laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Kosovo Teaduste ja Kunstide Akadeemia

Kosovo Teaduste ja Kunstide Akadeemia (albaania keeles Akademia e Shkencave dhe e Arteve e Kosovës) on Kosovo teaduste akadeemia. Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA liige. See asutati 1975. aastal Prištinas esialgse nimega Kosovo Teaduste ja Kunstide Assotsiatsioon. Assotsiatsiooni (akadeemia) esimene president (1975–1979) oli luuletaja ja veterinaariateadlane Esad Mekuli (rahvuselt albaanlane). Akadeemia jaguneb organisatsiooniliselt neljaks osakonnaks: Lingvistika ja kirjandus Sotsiaalteadused Loodusteadused Kunstid Akadeemia liikmeskonda kuulub 22 tegevliiget, 8 korrespondentliiget, 18 välisliiget ja 1 auliige. Fehmi Agani, sotsioloog ja poliitik, mõrvati 1999 Eqrem Basha, kirjanik Rexhep Ismajli, Kosovo albanoloog, akadeemia president 2003–2009 Mark Krasniqi, Kosovo albaania etnograaf Zejnullah Rahman, kirjanik Ibrahim Rugova, Albaania esimene president Alajdin Abazi Makedoonia füüsik, Kagu-Euroopa Ülikooli rektor Shaban Demiraj, albaania albanoloog Agnija Desnitskaja, Nõukogude Liidu lingvist Wilfried Fiedler, saksa balkanoloog ja albanoloog Vukašin Vuk Filipovic, serbia kirjanik, akadeemia president 1986–1990 Victor Friedman, USA lingvist, Balkani maade keelte eriteadlane Gjelosh Gjokaj, albaania kunstnik Eric P. Hamp, USA keeleteadlane Ismail Kadare albaania kirjanik, olnud Nobeli kirjandusauhinna kandidaat Ibrahim Kodra, albaania maalikunstnik Radoslav Katičić, horvaatia klassikaline filoloog ja indoeuropeistika eriteadlane Noel Malcom, Briti ajaloolane, ajakirjanik ja poliitikaanalüütik Emin Riza, albaania arhitekt ja restauraator Oliver Schmitt, Šveitsi ajaloolane Aleksandar Stipčević, horvaatia arheoloog ja albanoloog Ema Teresa, albaania päritolu roomakatoliku nunn, nobelist Ferid Murad, albaania päritolu USA farmakoloog, nobelist Albaania Teaduste Akadeemia Kosova Academy of Sciences and Arts. interacmies.net Akadeemia koduleht. ashak.org Akadeemia akadeemikud ja korrespondentliikmed. ashak.org Akadeemia välisliikmed. ashak.org
Ferid Murad

