Găsesc că interpretarea dată de autori, că „se menține un număr destul de scăzut (sub 2 din 10 respondenți) care ar accepta să aibă în familie sau în grupul de prieteni persoane care aparțin unor minorități etnice“ este exagerată, pentru că 1) itemii din scală fiind cumulativi (acceptînd pe cineva în familie se presupune că-l accepți și ca prieten), procentajele înregistrate trebuie însumate; 2) cei care acceptă unul din grupurile etnice nu-s neapărat aceiași cu cei care acceptă un alt grup, deci cei care acceptă cel puțin unul sînt mai mulți decît cei care acceptă fiecare grup în parte și 3) pentru că „persoane care aparțin unor minorități etnice“ nu înseamnă doar evrei, maghiari, romi și arabi (sînt arabii o minoritate etnică?), ci și, de exemplu, germani – care ne așteptăm, conform altor cercetări, să aibă un grad de acceptare mai mare.