niciodată la fel acum a rămas doar o stradă goală toate iluziile noastre s-au răsturnat brusc mișcările mele printre eventualele regrete mă fac liber din ce în ce mai liber de data asta nu am voie să uit și cu toate astea îmi este din ce în ce mai greu dacă ar fi să cred în anotimpuri atunci toate frumusețile lumii s-ar opri deja lovesc cu picioarele frunzele altfel târziu mi am dat seama că nu ai înțeles nimic ultimele autobuze întorc brusc spre o casă a nimănui nu a mai rămas de spus și de făcut aproape nimic din ce în ce mai des cerul meu se rotește respir și sunt liber în rucsacul din spatele meu fiecare durere evadează e din ce în ce mai seară mai frig mai liniște un gol uriaș îți desface nasturii de la cămașă geamurile clădirilor reflectă carnea ta clipocind a viață prin care rămânem până foarte târziu.