Ca să nu existe vreo urmă de îndoială, Vadim ne asigura că laureații „au acceptat premiile cu alocuțiuni extrem de măgulitoare pentru noi.” Care vasă- zică, în 1990, membrul „pleiadei intelectualilor interbelici”, cel format „lent, prin lecturi esențiale”, admirator al „culturii înalte” îi „măgulea” pe Vadim și Barbu, promotori viscerali ai anti-europenismului, ai naționalismului odios, ai anti-semitismului, vulgarității și injuriei transformate în virtute! De același tratament encomiastic a beneficiat și Dan Hăulică, premiat în compania unor „eseiști barochizanți” și „fermecători” – nu-i așa? – precum Gheorghe Funar, Manea Mănescu ori Pavel Coruț.