laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Priekulė vald

Priekulė vald (leedu keeles Priekulės seniūnija) on teise järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis. Vald ulatub lääneosas Kura lahe kaldale. Valla pindala on 162 km². 2011. aasta seisuga elas seal 7829 inimest. Valla keskus on Priekulė linn (2011. aastal oli seal 1413 elanikku). Vallavanem on Daiva Bliūdžiuvienė. Dreverna Kuningas Wilhelmi kanal Priekulė Vallas on järgmised külad. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 10. november 2015. Vaadatud 6. novembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#klai_r
PKB

PKB on lühend, mis võib tähendada: proteiinkinaas B Pärnu Kontserdibüroo
Józef Ignacy Kraszewski

Józef Ignacy Kraszewski (28. juuli 1812 Varssavi – 19. märts 1887 Genf) oli poola kirjanik, publitsist ja kirjastaja. Józef Ignacy Kraszewski oli pärit vaesunud aadliperekonnast. 1829. aastal alustas ta meditsiiniõpinguid Vilniuse Ülikoolis. 1830. aastal arreteeriti ta põrandaalusesse salaorganisatsiooni kuulumise eest. Vahi alt vabanes ta 1832. aastal ja kuni 1833. aastani oli politseijärelvalve all. 1838–1860 elas ta Volõõnias, kus tegeles kirjandusliku loomingu ja ühiskondliku tegevusega ning pidas mõisa. 1860. aastal asus Kraszewski elama Varssavisse. 1863. aasta ülestõusu mahasurumise järel oli ta sunnitud põgenema välismaale. Kuni 1885. aastani elas ta Saksamaal Dresdenis, seejärel Šveitsis Genfis. Józef Ignacy Kraszewski kirjanduslik looming on väga mahukas. Oma teostes käsitles ta põhiliselt Poola ajalugu ja ühiskonna- ning kultuuriprobleeme. Eesti keeles on 1900. aastal ilmunud Józef Ignacy Kraszewski romaan "Kuningas" ja 1957. aastal jutustus "Sõnajalaõis". http://culture.pl/pl/tworca/jozef-ignacy-kraszewski http://notatek.pl/jozef-ignacy-kraszewski-zyciorys#gref http://www.granice.pl/recenzja.php?id=84&ida=240 http://www.britannica.com/biography/Jozef-Ignacy-Kraszewski
STS-107

STS-107 oli Space Shuttle'i programmi 113. missioon ja kosmosesüstik Columbia viimane missioon. Columbia startis 16. jaanuaril 2003 Kennedy Kosmosekeskusest. Missioon kestis 15 päeva ja selle kestel tegi meeskond SPACEHAB-is teaduskatseid. Columbia pardal olnud 7 astronauti hukkusid koos laevaga 1. veebruaril 2003, kui Columbia purunes Maa atmosfääri sisenedes. Õnnetust uurinud komisjon tuvastas õnnetuse põhjusena augu kosmoselaeva kuumuskilbis. Auk tekkis kuumuskilpi stardi ajal, kui Space Shuttle'i välispaagi küljest eraldunud kohvrisuurune vahutükk tabas süstiku vasakut tiiba. Atmosfääri sisenemisel hakkas vasak tiib aeglaselt üle kuumenema ja lagunema. Lõpuks viis see juhitavuse kadumiseni ja laeva purunemiseni. Meeskonnas oli seitse liiget ja komandöriks oli Rick D. Husband, kellele see oli teine missioon. Meeskonnas oli laadungi spetsialistina ka Ilan Ramon, kes sai selle missiooniga esimeseks Iisraeli kodanikuks kosmoses. "What Happened on January 16, 2003". On This Day. Vaadatud 2. november 2018. "CAIB Releases New Report Volumes". NASA HSF. Originaali arhiivikoopia seisuga 14. juuli 2019. Vaadatud 2. november 2018. "Columbia Disaster: What Happened, What NASA Learned". Space.com. Vaadatud 2. november 2018. "Ilan Ramon". Israeli Space Agency. Vaadatud 2. november 2018. "STS-107". NASA. Originaali arhiivikoopia seisuga 6. veebruar 2018. Vaadatud 2. november 2018.
Energia raudteepeatus

Energia raudteepeatus oli raudteepeatus Ida-Virumaal Narvas, Tallinna–Narva raudtee ääres. Peatus asus Soldina ja Narva raudteejaama vahel (kilomeeter 312). Raudteepeatus suleti 2001. aastal seoses Narva–Musta rongiliini sulgemisega. Infot peatuse kohta; fotod Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
Appi, kollid!