Ferid Murad (albaania keeles Ferid Murati; 14. september 1936 Whiting Indiana – 4. september 2023) oli albaania päritolu Ameerika Ühendriikide farmakoloog, Nobeli meditsiiniauhinna laureaat (1998). Ta oli George Washingtoni Ülikooli biokeemia ja molekulaarbioloogia professor. Tema põhilised uurimisvaldkonnad olid rakusignalisatsioon ja homöostaas. Nobeli auhinna sai ta selle eest, et avastas, et kardiovaskulaarse süsteemi regulatsioonis toimib signaalmolekuli rollis lämmastikoksiid. Ta näitas, et nitroglütseriin ja seonduvad ravimid toimivad kui vasodilataatorid, sest neist moodustub organismis lämmastikoksiid NO, mis toimib kui signaalmolekul ja mõjub veresoontele lõdvestavalt, laiendades neid. Ferid Murad lõpetas 1958. aastal Greencastle's Indianas asuva DePauw' Ülikooli bakalaureusekraadiga keemia erialal. 1965. aastal sai ta Clevelandis asuvast Case Western Reserve Universityst filosoofiadoktori farmakoloogias ja meditsiinidoktori kraadi. Ta töötas professorina aastatel 1975–1981 Virginia Ülikooli meditsiinikoolis ja 1981–1989 Stanfordi Ülikooli sisehaiguste ja farmakoloogia osakonnas. 1997. aastal sai ta professoriks University of Texas Health Science Center at Houstonis. Aastatel 1999–2011 oli ta Texase ülikooli molekulaarse meditsiini instituudi direktor. 2011. aastast töötas ta George Washingtoni Ülikooli biokeemia ja molekulaarbioloogia osakonnas professorina. Ferid Murad oli valitud mitme ülikooli audoktoriks (sealhulgas Lvivi rahvuslik meditsiiniülikool, 2001) 1997 – USA Rahvuslik Teaduste Akadeemia (füsioloogia ja farmakoloogia sektsioon) 1998 – USA Rahvuslik Meditsiiniakadeemia 2000 – Albaania Teaduste Akadeemia 2000 – Makedoonia Teaduste ja Kunstide Akadeemia 2000 – Kosovo Teaduste ja Kunstide Akadeemia 2000 – Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia 2004 – Euroopa Teaduste Akadeemia Tema isa Xhabir Murat Ejupi oli albaanlane, kes rändas noorukina Makedooniast Lääne-Euroopasse. Hiljem emigreerus ta USA-sse. Ferid Murad. nasonline.org Ferid Murad, M.D., Ph.D. nobelprize.org Nobel Prize in Physiology or Medicine 1998. nobelprize.org
Akademik Lomonossov

Akademik Lomonossov on Venemaale kuuluv ujuv tuumaelektrijaam. See valmis aastal 2018. Jaam on nime saanud Mihhail Lomonossovi järgi. Teda on mõeldud kasutada Venemaal Pevekis elektri- ja soojusenergia tootmiseks. Ujuva tuumajaama tankimine Peterburis on tekitanud tugevat vastuseisu ohu tõttu linnale. Ohtlik on ka jaama liikumine Läänemerel ja Põhjamerel, mille pärast on tundnud muret Soome ja Norra. 4. juulil 2017 oli aga jaamas põleng. Vesine Tšornobõl. Postimees, 21. aprill 2017. Vastuseis tuumarajatise liikumisele Läänemerel. Postimees, 2. juuli 2017. Üle Läänemere viia plaanitavas Vene tuumajaamas oli põleng. Postimees, 4. juuli 2017.
Ujuv tuumaelektrijaam

Ujuv tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam, mis on paigutatud ujuvale alusele ning mõeldud teiste objektide varustamiseks elektriga. Ujuvad tuumaelektrijaamad on suhteliselt väikese võimsusega.[viide?] 2019. aasta lõpus on plaanitud lülitada Pevekis tööle Venemaal ehitatud esimene ujuv tuumaelektrijaam Akademik Lomonossov.[viide?] Ujuvate tuumajaamade puhul, mida on peamiselt arendanud Venemaa, kardetakse nende uputamist ookeani ekspluatatsiooniaja lõppedes (nagu on tehtud aatomiallveelaevadega), mis saab suureks keskkonnaohuks.[viide?]
Sophie Brandenburg-Ansbachist

Sophie Brandenburg-Ansbachist võib tähistada mitut isikut: Sophie Brandenburg-Ansbachist, ka Sophie Brandenburg-Ansbach-Kulmbachist (1485–1537), markkrahv Friedrich II tütar ja Liegnitzi hertsog. Sophie Brandenburg-Ansbachist (1535–1587), markkrahv Georgi tütar ja Liegnitzi hertsog.
Jules Panksepp

