. Sirp, 12. märts 2021
Supernatural (Santana album)

"Supernatural" on USA ansambli Santana 1999. aastal ilmunud album, mis on võitnud 8 Grammy auhinda, sealhulgas aasta albumi ja parima rokkalbumi oma). 2008. aastaks oli albumit müüdud 27 miljonit eksemplari. USA-s saavutas see 15-kordse plaatinaplaadi staatuse. "(Da Le) Yaleo" – Carlos Santana, Ra, Polloni "Love of My Life" – Carlos Santana, Dave Matthews "Put Your Lights On" – Erik Schrody "African Bamba" – Carlos Santana, Ismaïla Toure, Sixu Tidiane Touré, Karl Perazzo "Smooth" – Itaal Shur, Rob Thomas "Do You Like The Way" – Lauryn Hill "Maria Maria"– Carlos Santana, Karl Perazzo, Raul Rekow, Wyclef Jean, Jerry Duplessis "Migra" – Carlos Santana, Rafi Taha, Tony Lindsay "Corazón espinado " – Fher Olvera "Wishing It Was" – Eagle-Eye Cherry, Michael Simpson, John King, Nishita "El Farol" – Carlos Santana, Karl Porter "Primavera" – Karl Porter, J. B. Eckl, Cheín García Alonso, Kike Santander "The Calling" – Carlos Santana, Chester Thompson, Freddie Stone, Linda Graham Grammy, Past Winners Search Past Winners Search 17.12.2011 Pete Ganbarg Named Atlantic Executive VP of A&R Warnwr Music Group news 24.11.2008 Grammy, RIAA andmebaas 17.12.2011
Karelija

Karelija (vene keeles Карелия) on kahe tekiga kolmeteistkümnes Rossija-klassi (projekt 785/OL800, II seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1955. aastal Volga jõelaevakompaniile (tehasenumber 323). Karelijat kasutati mitte ainult Venemaa jõgedel liinil Kuibõšev–Uljanovsk NSV Liidu ja alates 1993. aastast Venemaa lipu all, vaid alates 1. juulist 1986 kuni 9. oktoobrini 1989 ka Ukrainas Tšornobõli katastroofi tagajärgede likvideerimiseks, kus see teenis hotellina. 2006. aastal hakati laeva moderniseerima ning see asub Samara jõesadamas, kus selle laeva endine kapten töötab üksi pardal turvamehena. Karelija, registri andmed (vene keeles) Teatmik, Projekt 785 (vene keeles) Bulgarija sõsarlaev kõduneb Samara jõesadamas (vene keeles) Jõelaev Kremas (vene keeles) Jõelaev Karelija (vene keeles) Jõelaev Karelija (vene keeles) Jõelaev Karelija (vene keeles) Karelija video YouTube kodulehel filmitud 2000
Traditsioonilised teadmised

Traditsioonilised teadmised (inglise keeles traditional knowledge) on traditsioonilisi eluviise järgivate kohalike (põlis)kogukondade teadmised, uuendused ja tavad. Traditsioonilised teadmised on arenenud sajandite jooksul kogetu põhjal, kohanedes kohaliku kultuuri ning elukeskkonnaga. Enamikul juhtudel on neid teadmisi põlvkonnast põlvkonda edasi antud suuliselt. Traditsioonilised teadmised võivad väärtuslikuks osutuda ka moodsale tööstusele ja põllumajandusele: nt paljud meditsiini- ja kosmeetikatooted põhinevad traditsioonilistel teadmistel. Biopiraatlus Intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide leping Biokultuuriline mitmekesisus Traditsiooniline ökoloogiline teadmine Kultuuriline mitmekesisus Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [1] (vaadatud 17.12.2011) Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. [2] (vaadatud 17.12.2011)
Noomi Rapace

