* * * În 1904, la 52 de ani, Ion Luca Caragiale, valah, balcanic și mai ales orășean, se expatriază voluntar, plecînd să se stabilească pe alte meleaguri, încă mai riguros citadine, fără mustrări de conștiință și fără a se simți dezrădăcinat din lumea și din realitățile românești, altfel decît ca mediu de viață de dincolo de pereții casei.