laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Friuli hertsogkond

Friuli hertsogkond oli langobardide hertsogkond tänapäeva Friulis, esimene, mis rajati pärast Apenniini poolsaare vallutamist aastal 568. See oli üks suuremaid domeene Langobardia Maioris ja tähtis puhver Langobardide kuningriigi ning slaavlaste, avaaride ja Bütsantsi vahel. Esialgne peamine linn provintsis oli roomlaste Aquileia, kuid langobardide pealinn Friulis oli Forum Julii, tänapäevane Cividale. Koos Spoleto, Benevento ja Trento hertsogitega püüdsid Friuli isandad sageli saavutada sõltumatust kuningavõimust Pavias, kuigi tulutult. Pärast Karl Suure langobardidevastast kampaaniat ja kuningas Desideriuse võitmist 774. aastal valitses viimane Friuli hertsog Hrodgaud aastani 776. Pärast tema surma liidendati Friuli margina Karolingide impeeriumiga. Veneetsia territoorium Forum Iulii ümber, ikka veel Gooti sõjast laastatud, oli esimene endises Italia provintsis, mille Langobardid oma kuninga Alboini juhtimisel aastal 568 vallutasid. Enne sissetungi jätkamist kaugemale Itaalia lõunaossa jättis Alboin suure garnisoni ja pani paika piirkonna valitsuse oma vennapoja ja kaaslase Gisulfi juhtimisel, kes sai tiitli dux ja kes sai valida aadliperekonnad, kellega see maa üheskoos asustada. Esialgne hertsogkond oli ümbritsetud Karni Alpide ja Julia Alpidega põhjast ja kirdest ning oli nendest suundadest vaevalt ligipääsetav. Lõunast oli see ümbritsetud Bütsantsi Ravenna eksarhaadiga, kus see rannikuni jõudis alles hiljem, ja idast tasandikuga, mis viis Doonau keskjooksule, täiuslikku kohta sissetungijatele, näiteks avaaridele ja hiljem madjaritele. Selle läänepiir oli esialgu määramata, kuni edasiste vallutustega loodi langobardide Ceneda hertsogkond, mis asus Tagliamento jõe taga, Livenza ja Piave jõe vahel. Gisulf, Paulus Diaconuse kroonika Historia Langobardorum järgi võimekas valitseja, olles Rooma rahvastiku Friulis maha surunud, saavutas langobardide interregnumi ajal pärast kuningas Klefi surma aastal 574 isegi suurema mõju. 610. aasta paiku tungis Friulisse avaaride vägi, rüüstates langobardide asustuse. Kui kuningas Agilulf ei võtnud midagi ette, tapeti hertsog Gisulf II lahingus, kui sissetungijad hõivasid tema residentsi Cividales, kust tema pojad Tasso ja Kakko suutsid napilt põgeneda. Nende ühisvalitsemise ajal ulatus hertsoglik territoorium ajutiselt kuni Matreini tänapäeva Ida-Tiroolis. 615. aastal vallutati Concordia ja 642. aastal Opitergium, kui hertsogid laiendasid oma võimu Ravenna eksarhaadi arvelt lõuna poole. Aastal 663 vallutati Cividale avaaride poolt lühikeseks ajaks, kuid Benevento hertsog Grimoald võttis selle tagasi. Pärast Pavia piiramist 774. aastal võimaldas Karl Suur Hrodgaudil hertsogkonda säilitada. Kui Hrodgaud mässas ja 776. aastal lahingus tapeti, asendas Karl Suur ta Macariusega. Hertsogkond jätkas frankide võimu all aastani 828, kui see jagati krahvkondadeks ja lagunes. Aastal 846 reformiti see Friuli margiks. Friuli hertsogid ja markkrahvid Langobardide kuningriik Benevento hertsogkond Avaari khaaniriik
Unipiha Kivisaare hiis

Unipiha Kivisaare hiis on Tartu maakonnas Nõo vallas Unipiha külas asuv hiiekoht. Hiis on arvele võetud arheoloogiamälestisena. Hiies asub arheoloogiamälestisena arvele võetud Unipiha ohvrikivi. Unipiha Kivisaare hiis pühapaikade andmekogus (vaadatud 29.04.2015) Unipiha Kivisaare hiis kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 29.04.2015) Unipiha Kivisaare hiis pühapaikade andmekogus Unipiha Kivisaare hiis kultuurimälestiste riiklikus registris
Tamsa Kabelimägi

