khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Liu Yang

Question: Kuka johti Kiinan kansan vapautusarmeijaa?


Majuri Liu Yang (kiinaksi ; s. 6. lokakuuta 1978 Linzhou, He'nan, Kiina) on Kiinan kansantasavallan ensimmäinen naistaikonautti, jonka ensimmäinen avaruuslento on 16. kesäkuuta 2012 alkanut Shenzhou 9 -lento.[1]
Ura
Liu liittyi Kiinan kansan vapautusarmeijan ilmavoimiin vuonna 1997. Hän sai lentäjän koulutuksen ja johti majurina kuljetuslentoyksikköä. Lentotunteja hänellä on 1680. Avaruuslentäjän koulutuksessa hän oli kaksi vuotta.[2]
Liu valittiin Shenzhou 9 -avaruusaluksen miehistöön. Alus telakoituu Kiinan avaruusasemaan Tiangong 1:een. Avaruusasemalla Liu tekee avaruuslääketieteen kokeita. Mission laukaisupäivä oli tasan 49 vuotta myöhemmin kuin päivä, jona Neuvostoliitto laukaisi avaruuteen ensimmäisen naiskosmonautin, Valentina Tereškovan. Liu Yang on 56. naispuolinen avaruudessa käynyt avaruuslentäjä kaiken kaikkiaan yli 500:sta avaruudessa käyneestä avaruuslentäjästä.[3]
Liu on Kiinan kommunistisen puolueen jäsen.[4]
Muuta
Liu on perheensä ainoa lapsi. Hän on naimisissa upseerin kanssa, perheessä ei ole vielä lapsia, mutta appivanhemmat odottavat lasta avaruuslennon jälkeen.[4][5] [6] [7] [8][9]
Katso myös
Luettelo naisavaruuslentäjistä
Lähteet

Aiheesta muualla

 gbtimes.com 18.6.2012

Luokka:Kiinalaiset avaruuslentäjät
Luokka:Vuonna 1978 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Pedagogiikka

Question: Mitä on pedagogiikka?


Pedagogiikka tarkoittaa tapaa, jolla opetus järjestetään, sekä sen näkemyksellisiä kasvatuksellisia periaatteita.[1]   Pedagogiikka-sanalla on historiallisesti ollut useita merkityksiä. Se on tarkoittanut 1) koko kasvatustieteen tieteenalaa, 2) kasvatus- ja opetusoppia, 3) kasvatus- tai opetusoppia, 4) opetus- tai kasvatustaitoa, 5) kasvatuksellisia suuntauksia (kuten Steiner-pedagogiikka) sekä 6) tietyn kohdealueen kasvatustieteellistä opetusta ja tutkimusta (kuten erityispedagogiikka, korkeakoulupedagogiikka tai yliopistopedagogiikka).[2] Pedagogiikan kreikankieliset kantasanat ovat paidia () ja ágō (, "johtaa"); tässä "paidia" viittaa lapsiin, minkä vuoksi aikuisopetusta ei aina lasketa pedagogiikan osaksi (katso andragogiikka). Kreikankielen sana paidagogos eli pedagogi tarkoittaa sananmukaisesti käännettynä lapsen ohjaajaa tai kasvattajaa eli opettajaa.[3]
Suomessa pedagogiikkaa opiskellaan yliopistojen kasvatustieteen laitoksilla sekä ammattikorkeakoulujen ammatillisessa opettajankoulutuksessa.
Teoksessa Hermeneuttisen pedagogiikan pääsuuntaukset Pauli Siljander luonnehtii käsitteiden pedagogiikka ja kasvatustiede eroa siten, että pedagogiikkaa käytetään yleensä laajempana käsitteenä sisältäen sekä kasvatuksen teoreettisen puolen että kasvatuskäytännön.[4]
Makrotasolla pedagogiikka tarkoittaa valtion ja kuntien tasolla koulutusjärjestelmäratkaisuja ja niiden koulutuspoliittisia ratkaisuja. Mesotasolla sana tarkoittaa koulun tapaa järjestää opetus ja sen perustelut opetussuunnitelmassa. Mikrotasolla pedagogiikka tarkoittaa opettajan tapaa järjestää opetuksena sekä ratkaisujen takana olevaa opetusnäkemystä.[1]
Pajapedagogiikka on oppilaitoksen ja työpajan välistä jaettua pedagogista vastuuta, jossa opetus ja sen tahti rakennetaan yksilön ominaisuuksien, erityispiirteiden ja toimintakyvyn ympärille vaihtoehtoisessa oppimisympäristössä.
Kritiikki
Pedagogiikka-sana on viime aikoina alkanut korvata didaktiikka-termin käyttöä, koska didaktiikalla on muualla maailmassa rajoittunut ja kielteinen arvolataus. On kuitenkin huomattava, että pedagogiikka ja didaktiikka tarkoittavat Suomessa varsin eri asioita kuin anglosaksisissa maissa.
Pedagogiikalla perustellaan koulutuksen tavoitteita, arvoja ja käytäntöjä, sekä menetelmävalintoja. Perusteluissa voidaan korostaa joko yhteiskunnan etua tai yksittäisen oppijan etua. 2000-luvun Suomessa makrotason pedagogiikka on välineellistynyt (kriittisesti puhutaan "ohennetusta pedagogiikasta") ja hakee koulutuksesta nimenomaan hyötyä yhteiskunnalle.[1]
Tasoryhmät
Kouluopetuksen eriyttäminen tason mukaan auttaa lahjakkaita oppilaita hyötymään koulusta. Aiemmat tutkimukset yhdistänyt tutkimuskatsaus havaitsi, että lahjakkaiden erityisohjelmat olivat ensisijaisia, mutta luokan tai luokkien opettaminen tasoryhmittäin ja oppilaan siirtäminen etuajassa ylemmälle vuosiluokalle auttoivat. Sen sijaan Luokkien muodostaminen tason mukaan ei auttanut paljonkaan.[5]
Katso myös
Aktiivisuuspedagogiikka
Kasvatusfilosofia
Didaktiikka
Lähteet



Luokka:Kasvatustiede
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Nokkakartio

Question: Mikä nokkakartio on?


Nokkakartio on kantoraketissa laukaisun ja lennon alkuvaiheen aikana oleva hyötykuormaa suojaava osa. Se suojaa hyötykuormaa dynaamiselta paineelta ja ilmanvastuksen lämmittävältä vaikutukselta. 
Perinteisesti nokkakartio on kantoraketin tavoin ollut kertakäyttöinen.
Uudelleenkäytettävyys
Osana uudelleenkäytettävän raketin kehitysohjelmaansa Spacex kehittää uudelleenkäytettävää nokkakartiota. Maaliskuussa 2017 lennolla SES-10 Spacex sai nokkakartion puolikkaat laskeutumaan hallitusti.[1] Lennolla nokkakartio irtosi noin T+3:30 kahtena puolikkaana.[1] Omien trustereidensa suuntaamana ja laskuvarjon avulla hidastamalla puolikkaat laskeutuivat hallitusti ja ehjänä mereen.[1] Hiilikuidusta ja alumiinikennosta tehty nokkakartio kustantaa jonkun miljoonan.[1]
Lähteet

Luokka:Kantoraketit
Terska

Question: Kuinka monta paisuvaiskudoksesta muodostuvaa paisuvaista miehellä on?

