Aceste scrisori, importante pentru succintele bilanțuri și autocaracterizări pe care le fac expeditorii comunității lor, vorbesc despre fidelitatea sefardă față de originile hispanice, despre iubirea lor față de „dulcea Spanie“, dar și, indirect, despre un destin de pribegie și de nerecunoaștere care nu își aflase nici împăcarea, nici finalul în România Vechiului Regat.