Chiar și așa, rămîne dificil de ignorat problema justeții celor arătate; cu alte cuvinte, este rezultatul final al turnării (un flux trunchiat al realității) pe cît de relevant pentru o radiografie socială pe cît se dorește? Mai mult, din moment ce filmul depășește by default simpla constatare în favoarea unei anumite teze, este justificabilă privirea incriminatorie îndreptată spre niște indivizi oarecare, surprinși într-un moment oarecare? Sînt întrebări deontologice pe care, alături de dezbaterile antropologice, cred că Loznitsa le-a anticipat cu bună știință.