laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aasta muusik

Aasta muusik (nimetatud ka Eesti Raadio aasta muusik) on aunimetus, mille annavad Eesti Rahvusringhäälingu muusikatoimetajad muusikule, kelle loomingulised saavutused on edendanud Eesti muusikakultuuri ja kes on teinud koostööd Eesti Rahvusringhäälinguga. Aasta muusik 2019 on Kadri Voorand. ERR Kultuur, 14. jaanuar 2020. Velmet, Toomas (10. jaanuar 1986). "Festival, mis kestab ühe päeva". Sirp ja Vasar (2): 10 – cit. via DIGAR. "Kroonikat". Raadioleht (3): 4. 14. jaanuar 1985 – cit. via DIGAR. Normet, Virve (26. oktoober 1996). "Eesti Raadio aasta muusik ehk traditsioonid ja argielu". ERR. Vaadatud 15. veebruaril 2024. Olav Ehala — Aasta Muusik 2005, Publik.ee, 6. jaanuar 2006 Aasta muusik 2001 Silvi Vrait: "Parimad ajad on veel ees!", Ohtuleht.ee, 7. jaanuar 2002 Aasta Muusik 2010 on Urmas Sisask, Uudised.err.ee, 3. jaanuar 2011. Aasta Muusik 2011, Vikerraadio.ee Aasta muusik 2013 on Oleg Pissarenko, Sirp, 30. detsember 2013. Risto Joostile antakse üle aasta muusiku tiitel, ERR.ee 22. jaanuar 2019. Aasta muusik 2020 on Mari Kalkun. Postimees, 6. jaanuar 2021. Aasta muusik 2021 on helilooja Jüri Reinvere. ERR, 13. jaanuar 2022. "Aasta muusik 2022 on tšellist Marcel Johannes Kits". ERR. 19.12.2022. "Aasta muusik 2023 on Pärt Uusberg". ERR. 11.12.2023.
Alberto Vaquina

Alberto Clementino António Vaquina (sündinud 4. juulil 1961) on Mosambiigi poliitik, kes oli 8. oktoobrist 2012 kuni 9. jaanuarini 2015 Mosambiigi peaminister. Alberto Vaquina õppis Portugalis arstiteadust, spetsialiseerudes troopikameditsiinile. Ta on FRELIMO liige. Ta on olnud Sofala provintsi kuberner. 2010. aastast oli ta Tete provintsi kuberner. Mozambique president sacks PM in cabinet reshuffle, Daily Times Guebuza’s new man, Africa Confidential
Hage Geingob

Hage Gottfried Geingob (3. august 1941 Grootfontein – 4. veebruar 2024) oli Namiibia poliitik, alates 21. märtsist 2015 kuni surmani Namiibia president. Enne seda oli ta alates 4. detsembrist 2012 Namiibia peaminister. Hage Geingob sai 1961. aastal Okahandja kolledžist õpetajakutse. Aastal 1964 asus ta USA-s politoloogiat õppima ning sai 1970 Fordhami ülikoolist bakalaureuse- ja 1974 New Yorgi The New Schoolist magistrikraadi. Aastal 2004 kaitses ta Leedsi ülikoolis doktorikraadi. Ta oli pärast kolledži lõpetamist lühikest aega õpetaja, seejärel töötas aastatel 1962–1963 Edela-Aafrika Rahvaorganisatsiooni (SWAPO) esinduses Botswanas. Aastatel 1964–1971 oli ta SWAPO esindaja ÜRO juures, seejärel töötas kuni 1975. aastani ÜRO sekretariaadis. Aastatel 1975–1989 oli ta Lusakas ÜRO Namiibia instituudi direktor. Geingob pöördus 1989. aastal pärast pikka võõrsilolekut kodumaale tagasi ja temast sai SWAPO valimiste koordinaator ning seejärel asutava kogu esimees. Aastatel 1990–2002 kuulus ta parlamendi alamkotta. Aastal 1990 sai Geingobist iseseisva Namiibia esimene peaminister ning ta oli selles ametis kuni 2002. aastani. Seejärel keeldus ta presidendi pakutud haldusministri portfellist ja siirdus peagi tööle Washingtonis tegutsenud organisatsiooni Global Coalition for Africa. Alates 2005. aastast on ta uuesti parlamendi liige. Hage Geingob oli alates 2007. aastast SWAPO asepresident. 8. aprillist 2008 kuni peaministriks saamiseni oli ta Namiibia kaubandus- ja tööstusminister. 2019. aasta novembris toimunud presidendivalimistel sai Geingob 56,3% häältest, mis oli vähem kui viis aastat tagasi. SWAPO vastaskandidaat Panduleni Itula, Bernadus Swartbooi Landless Movement (LPM) juht sai 30% häältest. Endise Lõuna-Aafrika apartheidi lähedale kuulunud Populaarse Demokraatliku Liikumise (PDM) opositsiooniliider McHenry Venaani kogus aga 5,3% häältest. SWAPO sai seega 65% Rahvusassamblee kohtadest, saamata kahe kolmandiku häälteenamust, nagu eelmises seadusandlikus koosseisus. "Who's Who". Originaali arhiivikoopia seisuga 11. juuni 2011. Vaadatud 2. jaanuaril 2013. Cabinet Shake Up "Namibia leader taps trade minister as likely successor". Originaali arhiivikoopia seisuga 29. oktoober 2013. Vaadatud 2. jaanuar 2013. Elulugu
Alfred Raadik

