Discursurile publice ale lui Godard, unele lipsite de logica elementară, sunt majoritatea ratate, cel puțin în filmul lui Hazanavicius, nu doar pentru că Jean-Luc n-ar stăpâni jargonul revoluționar, ci pentru că locul său nu e printre militanți, pentru că regizorul rămâne o singularitate, contradictoriu și incongruent, excentric și inconsecvent, poate cel mai înclinat spre reflecție dintre regizorii francezi.