laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Diskursus

Diskursuse all mõeldakse sotsiaal- ja humanitaarteadustes ükskõik millist ütluste organiseeritud kogumit. Diskursust organiseerivatest normidest ja tavadest ei ole selle kasutaja üldjuhul teadlik. Diskursus on (ajalooliselt) ühiskondade, institutsioonide ja organisatsioonide tähenduse süsteem. Kogu inimolemine saab tähenduse tavade, normide, süsteemide ja reeglite poolt, mida taastoodetakse ühiskondliku tegevuse kaudu. Arutlemine mingi "ideoloogia" tähenduse süsteemi raamides ongi diskursus. Algselt on "diskursus" tähendanud formaalset arutlust mingil teemal, näiteks Descartesi "Discours de la méthode" (eesti keeles "Arutlus meetodist"). Keeleteaduses on mõistet kasutatud analüüsiühikuks olevale tekstihulgale (ka selle verbaalsele vastele) viitamiseks. Kaasaegne lõtv kasutus tuleneb strukturalismist, mis propageeris keelt igasuguse kommunikatsiooni mudelina. Teine mõiste piire lõdvendav tegur on asjaolu, et prantsuse keeles on sõnal discours arvukalt tähendusi ja konnotatsioone. See kajastub ka prantsuse autorite vastuvõtul teistes keeltes; vrdl Lacani "alateadvuse diskursus", mida võiks tõlkida ka "alateadvuse kõne". Diskursuse teooriad on üldjuhul mõjutatud Émile Benveniste'i käsitlusest. Enamik neist rõhutab seda, et diskursus on intersubjektiivne nähtus ning et tal on inimkogemust konstitueeriv roll. Diskursuseanalüüs Diskursiivne formatsioon Diskursiivsus
Arahnofoobia

Arahnofoobia (ka: arahnefoobia, araknofoobia) on haiglaslik hirm ämblike ees. Seda loetakse maailma kõige enam esinevaks foobiaks. Arvatakse, et selle all kannatavad ligi pooled naistest ning neljandik meestest Ameerika Ühendriikides. Foobia raskusastmed on väga erinevad. Mart Meriste. Koduloom ämblik, Eesti Loodus
Hifikepunye Pohamba

Hifikepunye Lucas Pohamba (sündinud 18. augustil 1935) on Namiibia poliitik, ta oli riigi president aastatel 2005–2015. Ta on Namiibias valitseva partei Edela-Aafrika Rahvaorganisatsiooni (SWAPO) liige. 2004. aasta presidendivalimistel kogus ta 76,4% häältest. Ta võttis võimu üle riigi kauaaegselt presidendilt Sam Nujomalt 21. märtsil 2005. Pohamba on kuulutanud oma valitsemisaja peaeesmärgiks riigis vohava korruptsiooni vastu võitlemise. 2009. aasta valimistel sai ta 75,25% häältest ning valiti ametisse tagasi. Lapsena õppis Pohamba Anglikaani misjonikoolis. 25-aastaselt oli ta üks praeguse võimupartei SWAPO rajaja. Pohamba arreteeriti poliitilise tegevuse pärast, kuid tal õnnestus põgeneda Rodeesiasse (praegune Zimbabwe). Rodeesias ta vangistati uuesti ning toimetati tagasi kodumaale. Ta viibis neli kuud vanglas ja kaks aastat koduarestis. Pärast liikumispiirangute lõppemist läks Pohamba Angola pealinna Luandasse SWAPO esindust rajama. 1990. aastate alguses pärast Namiibia iseseisvumist käis Pohamba paljudes Aafrika riikides oma parteid tutvustamas. 1990. aastate lõpus sai Pohambast üks SWAPO juhte. Enne presidendiks saamist oli ta rahvusvaheliste suhete, kalanduse, mereressursside ja põllumajandusminister.
Enrique Bolaños

