Дослідження: в Україні бізнес-клімат кращий у регіонах

Summary: Харківська, Львівська, Донецька області, місто Київ та Дніпропетровська область очолили рейтинг інвестиційної привабливості регіонів, вперше розрахований в Україні.

Загалом іноземні інвестиції в Україну на порядок менші, аніж у її найближчих сусідів Рейтинг укладали Київський міжнародний інститут соціології та Інститут економічних досліджень та консультацій на замовлення Державної агенції з інвестицій. Останні п'ять позицій обіймають Полтавська, Кіровоградська, Запорізька області, місто Севастополь та Чернівецька область. Як наголошує директор Інституту економічних досліджень та політичних консультацій Ігор Бураковський, рейтинг не є оцінкою соціально-економічного розвитку регіону, а відбиває лише його інвестиційну привабливість з точки зору самих інвесторів. "Як сонце чи місяць" Доволі цікаво, як у регіонах ставляться до такого чинника стримання інвестицій, як корупція, каже пан Бураковський. Міжнародні організації та самі бізнесмени називають корупцію в Україні однією з головних причин малого обсягу інвестицій. Проте у регіонах, за словами експерта, до корупції ставляться "як до сонця чи місяця - тобто явищ, які можуть подобатися чи не подобатися, але людині просто треба існувати із ними". Тому серед перешкод для бізнесу в регіонах корупцію ставлять десь на десяте місце, додає пан Бураковський. "Це дуже сумно, бо це свідчить про те, що бізнес адаптувався до такого страшного явища, як корупція, що вже навіть не вважає його перешкодою", - каже економіст. Харківщина живе за Черчиллем Ще однією несподіванкою у результатах дослідження стало місце Києва, який за абсолютними обсягами інвестицій є безумовним лідером. "Порівняно невисоке місце столиці (четверте - Ред.), очевидно, пов'язане з тим, що тут працює інший інвестор, більш вимогливий. Такий, що може вирішувати питання на рівні центральної влади, а відтак, і ставлення до Києва, як до локації бізнесу, є дуже своєрідним", - каже Ігор Бураковський. Заступник голови Харківської облдержадміністрації Андрій Моченков каже, що лідерство Харківщини у рейтингу інвестиційної привабливості він пояснює тим, що керівництво області втілює принцип, озвучений британським прем'єром Вінстоном Черчиллем: "Вже сьогодні робити те, про що інші подумають лише завтра". Представник Харківської обласної влади похвалився приходом в регіон такого знакового інвестора, як Shell. Він також розповів, як область планує розвивати випуск ІТ-продукції із високою доданою вартістю у "Технополісі "П'ятихатки" та розбудовувати "село майбутнього". М'які і жорсткі чинники Індекс інвестиційної привабливості регіонів визначали за так званими "жорсткими" і "м'якими" чинниками. Жорсткі - це ті, які дуже важко змінити, наприклад, природні і трудові ресурси, інфраструктура. На м'які чинники можна впливати, передусім, представникам влади. Саме ці, м'які фактори, визначають інших лідерів рейтингу. Наприклад, за ефективністю роботи державних органів Харківська область опинилася лише на п'ятому місці, а Київ - взагалі на 26-му. За простотою адміністративних процедур столиця лише на 13-й позиції, за сплатою податків та рівнем відкритості влади - на 20-й, за рівнем дотримання прав власності - на 23-й, а за корупцією - на 24-й із 27 позицій. Саме тому директор з розвитку бізнесу представництва PricewaterhauseCoopers Енді Кузич радить дивитися на переможців рейтингу у м'яких факторах. Якщо відкинути жорсткі чинники, то перше місце посіла Львівська область, яка стала лідером і за відкритістю влади. За діловим кліматом перед веде Харківська. За ефективністю державних органів та адміністративними процедурами перше і друге місця розділяють Закарпатська та Житомирська область. За дотриманням прав власності та протидії корупції перед ведуть Чернівецька та Житомирська області. Податки та збори легше за все сплачувати у Черкаській області. А от діловий оптимізм найсильніше відчувається у Криму. Утім, незважаючи на те, що Україна є найбільшою країною в Європі, через яку проходять чотири із 10 міжнародних транспортних коридорів, що країна володіє третиною світових запасів чорнозему, за роки незалежності вона отримала на порядок менше іноземних інвестицій, ніж її сусіди. Впродовж останніх років найбільшим іноземним інвестором в Україну був Кіпр, звідки, як вважають експерти, просто реінвестувалися гроші українських олігархів, свого часу виведені з країни для "оптимізації податків".


Фотограф витратив рік, щоб зробити ідеальне фото білок

Summary: Фотограф витратив рік, щоб "вмовити" білок завітати у свій садок і влаштувати фотосесію.

Террі Доннеллі щодня годинами чекав слушного моменту, щоб зробити гарне фото 50-річний Террі Доннеллі встановив у своїй оранжереї метровий дерев'яний каркас і насипав поруч з ним горіхів. Щодня фотограф приходив туди і годинами чекав, коли до нього в гості завітають білки. Він хотів змусити своїх пухнастих моделей позувати і стрибати. Террі поклав горіхи в горщик для квітів в глибині саду і кожні два дні переміщав його ближче до свого будинку. "Білки ненавидять зміни, тому все потрібно було робити дуже повільно", - сказав він. Щойно білки облаштувались, він почав будувати каркас. "Зробити каркас - це п'ять хвилин, а щоб завоювати довіру тварин, потрібно чимало часу", - розповів він. Террі назвав своїх нових друзів відповідно до особливостей їхнього характеру. "Джаггер дуже ефектно рухається. А Брюс Лі виглядає так, ніби займається бойовими мистецтвами", - розповів фотограф. "Білки - чудові істоти, - вважає Террі Доннеллі. - І мені дуже пощастило, що вони щодня ходили до мене у гості" Джаггер і Брюс Лі (на фото) - так фотограф назвав своїх нових пухнастих друзів Хочете отримувати головне в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram або Viber! .


Порошенко обговорив з Варфоломієм помісну православну церкву

Summary: Президент України Петро Порошенко у Туреччині зустрівся з Архієпископом Константинополя - Вселенським Патріархом Варфоломієм I і обговорив перспективи створення в Україні Помісної православної церкви.

Петро Порошенко зустрівся з Патріархом Варфоломієм I Як повідомила прес-служба президента, зустріч відбулася у Тронній залі Вселенського Патріархату у Стамбулі, а Петра Порошенка супроводжувала його дружина Марина. "Безумовно, ми говорили про майбутнє України, про мир, про єдину Помісну Православну Церкву, якої прагне і чекає український народ", - наголосив Петро Порошенко на брифінгу після зустрічі. Також президент висловив вдячність Патріарху за "величезну допомогу, яку український народ отримує від Вселенського Патріарха Варфоломія І". "Я дуже вдячний його святості Патріарху Варфоломію І за дуже важливий для нас діалог стосовно майбутнього України", - наголосив Петро Порошенко. У свою чергу Патріарх визнав, що церква Константинополя є "материнською церквою" для народу України. "Ви знаєте, що церква Константинополя є материнською церквою української нації. Ми відчуваємо духовний зв'язок між Константинопольською Церквою та Україною", - сказав Варфоломій І. Вселенський Патріарх є формальним головою всіх православних церков світу. Саме до його повноважень належить офіційне визнання українських православних церков, які не визнає Російська православна церква. Українська православна церква Київського патріархату, як і Українська автокефальна православна церква давно ведуть перемовини з Константинополем про надання автокефалії, що може стати поштовхом до створення Помісної православної церкви, незалежної від Москви. Проте проти цього виступає РПЦ – фактично найбільша православна церква світу, якій в Україні підпорядковується Українська православна церква Московського патріархату.


Блог із Луганська: школа виживання

Summary: Мені здається, той, хто твердо вирішив будувати своє життя в "ЛНР", має пройти певну підготовку. Щось на кшталт школи виживання, польової підготовки із подальшим іспитом.

Раніше в мене такого відчуття не виникало. Раніше - це до війни. У ті довоєнні часи все було зрозуміло: хочеш більше грошей, потрібно більше працювати. Не подобається заробіток - шукай іншу роботу. Хочеш елітного - йди в супермаркет, хочеш дешевше - тобі на ринок. Все просто і зрозуміло. Зараз - спробуй розберися. Кредитів у нас немає, бо немає банківської системи. Ми платимо не тільки за надсилання грошей, але й за їх отримання (відправник переказу, звісно, оплачує його зі свого боку). Коли отримуєш гроші, треба знайти, де менший відсоток - від 7% до 5%. Треба знайти таку роботу, де платять, де платять регулярно, де платять так, щоб вистачало принаймні на харчування. Тобто якщо ви були хорошим лікарем, хорошим інженером чи взагалі будь-яким хорошим фахівцем, то вибирати доведеться між однаково низькою платнею - вибір не такий великий. Ліки Приятель-лікар, хороший лікар, між іншим, здивував своїм здивуванням від життя в "ЛНР": виявляється, він заново вивчає лікарські препарати, виходячи з наповнення місцевих аптек. Каже, лікував таким у 70-ті роки, коли тільки почав працювати. Звичних іноземних препаратів немає. Немає того, чим можна було би їх замінити. Є препарати 70-х - 80-х років, від яких уже відвикли за три останніх десятиліття. Зараз звична річ, коли хворий іде від лікаря зі списком до десяти аналогів одного і того ж препарату. Останні п'ять із них підходять досить віддалено. "Але якщо нічого не знайдете, беріть хоч це", - напучує лікар. Я дзвоню йому прямо з аптеки, щоб запитати, чим замінити призначення, а фармацевт, зі свого боку, шукає якісь аналоги. Ось історія про чудеса медицини. Влітку ми на таксі примчали в травмпункт. На таксі, бо транспорт уже не ходив - було вже близько сьомої вечора. Далі на тому ж таки таксі поїхали у єдину в місті цілодобову аптеку зі списком від люб'язного лікаря. Знайшли два препарати з десяти, які самі собою нічого не значили. Таксист (о, ці всезнаючі і досвідчені таксисти) сміявся, дивлячись на наші страждання: "В місті нічого немає, не шукайте. Все потрібно замовляти з України". Ліки, надіслані гуманітарною організацією в Донецьк. Без такої допомоги знайти знайомі ліки складно У нашому випадку йшлося про гнійне запалення, рахунок ішов на години. Лікар флегматично сказав тоді: якщо не допоможуть ліки, за кілька днів будемо різати. Вночі я не могла спати. Що б я тільки не віддала, аби знайти ці ліки. Півцарства, всі гроші, все. Уранці я підтюпцем бігала по аптеках, шукала ті вісім пунктів, на які була вся надія. Все, що знайшла, було десь якось приблизно подібного спектру дії. Так запевняли аптекарі: мовляв, ось, читайте, ті самі компоненти, що у рецепті, але конкретно цих назв немає, це українські препарати, їх немає в місті. Десь якось приблизно подібне. Не зовсім те, що потрібно. Стан рани я перевіряла щогодини, передбачаючи, що якщо ці "десь якось подібні" препарати не допоможуть, на мене чекає ще більший список і на значно більшу суму. А взагалі, якщо порівнювати це дріб'язкове призначення з розмірами маминої пенсії - п'ятиденне лікування рани, в яку потрапила інфекція, обійшлося в 80% місцевої пенсії, що складає 2 200 рублів. Дозвілля Музей у Луганську, присвячений футболісту Пеле О, для кого зараз важливий цей розділ мирного і благополучного життя? Для студентів - точно ні. На стипендію в 1 445 рублів студенти можуть скластися і дозволити собі суші раз на місяць. При мені нещодавно одна студентка казала, що йде здавати кров - за неї платять відразу 160 рублів + гарячий солодкий чай і обіцянка вихідних... Я знаю цю дівчинку, знаю, що кров у неї візьмуть навряд чи, але ж із яким запалом вона говорила про те, що не має ані копійки, і ці 160 рублів для неї - остання надія. Але за такої парадоксальної ситуації студентське життя вирує - паради молоді з обов'язковою явкою по списках, мітинги, конференції та суботники. "Совок у гіршому його вияві", - почула сьогодні. Нескінченні конференції, щосуботні дії від громадського руху "Світ Луганщині", на які в примусовому порядку зганяють студентів і бюджетників. Нібито непогані ідеї, але ті, кого поголовно і за списком відправляють нести прапори, чомусь оптимізму не відчувають. Виш зобов'язаний забезпечити явку, "Світ Луганщини" - провести і розтиражувати свої заходи в ЗМІ. Не нагадує старий анекдот про явку черниць до бані? Закони О, так, це також параграф неіснуючої книги інструкцій. Розлучення і вступ у спадщину. Купівля-продаж і все те, що вимагає уважності і хорошої підготовки. Як це відбувається зараз? Ніяк. Це працює тільки на території, контрольованій Києвом. Туди виїжджають покупець і продавець. Або платять тим, хто може вирішити питання без твоєї участі. Платять тільки в гривні і без гарантій. Підприємства довоєнного формату стоять без опалення і електрики - підключати дорого. Хороші фахівці-столяри і зварювальники шукають можливості потайки працювати по гаражах і квартирах, щоб не оформляти індивідуальне підприємництво. Нерухомість все одно продають, і все одно є ті, хто її купує. Трикімнатна квартира в хорошому районі з євроремонтом та індивідуальним опаленням зараз коштує близько 16 тисяч доларів. Двокімнатну в такому ж стані можна купити за 12. Кажуть, нерухомість скуповують росіяни. Можливо, знають щось, чого не знаємо ми, або їхня інструкція все ж написана.


