Nu cumva „național“ ar trebui să fie mai bine definit – o selecție de amploarea celei din această ediție nu se poate subsuma decît unui slogan general precum cel sub care s-a derulat FNT 2017, „Teatrul schimbă lumea“, căci atunci cînd spui prea multe, ajungi să nu mai spui nimic, de fapt –, să se refere la ce ne preocupă pe noi astăzi, la specificitatea și deopotrivă universalitatea problemelor cu care ne confruntăm aici, în această țară, la direcții tematice și estetice ce ne sînt proprii și prin care tratăm/dezvoltăm/particularizăm problemele contemporane universale? Nu ar trebui să reprezinte contribuția artistică locală la o conștiință publică, europeană și universală, îngrijorarea (sau nu) autohtonă față de convulsiile politice și sociale, adică umane, ale lumii contemporane și acest lucru să reiasă clar din conceptul festivalului, nu doar din elemente individuale? Nu ar trebui să fim interogativi într-un eveniment „național“ – prin conceptul lui – în loc să fim expozitivi? Nu ar trebui să le fie oferite invitaților străini, critici și programatori de festivaluri, tipuri de performativitate care să îi intereseze prin specificitate și nu noi variante de spectacol cu text clasic/modern, care pot fi întîlnite peste tot (situație valabilă și în alte mari festivaluri autohtone)? Spectacolele prezente în FNT care problematizează teme și estetici specifice și actuale par să facă parte din această selecție mai degrabă datorită modului de producție (sînt produse de instituțiile publice de spectacole) decît conținutului lor.