Nimic mai răvășitor și mai dezolant decât oamenii aceștia simpli jucându-se de-a v-ați ascunselea în gânduri, în vorbe, supunându-se bontonului local, codului lor etic vechistră vechi, conformându-se momentului, circumstanțelor și celor din jur… Astfel sub ochii tăi se joacă Shakespeare la orice pas sub naivitatea cea mai crasă, cu o candoare ipocrită, întâlnită doar printre aristocrații seculare… Iar privirile, privirile numai cât fac! Uh…“ Peste vremi, un jurnal poate trezi și destule regrete, inclusiv pe cele legate de proiectele anunțate de scriitor, însă care, din păcate, așa și nu au trecut de pagina în care au fost anunțate și... uitate sau abandonate din diverse motive care se insinuează neprogramatic în destinul și travaliul autorului, Vasilache gândindu-se să scrie eseul „Shakespeare și literatura Modernă“.