Tamsa Kabelimägi on Tartu maakonnas Nõo vallas Tamsa külas asuv kõrgendik, endine kivikalme. Kõrgendik on arvele võetud arheoloogiamälestisena. Tamsa Kabelimägi pühapaikade andmekogus (vaadatud 29.04.2015) Tamsa Kabelimägi kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 29.04.2015) Tamsa Kabelimägi pühapaikade andmekogus Tamsa Kabelimägi kultuurimälestiste riiklikus registris
Puru Riia-Võhma tamm

Puru Riia-Võhma tamm (ka Riia-Võhma tamm) on Ida-Viru maakonnas Jõhvi vallas Puru külas ohvripuuna kasutatud tamm. Puu on võetud kaitse alla. Puru Riia-Võhma tamm pühapaikade andmekogus (vaadatud 29.04.2015) Puru Riia-Võhma tamm pühapaikade andmekogus Puru tamm keskkonnaportaalis
Robert Kasemägi

Robert Kasemägi (21. mai 1919 – 30. aprill 2015) oli eesti muusik ja muusikaõpetaja. Robert Kasemägi sündis Venemaal Peterburi lähistel. Muusikahuvi oli tal olnud lapsest peale ning ta õppis iseseisvalt klaverit ja bajaani mängima. 1937. aastal sai ta õppida viiekuulistel koori- ja orkestrijuhtide kursustel, kus valmistati ette isetegevuskollektiivide juhte. Keskkooli lõpetas ta kiitusega ja õppis aastail 1939–1941 instituudis bioloogiat ja geograafiat. 1942. aasta talvel sõitis pere Eestisse. 1946. aastal astus Robert 26-aastaselt Tallinna Konservatooriumi ettevalmistuskursusele, kui seal kuulutati välja täiendav vastuvõtt kõigile erialadele, ja lõpetas konservatooriumi 1953. aastal. 1950. aastal alustas ta metsasarvemängijana Estonia teatri orkestris, kus töötas seitse aastat. Järgnes 12 aastat ERSO-s, kus ta oli metsasarverühma kontsertmeister. Aastail 1958–1998 oli Robert Kasemägi Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli õpetaja ja osakonnajuhataja. Tema käe all on õppinud paljud tänased mängijad (näiteks Arvi Miido), Robert Kasemäge nimetatakse Eesti metsasarvemängijate sõjajärgse koolkonna kujundajaks. Aastail 1988–2009 töötas ta Märjamaa muusikakoolis. Ta on juhatanud ka Märjamaa puhkpilliorkestrit. 2005 Valgetähe V klassi teenetemärk 2009 Märjamaa valla aukodanik 2011 Rapla maakonna tippauhinna „Rapla Redel“ saaja Rapla maakonna tippauhinna „Rapla Redel“ saab Robert Kasemägi Aukodanik Robert Kasemägi sai nimelise pingi Presidendi otsus teenetemärgi andmise kohta
Neil Dawson

Neil Dawson (sündinud 1948 Christchurchis) on Uus-Meremaa skulptor. Ta valmistab peamiselt roostevabast terasest ja alumiiniumist monumentaalskulptuure. Enamik neist on püstitatud või riputatud avalikku linnaruumi. "Horizons" "Diamonds" "Echo" "Chalice"  Neil Dawson – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Koduleht
Bogdan Borusewicz

Bogdan Michał Borusewicz (sündinud 11. jaanuaril 1949 Lidzbarkis) on Poola ajaloolane ja poliitik. 8. juulil 2010 sai ta mõneks tunniks Poola presidendi kohusetäitjaks, kui president Lech Kaczyński surma järel presidendi kohusetäitja ülesandeid täitnud seimi spiiker Bronisław Komorowski seimist tagasi astus. Borusewicz oli kohusetäitja, kuni Grzegorz Schetyna uueks seimi spiikriks valiti. Ta oli 20. oktoobrist 2005 kuni 11. novembrini 2015 Poola senati marssal. 18. märtsil 2014 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Poola senati marssalina. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 29.04.2015)
Bogdan Klich

