În perioada fe­senistă, de exemplu, liderii, miniștrii, se­cretarii de stat, chiar și parlamentarii, în­tr-o oarecare măsură, erau selectați din eșa­loanele doi-trei ale partidului comunist și Securității sau din cercul acesta de in­te­rese, urmărindu-se totuși o minimă com­pe­tență și experiență.