Și totul pornește de la o spurcăciune de întrebare pe care oamenii n-au curaj s-o strige în piața publică: de fapt, cât costă statul? Un leu, doi, o mie? – cât costă politica externă a statului, cât costă politica sa mone­tară, aia vamală, cât costă serviciile secrete, armata, politicile de dezvoltare durabilă? Tu, statule, ai nevoie de câți bani pentru ceea ce musai are nevoie țara asta? Atâta costă autostrada – câți kilometri faci anul ăsta? Spitale – câte? Școli? Soldați, poliție? Na banii și fă ce ai de făcut, nu-i treaba mea să finanțez succesul oamenilor politici sau populismele lor; eu trebuie să-mi țin copiii la școală și să trăiesc decent.