Confratele meu îmi mulțumește încântat; decît – pretinde să facem numai o foarte mică modificare la încheiere: în locul măselei, să punem credința.“ Scriitorul Caragiale a împrumutat situații, scheme narative și uneori chiar expresii din Alecsandri, Nicolae Filimon, Anton Pann și din alții – de la noi și de aiurea –, cînd a crezut că i se potriveau; dar în literele românești n-a fost anticipat, ca structură psihică și artistică, decît parțial și doar de Costache Negruzzi, și n-a avut alt omolog adevărat – deși sub aparențe diferite – decît pe Ion Creangă.