Jules B. Panksepp (sündinud 26. novembril 1977) on eesti päritolu Ameerika Ühendriikide neuroteadlane ja psühhobioloog. Ta töötab Oregon Health & Science University meditsiinikooli psühhobioloogia osakonnas järeldoktorina. Tema peamised uurimisvaldkonnad on neuroetoloogia, sotsiaalne neuroteadus ja evolutsioonibioloogia. Tal on uurimusi ka autismi, empaatia, võrdleva psühholoogia ja käitumusliku geneetika alal. Ta lõpetas 2000. aastal Ohios asuva Bowling Greeni Ülikooli bakalaureusekraadiga bioloogia ja neuroteaduse erialal. 2003. aastal sai ta sealsamas magistrikraadi bioloogias. 2009. aastal kaitses ta Wisconsini ülikoolis doktoritöö neuroteaduses. Tema isa Jaak Panksepp oli ameerika neuroteadlane. 2015: Modeling Vicarious Experience In Adolescent Mice. JB Panksepp, AE Ryabinin, GP Lahvis. Developmental Psychobiology 57, S25 2015: Social conditioned place preference in the captive ground squirrel (Ictidomys tridecemlineatus): Social reward as a natural phenotype. GP Lahvis, JB Panksepp, BC Kennedy, CR Wilson, DK Merriman. Journal of Comparative Psychology 129 (3), 291 3 2016: "Differential influence of social versus isolate housing on vicarious fear learning in adolescent mice". JB Panksepp, GP Lahvis. Behavioral neuroscience 130 (2), 206 4 2016: "ALONE ON THE DARK SIDE: SOCIAL ISOLATION AND ALCOHOL DRINKING IN ADOLESCENT RODENTS". AE Ryabinin, JB Panksepp. ALCOHOLISM-CLINICAL AND EXPERIMENTAL RESEARCH 40, 292A–292A 2016: "The roots of empathy: Through the lens of rodent models". KZ Meyza, IBA Bartal, MH Monfils, JB Panksepp, E Knapska. Neuroscience & Biobehavioral Reviews 2017: "Sweetened ethanol drinking during social isolation: enhanced intake, resistance to genetic heterogeneity and the emergence of a distinctive drinking pattern in adolescent mice". JB Panksepp, ED Rodriguez, AE Ryabinin. Genes, brain and behavior 16 (3), 369–383 Jules Panksepp. ohsu.edu Jules B. Panksepp. scholar.google.com Jules B. Panksepp. scholar.google.com
Sophie Brandenburg-Ansbachist (1485–1537)

Sophie (Sophie Brandenburg-Ansbachist, saksa Sophie Brandenburg-Ansbachist; 10. märts 1485 Ansbach – 24. mai 1537 Liegnitz) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Legnica ehk Liegnitzi hertsoginna. Sophie oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi Friedrich II. ning Zofia Jagiellonka (Poola kuninga Kazimierz IV tütre) tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde. 24. novembril 1518 abiellus ta Sileesia ehk Liegnitzi hertsogi Friedrich II-ga, kes ehitas Liegnitzisse uue linnuse ning selle renessanss-stiilis peaportaalile lisati ka abielupaari portreed. Samuti kujutati abielupaari Ligenitzi Jumalaema kiriku aknal. Lisaks Friedrich II tütrele Sophiele oli Liegnitzi hertsoginnaks hiljem ka tema samanimeline nõbu (1535–1587), kes oli tema venna Georgi tütar. Sophie abielust sündisid järgmised lapsed: Friedrich III (1520–1570), Liegnitzi hertsog; abiellus 1538 Mecklenburgi printsessi Mecklenburgi Katharinaga (1518–1581); Georg II (1523–1586), Briegi hertsog; abiellus 1545 Brandenburgi Barbaraga (1527–1595); Sophia (1526–1546), abiellus 1545 Brandenburgi tulevase kuurvürsti Johann Georgiga (1525–1598). Izabella Gawin, Dieter Schulze, Reinhold Vetter: Schlesien: deutsche und polnische Kulturtraditionen in einer europäischen Grenzregion, DuMont Reiseverlag, 1999, S. 82 http://www.legnica.luteranie.pl/fenster.htm A. Sammter, Chronik von Liegnitz, Druck von W. Pfingsten, 1868, lk 204–205.
Gyeonggi provints

