Arghezi spunea că după douăzeci de minute de discurs, orice conferențiar își plictisește publicul; iar Pleșu, mai recent, se arăta îngrijorat de situația în care un vorbitor promite că nu va vorbi mult (experienț a îi arăta lui Pleșu că, dimpotrivă, după această frumoasă promisiune, vine un discurs care o încalcă prin propria întindere).