Oricum, fie că e studios pînă la acribie, fie că e turist din nevoia snoabă de a se făli pe unde a fost, Petrovici îi scrie cu recunoștință magistrului, cerîndu-i sfaturi sau iscodindu-l în privința unor detalii culturale (despre revista „Der Gedanke“ din Berlin), pe care acesta nu întîrzie să i le dea.