Mai multe plonjări în lumea copilăriei proprii transformă spațiul auster într-unul intimist: „maturizarea mea nici măcar nu / s-a petrecut în țară, cum nu-s sigur / dacă, în fond, a existat un moment / pentru așa ceva: în copilărie eram / atît de răsfățat că vica, bunica din partea / lui tata, îmi curăța merele de semințe” („tanya”).