Enrique José Bolaños Geyer (13. mail 1928 Masaya – 14. juuni 2021) oli Nicaragua poliitik, Nicaragua president aastatel 2002–2007. Bolaños, puuvillafirma juht, oli 1980. aastatel valitsenud sandinistide avalik vastane ja ta vangistati seetõttu. Tema suguvõsale kuuluv ettevõtte SAIMSA riigistati. Bolaños oli oma eelkäija Arnoldo Alemáni asepresident alates 1996. aastast. 4. novembril 2001 toimunud presidendivalimistel võitis ta sandinistide kandidaati Daniel Ortegat ja astus ametisse 10. jaanuaril 2002. Enrique Bolaños oli Partido Liberal Constitucionalista (PLC) liige, kuid lahkus sealt ning asutas oma partei APRE. Ta juhtis korruptsioonivastast kampaaniat, mille tulemusena PLC juht ja endine president Arnoldo Alemán mõisteti korruptsioonis süüdi ja ta sai 20-aastase vanglakaristuse, mida ta tervislikel põhjustel kannab oma luksusvillas koduarestis. PLC-l oli parlamendis enamus, mis nõrgendas Bolañose võimalusi oma poliitikat täide viia. PLC ja sandinistide toel võeti vastu seadus, mis nõrgendab presidendivõimu, kuid selle jõustumine on edasi lükatud Bolañose ametiaja lõpuni Ameerika Ühendriikide poliitilise surve tõttu. Enrique Bolañose ametiaeg lõppes 10. jaanuaril 2007, mil ametisse astus 2006. aasta presidendivalimised võitnud Daniel Ortega.
Tandja Mamadou

Tandja Mamadou (1938 – 24. november 2020) oli Nigeri poliitik. Ta oli Nigeri president 22. detsembrist 1999 kuni 18. veebruarini 2010, mil ta kõrvaldati võimult sõjaväelise riigipöördega.
1948. aasta taliolümpiamängud

1948. aasta taliolümpiamängud olid V taliolümpiamängud, mis toimusid 30. jaanuarist kuni 8. veebruarini 1948 Šveitsis Sankt Moritzis, kus 1928. aastal peeti teised taliolümpiamängud. Teise maailmasõja tõttu 1940. ja 1944. aastal taliolümpiamänge ei peetud. 1936. aastal anti 1940. aasta talimängude korraldamise õigus Sapporole, mis 1938. aasta suvel siiski loobus Jaapani-Hiina sõja pärast (samal ajal oli ka suvemängude korraldaja Tokio). ROK-i 38. istungil Londonis 1939. aastal valiti taliolümpialinnaks hoopis uuesti Garmisch-Partenkirchen (läbiviimine 2. veebruar – 11. veebruar 1940). Samal istungil sai 1944. aasta talimängude korraldajaks Cortina d'Ampezzo (Itaalia). Teised kandideerinud linnad olid Montréal ja Oslo. Pärast sõda (1945. aasta augustis) kogunenud ROK võttis vastu põhimõttelise otsuse olümpiamängude jätkamiseks ja kinnitas samas 1948. aasta taliolümpialinnaks Sankt Moritzi, millest sai esimene linn, kus talimänge korraldati teist korda. Kinnitav otsus tehti ROK-i 39. korralisel istungil Lausanne'is 1946. aastal. Korralduskomitee president oli Marcel Henninger. Olümpiamängudel osales 28 riiki 669 sportlasega, neist 77 naist. Esimest korda osalesid Island, Liibanon, Lõuna-Korea, Taani ja Tšiili. Sõjasüüdlastele Saksamaale ja Jaapanile osavõtukutset ei saadetud. Suurimate võistkondadega osalesid Šveits ja USA – 100 sportlast. Olümpiamängudel jagati välja 22 komplekti medaleid (uuesti võeti kavva kelgutamine skeletonidel, mäesuusatamise programmi lisati Alpi kahevõistluse kõrvale kiirlaskumine ja slaalom nii meestele kui ka naistele). Näidisaladena olid kavas patrullsuusatamine ja talvine viievõistlus. Iluuisutamine (3) Jäähoki (1) Murdmaasuusatamine (3) Suusahüpped (1) Kahevõistlus (1) Kiiruisutamine (4) Mäesuusatamine (6) Skeleton (1) Bobisõit (2) Olümpiamängud avas Šveitsi president Enrico Celio. Olümpiatule süütas jäähokimängija Richard (Bibi) Torriani, olümpiapronks 1928 ja 1948. Olümpiavande andis Richard Torriani. Olümpiamargid: Šveitsi postiamet andis välja neljamargilise taliolümpiaseeria. Kahel margil oli kujutatud sümboleid koos olümpiarõngastega (esimest korda talispordi sümbolina lumehelves), teistel markidel šveitslaste populaarsemad spordialad kiirlaskumine ja jäähoki (esimene mark maailmas, mis oli pühendatud hokile). Edukamad riigid medalite arvult olid Norra ja Rootsi, mõlemad said 4 kuld-, 3 hõbe- ja 3 pronksmedalit. Edukaim sportlane oli Prantsusmaa mäesuusataja Henri Oreiller, kes kogus 2 kuldmedalit ja 1 pronksi.
Ronneby valla vapp

