Ironică, fraza finală a lui Tacit are, parcă, mai multă greutate decât revărsarea de indignare a lui Pliniu pe același subiect: Astfel că s-a săpat pe placă de bronz, spre a fi citit de toți, un decret al senatului prin care acest libert, stăpân al unei averi de 300 000 000 de sesterți, este încărcat de laude pentru cumpătarea lui, vrednică de vremurile străvechi (Anale, XII 53)2.