Alenka Jensterle Dolezalová Corbul și taina percepției (omagiu lui Dane Zajc) Să pleci la drum către celălalt capăt al lumii spre a întâlni corbul Stafie strălucindă răsărind din întunericul negru născută din singurătate Copleșitoare Corbule pe cine aștepți Al cui destin îl sorocește spirala funestă a țipătului tău Ce înseamnă Când te ivești ondulând cu delicatețe vălul trăirilor mele Să pleci la drum către celălalt capăt al lumii spre a întâlni corbul Care răcnește sinistru se îndepărtează în zbor și atât Amintirea trupului său opărește pielea orizontului asfințind De parcă ar fi fost făurit pentru vecie și cu un rost anume Să zbori peste lumea întreagă spre a întâlni corbul Corbule al cui destin îl vestești și al cui duh în tine se ascunde Ce mesaje tălmăcești din adâncuri Tu corbule piatră dură a nimicniciei? Tatuaj uneori am senzația că nu mă pricep să scriu un poem bun să combin ideile într-o propoziție inteligibilă deoarece cineva mi-a descris trupul și gravat pe el un text străin mi l-a acoperit cu graffiti mi l-a marcat cu semne ciudate a tatuat și a definit limitele lumii mele pe trup mi-au fost desenați corbi și capete de dragon și întrețesute simboluri străine și poezii anonime corpul meu este textul altcuiva nu este descris prin poeziile mele poate fi interpretat în moduri foarte diferite depinde de fiecare nu mai este al meu Tatuată cu semne mie necunoscute cu litere mie neștiute mă ascund de oameni trupul meu este un text străin Variațiuni pe tema lumii I Ferestre deschise, obloane închise cheiul deschis, gura închisă Lumină deschisă, corăbii deschise umbră închisă, pleoape închise program deschis, lumină ireală ascunziș deschis, corespondență deschisă odihnă închisă, melancolie voalată spațiul lui Beckett, violență închisă Variațiuni pe tema lumii II Timp deschis, deschisă prăpastie a prezentului zile deschise, moarte deschisă închisă săvârșire zbor deschis de porumbel, adâncime deschisă a orizontului Spațiu deschis, propoziții rotunjite eul deschis, eul închis sclipirea întredeschisă a verii golful deschis al zilei Pentru morții din Sarajevo Prima zi de primăvară bate la ușă și voi sunteți acolo morților din Sarajevo când număr morții sunt o orfană pe care ați adoptat-o înainte de război privesc neputincioasă prin fereastră într-o zi însorită flutură steagurile la fel ca atunci când încă mai mergeam la școală difuzorul hârâie în necunoscut e doar o iluzie că după război lucrurile au revenit la normal în oraș traficul a fost închis fără motiv semafoarele clipesc neputincioase rănind ochii în lumina serii iar eu îmi amintesc de voi și de moartea voastră pierdută fără speranță în prima zi de primăvară Apoteoza memoriei sau despre ce vorbeau femeile din fosta Iugoslavie Suntem într-un restaurant etiopian din Viena Proprietarul chior privește în gol Visează la cine știe ce coșuri împletite undeva în deșert Ne-a servit o tânără chelneriță neagră cu picioare lungi Toate suntem femei din fosta Iugoslavie Am venit să luăm cina la un restaurant exotic Peste drum de hotelul nostru.