Cum poți să mai susții capitalismul dacă lucrezi într-o companie care a fost salvată cu banii statului, cu bani publici? Cum mai pot avea bancherii aroganța specifică, având în vedere că salariul lor a fost plătit din banii unui buget  național, unde medicii și profesorii au un salariu mult mai mic? Cum poți să te uiți în ochii clienților cărora mai întâi le-ai vândut o poveste frumoasă privind investițiile financiare, cum o să trăiască fericiți la pensie , când  într-o zi afli că CEO-ul companiei a devalizat firma și totul era doar o spoială, pentru presă? Ce faci când te întreabă prietenii dacă mai crește mult benzina, știind că tu lucrezi la Petrom, Rompetrol sau MOL? Ce faci dacă prietenii prietenilor, auzind că lucrezi într-o bancă, te întreabă de dobânda mare și îți mai spun că bancherii sunt niște cămătari? Ce faci atunci când se întâmplă astfel de evenimente? Rămâi, pleci, începi să-ți cauți de lucru în altă parte, strângi rândurile, înjuri șefii și proprietarii, începi un război intern pe ideea de a nu mai face nimic, de a munci cât mai puțin, începi să-ți birocratizezi starea, începi să urăști compania, brandul, considerând că te-a înșelat? Cred că mulți dintre voi v-ați confruntat cu aceste situații și implicit cu aceste întrebări.