Mai există oare o lume care nu votează, nu se implică în spațiul public, dar e atentă la ceea ce se întîmplă în jur și, la o adică, e gata să intervină, să schimbe cursul lucrurilor? Mai există un univers uman concret – deși contururile lui pot fi foarte difuze – care sesizează bunele și relele spiritului acestui timp? Cît de util și cît de corect e să stai acasă și să te informezi, cît poți tu de exact, să nu participi prin nimic la spațiul public, dar să comentezi doct, la întîlnirile cu prietenii, că lumea asta e pe ducă, e confiscată de cretini și de derbedei, n-are nici un sens să miști vreun deget, că oricum nu schimbi nimic? Pe de altă parte, cît de util și corect e să fii informat exact, să-ți dai seama de ceea ce se întîmplă, să cazi în depresie la gîndul că lumea civilizată se prăbușește, dar să dormi liniștit, cu speranța că „oamenii normali la cap“ nu pot să lase să se întîmple așa ceva? În Statele Unite ale Americii există o sumedenie de oameni care încă se minunează de rezultatul alegerilor prezidențiale.