Alfred Raadik (17. detsember 1918 Tallinn – 28. jaanuar 1998 Tallinn) oli eesti rahvatantsujuht, pedagoog ja noorte tantsupidude idee elluviija. Alfred Raadik oli üld- ja noortetantsupidude üldjuht viiel korral: 1962, 1965, 1967, 1972 ja 1977. Lisaks oli ta kolmel korral liigi üldjuht. Aastatel 1982, 1987 ja 1990 oli peo aujuht. Koos abikaasa Niina Raadikuga lõi palju tantse eelkõige just suurte pidude jaoks. Nende tantse on esitatud üldtantsupidudel kaheteistkümnel korral. Alfred Raadiku põhitöö oli poistele käsitöö õpetamine Tallinna 17. keskkoolis (hilisemas Tallinna 46. Keskkoolis ja tänases Pelgulinna Gümnaasiumis). Õpetajana töötas ta 40 aastat. 1967 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane 1977 Eesti NSV rahvakunstnik 1994 Anna Raudkatsi rahvatantsustipendium 75 aastat Eesti tantsupidusid, lk 277 Raamat ja helikandja teenekate tantsuõpetajate loomingust[alaline kõdulink]. Pressiteade. Vaadatud 02.01.2012 75 aastat Eesti tantsupidusid. Koostajad Lille-Astra Arraste, Ilma Adamson, Anneli Ammas, Ülle Feršel, Kadri Tiis, Juris Žigurs ja Kadri Valner. Kirjastus Varrak, Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts. Tallinn 2009. https://arhiiv.err.ee/vaata/rahvakunstnikud-alfred-raadik
Lambertus van Klaveren

Lambertus van Klaveren (kuni 1916 Steenhorst; 26. september 1907 Rotterdam – 12. veebruar 1992 Rotterdam) oli Hollandi poksija. Ta perekonnanimi vahetus 1916. aastal, kui ta ema abiellus uuesti ning ta sai oma kasuisa perekonnanime. Van Klaveren oli kokku neljakordne Hollandi meister – kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1926. aastal ja sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) aastatel 1927–1929. Van Klaveren võitis sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta oli esimene ja on seni ainuke Hollandi poksija, kes on tulnud olümpiavõitjaks. Van Klaveren poksis juulist 1929 kuni märtsini 1956 elukutselisena. Ta pidas kokku 110 kohtumist, millest võitis 80 (neist 21 nokaudiga), kaotas 21 (neist 4 nokaudiga) ja viigistas 9 kohtumist. Ta on olnud elukutseliste Hollandi meister kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) aastatel 1930–1940 ja keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1947. aastal ning Euroopa meister kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) aastatel 1931–1932 ja keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1938. aastal. Bep van Klaveren Rotterdam. Bep van Klaveren 1935. Bep van Klaveren - Kid Pompeij Amsterdam 15 feb 1954. Bep van Klaveren 1982. Ka Lambertus van Klavereni noorem poolvend Pieter oli tuntud Hollandi poksija. 9. suveolümpiamängude poksivõistlus. Amsterdam 1928. Tulemused inglise keeles Lambertus van Klaveren veebisaidil Olympedia (inglise) Lambertus van Klaveren veebisaidil BoxRec (inglise)
Külomikron

