Era un proces invers față de diviziunea primară a celulelor – numai că aici acest lucru nu se putea realiza cu adevărat – era o tortură asimptotică la infinit, un viol (la limită) a legii fundamentale a existenței, în virtutea căreia indivizii sunt separați unul de altul precum numerele transfinite5 ale lui Cantor, ca acele alef6-uri ebraice diabolice până la C, continuum-ul, poate chiar și mai departe, în infinitul infinit până la infinitate și așa mai departe și mai departe.