Gyeonggi provints (ka Kyŏnggi provints, Lõuna-Korea omaladinas Gyeonggi-do, McCune-Reischaueri süsteemis Kyŏnggi-do) on 1. järgu haldusüksus Lõuna-Korea loodeosas, 126° ja 127° idapikkuse ning 36° ja 38° põhjalaiuse vahel. Provints hõlmab 10,2% kogu Lõuna-Korea pindalast. Provintsis oli 2000. aasta rahvaloenduse andmetel 9,28 miljonit elanikku. Gyeonggi provintsi haldussüsteem koosneb kubernerist ja kolmest leitnant-kubernerist. Provintsivalitsuses on 16 osakonda ja 64 sektsiooni. Provintsis on 28 linna ja kolm maakonda. https://kosis.kr/eng/statisticsList/statisticsListIndex.do?menuId=M_01_01&vwcd=MT_ETITLE&parmTabId=M_01_01&statId=1962001&themaId=#SelectStatsBoxDiv
Briti Neitsisaared

Briti Neitsisaared, ametlikult Neitsisaared (Virgin Islands), on Suurbritannia meretagune ala. Nimeosa "Briti" kasutatakse Neitsisaarte nime ees selleks, et eristuda USA Neitsisaartest. Valuutana käibib USA dollar (USD). Briti Neitsisaarte ROK-i kood on IVB. 1984. aastast on osaletud olümpiamängudel. Neitsisaared USA Neitsisaared Briti Neitsisaared olümpiamängudel https://www.cia.gov/the-world-factbook/countries/british-virgin-islands/summaries/#geography https://www.cia.gov/the-world-factbook/countries/british-virgin-islands/summaries/#people-and-society Offshore secrets: British Virgin Islands, land of sand, sea and secrecy. theguardian.com, 25. november 2012.
Ketiratas

Ketiratas on masinaelement, mida kasutatakse kettülekandes. Ketirattad erinevad silinderhammasratastest ainult hammasvöö ehituselt. Seetõttu määratakse rummu läbimõõt ja pikkus samade seostega mis hammasratastelgi. Ketirattad valmistatakse malmist või terasest. Ketiratta minimaalset hammaste arvu piiravad keti šarniiride kulumine, dünaamilised koormused ja ülekande tekitatav müra. Ketiratta hammaste arvu vähendamisel kasvab keti liikumiskiiruse ebaühtlus ning keti pekslemine vastu ketiratast. Praktikas lubatakse väikesekäigulistel ja väikese võimsusega ülekannetel ketiratta minimaalseks hammaste arvuks hammasketi puhul 13; rull- ja rullpuksketi puhul 7. jaotusläbimõõt d = p/sin(180°/Z) peadeläbimõõt De = p[0,5+cot(180°/Z) jalgadeläbimõõt Di = d–2r soone läbimõõt Dc = p cot(180°/z)–1,3h üherealise ketiratta hamba laius (mm) b = 0,93Bs–0,15 Kahe- ja kolmerealise ketiratta hamba laius (mm) b = 0,9Bs–0,15 Hammasvöö laius B = (n–1)A+b hamba ümardusraadius R = 1,7d1 hammasvöö paksus δ = 1,5(De–d) ketta paksus C = (1,2...1,3)δ (kus δ on varem arvutatud hammasvöö paksus) kus p on keti samm Z – ketiratta hammaste arv, r – jalakaare raadius (r = 0,5025d1 + 0,05 mm), d1 – keti rulli läbimõõt, Bs – keti plaatide sisepindade vahekaugus, A – mitmerealise keti sümmeetriatelgede vahekaugus, h – ketiplaadi laius, n – ketiratta hambaridade arv. d = p/sin(180°/Z), peadeläbimõõt De = p/tan(180°/Z), jalgade läbimõõt Di = d–2h/cos(180°/Z) soone läbimõõt Dc = De–1,5p hammasvöö laius b = B+2S, kus B on keti laius ja Sketiplaadi paksus. hamba ümardusraadius R = p Raadiuse R algpunkti koordinaat E = 0,4p juhtsoone laius a = 2S hamba kõrgus h = b1+e, kus b1 on kaugus liigendi teljest keti hamba tipuni ja e on radiaallõtk, pöia paksus δ = 1,5(De–d) ketta paksus C = (1,2...1,3)δ b1, S, e ja B arvväärtused leitakse tabelist.
Anna Brandenburg-Ansbachist