Bogdan Adam Klich (sündinud 6. mail 1960 Krakówis) on Poola poliitik. Ta oli aastatel 2007–2011 Poola kaitseminister. 18. märtsil 2014 anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Poola endise kaitseministrina. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 29.04.2015)
Bogdan Zdrojewski

Bogdan Andrzej Zdrojewski (sündinud 18. mail 1957 Kłodzkos) on Poola poliitik. Ta oli aastatel 2007–2014 Poola kultuuri- ja rahvusliku pärandi minister. 18. märtsil 2014 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Poola kultuuri- ja rahvusliku pärandi ministrina. Eesti riiklike teenetemärkide kavaleride andmebaas presidendi kantselei kodulehel (president.ee). (vaadatud 29.04.2015)
Õvanurme Hiiemäe ohvrikivi

Õvanurme Hiiemäe ohvrikivi on Tartu maakonnas Tartu vallas Õvanurme külas asuv ohvrikivi. Kivi on arvele võetud arheoloogiamälestisena. Kivi asub Õvanurme Hiiemäel, mis on samuti arheoloogiamälestisena kaitse alla võetud. Õvanurme Hiiemäe ohvrikivi pühapaikade andmekogus (vaadatud 30.04.2015) Õvanurme Hiiemäe ohvrikivi kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.04.2015) Õvanurme Hiiemäe ohvrikivi pühapaikade andmekogus Õvanurme Hiiemäe ohvrikivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Namiibia riigipeade loend

Namiibia riigipeade loend loetleb Namiibia presidendid alates riigi iseseisvumisest 1990. aastal.
Tamsa Kullavare

Tamsa Kullavare on Tartu maakonnas Nõo vallas Tamsa külas asuv kõrgendik, endine kivikalme. Kõrgendik on arvele võetud arheoloogiamälestisena. Tamsa Kullavare pühapaikade andmekogus (vaadatud 30.04.2015) Tamsa Kullavare kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.04.2015) Tamsa Kullavare pühapaikade andmekogus Tamsa Kullavare kultuurimälestiste riiklikus registris
Voika Kabelimägi

Voika Kabelimägi on Tartu maakonnas Nõo vallas Voika külas asuv endine kalmistu. See on arvele võetud arheoloogiamälestisena. Voika Kabelimägi pühapaikade andmekogus (vaadatud 30.04.2015) Voika Kabelimägi kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.04.2015) Voika Kabelimägi pühapaikade andmekogus Voika Kabelimägi kultuurimälestiste riiklikus registris
Vellavere Kalmakmägi

Vellavere Kalmakmägi (ka Kalmakmägi) on Tartu maakonnas Nõo vallas Vellavere külas asuv kõrgendik, endine kalmistu. Kõrgendik on arvele võetud arheoloogiamälestisena. Vellavere Kalmakmägi pühapaikade andmekogus (vaadatud 30.04.2015) Vellavere Kalmakmägi kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.04.2015) Vellavere Kalmakmägi pühapaikade andmekogus Vellavere Kalmakmägi kultuurimälestiste riiklikus registris
Kalme hiie ohvrikivi

Kalme hiie ohvrikivi on ohvrikivi Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Kalme külas Kalmemäel. Kivi on arvele võetud arheoloogiamälestisena. Kalme hiie ohvrikivi pühapaikade andmekogus (vaadatud 30.04.2015) Ohvrikivi kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.04.2015) Kalme hiie ohvrikivi pühapaikade andmekogus Kalme hiie ohvrikivi kultuurimälestiste riiklikus registris
Säässaare ristipuud

Säässaare ristipuud on Põlva maakonnas Põlva vallas Säässaare külas asuvad ristipuud. Säässaares on kaks tähelepanuväärset ristipuude kogumikku (kokkuleppeliste nimedega Säässaare ristipuud III ja Säässaare ristipuud IV). Lisaks nendele on Säässaares ka Säässaare ristimänd. Säässaare ristipuud III pühapaikade andmekogus Säässaare ristipuud IV pühapaikade andmekogus
Gustaf Cederström