Ronneby valla vapp on Rootsi Blekinge lääni Ronneby valla vapp ja endine Ronneby vapp. Sinise vapikilbi lõikab diagonaalis vasakult paremale pooleks hõbedane jõgi. Ülemisel väljal on hõbedane kuueharuline täht, alumisel hõbedane noorkuusirp. Ronneby kaotas linnaõigused, kui rajati Karlskrona. Aastal 1882 sai Ronneby uuesti linnaks ja 1883 kehtestati vapp. Kui moodustati vald, valiti linna vapp muutmata kujul uue valla vapiks ning Listerby kehtestamata vapp kadus käibelt. Aastal 1974 registreeriti vapp Patendi- ja Registreerimisametis (Patent- och registreringsverket) 1883. aasta sõnastuses.
1956. aasta taliolümpiamängud

1956. aasta taliolümpiamängud olid VII taliolümpiamängud, mis toimusid 26. jaanuarist 5. veebruarini 1956 Cortina d'Ampezzos. Cortina d'Ampezzo asub Põhja-Itaalias Belluno provintsis Dolomiitides Ampezzo orus, 1224 meetri kõrgusel merepinnast. Cortina d'Ampezzo kinnitati olümpialinnaks ROK-i 43. istungil Roomas 1949. aastal. Teised kandideerinud linnad olid Colorado Springs (USA) ja Oslo (Norra). Korralduskomitee president oli ROK-i liige krahv Paolo Thaon di Revel, kes oli võitnud 1920. aastal olümpiakulla vehklemises. Olümpiamängud avas Itaalia president Giovanni Gronchi (1887–1978). Olümpiatule tõi staadionile mäesuusataja Zeno Colò (olümpiakuld kiirlaskumises 1952. aastal). Tule süütas kiiruisutaja Guido Caroli. Olümpiavande andis mäesuusataja Giuliana Chenal-Minuzzo (olümpiapronks kiirlaskumises 1952. aastal). Esimest korda ajaloos kanti talimänge üle televisioonis. See häiris kõvasti olümpiatule süütajat Guido Carolit. Tõrvik käes, uisutas ta aukülaliste looži ette ja valmistus Itaalia presidendile Giovanni Gronchile saluteerima. Ärevusest komistas mees televisiooni- ja mikrofonijuhtmetesse ning kukkus. Itaalia postiteenistus andis välja neljast margist koosneva olümpiaseeria, millel oli kujutatud olümpiaehitisi. Olümpiamängudel osales 32 riiki 820 sportlasega, kellest 132 olid naised. Esimest korda olid mängudel Boliivia, Iraan, Nõukogude Liit. Suurim võistkond oli Itaalial – 79 sportlast. Edukaim riik medalite arvult oli Nõukogude Liit (7 kuld-, 3 hõbe- ja 6 pronksmedalit). Edukaim sportlane oli mäesuusataja Anton (Toni) Sailer (Austria), kes sai 3 kuldmedalit. Enim olümpiamedaleid võitis Rootsi murdmaasuusataja Sixten Jernberg (1 kuld, 2 hõbedat, 1 pronks). Eestlastest võttis olümpiamängudest Nõukogude Liidu koondise koosseisus osa kahevõistleja Uno Kajak. Spordialasid oli kavas 6: suusatamine, mäesuusatamine, kiiruisutamine, iluuisutamine, jäähoki, bobisõit). Välja jagati 24 komplekti medaleid (murdmaasuusatamise kava täiendati meeste 30 km ja naiste 3 × 5 km teatesõiduga). Bobisõit Iluuisutamine Jäähoki Murdmaasuusatamine Kahevõistlus Kiiruisutamine Mäesuusatamine Suusahüpped
Arnold Kasuk

