Norah Jones

Norah Jones (sünninimi Geethali Norah Jones Shankar; sündinud 30. märtsil 1979 New Yorgis) on USA laulja, laulukirjutaja ja näitleja. Geethali Norah Shankar sündis 30. märtsil 1979 New Yorgis Brooklynis india sitarimängija Ravi Shankari ja Sue Jonesi tütrena. Ta on Anoushka Shankari poolõde. 16-aastaselt muutis ta vanemate heakskiidul oma nime ametlikult Norah Jonesiks. Nora Jones veetis lapsepõlve koos emaga, kes kolis Texase osariiki Fort Worthi äärelinna, kui ta oli neljane. Ta lõpetas kohaliku keskkooli ning õppis Dallases näitlemist ja kunsti. Keskkoolis ja kõrgkoolis laulis ta koolikooris ja kirikukooris ning mängis bändis altsaksofoni, lisaks õppis klaverimängu. Kahel korral, 1996. ja 1997. aastal, võitis ta DownBeati tudengimuusika auhinna džässlauljana ja 1996. aastal ka laulukirjutajana. Seejärel asus ta 1997 Dentonis Põhja-Texase ülikooli (džäss)klaverit õppima. Sel ajal esines ta kooli kõrvalt oma bändiga kohalikes kõrtsides. Dentonis kohtus ta Jesse Harrisega, kes olles ülemaalisel ringreisil, peatus Dentonis ja kuulas bändi, milles Jones esines. Kui Harris oli tüdrukut kuulnud, saatis ta talle oma laulude noodilehed ja kutsus New Yorki. 1999, pärast kaheaastast võitlust ülikooliprogrammiga, loobus Jones edasiõppimisest ja sõitiski New Yorki. Norah Jonesi debüütalbum "Come Away With Me" ilmus 2002 ja tõusis otsekohe Billboardi edetabeli tippu, sellel olev singel "Don't Know Why" jõudis Billboardi edetabeli 30. kohale. See album võitis 5 Grammyt, sealhulgas aasta albumi tiitli, ja seda müüdi maailmas 20 miljonit. Jonesi teine album "Feels like Home" ilmus 2004 ja seda müüdi ühe nädala jooksul üle miljoni eksemplari, mis oli plaadiettevõtte Blue Note Records läbi aegade parim tulemus. Ajakiri Time valis Jonesi 2004. aasta 100 kõige mõjukama inimese hulka maailmas. Läbimüügilt jäi see eelmisele natuke alla ja ka Grammysid tuli ainult kolm: parim popartist, parim duett ja parim singel (viimased kaks koos Ray Charlesiga laulu "Here We Go Again" eest). Jonesi kolmas album "Not Too Late" ilmus 2007. Jones oli selle iga laulu sõnade autor või kaasautor. Seda müüdi USAs üle 16 miljoni plaadi ja maailmas 39 miljonit, see jõudis 20 riigis esikohale ja oli läbimüügilt aasta kolmas plaat maailmas Avril Lavigne'i "The Best Damn Thing" ja Linkin Parki "Minutes to Midnight" järel (kõigil kolmel oli see kolmas album). Sealjuures Suurbritannias oli see läbi aegade 800. esikohale jõudnud plaat. "Not Too Late" saavutas juba 2007. aasta veebruariks 21 riigis vähemalt kuldplaadi staatuse. Jonesi neljas album "The Fall" ilmus 17. novembril 2009. Album on kõlalt rokilikum kui eelmised plaadid. Jones on korduvalt esinenud filmides. Harilikult on need episoodilised rollid, kus ta klaveri saatel iseenda lugusid esitab: "Two Weeks Notice" (2002) ja "Life. Support. Music." (2009). 2007. aastal mängis ta peaosa filmis "Minu mustikakarva ööd". Hinnanguid tema osatäitmisele oli seinast seina. Näiteks New York Post kirjutas otsekoheselt: "Ütleme otse: preili Jones ei oska näidelda." Seevastu Hollywoodi produtsent Harvey Weinstein oli debüüdist vaimustatud ja väitis, et otsib Jonesile rolli muusikafilmis. "Come Away with Me" (2002) "Feels Like Home" (2004) "Not Too Late" (2007) "The Fall" (2009) "Little Broken Hearts" (2012) "Day Breaks" (2016) "Foreverly" (2013)