Ian Johnson îi menționează și pe cercetătorii care au alte perspective, considerate mai realiste în pofida faptului că arhivele chinezești nu sînt deschise: Judith Banister, care în 1987, folosind datele demografice statistice a propus o estimare de 30 de milioane, linie pe care a mers și Jasper Becker, un jurnalist care a scris în 1996 o carte remarcabilă despre foametea din China, Hungry Ghosts (în traducere aproximativă Năluci înfometate ), alt jurnalist, Yang Jisheng, care în lucrarea Tombstone: The Great Chinese Famine, 1958–1962 , Straus and Giroux, (2012, 629 pp.) a estimat la 35 de milioane numărul morților și pe Frank Dikötter de la Universitatea din Hong Kong (Mao's Great Famine: The History of China's Most Devastating Catastrophe, 1958–1962 , Walker, 2011, pp.