laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kromatograaf

Kromatograaf on kompleksne seade, mida kasutatakse ainete segu kromatograafiliseks lahutamiseks koos tulemuste registreerimisega. Kromatograaf koosneb tavaliselt järgmistest osadest: proovi kolonni sisestamise osa (gaasikromatograafi korral koos aurustiga), termostaadis asuv kromatograafiline kolonn ning kolonni väljundis asuv detektor ja sellega ühendatud registreerimisseade (isekirjuti). Kolonni, õigemini termostaadi temperatuuri saab reguleerida või valida temperatuuri muutumise programmi. Gaasikromatograafiga on ühendatud veel kandegaasiballoon koos gaasivoolu regulaatoriga. Vedelikukromatograafi juurde kuulub kõrgsurvepump solvendi kolonnist läbilaskmiseks. Välja on arendatud automaatsed ja arvutiga ühendatud kromatograafid eriülesannete täitmiseks, sealhulgas gaaside, anorgaaniliste ioonide, mitmesuguste orgaaniliste ühendite ja biokeemiliste segude lahutamiseks. Tandem gaasikromatograaf-massispektromeeter (GC-MS) võimaldab ka eraldatud komponentide struktuuri kindlaks teha. Kromatogramm Spektromeeter
Kromatogramm

Kromatogramm on kromatograafi registreerimisseadme väljund graafiliselt paberil või numbrilisel kujul ja näitab kromatograafiliselt lahutatud komponentide suhtelist sisaldust proovis. Kromatograafilise kolonni väljundis registreeritakse detektori signaal. See signaal töödeldakse registraatoris ja tulemus esitatakse tavaliselt komponentide kontsentratsiooni ajalisele muutusele vastavate kolmnurgasarnaste piikidena (dc/dt). Ainete piikide vahel on liikuva faasi tsoonid. Piigi asukoht kromatogrammil näitab aine kolonnist väljumise aega ja piigi suurus näitab, kui palju komponenti proovis on. Teatud lisaanalüüsidega on võimalik kromatograafiat kasutada analüüsitava proovi kvalitatiivse ja kvantitatiivse koostise määramiseks. Näiteks võib aineid kindlaks teha (identifitseerida) suhteliste väljumisaegade (retentsiooniaeg) põhjal, kui neid võrrelda teadaolevate ainete andmetega. Kromatografeerimise optimeerimiseks kasutatakse vajadusel lahutustsükli käigus kolonni temperatuuri või liikuva faasi rõhu või kulu muutmist vastavalt etteantud programmile. Nii saab kromatogrammi "kokku suruda", s.t. pika väljumisajaga ained väljuvad kiiremini andes seejuures vastavalt kitsama ja kõrgema piigi. Kromatograafia Kromatograaf Kromatograafiline analüüs Retentsiooniindeks Detektor
Statsionaarne faas