Ірак: запеклі бої у Фаллуджі

Summary: Американські військові в Іраку повідомили про важкі сутички з бойовиками у місті Фаллуджа.

За повідомленнями, американські танки атакували позиції повстанців на сході міста, які відповідали обстрілом з мінометів та гранатометів. За даними лікарень, бойові дії перешкоджають їм дістатися до можливих жертв. Свідки повідомляють про поновлення американських авіарейдів на місто. Місто переважно заблоковане американськими морськими піхотинцями, які намагаються перешкодити бойовикам втекти з міста. Тимчасовий іракський уряд вважає цю військову операцію ключовою в рамках наступу з метою повернення під контроль утримуваних повстанцями територій, перед виборами у січні. Напад у Багдаді У районі Багдада Садр Сіті було вчинено мінометний напад на пункт здачі зброї біля футбольного стадіону. Повідомляють, що кілька людей загинули і ще кілька було поранено. Напад стався в останній день, коли вибігає термін здачі зброї, що є складовою програми "зброя в обмін на гроші", яка має на меті припинити збройне протистояння між прибічниками шиїтського клерика Моктади аль-Садра і американськими військами.


Бізнес: газ до сховищ надходить із випередженням

Summary: Огляд ділових новин України та світу за понеділок, 4 вересня 2006 року від Української служби Бі-Бі-Сі.

Теми огляду Станом на 1 вересня в українських підземних газових сховищах було накопичено майже 20 мільярдів кубометрів газу – повідомляє Нафтогаз. У компанії також твердять, що графік закачки газу є більш напруженим, ніж минулого року – зараз щоденно до сховищ закачується близько 120 мільйонів кубометрів, тоді як минулого року - до 90. У Нафтогазі також підтверджують плани довести запаси газу до початку опалювального сезону, тобто до 15 жовтня, до 24.5 мільярдів кубометрів. Вважається, що цього буде достатньо, аби взимку безперешкодно постачати газ українським споживачам та забезпечити безперешкодний транзит російського газу до Європи українською територією. Раніше йшлося про значне відставання від графіку закачки газу до українських сховищ. Не важаючи на це, у Європейському Союзі знову лунають побоювання щодо стабільності поставок російського газу, який складає до чверті загальних поставок газу до Європи. Цього разу це занепокоєння пов’язане із дослідженням експертів Міжнародної енергетичної агенції, у якому йдеться про те, що Росія вкладає недостатньо коштів у розробку нових газових родовищ, а відтак обсяги реального видобутку блакитного пального колись можуть стати меншими, ніж законтрактовані обсяги. Кабінет міністрів доручив КРУ, міністерствам енергетики та економіки, податковій, СБУ та Антимонопольному комітету перевірити діяльність Нафтогазу. Раніше у серпні віце-прем’єр Микола Азаров висловлював здивуванням тим, що ця донедавна прибуткова компанія у 2006 році опинилася на межі банкрутства. Київенерго повністю погасило борги перед компанією Газ України – повідомив перший заступник голови компанії Іван Варга. За його словами, з 28 серпня по 4 вересня поточного року столична теплогенерація перерахувала підприємству 72 мільйонів гривень, з яких більше половини – кредитні кошти. Втім, пан Варга не виключає, що найближчим часом Київенерго може знову накопичити чималу заборгованість через те, що столична влада не підвищувала тарифи на гарячу воду та опалення після того, як підвищилися тарифи на газ. Після тривалої суперечки про погашення заборгованості, з кінця серпня Газ України почала обмежувати постачання палива столичній теплогенерації. Київський мер Леонід Черновецький назвав такі заходи „політичною акцією”. Іван Варга також повідомив, що Нафтогаз веде переговори із РосУкрЕнерго про прямі поставки газу, оскільки, за його словами, купувати газ у УкрГазЕнерго – спільного підприємства Нафтогазу та РосУкрЕнерго – дорожче. Найбагатший українець Ринат Ахметов трохи не дотягнув, аби увійти до десятки найзаможніших людей Центральної та Східної Європи за версією польського часопису Wprost. За оцінками польського видання, статки пана Ахметова становлять близько 7 мільярдів доларів. Його випереджають 10 росіян на чолі із Романом Абрамовичем з його 19 мільярдами доларів. Вперше до списку потрапив найбільший приватний акціонер РосУкрЕнерго, Дмитро Фірташ із майже 2.5 мільярдами. Загалом у цьогорічному рейтингу Wprost є 48 росіян, 14 поляків, 9 румунів, 8 українців, 4 серби, 3 чехи, 3 хорвати, 2 болгар та 2 латишів. Польський уряд бажає, аби США допомогли із будівництвом газопроводу із Центральної Азії до Європи, аби забезпечити незалежність Польщі від поставок російського газу. Навзаєм польський уряд пропонує територію країни для будівництва американської ракетної бази – про це пише варшавський часопис “Реч Посполита”. За інформацією видання, це може стати однією з головних тем на переговорах прем’єр-міністра Польщі, Ярослава Качинського у Вашингтоні. Передбачається, що газопровід може пройти з Казахстану через дно Каспійського моря і територію Грузії до Туреччини, оминаючи Росію. Польська влада вже намагалася знайти альтернативу російському газу, проте норвезьке паливо виявилося надто дорогим, а Алжир та Лівія не виявили інтересу до нового покупця. У свій спосіб намагається знайти альтернативні джерела енергоносіїв і Білорусь. Президент цієї країни, Олександр Лукашенко, заявив, що Мінськ розглядає можливість видобутку нафти у Венесуелі із наступним її продажем в інших країнах. У липні цього року президент Венесуели Уго Чавес побував у Білорусі. Крім того, пан Лукашенко заявив, що Білорусь не буде переплачувати Росії за газ, а має його отримувати за внутрішньо російськими цінами, згідно із Союзним договором між Мінськом та Москвою. Зараз, за словами білоруського президента, російська нафта продається у Білорусі за вищими цінами, ніж в Україні, а ціни на газ, які пропонує російський Газпром, будуть вищими за ціни у Німеччині. Пропонуючи Білорусі купувати газ за 150-200 доларів за тисячу кубів, Газпром готовий обговорювати пільгові ціни лише у випадку продажу контрольного пакету акцій Белтрансгазу. Офіційний Мінськ, у свою чергу, говорить про готовність передати контроль над частиною своїх газотранспортних активів лише в обмін на допуск до видобутку нафти і газу на території Росії. Незважаючи на значні поклади енергоносіїв, цієї зими багато російських споживачів можуть зазнати дефіцит електроенергії – заявив голова РАО ЄЕС Росії, Анатолій Чубайс. Він також твердить, що обмеження певних споживачів є неминучими, а нові підприємства досить часто не працюють через те, що їх не можна підключити до загальних електричних мереж. Про необхідність реформування енергетичної галузі в Росії та реконструкцію енергетичної інфраструктури у Росії вже говорять кілька років, проте масштабність інвестицій та різні погляди до того, хто має взяти на себе ці витрати – держава чи приватні інвестори, – гальмують її початок. Раніше російська преса оцінювала потребу у державних інвестиціях у майже 80 мільярдів доларів впродовж 2006-2010 років. В Афінах лідери Росії, Болгарії та Греції домовилися пришвидшити підписання міжнародної угоди, якою передбачатиметься побудова газопроводу, який з’єднає порти Чорного та Середземного морів, і у такий спосіб полегшить поставки російської нафти на європейський ринок. Планується, що нафтопровід довжиною близько 300 кілометрів з’єднає болгарський чорноморський порт Бургас та Александруполіс, грецький порт на Егейському морі, а його пропускна потужність становитиме від 35 до 50 мільйонів тон нафти на рік. До узбережжя Болгарії нафта постачатиметься танкерами із російського порту Новоросійськ. Таким чином можна уникнути проходження танкерів через Босфор, що зменшить транспортні витрати - в середньому на 8 доларів на одному барелі нафти - та екологічні ризики транспортування. Утім, учасники проекту називають його не конкурентним, а додатковим по відношенню до традиційного маршруту. Загальна вартість будівництва газопроводу оцінюється у 700 мільйонів доларів. Грецька влада також розраховує, що завдяки цьому проекту Південна Європа зможе отримати доступ не тільки до російської, але й до каспійської нафти, а президент Болгарії заявив, що проект буде відкритий для інших учасників. Раніше український нафтопровід Одеса-Броди сприймався як один із альтернативних шляхів постачання каспійської нафти до Європи, і, хоча українські прибічники проекту казали, що він не є конкурентом інших південніших проектів, що обходять Босфор, каспійські видобувники нафти поки що твердять, що їх ресурсів недостатньо, аби заповнити і нещодавно завершений Баку-Тбілісі-Джейхан, і привабливий східний напрямок до Китаю.


Європейська народна партія прийняла 'Батьківщину'

Summary: Українську партію "Батьківщина" прийнято до складу Європейської народної партії.

Генеральний секретар ЄНП Антоніо Лопез-Істуріз після зустрічі з прем'єр-міністром України, лідером "Батьківщини" Юлією Тимошенко у Брюсселі уточнив, що рішення про прийняття "Батьківщини" до складу ЄНП було ухвалено в понеділок на засіданні робочої групи партії, юридичне членство буде оформлено найближчим часом. Він заявив, що ЄНП підтримуватиме Юлію Тимошенко і Віктора Ющенка в їхньому прагненні провести реформи в Україні й забезпечити прозорість у всіх сферах. У свою чергу, Юлія Тимошенко сказала, що прийняття "Батьківщини" до складу ЄНП - це велика політична підтримка. ЄНП є найбільшою партією Європи, яка складається з 69 членів із 37 країн. ЄНП є однією з провідних політичних сил Європейського Союзу. Раніше членом ЄНП також стала й партія "Наша Україна".


Суд виправдав лікарку, яка зробила евтаназію жінці. Пацієнтка могла пручатися

Summary: Суд у Нідерландах зняв обвинувачення з лікарки, яка у 2016 році зробила евтаназію своїй пацієнтці.

Прокурори вважали, що вона зробила недостатньо, аби впевнитися в тому, що жінка дійсно надала згоду на смерть. Проте судді дійшли висновку, що лікарка все робила правильно і відхилив підозри місцевої прокуратури. "Підозрювану виправдано за всіма пунктами звинувачення", - сказав суддя. Померла пацієнтка тривалий час страждала на хворобу Альцгеймера, вона померла у 2016 році. Їй було 74 роки. За версією слідства, під час введення жінці смертельної дози препарату, лікарка попросила родичів пацієнтки потримати її: нібито пацієнтка у цей момент чинила певний спротив. Як проходила процедура евтаназії За чотири роки до своєї смерті і незабаром після того, як їй діагностували хворобу Альцгеймера, пацієнтка написала заяву, в якій попросила зробити їй евтаназію до того, як вона стане повністю залежною від медичного догляду. Але у заяві, кажуть прокурори, жінка зауважила: "Я хочу мати можливість вирішити, коли мені помирати і коли час настав". Водночас лікарка, за версією слідства, прийняла рішення про евтаназію, ґрунтуючись на її першому твердженні. В останній день життя пацієнтки їй у каву додали седативний препарат, і вона знепритомніла. Проте в якийсь момент вона прийшла до тями, і родичам довелося тримати її поки лікарка не завершила процес евтаназії. Родичі померлої пацієнтки підтримували лікарку: "Вона звільнила мою маму з ментальної вʼязниці, в якій та опинилася", - заявляла донька померлої. Нідерланди - це перша країна в світі, яка легалізувала евтаназію. Водночас у законі прописані суворі правила, за якими має відбуватися ця процедура. Хочете отримувати найважливіші новини в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram або Viber!


ООН дає право на операції проти піратів у Сомалі

Summary: Рада безпеки ООН схвалила резолюцію, що дозволяє іноземним збройним силам діяти проти піратів на території Сомалі.

Резолюція, яка має бути чинною упродовж року, передбачає, що перехідний уряд повинен давати дозвіл перед кожною операцією. Американські, європейські та індійські бойові кораблі вже патрулюють води біля узбережжя Сомалі, щоб запобігати нападам, які в останні роки трапляються більш часто через беззаконня в країні. Пірати зараз утримують близько десятка суден, включно з саудівським супертанкером та українським судном зі зброєю і танками. Кореспондент Бі-Бі-Сі у штаб-квартирі ООН каже, що Індонезія, яка має власні проблеми з піратством, була стурбована прецедентом дозволу на порушення територіального суверенітету країни, але зрештою підтримала резолюцію. Активісти міжнародних організацій критикують, що ООН зосередилася на проблемі піратства в Сомалі, але ігнорує проблеми, від яких потерпають сомалійці у щоденному житті.