Hilda Noomi Rapace (['noomi raˈpass], sünninimi Hilda Noomi Norén; sündinud 28. detsembril 1979) on rootsi näitleja. Tema seni kaalukaim roll on Lisbeth Salander Millenniumi-filmitriloogias: "Lohetätoveeringuga tüdruk" (Män som hatar kvinnor), "Tüdruk, kes mängis tulega" (Flickan som lekte med elden) ja "Purustatud õhuloss" (Luftslottet som sprängdes). 2011. aastal mängis ta filmis "Sherlock Holmes: Varjude mäng". Noomi Rapace andmekogus IMDb (inglise) Noomi Rapace andmekogus Filmiveeb Noomi Rapace Online. Postimees naine24.ee: Noomi Rapace – Põhjamaade tõusev filmitäht
Kommerss

Kommerss (ladina sõnast commercium 'läbikäimine') on üliõpilaskorporatsioonides tähtsam üritus, mille jooksul toimub eriline nn vennastuspidu (Landesvater) või õestuspidu naiskorporatsioonides. Kommerss on üldiselt kinnine, vaid liikmeskonnale mõeldud üritus.
490

◄ | 4. sajand | 5. sajand | 6. sajand | ► ◄ | 460. aastad | 470. aastad | 480. aastad | 490. aastad | 500. aastad | 510. aastad | 520. aastad | ► ◄◄ | ◄ | 486 | 487 | 488 | 489 | 490 | 491 | 492 | 493 | 494 | ► | ►► 490. aasta 1. aprill – osa Itaalia kuninga Odoakeri vägedest alistus Milanos idagootide valitsejale Theoderich Suurele. 11. august – Adda lahing: Adda jõe kallastel toimus lahing Itaalia kuninga Odoakeri ja idagootide valitseja Theoderich Suure vahel, mis lõppes Odoakeri kaotuse ja taandumisega Ravennasse. Langobardid asusid Määrimaale. Heftaliitide valitsejaks sai Toramana. 3. mai – K'an Joy Chitam I, Palenque valitseja Johannes Lydos, Ida-Rooma ametnik ja kirjamees Markulf, frangi erak, pühak Petros III Mongos, Aleksandria patriarh, kopti kiriku esimene paavst Rooma konsulid Flavius Faustus (Flavius Anicius Probus Faustus iunior) ja Flavius Longinus Ida-Rooma keiser Zeno Konstantinoopoli patriarh Euphemios paavst Felix II Itaalia kuningas Odoaker idagootide kuningas Theoderich Suur läänegootide kuningas Alarich II Saali frankide kuningas Chlodowech I Reini frankide kuningas Sigibert Kölnist burgundide kuningad Chilperich II, Godegisel, Gundobad Kenti kuningas Oeric Sussexi kuningas Ælle Aksumi kuningas Nezool vandaalide kuningas Gunthamund Pärsia šahh Kavadh I Ibeeria kuningas Vahtang I Gorgasali Guptade riigi kuningas Budhagupta Kadamba kuningas Mandhatri Varman Palenque kuningas Butz'aj Sak Chiik Tikali kuningas Chak Tok Ich'aak II
Hudiksvall

Hudiksvall on tiheasustusega paikkond Rootsis Gävleborgi läänis, Hudiksvalli valla keskus. Hudiksvall asub Rootsi idarannikul umbes 80 km Sundsvallist lõuna pool Hudiksvalli lahe kaldal maantee E4 ääres. Asula rajas kuningas Johan III 1582. aastal. Ajalooliselt on linnas tegeldud meresõidu, kalanduse, kauplemise ja käsitööga, tänapäeval tegutseb Hudiksvallis puidu-, paberi- ja masinatööstuse ning IT-ettevõtteid. 2010. aasta lõpus elas linnas 15 015 inimest. Statistical localities 2020 Statistical localities 2020 "Tätorter; arealer, befolkning". Originaali arhiivikoopia seisuga 16. juuni 2011. Vaadatud 16. juunil 2011.  Hudiksvall – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis
Chirundu

