Acum, în libertate, Ivan Grigorievici își închipuia cît de mizer, „ca șacalii”, ar fi rîcîit cu lingura prin strachinile golite sau ar fi bîntuit primprejurul bucătăriei în căutarea cojilor de legume sau a cîte unei foi de varză putredă unul sau altul dintre oamenii aroganți și dichisiți pe care-i întîlnea.