"Тропічний Трамп": що відомо про нового президента Бразилії

Summary: Президентом Бразилії обрано ультраправого політика Жаіра Болсонару.

Жаір Болсонару приступить до виконання обов'язків 1 січня 2019 року У другому турі виборів він набрав понад 55% голосів, опонент від лівоцентристської Партії трудящих Фернанду Аддад - майже 45% голосів. Болсонару вступить на посаду 1 січня 2019 року. На виборах більшість бразильських штатів, зокрема Ріо-де Жанейро та Парана, де проживають чимало українців, проголосували за Болсонару. Аддад, який брав участь на виборах у тандемі з комуністкою Мануелою д'Авілою, переміг у бідних північно-східних штатах країни. Він оголосив про перехід в опозицію. Лідери лівих Фернанду Аддад та Мануела д'Авіла оголосили про перехід в опозицію Що відомо про Болсонару? Жаір Мессіас Болсонару народився в 1955 році у штаті Сан-Паулу. Він є нащадком італійських емігрантів, які прибули до Бразилії після Другої світової війни. Молодість Болсонару провів на військовій службі, був артилеристом та десантником, дослужився до звання капітана. У 1986 році він був заарештований на 15 днів після публікації статті, в якій критикував низькі зарплати для військових. У 1988 році він залишив військову службу і почав політичну кар'єру, з 1991 року є депутатом Конгресу від Ріо-де-Жанейро. В останні роки Болсонару привернув електорат обіцянками вести принципово іншу політику, ніж в лівоцентристської Партії трудящих на чолі з відправленим у в'язницю за корупцію екс-президентом Луїсом Інасіу Лулою да Сілвою та відправленою у відставку в результаті імпічменту у 2016 році Ділмою Русеф. Партія трудящих перебувала при владі 2003-2016 роках, і хоча більша частина цього періоду припала на роки економічного піднесення та подолання бідності для мільйонів бразильців, з 2013 року Бразилія почала занурюватися в економічну кризу, а корупційні скандали підірвали довіру до уряду. "Вони виправдовують свої помилки, вони навішують ярлики, вони фіксуються на слові "диктатура", а тим часом понад 14 мільйонів чоловік - без роботи, щороку - 60 тисяч вбивств і 50 тисяч зґвалтувань. Ось що хвилює людей", - писав Болсонару про своїх опонентів з Партії трудящих у Twitter незадовго до виборів. На початку вересня Болсонару був серйозно поранений: на одній з передвиборних зустрічей його вдарив ножем чоловік. В результаті протягом майже місяця, до кінця минулого тижня, Болсонару вів передвиборну кампанію з лікарняного ліжка. Це, на думку його опонентів, зіграло йому на руку: суперники з етичних міркувань утримувалися від жорстких випадів на його адресу. Серед прихильників Болсонару - чимало молоді "Тропічний Трамп" та симпатик військової хунти Під час передвиборної кампанії Болсонару неодноразово заявляв, що президент США Дональд Трамп є його кумиром. За ультраправі погляди новообраного президента іноді називають "тропічним Трампом". Болсонару симпатизує військовій хунті, яка керувала Бразилією з 1964 по 1985 роки. Він заявляв, що "підтримує тортури", а свій голос за імпічмент президента Ділми Русеф у 2016 році присвятив полковнику Карлосу Устрі, якого звинувачували в тортурах та вбивстві опонентів хунти. Соратник Болсонару, обраний віце-президентом країни колишній генерал Амільтон Мурау, у виступі в 2017 році припускав можливість втручання військових в політичну ситуацію в країні, оскільки, за його словами, "серед обов'язків бразильської армії є гарантія функціонування інституцій та правопорядку". Деякі прихильники Болсонару навіть одягали футболки з зображенням полковника Карлоса Устри, якого звинувачували у вбивстві та тортурах опонентів військової хунти Новообраний президент виступає проти прав сексменшин, в інтерв'ю Playboy у 2011 році заявив, що "був би не в змозі любити сина-гея". Болсонару виправдовує меншу оплату праці для жінок, ніж для чоловіків, тому що жінка може завагітніти та піти в декрет. Його опоненти постійно нагадують йому про фразу, сказану у 2014 році під час суперечки з депутатом Марією до Розаріо від Партії трудящих: "Я кажу, що не збираюся тебе ґвалтувати, бо ти на це не заслуговуєш". Через заяви Болсонару щодо жінок феміністичні організації розгорнули у вересні кампанію проти кандидата під назвою "Не він" Багато прихильників Болсонару вважають його рятівником країни і переконані, що він гарантує безпеку Бразилії, підтримає традиційні цінності, а також буде виступати проти легалізації абортів. Він заявляв, що очистить Бразилію від корумпованих політиків. Ця обіцянка є особливо популярною, оскільки виборці втомилися від корупційних скандалів. Ліберал в економіці Як пояснює оглядач ВВС Пабло Учоа, економічну орієнтацію Болсонару добре ілюструє те, кого він хоче призначити міністром фінансів. "Це ультра-неоліберал Паулу Гедес, який виступає за приватизацію та скорочення соціальної допомоги", - говорить Учоа. Болсонару обіцяє вести економічну політику, протилежну тій, якої дотримувалися президенти від Партії трудящих, Луїс Інасіу Лула да Сілва (2003-2011 роки) і Ділма Русеф (2011-2016 роки). Партія трудящих в рамках боротьби з наслідками фінансової кризи та політики стимулювання економіки збільшувала витрати, а також підтримувала експансію бразильського бізнесу за кордоном. Бразильський банк розвитку видавав великі кредити компаніям на проекти на Кубі, у Венесуелі, в інших країнах Латинської Америки та Африки. Економічну політику Болсонару, скоріше за все, визначатиме його радник Паулу Гедес - прихильник приватизації та скорочення соціальних програм "Багато з цих проектів загрузли в корупційних скандалах - ці компанії платили відкати політичним партіям, - пояснює Пабло Учоа, - тому, як бачите, економічна модель і корупція були пов'язані між собою". Болсонару обіцяв, зокрема, продати державну нафтову компанію Petrobras, в махінаціях з грошима якої звинувачували Лулу і Русеф. 72-річного Лулу да Сілва на початку цього року засудили до 12 років в'язниці. На думку слідства і суду, в роки його правління Petrobras за хабарі систематично роздавав підряди приватним компаніям, і одним з одержувачів таких хабарів був сам Лула. Русеф при Лулі очолювала Petrobras. Лула да Сілва та Ділма Русеф були надзвичайно популярними ще п'ять років тому, але корупційні скандали залишили їх без влади, а у випадку Лули - в ув'язненні Що він обіцяє? Однією з основних обіцянок Жаіра Болсонару є посилення боротьби зі злочинністю. Він пропонує зменшити вік кримінальної відповідальності до 16 років та запровадити імунітет для поліцейських на час виконання їхньої професійної діяльності. Це означає, що якщо поліцейський вчинить під час операції вбивство з необережності, його не покарають, адже це було під час виконання професійних обов'язків. Для гвалтівників новий президент обіцяє запровадити хімічну кастрацію. Болсонару обіцяє запровадити імунітет для поліцейських, на час виконання обов'язків Болсонару пропонує розширити право громадян на володіння зброєю. На думку політика, кожен бразилець повинен отримати право на зброю і здійснювати своє право на "самозахист". Обраний президент обіцяє покінчити з гендерною освітою та "ранньою сексуалізацією" в школі, створити в кожному штаті військові школи, відмовитися від расових квот в університетах. Болсонару обіцяє прибрати гендерну освіту зі школи Окрім того, Болсонару обіцяє більше не закріпляти право корінних народів на земельні ділянки. Болсонару також обіцяє зробити більш жорсткою міграційну політику на тлі появи десятків тисяч біженців з Венесуели. Він пропонував створити табори біженців для венесуельців. "Бразилія не може бути країною відкритих кордонів", - наголосив він. Хочете отримувати найцікавіші статті в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram.


Технологічні гіганти готові сплатити $415 млн відступних

Summary: Чотири гіганти у сфері інтернету і високих технологій - Apple, Google, Intel та Adobe - домовилися виплатити відступні в розмірі 415 млн доларів у зв'язку з поданим проти них позовом.

Електронний лист Стіву Джобсу став однією з підстав для подання позову У позові, поданому до американського суду, стверджується, що ці фірми домовилися не переманювати одна в одної співробітників. Автори позову заявляють, що таким чином компанії перешкодили співробітникам у пошуках більш привабливої роботи. Поданий в 2011 році від імені більш ніж 64 тисяч співробітників чотирьох компаній позов передбачає компенсацію в розмірі 3 млрд доларів. Торік чотири компанії запропонували відступні в розмірі 324, 5 млн доларів, але цю пропозицію відкинули. Листування Суддя ухвалив, що запропонована сума занадто мала. Якщо компанії програють цю судову справу, сума виплат відповідно до американського антитрастового законодавства може потроїтися порівняно із вказаною в позові і сягнути 9 млрд доларів. Позов здебільшого спирається на електронному листуванні керівництва компаній. Як повідомляється, в одному з електронних листів колишній глава Google Ерік Шмідт написав колишньому босу Apple Стіву Джобсу, що співробітник відділу кадрів Google, який намагався переманити працівника Apple, буде звільнений.


Лукашенко закрив кордони з Литвою та Польщею, посилює - з Україною

Summary: Президент Білорусі Олександр Лукашенко оголосив, що країна закриває свій кордон із Польщею та Литвою. З Україною кордон буде посилено.

"Ми змушені відвести війська з вулиць. Як я вже казав, пів армії поставити під рушницю, і закрити державний кордон із Заходом. Передусім - з Литвою та Польщею, - заявив Олександр Лукашенко. - Ми також змушені - на превеликий жаль - посилити кордон із нашою братською Україною." Він також заявив, що Білорусь за допомогою Росії посилить захист Союзної держави. Цей крок Лукашенко також назвав вимушеним. "Я змушений в останні дні разом з президентом Росії та міністром оборони відбудувати спільний захист Союзної держави", - заявив президент Білорусі. Ці заяви пан Лукашенко зробив на жіночому форумі, де зібралися його прихильники. Три дні тому - 14 вересня - Олександр Лукашенко зустрівся із президентом Росії Володимиром Путіним у Сочі. Після зустрічі президент Путін заявив, що йшлося про співпрацю Росії та Білорусі у військовій сфері. 16 вересня Мінськ відвідав міністр оборони Росії Сергій Шойгу. Понад місяць після президентських виборів, які пройшли 9 серпня, у Білорусі не вщухають масові протести. За офіційно оголошеними ЦВК результатами, на цих виборах переміг Олександр Лукашенко, який незмінно керує Білоруссю 26 років. Він отримав понад 80% виборців, а його найближча суперниця Світлана Тихановська - близько 10%. Учасники протестів вважають результати виборів сфальсифікованими. У ЄС не вважають вибори в Білорусі "ані вільними, ані чесними", і збираються запровадити санкції. Хочете отримувати найважливіші новини в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram або Viber!


Чим завинив Луценко перед Верховною Радою?

Summary: Верховна Рада України рекомендувала уряду тимчасово відсторонити МВС Юрія Луценка від виконання своїх обов’язків.

