Aprecierea superlativă a romanelor lui Galsworthy, în raport cu cele ale snoabei sale contemporane Virginia Woolf; ironiile la adresa filosofului Alain, socotit un fel de „spițer al spiritului”, demn urmaș al farmacistului Homais; desființarea, scurtă și fără apel, a laureatului Nobel Saul Bellow, ridicat în slăvi de intelighenția momentului etc., etc. Exemple sunt cu zecile.