Külomikronid (ingl chylomicron) ehk lipoproteiinikerakesed ehk ULDL (ultra low-density lipoproteins ehk ülimadala tihedusega lipoproteiinid) on lipoproteiinid, mille abil transporditakse lipiide soolestikust lümfisüsteemi. Kuna lipiidid on kehavedelikes lahustumatud, ümbritsetakse nad hüdrofiilse apolipoproteiinkihiga, moodustades külomikroni. Külomikronid on lipoproteiinidest suurimad, nende läbimõõt võib olla 75 kuni 1000 nm või rohkemgi. Inimestel toodavad külomikroneid sooleepiteelirakud ehk enterotsüüdid eelkülomikronitest ja nad väljuvad rakust eksotsütoosi teel. Külomikronidena toimub söödud lipiidide, nagu triglütseriidide ja rasvlahustuvate vitamiinide imendumine ning transport veres ja lümfis. Külomikronid liiguvad läbi mitmete kudede, kuid lipoproteiinide ainevahetuses on olulised rasv- ja lihaskude ning maks. Vereringes eemaldab ensüüm lipoproteiini lipaas külomikronide küljest rasvhappejääke, mida kasutatakse rasv- ja lihaskoes energia saamiseks või talletatakse. Järele jäävad jäänuk-külomikronid, mis koosnevad peamiselt kolesteroolist ja mis metaboliseeritakse maksas. Endotsütoos Golgi kompleks Lipoproteiinid Lümf Tsütosool Tüümus Veri Zhyvotovska, A., Yusupov, D., McFarlane, S. I. (2019). "Introductory Chapter: Overview of Lipoprotein Metabolism". McFarlane, S. I. (toim). Dyslipidemia.{{raamatuviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) Engelking, L. R. (2014). Textbook of Veterinary Physiological Chemistry. Academic Press. Lk 411–415. 1996. Meditsiinisõnastik. Tallinn, Medicina Rahmany, Sehra & Jialal, Ishwarlal. "Biochemistry, Chylomicron". NCBI Bookshelf. Vaadatud 15.01.2020.{{netiviide}}: CS1 hooldus: mitu nime: autorite loend (link) M. D. Robertson, M. Parkes, B. F. Warren. Mobilisation of enterocyte fat stores by oral glucose in humans. Gut 2003 52: 834-839, doi: 10.1136/gut.52.6.834. Mobilization of enterocyte fat stores by oral glucose in humans Shahzad Siddiqi, Shadab A. Siddiqi, Charles M. Mansbach II. Sec24C is required for docking the prechylomicron transport vesicle with the Golgi. The Journal of Lipid Research, 51, 2010, 1093-1100., doi:10.1194/jlr.M002758. [1] Lauralee Sherwood, Hillar Klandorf, Paul H. Yancey. Animal Physiology: From Genes to Organisms. (Google'i raamat)
Talum

Talum ehk impost (ladina keelest impostus 'asetatud') on sageli dekoratiivselt kujundatud horisontaalne plaat, mis sarnaselt kapiteeliga kannab kaare, seina või võlvi koormuse üle püsttoele (piilarile, liseenile vm). Talum kujunes välja hilisantiigi ja bütsantsi arhitektuuris (bütsantsi kapiteel esineb enamikul juhtudel koos trapetsjate külgedega talumiga). Tavaline ehitusdetail ka romaani ja gooti arhitektuuris. Renessanss- ja barokkarhitektuuris, mis pöördub tagasi antiiksete orderite juurde, talumit kapiteelil ei kasutata, kuid talumivööna võib see esineda portaalidel. Bütsantsi akantuskapiteel kõrge trapetsja talumiga (San Vitale basiilika Ravennas) Talumiga akantuskapiteel Karolingide-aegses Höchsti Justinuse kirikus Romaani kapiteel talumiga Quedlinburgi Servatiuse kirikus Romaani kimppiilar samakujulise talumiga. St-Eutrope, Saintes Rikkalikult kaunistatud kapiteeli nelinurkne profileeritud talum Prantsusmaal Burgundias Lormes'is Saint-Albani kirikus]] Tellisdetailidest kapiteel ja talum. Chorini klooster Karikjas pungkapiteel profileeritud täisnurkse talumiga Esimene (joonis 1) kujutatud talumitest on kaunistatud ainult lihtsa geomeetrilise ornamendiga, mis oli 12. sajandil Île-de-France'is, Normandias, Champagne'is ja Burgundias tavaliselt kasutusel. Järgmine, profileeritud talum (joonis 2) on benediktlaste abtkonna koorilt Vézelays. Joonisel 3 on kujutatud ümar talum, mis paistab Pariisi Notre-Dame'i katedraali külgkabeli akendest. 13. sajandi lõpus selle elemendi kasutamisest peaaegu loobuti. 14. sajandil talumi profiil vähenes ja kitsenes, ning 15. sajandil redutseerus see hoopis lihtsaks ümarvöödiks (joonis 4). Profileerimata romaani talum Joonis 1 Joonis 2 Joonis 3 Joonis 4 Abakus Talumivöö Talum teatmeteoses "Dictionnaire raisonné de l’architecture française du XIe au XVIe siècle" (prantsuse keeles, illustratsioonid)
Paduvere oja