Парламент створив тимчасову слідчу комісію для перевірки можливих корупційних дій в правоохоронних органах, про що повідомлялося в деяких ЗМІ. Президент Віктор Ющенко висловив підтримку діяльності Юрія Луценка і назвав рішення парламенту порушенням принципу презумпції невинності. Опозиція заявляє про політичну розправу і спроби антикризової коаліції і уряду Януковича витіснити з влади міністрів, прихильних до президента. Нині антикризова коаліція вирішила на свою користь питання щодо Юрія Луценка з перспективою, як вважають аналітики, взагалі позбутися його як небажаного міністра. Водночас перша інтрига виникла, коли соціалісти виступили проти деяких ключових положень постанови, а друга – коли документ підтримала частина БЮТ. Тим часом один з авторів проекту постанови, регіонал Євген Кушнарьов, у якого є всі підстави не любити пана Луценка, послався на публікації часопису 2000, що вважають близьким до Партії регіонів, де йшлося про начебто масові зловживання і корупцію в органах внутрішніх справ, а сам Юрій Луценко нібито створював „дах” для деяких регіональних міліцейських керівників. МВС заявило про анти конституційність рішення Верховної Ради. Сам Юрій Луценко твердить, що ніколи не бачив такої купи притягнутого за вуха марення. А заступник МВС Олександр Новіков вважає, що це є політичним замовленням. Представник фракції Наша Україна В’ячеслав Кириленко назвав нинішнє рішення Верховної Ради політичною розправою над тими ,хто брав участь у боротьбі з минулим, за словами депутата, злочинним режимом, який свого часу, мовляв, вдався до фальсифікацій: „Сьогодні є рішення про створення комісії щодо Луценка, учора розпочато атаку на Анатолія Гриценка, який має погляди на НАТО і ЧФ, відмінні від Януковича, завтра – почнеться атака на Тарасюка, який дотримується положень Універсалу. Думаю, що нині публікації в ЗМІ будуть використовуватися для політичної розправи над тими, хто працює на благо України”. Ці слова були підтверджені пізніше, коли прем’єр Віктор Янукович, відповідаючи на запитання щодо Бориса Тарасюка, сказав, що не може працювати міністр, який заявив про опозицію до уряду, одначе залишається членом цього уряду. Тим часом положення про тимчасове відсторонення Юрія Луценка викликало суперечливе ставлення і серед представників антикризової коаліції. Василь Цушко - лідер фракції соціалістів, яка входить до антикризової коаліції, твердить, що включення пункту щодо Юрія Луценка, свідчить, мовляв, про упереджене ставлення до міністра. Ми зажадали, аби був викинутий пункт шостий, де написано, що міністр відстороняється від роботи. Тому що це прецедент. Такого ще не було. І це вже схоже на надто упереджене ставлення до конкретної особи – Юрія Луценка. Між тим протягом дня були очікування на реакцію президента Віктора Ющенка і прем’єра Віктора Януковича. З огляду на те, що останній напередодні не очікувано заявив, що не має претензій до роботи Юрія Луценка. У четвер Віктор Янукович сказав, що він матиме консультації з президентом і спікером щодо цього складного питання, після чого, за його словами, треба буде приймати спільне рішення. Тим часом Президент Віктор Ющенко підтвердив, що він підтримує діяльність Юрія Луценка, закликавши правоохоронні органи спочатку розібратися із звинуваченнями міліції, а вже потім аби парламент робив свої висновки. Президент сказав про порушення Радою принципу презумпції невинності. Між тим аналітики кажуть, що після відставки міністра юстиції, втрата МВС буде для президента надто великим ударом і тому Віктор Ющенко, мовляв, добиватиметься від прем’єра дотримуватися домовленостей щодо міністра.


Російську команду з веслування відсторонили від Олімпіади за допінг

Summary: Міжнародна федерація веслувального спорту дискваліфікувала російську чоловічу команду з академічного веслування через допінг.

Російська парна четвірка не візьме участі в Олімпійських іграх в Ріо-де-Жанейро. Її замінить команда Нової Зеландії. Як йдеться на сайті федерації, в допінг-пробах олімпійського чемпіона 2004 року Сергія Федоровцева, взятих 17 травня, виявлений заборонений препарат триметазидин. Це вже не перший випадок дискваліфікації російських спортсменів за застосування допінгів і їх усунення від Олімпіади. Допінговий скандал спалахнув восени 2015 року, коли комісія Всесвітнього антидопінгового агентства виявила систематичні порушення, пов'язані із застосуванням заборонених препаратів російськими спортсменами. У підсумку рада Міжнародної асоціації легкоатлетичних федерацій (IAAF) призупинила членство Всеросійської федерації легкої атлетики, позбавивши російських атлетів права на участь в Олімпіаді в Ріо-де-Жанейро. У травні та червні 2016 року федерація важкої атлетики Росії на підставі рішень Дисциплінарного антидопінгового комітету дискваліфікувала десять російських штангістів.


Блог особливої мами: як прийняти діагноз дитини

Summary: "Прийміть діагноз, - казали мені. - Прийміть і стане легше. Не ховайтеся від реальності. Прийміть, інакше у Вас буде нервовий зрив та виснаження. А дитині потрібна ефективна мама. Мама націлена на зміни і досягнення".

Прийняти - це не опустити руки й змиритися. Чим довше жалієш себе, тим більше часу та енергії витрачається даремно. Поки дитина маленька, можна багато чого встигнути, про це важливо пам'ятати. У мене були і сльози, і заламування рук з голосінням "за що ж мені таке", "за що мене покарав бог". Я була у розпачі: мій син не може відставати в розвитку, він з народження дивився на світ всезнаючими глибокими очима, аж мурашки бігли по шкірі від його проникаючого погляду. Потім я втомилася від зітхань. Зараз я живу. Просто живу. Я перестала соромитися говорити з оточуючими про ті виклики і перешкоди, з якими я стикаюся як мама особливої дитини. Я веду щоденник з того дня, як малому поставили діагноз "затримка психічного та мовного розвитку". Коли мені стає страшно, що малий назавжди залишиться таким, я перечитую, що було рік тому, два роки тому, три роки тому - і бачу постійний прогрес в його вміннях і навичках. Завдяки наполегливій праці ми постійно добиваємося нових результатів. Інколи мені мало досягнень Богдана. Мені хочеться, щоб він читав вірші, а не ховався за шафу; щоб старанно виводив літери, а не кричав, коли ми змінюємо маршрут під час прогулянки. Але я нагадую собі, що були часи, коли мій син не говорив, не відгукувався на власне ім'я, не дивився в очі, викладав іграшки в довжелезний рядочок тощо. І я кажу собі: "Стоп, мама, видихни!". На прийняття діагнозу у мене пішло майже три роки. У когось це може тривати менше, у когось довше. У мене були глобальні плани на майбутнє. Я чекала: от дитина підросте, піде у садочок і я… Діагноз малого "придавив" мене втратою мрії. Боляче було прощатися з можливостями і перспективами для себе. Крім того, я відчувала страх, що це назавжди, що я перестану існувати як особистість, а буду лише мамою особливої дитини. Мені було соромно, що я така "гарна, розумна, відмінниця" маю дитину з відставанням у розвитку. Я не планувала носитися з Богданом від лікаря до лікаря чи стояти на обліку у психіатра. Я не була готова до того, що кожен фахівець може поставити свій діагноз або взагалі не поставити чіткий діагноз. Я не була готова до істерик Богдана через сенсорне перевантаження, а наше суспільство не дружнє до особливих дітей та їх мам. Я не очікувала, що в звичайному садочку мені скажуть: "Ваш син ненормальний, і ми не хочемо, щоб він знаходився з нашими дітьми". Мене мучили образа та заздрощі: чому чужі діти просто ростуть і розвиваються, а моєму сину для повноцінного розвитку постійно потрібні обстеження, ліки, спеціалісти. Згодом, відчуваючи безсилля і шалене бажання вийти у вікно, я зрозуміла: треба зупинитися знищувати себе морально й прийняти те, що відбувається в моєму житті. Це нормально, коли ви відчуваєте шок, заперечення, злість, депресію. Якщо Вам хочеться залізти з головою під ковдру і сховатися від усього світу, це теж нормально. Головне, не застрягайте у цих відчуттях. І пам'ятайте: ви не винні в тому, що у вас народилася дитина з особливостями. Не винні, крапка. І нікому не дозволяйте переконувати вас в іншому. Питання "За що?" не має сенсу та відповіді, тому не витрачайте свої сили на відчуття вини. Зараз я впевнена: якщо вірити у дитину, любити й підтримувати її, то результати будуть вражаючі. Реабілітація - це довгий марафон. Щоб його успішно пройти, необхідно правильно розподілити свої сили і можливості. Так, моє життя стало іншим. Але це не кінець, а початок нового шляху. Адже насправді нічого не змінилося. Богдан залишився таким же рідним і дорогим для мене. Тепер я знаю, що з ним і розумію, куди нам рухатися далі. До діагнозу мені здавалося, що малий намагається маніпулювати мною, і я боролася з ним. Мені досі соромно згадувати про це, адже я боролася зі своїм сином, якому тоді не було і двох років. Важко поєднувати побут, дитину і роботу. Я курсую між навчально-реабілітаційним центром, дитячими майданчиками, лікарнями та спеціалістами. Я майже не сплю ночами. Але я жартую про "теорію клонів": якби у мене був клон, я б займалася дитиною, а мій клон працював би. Якби у мене був ще один клон, то у мене вдома завжди був би ідеальний порядок та готові сніданки-обіди-вечері. Діагноз - не вада дитини, це її особливий шлях. Важливо перефокусовуватись з обмежень на відкриття нових можливостей. Не можна порівнювати невміння своєї дитини з вмінням інших дітей, тим більше за якимись абстрактними показниками "нормальності". Такі порівняння нічого не дадуть, крім підживлення комплексу "ущєрбності". Порівнюйте свою дитину з нею ж, але в минулому, тоді ви обов'язково побачите прогрес. Врятують лише віра й оптимізм. "Сьогодні моя дитина вміє більше, ніж вчора. Сьогодні вона перевершила себе вчорашню", - ось такі порівняння допустимі й ефективні. Як тільки починаєте порівнювати свою дитину з іншими - це прірва, яка забирає сили. Бо коли сусідський хлопчик вже говорив фразами, типу: "Я не хочу шоколадне морозиво, хочу полуничне", мій син не вимовляв навіть слово "мама". Потім я ловила себе на думці, що смішні слова Богдана, його дивні формулювання викликають у мене не розчулення, а тривогу: чи стане він колись говорити "самокат" замість "сомакак", "дякую", а не "дяюку", "спасибі", а не "спаситі". Якось ми виходили з маршрутки, і Богдан, розвернувшись обличчям до інших пасажирів, сказав їм "прощайте". Сміялася вся маршрутка, а я тихенько витирала сльози. Він - ГОВОРИТЬ! Морщить ніс, підбираючи слова, інколи тихенько, пошепки, невпевнено, але говорить! І нехай звичайні діти цього ж віку вже дивують діалогами та мовними зворотами. Саме досягнення моєї дитини, його елементарні прохання, його слова змушують мене плакати від щастя. У мого сина вибірковість у їжі. Але! За останній час він спробував рибний суп (навіть з'їв декілька ложок), сир і варене яйце. А раніше він просто закривав рот руками, відвертався або втікав. Раніше мій Богдан не вмів збирати розрізні картинки, а зараз він успішно складає зображення з двох-трьох частин. Коли Богдан сміявся, його сміх викликав у мене паніку. Той сміх зароджувався десь у малого всередині, потім проривався назовні, йшов по наростаючій, не гучний, але нестримний. Я нескінченно питала себе, що мені у цьому сміху? Чому вигляд щасливої дитини викликає у мене такий жах? Сміх малого, дикий для мене у своїй безпричинності, кожен раз наче по шматочках вбивав в мені надію на його щасливе майбутнє. Згодом я зрозуміла, що це не Богдан має себе стримувати, а я себе. Стримувати свій відчай - стільки років і все марно, злість - навіщо звертати на нас зайвий раз увагу, сором і гнівний протест - ні, він не такий, він розумний хлопчик! Від нас залежить, весь час ми проведемо в боротьбі з собою або ж допоможемо своїй дитині. Якщо дитина чогось не може, це не означає, що вона не може нічого. Якщо у дитини є обмеження - це не означає, що немає можливостей. Якщо у дитини діагноз - це не значить, що вона не зможе бути задоволеною та щасливою. Якщо дитина чогось не вміє, це не значить, що вона не навчиться. Приймайте своїх дітей. Вони ж не лише ваші. Вони свої. Окремі. У них своя місія. А ми для них - як провідники. Хочете отримувати головні новини в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram або Viber.


Скіфське золото повернулося, але не все

Summary: Нідерланди повернули до України скіфське золото та скарби сарматів, однак лише ту частину експозиції, яку брали з Києва. Експонати із кримських музеїв досі залишаються у приватному музеї Алларда Пірсона в Амстердамі.

