Dacă literatură înseamnă, în primul rînd, ficțiune, Stoiciu a reușit să o demonstreze aproape didactic: notițele de Jurnal iau forma strofelor de poem; un roman propriu-zis dublează Jurnalul, așternînd o istorie peste însemnări intime; realitatea crudă de la care pleacă toate – Jurnalul, poemele incluse și romanul paralel – materializează neverosimilul social ridicat la cote înalte.