Felul în care Edgar Papu rezumă, de pildă, opiniile lui Paul Anghel despre Arghezi este el însuși un exemplu de protocronism schizoid ce spune totul despre nivelul intelectual și de disprețul față de logică al celor autodesemnați drept port-drapel ai „profetismului” românesc: „Este un mare poet al materiei... Arghezi s-a ancorat în această temă a nașterii și degradării materiei... această viziune a lui Arghezi este un dar, un mare dar pe care poezia lumii îl primește într-un moment în care marile zguduiri ale epocii contemporane fac salutar darul liric al lui Arghezi...”. Să recunoaștem: ai nevoie de o inteligență cu adevărat protocronistă pentru a pricepe sensul „darului salutar” oferit de inimitabila beție de cuvinte a lui Paul Anghel... Dincolo de caracterul mistico-ideologic al protocronismului, această aberație a ultimilor trei lustri de ceaușism pur și dur ridică și câteva probleme privind raportul dintre politică și cultură în cadrul comunismului românesc.