Paduvere oja on vooluveekogu Jõgevamaal Jõgeva vallas. Oja läbib Vaimastvere, Kõola, Paduvere ja Liivoja küla. Paduvere oja suubub Pedja jõkke. 18. sajandi Ludwig August Mellini kaardi järgi sai oja alguse Päde küla, Kärde ja Ripuka mõisa vahelisest Kemba soost. Kõola ja Rohe vahelisel maanteel Mäemõisa lähedal oli ojal Pikkaperse nimeline kõrts ja veskikoht. Seoses Pedja raudteejaama, Päde liivakarjääri ja uue maanteega on tänapäeval teede ja oja asukoht mõnevõrra muutunud. 19. sajandi verstakaartidel kus on raudtee juba peal kannab sarnast aga samas veidi erinevat nime Pikapere Rohe saeveskist allavoolu paiknev veskikoht Pedja jõel. Paduvere oja keskkonnaportaalis
Hea sadam

"Hea sadam" on August Mälgu 1942. aastal ilmunud romaan. "Hea sadam" lõpetab Mälgu rannatriloogia, kuhu kuuluvad veel "Õitsev meri" (1935) ja "Taeva palge all" (1937). Romaani 2. trükk ilmus 1946. aastal (ilmunud Rootsis, kirjastaja Orto), 3. trükk 1971. aastal (kirjastaja Eesti Raamat) ja 4. trükk 2009. aastal (kirjastaja Pegasus). Romaani põhjal on Raadioteater lavastanud 1989. aastal ka raadiokuuldemängu. Romaani tegevus leiab aset 20. sajandi alguses Lääne-Eesti saarel kalurikülas kahe aasta vältel. Peategelaseks on Juulius (Jull), 14-aastane vaeslaps, kelle võtab enda hooldada kalur Taavi, Kipri talu hea südamega, kuid alkoholilembene peremees. Jull hakkab Taavi käe all õppima kalapüüdmist ja paatide valmistamist. Umbes aasta hiljem kolib perre elama ka Julli õde Luisi, kes on põgenenud enda hooldaja juurest. Sel ajal haigustub Liisu ning Luisi jääb teda koos Liisu õe Mariega hooldama. Kuna niigi väikses elamises on rohkelt inimesi, otsustab Jull pärast seda, kui külast on läbisõidul väike kaubalaev, selle meeskonnaga liituda. Ta satub Tallinna ja Soome, kohtub Tallinnas isaga, kes oli pere omal ajal maha jätnud, ning naaseb koos temaga külasse. Nad lepivad kõrvalasuva Jaaguõue talu perenaise Kristiinega kokku, et saavad kasutada naise lapsepõlvekodu Lahepera. Sinna kolib ka Luisi ning romaan lõpeb positiivsete nootidega: taas ühinenud pere hakkab tasapisi jalgu alla saama. Raadioteater: kuuldemäng "Hea sadam" – err.ee (kasutatud 2. jaanuar 2013) Merle Sukk "Rannaolustik August Mälgu rannatriloogias". Proseminaritöö – fillu.edu.ee. Tartu Ülikooli eesti kirjanduse õppetool, 1997
Max Oscheit

Max Oscheit (22. märts 1880 Berliin – 10. veebruar 1923 Berliin) oli saksa helilooja. Tema laul "Das Schwarzwaldlied" ("Das Lied vom Rehlein") on eestikeelses Sergius Lipu tõlkes tuntud kui "Mets mühiseb".
Tsiboorium

