Scrisul lui Didion nu are detentă eseistico-filozofică și nici ea nu și-a dat timp, căci, scrisă sub imperiul șocului și al imediatului, cartea n-a beneficiat de vreun proces de reflecție elaborat și nici de căutarea, aprofundarea și raportarea la alte referințe culturale (în afara celor primare, precum C.S. Lewis, Freud și Philippe Ariès).