Gustaf Olof Cederström (12. aprill 1845 Stockholm – 20. august 1933 Stockholm) oli rootsi kunstnik. Ta kuulas loenguid Uppsala Ülikoolis, teenis jäägripolgus ja läks 1866. aastal erru nooremleitnandi auastmes. Kunsti õppis ta algul August Malmströmi ja Mårten Eskil Winge juures Stockholmis; hiljem töötas Düsseldorfis Ferdinand Fagerlini juhendamisel. Kunstnikuhariduse sai ta Pariisis Léon Bonnat' ja Jean-Louis-Ernest Meissonier' ateljeedes. Ta töötas Pariisis, seejärel mõne aasta Itaalias (Firenzes ja Roomas). Seejärel pöördus ta tagasi Stockholmi, kus ta 1878. aastal sai Kuningliku Kaunite Kunstide Akadeemia liikmeks. 1910 – "Võit Narva all" Tema isa Carl Emanuel Cederström (1804–1892) oli mereväeohvitser. Tal olid vennad Carl ja Emanuel. 1878. aastal abiellus ta Amalia Katarina Jaederiga, nende tütar Carola Cederström (1878–1954) oli kunstnik.
Ivask

Ivask on eesti perekonnanimi. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Ivask 425 inimesel (182 mehel ja 243 naisel). Perekonnanimede levikult oli Ivask meeste puhul 351. ja naiste puhul 249. kohal. Levinuim oli see Jõgeva maakonnas, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 14,17. Albert Ivask, eesti õpetaja ja kirjamees Angela Ivask, eesti toksikoloog Anu Ivask, eesti keraamik ja portselanikunstnik Astrid Ivask, läti luuletaja ja tõlkija Ivar Ivask, eesti luuletaja ja kirjandusteadlane Jüri Ivask, eesti keemik Jüri Ivask (luuletaja), vene luuletaja ja kirjandusteadlane Kaido Ivask, eesti poliitik, Paide linnapea Mari Ivask, eesti mullabioloog ja ökoloog Udo Ivask, eesti arhitekt Udo-Nestor Ivask, eesti bibliofiil, raamatuloolane ja eksliibrisekunstnik ... https://www.stat.ee/nimed/pere/Ivask
Lennart Bodström

Ture Lennart Bodström (20. aprill 1928 Göteborg – 30. aprill 2015 Stockholm) oli Rootsi poliitik, ametiühingutegelane ja diplomaat. Ta kuulus Sotsiaaldemokraatlikku parteisse. Aastatel 1970–1982 oli Bodström Rootsi teenistujate keskliidu esimees, seejärel 1982–1985 Olof Palme teise valitsuse välisminister ja 1986–1989 Ingvar Carlssoni esimese valitsuse haridusminister. Aastatel 1989–1993 oli ta Rootsi suursaadik Norras. Välisministrina püüdis Bodström juurutada välispoliitilist doktriini, mille järgi ei ole Rootsil õigust avaldada arvamust teiste riikide poliitika kohta. Aastal 1985, kui oli juba aastaid täheldatud allveelaevade liikumist Rootsi ranniku lähedal, väitis Bodström, et Rootsi rannikuvetes ei ole mingeid allveelaevu, ja kui neid ka peaks olema, ei ole need Nõukogude Liidu omad. Selle peale algatasid paremerakonnad Riksdagis Bodströmi vastu umbusaldushääletuse, kuid see kukkus läbi. Peaminister Palme vabastas hiljem siiski Bodströmi ametist. Ka Lennart Bodströmi poeg Thomas Bodström on sotsiaaldemokraadist poliitik. Submarine Intrusions in Swedish Waters During the 1980s
Willam Belli

Willam Belli (sündinud 30. juunil 1982 Philadelphias Pennsylvanias) on Ameerika Ühendriikide näitleja, drag queen, blogija, laulja ja laulukirjutaja. Tema tuntumad esinemised on transseksuaalse Cherry Pecki roll telesarjas "Nip/Tuck" ja osalemine televõistluse "RuPaul's Drag Race" 4. hooajal, kus ta on olnud sarja esimene diskvalifitseeritud võistleja. Lisaks näitlemisele on olnud menukad tema paroodiavideod "Chow Down" ja "Boy is a Bottom", mille ta on teinud oma Los Angelese drag queen'ide poptrioga DWV. Ansambel lagunes 2014. aasta juunis liikmete isiklike vastuolude tõttu. Johnson, Liam. "US drag supergroup DWV split up". gaystarnews.com. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. märts 2015. Vaadatud 1. mail 2015. Willam Belli koduleht
Heiti

