laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Puiduliim

Puiduliim on puitmaterjalide ühendamise liim. Puiduliimid on looduslikud või sünteetilised ning nende koostis ja omadused varieeruvad vastavalt kasutusele ja rakendusele. Looduslikud puiduliimid – looduslikud puiduliimid põhinevad looduslikel koostisosadel, näiteks tärklis, kaseiin (piimaproteiin), looduslikud vaigud või luuüdi. Näiteks tisleriliim, mida valmistatakse loomade nahast ja luudest. Sünteetilised puiduliimid – sünteetilised puiduliimid on välja töötatud keemiliselt sünteesitud ühenditest, mis kleepuvad paremini, on vastupidavamad ja veekindlamad. Näiteks polüvinüülatsetaat (PVA) liim. Puiduliimi kasutatakse puidust materjalide ühendamiseks ja parandamiseks. Omadused on kiire kuivamine, vastupidavus niiskusele ja temperatuurimuutustele. Puiduliimid enamasti keskkonnasõbralikud, mittemürgised ja lihtsasti kasutavad. Sobilik mööbli valmistamiseks, käsitööprojektideks ja ehitusprojektideks. Puiduliimide klassifikatsiooni puhul juhindutakse Euroopa standarditest ja puiduliimid jagatakse klassidesse D1 kuni D4. D1 – kasutatakse kuivades siseruumides, kus õhuniiskus on madal ja temperatuur on stabiilne. Tagavad piiratud niiskuskindlust ja sobivad kasutamiseks näiteks mööbli kokkupanemisel või siseviimistlustöödel. D2 – kasutatakse kuivades siseruumides ja tagavad veidi paremat niiskuskindlust kui D1-liimid. Võib kasutada näiteks mööbli valmistamisel ja liistude kinnitamisel, kus pole otsest kokkupuudet veega. D3 – kasutatakse niisketes siseruumides, kus õhuniiskus võib olla kõrgem, kuid kus püsivat kokkupuudet veega pole. Sobivad näiteks köögimööbli kokkupanemiseks või siseuste valmistamiseks. D4 – kõrgeim vastupidavusklass ja mõeldud kasutamiseks välitingimustes või niisketes tingimustes. Kasutatakse näiteks fassaadide ehitamisel või välisuste valmistamisel. Eckelman, Carl A. "Brief Survey of Wood Adhesives" (PDF). extension.purdue.edu (inglise). Vaadatud 5. juunil 2024. "Puidu liimimine". www.soudal.ee. Vaadatud 9. juunil 2024. "WHAT IS THE DIFFERENCE BETWEEN D1, D2, D3 AND D4 PVA AND PU WOOD GLUES?". thenamethatsticks.com (inglise). Vaadatud 5. juunil 2024.
Vibrisseaceae

Vibrisseaceae on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente sugukond. Phialocephala Vibrissea Vibrisseaceae andmebaasis eElurikkus.
Michael Nesmith

Robert Michael Nesmith (30. detsember 1942 Houston, Texas – 10. detsember 2021 Carmel Valley Village, California) oli USA muusik. Ta oli eelkõige tuntud rokk- ja popmuusika ansambli The Monkees liikmena ning ühe peaosatäitjana telesarjas "The Monkees" (1966–1968). Nesmith kuulus The Monkeesi sellel põhilisel perioodil aastatel 1966–1970, lisaks osales ta mitmel taaskokkutulekul kuni oma elu lõpuni. Ta oli ansamblis põhikitarrist, klahvpillimängija, rütmikitarrist ja laulja (sh mõne laulu solist). Lisaks kirjutas ta muuhulgas sellised The Monkeesi laulud nagu "Mary, Mary," "Circle Sky", "Listen to the Band" ja "The Girl I Knew Somewhere". Üks tuntumaid laule, mille Nesmithi kirjutas väljaspool The Monkeesi, on "Different Drum", mille salvestas 1967. aastal The Stone Poneys koos Linda Ronstadtiga. Pärast Monkeesist lahkumist jätkas Nesmith edukat karjääri laulukirjutajana ja muusikuna, esmalt kantriroki ansamblis The First National Band, mille tuntuim laul oli USA-s esineljakümnesse jõudnud "Joanne" (1970), ning seejärel sooloartistina. Nesmith mängis sageli just tema jaoks valmistatud Gretschi 12-keelelisel kitarril. "Suri ansambli The Monkees asutajaliige Michael Nesmith". kultuur.err.ee. 10.12.2021. Vaadatud 13.12.2021
Jonas Kalvanas (seenior)