Statsionaarne faas ehk liikumatu faas on kromatograafilises süsteemis fikseeritud tahke aine (sorbent, geel, kolonni sisesein) või selle pinnale kantud spetsiaalne vedelik, mis interakteerub keemiliste ühenditega erinevalt ning seetõttu eluendi voolus ainete segu komponendid lahutuvad üksteisest. Paljudel juhtudel kasutatakse kromatografeerimiseks tahkeid kandjaid, s.o. peeneteralisi materjale (silikageel, tärklis, tselluloos, diatomiit jm), mis on immutatud vee või mõne orgaanilise vedelikuga (statsionaarne faas). Enimkasutatavad statsionaarsed faasid on kõrge keemistemperatuuriga polümeersed estrid, eetrid, silikoonõli jm. Näiteks paberkromatograafias on statsionaarne faas paberil adsorbeerunud veemolekulid (vee ja tselluloospaberi molekulid on polaarsed). Aga paber võib olla immutatud ka mittepolaarse orgaanilise ainega. Seotud faas ehk immobiliseeritud faas on statsionaarne faas, mis on kovalentsete sidemetega seotud kolonni siseseintega või täidisega. Ainete kromatograafilise lahutamise olemus ehk mehhanism põhineb erinevate ainete osakeste füüsikaliste või keemiliste omaduste erinevustel. Vastavalt sellele valitakse statsionaarne faas, millest oleneb lahutamise mehhanism: adsorptsioonkromatograafias toimub lahutamisprotsess tahke adsorbendi (silikageel, alumiiniumoksiid, aktiivsüsi, alumosilikaat) pinnal, adsorbendiga täidetud kolonnis või kromatograafilisel plaadil, milles korduvad adsorptsiooni ja desorptsiooni protsessid jaotuskromatograafias toimub lahutamisprotsess tahkele materjalile (tahkele kandjale või kapillaari seinale) kantud vedelikus; ainete segu lahutumine põhineb komponentide kahe erineva mitteseguneva vedelfaasi (üks liikuv teine statsionaarne faas) vahel jaotumise erinevustel. Vedelikukromatograafias kui liikuv faas on vähem polaarne võrreldes statsionaarse faasiga, siis vähem polaarne aine liigub kiiremini ja polaarsem aine aeglasemalt (jääb tahapoole) eksklusioonkromatograafia ehk suuruseralduskromatograafia (geelfiltratsioon, geelkromatograafia, molekulaarsõel kromatograafia) puhul ainete segu läbivoolutamisel poorsest polümeersest materjalist või geelist või molekulaarsõeltest molekulid väljuvad kolonnist sõltuvalt nende suurusest afiinsuskromatograafia on meetod bioproovide lahutamiseks spetsiifilise interaktsiooni läbi; siin statsionaarse faasiga seotud ligandid omavad spetsiifilist afiinsust eraldatava (lahutatava) komponendi suhtes ioonivahetuskromatograafias toimub ioonide lahutamine tahkel polüelektrolüüdil (ioniidil), toimuvad ioonivahetusreaktsioonid lahustunud proovi ja ioniidi vahel Kromatograafia Liikuv faas
Liikuv faas

Liikuv faas ehk mobiilne faas on kromatograafilises süsteemis liikuv gaas või vedelik või ülekriitiline fluidum, mis kannab lahutatavate ainete segu läbi liikumatu faasi. Kromatograafilises süsteemis liigub koos eluendiga vähene hulk lahutatud aineid. Liikuva faasi tähenduses kasutatakse ka laiemaid mõisteid nagu eluent või solvent, kuigi need ei hõlma proovi komponentide lisandumist. Ainete segu kantakse liikuva faasi vooluga läbi kolonni ja keemiliste ühendite spetsiifilise interaktsiooni tõttu statsionaarse faasiga liiguvad komponendid edasi erinevate kiirustega ja väljuvad kolonnist eri aegadel koos eluendiga. Gaasikromatograafias (GC) ja gaasi-vedelikukromatograafias (GLC) kasutatakse uuritavate ainete segu kromatograafilisest täidiskolonnist või kapillaarkolonnist läbivoolutamiseks inertseid gaase, nimetatakse kandegaasiks; need on (H2, N2, He, Ar). Vedelikukromatograafias (planaar-, kolonn-, kõrgsurve vedelikukromatograafia) on liikuv faas orgaaniline solvent või solventide segu või vesi või vee ja orgaanika segud jm. Kui mobiilne faas on vähem polaarne võrreldes statsionaarse faasiga, siis vähem polaarne aine liigub kiiremini ja polaarsem aine aeglasemalt (jääb tahapoole). Normaalfaasi HPLC korral kasutatakse mittepolaarseid solvente (n-heksaan, alkoholid, kloroform). Pööratudfaasi HPLC kasutab (mõõdukalt) polaarset eluenti (vett sisaldavad lahused atsetonitriiliga, metanooliga, ka puhvrite lisanditega). Liikumapanevaks jõuks GC, HPLC jmt korral on gaasi või vedeliku kõrgendatud rõhk, kolonnkromatograafias – vedelikusamba raskusjõud ja planaarkromatograafias – kapillaarjõud. Elektrokromatograafia korral kasutatakse kromatograafiale iseloomulikke statsionaarseid faase, liikuv faas on elektrit juhtiv keskkond ja selle liikumapanevaks jõuks on elektriväli. Kromatograafia Statsionaarne faas Elueerimine
Preparatiivne kromatograafia