Heiti on eestipärane mehenimi. 2021. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 491. mehenimi. 1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Heiti 171 mehel ja alla 5 naisel. Heiti Hallikma, eesti orienteeruja ja seiklussportlane Heiti Kadastik, eesti psühhiaater Heiti Paves, eesti luuletaja Heiti Talvik, eesti bioloog, fotograaf ... https://www.stat.ee/nimed/Heiti (vaadatud 31.03.2021)
Sõnevõri järv

Sõnevõri järv on suurim mägijärv Ukrainas Karpaatides. Jääb Taga-Karpaatia Mižgirja rajooni. Järve geograafilised koordinaadid on 48° 37′ 0″ N, 23° 41′ 2″ E Järve pinna kõrgus merepinnast on 989 m, keskmine sügavus on 10–12 meetrit ja suurim sügavus 22 meetrit. Sõnevõri järv on arvatud Ukraina seitsme loodusime hulka. Järve ümber on moodustatud Sõnevõri rahvuspark (asutatud 1989). "Синевир (Озеро, Закарпаття)". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. mai 2013. Vaadatud 2. mail 2015. "Sõnevõri rahvuspargi koduleht". Originaali arhiivikoopia seisuga 7. august 2016. Vaadatud 2. mail 2015.
Inva Mula

Inva Mula (sündinud 27. juunil 1963 Tiranas) on albaania ooperilaulja, lüüriline sopran. Inva Mula sündis Tiranas muusikute peres. Tema isa Avni Mula on tuntud laulja ja helilooja, ema Nina Mula, rahvuselt venelane, oli samuti laulja. Vanemad tutvusid Moskva Konservatooriumis õppides. Pärast kooli lõpetamist 1950. aastate lõpus siirdusid elama Albaaniasse. Inva nimi on tagurpidi lugedes isa nimi. Inva õppis laulmist ja klaverimängu esialgu muusikakoolis ja seejärel konservatooriumis ema käe all, mille lõpetas 1985. aastal. Õpingute ajal ja pärast seda osales ta edukalt paljudel konkurssidel. Aastal 1987 võitis konkursi Albaania laulja (albaania Cantante d’Albania) ja 1988. aastal Bukarestis toimunud George Enescu nimelise rahvusvahelise konkursi. Aastal 1993 oli ta võidukas Plácido Domingo lauljate konkursil "Operalia". Aastal 1997 osales Inva Diva Luc Bessoni filmis "Viies element", kus esitas aaria "Oh, giusto cielo!.. Il dolce suono" Gaetano Donizetti ooperist "Lucia di Lammermoor". Inva Mula on esinenud paljudel Euroopa ooperilavadel, teiste seas La Scalas ja Bastille ooperimajas. Tema üheks tuntumaks rolliks on Violetta Valèry Giuseppe Verdi ooperis "Traviata". Talle on antud Albaania rahvakunstniku aunimetus. "Il Dolce Suono" (1997) "Ravel: Songs for Voice & Piano" (2003) "Il Bel Sogno: Opera Arias" (2009) "Албанская оперная дива Инва Муля: "Русская культура присутствовала у нас дома во всем"". Originaali arhiivikoopia seisuga 28. oktoober 2014. Vaadatud 1. mail 2015.
Päästke noored hinged

"Päästke noored hinged" on Grete Paia lauldud laul. Laulu meloodia on kirjutanud Grete Paia ja sõnad Grete Paia koos Sven Lõhmusega. Laul anti 2013. aastal välja singlina. Lauluvõistlusel "Eesti laul 2013" sai see teise koha.
Akridiin

Akridiin on keemiline aine, mida toodetakse kivisöetõrvast. Akridiin evib kantserogeenset toimet. Akridiini nimetused on: Dibenzo[b,e]pyridin, Benzo[b]chinolin, 9-Azaanthracen, 2,3-Benzochinolin, 10-Azaanthracen. CAS number on 260-94-6. Selle derivaate tarvitatakse värvainete ja ravimitena (akrihhiin, flavakridiin, etakridiin). Akrihhiin on ravimi toimeaine, mida on inimestel pikka aega kasutatud malaariaravi raames. Carl Gräbe ja Heinrich Caro eraldasid akridiini kivisöetõrvast 1870. Eesti nõukogude entsüklopeedia 1. köide: A-DYN Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Acridine seisuga 1.05.2015.
Akrihhiin

