Ca tine ș’al tău tată se bizuia în sine; al meu căzu la boală ș’al său amic veni, e slab el zise, sânge nu are mult în vine așa zicea și lumea… și tate’mio muri; Și taică’to tot asfel se bizuea în sine un jungiu lovi pe mama; ș’al ei amic veni; e slabă zise, sânge nu are mult în vine așa zicea și lumea… și maica mea muri! O mumă mai am numai! ’ți’o dau, te chem pe tine; a cerului e fiică, cu ea toți veți peri – un jungiu ascuns ea are, dar vinele’i sînt pline de sigur, cu iubire, și’n secoli va trăi.