Acesta ar fi un deznodământ fericit al unui gen de conflict altminteri inevitabil din punct de vedere logic și practic în Uniunea Europeană, pentru că ține strict și direct de alocarea resurselor în condițiile unor discrepanțe de dezvoltare moștenite istoric: conceptul de Europa regiunilor, bazat pe creșterea atribuțiilor autorităților locale, și filozofia UE de alocare a fondurilor de dezvoltare regională pentru reducerea acestor discrepanțe vizează tocmai prevenirea unor puseuri separatiste nocive pentru unitatea Europei și evitarea situației în care dezbaterea politică dintr-o țară sau în privința relației unei țări cu UE ar fi confiscată de autonomiștii mai gureși sau de populismul eurosceptic.