Скіфський меч із Товстої могили вже у Києві Суперечка з приводу права на володіння цінними предметами із музеїв анексованого півострова триває між Україною та Росією вже півроку. Хоча експозиція "Крим - золотий острів у Чорному морі" в Амстердамі завершилася три місяці тому, приблизно 565 експонатів із музеїв Сімферополя, Керчі, Бахчисарая і Херсонеса залишатимуться у Нідерландах до юридичного вирішення суперечки. 19 коштовних предметів старовини, що повернулися до Києва, виставили на показ у Музеї історичних коштовностей України в Києво-Печерській Лаврі. Персонал музею вже констатує підвищений інтерес глядачів до експозиції. "Тільки до України" Виставка, що від минулого року мандрувала Європою, так само викликала інтерес і в тамтешньої публіки. А драматичні події, що паралельно розгорталися на їхній батьківщині - Євромайдани, анексія Криму - лише підігрівали його, розповіла ВВС Україна завідувач музею Людмила Строкова. За її словами, експозицію в Амстердамі відвідали 35 тисяч людей. Проблеми виникли тоді, коли експозиція завершилася, і настав час повертати коштовності до України, частину якої на той момент вже анексувала Росія. Це спричинило юридичну колізію для музею в Амстердамі. "Музей Алларда Пірсона отримав ноту від України, у якій зазначено, що ці експонати належать музейному фондові України і повинні бути повернутими сюди. Також була вимога від кримських музеїв, аби коштовності повернули до Криму. Через це музей не взяв на себе відповідальність самостійно вирішити це питання", - розповіла пані Строкова. Аби убезпечитися від судових позовів, експонати вирішили залишити в Амстердамі, доки суд не вирішить їхньої подальшої долі. Людмила Строкова, висловлюючи позицію української сторони, апелює до міжнародного законодавства. "Крим - це українські території, тимчасово окуповані російськими військами. Згідно з міжнародним законодавством про культурну спадщину, ввозити культурні цінності на окуповані території заборонено. Оскільки Крим і кримські музеї - у складі України, то куди повинні повернутися ці експонати? Тільки до України", - вважає вона. Безцінна колекція У числі тих предметів, які повернули до Києва, меч з Товстої могили, золоті прикраси та інші предмети. Вони належали скіфам і сарматам, які жили на території України, починаючи з середини першого тисячоліття до нашої ери. Страхова вартість київської частини експозиції - майже 11,5 мільйонів євро. Попри значну чисельну перевагу, кримська колекція дешевша - приблизно 1,5 мільйона євро. Це пов'язано, зокрема, з тим, що у ній багато виробів з кераміки та інших матеріалів. "Але я не думаю, що від цього треба відштовхуватися при оцінці кримських матеріалів, тому що це, безперечно, дуже гарні і цінні колекції", - наголошує Людмила Строкова. Славнозвісну пектораль з України не вивозили За її словами, для України ті предмети, перш за все, становлять культурну та історичну цінність. "Для мене все це взагалі безцінне", - додає вона. "Частина російської культури" Міністерства культури та закордонних справ України наполягають на поверненні усіх предметів Києву, а не анексованому Криму. У середині травня міністр культури України Євген Нищук своїм наказом передав їх на постійне зберігання Національному музею історії "до стабілізації політичної ситуації в Автономній Республіці Крим". "Позиція нідерландської сторони є досить конструктивною і дає нам всі підстави розраховувати, що ці музейні експонати не будуть передані до АР Крим, щоб вони не опинилися в руках іншої держави", - заявляв з цього приводу ще у березні речник українського зовнішньополітичного відомства Євген Перебийніс. Втім, у Сімферополі та Москві також вважають, що музей Алларда Пірсона на їхньому боці. Повернені речі вже експонують у музеї в Києві "Щойно закінчиться строк прямого договору, повертатимемо експозицію у Крим. Музейники голландської сторони висловлюють абсолютну переконаність у тому, що за прямими договорами виставка має повернутися у лоно Криму", - заявляла в інтерв'ю ВВС Україна міністр культури самопроголошеної Республіки Крим Арина Новосельська. "Оскільки на даний момент музеї Криму є частиною російської культури, міністерство культури РФ і міністерство закордонних справ, зрозуміло, надають всіляке сприяння, для того щоб ці речі повернулися назад", - у свою чергу сказав спеціальний представник президента Росії з міжнародного культурного співробітництва Михайло Швидкой в інтерв'ю газеті "Новые известия". У квітні член президії кримського парламенту Валерій Косарев заявив, що у разі неповернення експозиції, самопроголошена республіка перерве будь-яку співпрацю з музеями Європи.


Солдати КНДР і Південної Кореї вперше дружньо перетнули кордон

Summary: Військові Північної і Південної Кореї здійснили кілька дружніх перетинів спільного кордону - вперше з часів розділення.

Військові з обох сторін, перж ніж перетнути кордон, тиснули одне одному руки Солдати з обох сторін спостерігали за демонтажем охоронних постів в районі демілітаризованої зони. На кадрах з місця події видно, як військові, перш ніж перетнути кордон, тиснуть одне одному руки. Демонтаж окремих постів - частина домовленостей між лідерами КНДР і Північної Кореї. Останнім часом між обома країнами - потепління. Зустріч солдатів відбулася на фоні потепління відносин між Сеулом і Пхеньяном З листопада підірвано або демонтовано вже десять охоронних пунктів. "Це перший випадок з часів розділення Кореї, коли солдати Півночі і Півдня мирно перетнули демаркаційну лінію", - заявив міністр оборони Південної Кореї у своєму зверненні. "Непереборні перешкоди" Лора Бікер, BBC News, Сеул Ще рік тому про щось подібне неможливо було навіть подумати. У листопаді 2017 року, коли один з північнокорейських військових здійснив втечу до сусідньої країни, в демілітаризованій зоні лунали постріли. Тепер військові з обох сторін тиснуть одне одному руки, обмінюються сигаретами і вперше мирно перетинають спільний кордон. Сеул сподівається, що такі малі зустрічні кроки зроблять рух у зворотному напрямку неможливим. Проте непереборні обставини все ще існують. Йдеться про ядерну зброю КНДР. У США наполягають, що її наявність ніколи не дозволить формально припинити Корейську війну - так само, як і скасувати економічні санкції проти Північної Кореї. Тому так - варто порадіти за подібні фотографії і за зміни, які вони демонструють, проте не можна забувати про те, як багато ще доведеться зробити. Не виключено, що найближчим часом Північна і Південна Корея з'єднають залізничні шляхи - це зробить можливим подорожі між країнами Наприкінці листопада цього року вперше за більш ніж 10 років до КНДР вирушив південнокорейський потяг. На ньому - спеціалісти, які протягом 18 днів їздитимуть по території країни і інспектуватимуть місцеву залізницю. Деякі об'єкти залізничної інфраструктури КНДР були збудовані ще на початку XX століття - Пхеньян сподівається, що південний сусід зможе допомогти в тому, аби провести капітальний ремонт залізниці. Не виключено, що незабаром відбудеться з'єднання залізничних шляхів обох Корей. Хочете отримувати найважливіші новини в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram.


Аваков: Порошенко безсовісно бреше

Summary: Міністр внутрішніх справ Арсен Аваков звинуватив попереднього президента України Петра Порошенка у брехні у відповідь на звинувачення щодо роботи поліції проти його партії ЄС на парламентських виборах.

В інтерв'ю виданню "Українська правда" Петро Порошенко, відповідаючи на питання про причини не надто великого результату на виборах до Ради в 8,1%, назвав роботу проти партії поліції. "Чи можу я сказати, що була робота проти нас? Була. Була робота проти нас поліції. Була робота проти нас організованих груп, на кшталт Шарія, організовані зсередини країни", - заявив пан Порошенко. Він також нагадав, що на виборах акції його партії супроводжувались пікетами з повітряними кульками від партії Шарія. І це, на його думку, могло стимулюватись владою, адже такі пікети, направлені проти ЄС, охороняла поліція. "В інтерв'ю УП Порошенко безсовісно бреше, виправдовуючи поразку на виборах тим, що проти нього "була робота поліції". Поліція, як і МВС у цілому, не працювали ні на кого. Вони працювали на чесні вибори, на Україну", - написав пан Аваков у Twitter. На своїй сторінці у Facebook пан міністр додав, що діяльність Порошенка призвела до того, що "у всіх нас ... немає іншого виходу, як бажати успіху Зе". Також пан Аваков не зовсім цензурними виразами окреслив своє бачення, як потрібно покарати Петра Порошенка. "Хоча й по "беспределу" його "кінчати" неправильно та не можна. Не дозволимо це завзятим - важливо. А ось те, за що заслужив відповідати - хай відповідає", - додав він. У партії Петра Порошенка неодноразово звинувачували поліцію у лояльності до президента Володимира Зеленського. Арсен Аваков мав давній конфлікт з Петром Порошенком і на президентських виборах поліція постійно заявляла про порушення та спроби підкупу представників кандидата Петра Порошенка. Водночас, про гарну роботу міністра Арсена Авакова не раз відгукувався бізнесмен Ігор Коломойський та члени команди Володимира Зеленського. Також у команді Володимира Зеленського у спілкуванні без диктофона допускали, що пан Аваков може зберегти посаду міністра внутрішніх справ. Хочете отримувати головне в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram або Viber.


США звинуватили Іран в організації вибухів на танкерах в Оманській затоці

Summary: Держсекретар США Майк Помпео звинуватив Іран у "грубому нападі" на два нафтові танкери в Оманській затоці, що стався сьогодні вранці.

Пожежа на танкері Front Altair після вибуху вранці 13 червня Він сказав, що США зробили свою оцінку на основі даних розвідки про використаний тип зброї. Десятки членів екіпажу були врятовані після вибухів на японському танкері Kokuka Courageous та норвезькому танкері Front Altair. Ціни на нафту після нападу на танкери за день зросли на понад 2%. Високопоставлений іранський чиновник раніше повідомив ВВС: "Іран не має жодного відношення до цього інциденту". "Хтось намагається дестабілізувати відносини Ірану з міжнародною спільнотою", - припустив він. Що сталося У затоці Омана вранці 13 червня подали сигнал лиха два нафтові танкери, їхні капітани заявили про пошкодження. Місцеві ЗМІ припустили, що на танкери було скоєно напад. Нафтовий танкер, що пливе з Саудівської Аравії в Сінгапур, "був пошкоджений в результаті можливого нападу", - йдеться в заяві керівника судна. "Корпус був пошкоджений над ватерлінією по правому борту", - йдеться в повідомленні компанії. ВМС США заявляють, що розслідують повідомлення про можливі вибухи та пожежу принаймні на одному судні. Члени екіпажу (21 осіб з Kokuka Courageous і 23 з Front Altair) були евакуйовані після того, як танкери надіслали сигнали лиха. Представник П'ятого флоту США заявив, що в район місцезнаходження судів прибули кораблі ВМС США і надають допомогу на місці. Причина вибухів поки не з'ясована. Що відомо про танкери Іранське інформагентство IRIB розмістило в Twitter фото судна, яке агентство називає танкером Front Altair. Офіційного підтвердження правдивості фото поки не було. Front Altair належить норвезькій компанії Frontline, Kokuka Courageous під панамським прапором управляється компанією BSM Ship Management. Kokuka Courageous плив в Сінгапур з вантажем метанолу, а на другому танкері - 75 тисяч тонн сировини для нафтохімічної промисловості. Представник тайванського нафтопереробного заводу, що зафрахтував Front Altair, сказав, що є підозра, що танкер був пошкоджений торпедою, офіційно ця інформація не підтверджена. Немає відомостей про торпеди і в компанії Frontline. 21 людину з Kokuka Courageous і 23 з Front Altair евакуювали після того, як танкери надіслали сигнали лиха Як це вплинуло на ціни на нафту Нафта підскочила в ціні після повідомлень про пошкодження двох танкерів в Оманській затоці. Серпневі ф'ючерси на нафту марки Brent на лондонській біржі ICE Futures подорожчали на 1,8 долара - до 61,82 долара за барель, а потім дещо впали до 61,3. Напад у травні Серед пошкоджених у травні танкерів був і саудівський "Аль-Марзука" 12 травня було скоєно напад на чотири нафтові танкери біля берегів ОАЕ. Згідно із заявою представника ОАЕ в Раді Безпеки ООН, за нападами стоїть неназвана "державна структура". Згідно з доповіддю ОАЕ, напад на танкери 12 травня був добре спланованою і скоординованої операцією. Емірати не уточнили, хто саме, на їхню думку, організував напади на танкери з ОАЕ, Саудівської Аравії і Норвегії. США звинувачує в цих нападах Іран, але Тегеран заперечує свою причетність і закликає провести міжнародне розслідування інциденту. Напад стався в територіальних водах ОАЕ, на схід від емірату Фуджейра - біля стратегічно важливої Ормузької протоки. ОАЕ назвали цей інцидент саботажем.


Росія, Болгарія та Греція домовилися про нафтогін

Summary: Росія створює ще одну нішу для транспортування російської нафти на європейські ринки - в Афінах підписано попередні домовленості між Росією, Грецією та Болгарією щодо будівництва нафтогону понад 300 кілометрів завдовшки.