Preparatiivne kromatograafia on ainete lahutamise meetod, mis võimaldab saada teatud hulga lahutatud komponenti(te) edasiseks kasutamiseks. Täidiskolonnide kasutamisel võib GC ja HPLC meetoditega saada väga väikese lahutatud aine koguse, kui kromatograafi väljundisse on paigutatud kollektor. Suuremate ainekoguste eraldamiseks on sobiv kolonnkromatograafia, mis oma klassikalisel kujul on lihtne ja odav meetod. Seejuures kasutatakse täidiskolonni, mille parameetrite varieerimine vastavalt vajadustele võimaldab eraldada aineid kogustes mõni milligramm kuni mitu kilogrammi tööstusliku seadme korral. Klassikaline kolonnkromatograafia, kus ained liiguvad vedelikusamba raskusjõul läbi kolonni täidise, on küll lihtne, kuid pikka aega nõudev meetod. Täidiskolonnide korral on selle parameetritel oluline tähtsus kolonni lahutusvõimele: pikema ja peenema täidisega kolonni lahutusvõime on palju suurem, kuid see nõuab vedeliku täidisest läbisurumiseks suuremat rõhku. Seetõttu on aparatuuri tootvad firmad välja arendatud automatiseeritud kiiremad meetodid. Need seadmed on varustatud rõhu tõstmise pumbaga, pakitud kolonni(de)ga, kromatograafia detektoriga ja automaatse fraktsioonide kogumise seadmega: madalsurve vedelikukromatograafia (LPLC, nn flash, kuni 525 kPa ehk kuni 5 atm) kesksurve vedelikukromatograafia (MPLC, üle 1MPa ehk üle 10 atm) Uuritava segu komponentide lahutusvõime on LPLC süsteemidel alati madalam kui HPLC korral, kuid esimesed on lihtsamad ja odavamad. Vedelikukromatograafia Kolonnkromatograafia Kromatograafiline analüüs
Kolonnkromatograafia

