Dar vesel și... optimist. Doi colegi, prieteni buni, când m-au zărit în carne și oase, au exclamat dezamăgiți: «Vai, trăiești? Te-am sărbătorit atât de frumos...»“. [1] Din septembrie până în noiembrie 1943, îl găsim pe eroul nostru în zona Huedinului, iar în primăvara lui 1944 pleacă să apere Iașiul.