Ei bine, pe Komartini (brusc se trece la plural) îi ia cu fiori pe șira spinării, pentru că amenințarea tăvii revine de unde nici nu te aștepți: „Toate lucrurile care ne-au făcut să dârdâim în tăcere” se află acolo, pe obiectul culinar sau decorativ evocat încă de la începutul poemului.