Kolonnkromatograafia on kromatograafia meetod, kus ainete segu kromatograafiliseks lahutamiseks kasutatakse täidiskolonni. Enamasti mõeldakse kolonnkromatograafia all lihtsat ainete segu eluendiga läbivoolutamist täidiskolonnist. See on preparatiivse lahutamise meetod. Ainete segu täidiskolonnist eluendiga läbivoolutamisel toimub komponentide lahutumine paljukordse sorptsiooni ja desorptsiooni tingimustes. Klassikalise kolonnkromatograafia korral liigub vedelik kolonnist läbi vedelikusamba raskuksjõu toimel. Vahel rakendatakse parema voolutuskiiruse ja lahutusvõime saavutamiseks õhu või inertse gaasi survet eluendile (flash). Täidiskolonniks on tavaliselt klaastoru, milles on peeneteraline suure eripinnaga tahke täidis (liikumatu faas), näiteks adsorbent või sobiva vedelikuga immutatud tahke kandja või geel või ioniit jm. Praktikas juhitakse ainete segu läbi kolonni täidise sobiva vedeliku vooluga (eluent ehk liikuv faas). Sorptsiooni ja desorptsiooni tulemusena jaotuvad segu komponendid liikumatu ja liikuva faasi vahel vastavalt kindlatele koefitsientidele, mida nimetatakse jaotuskoefitsientideks. Selle protsessi paljukordse kordamise tagajärjel liiguvad komponendid edasi erinevate kiirustega. See viib komponentide lahutumisele ning moodustuvad vastavad kiiremini ja aeglasemalt liikunud komponentide tsoonid. Kui mobiilne faas on vähem polaarne võrreldes statsionaarse faasiga, siis vähem polaarne aine liigub kiiremini ja polaarsem aine aeglasemalt (jääb tahapoole). Proov viiakse kolonni ülaossa, siis avatakse allosas olev kraan. Ülaosasse tuleb pidevalt lisada eluenti. Protsessi käigus kogutakse kolonnist väljuv vedelik mitme fraktsioonina. Segu komponentide ees, järel ja vahepeal väljub eluent. Eraldatud fraktsioonide (komponentide) puhtust hinnatakse näiteks õhukese kihi kromatograafiaga, spektrofotomeetriliselt või massispektromeetriga. Kolonni pikkuse suurendamisel paraneb ainete lahutumine. Väikese läbimõõduga täidiskolonnid on kasutusel analüütilistes gaasikromatograafia (GC) ja kõrgsurve vedelikukromatograafia (HPLC) seadmetes. Kui kromatograafilises täidiskolonnis kasutatakse peeneteralisi täidiseid, nõuab see suurendatud rõhku, et proov gaasi vooluga (see on GC korral) või eluendi vooluga (see on HPLC korral) läbi statsionaarse faasi suruda. Tänapäeval on aparatuuri tootvad firmad välja arendanud automatiseeritud surve-vedelikukromatograafia süsteemid vastavalt vajadustele. Need seadmed on varustatud rõhu tõstmise pumbaga, pakitud kolonni(de)ga, kromatograafia detektoriga ja automaatse fraktsioneerimisseadmega. madalsurve vedelikukromatograafia (LPLC, kuni 525 kPa ehk kuni 5 atm) kesksurve vedelikukromatograafia (MPLC, üle 1MPa ehk üle 10 atm) kõrgsurve vedelikukromatograafia (HPLC, kuni 40 MPa ehk 400 atm) ultrakõrgsurve vedelikukromatograafia (UPLC ehk U-HPLC, kuni 100 MPa ehk kuni 1000 atm) Uritava segu komponentide lahutusvõime on LPLC süsteemidel alati madalam kui HPLC korral, kuid esimesed on lihtsamad ja odavamad ning võimaldavad opereerida suuremate ainekogustega. Lahutusmeetodid keemias Kromatograafia Preparatiivne kromatograafia Kõrgsurve vedelikukromatograafia
Meremees (ajakiri)

Meremees on Eesti merendusajakiri. Aastatel 1989–1999 ilmus Meremees (aastatel 1989–1991 oli Eesti Meremees) ajaleheformaadis. Esimene ajaleht ilmus 1989. aasta 8. augustil. Ajakirjaformaadile mindi üle augustis 1999, alates 2001. aastast ilmub neli korda aastas. Aastatel 2015–2016 koostas ajakirja Meremees ajakirja Paat toimetus. Alates 2017. aastast annab ajakirja taas välja TTÜ Eesti Mereakadeemia (kellele kuulub ka ajakirja kaubamärk) ning seda on võimalik lugeda ka veebis. Samast ajast ilmub Meremees koos Veeteede Ameti Teatajaga. 1989–1991 Eesti Merelaevandus 1992–2000 Eesti Meremeeste Liit 2001–2014 Eesti Mereakadeemia 2015–2016 TTÜ Eesti Mereakadeemia / Paat (ajakiri) 2017- TTÜ Eesti Mereakadeemia 1989 Kalju Mürk 1989–2000 Madli Vitismann 2001–2006 Kadi Vanaveski 2007–2014 Märt Kullo 2015–2016 Jaano Martin Ots 2017–2017 Jane Niit 2018–2020 Madli Vitismann 2020–... Jane Niit/Jane Hõimoja Merekultuuritegu 2019 (Kapten Uno Lauri Merekultuuri Sihtasutus) "Ajakirjast". Meremees. Tallinna Tehnikaülikool. Originaali arhiivikoopia seisuga 15. märts 2018. Roomet Leiger. Hea ajakirja Meremees lugeja! Paat & Meremees nr 37, 2015 Meremees veebis Meremehe koduleht
Erich Lipstok

