Vernisaj Stai în expoziție stai cum se stă expus lacrimi de paradă îți lunecă pe-obraz dezlegate de propria lor explicație lacrimi roșii albastre albe atît de urîte pe urma amețitoarei nebunii estivale descoperind în treacăt solitara balansare-a balansoarului umbroasa umbră a peretelui exasperat spaima de spaimă te umple cu-ncetul cum se umple de scrum o scrumieră petalele se deschid în ploaie cu figuri de gimnastică se mișcă mișcînd obiectele în timp ce Soarele orbitor brusc se exteriorizează-n exterior și crește crește crește cum o lumină de far proptită-n întunericul estetic al frunții tale.