Opțiunea aleasă pentru această personalitate solo sună ca un Glenn Danzig inspirat de Depeche Mode și Sisters of Mercy – un gotic-rock melancolic din care abia se mai aude rock-ul, croit pentru tinerii care au aflat de Lanegan din colaborările sale moderne (Unkle, QotSA, Moby ș.a.m.d.). Clapele și efecte electronice abundente asigură faptul că artistul nu derapează înspre gravitate elegiacă, ci rămîne într un spațiu relativ înflorat, lipsit de colțuri întunecoase, ce contrastează cu textele, scrise probabil înainte să se ia o decizie asupra sound-ului general al albumului.