Erich Roland Lipstok (2. jaanuar 1913 Peterburi – 4. jaanuar 2010 Tallinn) oli Eesti diplomaat. Ta õppis aastatel 1932–1936 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas ja 1957–1958 majandusteaduskonnas. Aastatel 1937–1940 oli ta atašee Välisministeeriumi keskasutuses ja Kaunase saatkonnas. Arreteeriti NKVD poolt 1941, oli kuni 1951. aastani vangilaagris Sverdlovski oblastis ja 1956. aastani asumisel Novosibirski oblastis, seejärel naasis Eestisse. Ta oli abielus Stanislawa Duobaga ja hiljem Viivi Eelmäega. Tema poeg Toivo Lipstok (1952–2012) oli sõjaväelane. 2002 Riigivapi IV klassi teenetemärk Suri Eesti vanim diplomaat Erich Lipstok – Postimees 05.01.2010 [1] [2] Kirjutamata memuaare. Erich Lipstok [3] – Postimees, 23. veebruar 2008
Meremees

Mitte segi ajada mõistega meresõitja Meremees on inimene, kes töötab laeval või on laeval sõjaväeteenistuses, laevapere liige. Meremeheametid võivad olla näiteks: madrus, pootsman, tüürimees, kapten, laevamehaanik. Meremeeste kvalifikatsiooninõuded ja töö laeval on sätestatud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni IMO konventsioonidega. Töö- ja elutingimusi ning töösuhteid laeval reguleerivad Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni ILO meretöö konventsioonid. Meresõitja Mereväelane Kalur Merekaru SA Kutsekoda Kutsekoda, Kutseregister, Kutsestandardite register Laevapere reakoosseisu liige I Laevapere reakoosseisu liige II Meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvaheline konventsioon, 1978, STCW 1978, mitteametlik tõlge Laevapere liikmete koolitus- ja kvalifikatsiooninõuded, diplomeerimise kord, väljastatavate dokumentide vormid ning meresõidudiplomi, kutsetunnistuse ja teiste laevapere liikmetele väljastatavate tunnistuste tunnustamise kord STCW Manila Convention Amendements 2010, STCW konventsiooni 2010. a Manila muudatused jõustusid 2012. a sügisel. C179 - Recruitment and Placement of Seafarers Convention, 1996 (No. 179), Convention concerning the Recruitment and Placement of Seafarers (Entry into force: 22 Apr 2000) Seafarers
Inauguratsioon

Inauguratsioon on ametisse pühitsemise või sisseõnnistamise tseremoonia. Üks tuntumaid inauguratsioone on iga nelja aasta tagant Ameerika Ühendriikides pärast presidendivalimisi, enamasti 20. jaanuaril, peetav inauguratsiooni päev. Sel päeval toimub Ameerika Ühendriikide presidendi ametisse vannutamise tseremoonia ja uus president peab inauguratsioonikõne. kroonimine ametivanne
Elementaarne arvuteooria

Elementaarne arvuteooria on arvuteooria haru, mis koondab elementaarmatemaatika vahenditega lahendatavaid arvuteooria probleeme. See ei tähenda, et elementaarse arvuteooria meetodid ja tulemused ise oleksid lihtsad. kongruentside teooria ahelmurdude teooria täisarvude jaguvus suurim ühiskordne, Eukleidese algoritm Fermat' väike teoreem Euleri teoreem Gaussi seadus Hiina jäägiteoreem Fibonacci arvud Pythagorase arvud
Trolza

