O cucoană a apostrofat-o acru: „Taci, dragă!“ Dicentul începător a reacționat violent, repetând printre hohote de plâns: „De ce să tac? Eu vreau să vorbesc!“ În Omul și mulțimea (1957), Ortega y Gasset insistă asupra diferențelor dintre a vorbi și a spune, dintre cuvintele inventariate în cărțile „obeze“ numite dicționare, cuvinte care nu „spun“ nimic, și cuvintele spuse de om într-un complex de realitate care e viața însăși, în zvonul de potențialități enunțiative care îl înconjoară.