Akrihhiin on NSV Liidus välja töötatud ravim, mida kasutati pikka aega nii malaaria profülaktikaks kui ka raviks. Selle Ameerika analoog on mepakriin ehk kvinakriin ehk atabriin. Ravimi toimeaine on akridiin. Akrihhiin on vees lahustuv kollane peenkristalne pulber ja selle toime inimkehas on suunatud malaariatekitaja sugutute vormide (skisont) ja lambliate vastu. Imikutele manustati akrihhiini 0,01, 2–4 aasta vanustele lastele 0,025–0,03 ja 6–10 aasta vanustele lastele 0,05–0,1 (ühik?) kaks korda päevas. Akrihhiini võis süstida lihasesse 4% lahusena olenevalt east 1,0–5,0 ml. Imikutele 1,0 ml, lastele 2–4 aasta vanuses 1,5 ml, lastele 6–10 aasta vanuses 3,0–4,0 ml ja vanuses üle 10 aasta 5,0 ml. Ravikuuri esimene tsükkel kestab 3–6, teine ja kolmas aga 3–5 päeva. Tsüklite vahet peetakse 7–10 päeva. Ravikuuri tsüklite arv sõltub malaaria vormist. Täiendusena kasutati vereülekandeid, raua- ja arseeniravi ning põrna röntgenkiiritust. Tarvitati harilikult koos plasmohhiini ja plasmotsiidiga. Akrihhiini kõrvaltoimetena esines mõnel patsiendil iiveldust, oksendamist, ebakollatõbe (naha ja silmavalgete värvustumine), harva joobeseisund ja vaimse tegevuse häireid – akrihhiinipsühhoos. Eesti nõukogude entsüklopeedia 1. köide: A-DYN M. S. Maslov, "Lastehaigused. Õpik", Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn, lk 412 – 413, 1957 Harri Jänes, Hubert-Viktor Kahn, Helle-Mai Roots, "Tervise ABC", Tallinn: Valgus, 1970, lk 12
Roman Fosti

Roman Fosti (sündinud 6. juunil 1983) on Eesti pikamaajooksja. Aastatel 2014 ja 2015 võitis ta Viljandi Järvejooksu. 2015. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Pekingis saavutas ta 20. koha. 2017. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel saavutas ta maratonil 53. koha ajaga 2:23.28. Profiil IAAF lehel Viljandi järvejooksu esikohaduellis sai Roman Fosti jagu Ibrahim Mukungast Roman Fosti Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise) EMil meeste eliiti murdnud maratoonar Roman Fosti võitles algul naistega
Kavastu Kohtukivi

Kavastu Kohtukivi on Tartu maakonnas Luunja vallas Kavastu külas asuv ohvrikivina kasutatud rändrahn. Rändrahn on võetud kaitse alla. Luunja Suurkivi (ka Kavastu Suurkivi; Kikaste külas) Kavastu Kohtukivi pühapaikade andmekogus (vaadatud 30.04.2015) Kavastu Kohtukivi pühapaikade andmekogus Kavastu Kohtukivi keskkonnaportaalis
Samma Silmaallikas

Samma Silmaallikas on Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Samma külas Samma Tammealuse hiies asuv allikas (parandusveeallikas). Allikas on arvele võetud arheoloogiamälestisena. Samma Silmaallikas pühapaikade andmekogus (vaadatud 30.04.2015) Samma Silmaallikas kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.04.2015) Samma Silmaallikas pühapaikade andmekogus Silmaallikas kultuurimälestiste riiklikus registris
Kärsa Kitse ohvriplats

