Prozaismul e uneori minimalist, alteori, înflorit discret, oarecum împotriva fidelității memoriei afective: Ea merge în urma cârdului de gâște, trece un podeț de lemn, pe lângă o căruță abandonată, și pleacă ușor capul, ea și păsările – distanța dintre căruță și primul fir de iarbă înverzit.