Jonas Viktoras Kalvanas (24. aprill 1914 Ruobežiai – 15. jaanuar 1995 Tauragė) oli Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku piiskop. Ta sündis aastal 1914 Ruobežiais (asub Läti piiri ääres, praeguse haldusjaotuse järele Biržai rajoonis). Ta on lõpetanud Biržai gümnaasiumi. 1933-1936 õppis Vytautas Suure Ülikoolis teoloogiat, aastal 1939 lõpetas ta teoloogiaõpingud Läti Ülikoolis. Ordineeriti aastal 1940 pastoriks. Aastast 1940 oli ta Tauragė, Sartininkai, Batakiai, Skaudvilė ja teiste koguduste preester, teenis Leedu lätikeelseid evangeelseid luterlikke kogudusi. Aastast 1941 oli ta valitud Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku konsistooriumi liikmeks, aastast 1971 oli ta Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku konsistooriumi esimees. Aastal 1976 valiti ta Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku piiskopiks. Tänu tema jõupingutustele võeti Leedu Evangeelne Luterlik Kirik vastu Luterlikku Maailmaliitu. Aastal 1992 kirjutas ta alla kirikutevahelisele armulaualeppele Saksamaa Lipa piirkonna Evangeelse Luterliku Kirikuga, aastal 1994 USA Evangeelse Luterliku Kiriku Grand Canyoni sinodiga. Aastatel 1992–1994 oli ta Klaipėda Ülikooli teoloogia osakonna loomise algataja, pidas samas ka loenguid. Ta juhtis Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku kirjastustegevust. Koos teiste pastoritega andis ta aastast 1955 välja "Evangeelse kirikukalendri", Martin Lutheri "Väikese katekismuse" (1992), "Augsburgi usutunnistuse" (1994). Ta oli Česlovas Kavaliauskase piiblitõlke toimetaja. Aastal 1990 ta taastas ja toimetas ajakirja "Lietuvos evangelikų kelias", kirjutas raamatu "Jumal ja loodus" (1994). Ta hoolitses Väike-Leedu kultuuripärandi säilimise eest, ta oli Väikese Leedu entsüklopeedia artiklite autor. Aastal 1946 abiellus ta õpetaja Martą Račkauskaitęga (1923-2011). Neil oli kuus last (viis tütart ja poeg). Poeg Jonas Kalvanas oli samuti luterlik vaimulik. Ta on maetud Tauragė Joniške kalmistule.
Linda Ronstadt