"Appi, kollid!" (ingl. "Aaahh!! Real Monsters") on Ameerika Ühendriikide joonissari, mille loojad on Gábor Csupó ja Peter Geffney. Sarja tootis animatsioonistuudio Klasky Csupo kanalile Nickelodeon aastail 1994–1997. Nelja hooaja jooksul läks eetrisse 52 jagu. Jagude pikkus oli 22–24 minutit. Eestis on sarja näidanud Kanal 2. Appi andmekogus IMDb (inglise)
Sandra Alusalu

Sandra Alusalu (sündinud 6. august 1987) on Eesti kiiruisutaja ja spordipedagoog. Ta lõpetas 2006. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi, 2009. aastal terviseteaduste bakalaureuseseõppe Tallinna Ülikoolis ja 2011. aastal sporditeaduste magistriõppe Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas. Aastatel 2011–2015 töötas ta Türi põhikoolis kehalise kasvatuse õpetajana. 2015. aastast on ta Põltsamaa Ühisgümnaasiumis kehalise kasvatuse õpetaja ja uisutamisringi juhendaja. Ta on tegelenud kiiruisutamisega alates 2005. aastast Väino Treimani juhendamisel. Ta on tulnud Eesti meistriks 2006. ja 2007. aastal väikeses mitmevõistluses ning 2014. aastal 5000 meetris. Ta on püstitanud mitu Eesti rekordit: 500 meetrit ajaga 48,78; 1000 meetrit ajaga 1.38,93; 1500 meetrit ajaga 2.31,93 ja 3000 meetrit ajaga 5.19,70. Kõik need rekordid püstitas ta 2007. aastal. Ta valiti hooajal 2006/2007 Eesti parimaks naiskiiruisutajaks. Sandra Alusalu õde on kiiruisutaja Saskia Alusalu. Sandra Alusalu elukaaslane on kehalise kasvatuse õpetaja Maikel Mikson, neil on 2020. aastal sündinud tütar Sanna. Sandra Alusalu Eesti spordi biograafilises leksikonis Biograafia ESBL-is
Olav Keerberg

Olav Keerberg (17. aprill 1935 Tartu – 4. november 2015) oli eesti taimefüsioloog. Ta lõpetas 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli teoreetilise füüsika erialal. Ta töötas 1957–2004 Harkus Eksperimentaalbioloogia Instituudis, algul inseneri ja nooremteadurina, 1972–2004 taimefüsioloogia osakonna juhatajana. Ta uuris fotosünteesi, kasutades süsiniku radioaktiivse isotoobi 14C metoodikat. 1972. aastal kaitses ta Moskvas NSV Liidu Teaduste Akadeemia K. Timirjazevi nimelises Taimefüsioloogia Instituudis bioloogiateaduste kandidaadi väitekirja "Интенсивность света как фактор регуляции фотосинтетического метаболизма углерода" (Valguse intensiivsus kui süsiniku fotosünteetilise metabolismi regulatsiooni tegur). 1989. aastal kaitses ta samas instituudis bioloogiateaduste doktori väitekirja "Süsiniku fotosünteetilise metabolismi kvantitatiivsed karakteristikud". 2005. aastast kuni surmani töötas ta Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudis, algul taimefüsioloogia osakonna juhatajana, hiljem erakorralise vanemteadurina. 1982 – Eesti NSV riiklik preemia 1992 – Karl Ernst von Baeri medal Tiit Pärnik, Üle Niinemets. In memoriam Olav Keerberg (17.04.1935–02.11.2015) Кээрберг, Олаф. Интенсивность света как фактор регуляции фотосинтетического метаболизма углерода: автореферат кандидата биологических наук. Академия наук СССР, Институт физиологии растений им. К. А. Тимирязева, 1972 Eesti teadusinfosüsteem. Olav Keerberg Olav Keerberg Eesti Teadusinfosüsteemis
Ants-Peep Silvere

Ants-Peep Silvere (4. juuli 1933 – 13. mai 1983) oli eesti bioloog, tsütoloog ja mikroskopist. Ta töötas Eksperimentaalbioloogia Instituudis Harkus, kus rajas elektronmikroskoopia labori. http://entsyklopeedia.ee/artikkel/silvere_ants-peep
Sendvarise vald

