Dădea de două ori cu sapa, apoi își înfigea o unghie în gingie, cînd credea că n-o vede nimeni, pînă-i dădea sîngele, pe care începea să-l scuipe cu mare hărnicie, zbierînd în lanul de porumb („Mooor, mooor, am óftică, mooor!“), de rîdea toată lumea, iar Nelu (cu care se afla pe atunci „în vorbă“), o ducea la umbra unui dud și-o planta acolo pentru restul zilei, muncind el și pentru ea.