Vorbind despre Direcția nouă într-o perioadă când ea nu exista cu adevărat (1872), Titu Maiorescu se înscrie strălucit, el însuși, între promotorii formei fără fond în cultura română – al cărei critic, între mulți alții, fusese (1868)! Dificultățile literaturii acelor ani pot să pară azi insurmontabile, iar ele erau departe de a ține de domeniul exclusiv estetic.