Бранці цейтноту: рецензія на 'Дві хвилини правди'

Summary: Бранці цейтноту: Ірен Роздобудько, "Дві хвилини правди". Видавництво Нора-друк.

Бранці цейтноту Коли я прочитав роман Ірен РОЗДОБУДЬКО „Дві хвилини правди”, то відчув, що весь його зміст ніби просипається крізь пальці теплим і сухим пісочком. Він від мене втікав... разом зі своїми героями. Якщо із самого початку мені було відомо, що "Єву не звали Євою”, а "Богдана не звали Богданом”, то наприкінці вони та всі інші персонажі зі мною попрощалися – і екран моєї уяви було вимкнено, а коротку дорогу нашого співжиття - завершено. Я поклав прочитану книгу на стоси газет і подивився змореними від читання очима кудись у простір, за вікно нашого просвітянського офісу. Аж раптом відчув якесь шурхотіння там, де поклав щойно прочитану книгу, і за секунду побачив, що її на тому місці немає... "Теж втекла, чи що?”, - промайнула коротка думка. Та найцікавіше сталося потім... Я виразно побачив (чомусь із висоти), як якийсь маленький чоловічок у моїй подобі плазує і нишпорить під столом, нічого там не знаходить, затим підводиться, прилипає обличчям до віконного скла і з жахом дивиться поперед себе. Я так само повернув у тому напрямку свої очі – і вони теж розширилися. Прямо переді мною була волохата морда довгої-довгої жовтувато-зеленої гусениці, тіло якої закінчувалося десь за рогом сусіднього будинку під червоною черепицею. Так само раптово, як і з’явився, той чоловічок зник, а гусениця перетворилася в такого ж кольору автомобіль; а я відчинив вікно і знімав мініатюрною відеокамерою, як той автомобіль кольору волохатої гусениці все віддалявся й віддалявся. Але тут очі оголосили мені страйк спільно зі змореним тілом – і я заснув. Коли ж прокинувся, за вікном уже була темрява, а перед очима на столі, на чистому аркуші паперу, лежав… засушений метелик, а справа від нього – розкрита книга й рядки, які я одразу впізнав: "Той, до кого Єва звернулася, підвів голову. - Я прихильник чистого кольору… - спроквола відказав він. - Зараз не буває нічого чистого, - заперечила Єва. - Це тому, що ви не жили на природі. Або не жили так, як хотіли. - А ви вже досягли великої мудрості життя? – посміхнулась Єва. - Не зовсім, - сказав він. – Але намагаюсь. - Цікаво… Чого ж вам не вистачає? - Того, чого і всім, - свободи… - Свободи?... – посміхнулась вона. – Красиве слово… Але без дії воно нічого не важить…" Прочитавши таке, я згадав, що шукав у цій книзі основу, на яку спирається весь зміст роману. Тож після цього він перестав просипатися крізь пальці пісочком, а постав переді мною тим засушеним метеликом на чистому аркуші паперу і, як на мене, - ключовими словами про те, що всім нам не вистачає свободи, але без дій вона завжди буде залишатися недосяжною. Так, бо коли ми бездіяльні, то залишаємося бранцями цейтноту, у який самі ж себе загнали, знущаючись над природою і пишаючись своїми витворами, які без гармонії з природою (з Творцем) лише створюють штучний іграшковий світ за гратами нами ж придуманої своєї ніби величі. Ми біжимо-рухаємося в тому метушливому ерзац-світі, втікаючи і від своєї ролі-призначення, і від самих себе як співтворців із природою. Цей роман, який іноді під час читання нагадує притчу, примусив мене згадати жорстоку реальність геніального твору Джорджа Оруела "1984". Тільки корінна різниця в тому, що там досягнення передової науки й технології тоталітарна влада використовувала для підтримання цього свого панівного становища в суспільстві, постійно наглядаючи за людьми, а тут це -представники "вільної професії", ніби заради творчості та з метою розважити мільйони бажаючих і отримати з цього велику вигоду. Але і там, і тут є жертви цього споглядання життя людей, коли без їхнього дозволу в нього втручаються. У творі Ірен Роздобудько нею стає навіть один із "творців". Роман "Дві хвилини правди" насичений діалогами й легко читається, його зміст пройнятий таємничістю й використанням образу могутнього екстрасенса, такої собі бабусі Аугустини, а основні події розгортаються в селах, подалі від околиць столичного міста. Час від часу головний персонаж оператор Дан) згадує, як кілька років тому був учасником подій на Майдані в столиці, даючи їм, після перекреслених дійсністю світлих сподівань таку, наприклад, оцінку: "Наївна інтелігенція гадала, що скоро прийде хороший дядечко і одразу принесе щастя на лопаті. По три кілограми – кожному. Лопата і справді з’явилася. І на кожного з неї таки висипалось три кілограми… відбірного лайна". Є в ньому й епізодична група персонажів, у яких – зовсім інші, приземлені, інтереси. Найбільш виразний із них – образ шабашника Паші, ось такий: "Я люблю усьо красиве. Не знаю, чому так получілось, бо красивого мало відєл… Бува, по-п’яні, почну щось дотепне розповідати – всі ржуть, кажуть – інтелігент! Я навіть пишався, що якийсь особєнний. Навіть намагався читати…" Та, попри те, що ці дві групи в романі протиставлені одна іншій (і на Майдані вони були, так би мовити, по різні боки барикад), вони живуть у штучному світі, відірваному від природи, і тільки одна пара після довгих пошуків і помилок стає сім’єю, яка живе в гармонії з природою. Своєрідно, форсуючи розвиток подій із життя головних персонажів активним використанням дієслів, автор роману демонструє ці зміни в їхньому житті: "Він одружився. Вона вийшла заміж. Він розлучився і одружився ще раз. Вона ледь не вмерла після операції, поїхала зі свого міста – ще далі від тієї точки, в якій знаходився він… Він поїхав у відрядження. Вона – відвідати давню подругу. Чи навпаки: вона – у відрядження, він – відвідати давнього друга. Падав сніг. Вони поглянули одне на одного – в тролейбусі, в кав’ярні, в коридорі невідомого закладу, в провулку, магазині, на зупинці, біля кінотеатру… Це тривало не більше двох хвилин…" Ось так, у спресовані часом дві хвилини, народжується нове і вмирає старе, стверджується любов’ю правда і вбиває брехня, так живе світ, у якому ми зростаємо й мусимо робити свій вибір. Та все більше нас оточує не природою (Богом) створений світ, а створений нами (без гармонії з природою) світ штучний: телефони, мобілки, магнітофони, холодильники телевізори, відеокамери… І ми використовуємо всю цю техніку, як вважаємо за потрібне. Але (ви помітили?) ці прилади стають все компактнішими, все потужнішими і водночас – все ближчими до наших тіл. Мине небагато часу – і ми зрозуміємо, що вони нам не потрібні, бо все це є в нас самих. І ось лише тоді ми станемо справді вільними й уже не будемо нікуди поспішати, а ці дві хвилини розтягнуться в нескінченність любові і співтворчості.


У Європі просять Раду швидше ухвалити децентралізацію

Summary: Президент Венеціанської комісії Джанні Букіккіо закликав Україну якомога швидше ухвалити проект змін до Конституції щодо децентралізації.

Секретар Венеціанської комісії Томас Маркерт (ліворуч) та президент комісії Джанні Букіккіо Про це йдеться у спеціальній заяві президента комісії, оприлюдненій на сайті Ради Європи. "Якнайшвидше ухвалення тексту змін Верховною Радою зараз є дуже важливим у світлі місцевих виборів, які відбудуться в жовтні. Це також важливо у світлі перемовин у межах мінського процесу", - йдеться у заяві. Пан Букіккіо привітав факт, що Конституційна комісія в Україні затвердила проект змін Конституції щодо децентралізації. Він підтвердив, що більшість рекомендацій Венеціанської комісії там були враховані. "Децентралізація є ключовою реформою для демократичного розвитку країни у світлі прагнення народу, висловленого людьми під час революції гідності", - заявив президент Венеціанської комісії. Конституційна комісія 26 травня затвердила проект конституційних змін щодо децентралізації. Три рівні управління Новий адміністративний устрій буде включати територіальні громади, укрупнені райони, які раніше планували називати повітами, та регіони (нинішні області). Для створення укрупнених громад об’єднуватимуть кілька сіл, селищ і навіть міст. Кілька громад утворять укрупнений район – нову адміністративну одиницю, яка буде значно більшою за нинішні райони. Громади отримають значну фінансову та управлінську незалежність, обиратимуть собі раду та голову. Більшість послуг, які раніше були у районах, надаватимуть у громадах. Районні та обласні державні адміністрації, за задумом авторів проекту, скасовують, натомість в укрупнені райони та регіони президент за поданням Кабміну призначатиме префекта, який матиме функції контролю. Звільняти префекта, за проектом, має право президент за поданням Кабміну. Виконавча влада у регіонах та укрупнених районах належатиме виконкомам місцевих рад, а не державним адміністраціям. Президент отримає право розпускати місцеві ради, якщо ті порушать Конституцію і загрожуватимуть цілісності України.


Держдеп США закликав звільнити Савченко

Summary: Держдепартамент США закликав звільнити українську льотчицю і депутата Верховної Ради Надію Савченко та інший українців, що утримуються в Росії.

Надія Савченко оголосила про своє голодування 15 грудня "Ми знаємо, що пані Савченко голодує на знак протесту проти умов її утримання і страждає на інші проблеми зі здоров'ям. Ми закликаємо до негайного звільнення її та інших заручників, яких утримує Росія", - сказала на брифінгу речниця Держдепу Джен Псакі. За її словами, США вітають обмін заручниками, що відбувся у грудні між українськими військовими і сепаратистами на Донбасі. Водночас пані Псакі наголосила, що сотні людей досі перебувають у неволі. "Ми повторюємо наше засудження того, що Росія продовжує утримувати українських заручників всередині країни, включно із членом українського парламенту Надією Савченко і кінопродюсером Олегом Сенцовим", - сказала вона. У Держдепі наголошують, що сотні людей досі перебувають у полоні Раніше цього тижня у соцмережі Twitter стартувала акція на підтримку арештованої в Росії Савченко. До акції, зокрема, приєднався надзвичайний і повноважний посол США в Україні Джеффрі Пайєтт. "Сім'я Надії Савченко хоче бути разом з нею на Різдво", - написав у понеділок на своїй сторінці у Twitter пан Пайєтт, додавши тег #FreeSavchenko. Голодування У Росії Надію Савченко звинувачують у причетності до вбивства журналістів державного телебачення. Льотчиця це заперечує і стверджує, що її викрали і незаконно вивезли до Росії. 15 грудня Савченко оголосила про початок голодування. Пізніше вона заявила, що голодуватиме до "дня повернення в Україну або до останнього дня життя в Росії", передав один із її адвокатів Марк Фейгін. Причиною голодування пані Савченко назвала те, що суд проігнорував надані докази її невинуватості. "Забороняю застосувати до себе примусове годування через ніс чи через рот. Буду розцінювати це як тортури і чинити спротив", – наголосила вона. Водночас жінка зазначила, що дозволила медикам слідчого ізолятора в разі погіршення її стану ставити їй крапельниці з глюкозою чи давати воду з цукром. Наприкінці грудня суд у Москві відхилив скаргу адвокатів і визнав законним продовження арешту української льотчиці Надії Савченко до 13 лютого. Кілька днів потому московський суд також продовжив арешт українського режисера Олега Сенцова до 11 квітня. Його звинувачують в підготовці терактів у Криму. Сам Сенцов, затриманий російськими спецслужбами 1 травня у Криму, категорично заперечує свою провину.


Молоді жінки не отримують насолоди від сексу – дослідження

Summary: Майже половина жінок у віці від 25 до 34 років не отримують задоволення від сексу, каже дослідження Департаменту громадського здоров'я Великої Британії.

Це перше подібне дослідження, яке британський уряд проводить, аби краще регулювати сферу репродуктивного здоров'я. У ньому взяли участь близько 7 тисяч жінок у віці від 16 років. Як виявилося, задоволення від сексу зростає з віком: менш як третина жінок у віці 55-64 років поскаржилися на нестачу приємного сексу за останні 12 місяців. За словами консультантки із репродуктивного здоров'я Сью Манн, "насолода від сексуального життя - це важлива складова психічного і емоційного здоров'я жінок". "Наші дані показують, що сексуальне задоволення - ключова частина гарного репродуктивного здоров'я, і хоч багато жінок розповідають про сексуальні проблеми, мало хто з них звертається по допомогу". Суспільна стигма Задоволення від сексу - друга проблема репродуктивного здоров'я, якою переймаються британські жінки, свідчить дослідження. На першому місці - уникнення небажаної вагітності, а на третьому - проблема болісних менструацій. Труднощі завагітніти - шоста за поширеністю проблема у британських жінок. А страх підхопити інфекцію, що передається статевим шляхом - сьома. При цьому ці проблеми турбують жінок по-різному залежно від віку. Серед інших знахідок: Близько третини жінок у останні 12 місяців мали проблеми із репродуктивним здоров'ям: болісні менструації, проблеми із фертильністю чи менопаузу. При цьому детальні інтерв'ю виявляли, що у багатьох ці проблеми впливали на повсякдення, хоча багато хто приховував проблеми від колег по роботі. "Наше дослідження демонструє, що розмови про репродуктивне здоров'я все ще пов'язані зі стигмою, що є бар'єром для пошуку жінками допомоги", - зазначає пані Манн. І додає: "Це, зокрема, стосується роботи, де жінки не почуваються достатньо комфортно, аби обговорювати зі своїми керівниками справжні причини лікарняних. Ми хочемо розширити можливості жінок дізнаватися більше про їхнє репродуктивне здоров'я і почуватися упевнено, говорячи про це". Хочете отримувати головні статті в месенджер? Підписуйтесь на наш Telegram.