Anna Brandenburg-Ansbachist (Anna von Brandenburg-Ansbach; 5. mai 1487 Ansbach – 7. veebruar 1539) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Cieszyni ehk Tescheni hertsoginna. Anna oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde. Anna abiellus 1518. aasta 1. detsembril Tescheni hertsogi Wacław II-ga (saksapäraselt Wenzel II). Kuna Wenzel II suri juba enne oma isa, Kazimierz II, siis sai järgmiseks valitsevaks hertsogiks 1528. aastal Anna ja Wacław II poeg Wacław III (Wenzel III), kelle eestkostjateks said tema ema Anna ning Böömi aadlik Johann von Pernstein. Samuti lepiti kokku Wacław III hilisem abielu Pernsteini tütre Mariaga. Abielust Wacław II-ga sündis Annal kolm last: Teadmata nimega poeg (1519/20 – umbes 1525); Ludmilla (suri 1539); Wacław III Adam (1524–1579), Tescheni hertsog, sündis pärast isa surma; oli abielus Maria von Pernsteiniga (srn 1566) ning Saksi-Lauenburgi printsessi Katharina Sidoniega (srn 1594). Gottlieb Biermann, Geschichte des Herzogthums Teschen, Im Commissions-Verlage bei K. Prochaska, 1863, lk 190–191.
Jaroslavli Riiklik Pedagoogikaülikool

K. D. Ušinski nimeline Jaroslavli Riiklik Pedagoogikaülikool on Jaroslavlis asuv kõrgkool. Kool on asutatud aastal 1908. Aastal 1908 asutati Jaroslavlis Jaroslavli Õpetajate Instituut, mis valmistas kümne aasta jooksul ette ligi 200 õpetajat. Aastal 1918 sai õppeasutuse nimeks Jaroslavli Pedagoogiline Instituut, aastal 1919 Jaroslavli Rahvahariduse Instituut. Aastatel 1922–1924 tegutses õppeasutus Jaroslavli Riikliku Ülikooli pedagoogikateaduskonnana. Aastast 1924 sai õppeasutuse nimeks Jaroslavli Riiklik Pedagoogiline Instituut, aastal 1946 nimetati instituut Konstantin Dmitrievitš Ušinski nimeliseks. Aastal 1993 sai kõrgkool ülikooli staatuse. Ajalooteaduskond Füüsika-matemaatikateaduskond Loodus- ja geograafiateaduskond Võõrkeelte teaduskond Kehakultuuriteaduskond Pedagoogikateaduskond Vene filoloogia ja kultuuri teaduskond Defektoloogia teaduskond Pedagoogika- ja psühholoogia instituut Kvalifikatsiooni tõstmise teaduskond Sotsiaalse juhtimise teaduskond (asub Pedagoogika- ja psühholoogia instituudi koosseisus) Jaroslavli Riikliku Pedagoogikaülikooli postiaadress on 150000 Venemaa, Jaroslavl, Respublikanskaja 108/1. Ülikooli koduleht (vene keeles)
Elisabeth Brandenburg-Ansbachist

