Aino Aalto

Question: Mihin Aino Aalto menehtyi vuonna 1949?


Aino Maria Marsio-Aalto (o.s. Marsio, vuoteen 1906 Mandelin; 25. tammikuuta 1894 Helsinki – 13. tammikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja muotoilija. Hän oli Alvar Aallon ensimmäinen puoliso.
Elämä ja ura
Aino Aalto työskenteli miehensä arkkitehtitoimistossa ja suunnitteli, paitsi hänen kanssaan, myös yksin muun muassa rakennuksia, huonekaluja ja sisustuksia. Hän muotoili muun muassa keramiikkaa, lasia, valaisimia, painokankaita ja uniikkitekstiilejä. Aino Aalto oli toimitusjohtajana miehensä sekä Nils-Gustav Hahlin ja Maire Gullichsenin kanssa perustamassaan Artekissa vuosina 1941–1949. Aino Aalto vaikutti tasapainottavasti miehensä työskentelyyn niin, että vaimo oli miehensä töiden kriittinen ja realistinen punnitsija.[1]
Aino Aallon suunnittelemia sisustustusesineitä ja astioita on edelleen tuotannossa: Iittala valmistaa lasistoa ja Artekin valikoimissa on satulavyötuoli, yhdessä Alvar Aallon kanssa suunniteltu puolipyöreä pöytä, riippuvalaisin, nojatuoli ja jalkarahi sekä sohvia. Aino Aallon erikoisalaksi muodostui lasimuotoilu. Klassikon asemaan on noussut hänen nimellään markkinoitava lasiastiasto, joka on funkkisdesignin edelläkävijä. Tällä astiastolla hän voitti vuonna 1932 oman miehensä taidekilpailussa ja se sai Milanon triennaalin kultamitalin 1936. Pariskunnan yhteistyönä syntyi vuoden 1933 lasiteos Riihimäen kukka, johon kuuluvat viisi osaa voidaan pinota kukan muotoon.[2] Maire Gullichsen on todennut, että hän ei ole tavannut toista ihmistä, jolla olisi niin varma maku kuin Ainolla.[1] Ainon sisko Alma Matilda Mandelin avioitui merimieslähetysjohtajan ja kirjailija Toivo Waltarin kanssa.
Aino ja Alvar Aallolle syntyi kaksi lasta, tytär Johanna (Alanen) ja poika Hamilkar Aalto. Aino Aalto menehtyi syöpään vuonna 1949.
Aino Aallon itsenäiset suunnitelmat

Yksityistaloja: Villa Flora, Alajärvi; Helmi Halonen O’Neilin talo, USA; Kesähuvila, Heinola[3]
Pöytyän seurakuntatalo (Aino Aallon lanko oli Pöytyällä kirkkoherrana)
Milanon Triennaali 1936, Suomen osaston näyttelyarkkitehtuuri. "Bölgeblick"- eli Aino Aalto -lasisto vuodelta 1932 sai Milanon Triennaalissa kultamitalin
Noormarkun lastentalo ja terveystalo
Arkkitehtitoimisto Alvar Aallon suunnitelmia, joihin Aino Aalto on osallistunut

muun muassa Toivakan, Anttolan, Pylkönmäen ja Viitasaaren kirkkojen restaurointi- ja muutostyöt[4]
Jyväskylän Työväentalo
Paimion parantola ja sen asunnot
Lounais-Suomen Maalaistentalo, Turku (Aallot asuivat talossa jonkin aikaa)
Turun Sanomien toimitalo (toimitus, kirjapaino ja asuntoja)
Viipurin kirjasto
Villa Tammekann, Tartto
Pariisin maailmannäyttely 1937, Suomen paviljonki
Riihitien talo, Helsinki (Aaltojen koti ja toimisto)
Sisustuksia: Ravintola Savoy, Helsinki; Gullichsenin perheen asunnon sisustus, Helsinki
Sisustuksia Sunilan tehtaan konttoriin, kerhorakennuksiin ja asuntoihin, Kotka
New Yorkin maailmannäyttely 1939, Suomen paviljonki
Villa Mairea, Noormarkku
Pekolan asuinalue, Tampere
Sisustukset: Baker House, MIT:n opiskelija-asuntola sekä Poetry Room, Harvardin yliopiston kirjallisuustieteen laitoksen kirjasto, Boston
Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo, Helsinki (toteutui vasta Aino Aallon kuoleman jälkeen, eri tontille kuin arkkitehtikilpailussa)
Lähteet
Kirjallisuus
Citation error, replace with{{cite book| author = Heporauta, Arne & Hipeli, Mia & Launonen, Marjaana & Mikonranta, Kaarina & Suominen-Kokkonen, Renja & Kinnunen, Ulla (toim.)| title = Aino Aalto| location = Helsinki Jyväskylä| publisher = Alvar Aalto Säätiö, Alvar Aalto -museo| year = 2004| id = ISBN 952-5371-19-0}}
Suomi-Fakta (WSOY, 2002)
Viitteet

Aiheesta muualla



Luokka:Alvar Aalto
Luokka:Suomalaiset arkkitehdit
Luokka:Suomalaiset muotoilijat
Luokka:Vuonna 1894 syntyneet
Luokka:Vuonna 1949 kuolleet