"Пекло наступає". Аномальна спека в Європі може забрати тисячі життів

Summary: У Західній та Центральній Європі розпочався аномально спекотний сезон. У Франції, Іспанії та Португалії температурні рекорди можуть бути побиті вже у середу.

В інших країнах континентальної Європи до кінця тижня також очікується перевищення середніх червневих температур на 10-15 градусів. Причини цієї погодної аномалії - шторм у Північній Атлантиці і потужний антициклон у Центральній Європі. Їхня комбінація призводить до того, що на континент засмоктує потік розжареного повітря з Сахари. Скільки це триватиме, поки що незрозуміло. Синоптики попереджають: літо 2019 року в Європі стане найспекотнішим з 2003 року, коли така ж аномальна погода за червень і серпень забрала десятки тисяч життів. "Періоди аномально спекотної погоди - безшумні вбивці. У 2003 році така аномалія забрала в Європі 70 тисяч життів. Спекотне літо минулого року в Німеччині призвело до смерті принаймні тисячі людей", - пише кліматолог Потсдамського університету Штефан Рамшторф. Цього разу, кажуть вчені, жертв може бути навіть більше, оскільки літо лише почалося, і чимало європейців ще не встигли адаптуватися до високих температур. Найспекотніше буде в окремих регіонах Франції та Іспанії: там стовпчик термометра не буде опускатися нижче +40 градусів впродовж трьох днів - з середи до п'ятниці. При цьому французькі ЗМІ вже повідомляють про трьох загиблих від "температурного шоку": це 62-річна жінка і двоє чоловіків 70 і 75 років. Вони померли від серцевого нападу, коли зайшли у прохолодну воду після того, як тривалий час лежали на пляжі. "Пекло наступає", - резюмує іспанський метеоролог Сільвія Лаплана. Цей твіт розлетівся мережею зі швидкістю вірусу. У п'ятницю в Мадриді очікується +40 градусів. У Парижі +39 градусів обіцяють вже в середу - там оголошено помаранчевий рівень кліматичної загрози: у деяких школах відклали екзамени, інші навчальні заклади закрили через нестачу кондиціонерів. Окрім того, лікарні готуються до масового напливу пацієнтів. За словами французького метеоролога Гійома Возніци, нинішній прогноз не залишає майже жодних сумнівів: найближчим часом у країні буде побитий абсолютний рекорд температури, встановлений ще 12 серпня 2003 року, коли повітря в двох регіонах Франції прогрілося до +44 градусів у затінку. Як зауважує The Washington Post, нові температурні рекорди також можуть бути встановлені в Австрії, Німеччині та Швейцарії - там найближчими днями очікують на +38 градусів. У Польщі до кінця тижня також прогнозують від +35 до +40 градусів. Хоча загалом подібні періоди аномальної спеки для Європи - не рідкість, впродовж останніх років вони значно почастішали через кліматичні зміни, пов'язані з глобальним потеплінням. "Почастішання випадків екстремальної спеки повністю співпадають з прогнозами кліматологів - це наслідок глобального потепління, спричиненого збільшенням викидів парникових газів", - цитує Рамшторфа агентство AP. Ще один твіт, який широко розійшовся мережею, порівнює карту прогнозу погоди у Франції на 27 червня з відомою картиною Едварда Мунка "Крик" - за словами автора публікації Рубена Халладі, за 15 років роботи в метеослужбі він не бачив нічого подібного. Хочете отримувати головне в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram або Viber!


Чому місто в Австралії стало помаранчевим?

Summary: Австралійське місто Шарлевіль, штат Квінсленд, у вівторок охопила пилова буря, яка вкрила місцевість помаранчевим димом. Стихія поламала дерева та спричинила невеликі пошкодження.

Багато людей опублікували фотографії та відеоролики стихії в соціальних мережах. Місцева влада пояснила, що сильний вітер підняв та розніс бруд регіону. "Ми бачимо чимало пилу в західній частині штату Квінсленд, оскільки це засушлива і спекотна місцевість. Це, безумовно, одна з найбільш вражаючих подій останніх кількох років", - сказав представник Австралійського бюро метеорології Гаррі Кларк. За його оцінками, пиловий шторм простягся приблизно на 200 км. Вітер був до 96 км/год, а видимість в місцевому аеропорту зменшилася приблизно до 200 метрів. Метеорологи повідомили про низьку видимість Деякі місцеві жителі повідомили, що шторм застав їх зненацька. "Ми почули гуркіт, тому вийшли на вулицю... Ми обернулися, і побачили великий червоний шторм", - сказав Пейдж Дональд Австралійській мовній корпорації. Інший житель міста написав у Facebook, що це тривало кілька годин. Інші скаржилися, що не підготували до цього свої будинки. "Я не закрив вікно в спальні, перш ніж пішов на роботу сьогодні вранці! Пральна машина з цим не впорається", - написала Соня Стріт, розмістивши фотографію ліжка, вкритого пилом. Пиловий шторм застав місцевих жителів зненацька Поліція зазначила, що шторм тривав кілька годин і пошкодив деякі будинки у місті.


Стереотип неповної родини. Як матері самій виховувати дитину

Summary: Мої найулюбленіші історії про жінок, які самостійно виховують дітей, — це історії про меркантильних хижачок, які шукають лоха, щоб всістися йому на шию разом "зі своїм виводком", а "нещасний мужик" буде їх утримувати.

"Коли Богдану поставили діагноз "затримка психічного та мовного розвитку", я розгубилася". Мене смішать міфи про "корисливих баб, які зазіхають на чиїсь мільйони". Чоловікам важко усвідомити, що жінка може і виховувати дитину, і заробляти на життя, і це життя облаштовувати. Що чоловік для неї — не рятувальне коло, а рівноправний партнер. Жінці не потрібен "героїчний рятівник", типу: я милостиво "беру" тебе з дитиною, будь же добра й ти — обслуговуй, годуй, прибирай, задовольняй і морально, і сексуально. Я та сама "разведёнка с прицепом", яку бояться деякі чоловіки. Я нормально відчуваю себе у статусі вільної жінки та поки що нічого не хочу змінювати. Але мені хочеться зламати ставлення до жінки з дитиною, яке склалося в суспільстві. Чомусь вважається, що така жінка в невигідному становищі, тому готова "кидатися на будь-кого". Деякі чоловіки заявляли мені в обличчя, що я зголодніла "за чоловічою ласкою", нещасна і нікому не потрібна. Я не шукаю залицяльників і "заміну батька" своєму сину. У мене є все, аби вважати себе самодостатньою. Я не сиджу в очікуванні, коли у моє життя прийде чоловік і зробить мене щасливою. Я шукаю гармонії та впевненості в собі. Розлучення стало для мене єдиним варіантом збереження в першу чергу себе. Скільки разів я чула: "Бачили очі, що купували, тож терпи". Правда? Друг пізнається в біді, а чоловік в декреті. Інколи у мого чоловіка відбувалися спалахи агресії. Інколи я ходила з синцями чи підбитою губою. Одного разу він побив вдома весь посуд. Зазвичай він компенсував свою нереалізованість, зганяючи злість на мені. У всіх його невдачах, і в фінансових також, були винні я та малий. Страшно жити з людиною, коли не знаєш, як вона поводитиметься, коли знову її щось не буде влаштовувати. "Б'є — значить любить"; "хоч поганенький чоловік, та свій"; "батько як-не-як, не можна дитину розлучати з батьком" — це найнебезпечніші стереотипи. "Сама дурепа винувата", "Довела" та інші виправдання агресивної поведінки чоловіка можуть призвести до фатальних наслідків. Що б не робила і не говорила жінка, чоловік не сміє піднімати на неї руку! Коли я подала на розлучення, деякі знайомі розповідали мені, що хороших дружин не залишають, що жіноча доля — терпіти, і кому я буду потрібна з малим. А я відчувала неймовірне полегшення, коли ми розійшлися. Самостійна мати Коли Богдану поставили діагноз "затримка психічного та мовного розвитку", я розгубилася. Я почала боятися самотності й шукала вихід у стосунках, будь-яких, головне "аби милий був поруч". Я мало не вийшла заміж за маніпулятора. Він обіцяв підтримку і турботу, а насправді доводив собі користуючись з мене — я ще ого-го. Я поступово втрачала себе як особистість. Я відчувала себе маленькою дівчинкою, якій все забороняють і за яку постійно вирішують. Він періодично присилав мені суїцидальні фото, ще більше заганяючи мене у безвихідь. Я втрачала розум від бажання вбити себе та свого мучителя. Було важко, боляче, страшно, були погрози, бруд, але я змогла знайти у собі сили і перегорнула цю болючу сторінку свого життя. Зараз я дуже перебірлива у стосунках. Якщо претенденту на моє серце заважає мій син, у нас нічого не складеться. Як на мене, дорослий чоловік цілком може сам про себе подбати, а отримати собі ще одну дитину тридцяти-сорока рочків якось не дуже хочеться. Мені важко зрозуміти, чому сім'я без чоловіка в очах нашого суспільства є неповноцінною. Мене дивує ствердження, що самостійна мама, яка бере на себе "чоловічі" функції (твердість, суворість, вимогливість) позбавляє свою дитину не лише батька, а й матері (тобто материнської любові, терпимості, теплоти). Якщо батько не готовий брати відповідальність за свою дитину й все перекладає на жіночі плечі, то чи винна в цьому жінка? Я з Богданом — дві повноцінні особистості, у нас цікаве насичене життя. Я люблю і поважаю свого малого. Де тут є неповноцінність? Упередження, що повна сім'я — щаслива, неповна — нещасна, це вульгарне спрощення життя. "Батько потрібен, щоб навчити цвяхи забивати. Я татові вдячний, хоч він інколи й лупцював мене й маму", — розповідав один мій знайомий. Але ж, вміння забивати цвяхи — не є центром світобудови. Повна сім'я, де тато б'є дітей, жінку, навряд чи буде щасливішою, ніж наша, де є любов та гармонія. Саме завдяки Богдану я стала більше розуміти себе і свої бажання. Я багато років жила зі стереотипами й шаблонами "справжньої жінки". Я вірила, що жінці — діти, господарство, кухня, а чоловікові — розвиток. Що жінка має надихати, якщо ж чоловік нічого не досяг, значить жінка погано старалася. Я вірила: від чоловіка не варто чогось чекати, треба брати що є, і мовчки робити з цього "витвір мистецтва". Тепер, коли у мене з'являються вільний час та можливості, я намагаюся вкладати свою енергію у свій розвиток. І мені це дуже подобається. Стежте за нами уTelegram або Viber!Ми щодня надсилаємо добірку найкращих статей.


В Луцьку заручники весь день заблоковані в автобусі. Їм передали воду

Summary: Максим Кривош (Плохой), який захопив заручників у Луцьку, дозволив правоохоронцям передати воду. Люди весь день заблоковані в автобусі.

Про це у Facebook повідомив заступник міністра внутрішніх справ Антон Геращенко. "Перші результати переговорів. Максим Кривош дозволив поліції передати упаковки води", - повідомив заступник міністра. Контент недоступний Кінець Facebook допису, 1 Трохи раніше міністр внутрішніх справ Арсен Аваков повідомив, що "наразі із заручниками все гаразд". "У нас є контакт з особою, яка захопила заручників. Ми з ним розмовляємо, перемовини йдуть. З заручниками все гаразд. Ми сподіваємося, що зможемо вирішити це питання найближчим часом", - заявив міністр внутрішніх справ. Він також закликав журналістів бути обережнішими із коментарями на адресу чоловіка, який тримає заручників. "Це не допомагає вирішенню ситуації і створює додаткову напругу. Є речі про які можемо говорити, а є такі про які - ні. Інформація про те, що ця людина лікувалася у психіатричній лікарні не відповідає дійсності", - наголосив Арсен Аваков. Голова СБУ Іван Баканов повідомив, що різні безпекові та правоохоронні підрозділи нині координовано працюють, аби "заручники якнайшвидше були звільнені", а на всі запитання правоохоронці дадуть відповідь після того, як людей звільнять. "Ці процеси, як правило, непублічні й на всі питання суспільства ми зможемо відповісти після того, як всі заручники будуть в повній безпеці. Робимо для цього все можливе", - заявив пан Баканов. За його словами, спецслужба відкрила провадження за статтею "теракт". Захоплення автобуса Зранку у вівторок у Луцьку чоловік захопив автобус із десятьма заручниками. При собі він має вибухівку та зброю. Нападник вже викинув дві гранати з автобуса, одна з яких вибухнула. Час від часу біля місця подій в центрі Луцька, який заблокований поліцією, лунали постріли. Хочете отримувати найважливіші новини в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram або Viber!