Elisabeth Brandenburg-Ansbachist (Elisabeth von Brandenburg-Ansbach, ka Elisabeth von Brandenburg-Ansbach-Kulmbach; 25. märts 1494 Ansbach – 31. mai 1518 Pforzheim) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Badeni markkrahvinna. Elisabeth oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde. 1510. aasta 29. septembril abiellus ta Pforzheimis Baden-Durlachi markkrahvi Ernstiga (1482–1553). Ernstil õnnestus oma abikaasat ära kasutada, avaldamaks koos oma vendadega survet oma isale Christophile, nõnda et too 1515. aastal võimust loobus; seejärel jagati Baden markkrahv Ernsti ja ta vendade vahel. Elisabeth maeti Stuttgardi kollegiaatkirikusse (Stiftskirche). Albrecht (1511–1542) Anna (1512–1579); abiellus Hohenzollerni krahvi Karl I-ga (1516–1576) Amalie (1513–1594); abiellus Löwensteini krahvi Friedrich II-ga (1528–1569) Marie Jakobäa (1514–1592); abiellus Barby krahvi Wolfgang II-ga (1531–1615) Marie Cleopha (1515–1580); abiellus Sulzi krahvi Wilhelmiga (surnud umbes 1566) Elisabeth (1516–1568); abiellus 1533 Salamanca-Ortenburgi krahvi Gabrieliga (srn 1539); 1543 Castelli krahvi Konrad II-ga (1519–1577) Bernhard (1517–1553), Baden-Durlachi markkrahv David Warren Sabean, Simon Teuscher, Jon Mathieu: Kinship in Europe: approaches to long-term developments (1300-1900), Berghahn Books, 2007, lk 94. Samuel Buchholtz, Versuch einer Geschichte der Churmarck Brandenburg von der ersten Erscheinung der deutschen Sennonen an bis auf jezige Zeiten, F. W. Birnstiel, 1767, lk 221.
Mika Lintilä

Mika Tapani Lintilä (sündinud 15. aprillil 1966 Toholampis) on Soome poliitik. Ta kuulub Keskerakonda ja on aastast 1999 Eduskunna liige. 10. detsembrist 2019 on ta majandusminister Sanna Marini valitsuses. Enne seda oli ta 6. juunist 2019 Soome rahandusminister Antti Rinne valitsuses ja 29. detsembrist 2016 Soome majandusminister (Juha Sipilä valitsuses). Tema isa Aaro Lintilä (1928–1986) oli Soome keskerakondlik poliitik. Mika Lintilä Eduskunna kodulehel Mika Lintilä koduleht
Barbara Brandenburg-Ansbachist

Barbara Brandenburg-Ansbachist (Barbara von Brandenburg-Ansbach, ka Barbara von Brandenburg-Ansbach-Kulmbach; 24. september 1495 Ansbach – 23. september 1552 Karlsbad) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Leuchtenbergi maakrahvinna. Barbara oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde. Ta abiellus 29. septembril 1510 Leuchtenbergi maakrahvi Georg III-ga (1502–1555). Abielulepingu järgi sai ta abieluvaraks 10 000 kuldnat ning nn hommikukingiks (saksa Morgengabe; peigmehe kink pruudile, mis sai tema isiklikuks varaks) 3000 kuldnat. 1549. aastal palus ta oma arvukatelt sugulastelt andestust, et ta oleks oma poja abielu ülirikka Marck-Arenbergi krahvinna Mechthildega peaaegu sõlminud ilma sugulastelt heakskiitu küsimata. Abielule oli teed sillutanud Barbara vanem vend, Preisimaa hertsog Albrecht; see õnnestus ka sõlmida ning see parandas oluliselt Leuchtenbergi maakrahvkonna rahalist seisu. Barbara maeti Pfreimdi Maarja Taevassemineku kirikusse. Tema punasest marmorist hauaplaat koos vapi ja graveeringuga asub peaaltari ees. Barbaral oli oma abielust Georg III-ga järgnevad lapsed: Georg IV (srn 1553), oma isa kõrval kaasvalitseja Ludwig Heinrich (1529–1567), Leuchtenbergi maakrahv; abiellus 1549 Marck-Arenbergi krahvinna Mechthildega (1530–1603) Elisabeth (1537/8–1579); abiellus 1559 Nassau-Dillenburgi Johann VI-ga (1536–1606) Barbara (eluaastad teadmata) Wilhelm Adolf Schmidt: Zeitschrift für Geschichtswissenschaft, Veit und Comp., 1844, lk 74. Richard Hoffmann, Felix Mader: Die Kunstdenkmäler von Bayern, köide 2, Oldenbourg Wissenschaftsverlag, 1983, lk 87. Johann Baptist Brenner, Die Landgrafen von Leuchtenberg historisch genealogisch erläutert, an der Tauber, L.M. Beck, 1834, lk 57–58.
Claus Hjort Frederiksen