Нафтогін проляже територією Греції та Болгарії і допоможе Росії уникнути заленості від Босфорської протоки - єдиного південного шляху, яким російська нафта дістається міжнародних ринків. Європейський Союз не раз озвучував своє бажання зменшити свою залежність від російських енергоносіїв. Чи доводить цей проект, що втілення таких намірів є практично неможливим? Говорить Стівен О'Салліван - аналітик United Financial Group, яка базується в Москві. С. О'Салліван: Окремо взяті країни переслідують свої інтереси. Наприклад, Греція - потенційний споживач нафти. Ринки газу та нафти дуже відрізняються. Щодо газу, Європа дуже сильно пов'язана з російським газом з огляду на існуючу мережу газопроводів. Нафта натомість є глобальним товаром. Її постачатиме якщо не одна, то інша країна. Росія більше контролює європейський газовий ринок, аніж нафтовий. Наприклад, нафту до Греції постачають кілька країн - Лівія, Єгипет та Росія. Греція ж розглядає Росію як близького та зручного постачальника. Новий нафтогін як конкурент Баку-Джейхан Бі-Бі-Сі: Президенти Болгарії та Росії та прем'єр-мініcтр Греції домовилися, що угоду про створення нової компанії буде підписано вже в грудні. Цей нафтопровід транспортуватиме каспійську нафту з порту Новоросійськ до болгарського порту Бургас, а потім суходолом до грецького порту Александрополіс, і звідти - до споживача в Європі та Північній Америці. Дехто вважає, що таким чином він буде прямим конкурентом нафтошляху Баку - Джейхан. Чи Ви з цим погоджуєтеся? С. О'Салліван: Так, вони будуть конкурувати, але тією ж мірою, якою конкурує будь-який постачальник нафти. Наприклад, Баку - Джейхан постачає нафту до східної частини Середземномор'я, сюди ж приходить і єгипетська нафта. Картина від цього суттєво не змінюється. Це ще один постачальник до цього регіону. А звідти цю нафту постачатимуть і в північноєвропейські країни, і в Італію, й у Францію, й у Сполучені Штати. Бі-Бі-Сі: Чи можна очікувати, таким чином, що ціни для цих споживачів знизяться із будівництвом цього нафтопроводу? С. О'Салліван: Слід пам'ятати, що цей нафтогін замінює собою багато російських танкерів, які везуть нафту через Босфорську протоку, яка є надзвичайно перевантаженою. Тому не варто очікувати різкого збільшення постачань російської нафти до Середиземномор'я. Просто вона тепер надходитиме нафтопроводом, а не морем. Одеса - Броди: Росії не вигідно заповнювати нафтогін на повну? Бі-Бі-Сі: Щодо місця України на цій геополітичній шахівниці - Україна тривалий час намагалася законтрактувати нафту для нафтогону Одеса-Броди, що їй так і не вдалося зробити. Зараз цей нафтопровід переганяє російську нафту до Одеси. Чи змінить якось ситуацію, на Вашу думку, поява нового нафтопроводу через Болгарію та Грецію? С. О'Салліван: Ідея цього нафтопроводу полягала в транспортуванні каспійської нафти з Новоросійська, потім на Північ і до Центральної та Північної Європи. З'ясувалося, що центральноєвропейські НПЗ не надто зацікавлені в каспійській нафті. Це ринок. Є привабливіші шляхи отримати нафту, ніж везти її з Новоросійська. З економічної точки зору мало би сенс збільшити обсяги транспортування нафти до Чорного моря. І цілком можливо, що нафта, яка зараз іде до Одеси, а потім через Босфор, натомість із Одеси піде до Болгарії. Тому немає особливої різниці, якби вона надходила з Новоросійська. Усім треба одне - надійний і економний шлях, щоби вивести свою нафту на ринок. Бі-Бі-Сі: Отже, Україні було б вигідно, якби ділянку Броди - Одеса заповнили на повну потужність. Із Одеси танкери вивозили б цю нафту або до Босфору, або до Бургаса. Хіба не був би цей варіант однаково вигідний і для України, і для Росії, і для Європи? С. О'Салліван: Це залежить від економічної ситуації в конкретно взятий момент. Зрозуміло, що якщо ТНК-ВР використовує нафтопровід лише на половину потужності, вони вбачають у цьому економічний сенс. Значить у них є інші, більш вигідні шляхи збуту своєї нафти через нафтопровід 'Дружба', або шляхом переробки та продажу кінцевого продукту. Якби вони заробляли більше грошей на заповненні Бродів-Одеси на повну, вони би це зробили.


Блог психолога: де взяти сил дожити до весни?

Summary: Сірі будні, найдепресивніший місяць - поширена характеристика лютого в уявленні багатьох людей. Чому ми вважаємо цей найкоротший відтинок року, який спонукав митців до написання найкращих творів, таким безпросвітним? Словом: де взяти сил дожити до весни?

Живемо в теперішньому часі Для початку підкорегую запит, який чую у ці дні від багатьох. Таке враження, що коли в людини все більш-менш в нормально, їй бракує гострих відчуттів. Тоді й починаються бідкання: як дожити, як пережити (темні ранки, холоднечу, одноманітність буднів). І лише вийшовши зі звичного ритму через втрату роботи, коханого, від'їзду дітей, розуміємо, як, виявляється, було затишно у тій рутині. Одна моя знайома весь час скаржилася, як їй не хочеться вставати удосвіта ї пхатися через все місто в офіс. Коли ж їхня фірма збанкрутувала, вона дивилася вранці з вікна, як люди поспішають на роботу. І плакала від образи на несправедливість життя. Тобто і надалі не цінувати того, що має - несподівану паузу для відпочинку, домашніх справ, пошуку кращого місця. Щоб уникнути депресії, пропоную припинити сприймати дійсність як сукупність досягнутих цілей і виконаних бажань. В проміжку між якими ми або на щось чекаємо, або шкодуємо, що бажане не здійснилося. Поспостерігайте за друзями чи колегами. Вони зазвичай говорять про майбутню важливу подію чи переповідають, як добре чи погано відбулось щось. І при цьому обов'язково скаржаться на те, що сьогодні мороз, слизько, дитина вранці капризувала, чоловік нагрубив, підбор зламався, грошей не вистачає. І взагалі, життя - капосна штука. Уявляєте, якщо хтось скаже, що дорогою він бачив із замерзлого вікна маршрутки кобальтові тіні на блідо-рожевому снігу, а обабіч пропливали кришталеві від інію дерева. Потім, розповість, який захват відчув від тепла й аромату кави. Подумають: закохався, перевтомився, чогось додав у каву. Чи може глузує з колег? Насправді ж, ця людина живе в теперішньому часі і відчуває смак життя. Коли карета перетворюється на гарбуз Чому саме в лютому охоплює депресія? Світловий день довшає, усвідомлення, що незабаром весна, повинно, здавалося б, гріти душу. Так, але найтяжче чекати саме коли до омріяного терміну залишаються лічені дні. Пригадайте: у грудні чекали на Новий рік, диво Різдва, в січні - здійснення бажань. У лютому немов спадає полуда з очей: вже цілий місяць пройшов, а нічого в житті не змінилося. Звідси - відчуття, що знову обдурили, обділили, обійшли. А ще - в грудні-січні можна було пояснювати зволікання з вирішенням проблем, початком "нового життя" передсвятковими клопотами і післяноворічним штилем. Тепер же повсякдення знов підійшло впритул. І знов треба робити зусилля, щоб розпочати щось нове чи закінчити незавершені справи. А наснаги на це немає. Тож раджу почати робити те, що накопичилося не завтра, не з понеділка, а просто зараз. Одна хитрість - робити невеликими порціями: годину-півтори на день. Так і не втомитеся, і підступитися буде легше. Часто настає пригнічений стан, бо здається, що маємо цілу купу труднощів. Насправді ж, як правило, головна проблема - одна, всі решта - похідні. Або ті, якими маскуємо головну, зважаючи на складність її вирішення. Отже, потрібно виокремити невідкладне, і перемкнути увагу з самої проблеми на її розв'язання. Наприклад, дівчина скаржилася на те, що їй стало нецікаво жити: зустрічатися з друзями, коханим, купувати нові речі. Та навіть виходити з дому! З'ясувалося, що вона хоче схуднути. Але знаючи, що це непросто, відкладає похід до спортклубу. Зрештою, для цього також треба вийти з дому. Ніби між іншим дівчина додала, що вважає свою роботу нудною, але покинути її не наважується через складний час. Хоча має нездійсненну мрію - стати модельєром одягу. Порадила їй почати з півгодинних, але регулярних тренувань вдома. А ще - вступити в омріяний виш, від якого свого часу відрадили батьки, принаймні на заочне відділеня. А за вікном - майже весна? Ще одна причина негативних думок - зараження чужими емоціями. Часто ми не вміємо відрізнити актуальні для нас переживання від нав'язаних ззовні. Справді, як тут вберегти гармонію, коли від тебе весь час вимагають емпатії до постраждалих, знедолених, вдячності за небо над головою, провини за те, що не ти загинув тощо? Як тут не піддатися чи то істерії від того, що страшно жити, чи байдужості й егоїзму. Мені сподобався вислів: "Інформація - теж продукт, споживайте вдумливо". Йдеться не про технологію душевного зачерствіння. Скоріше - про особистісну екологію. Запитайте себе: чи стосується почуте безпосередньо вас тут і тепер, чи можете ви щось вдіяти, щоб зарадити проблемі? І чи стане легше комусь від того, що ви будете агресивними й роздратованими? Це допоможе дистанціюватися від драматичних подій, сприймати факти без емоційного забарвлення і проекції їх на власне життя. Окреме питання - як примусити себе встати з ліжка, зробити те чи інше. Примушувати як раз треба не завжди. Іноді такий стан може сигналізувати про те, що треба відпочити, відновити сили. Тож, вчасно усвідомивши це, зможете запобігти перевтомі чи якійсь хворобі. Згадайте: коли ви чогось справді хочете, вам не треба шукати часу і мотивацій. Тож, гостре небажання як правило свідчить, що ви займаєтеся чимось потрібним не вам. Запитайте себе: що зміниться і що не зміниться для мене особисто, якщо я через силу все ж зроблю те, до чого не лежить душа. Потім так само - що буде, коли не робитиму небажаного. Рішення може бути несподіваним. І пам'ятайте: поки ми нарікаємо на життя, воно минає. То може краще просто радіти йому?


Зеленський: "Подзвонив Путіну, попросив вплинути на ту сторону"

Summary: У середу президент Володимир Зеленський і начальник Генштабу Руслан Хомчак виступили на брифінгу щодо загострення ситуації на Донбасі.

Пан Хомчак спершу повідомив, що з 21 липня, коли на Донбасі оголосили перемир'я, в районі ООС загинули шість військових. Четверо з них за один день - 6 серпня. Ще 9 військових отримали поранення. Володимир Зеленський виступав перед ЗМІ другим. Він заявив, що вранці говорив про ескалацію із президентом Росії Володимиром Путіним. "Сьогодні зранку розмовляв з президентом Росії Володимиром Путіним. Терміново подзвонив і сказав, що це нас не наближує до миру. Дуже вас прошу вплинути на ту сторону, щоб вони припинили вбивства наших людей". "Друге питання - продовжуємо розмінування, нам треба скоротити з тієї сторони терміни будівництва мосту в Станиці Луганській. Ще я підняв питання повернення наших полонених. Довга була в нас розмова", - розповів Зеленський. "Я кажу, що наших людей вбивають, а мені кажуть, що там є якісь місця, де наші люди стріляють по цивільних людях. Всі говорять, що хочуть миру, але крім слів, ми маємо рухатись швидкими кроками". На сайті ОП також зазначається, що під час розмови президентів йшлося і про важливість діалогу в рамках Тристоронньої контактної групи. При цьому Володимир Зеленський підкреслив, що захищатиме права всіх українців, незалежно від того, де вони знаходяться, "і для цього немає необхідності вносити зміни до Конституції України". Ймовірно, президент має на увазі зміни до Конституції про "особливий статус Донбасу", схвалені у 2015 році. У день голосування під будівлею парламенту сталася кривава бійка. Водночас на офіційному сайті президента Росії сказано, що під час розмови сторони акцентували увагу на важливості дотримання перемир'я 21 липня і "домовилися активізувати роботи по поверненню утримуваних осіб". При цьому, сказано в повідомленні, "президент Росії підкреслив, що для деескалації конфлікту необхідно, перш за все, виключити подальші обстріли українськими військовими населених пунктів Донбасу, що призводять до жертв серед мирного населення". Під час брифінгу Зеленський знову закликав якнайшвидше провести зустріч у нормандському форматі: "Нам потрібно подивитися одне одному в очі і припинити цю війну". Наприкінці свого виступу він також анонсував, що вже сьогодні може поговорити з лідерами Франції та Німеччини. Вже у Туреччині президент України поговорив телефоном з президентом Франції. За інформацією прес-служби Зеленського, під час розмови він поінформував свого французького колегу про ситуацію на Донбасі та загибель чотирьох військових у результаті обстрілу. Також він закликав французького колегу до організації зустрічі у Нормандському форматі. "Еммануель Макрон висловив повну підтримку ініціатив України, погодився з необхідністю проведення зустрічі на найвищому рівні найближчим часом, якій має передувати зустріч офіційних представників усіх чотирьох сторін. Він додав, що зв'яжеться з Президентом РФ Володимиром Путіним та Федеральним канцлером Німеччини Ангелою Меркель, щоб узгодити цю ініціативу", - інформує прес-служба президента України. Загострення на Донбасі Напередодні стало відомо, що впродовж 6 серпня на Донбасі загинули четверо українських військових. Атака сталась близько 10 ранку поблизу Павлополя (Донецька область). "Постріл з гранатомета, до якого була прикручена міна, яка влучила в окоп. Там військовослужбовці проводили інженерне обладнання позицій", - пояснив пан Хомчак. Він запевнив, що "відповідь військовослужбовці готові були надати, але, за даними розвідки, противник покинув ті позиці". Хомчак зазначив, що з 00.00 години середи жодного обстрілу не було. Впродовж останніх днів штаб ООС повідомляв про регулярне порушення режиму тиші з боку ворога - зокрема, із мінометів калібру 82 мм, які заборонені мінськими угодами. Втрати української армії 6 серпня - одні з найбільших одномоментних від початку президентства Зеленського. 21 липня на Донбасі почався режим перемир'я по всій лінії зіткнення. Про це сторони домовилися під час переговорів у Мінську. При цьому українська сторона наголошувала, що в разі порушення режиму тиші ворогом відповідатиме на це "адекватно". За 11 місяців минулого року бойові втрати української армії на Донбасі склали 110 бійців. Ще 776 військовослужбовців були поранені. Хочете отримувати найважливіші новини в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram або Viber!