Linda Maria Ronstadt (sündinud 15. juulil 1946 Tucsonis, Arizonas) on Ameerika Ühendriikide endine laulja. Ta on viljelenud paljusid erinevaid muusikastiile, sh rokki, popi, kantrit, folki ja ladinaameerika muusikat. Ta alustas lauljakarjääri 1960. aastate keskel Californias esilekerkivate folkroki ja kantriroki liikumiste esirinnas. Aastatel 1965–1968 kuulus ta folkroki triosse Stone Poneys. 1967. aastal saavutas ta sellega oma esimese hittsingli "Different Drum". Ronstadti debüütsooloalbum "Hand Sown ... Home Grown" ilmus 1969. aastal. Ta on andnud välja kokku 24 stuudioalbumit ja 15 kogumikalbumit ning avaldanud mitmeid koostööalbumeid, millest kuulsaim on koos Emmylou Harrise ja Dolly Partoniga valminud "Trio" (1987). USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 on tal olnud 21 esineljakümne singlit, millest kümme on jõudnud esikümnesse. Tema suurimad hittsinglid on olnud muuhulgas "You're No Good" (1975; ainus esikohasingel), "When Will I Be Loved" (1975), "Blue Bayou" (1977) ja "Don't Know Much" (1989, koos Aaron Neville'iga). Tema plaate on maailmas müüdud üle 100 miljoni, millega on ta üks läbi aegade edukamaid artiste. 2000. aastatel hakkas Ronstadti lauluhääl halvenema, 2004. aastal andis ta välja oma viimase stuudioalbumi ja tegi 2009. aastal viimase avaliku kontserdi. 2011. aastal teatas ta, et on sunnitud haiguse tagajärjel lauluhääle kadumise tõttu lauljakarjääri lõpetama. Ronstadt on pälvinud kümme Grammy auhinda, kolm Ameerika muusikaauhinda, kaks Kantrimuusika Akadeemia auhinda ja Primetime Emmy auhinna. 2014. aastal võeti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. 2013. aastal tunnustati teda National Medal of Arts'iga, 2016. aastal Grammy elutööauhinnaga ja 2019. aastal Kennedy keskuse elutööauhinnaga. 2013. aastal ilmus tema elulooraamat "Simple Dreams: A Musical Memoir". 2019. aastal esilinastus tema eluloofilm "Linda Ronstadt: The Sound of My Voice", mis pälvis Grammy auhinna parima muusikafilmi kategoorias. Burch, Cathalena E. (22. aprill 2011). "Ronstadt: Legacy 'Belongs 100 Percent to Nelson'". Arizona Daily Star. Originaali arhiivikoopia seisuga 22.07.2013. Vaadatud 4. septembril 2013. Linda Ronstadt. grammy.com. Vaadatud 31.7.2021 McCarthy, Ellen (3. detsember 2019). "Linda Ronstadt never stopped singing". washingtonpost.com. The Washington Post.
Verimütsik

Verimütsik (Mycena haematopus) on mütsikute perekonda kuuluv seen. Verimütsik andmebaasis eElurikkus.
Eadwig

Eadwig (ka Edwy ja inglise keeles Eadwig All-Fair; umbes 940 – 1. oktoober 959) oli inglaste kuningas 23. novembrist 955 kuni surmani. Eadwig oli aastatel 939–946 valitsenud kuninga Edmund I ja tema esimese abikaasa Shaftesbury Ælfgifu vanim poeg. Kui isa 946. aastal lindpriiga tekkinud kähmluse tagajärjel suri, olid Eadwig ja tema vend Edgar valitsemiseks liiga noored ning troon läks Edmundi vennale Eadredile, kes suri lastetult 955. aastal. Umbes 15-aastasena onu surma järel trooni pärinud Eadwig krooniti Kingston upon Thamesis ilmselt 956. aasta jaanuaris kuningaks.[viide?] Tema valitsemisaeg on lühike ja kriisiderohke. Mõnesid kirikutegelasi pahandas tema otsus pagendada piiskop Dunstan. 957. aastal jagati kuningriik kaheks: Eadwig jäi valitsema Wessexis, noorem vend Edgar määrati "mercialaste ja northumbrialaste kuningaks". Sündmust on tõlgendatud põhjapoolsete alade mässuga ebapopulaarse kuninga vastu, kuid "Anglosaksi kroonikale" tuginedes on ka arvatud, et jagamine võis olla eelnevalt kokkulepitud ning Edgar krooniti traditsioonilisel viisil alamkuningaks ja troonipärijaks määratuna. Edgar päris Eadwigi surma järel kogu kuningriigi. Ann Williams, Alfred P. Smyth & D. P. Kirby (1991). A Biographical Dictionary of Dark Age Britain: England, Scotland and Wales, C. 500–c. 1050. Psychology Press, lk 115. ISBN 9781852640477.  Eadwig – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis Edwy Briti monarhia ametlikul kodulehel (inglise keeles)
Raamatupidamise ajalugu

