Povești de la Centrul de Reeducare din Buziaș, unde adulți recidiviști merg pentru prima dată la școală, de la Fundația Speranța din Tîrgu Neamț, care se ocupă de copii cu dizabilități, de la Centrul NoRo din Zalău, care se ocupă de copii cu boli rare (autism, acondroplazie, Down, Asperger, Prader Willi), de la Fundația Inocenți din Bistrița care se ocupă de copii romi analfabeți… Chiar și rezumate vulgar, reportajele Elenei Stancu, majoritatea la limita suportabilului, dau măsura unei societăți care pare să-și fi abandonat semenii.