Mi-am dorit să scriu atunci cînd nu mă preocupa deloc mîncarea (doar să evit anumite lucruri, general acceptate ca «nesănătoase»), dar am început să scriu atunci cînd mîncarea a devenit prea importantă, cînd calitățile hranei au ajuns să fie supralicitate, iar cînd eu, personal, duc dorul mîncării care alină, fiind suprasaturată de mîncarea «de uzură», zilnică, obositoare, sățioasă, disputată, dar atît de necesară.