Babüloonia ja Assüüria olid raamatupidamise ja kaubandusliku arengu alustugedeks. Esimeseks kaubandust ja arvepidamist reguleerivaks seaduseks võib pidada XVIII sajandil e.m.a muistse Babüloonia kuninga Hammurapi kehtestatud seadustekogu, mis koosnes sissejuhatusest, 282 paragrahvist ja lõppsõnast. Seda peetakse maailma vanimaks seadustekoguks. Seadused olid raiutud kahe meetri kõrgusesse kivisambasse, mis asus Sippari linnas Samaši templis. Hammurapi seaduste kogust võib järeldada, et babüloonialastele oli kasumi mõiste tuntud. Vastavalt koodeksile tuli tehingute (näiteks ost, rent, laen, pantimine jms) puhul saada kirjalik tõend nende toimumisest mitte ainult osapooltelt, vaid ka tehingu tunnistajatelt. Vastasel juhul ei arvestatud tehingut raamatupidamises ning kui ei suudetud tehingu toimumist tõestada, võis asi lõppeda hukkamisega. Muistses Egiptuses oli arvepidamise peaeesmärk laoseisu arvestus. Laohoonetes hoiti riigi raha, kulda ning muud riigivara. Egiptuse arvepidamisele olid iseloomulikud sagedased inventuurid. Avastatud puudujäägid tuli korvata varaliselt vastutavatel isikutel. Babüloonia arvepidamisega võrreldes oli Egiptuse muistne raamatupidamise tunduvalt paindlikum. Savitahvlid kuivasid kiiresti, mis piiras nende kasutamist raamatupidamisregistritena. Papüüruse kasutuselevõtt võimaldas hakata pidama kronoloogilisi registreid (päevaraamatuid). See muutis arvepidamise lihtsamaks ja detailsemaks. Kirjutamisel kasutati musta tinti, punase tindiga tähistati teksti algust ja taandridu (siit pärineb ka punase storno idee). Säilinud papüürused annavad tunnistust, et muistses Egiptuses oli kõrgel järjel krediidindus. Võlausaldaja ja võlgnik õiendasid maksed sularahata arveldustena era- või templipangas, kus mõlemal oli oma arve. Vana-Kreekas oli raamatupidamine antiikaja teiste tähtsamate riikidega võrreldes tagaplaanil. Tuleb siiski rõhutada raamatupidamise mõju kultuurile - kreeka kirjakunst sai alguse tänu raamatupidamisele, kauba ja selle liikumise ülesmärkimise vajadusele. Antiiksed pangad, kus sai pantida, hoiustada ning põllumajandussaadusi ja käsitööesemeid laenata, tekkisid muistses Kreekas juba Homerose ajal (VIII saj e.m.a). Klassikaliseks ajajärguks (V saj e.m.a) oli Kreeka oma arengus idanaabritele järgi jõudnud. Ateena oli muutumas laenuandjate, finantseerijate ja ka pankade keskuseks. Raamatupidamine koosnes alg- ja lõppbilansist ning sissetulekute ja väljaminekute arvestusest. Viidi läbi aastainventuure ning koostati aruandeid. Nii nagu Egiptuseski, graveeriti Vana-Kreekas mõnikord ehitusväljaminekuid kajastavad andmed otse ehitise seinale. Nii näiteks on säilinud Parthenoni templi (ehitati aastail 447-438 e.m.a) seinale graveeritud andmed ehituskulude (469 talenti hõbedat) kohta. Raamatupidamise arengus oli pöördeliseks momendiks raha kasutuselevõtt, mis muutis raamatupidamise paremini mõistetavaks ja loogilisemaks. Enam ei olnud vajadust pidada arvestust lammastes või viljasaagi suuruses, kuna ühismõõtsustajaks sai raha. L. Alver, J.Alver, 2017. Finantsarvestus.Deebet.
Jonas Kalvanas (juunior)