Chirundu on linn Sambias Lõunaprovintsis Zimbabwe piiri ääres Zambezi jõe kaldal. Linn piirneb Zimbabwes Chirundu külaga. Linna geograafilised koordinaadid on 16° 2′ S, 28° 51′ E{{#coordinates:}}: leheküljel ei saa olla üle ühe põhisildi. Chirundu asub Lusakat ja Hararet ühendava maantee ääres. Maantee kulgeb üle Chirundu silla. Et Chirundu on üks suuremaid piiripunkte maantee ääres, on ta oluline kaubandus- ja transiidikeskus. 21 km linnast lääne pool asub Chirundu fossiilne mets. Chirundu lähedal suubub Zambezisse Kafue jõgi. https://www.citypopulation.de/en/zambia/cities/?cityid=1531
Rakvere (laev)

Oniks on Ivan Skuridin-klassi ro-ro-laev, mis ehitati A. Ždanovi nimelises Severnaja verfi laevatehases Leningradis NSV Liidus Nikolai Vilkovi (tehasenumber 825) nime all riigiettevõtte Eesti Merelaevandus tellimusel 1977. aastal. Aastail 1977–2003 kuulus laev Eesti laevakompaniile ning sõitis kuni Eesti Vabariigi taastamiseni NSV Liidu lipu all. Septembris 1991 muudeti Eesti laevade venepärased nimed ning Nikolai Vilkovi nimeks sai Rakvere. Samal sügisel heisati ka Eesti lipp. Hiljem on laev olnud välja renditud ja kandnud nime Tallinnhaven. Nii selle nime kui ka Rakvere nime all on laev sõitnud liinil Muuga–Helsingi–Kopenhaagen–Århus–Kiel. Soome ametiühingud korraldasid mitmel korral, vahel ka koostöös teiste Põhjamaade ametiühingutega, Eesti laevade vastu suunatud boikotte. Niisugune boikott tabas pärast Eesti Merelaevanduse erastamist ka Rakveret 1998. aastal. Aastail 2003–2007 kasutati laeva nime Gladis all ja 2007. aastal sai laeva nimeks Oniks. 2009. aastal kanti laev maha ja lammutati aprillis 2009. Lammutamisele sõitis see Saint Kittsi ja Nevise lipu all, kodusadam oli Basseterre. ONIKS IMO: 7730018 (inglise keeles) Foorum:Морские суда СССР (vene keeles) Laev shipspottingi kodulehel (inglise keeles) Rakvere (EST), Baltic Sea 10/3 1996 (inglise keeles) "Juhtumi nr 34/98 menetlemise lõpetamine". Originaali arhiivikoopia seisuga 4. märts 2016. Vaadatud 18. detsembril 2011. Rakvere (EST), Baltic Sea 10/3 1996 (inglise keeles) Juhtumi nr 34/98 menetlemise lõpetamine
Irene Adler

Irene Adler on Arthur Conan Doyle'i tegelaskuju jutustusest "Skandaal Böömimaal". Ta on Ameerika Ühendriikidest pärit endine La Scala ja Imperial Opera of Warsawi (väljamõeldud ooperiteater Varssavis) ooperilaulja (hääleliigilt kontraalt), primadonna. Sherlock Holmes, kes oli võlutud naise ilust ja nutikusest, nimetas Irene Adlerit alati austavalt Naiseks suure algustähega. Irene Adlerit on mainitud ka järgmistes Doyle'i lugudes: "Kadunud peigmehe juhtum" (A Case of Identity) "Sinise granaatkivi mõistatus" (The Adventure of the Blue Carbuncle) "Viis apelsiniseemet" (The Five Orange Pips, arvatavasti) "Viimane kummardus" (His Last Bow) Warsaw. Sherlockian Atlas Robert J. Bousquet. The Operatic roles of Irene Adler.[alaline kõdulink] The Greatest Contralto Who Never Lived Irene Adler - Sherlock Holmes Fan Wiki Irene Adler. Sherlock Holmes Wiki