Trolza (vene keeles ЗАО "Троллейбусный завод" (Тролза)) on Venemaal Saratovi oblastis Engelsis asuv ettevõte, mis valmistab trollibusse. Ettevõte asutati 1868. aastal Brjanski oblastis Raditsa külas veduritehasena. Aastal 1918 tehas natsionaliseeriti. Aastal 1919 ühendati Raditsa küla naaberasulaga ja nimetati aasta varem tapetud revolutsionääri Moissei Uritski järgi Uritskiks. Veduritehas nimetati ümber Uritski vagunitehaseks. Aastal 1941 evakueeriti tehas Engelsisse, kus asub tänapäevani. Selle käigus nimetati see ümber Uritski-nimeliseks vagunitehaseks (vene keeles ЗиУ, Завод имени Урицкого). Aastal 1950 otsustas NSV Liidu Ministrite Nõukogu, et tehas peab hakkama tootma trollibusse. 1. mail 1951 valmis esimene prototüüp ja augustis hakati tootma trollibussi MTB-82, mida aasta lõpuks valmis 21. Kõige arvukamalt valmistati mudeleid MTB-82, ZiU-5 ja ZiU-9, mida eksporditi näiteks Argentinasse, Bulgaariasse, Kreekasse, Mongooliasse, Ungarisse ja Serbiasse. Enam kui 50 aasta jooksul on tehases valmistatud üle 75 000 trollibussi. Praegune tootmismaht on üle 1500 trolli aastas. 2005. aastal oli tehase käive 880 miljonit rubla. "ZAO Trolza ajalugu" (vene). Originaali arhiivikoopia seisuga 8.04.2008. Vaadatud 05.01.2009. Firma ZAO Trolza veebileht
Modus ponens

Modus ponens (lühend MP; lad modus ponendo ponens) on tingimusloogikas kasutatav keeleline järeldusreegel, mis põhineb jaatusel. MP reegel väidab, et kui ülesandes pakutud eeldused vastavad tõele, siis on ka järeldus tõene. MP lausetes kehtib järgmine eelduste ja järelduste vaheline kooskõla: Eeldus: Kui A, siis B. Eeldus: A kehtib. Järeldus: B kehtib. Järgnev näide demonstreerib modus ponens'il põhineva loogikaülesande korrektset käiku: Eeldus: Kui öötaevas on pilvitu, siis on Suurt Vankrit näha. Eeldus: Öötaevas on pilvitu. Järeldus: Suurt Vankrit on näha. modus tollens "Definition of MODUS PONENS". www.merriam-webster.com (inglise). Vaadatud 13. märtsil 2023. Ri, Yong-Sok (27. juuni 2017). "MODUS PONENS AND MODUS TOLLENS: THEIR VALIDITY/INVALIDITY IN NATURAL LANGUAGE ARGUMENTS". Studies in Logic, Grammar and Rhetoric (inglise). 50 (1): 253–267. DOI:10.1515/slgr-2017-0028. ISSN 2199-6059.
Vene formalism

Vene formalism ehk vene vormikoolkond oli suund vene kirjandusteaduses, mis kujunes 1910. ja 1920. aastail. Vene formalism vaatleb kirjandusteost kui vormivõtete süsteemi sõltumatult teose tekstivälistest seostest. Teoreetiliselt toetus suund strukturalistliku keeleteaduse (Jan Niecisław Baudouin de Courtenay, Ferdinand de Saussure) ja avangardistide ideestikule. Suuna liikmete hulka kuulusid Viktor Šklovski, Juri Tõnjanov, Boriss Eichenbaum, Roman Jakobson jt. Vene formalismil oli tugev mõju Mihhail Bahtini ja Juri Lotmani vaadetele ning kirjandussemiootika ja Tartu-Moskva semiootikakoolkonna arengule. uuskriitika EE (1998) 10: 295.
Meyendorff'i Perekonna Asutus