Актор Кевін Спейсі визнав, що він гей

Summary: Після багатьох років чуток, американський оскароносний актор Кевін Спейсі визнав, що мав стосунки і з жінками, і з чоловіками, але зрештою обрав для себе шлях гея.

Він також вибачився перед своїм колегою, актором Ентоні Реппом через інцидент, який за словами Реппа, стався 1986 року. Тоді Реппу було 14 років і він лише починав свою кар'єру. 58-річний Кевін Спейсі, який виграв "Оскар" за фільми "Звичайні підозрювані" та "Краса по-американськи", зробив свої заяви у неділю у Twitter. Ентоні Репп заявив, що, коли йому було 14 років, Спейсі запросив його на вечірку, де намагався звабити, і виглядав при цьому п'яним. Спейсі, якому тоді було 26 років, відповів: "Я чесно не пам'ятаю цієї зустрічі, вона мала б відбутися понад 30 років тому". "Але якщо я справді так поводився, як він каже, я маю перед ним щиро вибачитися за таке глибоко неприйнятне п'яне поводження", - написав актор. Репп заявив, що поділився цією історією після скандалу з кінопродюсером Гарві Вайнштейном. В інтерв'ю BuzzFeed Репп розповів, що на вечірці, яку організував Спейсі, той його підняв, приніс на ліжко і ліг на нього, коли інші гості пішли. Репп каже, що вирішив, що Спейсі був п'яний, відштовхнув його і пішов. Історія Реппа "спонукала мене відкрито подивитися на інші речі в своєму житті", - написав Спейсі. "У своєму житті я любив чоловіків і мав з ними романтичні зустрічі, і тепер я вирішив жити життям гея", - зазначив він.


Critics' Choice: сльози Леді Гаги і повний список переможців премії

Summary: У США нагородили переможців однієї з престижних кінопремій - "Вибір критиків" (Critics' Choice).

Нагороду в категорії "Найкраща акторка" отримали Гленн Клоуз і Леді Гага Цю церемонію вважають передвісником премії "Оскар", вручення якої відбудеться 24 лютого, адже переможці нерідко здобувають обидві нагороди. Вечір став дуже емоційним для Леді Гаги. Спочатку вона зі сльозами прийняла нагороду в категорії "Найкраща акторка", яку розділила з Гленн Клоуз. А згодом Леді Гага написала у Twitter, що одразу після вручення нагород поспішила попрощатися з улюбленою конячкою Арабеллою, яка помирала. Кінець Twitter допису, 1 Леді Гага отримала нагороду за роль у фільмі "Народження зірки", а Гленн Клоуз - за фільм "Дружина". У своїх промовах акторки обмінялися теплими словами. Леді Гага розчулилася, приймаючи нагороду Леді Гага також здобула нагороду за пісню "Shallow", також з фільму "Народження зірки". Крістіан Бейл здобув нагороду в категорії "Найкращий актор" та "Найкращий актор в комедії" за роль у фільмі "Влада". Сандра О здобула нагороду в категорії "Найкраща акторка в драматичному серіалі" Британська акторка Олівія Колман отримала нагороду в категорії "Найкраща акторка в комедії" за роль у фільмі "Фаворитка". Найкращим фільмом назвали стрічку "Рим". Чорно-білий напів-автобіографічний фільм режисера Альфонсо Куарона розповідає про життя покоївки в Мехіко на початку 1970-х років. Мексиканський режисер Альфонсо Куарон отримав премію в категорії "Найкращий фільм" за стрічку "Рим" Усі переможці кінопремії "Вибір критиків" Найкращий фільм - "Рим" Найкраща акторка - Гленн Клоуз ("Дружина") та Леді Гага ("Народження зірки") Найкращий актор - Крістіан Бейл ("Влада") Найкраща акторка в комедії - Олівія Колман ("Фаворитка") Найкращий актор у комедії - Крістіан Бейл ("Дружина") Найкращий актор другого плану - Махершала Алі ("Зелена книга") Найкраща акторка другого плану - Реджина Кінг ("Якби Біл-стріт могла б заговорити") Найкращий молодий актор/акторка - Елсі Фішер ("Восьмий клас") Найкращий акторський склад - "Фаворитка" Найкращий науково-фантастичний фільм або фільм жахів - "Тихе місце" Найкращий бойовик - "Місія неможлива: Фолаут" Найкраща комедія - "Шалені багатії" Найкращий фільм іноземною мовою - "Рим" Найкращий анімаційний фільм - "Людина-павук: Навколо всесвіту" Найкращий режисер - Альфонсо Куарон ("Рим") Найкраща музика до фільму - Джастін Гурвіц ("Перша людина") Найкраща пісня - "Shallow" ("Народження зірки") Найкращі візуальні ефекти - "Чорна пантера" Найкраща операторська робота - Альфонсо Куарон ("Рим") Найкращий адаптований сценарій - Баррі Дженкінс ("Якби Біл-стріт могла б заговорити") Найкращий оригінальний сценарій - Пол Шредер ("Перша реформаторська церква") Найкращий драматичний серіал - "Американці" Найкраща акторка в драматичному серіалі - Сандра О ("Вбиваючи Єву") Найкращий актор у драматичному серіалі - Метью Різ ("Американці") Найкраща акторка другого плану в драматичному серіалі - Тенді Ньютон ("Світ Дикого Заходу") Найкращий актор другого плану в драматичному серіалі - Ноа Еммеріх ("Американці") Найкращий комедійний серіал - "Дивовижна місіс Мейзел" Найкраща акторка в комедійному серіалі - Рейчел Броснахен ("Дивовижна місіс Мейзел") Найкращий актор у комедійному серіалі - Білл Гейдер ("Баррі") Найкраща акторка другого плану в комедійному серіалі - Алекс Борштейн ("Дивовижна місіс Мейзел") Найкращий актор другого плану в комедійному серіалі - Генрі Вінклер ("Баррі") Найкраща акторка в телефільмі - Емі Адамс ("Гострі предмети") та Патрісія Аркетт ("Втеча з в'язниці Даннемора") Найкращий актор у телефільмі - Даррен Крісс ("Вбивство Джанні Версаче: Американська історія злочинів") Найкращий актор другого плану в телефільмі - Бен Вішоу ("Дуже англійський скандал") Найкраща акторка другого плану в телефільмі - Патрісія Кларксон ("Гострі предмети") Найкращий фільм, зроблений для телебачення - Концерт "Ісус Христос - суперзірка" Стежте за нами в Telegram! Ми щодня надсилаємо добірку найкращих статей.


Хомчак про Донбас: Команди не стріляти у відповідь військовим ніхто не давав

Summary: Начальник Генерального штабу ЗСУ Руслан Хомчак запевнив, що українським військовим на Донбасі ніхто не давав команди не стріляти у відповідь.

Так він відреагував на інформацію, яка з'явилася за результатами Мінських переговорів 5 червня з приводу нібито заборони українським військовим стріляти у відповідь. Про таку ініціативу з посиланням на представника України Леоніда Кучму написали ЗМІ. "Там іде війна, і всі командири там перебувають на своїх місцях. Командир відділення командує відділенням, командир взводу - взводом, командир роти - ротою. В них жодних команд не відповідати немає", - розповів Руслан Хомчак в інтерв'ю BBC News Україна. За його словами, "ні одна людина, яка хоч щось розуміє у війні, такої команди не дасть". "І таких команд не було, таких команд я не отримував від нашого військово-політичного керівництва, і я таких команд не давав. І знаю точно, що командири там в ООС таких команд не давали і не дадуть", - запевнив начальник Генштабу. За його словами, розповсюдження подібної інформації - це один із елементів інформаційно-психологічної війни. 5 червня Леонід Кучма після переговорів у Мінську заявив: "Сьогодні ми перед усім світом повинні показати, що хочемо цього "режиму тиші". Має бути записано, щоб не стріляти у відповідь, а також запроваджена заборона на обстріл громадських об'єктів - шкіл, дитячих садків". ЗМІ це трактували як новий режим тиші за принципом "не стріляти у відповідь". В Адміністрації президента тоді заявили, що це хибна інтерпретація слів пана Кучми. Там пояснили, що у Мінську мова йшла про взаємне зобов'язання. Повний текст інтерв'ю з начальником Генштабу читайте згодом на сайті bbc.ua Хочете отримувати головні новини в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram або Viber!


Спільна молитва українців і поляків

Summary: Неподалік українсько-польського кордону в селищі Зарваниця Тернопільської області відбулася спільна молитва вірних римо-католицького та греко-католицького обряду.

Як повідомляє наш кореспондент, близько ста тисяч українців та поляків взяли участь у спільній молитві за замирення між двома народами. У спільній молитві взяли участь глава римо-католицької церкви Польщі кардинал Юзеф Ґлемп та голова Української Греко-католицької церкви кардинал Любомир Гузар. У листі польського кардинала до голови УГКЦ, оприлюдненому минулого тижня, Юзеф Ґлемп написав про історію двох країн: "Правда інколи буває болісна, але потрібна." Кардинал Ґлемп висловив сподівання, що наукові дослідження істориків покажуть "правду, яка не перекреслюватиме пам'яті і дозволить будувати краще майбутнє". Кардинал Ґлемп наголосив, що замирення Риму і греко-католиків зміцнює українську державу, а кардинал Гузар під час свого останнього перебування в Польщі заявив: "ми готові простити вам усе погане, чого ми від вас зазнали."


Уроки лідерства від "Гри престолів"

Summary: Зради, інтриги, лестощі. Це сюжет американського телевізійного блокбастера "Гра престолів" або повсякденне життя вашого офісу?

Дейнеріс Таргарієн - зразок жінки лідера Можливо, й те, й інше. Вміння перемагати, керувати, спілкуватися та досягати успіху важливе у реальному житті, так само як і у вигаданому світу фентезі. Пара впливових блогерів LinkedIn дають поради, як вижити у боротьбі за владу. Джефф Гейден, власник BlackBird Media "Коли Джордж РР Мартін випустив цикл романів "Пісня льоду й полум'я", він й гадки не мав, що для багатьох підприємців вони стануть посібником з лідерства. Чорна магія, дракони, насильство, інцести – хіба це може мати щось спільне із реальним життям?" – пише Джефф Гейден у своєму дописі "Чотири уроки лідерства від "Гри Престолів". – Але якщо відкинути фентезійний антураж, цей серіал – проста історія про те, як виграти битву за перше місце. Як стати кращим воїном, кращий правителем, кращим керівником". Отже, чому нас можуть навчити Сім Королівств? На переконливих прикладах з популярного епосу Джефф Гейден сформулював декілька принципів успіху. "Пильність – понад усе. У восьмому епізоді четвертого сезону... зображена битва між тендітним Принцом Оберіном Мартеллом та його гігантським супротивником Сером Грегором, вихід якої здається цілком передбачуваним. Спритний Оберін вдало ухиляється від ударів важкого та незграбного ворога. Але на мить він втрачає увагу, і Грегор не упускає свого шансу нанести принцу смертельний удар ". "Це жорстокий приклад, але у бізнесі так само треба засвоїти один простий урок: ніколи не втрачайте уваги і концентруйтеся на справі, якою ви займаєтеся у даний момент". "Чия відвага, того й перевага. Дотракійці мали усе, аби стати грізними суперниками. Проте, Ланністери, Старки та Баратеони не боялися їх з однієї простої причини: Дотракійці мали непереборний страх перед морем, і всі про це знали... Цей страх знесилював Доракійців та не давав їм можливості стати більш потужними", – пояснює пан Гейден. "Вони були як BlackBerry (канадська компанія виробник бізнес-смартфонів. – Ред.) на ринку технологій. Цей телекомунікаційний гігант був великим гравцем на власному терені, але зовсім не цікавився новими можливостями за його межами, тобто світом сенсорних телефонів. Тим часом їхній головний конкурент, компанія Apple, не злякалася ризиків і вирушила досліджувати нові території", – пише Джефф. У результаті, Apple захопила світ, а BlackBerry видихлася. "Ніколи не варто недооцінювати себе. Якщо ви один з прихильників "Гри престолів", ви, напевно, знайомі з приказкою "Ти нічого не знаєш, Джон Сноу". Навряд чи ці слова можуть бути більш далекими від істини. Кіт Херінгтон у ролі Джона Сноу (зліва) Незаконний син лорда Еддарда Старка, Сноу, який був паршивою вівцею у власній родині, швидко досяг висот і здобув титул Лорда Командувача Нічного Дозору, – пише пан Гейден. – Він не лише хоробрий, розумний та кмітливий воїн, але він вірить у себе і не боїться слідувати своїм інстинктам – риси, які мають бути притаманними кожному лідеру. Завдяки ним невдаха та бастард Сноу зміг завоювати повагу майже кожного, хто був з ним знайомий". "Коли інші чоловіки в Сіми Королівствах пиячили, зваблювали своїх сестер або кували лихо проти сусіда, Сноу постав у всій своїй пишноті під час битви за Залізний Трон, – пише Джефф. – Він водночас й жертва несправедливості й наочний доказ того, що не варто недооцінювати себе". Девід Біб, віце-президент відділу маркетингу креативного контенту у Marriott International Так само як королі у "Грі престолів" втрачають свої трони через непомітних спочатку героїв, так і топ-менеджерів одного дня можуть посунути власні стажисти. Не забувайте про це, коли берете їх на борт своєї компанії. Поважайте їхню працю, яка часто буває безкоштовною. Відразу й назавжди викиньте з голови образ літнього стажиста, який приносить вам каву, або робить копії документів. "Завдання інтернів і програми стажування можуть відрізнятися від компанії до компанії, – пише Девід у блозі "Чому стажист не повинен носити вам каву". – Але головне, ви маєте замислитися, чому можна навчитися в стажистів, і як налагодити зв'язок з ним". Девід Біб пропонує 8 правил далекоглядного менеджменту. Ось декілька з них. "Познайомтеся з ними ближче. Неважливо, керуєте ви великим департаментом або маленькою фірмою, ви маєте розповісти інтернам про структуру вашої організації, її історію та загальні цінності, – радить пан Біб. Для вас це все цілком очевидно, але не для новачків". Запросіть нового спіробітника на нараду "Не ігноруйте їх. Якщо ви не визначите для них певний обсяг роботи, не сподівайтеся, що вони самі її знайдуть". "Запросіть їх на нараду. Скажіть, що вони можуть приймати повноправну участь в обговоренні та висловлювати свої ідеї, – рекомендує Девід. Вони прийшли до вашої компанії, щоб вчитися і щоб ви вчилися в них. Отже, не треба залишати їх у куті". "Коментуйте роботу, виконану стажистами. Не думайте, що вони самі знають, що добре, а що ні, – пише пан Біб. – Для багатьох з них це перший професійний досвід і вони потребують системного відгуку від вас". "Доручить їм довгостроковий проект. Окрім нарад та щоденних завдань, доручіть інтернам та помічникам проект, над яким вони зможуть працювати протягом всього стажування і наприкінці представити його всій команді", – рекомендує Девід Біб. Прочитати оригінал цієї статті англійською мовою ви можете на сайті BBC Capital.