Arnold Kasuk (25. veebruar 1908 Tartu – 7. oktoober 1992 Tartu) oli eesti muusik ja näitleja. 1923. aastal lõpetas ta Tartu 15. algkooli. Aastail 1920–1923 õppis Tartu Kõrgemas Muusikakoolis viiulimängu. 1935–1939 oli Vanemuise koorilaulja ja mängis suveorkestris viiulit. 1939. aastast oli ta Vanemuises draamanäitleja. Ta mängis ka operettides ja ballettides ning esitas rolle kuuldemängudes ("Anna Karenina", 1953, "Tabamata ime", 1954, "Niccolo Paganini", 1960, "Kaugel kodusadamast", 1962). "Valgus Koordis" (1951) – Kamar "Kevade"(1969) – kirikuõpetaja "Suvi" (1976) – kirikuõpetaja "Sügis" (1990) – kirikuõpetaja 1952 Stalini preemia Ta oli abielus näitleja ja laulja Elo Tamuliga. Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule.
Vader (ansambel)

Vader on Poola death metal'i ansambel, mis loodi 1983 Olsztynis ja tegutseb tänapäevani. Aastal 1990 andis bänd välja oma kolmanda demo "Morbid Reich", mida müüdi kokku pea 10 tuhat eksemplari; tänu demo edule sõlmiti leping Nottinghamis ja New Yorgis tegutseva plaadiettevõttega Earache Records. 1993 lindistati esimene täispikk debüütalbum "The Ultimate Incantation". Sideprobleemide tõttu katkestati 1994 leping Earache Recordsiga. Järgmised plaadid ja singlid tulid eri tootjate käe alt. 1995 sõlmiti leping plaadiettevõttega Impact Records, kes aitas toota järgmised albumid "De profundis" (1995), "Future of the Past" (1996) ja "Black to the Blind" (1997). 1998 läks bänd Metal Blade Recordsi alla. "Vaderi" liikmed on sageli vahetunud. Üksnes Piotr Wiwczarek on algusest peale bändi koosseisu kuulunud. 1988–2005 kuulus bändi Krzysztof Raczkowski (Docent), kes lahkus bändist heroiinisõltuvuse tõttu ja suri sama aasta augustis. 1997–2008 kuulus bändi Maurycy Stefanowicz (Mauser). Kokku on bändis läbi aegade olnud 2011. aasta seisuga 20 liiget, kellest 15 on endised liikmed, 5 turneeliiget, kes on bändiga koos olnud ainult mõne turnee ajal, 11 külalisliiget, kes on mingil plaadil mänginud juhtkitarri või laulnud, ja 2 salvestusliiget, kes on mänginud mingil plaadil klahvpille. Piotr Wiwczarek (Peter) – vokaal, rütmikitarr, soolokitarr Wacław Kiełtyka (Vogg) – kitarrist (alates 2008) Paweł Jaroszewicz (Paul) – trummar (alates 2008) Tomasz Rejek (Reyash) – basskitarrist (alates 2008) Konrad Karchut (Simon) – basskitarr Jarosław Labieniec (China) – kitarr Krzysztof Raczkowski (Doc) – trummid Leszek Rakowski (Shambo) – basskitarr Zbigniew Wróblewski (Vika) – kitarr Robert Struczewski (Astaroth) – basskitarr Grzegorz Jackowski (Belial) – trummid Piotr Kuzioła (Berial) – kitarr Robert Czarneta (Czarny) – vokaal Jacek Kalisz (Jackie) – basskitarr Dariusz Brzozowski (Daray) – trummid Maurycy Stefanowicz (Mauser) – rütmikitarr Marcin Nowak (Novy) – basskitarr "The Ultimate Incantation" (1993) "De Profundis" (1995) "Future of the Past" (1996) "Black to the Blind" (1997) "Litany" (2000) "Revelations" (2002) "The Beast" (2004) "Impressions in Blood" (2006) "Necropolis" (2009) "Welcome to the Morbid Reich" (2014) "Tibi et Igni" (2014) "The Empire" (2016) "Solitude in Madness" (2020) "Sothis" (1994) "An Act of Darkness / I.F.Y." (1995) "Carnal / Back to the Blind" (1997) "Kingdom" (1998) "Xeper / North" (2000) "Reign Forever World" (2001) "Angel of Death" (2002) "Blood" (2003) "Beware The Beast" (2004) "The Art of War" (2005) "v.666" (2008) "The Darkest Age" (1993) "Live in Japan" (1998) "Reborn in Chaos" (1998) "Vision & Voice" (1998) "More Vision and the Voice" (2002) "Night of the Apocalypse" (2004) "Live in Decay" (1986) "Necrolust" (1989) "Morbid Reich" (1990) Vaderi ametlik koduleht
Marutaud