Jonas Viktoras Kalvanas (2. august 1948 Tauragė – 25. aprill 2003 Tauragė) oli Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku piiskop. Ta lõpetas aastal 1966 Tauragės keskkooli, Seejärel õppis aastatel 1968–1974 Kaunase Meditsiiniinstituudis, aastatel 1976–1978 õppis Omski meditsiiniinstituudis, töötas aastatel 1974–1978 Omskis. Aastatel 1978-1983 töötas ta Šilalė haiglas. Aastal 1983 valiti ta Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku Konsistooriumi Presiidiumi liikmeks, aastal 1995 esimeheks. Aastatel 1984-1989 õppis Riia Evangeelses Usuteaduslikus Seminaris. Aastal 1984 pühitseti ta diakoniks, ta teenis Tauragė kogudust. 29. juulil 1990 pühitseti ta Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku pastoriks ja abipiiskopiks. Ta töötas Lauksargiai, Sartininkai, Batakiai, Skaudvilė ja Tauragė kogudustes. Alates 1989. aastast juhtis Kaunase, Marijampole, Joniškise, Radviliškise, Kėdainiai, Biržai ja teiste evangeelsete luterlike koguduste taastamist. Aastal 1990 esindas ta Leedu Evangeelset Luterlikku Kirikut Luterliku Maailmaliidu täiskogul Curitibas Brasiilias. Seal võeti tema ja teiste Balti riikide esindajate murega vastu resolutsioon Balti rahvaste vabadusvõitluse kohta. Aastal 1995 valiti Leedu Kirikute Oikumeenilise Nõukogu presidendiks. Ta osales Klaipėda Ülikooli teoloogiaosakonna loomisel, pidas loenguid. Ta hoolitses vaimulike hariduse, laste ja noorte kristliku hariduse eest. Aastast 1995 oli ta ajakirja "Lietuvos evangelikų kelias" toimetaja. Pärast isa surma valiti ta 29. juulil 1995 oma sinodi poolt kiriku piiskopiks. Ta on maetud Tauragė Joniške kalmistule. Tema isa Jonas Kalvanas (seenior) oli enne teda Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku piiskop.
Jonas Kalvanas (täpsustus)

Jonas Kalvanas on mitme inimese nimiː Jonas Kalvanas (seenior) Leedu luterlik vaimulik, piiskop (1914–1995) Jonas Kalvanas (juunior) Leedu arst ja luterlik vaimulik, piiskop (1948–2003)
Julien Alfred

Julien Alfred (sündinud 10. juunil 2001 Castriesis) on Saint Lucia sprinter, olümpiavõitja. Alfred jõudis 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis mõlemal sprindidistantsil finaali, saades 100 meetri jooksus viienda ja 200 meetri jooksus neljanda koha. 2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis ta 60 meetri jooksus Ewa Swoboda ja Zaynab Dosso ees kuldmedali ajaga 6,98. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis tuli Alfred 100 meetri jooksus olümpiavõitjaks Saint Lucia rekordiga 10,72. 200 meetri jooksus võitis ta Gabrielle Thomase järel ajaga 22,08 hõbemedali. Ta on lõpetanud Texase ülikooli ning ta kuulus Texase ülikooli kergejõustiku naiskonda. 2022. aastal võitis ta USA üliõpilaste meistrivõistlustel esikoha 100 meetri jooksus ja ülikooli naiskonnaga 4×100 meetri teatejooksu. 2023. aastal tuli Alfred USA üliõpilaste sisemeistriks 60 meetri ja 200 meetri jooksus. 2023. aastal võitis ta aasta parimale USA tudengisportlasele antava The Bowermani auhinna. Välisrekordid Siserekordid Julien Alfred. texassports.com. Vaadatud 22.5.2024 Julien Alfred Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Abraham Janssens