ЄС і Британія розчаровані відхиленням касації Тимошенко

Summary: Євросоюз і Великобританія висловили розчарування у зв'язку з Клацнути рішенням Вищого спецсуду України, який не задовольнив касаційну скаргу екс-прем'єра Юлії Тимошенко на вирок у "газовій справі".

Вищий спецсуд України не задовольнив касаційну скаргу Юлії Тимошенко на вирок у "газовій справі" Екс-прем'єр просила визнати незаконними рішення Печерського та Апеляційного судів, за якими її засуджено до семи років позбавлення волі за перевищення повноважень під час підписання "газових контрактів" з Росією 2009 року. "Ми з жалем відзначили рішення Вищого спеціалізованого суду України" - цитує агенція Інтерфакс заяву представника Європейської комісії Майкла Манна, яку він зробив у Брюсселі. "Ми глибоко розчаровані наслідками поточної ситуації, коли два важливих лідери опозиції не зможуть взяти участь у майбутніх парламентських виборах, коли суд не поважає міжнародні стандарти відносно справедливого, прозорого процесу", - зазначив він, маючи на увазі судові вироки Юлії Тимошенко та Юрію Луценку, і додав, що Єврокомісія і далі пильно стежитиме за розвитком ситуації, пов'язаної зі справами Тимошенко, Луценка та інших екс-урядовців. "Ми глибоко розчаровані наслідками поточної ситуації, коли два важливих лідери опозиції не зможуть взяти участь у майбутніх парламентських виборах, коли суд не поважає міжнародні стандарти відносно справедливого, прозорого процесу." Майкл Манн, Європейська комісія Британія також висловила розчарування через рішення щодо касації Тимошенко. "Великобританія і далі тиснутиме на Україну, аби покласти край вибірковому правосуддю і гарантувати, що опозиція зможе взяти повноцінну участь у вільних і справедливих парламентських виборах в жовтні", - цитує Інтерфакс заяву міністра у справах Європи МЗС Британії Девіда Лідінгтона. Міністр також додав, що процес реалізації угоди про асоціацію між Україною і ЄС "лишатиметься складним без чіткого сигналу, що в Україні є демократія і право закону". Скаргу до Євросуду доповнять За день до оголошення вироку Вищим спецсудом Європейський суд з прав людини Клацнути розпочаКлацнути в розглядати скаргу Юлії Тимошенко. Захисники екс-прем'єра збираються направити доповнення до цієї скарги: на їхню думку у справі Тимошенко була порушена стаття 6 Європейської конвенції про права людини, тобто порушене право на справедливий суд. "На сьогодні цілком зрозуміло, що затягування, яке відбувалося в цьому суді, було пов’язане лише з одним – щоб вчора Європейський суд не міг розглянути порушення статті шостої європейської конвенції, - заявив депутат Верховної Ради Сергій Власенко. "Однак, буквально до кінця тижня ми закінчимо доповнення до скарги і передамо його до Європейського суду з прав людини саме в частині відсутності справедливого правосуддя для Юлії Тимошенко в Україні" - зазначив він. 11 жовтня 2011 року Печерський суд Києва Клацнути визнав екс-прем'єр-міністра Юлію Тимошенко винною у перевищенні службових повноважень під час підписання газових угод з Росією у січні 2009 року і засудив до семи років ув'язнення, заборонив обіймати державні посади упродовж трьох років, а також зобов'язав виплатити 1,5 млрд гривень збитків "Нафтогазу". 23 грудня 2011 Апеляційний суд Києва підтвердив вирок Печерського суду. Більше на цю тему Теґи


У туристичному комплексі на Філіппінах сталася стрілянина

Summary: За повідомленнями, в туристичному комплексі Resorts World Manila на Філіппінах сталася стрілянина і вибухи.

Поліцейський біля комплексу Resorts World Manila Співробітник одного з готелів розповів, що на другому поверсі будівлі перебувають нападники у масках, які стріляють у людей, повідомляє CNN Philippines. Бюро пожежної охорони Філіппін підтвердило повідомлення про пожежу в тому ж районі. Новинний сайт Rappler.com повідомляє, що кілька людей були поранені. Сам комплекс написав у Twitter: "Зараз Resorts World Manila заблокований після повідомлень про постріли з боку невідомих чоловіків. Компанія тісно співпрацює з філіппінською національною поліцією, аби гості і співробітники були у безпеці". Речник армії Філіппін заявив, що поліція контролює ситуацію, військові також уважно за нею стежать. Вантажівка з військовослужбовцями прибуває до готелю Жодна група поки що не взяла на себе відповідальність за напад. Resorts World Manila має кілька готелів і барів, а також казино, торговий центр і кінотеатр. У соцмережах з'явилися фотографії, на яких видно, як з однієї будівлі валить дим. Агенція Reuters з посиланням на джерело повідомляє про евакуацію людей з місця нападу. Зараз філіппінська армія бореться з бойовиками, пов'язаними з "Ісламською державою", за контроль над містом Мараві на південному острові Мінданао.


МВС не може пояснити причин стеження за журналістом

Summary: Українська Генпрокуратура вперше офіційно підтвердила, що міліція таки стежила за журналістом Георгієм Ґонґадзе, який був викрадений і вбитий восени 2000-го року.

Раніше про це заявляли представники парламентської комісії у справі Ґонґадзе та колишній охоронець президента Кучми майор Мельниченко. Генпрокурор Геннадій Васильєв каже, що Міністерство внутрішніх справ досі не дало пояснень навіщо здійснювалося стеження. Кореспонденти Бі-Бі-Сі кажуть, що визнання Генпрокурора порушує запитання щодо ролі тодішнього міністра внутрішніх справ Юрія Кравченка та інших українських посадовців включно з президентом Кучмою. Вдова загиблого журналіста Мирослава Ґонґадзе звинуватила Генпрокуратуру у крутійстві і заявила, що справа її чоловіка була б давно розкритою, якби до неї не були причетні владоможці. Поштовхом до нової хвилі інформації про справу Ґонґадзе стала стаття у британській газеті Індепендент, де були оприлюднені уривки допитів одного з підозрюваних – колишнього працівника міністерства внутрішніх справ Ігоря Гончарова. Але Геннадій Васильєв назвав всі факти, викладені в статті Індепендент, перекрученими, нагадавши , що була порушена кримінальна справа щодо витоку інформації, і було , за словами прокурора , допитано низку осіб, причетних до розслідування справи Гонгадзе, а також допитано як свідка голову ВР Володимира Литвина, який ще до появи статті говорив про її підготовку. Пан Васильєв знову заявив, що Ігор Гончаров помер під слідством за підозрілих обставин у результаті травми спини.


Як правильно казати "ні" на роботі

Summary: Якщо на всі прохання керівництва, колег, клієнтів та інших людей на роботі ви завжди відповідаєте "так", можливо, ви почуваєтесь дуже важливим.

Проблема полягає в тому, що у підсумку замість досягнення своїх цілей ви можете просто з усім цим не впоратися і тим самим розчарувати інших, що може вплинути на ваш професійний імідж та кар'єрні перспективи. Так вважає Брюс Тулган, засновник американської фірми Rainmaker Thinking, яка проводить професійні тренінги для менеджерів, автор книги "Мистецтво зробити себе незамінним на роботі". "Єдиний спосіб досягти успіху - це навчитися говорити "ні", щоб люди при цьому відчували повагу", - каже пан Тулган BBC. Це досить складний виклик, особливо коли робота кипить, а конкурентів багато. Брюс Тулган каже, що правильно сказати "ні" - це мистецтво Якщо ви звикли завжди казати "так" з метою досягти професійної досконалості, дуже ймовірно, що у підсумку ви витратите час, енергію і навіть гроші, й при цьому будете відволікатися від того, що насправді важливо, пояснює консультант, Ось чому важливо навчитися, коли і як сказати "ні", щоб покращити свою репутацію та побудувати робочі стосунки. Брюс Тулган радить для цього чотири стратегії. 1. Ставте правильні запитання Коли вас попросять щось зробити, перший крок - ставити правильні запитання та показати іншій людині, що ви берете до відома її відповіді. Якщо ви це зробите, то виявите повагу не лише до іншої людини, але й до відповідного запиту. Уявімо, що людина, якій ви повинні відповісти, не є вашим начальником. Чим більше запитань ви поставите про завдання, яке вони хочуть вам дати, і чим більше зацікавленості ви виявите, тим легше буде сказати "ні". І якщо ви ставите гарні запитання, це дає можливість продемонструвати свій талант та свої знання з цього питання. Насправді хороші запитання допоможуть іншій людині реально оцінити обсяг необхідної для виконання завдання роботи та його місце серед пріоритетів організації. 2. Наведіть вагомі підстави сказати "ні" Ключ у тому, як ви реагуєте. І якщо ви збираєтеся сказати "ні", важливо запропонувати альтернативні варіанти. Щоб виправдати негативну відповідь, потрібно пояснити, чому ви її даєте. Зазвичай причина в тому, що ви зайняті іншим. У такому випадку добре чітко і детально пояснити, які інші зобов'язання ви маєте. Недостатньо сказати: "Вибачте, у мене є інші справи". Але як краще відповісти? Як варіант, ви можете сказати "Я роблю x, y, z" - і чітко пояснити, які це завдання, та надаючи всі необхідні деталі, щоб ваша негативна відповідь не здавалася виправданням. Якщо запит надходить від начальника або від людини, яка має більше повноважень, ніж ви, ви можете дати їм можливість змінити ваші пріоритети, а не просто додавати нове завдання. Водночас ви маєте дати їм можливість краще зрозуміти, як конкретно ви розподіляєте свій час, щоб було видно, що ви не уникаєте прохання та не використовуєте свій час непродуктивно. Деякі люди реагують на прохання, кажучи: "Це не моя робота". Але ця фраза має кілька негативних конотацій, які можуть спричинити конфлікт. Інша людина може трактувати це так, ніби ви кажете "Ви не мій начальник" або "Ви не можете змусити мене це зробити". Інший спосіб вирішити питання - пояснити, що ви не можете швидко відповісти на запит. Фактично ви говорите, що ви не є фахівцем у цій галузі, що для виконання запиту вам доведеться витратити час на те, щоб вивчити, як це зробити. Ви навіть можете сказати щось на кшталт: "Дякую за можливість. Якщо ви хочете, я можу це зробити, але я маю спочатку цьому навчитися". 3. Сприяйте успіху іншої людини Щоб сприяти успіху іншої людини, ви можете сказати щось на кшталт: "Ось, що я можу зробити для співпраці з цього питання". Або запитайте: "Чи можу я допомогти вам знайти когось іншого?" Якщо запит не є терміновим, ви можете сказати: "Я міг би вам допомогти, але за два тижні". Або якщо ви бачите, що насправді не можете зробити те, про що вас просять, ви можете сказати: "Слухайте, я не можу цього зробити, але я міг би вам допомогти ось таким чином". Це ще один спосіб продемонструвати свій професіоналізм та своє бажання допомогти. 4. Цікавтеся результатами Знайдіть людину і запитайте, як усе пройшло? Чи вдалося вирішити питання? Чи знайшли потрібну людину? "Будь ласка, пам'ятайте, якщо вам потрібні x, y, z, я дуже добре це роблю". Ідея полягає в тому, щоб продовжувати будувати добрі стосунки та зміцнювати довіру, хоча ваша відповідь і була "ні". Хочете отримувати головні новини в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram або Viber!


