Ea aduce aminte de genul de terifiant aproape demonic, asimilabil poate propriei conștiințe, din Ora lupului al lui Ingmar Bergman, dar și de alura insidioasă și perfidă a răului din unele filmele ale lui Michael Haneke (Caché sau Le temps du loup), asimilabil pericolului omniprezent al unei societăți autiste.