Meyendorff'i Perekonna Asutus oli Eesti sihtasutus, mille eesmärk oli toetust anda Meyendorffi perekonna konventi kuuluvatele ja puudust kannatavatele liikmetele ning nenda lastele. Asutuse põhikiri kinnitati Vabariigi Valitsuse otsusega 27. jaanuarist 1937 ja avaldati Riigi Teataja Lisas (RTL 1937, 24). Asutus oli Eestimaa Ülemmaakohtu poolt 5. juulil 1888 kinnitatud Vabahärrade Meyendorffide perekonna asutuse (Freiherrlich Meyendorffsche Familienstiftung) õigusjärglane. Perekonna konvent koosnes Meyendorffide perekonna kõigist õigusvõimelistest mees- ja naissoost liikmetest, ja meessoost perekonna konvendi liikmete abikaasadest. Kui naissoost konvendi liige kaotas abiellumise, lahutamise või muul teel Meyendorffi perekonnanime, astus ta automaatselt konvendist välja. 5. märtsil 1935 oli asutuse alusvara väärtuseks 647 krooni 86 senti, sealhulgas Eesti Maakrediitseltsi pantkirjad, Ohtu mõisa peale ingrosseeritud obligatsioonid, 1916. aasta raudtee laen, lahtine arve Eesti Maakrediitseltsis ja kassa.
Juudi vähemusrahvuse IV kultuurnõukogu

Juudi vähemusrahvuse IV kultuurnõukogu valiti 7. ja 8. juunil 1936. 1. Mooses Schermann 1. Samuel Kriegmann 2. Joosep Sagorje 1. Abram Hoff 1. Hirsch Aisenstadt 2. Elchonon Gendel 3. Haja Itschkovitsch 4. Josep Goldberg 5. Motel Scitomirsky 6. Meier Rogovsky 7. Moses Turetsky 8. Afroim Rochlin 9. Siimon Perlmann 10. Judel-Julius Genss 11. Heinrich Gutkin 1. Abram Levin 2. Chaim-Jakob Flaks 1. Schmuel-Gerschon Levitin 2. Jakob Blumenfeld 3. Aron-Lev Prisant 4. Mark Kolovsky 5. Boris-Ber Kropman 1. Jossel-Ber Kropman 2. David Pasternak 1. Samuel Polykovski 2. Elias-Itsik Kats 1. Meier Goldberg
Lai tänav (Paide)

Lai tänav on tänav Paides. Lai tänav on 1,79 kilomeetrit pikk. Suurim majanumber on 97[küsitav]. Tänav algab Tallinna tänavalt ja kulgeb läände. Soo tänava ristmikul keerab ta edelasse ja kulgeb Pärnu tänavast põhja pool sellega paralleelselt kuni Suur-Kaare tänavani, kus ta lõpeb. Lai tänav ristub algusest lõpu poole minnes Väike-Aia tänavaga (vasakult), Puuvilja tänavaga (vasakult), Soo tänavaga (paremalt), Tiigi tänavaga, Kivimurru tänavaga (vasakult), Nooruse tänavaga (paremalt), Nurme tänavaga, Prääma teega ja Raudtee tänavaga. Järvamaa Keskraamatukogu (Lai 33) Paide Täiskasvanute Keskkool (Lai 33) Paide Avatud Noortekeskus (Lai 33) Paide Slaavi Gümnaasium (Lai 33) Kino Tuletõrjemaja (Lai 6) Paide tänavate loend
Assotsiatiivsus

Assotsiatiivsus ehk ühenduvus on binaarse tehte omadus: tehet * nimetatakse assotsiatiivseks, kui iga x, y ja z korral (x * y) * z = x * (y * z). Sellise omadusega tehet nimetatakse assotsiatiivseks tehteks. Mõiste on üldistatav ka n-aarse tehte juhule. Assotsiatiivsuse mõiste on üldistatav ka osalistele tehetele. Termini võttis kasutusele William Rowan Hamilton 1853. aastal. Reaalarvude liitmine on assotsiatiivne tehe: mis tahes reaalarvude a, b ja c korral (a + b) + c = a + (b + c). Reaalarvude korrutamine on assotsiatiivne tehe: mis tahes reaalarvude a, b ja c korral (a × b) × c = a × (b × c). Reaalarvude lahutamine ei ole assotsiatiivne. Näiteks (1 – 2) – 3 = –4, aga 1 – (2 – 3) = 2. kommutatiivsus distributiivsus transitiivsus idempotentsus alternatiivsus
Lai tänav