Sendvarise vald (leedu keeles Sendvario seniūnija) on teise järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis. Valla pindala on 72 km². 2011. aasta seisuga elas seal 5033 inimest. Valla keskus on Slengiai küla. Vallavanem on Loreta Kuprienė. Kuralaste muinaskalme Kalnuvėnai külas Jakai Vaade Purmaliai linnamäele Vallas on järgmised külad. Lisaks küladele asub vallas veel Klausmyliai huutor, kus aastal 2011 oli 11 elanikku. http://www.klaipedos-r.lt/go.php/lit/Sendvario-seniunija/708/1[alaline kõdulink] http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#klai_r
Jaanikildi rahn

Jaanikildi rahn on rändrahn, mis asub Viljandi maakonnas Mulgi vallas Mõõnaste külas, Õisust umbes 3,5 km põhja poole jääva Jaanikildi talu lähistel. Jaanikildi rahn on looduskaitse all olev objekt alates 1939. aastast. Jaanikildi rahn Eesti looduse infosüsteemis Jaanikildi rahn (ürglooduse objekt) Eesti looduse infosüsteemis Jaanikildi rahn (kaitsealune üksikobjekt) Eesti looduse infosüsteemis Jaanikildi rahn keskkonnaportaalis
Rotovormimine

Rotovormimine on vormimise meetod, mida kasutatakse seest õõnsate esemete valmistamiseks. Rotovormimise korral täidetakse seest õõnes kuumutatav valuvorm vormitava materjaliga ja pannakse aeglaselt pöörlema. Pehmenenud materjal jaotub ühtlaselt laiali ja kleepub vormi seinte külge. Enam kui 80% juhtudest on vormitavaks materjaliks polüetüleen. Tüüpilisteks rotovormimise abil saadud toodeteks on suured veemahutid, liiklustõkked ja -koonused ning laste mänguväljakute osad. "ROTOMOLDING". www.zerma.com. 7. november 2015. Originaali arhiivikoopia seisuga 6.11.2015. Vaadatud 7.11.2015.
Veiviržėnai vald

Veiviržėnai vald (leedu keeles Veiviržėnų seniūnija) on teise järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis. Valla pindala on 188 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3055 inimest. Valla keskus on Veiviržėnai alev (2011. aastal oli seal 840 elanikku). Vallavanem on Edita Sluckienė. Pėžaičiai Eidukai rändrahn Skomantai linnamägi Šalpėnai kalmistu Vallas on järgmised külad. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 7. novembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#klai_r
Puriin

Puriin (tähis R) on bitsükliliste heteroaromaatsete ühendite hulka kuuluv keemiline aine, mille molekulis on neli lämmastikuaatomit. Molekuli ehitus sarnaneb indooli omaga, kuid 3., 5. ja 7. positsioonis on süsinikuaatomi ja vesinikuaatomi asemel lämmastikuaatom. Molekuli võib vaadelda koosnevana pürimidiini ja imidasooli tsüklitest (ta on lihtsaim [4,5-d]pürimidiin). Sellepärast on aine teised nimed 3,5,7-triasaindool ja 7H-imidaso[4,5-d]pürimidiin. Molekulivalem on C5C4N4. CAS-i registreerimisnumber on 120-73-0. Puriin on puriinide aineklassi põhiliige. Puriin looduses vabalt ei esine, küll aga esineb selle derivaate. Puriini sai esmakordselt 1884 Emil Fischer kusihappe kuumutamise teel. Puriini toodetakse aminoatsetonitriilist ja formamiidist või ftalimiidatsetonitriilist ja tris-formaminometaanist. Teine viis põhineb Wilhelm Traube leiutatud Traube sünteesil 4,5-diaminopürimidiinist ja veevabast sipelghappest. Puriin on normaaltingimustel tahke, moodustab rombilise kristallvõrega värvilisi nõelakujulisi kristalle. Aine molaarmass on 120,11 g·mol−1, tihedus 1,22 g·cm−3. Sulamistemperatuur on 217 °C. Puriin lahustub hästi vees, kuumas etanoolis ja benseenis, lahustub halvasti dietüüleetris, atsetoonis ja kloroformis. Tahke puriini põlemisentalpia on −2708 kJ·mol−1, vastav tekkeentalpia 169,4 kJ·mol−1. Puriini molekuli võib käsitada kondenseerunud ringsüsteemina, mis koosneb heterotsüklilistest ühenditest pürimidiinist (punane) ja imidasoolist (roheline). 7H-puriin on tasakaalus oma isomeeri 9H-puriiniga. Puriin ei kuulu ohtlike ainete hulka. Keskmine surmav annus rottidel intraperitoneaalsel manustamisel on 800 mg·kg−1. Puriini sai esmakordselt 1884 Emil Fischer kusihappe kuumutamise teel. Nime pani ta kokku ladina sõnast purus 'puhas' koos sõnaga uricus 'kusi-' (kusihappe nimetuses acidum uricum), sest kusihape on puriini derivaat ja seega on puriin kusihape "puhtal kujul". Aastal 1898 Fischer ka sünteesis puriini esimesena.  Pikemalt artiklis Puriinid  Pikemalt artiklis Puriinalkaloidid Puriini derivaadi ksantiini derivaatide seas on ka mõned alkaloidid: D. G. Watson, R. M. Sweet, R. E. Marsh. The crystal and molecular structure of purine. – Acta Crystallographica, 1965, 19, lk 573–580. Resümee ja algus. D. R. Kirklin, E. S. Domalski: Enthalpy of combustion of purine. – The Journal of Chemical Thermodynamics, 1984, 16, lk 633–642. Resümee. Sissekanne PubChemis TOXNET sigmaaldrich.com
Ingeburg Lange

