Trebuie să încercăm diverse stiluri începînd cu fraza fără virgule în amintirea lui Dos Passos care creează-n mintea cititoarelor o senzație de tobogan carusel în special în timpul nopții cînd luminile orașului depășesc orice imaginație orice culoare sînt sărbătorile de iarnă și sania cu care ne dăm copilul e galbenă și pe noi nu ne ține se rupe luminile orașului pălesc se sting vine salvarea ia copilul care n-are nimic dar noi sîntem îngrozitor de speriați așa că ne luăm după ambulanță șchiopătînd și ajungem la alt spital unde sîntem pregătiți pentru sala de operație fără să mai apucăm să spunem pîs a doua zi ne trezim intr-o lume nouă tocmai am rămas fără o mînă mîna cu crampa scriitorului și fără ea în sfîrșit putem scrie cartea mult visată cu cealaltă mînă însă după o muncă foarte grea care durează doi ani ce ciudat fix cît grafospasmul cu care lucrăm corectăm cizelăm o singură pagină pe o temă dată să zicem ceva despre Lună.