Lai tänav on mitme tänava nimi Eestis: Lai tänav Tallinnas Lai tänav Tartus Lai tänav Paides Lai tänav Pärnus Lai tänav Rakveres Lai tänav Valgas Veel leiab Laia tänava Haapsalust, Jõgevalt, Kohtla-Järvelt, Narvast, Sindist, Suure-Jaanist, Tapalt, Türilt ja Võhmast. Eesti alevites on sellenimeline tänav Järva-Jaanis ja Kohilas ning alevikest Amblas, Hageris, Kärus ja Simunas. Pikk tänav (täpsustus)
Eripedagoogika

Eripedagoogika (varem on nimetatud ka defektoloogiaks) on pedagoogika haru, mis tegeleb kasvatuse, hariduse, rehabilitatsiooni ja inimeste ühiskondlikust elust osavõtmise küsimustega. Eripedagoogika sihtrühm on hariduslike erivajadustega inimesed, kes vajavad mingil põhjusel hariduse omandamisel tavapärasest erinevat pedagoogilist lähenemist. Eripedagoogika on tihedalt integreeritud pedagoogika, meditsiini, psühholingvistika, psühholoogia ja sotsiaaltööga. Eripedagoogidel on Eestis oma esseeajakiri Eripedagoogika, mida annab välja Eesti Eripedagoogide Liit. Eripedagoogikat õpetab Eestis Tartu Ülikooli eripedagoogika osakond ja Tallinna Ülikool (eripedagoog-nõustaja eriala). autismipedagoogika logopeedia ehk kõneravi tüflopedagoogika surdopedagoogika vaimupuudepedagoogika paranduskasvatus andekas laps Downi sündroom intellektipuue kõnepuue meelepuue kuulmispuue ehk nürmus nägemispuue vaimupuue imbetsill debiilik idioot vaimse arengu peetus ehk VAP ergoteraapia füsioteraapia hipoteraapia kunstiteraapia muusikateraapia sotsiaalteraapia vibroakustiline teraapia Johann Conrad Amman Alexander Graham Bell Charles Kasiel Bliss Louis Braille Laurent Clark Abbé Charles-Michel de l’Epée Tiia Espe Andreas D. Fröhlich Thomas Hopkins Gallaudet Pjotr Galperin Valentin Haüy Samuel Heinicke Aldo Kals Karl Karlep Johann Wilhelm Klein Ana Kontor Jaan Kõrgesaar Aleksandr Luria Maria Montessori Reet Montonen Viivi Neare Regina Paabo (Toom) Vello Saliste Roch-Ambroise Cucurron Sicard Rudolf Steiner Hugo Valma Eha Vihm Eha Viitar Lev Võgotski Wolf-Rüdiger Walburg Margarita Õuemaa Eesti Eripedagoogide Liit Eesti Logopeedide Ühing Eesti Afaasialiit Eesti Autismiühing Eesti Kuulmispuuetega Laste Vanemate Liit (EKLVL) Eesti Puuetega Inimeste Koda Eesti Puuetega Inimeste Fond Eesti Implantaadilaste Selts MTÜ Eesti Meeleelundite Rehabilitatsiooni Keskus AUDIERE Tallinna ja Harjumaa Kurtide Ühing European Association for Special Education Piirideta Braille ehk Braille Without Borders Eripedagoogika mõisteid Eripedagoogide infolist Eesti Eripedagoogide Liit Eesti Logopeedide Ühing Koolielu: erivajaduslik Põhikooli lihtsustatud (abiõppe) riiklik õppekava Toimetuleku Riiklik Õppekava Individuaalse õppekava järgi õppimise kord