Dragoș Neagoe se hrănește cu voluptate și cu spirit de smerit învățăcel din experiența acesta a necuvîntătoarelor, și nu doar încearcă să le înțeleagă, ci mai ales să își aproprieze – prin arta sa – calitățile acestora de artist, inginer, zidar, politician, arhitect, logician, pentru că, în fapt, „ele l-au înțeles pe om înainte ca acesta să-și sfîrșească gîndurile“ (Maeterlinck, op.