Creangă, „Vai de mine și de mine, Harap Alb, zise Sfînta Duminică… Hai, nu mai sta ca o găină plouată“, un indecis se învîrte ca o curcă beată (despre beția păsărilor, altădată!), un neștiutor de carte „pune talpa gîștei pe hîrtie“, flămîndul e ca „vrabia (care) mălai visează“, unul care se culcă devreme „se culcă odată cu găinile“, de frică unora li se face „pielea (ca) de găină“.