În România, ritmul de creștere a dobânzilor pe piața interbancară va depinde de: - excesul de lichiditate existentă la bănci, care acum începe să se reducă - rambursările de linii de finanțare către băncile mamă(pur și simplu băncile locale nu au ce să facă cu banii eliberați prin rezerve și prin reducerea provizioanelor de risc) - creșterea ușoară a creditării, care reușește să absoarbă din excesul de lichiditate - avertismentele BNR legate de viteza de creștere a creditelor de consum și a prețului apartamentelor( BNR ar vrea ca această viteză să mai scadă) - creșterea necesarului de finanțare a Ministerului de Finanțe - creșterea sau nu a dobânzilor la titlurile de stat vândute de Finanțe - creșterea percepției de risc față de România, în funcție de depășirea sau nu a deficitului de 3% din PIB, dar și de mișcările sau declarațiile guvernului - creșterea sau nu a inflației peste nivelul prognozat(datele pe august arată surprinzătoare scădere a inflației anuale de la 1,4%/an la 1,2%/an, ceea ce ridică întrebări suplimentare pentru BNR, care are ca țintă o inflație de 1,9% pe final de an) - evoluția cursului de schimb leu/euro, unde se acumulează presiuni de creștere a cursului peste 4,6 lei și 4,7 lei la anul, odată ce crește deficitul comercial și în consecință deficitul de cont curent - mișcările Băncii Centrale Europene, respectiv când oprește programul de printare de bani și când vor începe să crească dobânzile la euro-euribor, indicatorul de referință este acum minus 0,329%/an.