Tsiboorium võib tähendada mitut asja: Tsiboorium on sammastele toetuv kate altari kohal Tsiboorium on kaanega anum armulaualeiva hoidmiseks
Tsiboorium (arhitektuur)

Tsiboorium on baldahhiinitaoline ehitis altari kohal, mis koosneb neljast või enamast sambast ja neile toetuvast katusest. Eesti kirikuarhitektuuris ei ole kasutatud. Näiteid: marmorist romaani tsiboorium Santa Maria in Valle Porclaneta kirikus, Rooma San Paolo Fuori le Mura tsiboorium, Lateraani basiilika tsiboorium, Lorenzo Bernini kujundatud Saalomoni sammastega tsiboorium Rooma Peetri kirikus.
Kate

Kate on midagi kattev asi, materjal, pealiskiht või konstruktsioon: Hulga kate – hulkade süsteem, mille ühend sisaldab (katab) vaadeldavat hulka Lahtine kate – lahtiste hulkade süsteem, mis osutub mõne topoloogilises ruumis vaadeldava hulga katteks Võileivakate Kate on inglise naisenimi, lühend nimest Catherine. Kate on perekonnanimi. "Kate" on Valerie Sherrardi noorteromaan. "Kate" on ansambli Ben Folds Five laul. Kate (KDE Advanced Text Editor) on tekstiredaktor. KATE on raadiojaam Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis. KATE ehk Kansai Airport Transportation Enterprise on Jaapani transpordifirma. Orkaan Kate tabas 1985. aastal USA-d. Taifuun Kate tabas 1970. aastal Filipiine. CSS Kate oli Ameerika kodusõjas konföderatsiooni sõjalaev. Nakajima B5N, liitlaste poolel hüüdnimega Kate, oli Jaapani torpeedopommitaja Teises maailmasõjas. (2156) Kate on asteroid. Kâte keel Katus
Tsiboorium (anum)

Tsiboorium on liturgiline kunstipäraselt kujundatud, kõrge, kaanega karikas pühitsetud hostia ehk armulaualeiva hoidmiseks. Sarnaneb tabernaakliga.
Pierre de Carcavi

Pierre de Carcavi (ka Carcavy; u 1600, tõenäoliselt 1603, Lyon - aprill 1684, Pariis) oli prantsuse matemaatik, Louis XIV kuningliku raamatukogu sekretär. De Carcavi oli pankuri poeg. Ta oli kirjavahetuses mitmete toonaste kuulsamate matemaatikute ja filosoofiga, kelle seas olid Pierre de Fermat, Marin Mersenne, Blaise Pascal, Galileo Galielei, Evangelista Torricelli, Jacob Spon ja René Descartes. algselt minister Colberti ja hiljem kuninga raamatukoguhoidjana andis ta välja kardinal Mazarini memuaarid 55 köites. 1666. aastal valiti ta Prantsuse Teaduste Akadeemia liikmeks, kus ta kohtus Christiaan Huygensi, Gilles de Robervali, Adrien Auzout', Jean Picardi, John Welshi jpt-ga. Pärast Fermat surma hoolitses Carcavi tema käsikirjade eest. Charles Henry "Pierre de Carcavy, intermédiaire de Fermat, de Pascal, et de Huygens" Pierre Costabel "Pierre de Carcavy et ses relations italiennes" Rmt: M. Bucciantini ja M. Torrini, toim. "Geometria e atomismo nella scuola galileiana" Firenze, 1992 Joseph Fr. Michaud, Louis Gabriel Michaud Biographie de Carcavi Carcavi sur Galileo Carcavi sur Mac Tutor Jean Beaude "Sur Persée, à propos d'une lettre de Picot à Carcavi relative à l'expérience barométrique" Suzanne Solente "Nouveaux détails sur la vie et les manuscrits de Pierre de Carcavi" (1953) Lettre de M. Pecquet à Carcavi (1667) Relation de Fermat à Carcavi (1659) Carcavi garde du cabinet des médailles. Visite virtuelle de la BNF (site Richelieu)
Antoine Arnauld

Antoine Arnauld (6. veebruar 1612 – 8. august 1694) oli Prantsuse katoliiklik teoloog, filosoof ja matemaatik. Arnauld oli üks jansenistliku Port-Royali rühmituse juhte ning suurepärane patristika asjatundja.
Burchard de Volder