Terska () on miehillä siittimen uloin, paisuvaiskudoksen laajentunut osa.[1]
Naisilla terska on häpykielen eli klitoriksen näkyvin osa ja sijaitsee pienten häpyhuulten yläosan risteyskohdassa.
Miehen terska

Anatomiaa
Siittimen kärjessä oleva terska on kupolimainen, hieman mansikan muotoa muistuttava, limakalvon ns. sidekudoksisen kovakalvon peittämä, virtsaputken paisuvaisen (corpus spongiosum) pää. Sen päässä on virtsaputken aukko, josta virtsa ja siemenneste tulevat ulos.
Terska on alaspäin levenevä, sen hieman ulkonevaa alareunaa kutsutaan koronaksi (corona glandis). Etupuolelta terska näyttää muodostuvan kahdesta puoliskosta, mutta on takapuolelta yhtenäinen. Esinahkaa terskaan kiinnittävä ihopoimu, frenulum, kiinnittyy terskan etupuolelle virtsaputken aukon alapuolelle.
Esinahka ja erektio
Esinahka on terskaa suojaava, kaksinkertainen ihopoimu, joka liikkuu terskan päällä rullautumalla. Yleensä esinahka peittää terskan kokonaan tai osittain siittimen ollessa lepotilassa, ellei esinahkaa ole ympärileikattu. Siittimen paisuessa erektioon esinahka yleensä rullautuu terskan päältä pois. Murrosiän jälkeen esinahan pitäisi liikkua helposti terskan päältä pois ja takaisin, myös erektiossa. Mikäli esinahka on liian ahdas, voidaan suorittaa ympärileikkaus.
Erektiossa myös terska laajenee ja kovettuu. Ilman jäykistynyttä siitintä ja terskaa yhdyntä olisi vaikeaa.
Seksi
Terska on hyvin kosketusherkkää aluetta, ja sillä on tärkeä rooli seksissä. Yhdynnässä terska hankautuu emättimen seiniä vasten ja tuottaa mielihyvää. Samoin itsetyydytyksessä terskalla on keskeinen merkitys mielihyvän tuottamisessa. Terska on miehen elimistön herkin alue.
Koska terska on limakalvon peittämä, sen kautta tarttuvat sukupuolitaudit helposti suojaamattomassa yhdynnässä.
Lähteet

Aiheesta muualla
 Terska

Luokka:Uroksen sukupuolielimistö
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Rockstar North

Question: Mikä yhtiö julkaisi Grand Theft Auto: Vice City Stories -pelin?


Rockstar North Limited (aiemmin DMA Design Limited) on tietokone- ja videopelejä kehittävä yritys Edinburghista, Skotlannista. Yritys on osa Rockstar Gamesia, jonka puolestaan omistaa Take Two Interactive Software. Yritys on nykyään parhaiten tunnettu suositusta Grand Theft Auto -pelisarjasta. Vuonna 1990 sama ryhmä julkaisi myös kaikkien aikojen tunnetuimpiin tietokonepeleihin kuuluneen Lemmingsin.
Historia
Ryhmä aloitti taipaleensa ampumapeleillä Menace (1988) ja Blood Money (1989) sekä futuristisella urheilupelillä Ballistix (1989). Seuraavana vuorossa oli jo Lemmings. Ryhmä teki 1990-luvulla vielä kaksi muuta erittäin tunnettua Amiga-peliä Lemmingsin jälkeen: Walker (1993) ja Hired Guns (1993). Walkerissa ohjataan hiiren ja näppäimistön avulla suurta taistelurobottia ja Hired Guns on kevyt, kolmiulotteinen tietokoneroolipeli, jossa kullakin neljästä pelihahmosta oli oma ikkunansa ruudulla.
Pelit
DMA Design
Menace (1988)
Ballistix (1989)
Shadow of the Beast (1989)
Blood Money (1989)
Lemmings (1991)
Oh No! More Lemmings (1991)
Walker (1993)
Hired Guns (1993)
Christmas Lemmings 1993 (1993)
Lemmings 2: The Tribes (1993)
All New World of Lemmings (1994)
Christmas Lemmings 1994 (1994)
Unirally (1994)
Grand Theft Auto (1997)
Body Harvest (1998)
Space Station Silicon Valley (1998)
Grand Theft Auto: London 1969 (1999)
Grand Theft Auto: London 1961 (1999)
Tanktics (1999)
Wild Metal Country (1999)
Grand Theft Auto 2 (1999)
Grand Theft Auto III (2001)
Rockstar North
Grand Theft Auto: Vice City (2002)
Manhunt (2003)
Grand Theft Auto: San Andreas (2004)
Grand Theft Auto: Liberty City Stories (2005)
Grand Theft Auto: Vice City Stories (2006)
Manhunt 2 (2007)
Grand Theft Auto IV (2008)
Grand Theft Auto IV: The Lost and Damned (2009)
Grand Theft Auto: Chinatown Wars (2009)
Grand Theft Auto: The Ballad of Gay Tony (2009)
Grand Theft Auto: Episodes From Liberty City (2010)
Red Dead Redemption (2010)
Red Dead Redemption: Undead Nightmare (2010)
L.A. Noire (2011)
Max Payne 3 (2012)
Grand Theft Auto V (2013)
Agent (TBA)
Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Brittiläiset videopeliyritykset
Luokka:Grand Theft Auto
Naisten äänioikeus

Question: Milloin USA antoi naisille ääni oikeuden?



Naisten äänioikeus on taloudellinen ja poliittinen uudistus, joka antaa naisille oikeuden äänestää. Äänioikeus ei kuitenkaan aina merkinnyt vaalikelpoisuutta eli naisten mahdollisuutta asettua ehdolle vaaleissa.
Uusi-Seelanti antoi ensimmäisenä naisille äänioikeuden vuonna 1893. Australiassa myönnettiin vuonna 1902 rajoitettu äänioikeus ja vaalikelpoisuus, jotka kuitenkin koskivat vain valkoista väestöä.[1]
Suomi antoi kolmantena maailmassa ja ensimmäisenä Euroopassa naisille äänioikeuden vuonna 1906 osana yleistä ja yhtäläistä äänioikeutta. Samalla sallittiin naisille myös oikeus asettua ehdolle vaaleissa ja vuonna 1907 eduskuntaan valittiin maailman ensimmäiset naisparlamentaarikot.[2]
Neuvosto-Venäjällä naisten äänioikeus annettiin lokakuun vallankumouksessa vuonna 1917.[3]
Yhdysvalloissa naisten äänioikeus oli New Jerseyn osavaltion perustuslaissa jo vuonna 1776, mutta se kumottiin 1807. Myöhemmin naiset saivat äänioikeuden Yhdysvalloissa vuonna 1920.[4]
Ranskassa Pariisin kommuuni antoi naisille äänioikeuden 1871, mutta päätös kumottiin kommuunin kaatuessa.[5]
Euroopan maista Sveitsi antoi naisille äänioikeuden vasta vuonna 1971 ja Liechtenstein viimeisenä Euroopassa vuonna 1984.[4] Joissain Sveitsin kantoneissa naisten äänioikeus oli evätty 1990-luvun alkuun asti.[6]
Vuonna 2015 maailmassa ei ole käytännössä enää yhtäkään valtiota jossa naisten äänioikeus olisi täysin kielletty lailla, Saudi-Arabian annettua naisille vaalikelpoisuuden paikallisvaaleissa [7]. Tähän ei kuitenkaan lueta valtioita joissa äänestyksiä ei yleisesti pidetä (eikä näin ollen myös miehilläkään ole oikeutta äänestää). Vatikaanin vaaleissa valittava Paavi valitaan miesedustajien kesken uskonnollisista syistä.
Katso myös
Suomen äänioikeuden historia
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Nainen
Luokka:Äänioikeus
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Santtu Puukka

Question: Minä vuonna Savukeidas Kustannus on perustettu?

Santtu Puukka (s. 1972 Turku) on Keravalla asuva runoilija ja kynäruiskumaalari.[1] Puukka laulaa myös orkestereissa Klaus sekä Bling Bling. Aiemmin hän on edustanut Mieskuoro Huutajia.
Teokset
Nuorallatanssia (runokokoelma, Savukeidas, 2004)
Albumit
Santtu Puukka & Hotguitars: Hierarkia 2006
Klaus: Vive le Kühnhackl 2006
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Suomalaiset runoilijat
Luokka:Vuonna 1972 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Venezuelan presidentti

Question: Kuka oli Venezuelan ensimmäinen presidentti?



