În blocul nostru nu are nimeni cîini, cel puțin așa crezusem eu pînă în luna septembrie, anul ăsta, cînd într-o noapte s-a pornit brusc un lătrat canin fără intermitențe, precum o rafală de mitralieră din filmul Rambo, exact în garsoniera de sub noi, unde cu o săptămînă înainte se mutase un nou vecin despre care nu știam decît că-l cheamă la modul cel mai banal cu putință Leo Meyer, așa stă scris pe cutia lui poștală.