Kärsa Kitse ohvriplats on Põlva maakonnas Põlva vallas Kärsa külas asuv endisaegne kalmistu ja ohvrikoht. Piirkond on arvele võetud arheoloogiamälestisena, kusjuures kultuurimälestiste riiklikus registris eristatud on kivikalmet (registrinumbriga 10964) ja kalmistut (registrinumbriga 10963). Kärsa Kitse ohvriplats pühapaikade andmekogus (vaadatud 30.04.2015) Kärsa Kitse ohvriplats kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.04.2015) Kärsa Kitse ohvriplats kultuurimälestiste riiklikus registris (vaadatud 30.04.2015) Kärsa Kitse ohvriplats pühapaikade andmekogus Kalmistu kultuurimälestiste riiklikus registris Kivikalme kultuurimälestiste riiklikus registris
Martiros Sarjan

Martiros Sarjan (armeenia Մարտիրոս Սարյան; 28. veebruar (16. veebruar vkj) 1880 – 5. mai 1972 Jerevan) oli armeenia maalikunstnik ja graafik. Martiros Sarjan sündis Nahhitševanis Doni ääres (tänapäeval osa Rostovist Doni ääres) üheksalapselises armeenlaste peres. Aastail 1897–1904 õppis Moskva maali-, raid- ja ehituskunstikoolis. Lisaks kohustuslikule kursusele täiendas end Konstantin Korovini ja Valentin Serovi juures. Aastail 1901–1904 külastas oma kodumaad. 1900. aastatel esines näitustel koos Mir Iskusstva, Helesinine roos ja muude rühmituste liikmetega. Aastail 1910–1913 reisis Türgis, Egiptuses ja Iraanis. Martiros Sarjan on maetud Komitasi-nimelisse panteoni. Elulugu muuseumi kodulehel
Coronelaps

Coronelaps on jämepeamadulaste alamsugukonna maoperekond. Perekonda Coronelaps klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik: Coronelaps lepidus (Reinhardt, 1861). Neid madusid võib roomamas kohata Brasiilias Ceará, Espírito Santo, Minas Geraisi ja Rio de Janeiro osariigis. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 5.04.2014) (inglise keeles) Van Wallach, Kenneth L. Williams, Jeff Boundy, "Snakes of the World: A Catalogue of Living and Extinct Species", 22. aprill 2014, lk 184, CRC Press, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 1.05.2015) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Coronelaps Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 1.05.2015) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Coronelaps lepidus seisuga 1.05.2015.
Eutrachelophis

Eutrachelophis on jämepeamadulaste alamsugukonna maoperekond. Perekonda Eutrachelophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: Eutrachelophis bassleri Myers & Mcdowell, 2014 Eutrachelophis steinbachi (Boulenger, 1905). Neid madusid võib roomamas kohata Boliivias ja Peruus. Peter Uetz & Jakob Hallermann, Higher Taxa in Extant Reptiles Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 5.04.2014) (inglise keeles) Peter Uetz & Jakob Hallermann, Eutrachelophis Roomajate andmebaasi veebiversioon (vaadatud 1.05.2015) (inglise keeles) Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Eutrachelophis seisuga 1.05.2015.
Muutusepimedus

Muutusepimedus on nägemistaju fenomen, mille sisuks on inimeste võimetus märgata suuri muutusi visuaalses stseenis. Efekt esineb, kui muutuste tekkimise ajal on nägemine lühiajaliselt häiritud. Muutusepimedus on sageli kasutuses eksperimentaalpsühholoogia uuringutes, võimaldades selle kaudu uurida inimtaju ja tähelepanu protsesse ning piiranguid.
Akste ristimänd

Akste ristimänd on Põlva maakonnas Põlva vallas Akste külas asuv ristipuuna kasutatud mänd. Mänd on võetud kaitse alla. Akste ristimänd pühapaikade andmekogus (vaadatud 30.04.2015) Akste ristimänd pühapaikade andmekogus Akste ristimänd keskkonnaportaalis
Mäletjärve Annemäe ohvrikask

Mäletjärve Annemäe ohvrikask (ka Mäletjärve kask, Annemäe kask) on Tartu maakonnas Kastre vallas Mäletjärve külas Mäletjärve Annemäel asuv ohvripuuna kasutatud kask. Puu on võetud kaitse alla. Mäletjärve Annemäe ohvrikask pühapaikade andmekogus (vaadatud 30.04.2015) Mäletjärve Annemäe ohvrikask pühapaikade andmekogus Mäletjärve kask keskkonnaportaalis