Україна не може розірвати газові контракти, підписані Тимошенко, - Бойко

Summary: На сьогодні в України відсутні формальні підстави для того, щоб звернутися до Стокгольмського арбітражу щодо розірвання газових контрактів уряду Юлії Тимошенко, заявив віце-прем'єр-міністр Юрій Бойко.

"Контракт прописаний таким чином, що у нас взагалі немає жодних прав. Тобто він підписаний так, що ми весь час всім винні", - підкреслив він в інтерв'ю виданню "Дзеркало тижня. Україна". Віце-прем'єр розповів про божевільних штрафи, які спочатку були закладені в документі: "Там взагалі був унікальний пункт, що не зрозумілий ні для якої компанії. Про те, що якщо ми беремо менше, при відхиленні закупівлі більш ніж на 4% від місячного обсягу - штраф 150% від суми недобору влітку і 300% взимку. Взагалі безпрецедентна річ, яку ніколи ніде не прописували". При цьому Юрій Бойко зазначив, що для позовів до Стокгольмського арбітражу щодо розірвання контракту немає формальних підстав. "Тому що ті дикі пункти, на підставі яких можна було піти до суду, були прибрані, коли підписувалися харківські угоди. Я маю на увазі штрафи. А от пункти, які стосуються ціни: сьогодні ціна у нас на кордоні 406 доларів, така ж ціна, або трохи вища, сьогодні на кордоні з Угорщиною, Словаччиною, Польщею і т.д. Так от, якби ціна була на 100 доларів більше (тобто без харківської знижки), то ми б пішли до суду. А оскільки у нас зіставні ціни, тому немає аргументів", - пояснив міністр.


Тіллерсон пропустить зустріч НАТО і поїде до Москви

Summary: Державний секретар США Рекс Тіллерсон пропустить зустріч міністрів закордонних справ НАТО наступного місяця, кажуть американські чиновники.

Замість того він вирушить на зустріч G7 на Сицилії, а потім до Москви, щоб зустрітися з російськими лідерами. На зустрічі НАТО у Брюсселі Сполучені Штати представлятиме заступник держсекретаря Том Шеннон. Преса вважає, що цей крок додасть заклопотаності із приводу прихильності президента Трампа НАТО, оскільки він прагне поліпшити відносини з Москвою. За словами американських чиновників, пан Тіллерсон зустрінеться дипломати на цьому тижні у Вашингтоні на конференції з питань боротьби проти "Ісламської держави". Під час своєї виборчої кампанії Дональд Трамп висловив захоплення президентом Росії Володимиром Путіним і описував НАТО як "застарілу" структуру. Рекс Тіллерсон мав тісні зв'язки з російським урядом, будучи генеральним директором Exxon Mobil, і висловлював сумнів з приводу санкцій проти Росії після анексії українського Криму.


Ватра пам’яті: рецензія на роман "Торговиця" Іваничука

Summary: Роман Іваничук. "Торговиця". Харків, Фоліо. – 2013.

Роман Іваничук письменник шанований в нашій літературі. Метр. Могікан. Один з небагатьох. Його "Торговиця" – це данина сина своєму рідному краєві, а головно місту, що дало йому духовний злет. Місто це хоч не вражає своїми розмірами, проте своєю давністю (відоме з 1217 року) й духовністю посперечається з багатьма обласними центрами України. Якщо пройтись його бруківкою, уважно оглянути архітектуру будинків, заглянути у дворики, завернути на старі цвинтарі, неодмінно розгледиш сліди європейської цивілізації як, на жаль, і сліди "вовків півночі". У центрі роману нелегка доля Олеся Шамрая, якого "Червона рубаха" спіймала живим, оточивши повстанців, що боронили свій край. Пройшовши через сім кіл воркутинського пекла, він вижив і повернутись у рідне Місто. Випробування, які випали на долю Міста, в якому мирно жили, працювали й торгували між собою українці, поляки, євреї та німецькі колоністи, нерідко пов’язані родинними вузами, яскраво описані на прикладі кількох родин, що жили у заміському кварталі "Торговиця", де, як у дзеркалі, усіма барвами відбивалось життя цілого міста. Перед читачем постають драматичні картини з життя покоління 20-их–30-их років, якому судилося пройти через горнило польської "пацифікації", радянського "визволення", німецької окупації й повторного радянського "визволення". Українці сподівались, що, можливо, хтось із чужинців допоможе їм вибороти власну державу, допоки не відчули, що витворяють з ними на їх же землі. Тоді, згуртувавшись у повстанські загони, самі стали відстоювати право жити на рідній землі. Якими актуальними звучать сьогодні слова одного з героїв роману пана Корнеля Геродота "Народ не відчуває свободи, коли вона в нього є, він може оцінити, що вартує воля, тільки тоді, як її в нього відбирають". Задумуючись над долею нашого народу, автор задається питанням: "невже на нас чекає доля маврів, винищених іспанцями в Гренаді"? Вустами іншого з героїв автор убачає схожість доль українського і юдейського народів. Правдиво описана трагедія євреїв, яких за німецької окупації обгородили в гетто і як худобу посеред вулиці водять на роботи в каменоломні, чи впрягають в упряжу, щоб звалити пам’ятник Сталіну, а насамкінець, спалюють гетто, а уцілілих його мешканців ведуть на розстріл у Шепарівський ліс… Пам’ятники у центрі Міста змінювали один одного в унісон з кольорами прапорів на ратуші. На місці одного ката спорудять потім пам’ятник іншому, і що прикметно, постамент його оздоблять плитами з єврейських надгробків…. Та це вже виявиться згодом, у незалежній Україні, яка возвеличить тут свого Пророка. Розвій сюжету пересипаний яскравими, вражаючими описами природи Карпат. Тут палітра Іваничука змагається з такими знаними художниками слова як Нечуй-Левицький, Панас Мирний чи Тургєнєв. Яскраво передано культуру, мову та побут мешканців Міста. Варт зазначити, що сама мова твору надзвичайна багата, воскрешає у пам’яті давно призабуті слова та приказки. У Місті жив і творив Андрій Чайковський, що міг позмагатися на історичній ниві з самим Генріком Сєнкевичем. Тут мешкала Ірина Вільде, яка через Ванду Василевську врятувала ув’язненого "совєтами" Станіслава Вінсенза, поляка, гуцульського Гомера, котрий своїм твором "На високій полонині" назавжди залишиться у вдячній пам’яті нащадків. Бо "що знали б ми про стародавній світ, якби не "Іліада" і "Одісея""? Ватра історичних романів Іваничука, яка дарує нам "найгострішу зброю – історичну пам’ять", завжди палатиме серед тисячі небайдужих до долі свого народу сердець, згуртовуватиме довкола себе Голіафів, здатних перемогти Давида. Поруч з А. Чайковським, Ю. Опільським, М. Старицьким, Б. Лепким, С. Вінцензом, О. Опанович та іншими, історична проза Іваничука закладає міцний фундамент майбуття нашого народу. Услід за автором, не буду розкривати назву цього міста, залишаючи читачу можливість самому поринути у глибини його минулого. topcat2 роману "Торговиця" Романа Іваничука. Більше матеріалів про цьогорічну премію читайте у спецпроекті Книга року ВВС-2013.


Чому вільна економічна зона на Донбасі – "загроза для нацбезпеки"? Доводить Крим

Summary: "Чи підтримуєш ти створення на Донбасі вільної економічної зони?" Таким є друге питання, щодо якого президент Володимир Зеленський хоче проконсультуватися із виборцями під час місцевих виборів.

Так нині облаштований кордон із Кримом, який також зробили вільною економічною зоною України У Офісі президента розтлумачили, що ініціатива про вільну економічну зону (ВЕЗ) передусім стосуватиметься підконтрольних Києву територій, але не виключено, що її розширять і на непідконтрольні. "Спеціальний щонайлояльніший підхід до оподаткування, принципово найкомфортніші умови державного нагляду за бізнес-діяльністю можуть суттєво допомогти українському Донбасу. Спочатку вільному, а потім і звільненому", - йдеться у повідомленні ОП. За версією Офісу президента, метою ВЕЗ має стати "зшивання Донбасу", відбудова його інфраструктури та швидша реінтеграція до решти України. Втім, президент та його команда поки що не пояснюють, що саме робитиме влада, якщо більшість опитаних громадян дадуть ствердну відповідь. Щоб передбачити, як така ініціатива працюватиме на практиці, не треба будувати прогнозів. Адже в Україні вже є одна вільна економічна зона на окупованій території - в Криму. Приклад не з історії Її було створено сім років тому, у вересні 2014 окремим законом, - через пів року після анексії Криму Росією. За цим законом ВЕЗ "Крим" має діяти 10 років. Тоді, пояснюючи для чого ВЕЗ на території, яку Україна де-факто не контролює і проти якої запроваджені міжнародні санкції, ініціатори закону казали, що хочуть забезпечити легальні засади для роботи тих українських підприємств, що залишилися в Криму, або ж для тих українських підприємств, які і досі ведуть бізнес із Кримом. По факту ВЕЗ "Крим", а саме вільна митна зона, дозволила масово ввозити в Крим, а звідти - до Росії товари без мит, а також суттєво спростила подачу електроенергії на анексований півострів. Згодом, як каже кримський економіст Юрій Смєлянський, для тих, хто мав бізнес-інтереси та активи в Криму, все склалося "добре". "Використовуючи норми цього закону, українські резиденти перереєстрували свої підприємства як резиденти Російської Федерації, їх активи продовжують працювати, приносити прибутки, податки платять окупантам, і все в рамках закону", - пояснює він. "Ми по суті створили ситуацію, яка заохочує економічний колабораціонізм, а це вже удар по національній безпеці", - каже пан Смєлянський. КПВВ "Чонгар". Адміністративний кордон із Кримом нині виглядає як справжній міждержавний кордон З іншого боку, ВЕЗ ускладнювала життя тим українським громадянам, які залишилися в Криму, але стали "нерезидентами", бо опинилися по інший бік митного кордону. Саме через це, наприклад, переселенці з "мирного" Криму були змушені вивозити особисті речі за так званим "списком туриста", тоді як переселенці з Донбасу, де йшли бойові дії, певний час могли безперешкодно вивозити все, що могли і хотіли взяти із собою. Та й сам, здавалося б, суто економічний закон, по факту узаконив кордон із Кримом, який Україна називає своєю територією. "Адміністративна лінія, що розмежовує територію Херсонської області та АРК Крим, а по суті є лінією фронту, перетворилася на держаний кордон. Чому? Там працюють прикордонники, там працюють митники, бо там інший митний режим. Там, де інший прикордонний та митний режим, - кордон держави", - пояснює Юрій Смєлянський. Проти закону щодо ВЕЗ в Криму і до його ухвалення, і після виступали експерти, громадські організації, кримські татари. А у вересні 2015 року тодішній міністр економіки Айварас Абромавичус визнав: ВЕЗ в Криму є неефективною через корупцію. ВЕЗ в Криму критикували також у Міністерстві з питань тимчасово окупованих територій. Восени 2015 року активісти почали "блокаду" Криму з вимогою скасувати закон і саму ВЕЗ, але цього так і не сталося. Суперечки поновилися у 2018-му, коли в парламенті вирішили інтегрувати скасування закону про ВЕЗ в Криму у закон про реінтеграцію Донбасу. Але це так і не було враховано в остаточній версії закону. Пропозиції скасувати ВЕЗ "Крим" були також після зміни складу парламенту у 2019-му, але так само не знайшли підтримки у Раді. Тож і досі в Криму, який Росія вважає своєю територією, і де усі мешканці вже мають російські паспорти, а підприємства сплачують податки до російського бюджету, діє українська вільна економічна зона. ВЕЗ - що це взагалі таке і чи можна її запровадити після опитування? Вільна економічна зона — це частина території країни, де діє інший митний чи податковий режим. Це можуть бути вільні виробничі чи науково-технічні зони, наприклад, для стимулювання виробництва товарів та послуг на експорт. Це можуть бути порти, туристичні чи рекреаційні зони, зони прикордонної торгівлі та банківські (офшорні) вільні зони. Або ж як в Криму, де працює вільна митна зона, а також не сплачуються загальнодержавні податки та збори. КПВВ "Майорське", Донбас. Де будемо знижувати податки і куди інвестуватимемо? Важко уявити, що із перерахованого може запрацювати на Донбасі до розв'язання конфлікту, адже саме конфлікт на сході України від самого початку став однією з найсерйозніших перепон для інвестицій не лише в цей регіон, а й загалом в Україну. Якщо ж йдеться про непідконтрольні Києву території, то від початку конфлікту, а тим більше після "націоналізації" підприємств "владою" самопроголошених ДНР та ЛНР, і державні, і приватні компанії перевели, наскільки це було можливо, і діяльність, і персонал на підконтрольні території, де й платять податки. З іншого боку, варто зазначити, що ще з 1998-99 років у Донецьку, а також у Донецькій та Луганській областях на 30-60 років були запроваджені спеціальні економічні зони та території пріоритетного розвитку зі спецрежимами оподаткування та інвестицій. За 10 років після їх створення в Україні жваво обговорювали їхню ефективність, - ще задовго до початку конфлікту на сході критики усіляких пільгових режимів називали їх "чорними дірками" бюджету. Є ще один момент, що стосується можливості запровадження ВЕЗ на Донбасі. ВЕЗ - це завжди про податкові чи митні пільги. Проте за Конституцією, питання щодо податків та бюджету не можна вирішувати на референдумі. А отже очевидно, що для законності таку ініціативу треба буде втілювати через окремий закон, на ухвалення якого у монобільшості може не вистачити голосів. Хочете отримувати найважливіші новини в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram або Viber!