Claus Hjort Frederiksen (sündinud 4. septembril 1947 Kopenhaagenis) on Taani jurist ja poliitik, ta kuulub erakonda Venstre. Ta oli 28. novembrist 2016 kuni 27. juunini 2019 Taani kaitseminister. Ta oli aastatel 2001–2009 tööministriks Anders Fogh Rasmusseni esimeses, teises ja kolmandas valitsuses. Aastatel 2009–2010 oli ta rahandusministriks Lars Løkke Rasmusseni esimeses valitsuses, aastatel 2015–2016 oli ta rahandusministriks Lars Løkke Rasmusseni teises valitsuses. 28. novembrist 2016 kuni 27. juunini 2019 oli ta Taani kaitseminister Lars Løkke Rasmusseni kolmandas valitsuses.
Abramihhino

Abramihhino (vene keeles Абрамихино; eestipäraselt Abramihhina) on küla Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri valda. Sel perioodil ei elanud külas setusid. Leo Reissar. Setumaa läbi sajandite: Petserimaa. Tallinn: Kupar, 1996. Lk 191
Eurodom Osijek

Eurodom Osijek on äri-, kaubandus- ja kultuurikeskus Osijekis Horvaatias. Hoonekompleks asub kesklinnas tiheda liiklusega Vukovarska tänava (horvaadi Vukovarska ul.) ja Vürst Trpimiri tänava (horvaadi Ul. kneza Trpimira) ristmikul ning on Osijeki oluline vaatamisväärsus. Keskus sai nime 2002. aastal asutatud äriettevõttelt Eurodom d.o.o., mis rahastas keskuse ehitust ja on selle praegune omanik. 11 tuhandel ruutmeetril laiuva Osijeki Eurodomi ehitamine kestis mitu aastat ja maksis enam kui 650 miljonit Horvaatia kuna (HRK). Kompleks koosneb kolmest kõrvuti asetsevast hoonest, mille üldpindala on 85 000 m² ning mille ehitamiseks kasutati tänapäevaseid materjale. Loova lahendusega keskus pakub võimalusi kohandada sisepindu vastavalt kasutaja vajadustele, mistõttu 2016. aasta lõpus hakati kaaluma Osijeki kliinilise tervishoiukeskuse KBC (horvaadi Klinički bolnički centar) ümberpaigutamist Eurodomi. Kompleksi kuulub parkla 800 (ka 900) parkimiskohaga. Ärikeskus paikneb kahes omavahel ühendatud 61 meetri kõrguses tornis, mille fassaadidele on klaasist kattelahendusega antud ühtlustatud välisilme ja mida rahvasuu kutsub Osijeki kaksikuteks (horvaadi osječki blizanci). Seal paiknevad ettevõtte Eurodom d.o.o. kontoriruumid. Korruseid on 12, panoraamvaatega lifte 2 ja üldpindala 11 000 m², korruse pindala 1450 m². Kaubanduskeskus on kuuekorruseline hoone 35 000-ruutmeetrise kaubanduspinnaga, kus on kaks panoraamvaatega lifti, 80 (ka 120) kauplust ning ruumid 16 toitlustusasutuse jaoks (ka 18). Keskuse pindala on 4500 m². Seal paiknevad mitmeotstarbeline auditoorium, kus on 386 istekohta, galeriid ja näitusesaalid. Eurodomi investeeriti miljoneid eurosid – ei kasutuses. Osijek – linna tühjad bürooruumid [Milijuni eura uloženi u Eurodom – neiskorišteni. Osijek – grad praznih poslovnih prostora], glas slavonije d.d. Novosti, postitatud 6. juuni 2016. Loetud 20.4.2017. (horvaadi keeles). Eurodom. Meist. (inglise ja horvaadi keeles). Loetud 20.4.2017. Eurodom Osijek, Osijek kaardil [Eurodom Osijek, Osijek na Karti], Eurodom, Osijek, karta. Äri- ja kultuurikeskus Eurodom Osijek [Poslovno-kulturni centar Eurodom u Osijeku. (Osijek)], Eurodom, 65m – SkyscraperCity. Osijek – Eurodom. Loetud 20.4.2017. (horvaadi keeles). Kas Osijeki KBC paigutatakse ümber Eurodomi? Otsin ruumi [Hoće li se KBC Osijek preseliti u Eurodom? U potrazi za prostorom], glas slavonije d.d., Novosti, postitatud 3. november 2016. Loetud 20.4.2017. (horvaadi keeles). http://www.eurodom.com.hr/
Gumprecht von Hohenzollern

