tot mai desculț nu trebuia decât să mă iubești într-un oraș sufocat de propria lui grabă aproape îmbătrânit modelând cu degetele tale inimi care bat continuu încremenit în spații compun lumea prin ochii mei intersecții stații de autobuz și mereu femei rătăcind prin frumusețea nopții întors cu fața la locul din care răsare întotdeauna soarele găsesc lumea în care noi trăim altfel am obosit dar sunt încă viu hai să vorbim despre iubire despre cum trebuie să te bucuri să înțelegi fericirea ca pe o șansă din toate astea nu se întâmplă nimic doar oameni sufocați de tastele telefoanelor pe post de inimi cu rol de viață..