Abraham Janssens (ka Jans(s)ens van Nuyssen, u. 1567/75 Antverpen – 1632 Antverpen) oli flaami maalikunstnik. Tegeles peamiselt religioosse maaliga. Oli ülimalt kindel joonistaja, keda iseloomustab selge kompositsioon. Hinnati eluaeg väga kõrgelt. Madalmaade romanistide esindaja ja Peter Paul Rubensi eelkäija. "Midase kohus", 1601-1602, õli, lõuend. Sloveenia Rahvusgalerii "Küllusesarve sünd", u 1619, õli, lõuend. Seattle'i Kunstimuuseum "Scaldis ja Antwerpia", 1609, õli puul. Antwerpeni Kuninglik Kaunite Kunstide Muuseum "Pietà ", 1602-1603, õli, lõuend. Saint Bavo katedraal "Kahtlev Toomas", 1610-1615, õli, lõuend. Erakogu "Kuningate kummardamine", 1605, õli, tammepuit. Karlsruhe Riiklik Kunstihall Anu Allikvee. Johannes Mikkeli kollektsioon. 16.–20. sajandi Lääne-Euroopa, Vene, Hiina kunst. Näituse tekst. Eesti Kunstimuuseum 2006
Rein Kuusik

Rein Kuusik (sündinud 21. juulil 1954 Tallinnas) on eesti informaatikateadlane. Rein Kuusik lõpetas Tallinna 1. Keskkooli 1972 ja Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna infotöötluse eriala 1977; oli TPI kaugõppeaspirant 1984–1988. Majandusteaduste kandidaat 1989, professor 2001. Rein Kuusik töötas Eesti Raadio arvutuskeskuses matemaatik-programmeerijana 1977–1981 ja osakonnajuhataja asetäitjana 1981–1988. Alates 1988 Tallinna Tehnikaülikoolis: infotöötluse kateedri/informaatikainstituudi vanemteadur 1988–1997, dotsent 1997–2001; professor informaatikainstituudis 2001–2016 ja tarkvarateaduse instituudis 2017–2018. Oli informaatikainstituudi direktor 1999–2016. Aastast 2018 emeriitprofessor. Põhilised uurimisvaldkonnad: infosüsteemide evolutsiooniline arendamine, monotoonsete süsteemide teooria, tehisintellekti rakendused, andmekaevandamine, andmeanalüüs. Eesti teaduse biograafiline leksikon, 2. köide Eesti Teadusinfosüsteem Rein Kuusik Eesti Teadusinfosüsteemis Rein Kuusiku publikatsioonid
Balatonboglár

Balatonboglár (saksa keeles Sankt Egidi) on linn Ungaris Somogyi komitaadis Fonyódi kreisis. Balatonboglár on Balatonboglári veinipiirkonna keskus. Balatonboglár asub Balatoni järve lõunakaldal, Balatonlellest läänes, kreisikeskusest Fonyódist umbes 8 km idakirdes ja komitaadikeskusest Kaposvárist ligikaudu 47 km põhjas. Linna läbib Budapesti–Székesfehérvári–Gyékényesi raudteeliin. Asulat on esmamainitud 1211. aastal (villa Boclar). Türgi ikke lõppemise järel asustati vahepeal tühjaks jäänud piirkond uuesti. 1870. aastatel hakkas Balatonboglár kujunema suvituskohaks. 1978. aastal ühendati Balatonboglár Balatonlellega Boglárlelle nime all. Boglárlelle sai linnaõigused 1986. aastal. 1991. aastal muudeti Balatonboglár ja Balatonlelle jälle eraldi asulateks, mõlemad säilitasid linnaõigused. http://www.ksh.hu/apps/hntr.telepules?p_lang=HU&p_id=33853 Detailed Gazetteer of Hungary, vaadatud 23.09.2024. Városunk Története Balatonboglár. Vaadatud 21. mai 2024 Története Nyaraljon Balatonlelle. Vaadatud 21. mail 2024
Geordie Beamish