Ingeburg Lange (sünninimi Ingeburg Rosch; 24. juuli 1927 Leipzig – 13. juuli 2013 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane. Ingeburg Lange isa oli kommunistlik poliitik Alfred Rosch (1899–1945). Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta rätsepaks. 1945. aastal astus ta Saksamaa Kommunistliku Partei liikmeks. Kommunistide ja sotsiaaldemokraatide sundliitmise järel sai temast 1946. aasta aprillis Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei liige. 1946–1961 töötas Ingeburg Lange erinevatel ametikohtadel Saksa Vaba Noorsoo Liidus. 1951. aasta septembrist kuni 1952. aasta juulini õppis ta Moskvas Komsomoli Kõrgkoolis. 1955–1961 õppis ta kaugõppes Parteikõrgkoolis Karl-Marx, mille lõpetas ühiskonnateadlasena. 1961. aasta augustist oli Ingeburg Lange Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee naiste osakonna juhataja. 1963. aastal sai Ingeburg Lange Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmekandidaadiks ja 1964. aasta detsembris Keskkomitee liikmeks. Alates 1973. aastast oli ta SSÜP Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat ja Keskkomitee Sekretariaadi naisasjade sekretär. Lisaks oli ta 1952–1954 ja 1963–1989 Rahvakoja (parlamendi) liige. 8. novembril 1989 astus Ingeburg Lange koos kogu poliitbürooga ametist tagasi, kuid ta valiti ka uude poliitbüroosse. 3. detsembril 1989 astus ta koos kogu Keskkomiteega teist korda ametist tagasi. 21. jaanuaril 1990 heideti Ingeburg Lange Demokraatliku Sotsialismi Parteist välja. Hiljem pensionil olles ta poliitikaga ei tegelnud. Ingeburg Lange tütar Katja Lange-Müller (1951) on kirjanik. Inge Lange : fr. deutsche Politikerin (DDR) Munzinger Ingeborg Lange geb. 24. Juli 1927 Leipzig Chronik der Wende Lange-Müller, Katja Bücher-Wiki
Vėžaičiai vald

Vėžaičiai vald (leedu keeles Vėžaičių seniūnija) on teise järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis. Valla pindala on 160,5 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4288 inimest. Valla keskus on Vėžaičiai alev (2011. aastal oli seal 1646 elanikku). Vallavanem on Liudas Laukaitis. Lapiai Maciuičiai vesiveski Maciuičiai linnamägi Gerduvėnai kalmistu Vallas on järgmised külad. "Arhiivikoopia". Originaali arhiivikoopia seisuga 5. märts 2016. Vaadatud 7. novembril 2015.{{netiviide}}: CS1 hooldus: arhiivikoopia kasutusel pealkirjana (link) http://statistics.bookdesign.lt/table_125_03.htm?lang=lt#klai_r
Tarbes

