Deși, privind în ansamblu, critica românească nu a preluat atît paradigme de gîndire critică în această perioadă, cît „limbaje critice, într-un amestec destul de liber“, totuși, criticii adevărați, remarcă Goldiș, angajează în circuitul cultural(ist) al ideilor și un discurs asupra metodei ori unele inovații de ordin critic, oferindu-se aici drept suport argumentativ cazurile conceptelor lansate de însuși Eugen Negrici sau de către Mihai Zamfir: expresivitatea involuntară, respectiv stilistica diacronică.