Gumprecht von Hohenzollern (ka Gumprecht von Brandenburg-Ansbach või Gumprecht von Brandenburg-Ansbach-Kulmbach; mõnikord kasutatakse ka eesnime Gumpert; 16. juuli 1503 Ansbach – 15. juuni 1528 Napoli) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvkonda valitsenud Hohenzollernide suguvõsa haru liige, Bambergi toomhärra ning paavstlik saadik. Gumprecht oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka poeg. Tal oli 9 venda ja 7 õde ning ta oli neist kõigist noorim. Tema vanematest vendadest olid silmapaistvaimad Kulmbachi markkrahv Kasimir, Ansbachi markkrahv Georg, Saksa ordu kõrgmeister ja esimene Preisimaa hertsog Albrecht, viimane Riia peapiiskop Wilhelm ning Magdeburgi peapiiskop Johann Albrecht. Lasterikka vürstipere noorima pojana valiti Gumprechtile vaimuliku elukäik ning temast sai Bambergi toomkapiitli liige. Paavst Hadrianus VI ajal läks ta Rooma, kus ta elas kõrgmeistrist venna Albrechti loal koos oma teise venna Johann Albrechtiga Saksa ordule kuuluvas majas. Paari aasta pärast lahkus Johann Albrecht Roomast, kuid Gumprecht jäi sinna edasi, astudes paavst Clemens VII teenistusse. Roomas viibides taotles Gumprecht kuuria kaudu mitmeid toomhärra prebende, sealhulgas Eichstätti toomdekaani oma. Kuid kohalik toomkapiitel seisis tema taotlusele vastu ning tal ei õnnestunud seda ka kuuria abil läbi suruda. 1527. aastal toimunud Sacco di Roma ajal langes Gumprecht aga paavsti vastaste kätte vangi ning suri vangipõlve vintsutuste tagajärjel järgmisel aastal Napolis. Ta maeti samasse San Giacomo degli Spagnoli kirikusse. Hugo A. Braun, Das Domkapitel zu Eichstätt. Von der Reformationszeit bis zur Säkularisation (1535–1806). Verfassung und Personalgeschichte, Stuttgart 1991, lk 22. Christiane Schuchard, "Preußen, Franken, Rom. Der Briefwechsel zwischen Hochmeister Albrecht von Brandenburg und seinen Brüdern Johann Albrecht und Gumprecht", Schriftkultur und Landesgeschichte: Studien zum südlichen Ostseeraum vom 12. bis zum 16. Jahrhundert (Mitteldeutsche Forschungen 115), toim. Matthias Thumser, Köln etc: Böhlau, 1997. lk 219–239. Norbert Sack, Harald Stark jt.: Drei Hochzeiten... und eine Kirchenspaltung - Markgraf Georg der Fromme und seine Zeit. Schrift zur Sonderausstellung auf der Plassenburg (2009).