Tarbes [tarb] on linn Prantsusmaal Hautes-Pyrénées' departemangus. Ta on departemangu prefektuur (prefecture) ehk halduskeskus. Linn on viie kantoni keskuseks. Ta oli ka ajaloolise Bigorre krahvkonna pealinn. Linn asub Prantsuse Püreneede mäestikus, Oksitaania piirkonna edelaosas ja Hautes-Pyrénées' departelangu kesk-loodeosas. Linna territoorium asub 284–326 meetri kõrgusel üle merepinna. Aastal 2011 oli tema linnastu Midi-Pyrénées' regiooni teine linnastu rahvaarvult. Seal elas 116 056 elanikku. Linna läbivad põhja-lõuna suunal kolm jõge: idas l'Adour ning läänes l'Echez ja temasse suubuv la Gespe. Huesca 1964, (Hispaania) Altenkirchen 1972, (Saksamaa) Populations légales 2021 Linna ametlik koduleht (prantsuse keeles) Linna vapi ajaloost (prantsuse keeles)
Bagnères-de-Bigorre

Bagnères-de-Bigorre [banjeer də bi'gorr] on linn Prantsusmaal Hautes-Pyrénées' departemangus. See on departemangu üks kahest alam-prefektuurist (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskusest. Linn asub Pürenee mäestikus, Oksitaania piirkonna edelanurgas ja Hautes-Pyrénées' departemangu keskel 440–2872 meetri kõrgusel merepinnast. Rooma impeeriumi ajal kuulus linn Rooma võimu alla. Impeeriumi kokkuvarisemisest kuni aastani 1171 puuduvad selle kohta aga igasugused märkmed. Arvatakse, et asula jäeti täielikult maha umbes aastal 580 pärast seda tabanud maavärinat ja hiljem laastanud katku. Katk on linna tabanud ka aastatel 1628, 1653 ja 1654. André Joseph Boussart (1758–1813), vabariiklaste ja keisririigi armeekindral, suri linnas Alfred Roland (1797–1874), helilooja ja linna konservatooriumi rajaja Marie-Armand d'Avezac de Castera-Macaya (1798–1875), arhivaar ja geograaf, sündis linnas Jean-Jacques Vignerte (1806–1870), poliitik, suri linnas Charles Dancla (1817–1907), viiuldaja ja helilooja, sündis linnas Charles Duclerc (1812–1888), poliitik, sündis linnas Dominique Soulé (1863–1953), tööstur, kes rajas 1877. aastal raudteetarvikuid tootva töökoja, mis tegutses aastani 1992 Blanche Odin (1865–1957), maalikunstnik, suri linnas Julián Bourdeu (1870–1932), ajakirjanik ja politseikomissar Argentinas, sündis linnas Philadelphe de Gerde (1871–1952), Félibrige organisatsiooni poetess, kellele on linnas pühendatud monument Marcellin Duclos (1879–1969), ooperilaulja, sündis ja suri linnas Sir Alan Brooke (1883–1963), Suurbritannia feldmarssal (Field marshal), sündis linnas Pierre-Georges Latécoère (1883–1943), tööstur ja ärimees, sündis linnas Tony Poncet (1918–1979), tenor, elas linnas Jean Gachassin (1941–), Prantsuse Tenniseföderatsiooni president, sündis linnas Jean-Louis Bruguès (1943–), peapiiskop, sündis linnas Jean-Paul Betbèze (1949–), majandusteadlane, sündis linnas Wilfrid Forgues (1969–) ja Frank Adisson (1969–), 1996. aasta olümpiavõitjad kanuuslaalomis Tutzing (Saksamaa) Alhama de Granada (Hispaania) Granarolo dell'Emilia (Itaalia) Populations légales 2021 Linna ametlik koduleht (prantsuse keeles)
Deborah Kerr

Deborah Kerr (sünninimi Deborah Jane Kerr-Trimmer; 30. september 1921 Helensburgh, Šotimaa – 16. oktoober 2007 Botesdale) oli šoti päritolu Briti filminäitleja. Kerr kandideeris kuuel korral parima naispeaosatäitja Oscarile. Aastal 1994 sai ta au-Oscari elutöö eest. Oma elu viimastel aastatel kannatas ta Parkinsoni tõve all. Deborah Kerr andmekogus IMDb (inglise)
Aureilhan (Hautes-Pyrénées)

Aureilhan (hääldus o'rel'an) on linn Prantsusmaal Hautes-Pyrénées' departemangus. See on departemangu üks kantoni keskustest. Linn kuulub ka Tarbesi linnastusse. Linna territoorium asub 284–385 meetri kõrgusel üle merepinna. Alfaro 1981, (Hispaania) Populations légales 2021 Linna koduleht (prantsuse keeles)
Lannemezan

