Într-unul dintre numerele recente ale Vieții Me­di­cale, am citit motivația unui conducător de destine ale sănătății, nu un terchea-berchea, privitoare la pier­derea unei bolnave din teritoriul dumisale: „Din păcate, nu s-a mai putut face nimic, deoarece pacienta a venit cu întîrziere.” Asta du­pă ce bolnava „a așteptat zece ore la UPU [Unitatea de Primire a Urgențelor – n.r.] și încă vreo douăsprezece fără tratament în salon”.