Venezuelan presidentti () on Venezuelan valtion ja hallituksen päämies sekä kansallisten asevoimien neljän osaston ylipäällikkö. Presidentti nimittää varapresidentin ja ministerit. Yksi virkakausi kestää kuusi vuotta. Aiemmin sama henkilö voitiin valita presidentiksi enintään kahdelle peräkkäiselle kaudelle, mutta tämä pykälä kumottiin kansanäänestyksessä vuonna 2009. Oppositiolla on vuoden 1999 lain perusteella oikeus järjestää kauden kolmen viimeisen vuoden aikana kansanäänestys presidentin alasastumisesta, mikäli he saavat tuekseen 20 prosenttiä äänioikeutetuista.
Etelä-Amerikan itsenäisyyssotien ja Suur-Kolumbian aikana vallinneen yleisen epäjärjestyksen johdosta alla olevassa luettelossa on vuosien 1814–1819 kohdalla aukkoja. Angosturan konferenssi nimitti Simón Bolívarin "Venezuelan tasavallan ylipäälliköksi" (Jefe Supremo de la República de Venezuela) vuosiksi 1819–1830.
Huomautuksia luettelosta
Ensimmäisessä sarakkeessa on ilmoitettu presidenttikauden järjestysluku. Sitten perustamisensa 1812, Venezuelan tasavallalla on ollut 70 presidenttikautta, alkaen Cristóbal Mendozasta. Toinen sarake ilmoittaa yhden henkilön yhden keskeytymättömän hallintokauden järjestysluvun. Esimerkiksi Juan Cristósomo Falcón hallitsi kahden kauden ajan joten hänen kohdalleen ensimmäiseen sarakkeeseen on merkitty 20. ja 21. presidenttikaudet, toiseen sarakkeeseen tämän olleen 19. keskeytymätön yhden hallitsijan kausi. Kolmas sarake listaa yksittäisen presidentin järjestysluvun. Useat alla listatut miehet ovat olleet väliaikaisia presidenttejä, varsinkin sisällissodan tai vallankaappauksen jälkimainingeissä. Mm. joidenkin näiden väliaikaisten valtakausien hyvin lyhyen keston johdosta muut luettelot Venezuelan presidenteistä saattavat jättää joitakin tässä mainittuja hallitsijoita pois. Sarakkeiden taustaväri kertoo presidenttien puoluetaustan.
Luettelo Venezuelan presidenteistä


Lähteet


Luokka:Venezuelan presidentit
Luokka:Venezuelan politiikka
Cammy

Question: Milloin Cammy teki esiintymisensä Super Street Fighter II:ssa?


Cammy () on Capcomin luoma videopelihahmo Street Fighter -pelisarjassa. Se teki ensi esiintymisensä Super Street Fighter II:ssa vuonna 1993.
Arvostelu ja vastaanotto
Cammy oli listattu vuonna 2008 sijalle kolme IGN-sivuston laatiman 25 parasta Street Fighter -hahmoa.[1]
GameDaily sivusto listasi Cammyn sijalle seitsemän laatimassaan kautta-aikain 20 parasta Street Fighter hahmoa.[2]
Lähteet



Luokka:Street Fighter -pelisarjan hahmot
Luokka:Kuvitteelliset salaiset agentit ja vakoojat
Kimagure Orange Road

Question: Minkä tyylilajin mangasarja Karin on?

Kimagure Orange Road (きまぐれオレンジ☆ロード, Kimagure Orenji Roodo) on suosittu 1980-luvun mangasarja, josta tehtiin myöhemmin anime.
Sen tyylilaji on romanttinen komedia.
Manga on Izumi Matsumoton kirjoittama, ja se ilmestyi alun perin Weekly Shōnen Jump -lehdessä, ja sarjasta luotiin myöhemmin Studio Pierrotilla anime. 1990-luvun puolivälissä siitä oli myös alettu tehdä novelleja. 
Kimagure Orange Road alkaa kun Kyousuke Kasuga, yliluonnollisia kykyjä omaava nuorukainen, tapaa kauniin, mutta arvoituksellisen Madoka Ayukawan. Kyousuke rakastuu Madokaan, mutta huonoksi onneksi Madokan paras ystävä, naiivi Hikaru Hiyama rakastuu Kyousukeen.
Sarjasta on manga- ja animejulkaisujen lisäksi olemassa myös radiokuunnelmia sekä novelleja. Mangaa julkaistiin 18 teosta, animea 48 jaksoa, 8 OVAa, pilottijakso ja kaksi elokuvaa.
TV-animen on ohjannut Osamu Kobayashi. Se on tehty Studio Pierrotilla, ja se esitettiin 6.4.1987–7.3.1988 Japanin television kautta.
AnimEigo julkaisi sarjaa englanninkielisillä tekstityksillä ja alkuperäisellä ääniraidalla, mutta julkaisulisenssi meni umpeen 31.7.2006.
Suomessa puolestaan Omaxi julkaisi vuonna 1989 sarjan alkua suomeksi jälkiäänitettynä kahden 85 minuutin pituisella VHS-kasetin verran, nimi käännettynä Superperheeksi. Dubattuja jaksoja videoilla oli yhteensä 8, mutta jaksot oli leikattu yhtenäisiksi, ilman jaksojen omia alkulauluja ja logoja, joten kun yksi jakso loppui, tuli pieni tauko ja seuraava alkoi, kuin jaksottelua ei olisi ollutkaan. Vain videoiden aluissa oli japaninkielinen alkulogo. Ensimmäisellä videolla Golden Voicen yleisääni Pertti Nieminen Kari Kosken luokkatoveria esittää Simo Salmea ja monia muita sivurooleja, kuten opettajien ja häiriköiden ääniä. Ensimmäisellä videolla Kari Koskea näyttelee Erkki Murto, kun taas toisella kasetilla häntä näyttelee Pertti Nieminen ja monia Niemisen ensimmäisellä videolla näyttelemiä miesrooleja on taas korvattu naisnäyttelijöillä. Murto ei näyttele toisella kasetilla. Kyousuke Kasugan nimi käännettiin Kari Koskeksi, Madoka Ayukawan  Leena Auraksi ja Hikaru Hiyaman Linda Halmeeksi.
Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Mangasarjat
Luokka:Animesarjat
Luokka:1980-luvun anime ja manga
Luokka:Romanttinen anime ja manga
Luokka:Shōnen‎
Luettelo valtioista maanosittain

Question: Sijaitseeko Guatemala Etelä-Amerikassa?

Tämä on luettelo valtioista maanosittain jaoteltuna. Kiistanalaiset alueet on merkitty kursiivilla.
Aasia

Afrikka

Etelä-Amerikka

Eurooppa

Oseania

Pohjois-Amerikka

Kiistanalaiset valtiot

Eurooppa
Donetskin kansantasavalta
Katalonia
Kaukasian emiraatti
Kosovo
Transnistria
Luhanskin kansantasavalta
Afrikka
Azawad
Lounais-Somalia
Länsi-Sahara
Somalimaa
Jubamaa
Puntmaa
Maakhir
Aasia
Pohjois-Kypros
Tamil Eelam
Palestiinalaishallinto
Abhasia
Vuoristo-Karabahin tasavalta
Aceh
Etelä-Ossetia
Azad Kashmir
Tiibet
Waziristan
Shan

Maanosan mukaan
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vodlajoki

Question: Kuinka pitkä Vodlajoki on?


