E, cum să vă spun, ca atunci cînd deschizi o carte de povești, cuibărit fiind în patul moale, cu ochelarii căzuți ușor pe vîrful nasului, trăind totul la intensitate maximă sub lumina palidă a veiozei de pe noptieră cînd, deodată, te trezești în mijlocul unui regat în care toate ființele și neființele se uită la tine, fix, așteptînd să le spui doar atît: vreau să trăiesc alături de voi, apa vie e în mine! Dragoș N.