o piață rotundă lui andrei bodiu din dimineața aceea nu a mai cântat vreo pasăre cerul s- a răsturnat peste toate mașinile parcate aiurea de atunci alarmele lor sparg liniștea doar prin locurile esențiale în tine de atunci nu a mai bătut nici măcar un clopot din când în când trec copii și adună culorile de pe pietrele cubice se făcuse târziu pentru tine și singurătățile dădeau târcoale inimii ca o haită de lupi printre mesele rotunde noi ne- am privit de câteva ori în ochi și după un timp am înțeles că este destul acum e vară limitele oamenilor sunt scrise în drumul lor spre casă azi nu ai cum să te întorci sensul firesc zborul păsărilor e ca un ritm al unei muzici pentru surzi căprioara ta s-a rătăcit definitiv prin orașul cu frunze și străzi lungi care șerpuiesc viața atât cât a mai rămas din ea.