"Шахтар" готується до матчу з "Баварією" у Львові

Summary: Чемпіон України готується до першого матчу 1/8 Ліги чемпіонів УЄФА з мюнхенською "Баварією". Гра пройде на "Арені Львів" у вівторок ввечері.

Останній офіційний матч "Шахтар" зіграв на початку грудня, однак клуб провів насичені збори Донецький клуб не зможе розраховувати у двобої з мюнхенцями на травмованого Бернарда та Тараса Степаненка, який відбуватиме дискваліфікацію. Цей матч стане першим для "Шахтаря" у 2015 році, якщо не рахувати контрольних ігор. Тому головне питання - функціональна готовність донеччан. Великі надії тренер "гірників" Мірча Луческу покладав на тренувальні збори у Бразилії, які мали б позитивно позначитися на підготовці латиноамериканських легіонерів. Але чи дійсно ігри в Південній Америці допомогли легіонерам "Шахтаря" - покаже лише сам матч з німецьким чемпіоном, який відрізняється потужною фізичною формою виконавців. В останній товариській зустрічі з данським "Ольборгом" український клуб здобув непросту вольову перемогу з рахунком 2:1. "Баварія" ж від початку року провела вже чотири гри у національному чемпіонаті. І хоча у першій вона поступилася "Вольфсбургу" з рахунком 1:4, в останній розгромила "Гамбург" - 8:0. Серед кадрових втрат у німців: іспанські легіонери Хаві Мартінес та Тіаго Алькантара, а також Філіп Лам, який не до кінця відновився після травми. Пошкодження мав і Рібері, однак проти "Гамбурга" він зіграв. Мотивація бразильців Мірча Луческу сподівається на бойовий дух своїх бразильських легіонерів "Якщо ми пройдемо "Баварію", то станемо героями. Це однозначно", - заявив напередодні Мірча Луческу. Він поскаржився на відсутність офіційних матчів під час довгої зимової перерви в українському чемпіонаті. Останню гру "гірники" провели два місяці тому. Також Мірча Луческу визнав, що більшість футбольних спеціалістів пророкують вихід у наступний раунд Ліги чемпіонів німців. "Але у футболі, самі знаєте, не завжди логіка перемагає, тому все можливо", - додав тренер. Він наголосив, що бразильці "Шахтаря" прагнуть хоча б на клубному рівні взяти реванш за поразку національної збірної від німців на останньому чемпіонаті світу. У "Баварії" грає кілька гравців тієї німецької збірної. Тренер мюнхенців Хосеп Гврадіола, в свою чергу, висловив повагу до тренерського досвіду Мірчи Луческу, а також виділив кількох гравців "Шахтаря", серед яких - Ярослав Ракіцький, Даріо Срна, Луїс Адріано, Дуглас Коста, Алекс Тейшейра та Марлос. "Баварія" ще ніколи не грала проти "Шахтаря", але кілька разів з донеччанами зустрічалася "Барселона", яку тренував Хосеп Гвардіола. "Кожен раз, коли ми зустрічалися з "Шахтарем", було дуже важко вигравати. Одного разу нам вдалося перемогти тільки в додатковий час, в іншому випадку ми вдома поступилися "Шахтарю". Тому я завжди вважав і зараз думаю, що це дуже сильна європейська команда", - сказав тренер "Баварії". Букмекери не підтримають обережність Хосепа Гвардіоли й впевненно пророкують підсумкову перемогу німецького клубу. Адміністрація львівського стадіону напередодні повідомила, що всі квитки на гру вже продані.


Нова хвиля арабських топ-моделей

Summary: Супермоделі-арабки підкорюють подіуми і змінюють образ арабської жінки, поширений у світі.

Зубейда Малік Програма Today Хінд Сахлі почала працювати моделлю у 2008 Марокканка Хінд Сахлі зайнята в модельному бізнесі кілька років, і за цей час вона вже встигла попрацювати з такими знаменитостями як Марк Джейкобс, Кендзо чи Вєра Вонґ. Свій успіх вона пояснює кількома речами: "В модному бізнесі люблять усе нове. Нове – це добре". Крім того, фешн-індустрію приваблює розмаїття й культура арабського світу. "Дизайнерам і фотографам подобається те, що ми різні, що в нас така величезна культура, відмінна від інших – адже ми черпаємо натхнення з багатьох джерел", - каже модель. На батьківщині по-різному реагують на те, чим займається Хінд, – все-таки її суспільство досить консервативне. "Реагують здебільшого позитивно. Більшість людей вважає, що для Марокко добре мати свою модель. Кілька дівчат питали мене у Facebook, як мені вдалося досягти успіху і з чого я починала. Я лише кілька разів стикалася з ворожим ставленням, але не звертаю на це уваги. Я задоволена тим, що роблю", - розповідає Хінд Сахлі. До світу високої моди прорвалася не лише Сахлі. Ханаа бен Абдесслем із Тунісу дістався Святий Ґрааль модельного бізнесу – контракт із косметичною компанією Lancome. Шаіста Гохір, директор британської Мережі мусульманок і громадська активістка, вважає, що на Заході існують певні стереотипи щодо арабських жінок і що такі моделі як Сахлі і бен Абдесслем допоможуть їх змінити. "Мені здається, стереотипи поширюють медіа, які зображають мусульманок закутаними в паранджу і безправними. Але погляньте лише на список ста найвпливовіших арабських жінок, що виходить щороку, і ви побачите зовсім інший образ" Шаіста Гохір, директор британської Мережі мусульманок "Це справді революційний і сміливий кар’єрний вибір, бо люди в цій частині світу все ще дуже традиційні. Потрібно, щоб хтось першим пробив би цю стіну, зламав стереотипи і повів за собою інших дівчат, – каже вона. – Мені здається, стереотипи поширюють медіа, які зображають мусульманок закутаними в паранджу і безправними. Але погляньте лише на список ста найвпливовіших арабських жінок, що виходить щороку, і ви побачите зовсім інший образ". Чимало моделей-арабок сповідують мусульманство, каже Хінд Сахлі, – як і вона сама. Віддалені родичам, може, й вбачають у цьому проблему, але батьки завжди підтримували її. "Моя мама носить хіджаб, і це - її вибір. Батько, матір, усі мої родичі дотримуються мусульманських ритуалів – моляться і таке інше", - каже супермодель. Арабський світ – це величезний молодіжний ринок, на який прагнуть увійти провідні дизайнери та бренди. І це треба робити, використовуючи місцевих моделей, бо споживачі хочуть купувати продукти, які рекламують люди, схожі на них. Модель Ханаа бен Абдесслем виросла в Тунісі, де професія моделі не вважається почесною Лоретта Робертс, директор компанії фешн-прогнозів WGSN, вважає, що використання моделей-арабок – це переломний момент для індустрії моди: "Цих моделей подають у достатньо звичній та повсякденній манері. Вони не виглядають революційно (хоча їхній вихід на подіум є революцією), бо на їхній приналежності до арабської культури не наголошують. Вони мало чим відрізняються від східноєвропейських чи американських моделей, і я думаю, що це напрочуд позитивно. У 1970-х була низка моделей-арабок, наприклад Іман, але їх майже завжди подавали як екзотику". Другою причиною популярності арабок пані Робертс називає гроші, бо ринки Середнього Сходу та Азії нині переживають підйом: "Дизайнери й бренди мають іти туди, де є гроші, – а в арабських державах наразі досить багато грошей. Достатньо поглянути на ринок високої моди – верхівки модної ієрархії. Раніше цей ринок орієнтувався на багатих американців. Сьогодні ж кутюр’є апелюють до арабських споживачів, бо зараз вони єдині, хто може собі дозволити їхні речі". Прорив моделей-арабок збігся у часі з Арабською весною. Становище жінки на Середньому Сході почало повільно змінюватися. Хінд Сахлі пишається тим, що у свій спосіб причетна до цих змін: "Той факт, що я виїхала за кордон, працюю і досягла успіху, може надати іншим дівчатам сміливості також зробити це". Більше на цю тему Теґи


Путін підписав указ про помилування Ходорковського

Summary: Президент Росії Володимир Путін підписав указ про помилування екс-голови ЮКОСа Михайла Ходорковського.

Указ набирає чинності з дня його підписання. "Керуючись принципами гуманності, постановляю: помилувати засудженого Ходорковського Михайла Борисовича, 1963 року народження, уродженця м. Москви, звільнивши його від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі", - йдеться в тексті указу. У четвер після щорічної прес-конференції Путін заявив журналістам, що Ходорковський, посилаючись на обставини гуманітарного характеру ("у нього хвора мати", уточнив Путін), написав прохання про помилування, і найближчим часом буде підписаний відповідний указ. На думку захисту екс-керівника ЮКОСа, Михайло Ходорковський повинен вийти на свободу вже у п'ятницю. "Якщо ця новина відповідає дійсності і указ підписаний, то він підлягає негайному виконанню - це загальний порядок", - повідомив Російській службі Бі-бі-сі адвокат Ходорковського Вадим Клювгант. Михайло Ходорковський мав вийти на свободу у серпні 2014-го року.


Double vision blog: The In – Out Hokey Cokey

Summary: When a country like the UK with a long history of independence and strength debates whether it should change its national anthem, it indicates something more complex than a new tune and some fresh lyrics brewing in our tea cups.

Lulu feels English first and British rather than European Our current national anthem was first sung in September 1745 at the Theatre Royal, Drury Lane as a patriotic and rallying symbol to support the King George II when his army had been defeated at Prestonpans near Edinburgh by the 'Young Pretender' to the British Throne, a Jacobite known as Bonnie Prince Charlie. Since then it hasn't been altered for substituting “God save our gracious 'King or Queen” where appropriate and dropping some tactless anti Scottish sentiment in the second verse. It's tune has been adopted by several other countries and used by around 140 composers including Beethoven and Hayden. Recent suggestions for a new anthem included Morrissey's, lead singer of The Smiths song “Heaven Knows I'm miserable now” and Monty Python's “Always look on the bright side of life” which I suppose indicates that the British sense of humour is alive and well. The rumblings about the UK national anthem in early January were linked to sporting events; England v Scotland or v Wales who both have regional anthems. Northern Ireland does not have its own and England chooses from a couple of songs; Jerusalem and England, land of hope and glory. This small but emotive debate has expanded to become a bugle alarm entwined with the In or Out Question of Britain's membership of the EU. As Spring advances the debate, like the weather, is warming up. What it all boils down to is that we are feeling insecure about our identity and our borders. We are concerned about fragmenting from Europe and yet we wish to make our own democratic decisions without interference. Those of us born in the 1950' s and 60's have lived with the result of the last referendum on Europe in the 1970's by our parents vote. Our vote this year will affect the future lives of the children of my generation far more than it will ourselves over time. With this thought in mind I asked my friend's 12 year old daughter Lulu to tell me what she thought the E.U debate was about and what did she know about The Commonwealth. Her responses surprised me a little as I expected her to represent the modern 'Global Village' view of the world, as opposed to my weary, tainted view of an oppressive bunch of unelected bureaucrats inflicting diktats on us. Lulu feels English first and British rather than European and thinks the main purpose of the EU is so that we can trade with each other and travel about easily. She worries that we won't be able to do this if we leave and although she knows the Commonwealth is connected with countries that Britain used to own, she doesn't have much knowledge of what it's purpose is other than the Commonwealth Games. Lulu is smart and asks lots of thoughtful questions and the reason she doesn't know much about the Commonwealth is because sadly it is hardly ever mentioned outside sporting events. In fact the Commonwealth comprises 53 countries, across all six inhabited continents. With a combined population of 2.1 billion people it is almost a third of the world population, of which 1.26 billion live in India and 94% live in Asia and Africa combined. It's is a much bigger and more diverse market than the EU and we aren't making the most of it. Overall she would prefer that Britain's identity remains individual as a Sovereign nation and does not merge to become a state in a European version of the USA in 'ever closer union'. I think the human scale still applies to all our identities in the world and we are not inclined to be part of one enormous ant heap all working with a common purpose; we still prefer to be identified as individual nations with our own national anthems and flags. Hip hip, hooray! The opinion of the author may not coincide with the position of BBC Ukrainian. Українська версія блогу - тут.