Burchard de Volder (26. juuli 1643 Amsterdam – 21. märts 1709 Leiden) oli Hollandi füüsik ja filosoof. Sündinud Amsterdamis mennoniitide perekonnas, õppis de Volder esmalt Utrechtis (1660) ja 1670. aastast filosoofiat Leideni Ülikoolis Franz (Franciscus Sylvius) de le Boë (Dubois) käe all. De Volderi algatusel rajati Leideni Ülikoolis 1675. aastal füüsikalabor. Ta kogus kõikvõimalikke mõõteriistu ja tegi arvukalt füüsikademonstratsioone, eriti Robert Boyle'i avastusi illustreerides. Tema labor oli omaaegsete seas ainulaadne. Tänapäeval on teada, et De Volder oli ka Gottfried Leibnizi üks tähtsamaid filosoofilisi korrespondente. De Volderil oli arvukalt õpilasi nii kodu- kui ka välismaalt. Üks tuntumaid neist oli Herman Boerhaave. Paul Lodge "Leibniz's Close Encounter with Cartesiansim in the Correspondence with De Volder" Rmt: "Leibniz and His Correspondents" Cambridge University Press, 2004, ISBN 0-521-83410-4, lk 162–192 Burchard de Volder portaalis Neurotree
Paavo Kaimre

Paavo Kaimre (sündinud 28. augustil 1964) on eesti metsandusteadlane. Aastatel 2013–2017 oli ta Eesti Maaülikooli õppeprorektor. Paavo Kaimre Eesti Teadusinfosüsteemis
Damaris Cudworth Masham

Leedi Damaris Cudworth Masham (18. jaanuar 1659 – 20. aprill 1708) oli inglise filosoof. Ta oli Cambridge'i platonistliku filosoofi Ralph Cudworthi tütar ja empiristliku filosoofi John Locke'i sõber. Masham avaldas kaks teost teoloogia, epistemoloogia ja moraalifilosoofia teemadel. Ta pidas kirjavahetust Gottfried Wilhelm Leibnizi ja Locke'iga metafüüsika küsimustes. Damaris Cudworth sai leedi Mashamiks, kui ta 1685. aastal abiellus Sir Francis Mashamiga. Masham, Damaris Cudworth, A Discourse Concerning the Love of God, Printed in London for A. and J. Churchil at the Black-Swan in Paternoster-Row, 1696 Masham, Damaris Cudworth, Occasional Thoughts in reference to a Virtuous or Christian Life, Printed in London for A. and J. Churchil at the Black-Swan in Paternoster-Row, 1705 Beer, E. S., The Correspondence of John Locke, vol II (of VII) (Oxford, Clarendon Press, 1976) (Mashami kirjavahetus John Locke'iga) Frankel, Lois, "Damaris Cudworth Masham" Mary Ellen Waithe, toim., "A History of Women Philosophers", Vol. 3, Kluwer, 1991, pp. 73-85. (Reprint väljaandest "Hypatia", 1989). Reprint teoses: Linda Lopez McAlister, toim., "Hypatia's Daughters: 1500 Years of Women Philosophers" Indiana University Press. Lady Masham, Stanford Encyclopedia of Philosophy
Simon Foucher

Simon Foucher (1. märts 1644 Dijon – 27. aprill 1696 Pariis) oli prantsuse filosoof. Foucher pooldas akadeemilist skeptitsismi: ta ei nõustunud dogmatismiga, kuid ei laskunud ka pürronismi.
Paul Gallas

Paul Gallas (25. jaanuar 1885 Alt-Rehfelde, Crossen, Oldenburg – 18. september 1944 Kasepää lähedal) oli Saksa sõjaväelane (kindralmajor). Ta osales Esimeses ja Teises maailmasõjas, hukkus Eestis. [1]
Heino Elleri nimeline muusikapreemia

