Și pentru că artistul contemporan, în universul vieții cotidiene (tema bienalei), e asaltat și de problema obsesivă (și veche de când e modernitatea) a trădării artei prin activități mecanice obligatorii cu caracter „neartistic“, semnalez, din secțiunea expozițională dedicată raportului artiștilor cu munca, lucrarea Muncesc, deci nu exist (2012) a Ancăi Benera și a lui Arnold Estefan, constând în înregistrările grafice ale urmelor mouse-ului pe hârtie în orele în care artiștii sunt condamnați să-și câștige existența muncind carecum- pe unde (la calculator totuși).