Acolo  a  observat  ceeace  noi  numim  astăzi  arhitectură  tipic  săsească,  respectiv  configurarea  volumelor  construite  pentru  apărare,  la  porți  masive  contopite  cu  locuința  și  cu  o  dispunere  a  volumelor  construite  în  jurul  unei  curți  care  devine  interioară.  Cu  secole  în  urmă, satul  din  Transilvania  era  sistematizat ,  conform  legislației  aplicate  de  autoritățile  vremii  și  a  modelului  “sesiei  flamande”  pentru  a  asigura  o  adaptare  la  relief,  o  dezvoltare  a  simțului  de  apartenență  la  colectivitate  în  vederea  supravegherii  muncilor  agricole, o  asigurare  împotriva  incendiilor  și  inundațiilor  precum și pentru obținerea unei  economii  de  teren.                  Intrând  în  contact  cu  locuitorii  și  cu  modul  lor  de  viață,  domnul  Vasile  a  decis  ca  la  reîntoarcerea  în  comuna  natală  să-și  realizeze  o  gospodarie  în  satul  Nănești  în  care  să  reproducă  o  gospodărie  săsească.  În  anul  1955 și-a  materializat  investiția.