„Progresul spre o capacitate fiscală comună ar putea lua forma unui proces gradual și condiționat care ne va permite să ne mișcăm în paralel cu stabilirea unor zone-tampon fiscale la nivel național, cu convergența în privința capacității de a absoarbe șocurile la nivel național și cu consolidarea instituțiilor la nivelul zonei euro ( este vorba de instituții care supraveghează și stimulează realizarea de către statele membre a reformelor structurale și a consolidării bugetare, de exemplu, ministrul european de finanțe ), în timp ce progresăm, de asemenea gradual, spre mai multă stabilizare fiscală centralizată.” Propunerea principală este un sistem de reducere și partajare a riscurilor provocate în primul rând de piețe, bazat paradoxal, aproape exclusiv pe piețe.