Blajinul și curtenitorul Pliniu se lasă cuprins de revoltă când constată cât de false și de absurde sunt aceste onoruri, azvârlite uneori în asemenea noroi, în asemenea gunoaie, și pe care, în sfârșit, acest nemernic a avut îndrăzneala și să le primească, și să le refuze, și chiar să dea posterității un exemplu de modestie (VII 29, către Montanus).