Religios fără bigotism, din datorie față de societate, familie și educație, nu-l preocupă certitudinea organizării raționale a cosmosului – numită Dumnezeu sau lege fundamentală a materiei –, nu-l atrage epoca primitivă și naivă a credinței; ori mai degrabă se distanțează și aici, simțind ridicolul și în acest soi de „prerafaelitism“ întru Hristos – cum vedem în schița Duminica Tomii: „...Mi-ați luat cu știința voastră măseaua!... ce mi-ați dat în schimb?... redați-mi măseaua!... îmi trebuie!... Pun puncturile și linie de sfîrșit și, după ce Tomița, vesel, m-asigură că n-a simțit nici ca o picătură de purice, îi citesc cronica.