Forbes вважає, що Ахметов подвоїв статки за рік

Summary: Згідно із цьогорічним списком мільярдерів, який укладає американський журнал Forbes, найбагатшим українцем залишається Рінат Ахметов, статки якого за минулий рік зросли із $2,3 млрд до $4,6 млрд.

Якщо минулого року у списку багатіїв за версією Forbes Рінат Ахметов (сталь, вугілля) посідав 771 місце, то у цьогорічному списку він посунувся на 359 позицію. Минулого року у Forbes порахували, що статки пана Ахметова навпаки зменшилися утричі - із $6,7 до $2.3 млрд. Рейтинг Forbes: Ахметов за рік збіднів майже втричі Впродовж останнього тижня у фінансово-промисловій групі СКМ, контрольованій Ринатом Ахметовим, заявляли про втрату низки виробничих та видобувних активів на непідконтрольних Києву територіях Донецької та Луганської областей. Інші українські мільярдери, за підрахунками американського видання, мають значно менші статки: США ведуть перед, Китай наздоганаяє Загалом у списку мільярдерів цього року - 2043 особи, загальні статки яких становлять $7,7 трлн. За останній рік кількість мільярдерів зросла на 13%, а їхні статки - на 18%. Вперше, від тоді як 30 років тому Forbes став укладати свій список мільярдерів, їхня кількість перевищила дві тисячі осіб. У першій п'ятірці списку, який очолює Білл Гейтс, - чотири американці. Єдиний виняток - власник Zara іспанець Амансіо Ортега. Засновник Facebook Марк Цукерберг вперше увійшов до першої п'ятірки. Натомість мексиканський телемагнат Карлос Слім, який колись був найбагатшою людиною у світі, перейшов на шосту позицію. Втім, якщо дивитися не річні підсумки, а рейтинг у реальному часі, Карлос Слім знову "тіснить" Марка Цукерберга на шосте місце. Найбільше - 76 - "новачків" у списку мільярдерів додав Китай. На другому місці - США із 25 "новими" мільярдерами. Загалом американцями є 565 мільярдерів зі списку Forbes, - це більше, ніж у будь-якій іншій країні. У Китаї - 319 мільярдерів. Далі за кількістю мільярдерів ідуть Німеччина (114) та Індія (101). Втім, американці і китайці так само швидко випадають зі списку - за минулиій рік лави мільярдерів залишили 33 китайці і 7 американців. Найбагатшою жінкою залишається власниця L'Oreal Ліліан Беттанкур зі статками у $39.5 млрд. 56 мільярдерів зі списку у 2043 особи ще не досягли 40 років. 30 із них - не успадкували, а самі заробили свої статки. 23 із них заробили ці статки на високих технологіях.


Вчені закликають довіряти не Вікіпедії, а лікарю

Summary: Дев’ять з десяти перевірених вченими статей Вікіпедії на тему охорони здоров’я містять помилки, а тому ставитися до них треба дуже обережно.

Лікарі порівнювали дані текстів Вікіпедії та наукових статей Такими є результати дослідження, що його провели американські вчені, пише профільний кореспондент ВВС Піппа Стівенс. Вчені порівнювали статті найпопулярнішої онлайн-енциклопедії, присвячені таким темам як хвороби серця, рак легенів, депресія та діабет з даними рецензованих медичних досліджень. Виявилося, що більшість статей у Вікіпедії містять "багато помилок". У британському відділі Вікіпедії заявили, що "критично важливо", аби люди, які мають проблеми зі здоров’ям, перш за все консультувалися зі своїм сімейним лікарем. Проблема вільного доступу Вікіпедія є неприбутковим проектом. Вона містить близько 30 мільйонів статей 285-а мовами. Редагувати її може будь-хто, однак багато професійних медиків-добровольців перевіряють сторінки на предмет неточностей, кажуть у британській Вікіпедії. Американське дослідження, опубліковане в журналі тамтешньої остеопатичної асоціації, піднімає питання про достовірність шостого найпопулярнішого сайту в інтернеті, зміст якого може редагувати будь-хто. Десятеро дослідників з усієї Америки роздрукували статті Вікіпедії про 10 найбільш "коштовних" хвороб у США, в тому числі про остеоартрит, проблеми з і спиною та астму, станом на 25 квітня 2012 року, а, проаналізувавши їх, виявили, що у 90% текстів містилися твердження, що суперечать найновішим медичним дослідженням. Керівник групи дослідників доктор Роберт Гесті з Школи остеопатичної медицини в Північній Кароліні заявив: "Вікіпедія є зручним інструментом для проведення досліджень, однак з точки зору здоров’я пацієнтів її не можна використовувати в якості первинного джерела інформації, тому що ці тексти не проходять через такий самий процес рецензування, що і статті в медичних журналах". "Найкращим джерелом" інформації для людей, які турбуються про своє здоров’я, є їхній лікар, додав дослідник. Спочатку – до лікаря! Стіві Бентон з британської Вікіпедії розповідає про цілу низку ініціатив, спрямованих на те, щоб поліпшити якість статей енциклопедії, "особливо тих, що стосуються охорони здоров’я і медицини". Зокрема проект ініціював об’єднання редакторів Вікіпедії, які мають медичну спеціальність, для пошуку статей, що потребують покращення, оновлення їх з використанням достовірних джерел та полегшення їх для сприйняття читачем. Крім того, додає пан Бентон, Вікіпедія співпрацює з Cancer Research UK – благодійною організацією, що переймається дослідженнями у галузі онкології, – аби залучити вчених, що працюють у цій галузі, до перевірки профільних статей та їх оновлення найновішими даними. "Однак критично важливо, аби кожен, хто має проблеми зі здоров’я, перш за все контактував зі своїм сімейним лікарем. Вікіпедія, як і будь-яка інша енциклопедія, не може замінити кваліфікованого медика", – заявив він. Крім того, у Вікіпедії звернули увагу на те, що малий розмір вибірки проаналізованих статей може бути нерепрезентативним.


Путін, Янукович та Зеленський: як їх поєднують Олімпійські ігри

Summary: Команда Володимира Зеленського вже втретє за рік озвучила ідею проведення в Україні Олімпійських ігор.

Володимир Зеленський хоче провести в Україні Олімпійські ігри Подібні амбітні плани щодо спортивних змагань просував і колишній президент Янукович. Він хотів провести зимові ігри 2022 року. Допомогти у підготовці до Олімпійських ігор вже для Зеленського може той самий бізнесмен Гернот Ляйтнер, який робив раніше це для Януковича та для Росії в Сочі в 2014-му. Досвід великих спортивних змагань в Україні, зокрема Євро-2012, показав, що окрім нової інфраструктури, це залишає по собі й борги для бюджету. Історія останніх Олімпіад показує, що такі змагання потребують великого фінансування, а в корупційно ризикованих країнах, таких як Україна, підготовка до ігор може стати можливістю для зловживань. Підготувати всю інфраструктуру за кошти інвесторів, а не держави, нікому не вдається. Збудована для змагань інфраструктура також інколи потім занепадає та не використовується, що демонструють ігри в Афінах у 2000 році та Сочі 2014-го. Олімпійські ідеї Зеленського 30 липня в Офісі президента обговорили створення в Карпатах високогірного спортивно-туристичного кластеру "Боржава". Цей проєкт готували ще у часи президента Януковича. Головним його бенефіціаром та розробником є австрійський власник компанії "Боржава Ессет" Гернот Ляйтнер. Пан Ляйтнер є відомим у східноєвропейському регіоні бізнесменом у сфері розвитку гірськолижної курортної інфраструктури. Левову частку своїх проєктів він здійснює в Росії, зокрема, мав підряди під час підготовки Олімпіади в Сочі в 2014 році та ЧС-2018 з футболу вже на фоні санкцій проти Росії через анексію Криму та війну на Донбасі. Полонина Боржава могла прийняти Олімпіаду 2022 року. Тепер проєкт її забудови можуть реанімувати Голова Офісу президента натякнув, що великий спортивний проєкт у регіоні полонини Боржава може у майбутньому стати частиною підготовки до проведення в Україні Олімпійських ігор. "Андрій Єрмак також розповів, що за дорученням Володимира Зеленського Офіс президента спільно з Національним олімпійським комітетом опрацьовує питання приїзду в Україну голови МОК, і висловив переконання, що це було б доброю нагодою показати, як Україна готується до того, щоб стати одним з учасників конкурсу на проведення Олімпійських ігор", - йдеться у заяві Офісу президента. Міністр спорту Вадим Гутцайт повідомив, що Україна може взяти участь у конкурсі на проведення літніх Олімпійських ігор в 2028 році чи зимових - у 2030-му. Вперше про ідею провести в Україні Олімпійські ігри Володимир Зеленський заявив на початку своєї каденції, ще 16 липня 2019 року. "Нам потрібен певний план, що ми, скажімо, готові за 3-4 роки все побудувати, і тоді можемо бути в черзі та прийняти Олімпіаду", - заявляв Зеленський. "Треба дати завдання нашим хлопцям, які шукають інвестиції, дати завдання нашому бюджету, щоб щорічно виділялися гроші на об'єкти, які нам потрібні, а потім будуть використані для Олімпіади", - казав він. Голова Олімпійського комітету Сергій Бубка вважає, що найближчими іграми, на проведення яких може подати заявку Україна, - це зимова Олімпіада у 2030 році чи літня - у 2032 році. У жовтні 2019 року Зеленський у своїх планах щодо Олімпіади пішов ще далі. На зустрічі з Лукашенком Зеленський запропонував президенту Білорусі подумати над спільним проведенням Олімпійських ігор. Про це Лукашенко заявив на Форумі регіонів у Житомирі. Далі цієї заяви ідея спільних ігор не пішла, принаймні у публічній площині. Ідея у спадок від Януковича Бізнесмен Ляйтнер, що може стати однією з рушійних сил підготовки до можливої зимової Олімпіади, виконував схожу роль ще за президента Януковича. Вперше пан Янукович здивував громадськість ідеєю провести зимові ігри 2022 у Карпатах ще в 2010 році, одразу після обрання. При чому виник курйоз: мова йшла про Буковель, а президент сказав про Олімпіаду на Буковині. Тоді Сергій Бубка також гаряче підтримав ініціативу. Натомість про певну утопічність ідеї заявив перший віце-президент НОК Василь Бринзак. "Для України це нереально, навіть якщо збудувати інфраструктуру. Потрібен досвід проведення міжнародних змагань з олімпійський видів спорту, важлива підготовка суддів та спортсменів, а в нас цього немає", - заявляв виданню "Коммерсант" пан Бринзак. Щоправда, за кілька днів після цього і він почав підтримувати ідею з Олімпіадою. Деякі журналісти тоді писали, що заява Януковича була експромтом, але згодом її взялись втілювати в життя. Хоча експерти звертали увагу на суми витрат Росії на Олімпійські ігри, які врешті ЗМІ Росії оцінили у 50 мільярдів доларів. Проте ідея зажила своїм життям, й в 2012 році за неї серйозно взялись. Тоді Італія саме відмовилась від Олімпіади 2020 року через фінансову кризу - як у воду дивилась, на фоні того, що влітку 2020 року відбувається в Італії з коронавірусом і тим, що самі ігри фактично скасували. Натомість уряд Азарова до останнього не відмовлявся від цієї ідеї. У серпні 2013 року Кабмін повідомив, що Україна подасть до МОК заявку на проведення у карпатському регіоні зимових ігор 2022 року. Цим питанням займався оргкомітет на чолі з Олександром Вілкулом. Олімпіада у Львові 2022 Ігри могли відбутись у Львові, Тисовці та Боржаві, яку зараз планує забудувати Гернот Ляйтнер. Він вже тоді планував збудувати комплекс у Боржаві й став одним з консультантів організації ігор-2022 року в Карпатах. Гернот Ляйтнер допомагав готувати Росію до Олімпіади 2014 та ЧС-2018 з футболу "Олімпійські ігри 2022 року в Україні мають потенціал стати дуже позитивним стимулом для спорту та інфраструктури", - заявляв тоді пан Ляйтнер. На той момент пан Ляйтнер працював над підготовкою зимових ігор у Сочі в 2014 році на об'єктах легендарної "Червоної поляни". У релізах для російської аудиторії він хвалився проєктом і у карпатській Боржаві. У 2013 році економіка України увійшла у період кризи, хоча не такої жорсткої, як у 2020 році. Подавати заявку на Олімпіаду в Карпатах команда Януковича мала намір у листопаді 2013 року. На фоні початку Революції гідності олімпійські плани, які й раніше експерти називали мертвонародженими, стали взагалі неактуальними. Хочете отримувати найважливіші новини в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram або Viber!


