„Realizarea practică a convertibilității s-a lovit însă de restricții severe: disproporțiile între prețurile interne și cele internaționale, rigiditățile structurale ale economiei naționale, pronunțatul deficit al balanței plăților curente, absența rezervelor valutare care să garanteze stabilitatea cursului valutar.“ BNR împreună cu Guvernul, stabilește în 1991 atingerea obiectivului declarat, după parcurgerea mai multor trepte: schimbarea parității oficiale, începând cu 1 aprilie 1991, de la 35 lei/dolar la 60 lei/dolar; deschiderea pieței interbancare, ca instrument al pieței libere, în februarie 1991, iar apoi și a caselor de schimb valutar; unificarea, la 11 noiembrie 1991, a cursului oficial cu cel al pieței interbancare.