De data aceasta, obiecțiile lui sunt chiar în miezul cronicii, într-un puzzle critic realizat în fața unei ample cărți modulare: „În ciuda inegalităților, a redundanțelor, a descripțiilor baroce nesfârșite, a multor capitole parazitare (...), romanul lui Cărtărescu oferă nu puține episoade, fragmente, insule epice realizate cu incontestabilă mână de maestru.” (p. 115). Se remarcă în cartea lui Dan Cristea, pe lângă eleganța frazei și finețea analitică, situarea exactă a fiecărui autor într-o ierarhie literară constituită în timp și refăcută prin fiecare nouă carte cu adevărat importantă.