Și dacă un oarecare inoportun ar veni să mă deranjeze în timp ce privirea mea odihnește asupra deliciosului cadran, dacă un oarecare Geniu nepoliticos și intolerant, un oarecare Demon nepotrivit ar fi venit să-mi spună: „Ce privești tu acolo cu atâta nesațiu? Ce cauți tu în ochii acestei ființi? Vezi tu oare ora, rătăcit și trîndav muritor? Aș fi răspuns fără îndoială (ezitare): „Da, văd ora; e Veșnicia!“ Nu-i așa, Doamnă, că acesta-i un madrigal vrednic de laudă, tot așa de emfatic ca voi însăși șsic!ț? În adevăr, avui atîta plăcere de a țese această pretențioasă galanterie, că nu vă voi cere nimica în schimb.