Vodlajoki () on 149 kilometriä pitkä Äänisen itärannalle laskeva joki Puudožin piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Joen valuma-alue kattaa 13700 neliökilometriä.[1][2] Vodlajoen leveys vaihtelee 250 ja 425 metrin välillä.
Vodlajoki alkaa Vodlajärven koillisrannalta, josta se virtaa aluksi kohti itää ja kääntyy sitten etelään. Tästä joen alkuosasta käytetään myös nimeä Suhaja Vodla. Aivan Karjalan tasavallan itärajalla Vodlajokeen yhtyy lännestä Vama-joki ja pohjoisesta Arkangelin alueelta Nietomajoki. Vama sai alkunsa alun perin pienestä järvestä Vodlajärven itäpuolelta, mutta nykyisin se on yhdistetty myös Vodlajärveen. Jonkin matkaa Vodla-nimisen kylän jälkeen Vodlajoki kääntyy lounaaseen. Kubovon kylän luona jokeen laskee idästä Kolodojoki. Krivtsyn kylän luona joki kääntyy länteen ja laskee lopulta Šallan luona Ääniseen.[2]
Joen alajuoksun varrella sijaitsee Puudožin kaupunki.[2] Alajuoksusta soveltuu laivaliikenteelle noin 25 kilometriä. Muun osan liikennöinnin estävät kosket, joita on kaikkiaan 38.

Lähteet

Aiheesta muualla
 {{Country data {{{1}}}| flaglink/core
| variant =
| size =
| name =
| altlink =national rugby union team
| altvar =rugby union}} (academic.ru)
Luokka:Karjalan tasavallan joet
*
Luokka:Puudožin piiri
Australian esihistoria

Question: Milloin Australia on löydetty?

Australian esihistorialla tarkoitetaan aikaa Australian ensimmäisten asukkaiden saapumisesta Australian kolonisaatioon vuonna 1788, jolloin maassa alettiin kirjoittaa tapahtumia johdonmukaisesti ylös. Välikauden arvioidaan kestäneen ainakin 40 000−60 000 vuotta.[1]
Aikakautta kutsutaan historiallisen ajan sijaan esihistorialliseksi ajaksi, koska Australiasta ei ole löydetty ennen vuotta 1788 kirjoitettuja johdonmukaisia selontekoja tapahtumista. Koko aikakausi kuuluu kivikauteen, koska metallisia työvälineitä ei kehitetty Australiassa koko tuona aikana. Australiassa ei yleisen käsityksen mukaan koskaan siirrytty neoliittiselle kaudelle toisin kuin Uudessa-Guineassa, vaan eurooppalaisten saapumiseen asti asukkaat olivat metsästäjä-keräilijöitä.[2]
Asuttaminen
Historiantutkija Yuval Noah Hararin mukaan ensimmäisten asukkaiden matka Australiaan on yksi historian tärkeimpiä tapahtumia, koska koskaan aiemmin ihminen ei ollut poistunut afroaasialaisesta ekologisesta systeemistä.[3]
Varhaisimmat todisteet Australian asuttamisesta ovat ainakin 65 000 vuotta vanhoja.[4]
Arkeologit kiistelevät siitä, mitä reittiä Australian asuttajat kulkivat. Yleisesti uskotaan, että ensimmäiset asukkaat olivat nykyisten aboriginaalien esi-isiä, mutta on myös joitain todisteita sitä vastaan. Esimerkiksi Mungojärvestä löytyneistä Australian vanhimmista ihmisjäänteistä otetusta mitokondriaalisesta DNA-näytteestä ei ole löydetty läheistä geneettistä suhdetta nykyisiin aboriginaaleihin.[5] Tiedemaailmassa ei kuitenkaan ole hyväksytty teoriaa laajalti. 
Australia asutettiin pleistoseenikauden loppupuolella kun Australaasian merenpinta oli paljon matalammalla kuin nykyään toistuneiden jäätiköitymisten takia.[6] Ensimmäiset asukkaat saapuivat ilmeisesti meriteitse erään jäätiköitymiskauden aikana, kun Uusi-Guinea ja Tasmania olivat yhdistyneitä Australiaan.
Lähteet

Luokka:Australian historia
X'-teoria

Question: Milloin konstituenttianalyysi kehitettiin?

X'-teoria eli X-bar-syntaksi on eräs syntaksin eli lauseiden tutkimuksen ja analysoinnin teorioista. Luonteeltaan teoria on muotoon perustuva eli formaalinen, ja se on kehitetty lähinnä englanninkielisten lauseiden analysointiin. Indoeurooppalaisuudestaan huolimatta metodia voidaan soveltaa kuitenkin melko onnistuneesti myös muihin kieliin.
X-bar-syntaksi kehittyi strukturalistisen konstituenttianalyysin pohjalta ja metodeilla onkin paljon yhteistä. Molemmat lähestyvät lauseita lauseketasolla ja kuvaukseen käytetään määrämuotoista puukuvainta eli rakennepuuta. Lähinnä ainut merkittävä ero kahden teorian välillä on, että X-bar-syntaksi pyrkii kuvaamaan tehokkaammin sanojen välisiä suhteita ylimääräisten noodien avulla. Käytännössä tämä tarkoittaa, että X-bar-syntaksin mukaan laaditut puut voivat olla monipolvisempia sekä vaikeammin hahmotettavia. Uutena metodi toi lausekuvaukseen lauseketason lisäksi sanaluokat.
Strukturalistit pyrkivät etsimään kielen ilmiöistä selkeää rakenteellista toistuvuutta, mikä johti käsitykseen myös lausekkeiden samuudesta. Aatteen mukaan kaikki kielen lausekkeet ovat rakentuneet universaalin lausekekaavion mukaan, tosin eivät aina orjallisesti: jotain konstituenttia saattaa vastata kato ja sanajärjestys saattaa muuttua.
Termistö
Analyysin perusyksikkö on lauseke. Lausekkeet jaetaan verbilausekkeisiin VP (verb phrase) ja substantiivilausekkeisiin NP (nominal phrase). Edelleen substantiivilausekkeet voidaan hajottaa pääsanaan, spesifioijiin sekä lisämääritteisiin. Vapaista määritteistä yleisimpiä ovat adjektiivirakenteet. Spesifioijat ovat useissa kielissä yhteydestä riippuen pakollisia määreitä, jotka kulkevat erottamattomasti nominin mukana. Nimensä mukaisesti ne tarkentavat sanan merkitystä. Spesifioijista yleisimpiä ovat niin kutsutut determinoijat, esimerkiksi englannin the, a, an. Suomessa variaatiosta johtuen determinoijiksi voidaan ajatella puhekielessä esiintyvät se, ne. Spesifioijien erikoistyyppinä voidaan pitää demonstratiiveja kuten this, that.
Analyysin lähtökohtana on, että spesifioijat viittaavat aina välittömästi pääsanaansa, kun määritejonot voivat olla monipolvisia. Spesifioija merkitään noodiin X" puukuvaimen ensimmäiselle tasolle. Määrite on teoriassa yleisnimitys niin määritteille kuin täydennyksillekin. Ne merkitään X'-noodilla. Mikäli määrite on pakollinen (kuten objekti), se asettuu pääsanansa sisarnoodiin eli hierarkkisesti saman arvoiseksi. Vapaat määritteet luokittuvat aina pääsanansa yläpuolelle.
Vapaat määritteet ovat substantiivilausekkeissa yleisimmin attribuutteja, adjektiiveja tai muita tarkennuksia. Verbin vapaat määritteet voivat olla muun muassa adverbiaaleja. Täydennyksiä puolestaan edustaa verbeillä tärkeimpänä objekti (riippuen verbin paikkaisuudesta).
Noodeilla tarkoitetaan puukuvaimen solmukohtia, jotka kuvaavat lauseen hierarkiaa. X-bar-syntaksi nimeää noodit erikseen X-kirjaimella, mikä on ratkaisevin ero verrattuna konstituenttianalyysiin.
Katso myös
Konstituenttianalyysi

Luokka:Lauseoppi
Luokka:Tieteelliset teoriat
HMAS Anzac (FFH 150)

Question: Milloin HMAS Anzac tilattiin?



