În februarie 1917, îl stăpânea încă exaltarea eroic-juvenilă fără îndurare și descrie cu o răceală care dă fiori și cu o exactitate de entomolog care studiază o insectă, clipa în care ucide o santinelă de-a „celorlalți“: „...am fixat vizorul la șase sute de metri, am țintit precis, puțin mai jos de cap, și am tras.