Marutaud (ka hüdrofoobia) on püsisoojaste loomade ägedakujuline närvisüsteemi kahjustav viirushaigus, mis lõppeb praktiliselt alati haigestunud isendi surmaga. Inimese nakatumisel viirusega nimetatakse haigust marutõveks ehk raabieseks. Haigusetekitajaks on marutõve viirus (sugukond Rhabdoviridae, perekond Lyssavirus). Inimene võib marutõppe nakatuda marutaudi põdeva looma hammustuse tagajärjel. Ravita põhjustab marutõbi alati surmaga lõppevat ajupõletikku. Eesti on alates 2013. aastast kuulutatud marutaudivabaks riigiks, kuid Aasias ja Aafrikas sureb marutaudi igal aastal kümneid tuhandeid inimesi. RHK-10-e klassifitseerib marutõve jaotises A82 marutõbi, mida vajadusel täpsustatakse alamjaotistega. Marutõve rahvusvahelise klassifikatsiooni kohandused RHK-10 alamjaotistena Haigus levib peamiselt haige loomahammustuse tagajärjel, kui viirusega nakatunud loomasülg sattub haava. Võimalik on, et nakatutakse ka siis, kui haige looma sülg satub silma, ninna, suhu või värskele haavale, kuid tegelikus elus juhtub seda harva. Ohtlik on selline levikuviis eriti seetõttu, et sülg võib olla nakkusohtlik juba 4-10 (15) päeva enne, kui loomal tekivad haigusnähud.  Pikemalt artiklis Marutaud loomadel Veterinaarias nimetatakse püsisoojaste loomade ägedakujulist närvisüsteemi kahjustavat viirushaigust, mis lõppeb alati haigestunud isendi surmaga, marutaudiks. bakterid vaktsiinsööt "Meditsiinisõnastik", tõlkijad Katrin Rehemaa, Sirje Ootsing, Laine Trapido, lk 458, 2004, ISBN 9985-829-55-7 [1], veebiversioon (vaadatud 4.11.2013) Eesti kuulutati marutaudivabaks maaks[alaline kõdulink], 9.04.2013, Veebiversioon (vaadatud 9.11.2015) Rabies WHO koduleht (vaadatud 09.11.2015) Veterinaar- ja Toiduamet — Marutaud Põllumajandusministri määrus,"Marutaudi tõrje eeskiri", Veebiversioon (vaadatud 4.11.2013) Marutõbi, veebiversioon (vaadatud 4.11.2013)
Gattšina rajoon