HMAS Anzac (viirinumero FFH 150) on Australian laivaston Anzac-luokan helikopterifregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Tenix Defence Systemsiltä. Aluksen köli laskettiin 5. marraskuuta 1993, ja alus laskettiin vesille 16. syyskuuta 1994. Alus otettiin palvelukseen 18. toukokuuta 1996.[1]
Lähteet


Aiheesta muualla



Luokka:Australian laivaston Anzac-luokan fregatit
Odysseia (täsmennyssivu)

Question: Mitä Odysseia tarkoittaa?

Odysseia voi viitata seuraaviin:
Odysseia, Homeroksen nimiin laitettu eeppinen runoelma
Odysseia, kreikkalaisen María Farantoúrin musiikkialbumi
sanana odysseia tarkoittaa harharetkeä tai kertomusta harharetkistä[1]
Lähteet
Naisten äänioikeus

Question: Oliko Suomi ensimmäinen maa missä naiset saivat äänestää?



Naisten äänioikeus on taloudellinen ja poliittinen uudistus, joka antaa naisille oikeuden äänestää. Äänioikeus ei kuitenkaan aina merkinnyt vaalikelpoisuutta eli naisten mahdollisuutta asettua ehdolle vaaleissa.
Uusi-Seelanti antoi ensimmäisenä naisille äänioikeuden vuonna 1893. Australiassa myönnettiin vuonna 1902 rajoitettu äänioikeus ja vaalikelpoisuus, jotka kuitenkin koskivat vain valkoista väestöä.[1]
Suomi antoi kolmantena maailmassa ja ensimmäisenä Euroopassa naisille äänioikeuden vuonna 1906 osana yleistä ja yhtäläistä äänioikeutta. Samalla sallittiin naisille myös oikeus asettua ehdolle vaaleissa ja vuonna 1907 eduskuntaan valittiin maailman ensimmäiset naisparlamentaarikot.[2]
Neuvosto-Venäjällä naisten äänioikeus annettiin lokakuun vallankumouksessa vuonna 1917.[3]
Yhdysvalloissa naisten äänioikeus oli New Jerseyn osavaltion perustuslaissa jo vuonna 1776, mutta se kumottiin 1807. Myöhemmin naiset saivat äänioikeuden Yhdysvalloissa vuonna 1920.[4]
Ranskassa Pariisin kommuuni antoi naisille äänioikeuden 1871, mutta päätös kumottiin kommuunin kaatuessa.[5]
Euroopan maista Sveitsi antoi naisille äänioikeuden vasta vuonna 1971 ja Liechtenstein viimeisenä Euroopassa vuonna 1984.[4] Joissain Sveitsin kantoneissa naisten äänioikeus oli evätty 1990-luvun alkuun asti.[6]
Vuonna 2015 maailmassa ei ole käytännössä enää yhtäkään valtiota jossa naisten äänioikeus olisi täysin kielletty lailla, Saudi-Arabian annettua naisille vaalikelpoisuuden paikallisvaaleissa [7]. Tähän ei kuitenkaan lueta valtioita joissa äänestyksiä ei yleisesti pidetä (eikä näin ollen myös miehilläkään ole oikeutta äänestää). Vatikaanin vaaleissa valittava Paavi valitaan miesedustajien kesken uskonnollisista syistä.
Katso myös
Suomen äänioikeuden historia
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Nainen
Luokka:Äänioikeus
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelo kansalliseläimistä

Question: Mikä on Turkin kansalliseläin?

Kansalliseläin on kansalliseksi symboliksi valittu eläin.


Katso myös
Kansalliskoira
Kansalliskukka
Kansallispuu
Suomen kansallisperhonen
Lähteet

Luokka:Luettelot kansallissymboleista
Luokka:Eläimet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Valehtelijan paradoksi

Question: Mikä on logiikassa paradoksi?

Valehtelijan paradoksi tarkoittaa filosofiassa ja logiikassa lausetta "tämä lause on epätosi".[1]
Näyttää siltä että jos lause on tosi, se on epätosi, ja kääntäen, joten kyseessä on paradoksi. Valehtelijan paradoksi eroaa tavanomaisesta lauseesta, esim. "luku 3 on pariton", siten että se sisältää viittauksen itseensä, jolloin lausetta ei voi koota lauseen ulkopuolisista osista (luvut, oliot, käsitteet, loogiset symbolit yms.). 
Valehtelijan paradoksi liitetään usein antiikin Kreikan kreetalaiseen Epimenideehen, jonka väitetään esittäneen sen muodossa "Kaikki kreetalaiset ovat valehtelijoita". Nykyisin tunnetussa muodossa paradoksin muotoili ensimmäisenä Eubulides. Keskiajan filosofiassa paradoksin ja sen muunnelmien käsittely synnytti oman insolubilia-kirjallisuutensa.
Paradoksin ratkaisuksi on esitetty muun muassa (Arthur Prior, 1914-1964), että jokainen lause sanoo epäsuorasti olevansa totta. Esimerkiksi "on totta, että kaksi plus kaksi on neljä" on merkitykseltään sama kuin lause "kaksi plus kaksi on neljä". Näin ollen lause "tämä lause on epätosi", sanoisi todellisuudessa "tämä lause on tosi ja tämä lause on epätosi". Tämä on logiikan kielellä lause "A ja ei-A", joka on epätosi ja jossa ei ole mitään paradoksaalista. Kuitenkin paradoksi kiinnostaa yhä nykyfilosofejakin.
Lähteet

Aiheesta muualla
 entry  in the Stanford Encyclopedia of Philosophy

Luokka:Paradoksit
Grey goo

Question: Mikä on nanoteknologian määritelmä?

Grey goo (vapaasti suomentaen "harmaa massa" tai "harmaa mönjä", amerikanengl. gray goo) on eräs esitetty maailmanlopun skenaario, jossa nanoteknologisesta materiaalista koostuvat robotit lisääntyvät hallitsemattomasti valmistamalla kopioita itsestään. Nanomassan määrä kasvaisi näin eksponentiaalisesti, kunnes kaikki saatavilla oleva materiaali olisi käytetty uusien nanorobottien rakentamiseen. Termin kehitti K. Eric Drexler 1980-luvun puolivälissä. [1]
Määritelmä
Termiä "gray goo" käytti ensin nanoteknologian pioneeri Eric Drexler kirjassaan Engines of Creation (1986). Neljännessä luvussa, ''Engines Of Abundance'', Drexler kuvaa sekä eksponentiaalisen kasvun että luontaiset rajoitukset kuvailemalla nanokoneita, jotka voivat toimia vain jos niille annetaan tiettyjä raaka-aineita. Kirjansa 11. luvussa Drexler huomauttaa, että geometrinen kasvu, jonka mahdollistaa itsensä kopioiminen, rajoittuu sopivien raakamateriaalien saatavuuteen.
Drexler käytti termiä korostaakseen, että "gray goo" olisi evoluution näkökulmasta ihmiseen verrattuna ylivoimainen, mutta ei millään tavalla arvokas.
Eräässä History Channel -tv-kanavan ohjelmassa kuvataan futuristinen maailmanlopun skenaario, jossa rannikolla tapahtuvaan öljyonnettomuuden siivoamiseen käytetään nanorobotteja. Ohjelmointivirheen vuoksi nanorobotit kuitenkin tuhoavat kaikki hiilipohjaiset asiat, myös hiilipohjaiset elämänmuodot, öljyn sisältämän hiilivedyn sijaan. Nanorobotit tuhoavat kaiken tuottaen kopioita itsestään. Päivien kuluessa Maa on muuttunut pölyksi.[2]
Bill Joy, eräs Sun Microsystemsin perustajista, keskusteli joistakin tämän teknologian ongelmista tunnetussa Wired-lehden artikkelissaan "Why the Future Doesn't Need Us" (suom. Miksi tulevaisuus ei tarvitse meitä). Suorana vastineena Joyn nostamiin huolenaiheisiin nanolääketieteen pioneeri Robert Freitas julkaisi ensimmäisen kvantitatiivisen analyysin ekofagia-skenaariosta.[3]
Grey goo tieteistarinoissa
Grey goo esiintyy useissa science fiction -genreen kuuluvissa kirjoissa, tv-sarjoissa ja elokuvissa.
Tähtiportti-televisiosarjassa itseään monistavat "replikaattorit" uhkaavat ihmiskuntaa. Tähtiportin spin off -sarjassa Stargate Atlantis replikaattorit valmistavat grey goota.
Elokuvassa Päivä jona maailma pysähtyi (2008) GORT-robotti koostuu nanokoneista, jotka voivat muuntautua hyönteismäiseen hahmoon ja tuhota mitä tahansa materiaa.
Televisiosarjassa Lexx yksikätiset "Mantrid-robotit" muuttavat koko maailmankaikkeuden aineen itsensä kopioiksi.
Elokuvassa Transcendence pääosassa oleva tekoäly käyttää nanorobotteja ihmisten parantamiseen, tavaroiden valmistamiseen ja maailman muuhun fyysiseen muokkaamiseen.
Lähteet