George Beamish (sündinud 24. oktoobril 1996 Hastingsis) on Uus-Meremaa keskmaa- ja takistusjooksja. Ta sai 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis 3000 meetri takistusjooksus viienda koha. 2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis ta 1500 meetri jooksus kuldmedali ameeriklaste Cole Hockeri ja Hobbs Kessleri ees. Väljas Sees Allikas: Rahvusvaheline kergejõustikuliit Geordie Beamish Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)
Metsakõdu

Metsakõdu on metsa all kõdunev orgaaniline aine, kus on suur hulk langenud puude ja muude taimede jäänuseid. Metsakõdu on oluline osa metsa ökosüsteemist, see pakub elupaika erinevatele taimedele ja loomadele ning aitab kaasa metsa toitainetsüklile. Metsakõdu tekib siis, kui puud, oksad ja muu taimestik langevad maha ning hakkavad lagunema. Aja jooksul moodustub metsakõdu paks kiht, mis võib olla mitu meetrit sügav. Lagunenud materjal pakub toitu teistele mikroorganismidele, seenhaigustele ja putukatele. Metsakõdu on metsale hea, sest selle lagunenud materjal tagastab mullale toitaineid, mis aitavad toetada uue taimestiku kasvu. Metsakõdusid leidub igal metsatüüpidel kogu maailmas. Need võivad olla rohkem või vähem arenenud sõltuvalt kliimast, metsa vanusest ja koostisest ning muudest keskkonnateguritest. Niiske kliimaga piirkondades leidub tihedamaid ja rohkem lagunenud metsakõdusid, samas kui kuivemates piirkondades võivad need olla vähem arenenud. Ajalooliselt on metsakõdu olnud oluline allikas kütte- ja ehitusmaterjalidele ning seda on kasutatud ka traditsioonilises meditsiinis. Tänapäeval mõistetakse üha enam metsakõdu ökoloogilist tähtsust ning neid peetakse oluliseks säilitada metsa ökosüsteemi tervise tagamiseks.
Hesperis tristis

Hesperis tristis on ristõieliste sugukonda arvatud taimeliik. Hesperis tristis andmebaasis eElurikkus
Francesco Bartolozzi

Francesco Bartolozzi (21. september 1727, Firenze – 7. märts 1815, Lissabon ) oli Itaalia-inglise vaselõikaja, ofortist ja kirjastaja. Asus 1764 Londoni, kus arendas välja õrna-maalilise laadi, millel oli suur edu. Sai 1768 Londoni Kunstiakadeemia asutajaliikmeks. Sai omal ajal rohkelt tellimusi reprodutseerimiseks (peamiselt kuulsate kaasaegsete Angelika Kauffmanni, Joshua Reynoldsi, jt. järgi). Tal oli oma ateljee paljude õpilasetega, kelle poolt loodut ta viimistles ja oma nimega signeeris. Asus 1802 Lissaboni, kus töötas surmani sealse kunstiakadeemia direktorina. Fr. Bartolozzi on üks tuntumaid 18. saj. graafikuid, kes mõjutas seda kunstiliiki eriti Inglismaal. Ta oli üks esimesi punktmaneeri ja pliiatsimaneeri rakendajaid ning väljaarendajaid. Eesti Kunstimuuseumi kogus on ligi 40 Francesco Bartolozzi graafilist lehte. Anu Allikvee. Johannes Mikkeli kollektsioon. 16.–20. sajandi Lääne-Euroopa, Vene, Hiina kunst. Näituse tekst. Eesti Kunstimuuseum 2006 "Eesti muuseumide veebivärav - Otsing". www.muis.ee. Vaadatud 21. mail 2024.
Kanamuna

