Adaptabilitatea la mediu este arma preferată a „parcagiilor”, iar principiul adaptabilității, în cadrul unor condiții de viață complexe și schimbătoare, cum ar fi cele în care DNA-ul e pe urmele ADN-lui bunului lor renume (și al averii lor cinstite, dar imposibil de justificat), recomandă preferința pentru o personalitate cameleonică, nu neapărat sofisticată, însă dispusă să pupe orice și să se înfrățească cu oricine, și mai ales cu cei pe care-i disprețuiește cel mai mult, adică cu cei mulți, umili și săraci, pe care-i prăduiește cu o mînă în timp ce îi mîngîie pe cap cu cealaltă.