Asta, deși nu cu mult mai devreme, în epoca lui Alecsandri, „furculision” -ul și „fripturision”- ul lui Guliță stîrneau entuziasmul coanei Chiriță, iar franceza domnea confortabil în limbajul oficial al diplomației de mai bine de două secole (ambasadorii prusieni chiar redactau în franceză rapoartele către rege, pînă ce Bismarck a fost numit prim-ministru al Prusiei în 1862 și a pus capăt situației, pe care o socotea ridicolă).