Iubirea ultimă, cu speranță sau deznădejde, lipsa de creier a unor lideri, mizeria absolută, refugiații, lăcomia patologică a societății de consum, presa vîndută și oligofrenă, micimea individului în fața imensității lumii, fluxul continuu de imagini în care nu mai e nici o noimă, tot tabloul unei lumi care a luat-o razna de multă vreme, dar crede că e bine-mersi.