Що нового зняли та поставили про Євромайдан?

Summary: Протести в Україні, які називають Революцією Гідності, віддзеркалені у багатьох документальних фільмах, які з'явилися за два роки після цих подій.

Фрагмент постеру фільму "Майдан" Сергія Лозниці, який минулого року презентували на Каннському кінофестивалі В деяких фільмах Євромайдан переплітається із протестами на сході України, які переросли в збройний конфлікт. Окрім того ці протести переосмислили в ігровому кіно, а також на театральній сцені. До другої річниці протестів ВВС Україна підготувала добірку фільмів та вистав, які розповідають про події зими 2013-2014 років. "Зима у вогні" (Winter on Fire, 2015) Режисер: Євген Афінеєвський Постер "Зима у вогні", Netflix Документальний фільм про 93 днів протестів в Україні, який спочатку задумувався під назвою "Молитва за Україну", вийшов на онлайн-платформі Netflix на початку жовтня. Стрічку вже подивилися мільйон людей у 50 країнах, розповів режисер, представляючи фільм у Києві. На думку пана Афінеєвського, фільм "може бути важливим для виховання молодого покоління в усьому світі". "Цей фільми про людські долі, про тих, хто вийшов туди (На Майдан - Ред.), незважаючи на холод, на цю безумну зиму, коли "Беркут" поливав холодною водою, незважаючи на те, що викрадали людей, були кулі, багато загинули - незважаючи на ці жертви, ці неймовірні хлопчики та дівчатка вистояли", - каже пан Афінеєвський. "Зиму у вогні" вперше показали на кінофестивалі у Венеції, а на кінофестивалі у Торонто фільм отримав нагороду глядачів. Трейлер: YouTube Музей "Революція" ( Музей "Революция", 2014) Режисер: Надія Бабінцева Фільм називають "першим системним кінодослідженням візуальної культури Майдану". "Як і на карнавалі, під час революції повсякденні предмети змінюють призначення і раптом стають музейними артефактами, поруч з розфарбованими художником міліцейськими щитами та помпезними атрибутами скинутої влади", - сказано у синопсисі документального фільму російської режисерки. Стрічка вже отримала відзнаку кінофестивалю в австрійському Інсбруку. Неофіційний трейлер: YouTube Серіз (Cerise, 2015) Постер фільму "Серіз", який цьогоріч був на кінофестивалі Молодість Режисер: Жером Енріко Протести на Майдані химерним чином вплітаються у цю французьку комедію про дівчину-підлітка, яка приїжджає із Франції до України. Барикади Майдану для фільму реконструювали у павільйоні і протести не є головним тлом фільму, а лише елементами життя другорядних персонажів. Як-от пенсіонерки, яка носить консервацію протестувальникам, а також їздить на дачу біля Чорнобильської АЕС, де виготовляє з глини бюсти радянських лідерів, чи хлопця, який перебуває в самообороні у вільний від своєї роботи в охороні олігарха час. Складається враження, що у фільмі зібрані типові уявлення про Україну, до яких, як видається, вже увійшов і Майдан. "Це не політичний фільм, це більше фільм про дорослішання і зміни, які ми бачимо ймовірними", - йдеться в описі стрічки французького режисера. Трейлер: YouTube "Майдан" (Maidan, 2014) Режисер: Сергій Лозниця Один з перших документальних фільмів про Майдан, світова прем’єра якого відбулася на Каннському кінофестивалі. Майже вся двогодинна стрічка знята статичною камерою, і тому дещо нагадує зйомки з камер спостереження, закадрової розповіді про події немає. Цього року Сергій Лозниця випустив новий фільм у продовження цієї теми - "Подія", який він змонтував із хронік протестів у Санкт-Петербурзі проти путчу 1991 року. "Майдан" отримав головну нагороду німецького фестивалю фільмів про права людини у Нюрнберзі та румунського кінофестивалю документального кіно в Сібіу. Трейлер: maidanfilm Усе палає (All Things Ablaze, 2014) Кадр із фільму "Усе палає" Автори: Олександр Течинський, Олексій Солодунов і Дмитро Стойков "Цей фільм – не про революцію, яка цієї зими змінила Україну. Не зовсім про неї. Скоріше, він показує універсальний зразок особливого виду повстань – тих, які закінчуються кровопролиттям", - пишуть про свою картину автори. Восени минулого року фільм отримав приз на німецькому кінофестивалі DOK Leipzig як "видатний східноєвропейський фільм". Трейлер: ablaze.honestfish Євромайдан. Чорновий монтаж (2014) Режисери: Роман Бондарчук, Володимир Тихий, Катерина Горностай, Андрій Литвиненко та інші Цю збірку короткометражок молодих українських режисерів показали невдовзі після Майдану на фестивалі Docudays UA. "Це фільм про три місяці революції, від обуреного протесту - до народного єднання, від каструль на голові - до кийків і бронежилетів", - пишуть автори картини. На кінофестивалі у чеській Їглаві журі нагородило "Євромайдан" спеціальною відзнакою "Срібне око". Трейлер: Vimeo "Сильніше, ніж зброя" Сильніше, ніж зброя (Stronger than Arms, 2014) Режисери: Вавилон'13 Повнометражний документальний фільм, який зняла група режисерів, що упродовж протесту знімала короткі фільми про Майдан. "Фільм показує еволюцію українських реалій від стихійної спроби захоплення Адміністрації президента 1-го грудня до кривавих боїв у руїнах донецького аеропорту. Він надасть глядачеві можливість відчути піднесення і розпач як майдану, так і війни на сході України", - сказано в описі до фільму. Національна спілка кінематографістів України нагородила цей фільм як найкращий неігровий фільм 2014 року. Трейлер: Вавилон 13 Аліса, яка живе в країні війни (Аlisa in Warland, 2015) Кадр із фільму "Аліса в країні війни", який показують на кінофестивалі документального кіно в Амстердамі Режисери: Аліса Коваленко, Любов Дуракова "Це щирий, особистий автопортрет молодої жінки, яка подорожує Україною після спалаху революції", - сказано у синопсисі фільму на сайті кінофестивалю документального кіно в Амстердамі - ІDFA, де він бере участь. Алісу Коваленко, тоді студентку-режисерку, під час Майдану знімала її подруга, а потім вона сама поїхала на схід України разом із військовими. Там вона потрапила до полону сепаратистів, де провела чотири дні. Коли її звільнили, вона продовжила роботу. Трейлер: YouTube Воля або смерть (Live Free or Die, 2015) Режисер: Дем'ян Колодій "Я намагався зробити інформаційний, хронологічний фільм, який відстежує, чому все це відбувалося", - розповів американський режисер українського походження про свій фільм Громадському. За словами пана Колодія, фільм орієнтований на американських глядачів, які не дуже багато знають про події в Україні. "Те, свідком чого я став, було неймовірним. Я приїхав, аби зняти мирні протести, замість цього довкола мене вибухнула революція. Я зрозумів, що моє завдання розповісти світові історію цього народу із площі. Я говорив із людьми на вулицях, аби дізнатись, заради чого вони стоять та чого сподіваються досягти", - каже режисер у трейлері до фільму. Дем'ян Колодій не вперше зняв фільм про українські протести. Його стрічку про Помаранчеву революцію "Помаранчеві хроніки" показували на низці кінофестивалів. Трейлер: Vimeo Щоденники Майдану (2014) Фотоколаж із вистави "Щоденники Майдану" надала прес-служба театру Ця документальна вистава йде на сцені Національного драматичного театру імені Івана Франка у Києві. В основі постановки, яку створили Наталія Ворожбит та Андрій Май - записані розмови учасників протестів. "У п’єсі звучать живі голоси свідків, учасників протесту, які ще не знають, що буде завтра. Ми будемо разом з ними дізнаватися про побиття студентів, штурм Майдану, про події на Інститутській та Грушевського. Будемо змінюватись разом з героями, перетворюючись з мирних громадян на радикальних революціонерів. Заново дивуватимуся вчинкам влади. Будемо разом з героями сміятися, бо не знатимемо, що буде (було) завтра", - йдеться в описі вистави. Трейлер: YouTube


Меланію Трамп критикують після промови про кібер-булінг

Summary: Над Меланією Трамп кепкують у соцмережах після промови про небезпеки кібер-цькування.

Перша леді США виступила перед подружжями світових лідерів під час Генеральної Асамблеї ООН. Перед тим, як потрапити до Білого дому, вона називала боротьбу із кібер-цькуванням одним зі своїх пріоритетів. "Жодна дитина ніколи не повинна зазнати голоду, переслідувань, страху, цькування чи ізоляції, коли їм немає до кого звернутися", - сказала пані Трамп. На жаль, це повідомлення дещо відійшло на задній план, бо основну увагу ЗМІ привернуло вбрання першої леді - об'ємна сукня, яку оцінюють у 3000 доларів. "Щойно подивилася промову Меланії Трамп. Чомусь спала на думку дівчинка-чорниця із Віллі Вонки (фільму "Чарлі і шоколадна фабрика". - Ред.)", - написала користувачка @rosalita2740. Утім, інші користувачі звернули більше уваги на зміст промови - але вона їх також не вразила. "Ми повинні навчити кожну дитину цінностям емпатії та спілкування, які є ключовими для доброти, уважності, цілісності та лідерства, навчити котрих можна лише власним прикладом", - сказала пані Трамп. Враховуючи онлайн-поведінку її чоловіка, ця фраза у багатьох викликала здивування. "Ми повинні власним прикладом вчити дітей бути хорошими провідниками у світі, який вони успадкують. Маємо пам'ятати, що вони дивляться й слухають, тож ніколи не треба пропускати нагоди дати їм етичний урок, на які багате життя", - сказала пані Трамп. "Меланія Трамп в ООН проповідувала приклад для дітей і боротьбу зі цькуванням. Почніть зі свого чоловіка", - написав користувач Ahmed Baba, розмістивши гіфку, у якій, як сказано в підписі, кандидат у президенти передражнює журналіста з обмеженими можливостями. Багато кому не подобається стиль Дональда Трампа у соцмережах. Нещодавно президент ретвітнув, наприклад, анімоване зображення, на якому він ударяє битою колишню опонентку Гілларі Клінтон. Подібна поведінка навела одного користувача на думку про те, як Меланія Трамп може подолати кібер-цькування. "Як мав проходити виступ Меланії в ООН... Меланія - *ламає телефон Дональда Трампа* Меланія - Я щойно поклала кінець кібер-цькуванню", - написав користувач Tony Posnanski.


США засудили дії Росії щодо Грузії

Summary: Віцепрезидент США Дік Чейні відвідав Грузію, щоб засвідчити політичну підтримку Тбілісі після нещодавнього конфлікту з Росією. Він завершить своє турне у п'ятницю у Києві, відвідавши у середу Азербайджан.

У Тбілісі пан Чейні засудив те, що він назвав незаконною спробою Росії змінити кордони Грузії. Дік Чейні додав, що дії Росії під час конфлікту минулого місяця породили сумніви щодо її надійності як міжнародного партнера. Він також сказав, що США однозначно підтримують прагнення Грузії вступити в НАТО. Напередодні Вашингтон оголосив пакет допомоги на $1млрд., щоб допомогти відбудові Грузії після бойових дій на її території. У середу, перебуваючи в Азербайджані, пан Чейні сказав, що США глибоко зацікавлені в стабільності регіону. Нагальні потреби Пан Чейні виголосив палку підтримку адміністрації грузинського президента Міхаїла Саакашвілі. Грузія надавала значну кількість військовослужбовців для операцій США в Іраку і країна стала ключовим транзитером для єдиного шляху експорту енергоносіїв з Середньої Азії на Захід, що дозволяє оминати російську територію. Але набір допомоги, запропонований у середу, обмежений сприянню біженцям і відбудови інфраструктури Грузії. Кореспондент Бі-Бі-Сі каже, що зараз ще не зрозуміло яким чином США і НАТО готові у відновленні грузинської армії. Оголошуючи допомогу, держсекретар США Кондоліза Райс сказала, що США діють у відповідь на «негайні потреби». «За нашої підтримки та з підтримкою усього вільного світу Грузія виживе, відбудується і буде,» - сказала вона. У середу Міжнародний Валютний Фонд також оголосив, що Грузія отримає кредитів на $750млн. Російський президент Дмітрій Медведєв звинуватив США у допомозі Тбілісі розбудувати військову машину і скритикував рішення надіслати гуманітарну допомогу до Грузії на борту бойових американських кораблів. На тлі гучної критики міжнародної спільноти пан Медведєв сказав, що Москва не боїться вигнання з організації промислово розвинених країн Великої Вісімки і не жалкуватиме за розривом співпраці Росії з НАТО.