Lannemezan (hääldus lann'mesa(n)) on linn Prantsusmaal Hautes-Pyrénées' departemangus. Linna territoorium asub 442–647 meetri kõrgusel üle merepinna. Edmond Lay (1930) – arhitekt, sündis linnas Jean-Paul Abadie (1958) – mitmete autasudega pärjatud prantsuse kokk. Tondela 1995, (Portugal) Populations légales 2021 Linna ametlik koduleht (prantsuse keeles)
Vic-en-Bigorre

Vic-en-Bigorre [vik e(ö)n bi'gorr] on linn Prantsusmaal Hautes-Pyrénées' departemangus. Linna territoorium asub 192–323 meetri kõrgusel üle merepinna. Marie-Barthélémy de Castelbajac (1776–1868), linnas sündinud poliitik. Edmond Desca (1855–1918), linnas sündinud skulptor. Populations légales 2021 Linnavalitsuse koduleht (prantsuse keeles) Piirkonna turismiinfo (inglise keeles)
Puriinid

Puriinid on puriini derivaadid. Nad kuuluvad heteroaromaatsete ühendite hulka. Koos pürimidiinidega on puriinid nukleiinhapete olulised koostisosad. Nad ei ole inimorganismis asendamatud ained. Et loomade nahal ja siseelunditel on suur puriinide sisaldus, siis sisaldavad neid rohkesti ka loomsed toiduained. Inimorganismis lagundatakse puriinid kusihappeks ja väljutatakse neerude kaudu; mitmetel muudel loomaliikidel toimub ka edasine lagundamine (näiteks veistel allantoiiniks). Puriini molekulis 2., 6. ja 8. positsioonil olevate vesinikuaatomite asendamisel teiste jääkidega saadakse mitmesugused puriini derivaadid: DNA ja RNA koosseisus normaalselt ettetulevaid komponente adeniini ja guaniini nimetatakse puriinalusteks või ka lihtsalt puriinideks. Modifitseerumise tõttu võivad RNA või DNA osadeks ajutiselt olla ka hüpoksantiin ja ksantiin, kuid reparatsiooniensüümid vahetavad nad välja. 7-metüülguaniin moodustab mRNA mütsi. Teised tähtsamad puriinid on hüpoksantiin, ksantiin, teobromiin, kofeiin, kusihape ja isoguaniin. Et puriinide molekulid sisaldavad lõike, mille põhimuster on N=C–X–H (kus X = O, S või NH), siis on võimalik tautomerie (laktaam-laktiimtautomeeria, tiolaktaam-tiolaktiimtautomeeria, imiin-enamiintautomeeria). Kui adeniin ja guaniin seonduvad 9. positsioonis riboosi (DNA puhul desoksüriboosi C-1-aatomiga, tekivad nukleosiidid adenosiin ja guanosiin. Riboosi estrifikatsioonil fosfaadiga tekivad nukleotiidid, mis on paljude füsioloogiliselt oluliste molekulide koostisosad. (Vaata ka: riboflaviin, adenosiinmonofosfaat (AMP), adenosiintrifosfaat (ADP), adenosiintrifosfaat (ATP), ribonukleiinhape (RNA), desoksüribonukleiin (DNA), tsükliline adenosiinmonofosfaat (cAMP), nikotiinamiidadeniindinukleotiidfosfaat (NADPH), nikotiinamiidadeniindinukleotiid (NADH), flaviinadeniindinukleotiid (FAD), koensüüm A, suktsinüülkoensüüm A.)
Puriinalused

Puriinalused (ka lihtsalt puriinid) on DNA ja RNA koosseisus normaalselt esinevad puriinid, nimelt adeniin ja guaniin.
Emil ja salapolitseinikud (film, 1931)

