Sălile goale atunci când e vorba de artiști români și arhipline când vin în România vedete europene îl fac pe Sebastian să schițeze o teorie, în iulie 1936, așadar în sezonul „mort” în care viața muzicală bucureșteană e sublimă, dar… El ascultă la Radio Lohengrin al lui Wagner, timp de șase ore, fiindcă la Bayreuth „antractele sunt lungi”, iar după acest regal de audiție muzicală, cronicarul se ridică la o anumită „viziune generală asupra artei”, pentru a o elogia.