Aiheesta muualla
 by Nick Szabo
 from Wired

Luokka:Science fictionin käsitteet
Luokka:Nanoteknologia
Luokka:Ympäristökatastrofit
Luokka:Keinoelämä
Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Únětice-kulttuuri

Question: Millaisia taisteluita Tollensen taistelukentällä on käyty?

Únětice-kulttuuri () oli varhaispronssikautinen kulttuuri itäisessä Keski-Euroopassa
2300–1600 eaa. Tämä kulttuuri liittyy keskieurooppalaiseen kulttuurien kehityssarjaan, joka johti kelttien, mm. gallialaisten kulttuurin kehitykseen[1]. Úněticen kulttuuria luonnehtivat tikarimaiset, kolmiomaiset terät, jotka saatettiin varttaa ikään kuin sota- tai uhrikirveeksi.
Úněticen kauppiaat aloittivat Keski-Euroopan ja Mykenen kulttuurin välisen kaupan.
Kulttuurin keskus oli alkujaan Määrin varhaisella metallialueella, laajemmin nykyisten Tšekin tasavallan, 
itäisen Etelä- ja Keski-Saksan sekä eteläisen Länsi-Puolan alueella. Kulttuuri ulottui mm. eteläiseen Pohjois-Saksaan, Itävaltaan ja mahdollisesti Itä-Kroatiaan. 
Saksan Únětice-kulttuuri näyttää esiintyneen yksittäisinä saarekkeina. Únětice-kulttuurissa noin 2000-1800 eaa. esiintyneet muutamat hautalahjoiltaan rikkaat haudat viittaavat silloin vallassa olleeseen vahvaan ylimystöön[2]. Joitain Úněticen kulttuurin piirteitä levisi pronssikautiseen Isoon-Britanniaan asti.
Tätä kulttuuria edelsi kellopikarikulttuuri, ja sitä seurasi tumuluskulttuuri, joka rakensi suuria kumpuhautoja. Únětice-kulttuuria on pidetty kellopikarikulttuurin ja nuorakeraamisen vasarakirveskulttuurin sulautumana. Myös
Únětice-kulttuuri rakensi enimmäkseen maalta tasaisia kuoppahautoja sekä kumpuhautoja ja tumuluskulttuuri oli suoraa jatkoa sille.
Úněticen kulttuuri
Pronssikausi A1: 2300-1950 eaa.:
Pronssikausi A2: 1950-1700 eaa.:
Kulttuuri kävi kauppaa Ison-Britannian Wessex-kulttuurin kanssa. Vaikka erilaisia kupariseoksia tunnettiin, pronssi yleistyi vasta Únětice-kauden jälkeen. Pronssikautisten kulttuurien tapaan tässäkin kulttuurissa oli sosiaalista kerrostuneisuutta, ns. ylimystöä eli päälliköitä ja johtajia.
Katso myös
Nuorakeraaminen kulttuuri
Kellopikarikulttuuri
Badenin kulttuuri
Keltit
Tumuluskulttuuri
Lähteet

Aiheesta muualla




Luokka:Pronssikauden kulttuurit
Luokka:Varhaiset indoeurooppalaiset kulttuurit
Pronssi

Question: Mikä on pronssin sulamispiste?


Pronssi eli vaski (vanha suomalainen nimi) on metalliseos eli lejeerinki, jonka pääkomponenttina on kupari. Tavallisimmin pronssilla tarkoitetaan kuparin ja tinan seosta, mutta nimitystä käytetään myös muista kuparin metalliseoksista, paitsi kuparin ja sinkin seoksesta, jota nimitetään messingiksi.
Kuparipohjaisilla metalliseoksilla on matalampi sulamispiste kuin raudalla, ja kuparin työstö ja metallurgia ovat helpompia hallita kuin rautametalleilla. Kuparin tiheys on noin 10 % suurempi kuin raudan. Korroosio ei vahingoita pronssia samalla tavoin kuin rautaa, varsinkaan meriolosuhteissa. Pronssi myös kestää väsymistä jonkin verran rautaa paremmin.
Historia
Pronssikaudella seos sisälsi kuparin ohella muita saatavissa olevia metalleja, yleensä tinaa ja sinkkiä, joskus myös lyijyä. Pronssia valmistettiin sulattamalla kuparia sinkkimalmin kanssa. Metallissa oli usein epäpuhtautena arseenia eli arsenikkia, joka paransi sen mekaanisia ominaisuuksia. [1]
Pronssi oli myös lujempaa kuin alkeellisimmat rautalaadut. Euroopassa siirryttiin kuitenkin rautakauteen merenkulun ja kaupan vaikeuduttua Välimerellä 1200–1100 eaa.
Kirkonkelloihin käytettävä pronssi sisältää 20 % tinaa. Suurin pronssista valettu kirkonkello, Tsar-Kolokol, joka painaa noin 200 tonnia ja on 6,14 m korkea, valettiin 1733–1735. Se on edelleen Moskovan Kremlissä, tosin hajonneena.
Pronssin käyttö nykyään
Nykyisin valmistetaan hyvin monenlaisia erikoispronssilaatuja seostamalla mukaan pieniä määriä mm. piitä, mangaania, alumiinia tai telluuria. Seoskomponentit ja seossuhde vaikuttavat pronssin lujuuteen, korroosionkestävyyteen ja ulkonäköön. Esimerkiksi piipronssia käytetään hitsattaviin metalliliitoksiin, heloihin, pultteihin, nupeihin, sinkilöihin, pieniin renkaisiin, sekä enenevästi taidevaluun. Piipronssi on hyvin korroosionkestävää.
Pronssia käytetään myös symbaalien, eli peltien tai lautasten valmistamiseen, jotka ovat osana rumpuja. Ne tehdään joko b8-pronssista (seoksesta 8 prosenttia on tinaa) tai b20-pronssista (20 % tinaa). Seokseen voidaan lisätä myös muita metalleja, kuten alumiinia tai hopeaa. Kilpailuissa kolmanneksi tulleelle kilpailijalle annetaan pronssimitali.
Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Metalliseokset
Luokka:Kuvanveiston materiaalit
Luokka:Kupari
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lapuan tuomiokirkko

Question: Missä kirkkorakennuksessa on Suomen suurimmat urut?