"Emil ja salapolitseinikud" on 1931. aastal valminud Saksamaa mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Erich Kästneri samanimelisel raamatul. Emili ema saadab ta koolivaheajal Berliini vanaema juurde. Ta peab viima vanaemale 140 riigimarka. Rongis aga pakub end härra Grundeisina tutvustanud võõras Emilile unerohuga kommi ja varastab talt raha ära. Tuttavate laste abiga asub aga Emil Berliinis Grundeisi jälitama. Lõpuks õnnestub neil Grundeis tabada, kui see läheb panka raha vahetama. Politsei vahistab Grundeisi ja selgub, et tegelikult on ta pangaröövel Mitlinski. Kurjategija tabamise eest saab Emil 1000 riigimarka preemiat. Rolf Wenkhaus – Emil Tischbein Käthe Haack – proua Tischbein, Emili ema Fritz Rasp – Grundeis Rudolf Biebrach – vahtmeister Jeschke Olga Engl – vanaema Inge Landgut – Pony Hütchen Hans Schaufuß – Gustav Hans Albrecht Löhr – "Teisipäev" Hans Richter – "Lendav Hirv"
Séméac

Séméac [seme'ak] on linn Prantsusmaal Hautes-Pyrénées' departemangus. Ta kuulub Tarbesi linnastusse. Populations légales 2021 Linna koduleht (prantsuse keeles) Tarbesi linnastu lehekülg Séméacist (prantsuse keeles)
Bordères-sur-l'Échez

Bordères-sur-l'Échez (hääldus bordeer sür l'ešee) on linn Prantsusmaal Hautes-Pyrénées' departemangus. Linna territoorium asub 273–378 meetri kõrgusel üle merepinna. Alcanar (Hispaanias, Kataloonia) Populations légales 2021 Linnavalitsuse koduleht (prantsuse keeles)
Cahors

Cahors [ka'or] on linn Prantsusmaal Loti departemangus. Ta on departemangu prefektuur (prefecture) ehk halduskeskus. Linn on kolme kantoni keskus. Linn oli varasema Prantsuse Quercy provintsi keskus. Linna territoorium asub 105–332 meetri kõrgusel üle merepinna. Johannes XXII (Jacques Duèze), paavst, kes pärines linna kõrgklassi perest. Clément Marot, 1495. aastal linnas sündinud luuletaja. Olivier de Magny, umbes 1529. aastal linnas sündinud luuletaja. Guillaume Lacoste, jurist, ajaloolane, proviisor. Anne Jacques Jean Galdemar (1769–1837), vabariigi ja keisririigi armee kindral. Jean-Pierre Dellard (1774–1832), linnas sündinud vabariigi ja keisririigi armee kindral. Léon Gambetta, linnas sündinud poliitik. Francis Maratuech, luuletaja, ja ajakirja Quercynois peatoimetaja. Ferdinand de Laroussilhe (1852–1919), kirjanik, Loti Õpetlaste Seltsi president 1890. aastal. Jean-Jacques Chapou, vastupanuliikumise tegelane Saksa okupatsiooni ajal, Gambetta-nimelise lütseumi õppejõud Cahors'is aastal 1936. Augustin Lapeyrière, linnas sündinud rahandustegelane ja restauratsiooni ajal Prantsusmaa rikkaim inimene (tema varanduse väärtuseks hinnati tol ajal 11 miljonit franki). Philippe Gaubert, linnas sündinuid muusik, helilooja ja flöödimängija. Jean Bouzerand, linnas sündinud ajakirjanik. Anatole de Monzie (1876–1947), Prantsuse rahvasaadik ja linnapea. Raymond Coly, linnas surnud luuletaja. Didier Chamizo, linnas sündinud kunstnik. Georges Molinié, linnas sündinud keeleteadlane. Charles Dumont, linnas sündinud muusik ja helilooja. Laurent Salgues, linnas sündinud stsenarist ja filmirežissöör. Philoxène Boyer, linnas sündinud kirjanik. Jean-Pierre Ramel (1768–1815), linnas sündinud keisririigi armee kindral. Louis Darquier, dit "Darquier de Pellepoix" (1897–1980), linnas sündinud okupatsiooniaegne juudiküsimuste komissar aastail 1942–1944. Jean Peyrissac, linnas sündinud maalikunstnik ja skulptor. Jean-Michel Berthelot, sotsioloog ja linna Clément-Marot' nimelise lütseumi õppejõud. Alexandre Lacassagne, linnas sündinud prantsuse arst ja üks kriminaalantropoloogia rajajatest. Léon Bouzerand, linnas sündinud fotograaf. Henri de Laborde de Monpezat, linnas elanud Taani prints Henrik. Claude-François Rostain, linnas elanud riigiametnik, Prantsuse saadik Nigeris ja Andorras. Linnal ei ole sõprussidemeid mitte ühegi linnaga. Populations légales 2021 Linna koduleht (prantsuse keeles)