У Бостоні вшановують жертв вибухів

Summary: У Бостоні хвилиною мовчання вшановують жертв вибухів під час щорічного марафону, які сталися тиждень тому.

До хвилини мовчання у Бостоні приєднаються кілька штатів Два вибухи на фінішній прямій забрали життя трьох людей і поранили понад 180, 13 з яких втратили кінцівки. За двома загиблими вже відправили панахиди. Підозрюваний в організації вибухів Джохар Царнаєв наразі перебуває у лікарні і не може розмовляти через поранення горла. Однак, згідно з повідомленням місцевого американського телеканалу WCVB, Царнаєву офіційно висунули звинувачення. Зміст звинувачень поки невідомий, бо їх принесли в закритому конверті, сказано в повідомленні. Раніше Білий Дім підтвердив також, що Царнаєва, який має громадянство США, судитимуть на основі цивільно-процесуального законодавства США. Скорбота Губернатори кількох навколишніх штатів повідомили, що приєднаються до хвилини мовчання, яка запланована на 20:50 за київським часом. Президент Барак Обама вшанує жертв у Білому Домі. Раніше у містечку Медфорд неподалік Бостона відслужили заупокійну службу за 29-річною Крістл Кемпбелл, яка працювала у ресторані і загинула від вибуху, прийшовши подивитися на марафон разом з другом. Інша жертва - Лу Лінгзі - була 23-річною аспіранткою з Китаю. Третім загиблим від вибуху був восьмилітній хлопчик. Слідчим наразі не вдалося встановити мотиви нападу. Але федеральна прокуратура США готується висунути звинувачення на адресу затриманого. У разі, якщо Джохара Царнаєва звинуватять у використанні зброї масового ураження з метою вбивства людей, йому може загрожувати страта. Стан підозрюваного - важкий ФБР повідомило, що його стан "залишається важким". Федеральне бюро розслідувань оприлюднило цю заяву на прохання бостонського медичного центру "Бет Ізраель", в якому підозрюваний перебуває під посиленою охороною. Там також залишаються 11 постраждалих в результаті вибухів, один із яких - у критичному стані. Надходить суперечлива інформація про те, чи вдалося співробітникам слідства встановити контакт з Джохаром Царнаєвим. Одразу кілька американських телеканалів повідомили, що він опритомнів і почав давати письмові свідчення. Проте представники ФБР і поліції Бостона відмовилися підтвердити цю інформацію. Брати Царнаєви - 19-річний Джохар і 26-річний Тамерлан - були оголошені в розшук як основні підозрювані. Вони родом з Північного Кавказу, в дитинстві жили в Дагестані і Киргизстані, а понад 10 років тому переїхали з батьками до США. Джохара Царнаєва затримали у п'ятницю після масштабної операції, в ході якої був убитий його старший брат. Не виключено, що він вмер через те, що на нього на позашляховику наїхав Джохар, намагаючись втекти від поліції. Поліцейський комісар Бостона Едвард Девіс заявив, що Джохар і Тамерлан Царнаєви планували й інші напади.


Від "Ізаури" до "Гри престолів": серіали змінюють статус

Summary: У середу в Москві показали на великому екрані першу серію нового сезону культового серіалу "Гра престолів" - за чотири дні до світової телевізійної прем'єри. Як народилася і трансформувалася наша любов до телесеріалів? І як вони потрапили у кінотеатри?

Світова прем'єра п'ятого сезону серіалу "Гра престолів" на великому екрані пройшла в лондонському Тауері У середині 60-х, коли в квартирах, часто комунальних, стали більш-менш масово з'являтися телевізори, поняття "телесеріал" не було. У 1964-му в Москві на Шаболовці виникло Творче об'єднання "Екран" для створення фільмів усіх видів для телебачення (а не передач). Різниці між картинами для великого і маленького екрану не було - хіба що в останніх переважали великі плани, та більше звучало слів (ви йшли на кухню поставити чайник і не відривалися від дії). Великі кіностудії поступово завели у себе підрозділи для зйомки телефільмів. "Ленфільм" робив у рік більше півтора десятків повнометражних картин для прокату і стільки ж для ТБ. Багатосерійні телефільми Радянський кінематограф знав трисерійні картини для великого екрану з 50-х ("Ходіння по муках" Григорія Рошаля, 1957-1959; "Тихий Дон" Сергія Герасимова, 1958), "для дому" логічно стали виникати довгі оповідання - багатосерійні телевізійні фільми. Ймовірно, першими були шпигунський "Викликаємо вогонь на себе" Сергія Колосова (чотири серії; ефір у 1969-му) і "День за днем" Всеволода Шиловського та Лідії Ішімбаєвої (17 серій, 1971) - якраз про комуналки. З їх героями зживалися, як з рідними: характери і вчинки обговорювалися в робочий полудень і на лавках у дворі. Точно так обговорювалися й фільми в кінотеатрах. Мільйони дивилися одне і те ж, хіти прокату були справжніми "скріпами" для народу. Більше, ніж література і, тим паче, ідеологія. Як не дивно, момент загального співпереживання в кінозалі не вважався особливо важливим. Казали: кіно треба дивитися на великому екрані, щоб не втратити якість зображення, пізніше пригадали про важливість звуку (до повного розуміння суті фонограми не дійшли і зараз, у вік агресивних звукових ефектів). "Мило" і маси Але поступово спостерігачі процесу помітили: люди частіше обговорюють побачене на телеекрані, ніж у кіно. Причин чимало; нам тут важливо, що так телевізор завоював націю. В новітні часи немов впали стіни квартир: народ "прилип" до "Рабині Ізаури" (1988), а потім до "Санта-Барбари" (1992). Розквітло і вітчизняне серіальство, майже завжди безглузде й нещадне. Не хочеться демонізувати, але серіали (укупі з "глянцем для бідних" всіх сортів і "старими піснями про головне" всіх видів, включаючи політику з ідеологією) створили ту масову аудиторію, яку ми зараз маємо: багато людей буквально не бачать за вигадкою реальності. У кінотеатрах вони вибирають всілякі фентезі, комікси та інші франшизи, розраховані на дитячо-підлітковий менталітет. Хоча комерційний кінопродукт не чужий і "немасовій" частині аудиторії. Але милуючись естетикою і "профпридатністю" кращих зразків мейнстріму, вона в основному харчується незалежним американським кінематографом, європейським кіно, фільмами російської нової хвилі, що не склалася, документалістикою, авторської анімацією. Це все для дорослих. А дорослі рідко ходять в кіно - потрібний фільм не встигнути виловити, в залі запах попкорну і пива, сусіди розмовляють вголос, ніби сидять біля телевізора. Зрозуміло, що описується тут - лише пунктир, груба схема. Замість "мила" Років двадцять тому в Америці виникла індустрія нових телесеріалів. Свобода і технологія породили фільмову якість: телеканали в боротьбі за глядача викладали гроші, вони залучили серйозних авторів і продюсерів, ті вигадували небанальні сюжети, які "чіпляють", складна драматургія спокусила справжніх режисерів і акторів-зірок з кіно, які давно там занудьгували. Головні світові кінофестивалі пустили серіали в свої програми. Інтернет-сервіси і, на жаль, піратство поширили нові серіали серед просунутої аудиторії; аматорський переклад на російську мову, зроблений ентузіастами, давно не проблема; до наших днів нова мода встала в повний зріст. Прихильники теорії "публіка-дура/піпл хаває" відповзають в сторонку, корисливі практики телебачення жахаються перспективі піднімати рівень контенту. Веселі творці потирають руки. Криза в російському кіно (на розумне не ходять, квитки дорожчають, немає грошей на виробництво, ідеологія розбухає щодня) все частіше кидає їх в обійми телеканалів - зрозуміло, поки не головних, хоча й ті вже випустили штук п'ять пристойних серіалів. Розбір і "пілоти" "Розбір пілотів": показ та обговорення з експертом першої серії чого-небудь новомодного в залі кінотеатру Втім, кінотеатри змушені відчайдушно заманювати публіку. Як і прогнозували фахівці, років п'ять тому вони почали транслювати театральні постановки в прямому ефірі та в запису. Виявилося, на екранну La Scala небагаті петербурзькі інтелігенти витратитися готові. Так, пара кінотеатрів в місті і не найбільші зали, але ось уже йдуть прямі трансляції спектаклів "Золотої Маски". Минулої осені петербурзький Міжнародний Медіа Форум запропонував свіжий формат: показ на великому екрані та обговорення пробних новел прийдешніх російських серіалів або перших частин нових сезонів серіалів топових. Програма "Пилот" пред'явила задум першого політичного серіалу "Завтра" телеканалу "Дождь" та Романа Волобуєва. А також - просвітницький проект Олексія Аграновича "Главкнига" з режисерами Олександром Велединським і Борисом Хлєбніковим і ведучим Федором Бондарчуком; ліричний ситком "Озабоченные" згаданого Хлєбнікова; "Рашкин" за сценарієм відомого письменника, колишнього головреда російського GQ Михайла Ідова (співавтор Андрій Ривкін), чия доля перегукується з життєписом героя. З цим всім у переповненому невеликому залі Нової сцени Александрінського театру упереджено знайомилися легкі, креативні, богемні "свої". Тим часом в кінотеатрах А в "справжніх" кінотеатрах для "нормальної" публіки влаштували "Ніч кращих пілотів року" (зарубіжних серіалів). І презентували "Лондонград" за сценарієм того ж Ідова і четвертий сезон знаменитої "Родины" в американському варіанті. Ідея влучила в яблучко. У січні 2015-го радіожурналістки Тетяна Троянська та Олександра Петровська на тій самій Новій сцені спільно з ресурсом Amediateka відкрили "Розбір пілотів": показ та обговорення з експертом першої серії чогось новомодного. Аншлаг постійно. Знову формується нова мода. 19 березня пройшов "Серіальний галас": глядачі побачили 15 спеціально змонтованих трейлерів від провідних каналів - HBO, Showtime, Starz, CBS, Netflix і обрали серіал, який найбільше їх зацікавив. 8 квітня в Москві саме та ж Amediateka з партнерами показала першу серію п'ятого сезону "Гри престолів" - за чотири дні до прем'єри на HBO. У Петербургу аналогічний сеанс запланований на 13 квітня. І це кожен раз вечірка, що відсилає нас до ранніх років кінематографа: перед початком звучить музика, а публіку розважає конферансьє/масовик-витівник і працює буфет. А де мораль, спитаєте ви, адже кожен серіал має мораль? Схоже, вона в тому, що період крайньої індивідуалізації - кожен уткнувся в свій екранчик телевізора, ноута або планшета - закінчується. Мало перекинутися парою фраз в Facebook про історію, яка захопила. Хочеться побачити її відблиск в очах сусіда.


Як українців переслідували "за Шевченка"

Summary: Для України Тарас Шевченко завжди був більше, аніж поетом. Символом нації, уособленням її прагнення до свободи.