Kanamuna on kodulinnu, eelkõige kana munarakk, mida toodetakse munemisperioodil. Kanamune kasutatakse laialdaselt toiduvalmistamisel ja need on oluline valkude, vitamiinide ja mineraalainete allikas paljudes dieetides üle maailma. Kanamuna koosneb peamiselt valgust, rasvast ja veest, samuti sisaldab see vitamiine (nagu A-, D- ja B-vitamiinid) ning mineraalaineid (nagu raud ja kaltsium). Munakollane sisaldab enamikku munas leiduvatest rasvadest, valkudest, vitamiinidest ja mineraalainetest, samas kui munavalge koosneb peamiselt valgust ja veest. Munakoore pinnal võib olla kaitsvaid kile- või kitiinikihte, mis aitavad säilitada muna värskena ja kaitsta seda väliste kahjustuste eest. Kanamune kasutatakse mitmesugustes toitude valmistamisel, alates lihtsatest hommikusöögitoitudest kuni keerukamate magustoitude ja küpsetisteni. Need on oluline koostisosa paljudes toitudes, sealhulgas koogid, küpsetised, omletid, praed, salatid ja kastmed. Kanamunad on toiteväärtuslik toiduaine, mis sisaldab mitmeid olulisi toitaineid. Munad on hea valguallikas ning sisaldavad ka olulisi vitamiine ja mineraalaineid. Siiski tuleks meeles pidada, et munad sisaldavad ka kolesterooli ning nende tarbimist peaks piirama inimestel, kellel on kõrge kolesteroolitaseme või südamehaiguste risk. Eestis toodetakse ja tarbitakse kanamune laialdaselt. Kodumaised kanamunad on saadaval erinevates suurustes ja kvaliteedis ning neid müüakse nii väikestes kohalikes talupoodides kui ka suurtes jaekaubandusketides üle riigi. https://opik.fyysika.ee/index.php/book/section/13829 https://davafoods.ee/muna-kasulikkus Eesti Maaülikool: Kanamunatööstus Terviseamet: Munade tarbimise soovitused "Kogu tõde kanamunadest, tallegg.ee". opik.fyysika.ee. Vaadatud 21. mail 2024. "Muna kasulikkus". davafoods.ee. Vaadatud 21. mail 2024. "Väiketootja munaäris: Müümiseks pead eristuma". www.pollumajandus.ee. 26. oktoober 2015. Vaadatud 21. mail 2024.
Sarah Mitton

Sarah Dawn Mitton (sündinud 20. juunil 1996 Liverpoolis) on Kanada kuulitõukaja. Ta võitis 2019. aasta suveuniversiaadil Napolis kuulitõukes kuldmedali. Sama aasta maailmameistrivõistlustel Dohas piirdus ta 24. kohaga. 2021. aastal toimunud olümpiamängudel Tokyos Mitton ebaõnnestus ja sai kvalifikatsioonis 28. koha. 2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis oli Mitton seitsmes. Sama aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is sai Mitton neljanda koha tulemusega 19.77. Ka pronksmedali võitnud Jessica Schilder tõukas 19.77, kuid paremuselt teiste katsete võrdlus andis kolmanda koha Schilderile. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis Mitton Chase Ealey järel hõbemedali tulemusega 20.08. 2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis ta 20.22-ga kuldmedali, edestades Yemisi Ogunleyet ja Chase Jacksonit. Tema isiklik rekord kuulitõukes on 20.68, mis on tõugatud 11. mail 2024 Fleetwoodis. See on ühtlasi Kanada rekord. Mitton on õppinud Windsori Ülikoolis merebioloogiat. Sarah Mitton Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel (inglise)