Lapuan tuomiokirkko sijaitsee Lapualla ja on yksi Suomen yhdeksästä tuomiokirkosta. Se on Lapuan hiippakunnan tuomiokirkko. Kirkko on rakennettu vuonna 1827, ja se on Carl Ludwig Engelin suunnittelema. Kirkon vierellä on kellotapuli, joka on tiettävästi Lapuan vanhin edelleen toiminnassa oleva rakennus. Kirkon pihalla on muun muassa Karjalaan jääneiden muistomerkki, jääkärien muistomerkki, Yrjö Liipolan veistämä enkelipatsas sekä vuoden 1918 sodassa kaatuneiden muistomerkki. Kirkon katto- ja lasimaalaukset ovat taidemaalari Paavo Leinosen tekemiä.[1]
Alttarimaalaus on Berndt Godenhjelmin maalaama vuodelta 1845. [2]
Urut

Lapuan tuomiokirkossa on vuonna 1938 valmistuneet urut. Ne ovat yhä Suomen suurimmat. Niissä on 85 varsinaista äänikertaa, 6 siirtoäänikertaa ja velesta-lyömäsoitin. Uruissa on neljä sormiota ja jalkio.[3]
Alkujaan Lapuan tuomiokirkossa oli vuonna 1876 valmistuneet kirkkourut. Ne olivat 14-äänikertaiset Jens Alexander Zachariassenin valmistamat urut. Myöhemmin 1930-luvulla kirkkoon päätettiin hankkia iso ja ajanmukainen soitin. Alun perin Lapuan tuomiokirkkoon oli suunniteltu noin 50-äänikertaiset urut. Uusista uruista järjestettiin kuitenkin tarjouskilpailu tšekkoslovakialaisen Riegerin ja suomalaisen Kangasalan urkutehtaan välille. Uusia kirkkourkuja oli mukana suunnittelemassa Tampereen vanhan kirkon urkuri Aarne Wegelius, joka oli tuona aikana merkittävä urkuasiantuntija Suomessa.[3]
Tarjouskilpailun aikana urkujen koko kasvoi ja hinta laski. Lopullisen tarjouksen voitti Kangasalan urkutehdas. Lopulta urkuihin tuli yhteensä 6667 urkupilliä, joista seitsemäntoista äänikerran pillit ovat peräisin kirkon vanhemmista Zachariassen-uruista. Urkujen ensimmäinen sormio on vankka koraalisormio ja toinen on positiivityyppinen sormio. Kolmas sormio on voimakas, ranskalaistyylinen paisutuspillistö ja neljäs sormio täydentää kolmatta sormiota. Jalkiossa on bassoääniä ja soolojen soittoon sopivia sointeja.[3][4]
Urkujen koneisto on sähköpneumaattinen. Osaa uruista on kuitenkin mahdollista soittaa polkemalla. Urkujen soittopöytä sijaitsee lehterin kaiteen vieressä. Alttaritaulun takana on kaukourut, joita voidaan soittaa pääurkujen soittopöydän lisäksi liikuteltavasta soittopöydästä. Urkujen julkisivu koostuu teräksisistä mykistä pilleistä, jotka muodostavat leveän ja yläosastaan kirkon kattoa mukailevan kaaren.[4]
Lähteet

Aiheesta muualla


 (Ylen äänite)

Luokka:Etelä-Pohjanmaan kirkkorakennukset
Luokka:Lapuan rakennukset ja rakennelmat
Luokka:Suomen tuomiokirkot
Luokka:Suomen puiset sisäviisteiset ristikirkot
Luokka:Carl Ludvig Engelin suunnittelemat rakennukset
Luokka:Suomen pitäjänkirkot
Intian osavaltiot ja territoriot

Question: Montako osavaltiota Intiassa on?


Intia on jaettu 29 osavaltioon ja seitsemään liittovaltion alueeseen, joihin kuuluu Delhin pääkaupunkialue[1].  
Intian osavaltiot

Intian territoriot


Lähteet

Viitteet

*
Miekojärvi

Question: Kuinka leveä Miekojärvi on?


Miekojärvi on Ylitornion ja Pellon kunnan alueilla sijaitseva Länsi-Lapin suurin järvi.  Se on suosittu kalastuspaikka. Järvellä on Pessalompolossa ja Sirkkakoskella kalasatamat, joista voi lähteä uistelemaan. Myös perhokalastus on suosittua. Järven keskiosat ovat erämaata. Kalastusaluetta on noin 5000 hehtaaria. Miekojärvi laskee Tengeliönjokea pitkin Tornionjokeen. Alposjokea pitkiin järveen laskevat Alinen ja Ylinen Alposjärvi ja Kaaraneskosken luona Vietonen.
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Ylitornion järvet
Luokka:Pellon järvet
Luokka:Tengeliönjoen valuma-alue
Diogenes Babylonialainen

Question: Milloin Diogenes vaikutti?


Diogenes Babylonialainen (myös Diogenes Seleukeialainen, Diogenes Stoalainen; ; n. 240-152 eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi.
Elämä
Diogenes syntyi Seleukeiassa, Babyloniassa. Hän opiskeli filosofiaa Ateenassa Khrysippoksen oppilaana, ja seurasi Zenon Tarsoslaista stoalaisen koulukunnan johdossa. Hänen oppilaisiinsa kuului Panaitios. Filosofiassa hän vaikuttaa seuranneen läheisesti Khrysippoksen opetuksia, erityisesti dialektiikassa, jossa hänen kerrotaan opettaneen akatemialaista Karneadesta.[1]
Diogenes lähetettiin yhdessä Karneadeen ja peripateetikko Kritolaoksen kanssa Roomaan esittämään vetoomus Ateenalle Oropoksen tuhoamisesta määrättyä 500 talentin sakkoa koskien. Lähettiläät pitivät aluksi epideiktisiä eli esittäviä puheita yksityisissä kokoontumisissa ja myöhemmin Rooman senaatissa. Diogenes miellytti yleisöä selvällä ja hillityllä puhetyylillään.[2]
Lukianoksen mukaan Diogenes kuoli 88-vuotiaana.[3] Koska Ciceron teoksessa Vanhuudesta hänestä puhutaan edesmenneenä, hänen on täytynyt kuolla ennen vuotta 151 eaa.[4]
Filosofia
Cicero kutsui Diogenesta "suureksi ja merkittäväksi stoalaiseksi".[5] Epikurolaiselta Filodemokselta Papyrusten huvilassa säilyneissä papyruksissa Diogenesta käsitellään useammin kuin ketään muuta filosofia Epikuroksen itsensä jälkeen.[6]
Diogenes kirjoitti useita teoksia, joista ei tiedetä kuitenkaan juuri muuta kuin niiden nimiä:
Dialektiikan taito () (Diogenes Laertios, vii. 51)
Ennustamisesta (Cicero, De divinatione i. 3, ii. 43)
Athene-jumalattaresta, jonka synnyn Diogenes selitti Khrysippoksen tavoin fysiologisesti (Cicero, De natura deorum i. 15)
Sielun hallitsevasta periaatteesta () (Galenos)
Kielestä (; Diogenes Laertios vii. 55), joka vaikuttaa käsitelleen kielifilosofiaa
Hyvästä syntyperästä (), useita kirjoja (Athenaios iv. p. 168)
Laeista (), useita kirjoja, joista ensimmäistä Athenaios lainaa (xii. s. 526; Cicero, De legibus iii. 5, jossa "Dio" on väärinkirjoitettu "Diogenes")
Cicerolta voidaan päätellä, että Diogenes kirjoitti myös muista aiheista, kuten velvollisuuksista ja korkeimmasta hyvästä.[7][8]
Lähteet
Smith, William: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (1867)
Viitteet


Luokka:Antiikin kreikkalaiset filosofit
Luokka:Stoalaiset filosofit
Luokka:Ennen ajanlaskumme alkua syntyneet
Luokka:Ennen ajanlaskumme alkua kuolleet
Herbert Simon

Question: Kuka oli Herbert Alexander Simon?