Heino Elleri nimeline muusikapreemia ehk Elleri muusikapreemia on Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi (ETMM) poolt antav muusikapreemia. Preemia antakse kas noorele heliloojale või isikule, kes on andnud suure panuse Heino Elleri loomingu tutvustamisse. Muusikapreemia antakse välja Elleri helitööde ettekannetest Eesti Autorite Ühingu kaudu kogutavat rahast. Preemiaid hakkas ETMM välja andma 1998. aastal. Preemia saaja kuulutatakse välja 7. märtsiks, Heino Elleri sünniaastapäevaks. Lisaks rahalisele preemiale antakse laureaadile mälestusesemena lleri enda voolitud jalutuskepp. Aastatel 2012–2016 preemiat välja ei antud. 2017. aasta preemia laureaadiks valiti viimaste aastate heliloomingu väljapaistva taseme ja teoste edu eest noor helilooja Liisa Hirsch. Lisaks preemiale otsustati sel korral välja anda ka Heino Elleri nimeline auhind, mille pälvis plaadifirma Toccata Classics kaudu Eesti muusikat tutvustav Martin Anderson. Preemia ja auhind antakse üle Heino Elleri 130. sünniaastapäeval G. Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis. Heino Elleri Suur Auhind https://web.archive.org/web/20190214065425/https://tmm.ee/virtuaalne/HeinoEller/?show=muusikapreemia (vaadatud 12.02.2019) Heino Elleri nimeline muusikapreemia, Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum, vaadatud 2. jaanuar 2013 Heino Elleri nimelise muusikapreemia laureaat on selgunud. - Teatri ja Muusikamuuseumi pressiteade, 6.03.2017 Tallinna Keelpillikvartett. Eesti Muusika Infokeskus. Preemia koduleht
Külalised tulevikust

"Külalised tulevikust" (vene keeles "Гостья из будущего") on Nõukogude Liidu minitelesari. Lastele mõeldud ulmeseiklusfilm koosnes viiest osast, see filmiti aastail 1983–1984 ning oli esmakordselt eetris 1985. aasta kevadise koolivaheaja päevil, 25.–29. märtsini. Filmi aluseks on Kir Bulõtšovi jutustus "Sada aastat edasi" ("Сто лет тому вперёд", 1977). Tegemist on ühe populaarsema nõukogude lastefilmiga, mis saavutas kultusfilmi staatuse ning tegi väga kuulsaks peaosatäitja Natalja Gusseva, kes mängis 2084. aastast 1984. aastasse saabunud koolitüdrukut Alissa Seleznjovat. Koolipoiss Kolja Gerassimovi mängis Aleksei Fomkin, kosmosepiraate Vjatšeslav Nevinnõi ning Mihhail Kononov. Tuntuks sai ka filmi tunnuslaul, Jevgeni Krõlatovi muusika ning Juri Entini sõnadega "Kaunis kaugus" ("Прекрасное далёко"). Telekava, 25.–31. märts 1985 (Moskva) Filmi koduleht, mielofon.ru Külalised tulevikust andmekogus IMDb (inglise)
2012. aasta muusikas

◄◄ | ◄ | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012. aasta muusikas | 2013 | 2014 | 2016 Teised sündmused • 2012. aasta kirjanduses  • 2012. aasta kunstis  • 2012. aasta spordis Aastad muusikas • 2012 sündinud muusikainimesed  • 2012 surnud muusikainimesed 6. jaanuar – 2011. aasta Raadio 2 Aastahitt 3. märts – Eesti Laul 2012 21. aprill – Kanada laulja Michael Buble kontsert Saku Suurhallis maailmaturnee "The Crazy Love Tour" raames 26. mai – 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus 30. juuli – rokkbändi Red Hot Chili Peppers kontsert Tallinna Lauluväljakul 25. august – Lady Gaga kontsert Tallinna Lauluväljakul maailmaturnee "The Born This Way Ball" raames 11. detsember – Inglise rokkbändi Muse kontsert Saku Suurhallis 2012. aasta Eesti Muusikaauhinnad 2012. aasta Eesti Popmuusika Aastaauhinnad Aasta muusik Paavo Järvi "Akustiline" (HND) "Jääorel" (Jäääär) "Kolme pääsukese kohvik" (PS Troika) "Kuula" (Ott Lepland) "Mao tee kalju peal" (John Stuart Mill) "Per aspera ad astra" (Põhja-Tallinn) "The Magic Gift Box" (Iiris Vesik) "Öö mu kannul käib" (Ott Lepland) "Kosmos ootab" (Paha Polly) 20. jaanuar – Etta James 11. veebruar – Whitney Houston 29. veebruar – Davy Jones 13. mai – Donald Dunn 17. mai – Donna Summer 26. mai – Vello Orumets