Pe de o parte, ideea de a sancționa elevii pentru ceva ce a devenit o molimă a vieții cotidiene naționale și internaționale – filmatul și „share -uitul“ – pare o ipocrizie în formă „agravantă“: elevii nu au făcut altceva decît ceea ce fac toți adulții din jurul lor, de la profesori la șefi de instituții, de la măcelari la jurnaliști, de la paznici la parlamentari: se filmează toți pe toți, se amuză cu filmulețe indiscrete în cel mai bun caz, obscene în cel mai rău, se toarnă între ei cu ajutorul imaginilor ilegale sau imorale, fac „curățenie“ în propriile ogrăzi cu „flagranturi“ bine regizate etc.