Herbert Alexander Simon (15. kesäkuuta 1916 Milwaukee, Wisconsin – 9. helmikuuta 2001) oli Nobel-palkittu yhdysvaltalainen tutkija, joka keskittyi pitkällä urallaan niin taloustieteeseen, tietojenkäsittelytieteeseen, hallintotieteeseen, kognitiiviseen psykologiaan kuin filosofiaankin. Hänen yhdistävä kiinnostuksen kohteensa näissä kaikissa oli ihmisten päätöksenteko ja ongelmien ratkaisuprosessit. 
Elämä
Simon syntyi Milwaukeessa Wisconsinissa vuonna 1916. Hän suoritti B.A.-tutkinnon valtiotieteistä Chicagon yliopistossa vuonna 1936 ja väitteli tohtoriksi samasta yliopistosta vuonna 1943. Simon työskenteli Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, Illinoisin teknillisessä yliopistossa ja vuodesta 1949 Pittsburghissa Carnegie Mellon -yliopiston professorina.[1]
Palkintoja
1969 Hänet palkittiin Amerikan psykologisen yhdistyksen palkinnolla.
1975 Hän sai myös Turing-palkinnon yhdessä Allen Newellin kanssa.
1978 Hänet palkittiin Nobelin taloustieteen palkinnolla organisaatioiden päätöksentekoa koskevista tutkimuksistaan.
1986 Hän vastaanotti Yhdysvaltain kansallisen tieteen ansiomitallin.
1988 Hän sai ORSA:n John von Neumannin palkinnon.
1995 Hänet palkittiin tutkimuksistaan tekoälyn parissa.
Julkaisuja
Simon julkaisi urallaan satoja artikkeleita ja kymmeniä kirjoja, joihin on myöhemmin viitattu laajalti. 
Kirjoja
(1947) Administrative Administrative Behavior: A Study of Decision-Making Processes in Administrative Organizations. Organisaatiotutkimuksen klassikoita, joista on julkaistu neljä eri versioita, viimeisin vuonna 1997. ( Teos on ilmestynyt suomeksi nimellä Päätöksenteko ja hallinto)
(1957) Models of Man, John Wiley. Käsittelee matemaattisia malleja ihmisten käyttäytymisestä.
(1958) Organizations. Yhteistyössä James G Marchin ja Harold Guetzkowin kanssa.
(1977) Models of Discovery: and other topics in the methods of science.
(1979) Models of Thought, Volumes 1 and 2.
(1982) Models of Bounded Rationality, Volumes 1 and 2.
(1983) Reason in Human Affairs
(1991) Models of My Life BasicBooks.
(1996) The Sciences of the Artificial
(1987) Scientific Discovery: computational explorations of the creative processes. Yhteistyössä Pat Langleyn, Gary Bradshaw:n ja Jan Zytkowin kanssa.
(1997) An Empirically Based Microeconomics.
(1997) Models of Bounded Rationality, Volume 3.
Elämään jääneitä lausahduksia

"What information consumes is rather obvious: it consumes the attention of its recipients. Hence a wealth of information creates a poverty of attention, and a need to allocate that attention efficiently among the overabundance of information sources that might consume it." (Computers, Communications and the Public Interest, pages 40–41, Martin Greenberger, ed., The Johns Hopkins Press, 1971.)
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät
Luokka:Nobelin taloustieteen palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1916 syntyneet
Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Sunna

Question: Mitä Sunna tarkoittaa?







Part of a series onIslam
Beliefs
Oneness of God
Prophets
Revealed books
Angels
Predestination
Day of Resurrection
Practices
Profession of faith
Prayer
Fasting
Alms-giving
Pilgrimage
Texts and sciences
Quran
Tafsir
Sunnah (Hadith, Sirah)
Qisas Al-Anbiya
Sharia (law)
Fiqh (jurisprudence)
Theology
History
Timeline
Muhammad
Ahl al-Bayt
Sahabah
Rashidun
Imamate
Caliphate
Spread of Islam
Succession to Muhammad
Culture and society
Academics
Animals
Art
Calendar
Children
Demographics
Denominations
Economics
Education
Exorcism
Feminism
Festivals
Finance
LGBT
Madrasa
Moral teachings
Mosque
Mysticism
Philosophy
Poetry
Politics
Proselytizing
Science
Slavery
Social welfare
Women
Related topics
Abrogation in Islam
Criticism of Islam
Muhammad
Quran
Islam and other religions
Islamism
Islam and violence
Islamophobia
Glossary
 Islamportalvt
Sunna ( 'tapa'; monikko سنن sunan) on islamissa profeetta Muhammedin elämäntapa[1], joka välittyy perimätiedon eli hadith-kirjoitusten kautta. Islamin pääsuuntauksessa sunnalaisuudessa sunna tarkoittaa profeetan sanomisia ja määräyksiä.[1] Sunnalaisuuden mukaan ne ovat jumalallista johdatusta, joita muslimit ovat velvollisia seuraamaan. Islamin toisessa pääsuuntauksessa šiialaisuudessa sunna tarkoittaa myös profeetta Muhammadia seuranneiden kahdentoista imaamin sanomisia ja määräyksiä.
Sunna on Koraanin ohella toinen islamilaisen lain lähde. Useimmat muslimit pitävät sunnaa velvoittavana. Nykyisin harvalukuiset "vain Koraani" -muslimit tai "koraanifundamentalistit" (termin aiheuttamien mielleyhtymien vastaisesti ”fundamentalismi” ei kuvaa liikettä kovinkaan hyvin) käytännössä hylkäävät sunnan. Osa heistäkin pitää sunnaa sinänsä velvoittavana, kuten Koraani sanoo, mutta katsoo, että sen välittäneet hadith-kirjoitukset ovat vääristyneet ja sunna on olemassa vain teoreettisena ihanteena. Liberaalit muslimiliikkeet ovat esittäneet, että sunnaa tulisi seurata vain rituaalien ja palvonnan asioissa mutta sen soveltaminen lakiin voitaisiin kyseenalaistaa.
Katso myös
Fiqh
Sunnalaisuus
Lähteet

Luokka:Islamilaiset käsitteet
Mertiöjärvi

Question: Kuinka pitkä Jämijärvi on?


Mertiöjärvi [1][2] on Satakunnassa Jämijärvellä Kierikankylällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Jämijärven valuma-alueeseen. Mertiöjärvi on osa Jämijärven aluetta.[1][2]
Maantietoa
Järven pituus on 1,3 kilometriä, leveys 650 metriä ja pinta-ala 39 hehtaaria. Se sijaitsee aivan Jämijärven eteläpuolella sen ja Hämeenkankaan kapeassa välissä. Siihen laskevat Poljankeitaan ja Tapoosnevan suo-ojien vedet sekä muutama lyhyt pelto-oja. Järven laskuoja on melkein kanava, joka yhdistää järven Jämijärveen 100-metrisellä kaivetulla uomalla. Uoman yli kulkee seututie 261. Rantaviiva on 3,9 kilometriä pitkä. Puolet rannasta rajautuu peltomaahan ja loput metsään. Järven eteläpäässä on Hangaslahti, joka on matala ja umpeen heinittymässä. Toinen on Kurkilahti, joka kurkottaa länteen 350-metrisenä, mutta joka sekin on heinittymässä pohjastaan umpeen. Järven luusuassa on sama ongelma, mutta veden kulku lasku-uomaan on varmistettu ruoppaamalla rannanmyötäinen vapaanveden kanava. Järven vaikutuspiirissä on kolme maatilaa ja kahdeksan vapaa-ajanasuntoa. Kaakkoisrannassa sijaitsee uusi toimintakeskus.[1][2]
Historiaa
Jämijärven vedenpintaa laskettiin pariin otteeseen 1800–1900-luvuilla. Vanhoista pitäjänkartoista 1700-luvulla näkee selvästi, kuinka Mertiöjärven suu on kavennut ojamaiseksi uomaksi. Vaikka vanhassa kartassa uoma näyttää pikemminkin salmelta kuin ojalta, sillä oli jo tuolloin järven nimi. Voidaan siten ajatella, että Jämijärven ja Mertiöjärven vedenpinnat ovat olleet aina samalla korkeudella ja että Jämijärven järvenlaskussa myös Mertiöjärven vedenpinta aleni ja sen ojaa perattiin liikkumisen helpottamiseksi.[3][4]
Lähteet

Aiheesta muualla
Mertiörannan , Helluntaikansa ry

Luokka:Jämijärven alue
Luokka:Jämijärven järvet