Gattšina rajoon (ka Gatšina rajoon, soome keeles Hatsinan piiri) on haldusüksus Venemaal Leningradi oblastis. Rajoonis on kaks linna linna, Gattšina (soome keeles Hatsina) ja Kommunar, ning neli alevit, Družnaja Gorka (Orinansavotta, Orinansavota), Siverski (Siiverska), Taitsõ (Taaitsa) ja Võritsa (Viiritsa). Rajoon jaguneb kuueks linnaasunduseks ja 11 külaasunduseks (sulgudes nimi soome keeles): Družnaja Gorka linnaasundus Gattšina linnaasundus Kommunari linnaasundus Siverski linnaasundus Taitsõ linnaasundus Võritsa linnaasundus Bolšije Kolpanõ külaasundus (Suuri-Kolppana) Jelizavetino külaasundus (Jelisavettina) Kobrino külaasundus (Koprina) Novõi Sveti külaasundus Pudomjagi külaasundus (Patamäki) Pudosti külaasundus (Puutosti) Roždestveno külaasundus (Possata) Sjaskelevo külaasundus (Sääskelä) Susanino külaasundus (Susanina) Verevo külaasundus (Verevä) Voiskovitsõ külaasundus (Voiskovitsa) Q126709394 Rajooni koduleht
Otsekorrutis

Otsekorrutis defineeritakse matemaatikas kahe teatud liiki objekti jaoks teatava kolmanda sama liiki objektina. Defineerime otsekorrutise kõigepealt hulkade, siis teiste matemaatiliste objektide jaoks. Kui on antud kaks hulka X ja Y, siis nende otsekorrutis ehk Descartesi korrutis ehk Cartesiuse korrutis ehk ristkorrutis X × Y on kõikide niisuguste järjestatud paaride hulk, mille esimene liige on hulga X element ja teine liige on hulga Y element. X × Y = { (x,y) | x ∈ X ja y ∈ Y } Näiteks kui X on hulk {A, K, E, S, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2} ja Y on hulk {poti, ruutu, ärtu, risti}, siis nende hulkade otsekorrutis X × Y on hulk { (A, poti), (K, poti), ... (2, poti), (A, ärtu), ... (3, risti), (2, risti) }. Kui A={a, b} ja B={c,d,e}, siis A×B = { (a, c), (a, d), (a,e), (b, c), (b, d), (b, e)} Juhul kui X=Y, siis hulga X otsekorrutist iseendaga tähistatakse X2. Teine näide on tasand R × R {\displaystyle \mathbb {R} \times \mathbb {R} } , kus R {\displaystyle \mathbb {R} } on kõikide reaalarvude hulk. Kahe hulga otsekorrutise alamhulgad on definitsiooni kohaselt binaarsed seosed. Mõned otsekorrutise omadused on: Mis tahes hulga otsekorrutis tühja hulgaga on alati tühi hulk. Kui X ja Y on lõplikud hulgad, siis hulga X × Y võimsus (elementide arv) on hulkade X ja Y võimsuste korrutis. Hulk A × B on üldjuhul erinev hulgast B × A. Kahe hulga otsekorrutise üldistamisel saame n hulga X1,... ,Xn (üldistatud) otsekorrutise: X1 × ... × Xn = { (x1,... ,xn) | x1 ∈ X1 ja ... ja xn ∈ Xn } Teine tähistusviis on ∏ i = 1 n X i {\displaystyle \prod _{i=1}^{n}X_{i}} . Otsekorrutist võib samastada hulgaga (X1 × ... × Xn–1) × Xn. See on n-korteežide hulk. Juhul kui X1= ... =Xn=X, tähistatakse otsekorrutist Xn. Üks niisuguse korrutise näide on kolmemõõtmeline eukleidiline ruum R × R × R = R 3 {\displaystyle \mathbb {R} \times \mathbb {R} \times \mathbb {R} =\mathbb {R} ^{3}} , kus R {\displaystyle \mathbb {R} } on reaalarvude hulk. Kui X={0,1}, siis X3 = X × X × X = {(0,0,0), (0,0,1), (0,1,0), (0,1,1), (1,0,0), (1,0,1), (1,1,0), (1,1,1)}. Kui mõne i korral Xi=f, siis V1×V2×V3×....Vn = f. Otsekorrutist nimetatakse René Descartesi nime järgi ka Descartesi ehk Cartesiuse korrutiseks. See mõiste sündis koos analüütilise geomeetriaga, kui Descartes võttis tarvitusele Descartesi koordinaadid. Hulgateooria
Diskursiivsus