Образ Тараса Шевченка дедалі частіше приваблює вуличних митців Могила в Каневі стала місцем паломництва. Відзначення Шевченкових роковин дуже часто переростало в політичні протести та супроводжувалося сутичками, бійками й арештами. Заборони доходили до цілковитого абсурду. Імперські традиції Переслідування виявлялися однаково суворими як у дореволюційні царські, так і в радянські часи. Передвоєнного 1914-го святкування сторіччя заборонили. Священний Синод російської православної церкви не дозволив навіть відправлення панахид. У Києві кінна поліція нагайками розганяла величезні натовпи на Хрещатику, Володимирській, біля Софійського собору. Більшовики підносили Шевченка, але коли прийшли до влади, ставлення до нього швидко змінили Чорносотенці громили українські книгарні та клуби. Опозиційна більшовицька партія тоді спритно заробила собі політичні дивіденди. Затаврувала злочинний уряд, піднесла революційного пророка. Але коли прийшла до влади, ставлення до нього швидко змінила. До канону "українських радянських класиків" Шевченко пасував дуже погано. Його антиросійська, антиколоніальна позиція - бездоганно послідовна, Москва та Петербург означені тавром чужих і відразливих, Богдана Хмельницького він називає "п`яним" і "нерозумним" за його непрощенну політичну помилку у виборі союзника й протектора. Але заборонити поета цілковито не виходило. Надто багато він значив для українців, надто багато його портретів висіло навіть і в селянських хатах. Скандальний ювілей Зміна радянського політичного курсу здебільшого так чи інакше зачіпала й Шевченка. 150-річчя припало якраз на момент згортання хрущовської десталінізації. І ювіляр одразу став небезпечним і небажаним. Історія з розбитим шевченківським вітражем увійшла до реєстру найганебніших культурофобських дій режиму. Автори вітражу зробили все можливе й неможливе, аби встигнути до великої дати. 9 березня 1964 комісія мала прийняти роботу й дати дозвіл на відкриття. Над вітражем "Шевченко. Мати" у вестибюлі червоного корпусу Київського університету працювали найталановитіші художники того часу - Алла Горська, Опанас Заливаха, Людмила Семикіна, Галина Севрук, Галина Зубченко. Зображення України було стилізованим під іконопис. Мати ніби шукала захисту у свого сина-поета. У всьому цьому побачили страшну крамолу. І натяк на образ Богоматері (це в країні переможного й повсюдно ніби ж то утвердженого атеїзму!), і "двозначну", як написано в рішенні цензорів зі Спілки художників України, цитату з Шевченка "Возвеличу малих отих рабів німих, я на сторожі коло їх поставлю слово". Та ще й старослов'янською в'яззю! На біду, поспішаючи до ювілею, робили імітацію вітражу, коли скло розмальовувалося зі зворотного боку і по тому монтувалося у дерев`яні квадрати оправи. Отож, пильна комісія побачила в цьому натяк на заґратовану уярмлену Україну. Витвір тут же почали демонтувати. Але те, що в офіційних документах елегантно називалося демонтажем, насправді виглядало цілковитим вандалізмом. Скло пробували виймати з рамок, виходило довго, тоді просто били в друзки. Чинний ректор університету Іван Швець навіть не відмовив собі у задоволенні потоптатися ногами по купі уламків. Репресії Усі спроби захистити митців виявилися марними, хоча в конфлікт утрутилися найавторитетніші письменники-депутати, вхожі у владні коридори. Опанас Заливаха невдовзі отримав п`ять років мордовських таборів суворого режиму. Попри тяжку працю, прихапцем малював. Екслібриси, плакати, зокрема й для шевченківського свята в самому таборі. Живопис визнали порушенням отого самого всеохопного й всевладного режиму - і відібрали фарби. Вольова й непокірна Алла Горська, попри усвідомлення, що побачення не дадуть, усе ж поїхала у мордовську зону. І довго стояла на межі коло табору. Як писав згодом Заливаха, їм, захопленим і зачудованим, зігрітим цією дивовижною появою, здавалося, ніби це княгиня приїхала до свого маєтку, але загубила ключі і не може зайти. Це була принаймні демонстрація наміру будь-що-будь плисти проти течії. 1968 за захист дисидентів виключили зі спілки художників Людмилу Семикіну та Галину Севрук. Їхні підписи стояли під "листом 139" - протестом української інтелігенції проти репресій. 28 листопада 1970 вбили Аллу Горську. Тихий спротив, між тим, не припинявся. Ювілейним шевченківським урочистостям в травні 1964 передував іще один зловісний акт вандалізму. 24-25 травня палала Публічна бібліотека Академії наук України. Згоріли якраз фонди україніки. Попри те, вшанування поета усе ж відбулося велелюдно й гідно. Навіть численні зарубіжні гості захоплювалися тоді вмінням українців віддати належне своєму національному генію. Вздовж усього шляху зі столиці до Канева автобусний кортеж раз у раз зупинявся, влаштовувалися зустрічі й мистецькі імпрези.


Газовий консорціум знову потребує допрацьовок

Summary: У Києві відбулося засідання ради учасників "Міжнародного консорціуму з управління та розвитку газотранспортної системи України" за участі віце-прем'єр-міністра України Віталія Гайдука та заступника глави російського уряду Віктора Христенка.

Таким чином, лише у грудні буде остаточно представлено бізнес-план і модель функціонуваня консорціуму. Відкладається також і участь європейських компаній, і зокрема німецького концерну "Рургаз". В екслюзивному інтерв'ю Бі-Бі-Сі міністр палива та енергетики України Сергій Єрмілов заявив, що пропозиція про приєднання до консорціуму трьох середньо-азійських країн лише опрацювується і офіційно її ще не висунуто. Втім, він зазначив, що після остаточного розгляду в українському уряді її буде запропоновано іншим учасникам. Мова про європейські компанії Тим часом пан Гайдук прокоментував результати засідання так: "В угоді, яку ми підписали, мова йшла про участь європейських компаній, - заявив пан Гайдук. - Питання про запрошення до участі Казахстану, Узбекистану і так далі може і з'явитися, але тільки тоді, коли з'являться питання щодо гарантії забезпечення роботи консорціуму. Щодо діяльності групи високого рівня за участю німецької сторони, то ми це сьогодні обговорювали і дійшли висновку, що нам треба упродовж двох місяців відпрацювати параметри, щоб мати змогу вести розмову із цими учасниками". Голова підкомітету Верховної Ради з паливно-енергетичного комплексу Олександр Гудима сказав у інтерв'ю Бі-Бі-Сі, що затримання остаточного оформлення консорціуму зумовлене невиконанням домовленостей, які були досягнуті на тристоронньому рівні України, Росії та Німеччини, і без участі останньої доля проекту немає перспектив.


Секретне життя грибів: десять захопливих фактів

Summary: Вони всюди навколо нас, у ґрунті, на нашому тілі та в повітрі, але часто вони занадто малі, щоб їх можна було побачити неозброєним оком.

Гриби бувають усіх форм та розмірів Вони дають нам ліки та їжу, але також можуть нашкодити, викликавши хвороби рослин та тварин. Відповідно до першого великого дослідження стану грибів у світі, грибне царство є дуже важливим для життя на Землі. Проте більше ніж 90% з близько 3,8 мільйона грибів у світі невідомі науці. "Це такий цікавий набір організмів, і ми дійсно так мало знаємо про них", - говорить професор Кеті Вілліс, директор з наукової роботи в Королівському ботанічному саду Кью у Великій Британії, яка керувала підготовкою дослідження. "Це дійсно незвичайні організми з найдивнішим життєвим циклом. І все ж, коли ви розумієте їхню роль в екосистемі Землі, ви розумієте, що вони підтримують життя на Землі". Китай багатий на гриби Багато людей знайомі з їстівними грибами або цвілю, з якої роблять пеніцилін. Але гриби мають цілий ряд життєво важливих ролей. Вони допомагають рослинам отримувати воду та поживні речовини з ґрунту. З них також роблять ліки, які можуть знижувати рівень холестерину в крові або роблять можливою трансплантацію органів. Використання грибів також виглядає перспективним для перероблення пластмаси та створення нових видів біопалива. Але вони мають і темну сторону: знищення дерев, зернових культур та інших рослин у всьому світі, а також спричиняють вимирання деяких земноводних. Джекіл і Гайд Доктор Естер Гайя, яка керує дослідницьким проектом у Кью, досліджує різноманітність та еволюцію грибів, вважає, що вони трохи схожі на Доктора Джекіла і Містера Гайда. "Вони можуть бути хорошими й поганими одночасно, - каже вона. - Один і той самий грибок може розглядатися як шкідливий, але він же може мати й великий потенціал та пропонувати багато рішень". Доповідь висвітлює декілька прогалин у наших знаннях про групу організмів, які можуть дати відповіді на питання продовольчої безпеки. Представники грибного царства містять деякі з найбільш шкідливих для рослин патогенів. Але гриби також переробляють поживні речовини й відіграють певну роль у регулюванні рівня вуглекислого газу. "Це царство, до якого ми повинні почати серйозно ставитися, особливо у зв'язку зі зміною клімату та усіма іншими викликами, з якими ми стикаємося", - говорить професор Вілліс. Існують сотні видів їстівних грибів Захопливі факти про гриби Тільки один грибок пеніцилін має багато різних застосувань - в антибіотиках, контрацепції та виробництві сирів У дослідженні "Стан світових грибків" взяли участь понад 100 вчених із 18 країн. Досліждення встановило: Грибки, на кшталт іржі, можуть спричинити обширні пошкодження За останніми підрахунками у Британії є понад 15 000 видів грибків, деякі з них - на межі вимирання. Активісти допомагають ідентифікувати гриби по всій країні, вже додавши до бази даних понад 1 000 нових видів. Доктор Брайан Дуглас з проекту "Загублені та знайдені гриби" стверджує, що гриби - такі ж прекрасні, як орхідеї, й так само важливо їх захищати: "Я думаю, що ми повинні навчати людей, закликати їх милуватися грибами". Його колега доктор Олівер Еллінгем додає: "Гриби - це цілком інше царство, співставне, якщо не більше за різноманіттям, з рослинами та тваринами". Хочете отримувати головні статті в месенджер? Підписуйтесь на наш Telegram.


Російські робітники обурились через "сухий закон"

Summary: Масовий конфлікт між охороною та робітниками, які на острові Рускій поблизу Владивостока споруджують об’єкти до міжнародного саміту, стався через заборону розпивати на будові алкогольні напої.

Росія хоче перетворити одну зі своїх "окраїн", Владивосток, на центр міжнародної економічної співпраці 500 робітників закидали охоронців камінням. Постраждало близько 10 людей. Вони отримали гематоми. Одного з робітників вкусив поліцейський собака. Зараз конфлікт вважається вичерпаним, однак це вже не перший вияв невдоволення на 30 об'єктах, що споруджуються до оголошеного у 2007 році президентом Владіміром Путіним майбутнього саміту Азіатсько-Тихоокеанського економічного співробітництва. Агенція РІА Новості цитує представника генерального підрядника будівництва філіалу ЗАТ "Крокус" Єкатєріну Черненко, яка стверджує, що "інцидент стався через те, що мусульманська частина будівельників не змогла відзначити своє свято ураза-байрам. На острові встановлено "сухий закон", і у деяких будівельників співробітниками МВС і охорони було вилучено алкогольні напої". Минулого року серед робітників спалахували страйки через невиплату зарплат. Всього на об’єктах Владивостока працює 20 тисяч робітників. Саміт АТЕС має відбутися у 2012 році.


Порошенко назвав обнадійливими переговори з Меркель і Олландом

Summary: Зустріч президента України Петра Порошенка, канцлера Німеччини Ангели Меркель та президента Франції Франсуа Олланда, яка тривала понад п'ять годин, завершилася.

Як повідомила прес-служба українського президента, на початку зустрічі пан Порошенко зазначив, що ці переговори "дають надії, що буде результат у припиненні вогню". У Києві Порошенко, Меркель і Олланд обговорювали новий план з врегулювання конфлікту на сході України. У п'ятницю вони мають прибути до Росії на зустріч із російським президентом Володимиром Путіним. Речник президента Росії підтвердив, що Володимир Путін зустрінеться з європейськими політиками. У четвер з візитом у Києві також перебував держсекретар США Джон Керрі, який зустрівся із Петром Порошенком та прем'єр-міністром Арсенієм Яценюком. Пан Керрі зазначив, що президент Обама невдовзі вирішить, чи надавати Україні летальну зброю, наголосивши, що Вашингтон віддає перевагу дипломатичному вирішенню конфлікту. Втім, припинення вогню, за словами пана Керрі, не має бути одностороннім. Він закликав Росію вивести свою зброю і бойовиків з української території і дозволити Україні встановити контроль за своїми кордонами. Росія заперечує пряму військову участь у конфлікті в України, однак заявляє, що деякі російські добровольці воюють там на боці повстанців. Новий план врегулювання Перед зустріччю із українським президентом президент Франції Франсуа Олланд сказав, що новий план з мирного врегулювання конфлікту на Донбасі, ґрунтується на територіальній цілісності України. "Ми запропонуємо нове вирішення конфлікту на основі територіальної цілісності України", - цитує пана Олланда агенція AFP. Міністр закордонних справ Німеччини Франк-Вальтер Штайнмаєр сказав, що гарантій того, що переговори будуть результативними - немає. "Немає гарантій успіху, але було б помилкою не спробувати", - сказав пан Штайнмаєр у Польщі, де перебував з візитом. Німецький дипломат також зауважив, що деескалація конфлікту в Україні є "спільним європейським інтересом та відповідальністю". Перед тим пан Штайнмаєр у Ризі сказав, що Німеччина проти того, аби надавати Києву озброєння. За його словами, це не покращить ситуацію.