Cât de adevărată este sau a fost această presupoziție, o ilustrează ciclul său de alegorii, ce pot să trimită cu gândul la un clasic al genului, Chagall, de care ne desparte, în cazul de față, însă, atât de mult plăsmuirea în sine a subiectelor, un suprarealism ponderat și nu în ultimul rând o altă manieră de lucru în planul tabloului, excesiv de grafic pe alocuri la Angela Tomaselli, tocmai pentru a intra mai ușor în substanța poveștii.