Diskursiivne on loogilisel arutlusel põhinev, järelduslik. Diskursiivse mõtlemise täielik vastand on intuitiivne mõtlemine. Diskursiivset mõtlemist kasutatakse näiteks teaduses. diskursus intuitiivsus intuitsioon
Ristivanemad

Ristivanem ehk vader on tavaõiguslik tunnistaja lapsele nimepanekul, lapse sünni registreerimise tunnistaja. Harilikult lähedane tuttav või sugulane. Ristiusu kombe kohaselt pidi vadereid olema kolm: poisil kaks ristiisa ja üks ristiema, tüdrukul kaks ristiema ja üks ristiisa. Rahvakommetes oli vaderite arv piiramata. Vaderid viisid lapse kirikusse ristimisele ja olid varrudel kesksed tegelased. Lauas istusid vaderid aukohal ning pidid peamiste rahaannetajatena andma lapsele hambaraha (hõbemündi). Tavaõiguse kohaselt oli vaderitel ristilapse vastu (eriti tema orvuks jäämisel) ainelisi kohustusi, mis lõppesid pulmade korraldamisel. Hambaraha Katsikud Varrud Eesti rahvakultuuri leksikon (3. trükk). 2007. Koostanud ja toimetanud Ants Viires. Eesti Entsüklopeediakirjastus. lk 331 Eesti Entsüklopeedia Vaadatud 25.04.2021 Eesti etnograafia sõnaraamat. 1996. Koostanud Arvi Ränk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. Lk 229 Toomkogudus. Ristimine, ristivanemad Ristivanematest
Vader

Vader võib tähendada järgmist: Vader on lapse ristivanem. Ristiusu kirikus on vader lapse ristiema või ristiisa, samuti usulise kasvatamise eest vastutaja. Vader on Poola päritolu ansambel. Vader on perekonnanimi
Minu isa on kangelane

Eestikeelset pealkirja "Minu isa on kangelane" kannavad kaks filmi Gérard Depardieuga peaosas: "Minu isa on kangelane" ("Mon père, ce héros", 1991) koos Marie Gillainiga "Minu isa on kangelane" ("My Father the Hero", 1994) koos Katherine Heigliga
Lake Placid

Lake Placid [leik pl'ässid] on külaks nimetatav asula USA-s New Yorgi osariigis Essexi maakonnas Adirondacki mäestikus North Elba linna keskuse lähedal Mirror Lake'i ja Lake Placidi järve ääres. Asula asutati 1850. aastal. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas seal 2638 inimest. Asula rajati 19. sajandi alguses rauamaagikaevurite asulana North Elba nime all, praeguse nime on saanud Lake Placidi järve järgi. Geograafilised koordinaadid on 44°17'8" N, 73°59'7" W, kõrgus merepinnast 568 m. Asula pindala on 3,9 km², millest 0,6 km² on veepindala. Seal toimusid 1932. aasta taliolümpiamängud ja 1980. aasta taliolümpiamängud.
Liivi laht

Liivi laht (ka Riia laht, läti keeles Rīgas līcis, liivi keeles Rīgõ lop ja Piški meŗ (pisike meri) ) on Läänemere osa suurusega 18 100 km². Avamerega toimub veevahetus Kura kurgu ning Väinamerega Suure väina kaudu, praktiliselt olematul määral ka teetammi alt Väikese väina kaudu. Lahte piiritlevad Muhu ja Saaremaa ning manner Kuramaast Virtsuni. Suuremad saared on Kihnu, Ruhnu, Abruka ja Manilaid. Liivi laht on suhteliselt suurte aastaste temperatuurikõikumistega veekogu. Juuni lõpust augusti kl suvedel soojeneb vesi 26-28, lahe keskel 22-23°C-ni. Lahes on igal talvel jääd, väga soojadel talvedel (näiteks 1960/1961, 1988/1989) küll vaid põhjaosas kitsa ribana Sõrve poolsaarest Pärnu laheni. Püsiv jääkate hakkab madalates lahesoppides moodustuma enamasti detsembri keskpaiku, karmidel talvedel kuu aega varem ja pehmetel talvedel samavõrra hiljem. Kõigepealt kaanetub Pärnu laht. Laht on üleni jääkattes olnud umbes 60% talvedest. Erakordselt külmal sõjaaja talvel aastatel 1941/1942 fikseeriti Liivi lahe idaosas Eesti rannikumere suurim jää paksus — 90 cm. Jää sulab keskmistel talvedel aprilli lõpuks, pehmetel talvedel on juba märtsis kogu meri jäävaba. Mõnel talvel on Pärnu lahes jääd olnud 6 kuud. on olnud Eesti rannikumere kõige suuremad veetaseme kõikumised. Tugevad pikemaajalised läänetuuled tõstavad ja idatuuled alandavad mere idaosa veetaset. 1967. aasta oktoobris tõusis vesi Pärnu lahes 253 cm üle keskmise ja põhjustas linnas suure üleujutuse. 1959. aasta detsembris aga langes seal veetase 120 cm allapoole keskmist. Paljud madalad lahed kuivasid ja veepiir taganes kohati sadu meetreid. Liivi lahe hoovused sõltuvad tuule suunast ja kiirusest ja on seetõttu väga muutlikud. Nende kiirus on suurem väinades — keskmise tuulega on veevool väinade keskel 20–25 cm/s, tugevate tormide korral aga isegi enam kui 100 cm/s. Väinade kaudu toimub veevahetus mere erinevate osade vahel. Suurim on see läbi Kura kurgu, kus vooluhulk väga tugevate tuultega on 200 000–300 000 m³/s, erakordsete tormide korral üle 600 000 m³/s. Ühe tugeva läänetormiga võib Liivi lahte tulla 7–10 km³ vett, mis on umbes 2% lahe mahust. Suurest väinast läbi voolava vee hulk on 4–5 korda väiksem. Liivi lahe lainetus on palju nõrgem kui avamerel. Tugevad tuuled tekitavad lahe sügavamas osas 3–4, kestvad tormid 5–6 m kõrgusi laineid. Jõevee rohke sissevoolu tõttu on lahes vee soolsus 5–6 ‰, mis on väiksem kui avameres. Kevadise suurvee ajal langeb see Pärnu lahe sopis alla 1‰ (lahe suus on see harilikult 4–5 ‰). Valik laide: Albilaid Anõlaid Hassalaid Harakarahu Heinlaid Härjalaid Imutlaid Kampsulilaid Kitselaid Kiveslaid Kuralaid Kõrksaar Küll-laid Nudrirahu Oosäär Orikalaid Pihelgalaid Piiukaarelaid Põntsulaid Raugilaid Rootsiklaid Ruirahu Saluputk Sangõ Selglaid Silmarank Soondrerank Suurlaid Umalaid Vahalaid Vareserahu Liivi laht on tähtis rändlindude talvitumisala. Lahe ida- ja ka põhjaosa rannikuveed on Eesti vete arvukaima kala — räime kudukoht. Pärnu laht Räimesõda EELIS: Veekogu: Liivi laht VEE3400000 Eesti looduse infosüsteemis  Liivi laht – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis