khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Luettelo One Piecen jaksoista

Question: Voivatko jäätiköt sulaa kokonaan pois?


Tämä on luettelo One Piecen animejaksoista, jotka perustuvat Eiichiro Odan samannimiseen mangaan.
East Blue Saaga
Romance Dawn Osa

Orange Town Osa

Syrup Village Osa

Baratie Osa

Arlong Park Osa

Buggyn sivuosa

Loguetown Osa

Warship Island Osa

Alabasta Saaga
Reverse Mountain Osa

Whiskey Peak Osa

Cobbyn ja Helmeppon sivuosa

Little Garden Osa

Drum-saari Osa

Alabasta Osa

Alabastan jälkeinen Osa

Taivassaari Saaga
Goat-saari Osa

Ruluka-saari Osa

Jaya Osa

Skypiea Osa

G-8 Osa

Water 7 Saaga
Long Ring Long Land Osa

Meren unelmat Osa

Foxyn Paluu Osa

Water 7 Osa

Enies Lobby Osa

Enies Lobbyn Jälkeen Osa

Thriller Bark Saaga
Lovely Land Osa

Thriller Bark Osa

Spa Island Osa

Summit War Saaga
Sabaody Archipelago Osa

Amazon Lily Osa

Impel Down Osa Vaihe 1

Little East Blue Osa

Impel Down Osa Vaihe 2

Marineford Osa
Lähteet


Luokka:One Piece
Luokka:Luettelot televisiosarjoista
Askainen

Question: Milloin Askainen perustettiin?


Askainen () on entinen Suomen kunta, joka nykyään on osa Maskua Varsinais-Suomen maakunnassa. Askaisten ja Lemun kunta liittyivät Maskuun 1. tammikuuta 2009. Uuden kunnan vaakunaksi valittiin aiempi Askaisten vaakuna. Naapurikunnat ennen kuntaliitosta olivat Lemu, Merimasku, Mynämäki, Taivassalo ja Velkua. 
Askaisten tunnetuin nähtävyys, marsalkka Mannerheimin syntymäkotina tunnettu Louhisaaren barokkityylinen kartanolinna vietti 350-vuotisjuhliaan vuonna 2005. Nähtävyyksiin kuuluu myös vanha kivikirkko, jonka vuonna 1653 valmistuneet lyijylasi-ikkunat ovat Suomen vanhimmat.[1]
Askaisiin kuuluneet Livonsaari ja Lempisaari siirtyivät vuonna 2011 osakuntaliitoksella Maskulta Naantalille.[2]
Kylät ja kulmakunnat
Askaisissa on 32 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):[3]

Ahtinen
Askainen
Autuinen
Hannula
Heikkilä
Kainu
Kairinen
Kankare

Karvatti
Kaukounen
Kauppinen
Kiiainen
Laaleinen
Lempisaari
Lempoinen
Louhisaari

Manna
Merijärvi
Mikoinen
Nepola
Paavainen
Palsala
Pukkila
Rantala

Rauvola
Riihilä
Tillinperä
Toivainen
Tättäläinen
Vanhakylä
Vilu
Vuorlahti

Muita alueita Askaisissa ovat lisäksi Antikainen, Auttinen, Iiroinen, Kaamanen, Karavainen, Koskoinen, Laakinen, Livonsaari, Raumharja, Ruohoisenmaa, Taloinen ja Tävälä.
Tapahtumat
Askaisissa järjestetään vuosittain kurkkumarkkinat. Livonsaaressa järjestetään vuosittain kesäkuussa Livonsaari-päivä, jossa valitaan muun muassa vuoden savustaja.[4]
Historiaa

Karvatin pitäjä perustettiin nykyisen Askaisten alueelle, Lemun ja Maskun kirkkopitäjiin, noin vuonna 1405. Pitäjän tehtävänä oli muun muassa oikeustoimien hoitaminen ja veronkanto. Pitäjän historia oli varsin lyhytaikainen.
Askaisten ensimmäinen kuntakokous pidettiin 12.5.1869 Karvatin Potilassa. Puhetta johti Lempisaaren isäntä G. A. von Haartman. Kunta muodostettiin Willnäsin kappelin alueesta.[5]
Ruokakulttuuri
Askaisten pitäjäruoiksi äänestettiin 1980-luvulla kalapata sekä mustaherukan lehdistä ja sitruunasta uutettu ja hiivalla käytetty Louhisaaren juoma.[6]
Lähteet

Aiheesta muualla


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luonnollinen kieli

Question: Mitä ovat luonnolliset kielet?

Luonnollinen kieli on kieli, jolla ihmiset yleisesti kommunikoivat keskenään ja joka on kehittynyt ja siirtynyt sukupolvelta toiselle osana normaalia sosiaalista kanssakäymistä.[1]  Tällaista kieltä kutsutaan luonnolliseksi erotukseksi toisaalta formaaleista kielistä (kuten ohjelmointikielet), toisaalta keinotekoisista kielistä (kuten esperanto).
Luonnollinen kieli on ”luonnollista” kolmessa eri mielessä:
Kieli on syntynyt ja kehittynyt luonnollisesti tuhansien vuosien ajan ja muovautunut sellaiseksi, mikä kulloinkin on tarkoituksenmukaista.
Ihmislapsi on omaksunut kielen luontaisesti, ilman muodollista opetusta, kanssakäymisessä muiden ihmisten kanssa.
Ihmiset käyttävät kieltä yhteydenpitovälineenä ja hahmottavat sen avulla ympäröivän maailman verbaalisesti ja/tai viittoen.[2]
Luonnollisia kieliä ovat paitsi verbaaliset myös viitotut kielet, jotka ovat syntyneet ja kehittyneet kuurojen keskuudessa. Kaikilla luonnollisilla kielillä on oma sanastonsa tai viittomistonsa ja rakenteensa eli kielioppinsa. Toisaalta jokainen yksittäinen luonnollinen kieli muuttuu vääjäämättömästi aikojen kuluessa käyttäjiensä keskuudessa, ja siitä syntyy samaan kieleen eri murteita. Useita kieliä käyttävät monikieliset ihmiset saattavat puolestaan yhdistellä myös eri kieliryhmiin kuuluvien kielten sanastoja ja rakenteita toisiinsa. Näin kielten kontakteista voi syntyä aikojen kuluessa luonnollisia kontaktikieliä, pidgineitä.[3]
Lähteet

Luokka:Kieli
Luokka:Kielitiede
Arkadia

Question: Milloin Arkadia on perustettu?



Arkadia () eli Arkadian alueyksikkö (Περιφερειακή ενότητα Αρκαδίας, Perifereiakí enótita Arkadías) on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Peloponnesoksen alueella ja sen hallinnollinen keskus on Trípoli.[1] Alueyksikön pinta-ala on 4419 neliökilometriä ja asukasluku 86685 (vuonna 2011).[2][3]
Alueyksikkö sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan keskiosissa. Alue on vuoristoista ylänköä.[4] Alueyksikkö perustettiin vuoden 2011 alusta Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Arkadian prefektuurin (Νομός Αρκαδίας, Nomós Arkadías).
Historia

Arkadia on yksi Kreikan historiallisista maakunnista. Antiikin aikana Arkadian väestö oli akhaijeja.[4] Arkadian väestö eli vuorillaan alkuperäistä paimenelämää. Klassisena aikana Arkadian merkittäviä kaupunkeja olivat Tegea, Mantineia, Megalopolis ja Orkhomenos. Alue oli pitkään Spartan vaikutuspiirissä, mutta vapautui siitä Leuktran taistelun jälkeen vuonna 371 eaa.[4]
Myöhempien aikojen bukolisessa runoudessa Arkadiasta tehtiin idyllisen paimenelämän kotimaa, vastakohtanaan kaupunkilaiselämä. Tätä mainetta oli synnyttämässä muun muassa Vergilius.[4] Arkadia esiintyi usein myös maalaustaiteessa ihannoidussa valossa. Todellisuudessa Arkadia on kuitenkin verraten karua seutua.
Arkadian maineeseen idyllinä liittyy myös tunnettu memento mori -tyyppinen lausahdus Et in Arcadia ego ("Arkadiassakin minä olen"), jossa "minän" voidaan nähdä viittaavaan kuolemaan ja "Arkadian" yleisesti utooppiseen paikkaan — kuolema on siis läsnä myös paratiisissa.
Kunnat
Alueyksikkö jakaantuu viiteen kuntaan seuraavasti:[2][1]

Lähteet

Aiheesta muualla
. Arkadian alueyksikön kotisivu. (in Greek) Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

*
2012

Question: Miksi Ludwig Mies van der Rohe vaihtoi alkuperäisen nimensä?


Vuoden 2012 valitut palat.
Viikko 1

Viikko 2

Viikko 3

Viikko 4

Viikko 5

Viikko 6

Viikko 7

Viikko 8

Viikko 9

Viikko 10

Viikko 11

Viikko 12

Viikko 13

Viikko 14

Viikko 15

Viikko 16

Viikko 17

Viikko 18

Viikko 19

Viikko 20

Viikko 21

Viikko 22

Viikko 23

Viikko 24

Viikko 25

Viikko 26

Viikko 27

Viikko 28

Viikko 29

Viikko 30

Viikko 31

Viikko 32

Viikko 33

Viikko 34

Viikko 35

Viikko 36

Viikko 37

Viikko 38

Viikko 39

Viikko 40

Viikko 41

Viikko 42

Viikko 43

Viikko 44

Viikko 45

Viikko 46

Viikko 47

Viikko 48

Viikko 49

Viikko 50

Viikko 51

Viikko 52

2012
Simpsonit (1. tuotantokausi)

Question: Milloin sarjan ensimmäinen tuotantokausi käynnistyi Suomessa?



Simpsoneiden 1. tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 17. joulukuuta 1989 jouluaiheisella jaksolla Simpsons Roasting on an Open Fire, jonka suomennos on Joulurauha. 1. kausi käsittää kolmetoista jaksoa. Yhdysvalloissa ensimmäisen kauden esitys päättyi 13. toukokuuta 1990.
Suomessa kausi käynnistyi 26. elokuuta 1991. Tämä kausi nähtiin ensimmäisen kerran tuotantokoodin loppuosan numeroiden mukaisessa järjestyksessä, vaikka Yhdysvalloissa jaksojen järjestystä verrattuna tuotantokoodiin oli sekoitettu, eli Suomessa jaksot nähtiin eri järjestyksessä.
Ensimmäinen kausi julkaistiin DVD:llä Euroopassa ja Australiassa 24. syyskuuta 2001 ja Yhdysvalloissa päivää myöhemmin.
Kauden jaksoissa vierailivat Marcia Wallace, Ron Taylor, Albert Brooks, Sam McMurray, Kelsey Grammer ja Penny Marshall.
Jaksoluettelo

Joulurauha (Simpsons Roasting on an Open Fire)

Nuori nero (Bart the Genius)

Ydinvoimala (Homer's Odyssey)

Perheterapiaa (There's No Disgrace Like Home)

Sodanjulistus (Bart the General)

Lisan blues (Moaning Lisa)

Ruostunut romukasa (The Call of the Simpsons)

Sankarin pää (The Telltale Head)

Täyskaato (Life on the Fast Lane)

Harha-askel (Homer's Night Out)

Vaihto-oppilas (The Crepes of Wrath)

Komedian kuningas (Krusty Gets Busted)

Lapsenvahti (Some Enchanted Evening)

Lähteet
 Jukkaeronen.com

Luokka:Simpsonit
Simpsonit (01. tuotantokausi)
Kivennäisaine

Question: Mistä ihminen saa kivennäisaineita ravintoonsa?

Kivennäisaineet ovat ravinnon mukana saatavia alkuaineita. Laajemman määritelmän mukaan kivennäisaineita ovat ne alkuaineet, jotka jäävät tuhkaan, kun esimerkiksi kudos tai ruoka poltetaan. Välttämättömiä kivennäisaineita ovat ne alkuaineet, joita tulee olla ravinnossa aineenvaihdunnan pysymiseksi normaalina. Ravinnon mukana elimistöön joutuu myös useita ei-välttämättömiä kivennäisaineita, joista osa on haitallisia. Tällaisia ovat esimerkiksi raskasmetallit. Myös monet välttämättömät kivennäisaineet muuttuvat hyödyllisistä haitallisiksi, jos niitä joutuu elimistöön liian suuria määriä.
Kivennäisaineet jaetaan makrokivennäisiin (vaaditaan yli 100 mg per päivä) ja mikrokivennäisiin eli hivenaineisiin sen mukaan, paljonko elimistö niitä tarvitsee. Hivenaineiksi kutsutaan niitä elimistölle tarpeellisia alkuaineita, joita elimistö tarvitsee alle 100 milligrammaa vuorokaudessa.[1]
Välttämättömät kivennäisaineet
Ihmiskeho tarvitsee eri arvioiden mukaan 12–16 eri kivennäisainetta ravinnosta kolmenlaisiin tehtäviin:[2]
Kudosten rakennusaineiksi (kalsium, fosfori, magnesium ja rikki)
Kudosten ja kudosnesteen osmoottisen paineen (solujännite) ja kalvojen läpäisyvyyden säätelyyn (natrium, kalium, kloori, kalsium ja magnesium)
Katalyyteiksi entsyymi- ja hormonisäätelyyn (rauta, koboltti, sinkki, mangaani, molybdeeni ja seleeni)
Kivennäiset korostettuna jaksollisessa järjestelmässä



















HHeLiBeBCNOFNeNaMgAlSiPSClArKCaScTiVCrMnFeCoNiCuZnGaGeAsSeBr
KrRbSrYZrNbMoTcRuRhPdAgCdInSnSbTeIXeCsBaLa*HfTaWReOsIrPtAuHgTlPbBiPoAtRnFrRaAc**RfDbSgBhHsMtDsRg*CePrNdPmSmEuGdTbDyHoErTmYbLu**ThPaUNpPuAmCmBkCfEsFmMdNoLr





Neljä orgaanista alkuainettaMakrokivennäisetVälttämättömät hivenaineetElimistössä laajalti esiintyvät alkuaineet ilman biologista roolia
Makrokivennäiset
Makrokivennäisten tarve on yli 100mg päivässä. Runsaimmin elimistössä esiintyy kalsiumia ja fosforia. Aikuisen, noin 70kg painavan ihmisen painosta kalsiumia on 1,2–1,3kg ja fosforia 600g. Kalsiumin osuus elimistön kaikista kivennäisaineista on noin 40%, ja siitä 99% on sitoutuneena luustoon, jossa se toimii luuston rakenneosasena sekä elimistön kalsiumvarastona. Myös fosforista suurin osa (noin 85%) on elimistössä sitoutuneena luustoon kalsiumfosfaatin muodossa. Kolmas tärkeä makrokivennäinen on magnesium, jota aikuisen ihmisen painosta on noin 20–30g, siitäkin yli puolet luustossa. Makrokivennäisiksi luetaan myös natrium, kalium ja kloori, jotka ovat elektrolyyttejä ja osallistuvat erityisesti elimistön nestetasapainon säätelyyn, sekä rikki, joka toimii lähinnä entsyymien rakenneosana.
Hivenaineet
Hivenaineiden päivittäinen tarve ilmoitetaan yleensä mikrogrammoissa. Välttämättömiä hivenaineita ovat rauta (jota esiintyy elimistössä hivenaineista runsaimmin, aikuisen ihmisen elimistössä noin 2,5–4,5g), kromi, koboltti, kupari, fluori, jodi, mangaani, molybdeeni, nikkeli, sinkki, pii, seleeni ja vanadiini. Useimmat hivenaineet toimivat pääasiassa entsyymien ja hormonien rakenneosina.
Katso myös
Energiaravintoaine
Hivenaine
Lähteet

Aiheesta muualla
Fineli: 
Luokka:Ravinto-oppi
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Scovillen asteikko

Question: Montako asteikkoa mittauksessa on?



Scovillen asteikkoa käytetään chilien tulisuuden mittaamiseen. Se on nimetty Wilbur Scovillen mukaan. Hän kehitti asteikon vuosina 1910–1912.[1]
Chilien tulisuuden aiheuttaa kapsaisiiniksi kutsuttu kemiallinen yhdiste. Testaaminen suoritetaan siten, että alkoholiin sekoitettua kapsaisiinia laimennetaan niin monta kertaa sokerivedellä, että testimaistajat eivät tunne maistamassaan laimennetussa seoksessa tulisuutta. Esimerkiksi Habanero-chilistä tehtyä uutetta, jonka tulisuusaste on noin 200000, täytyy laimentaa alkuperäisen ainetilavuuden verran 200000 kertaa ennen kuin tulisuutta ei ole enää havaittavissa. Asteikko alkaa nollasta (esim. paprika), ja korkein luotettavasti mitattu tulisuus on Trinidad Moruga Scorpion (Capsicum chinense), jonka mitattu arvo on 2009231 scovillea.[2] Teollisesti on valmistettu lähes 16000000 yksikön ainetta, joka on jo puhdasta kapsaisiinia tai dihydrokapsaisiinia.[3] Puhtaita aineita ei tule nauttia sellaisenaan.
Scovillen asteikon yksikön lyhenne on SHU (Scoville Heat Unit). Nykyisin Scovillen asteita voidaan määrittää myös korkean erotuskyvyn nestekromatografialla, jolla saadaan objektiivisempi tulos kuin perinteisellä menetelmällä. 
Asteikko

Lähteet

Luokka:Paprikat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vuoden henkilö

Question: Kuka oli Time lehden vuoden henkilö 1995?

Vuoden henkilö (ennen vuotta 2000 vuoden mies) on yhdysvaltalaisen Time-aikakauslehden vuosittain valitsema henkilö, jolla on ollut suurin vaikutus vuoden tapahtumiin. Palkinnon saaja ei kuitenkaan välttämättä ole yksi henkilö tai edes henkilö.
Lehti on ajoittain herättänyt hämmästystä valinnoillaan, kuten Adolf Hitler tai Josif Stalin. Valinta ei kuitenkaan ole arvonimi tai tunnustus vaan suurimman vaikutuksen vuoden aikana aikaan saanut henkilö. Time kuitenkin luopui periaatteestaan vuonna 2001, jolloin vuoden henkilöksi valittiin New Yorkin pormestari Rudolph Giuliani eikä Osama bin Ladenia. Myös sitä, että 2010 vuoden henkilöksi valittiin Facebookin perustaja Mark Zuckerberg, eikä WikiLeaksin Julian Assangea, joka sai nettiäänestyksessä 20 kertaa enemmän ääniä, arveltiin myönnytykseksi Yhdysvaltain hallinnolle ja yleisölle, koska yhdysvaltalaisista 2/3 kannattaa Assangen tuomitsemista.[1]
Albert Einstein valittiin vuoden 1999 viimeisessä numerossa vuosisadan henkilöksi.
Vuoden henkilöt

Lähteet

Luokka:Lehdistö
Luokka:Kunniamaininnat
G8

Question: Kuuluuko Italia G8-ryhmään?


G8 (, G7 vuodesta 2014 lähtien) on johtavien teollisuusmaiden ryhmä, johon kuuluvat Britannia, Italia, Japani, Kanada, Ranska, Saksa ja Yhdysvallat sekä ennen myös Venäjä. G8-ryhmä tapaa vuosittain huippukokouksessa, jossa jäsenvaltioiden johtajat käsittelivät ajankohtaisia kansainvälisiä asioita. Venäjän erotettiin G8-ryhmästä 24. maaliskuuta 2014. Tämän jälkeen johtavat teollisuusmaat ovat tavanneet G7-ryhmänä ilman Venäjää.[1]
Historia
Johtavien teollisuusmaiden ryhmän perustamisen taustalla olivat 1970-luvun alun Yhdysvaltain dollarin kultaan sitomisen lakkautus 1971, mikä johti kiinteisiin valuuttakursseihin perustuvan Bretton Woodsin järjestelmän romahdukseen. Tuon jälkeen loi IMF:n viidestä merkittävimmästä valuutasta SDR-valuuttakorin, jonka taustalla oli pelko dollarien loppumisesta.
1970-luvun alussa sattui monia merkittäviä talouteen vaikuttavia tapahtumia, kuten EEC:n laajeneminen Britannialla, Tanskalla ja Irlannilla alkuperäisten kuuden jäsenen lisäksi, jom kippur -sotaa seurannut arabimaiden öljysaarto 1973 ja vuoden 1974 talouskriisi ja inflaation ja työttömyyden nopea nousu (ns. stagflaatio). 
25. maaliskuuta 1973 Yhdysvaltain, Britannian, Länsi-Saksan ja Ranskan valtiovarainministerit tapasivat Valkoisen talon kirjastossa. Tähän ns. kirjastoryhmään liittyi Japani ja kaksi vuotta myöhemmin ryhmä, josta tuli G5-maiden valtiovarainministerien ryhmä, alkoi tavata säännöllisesti.
Ensimmäinen virallinen tapaaminen järjestettiin vuonna 1975 Ranskan presidentin Valéry Giscard d’Estaingin johdolla hänen kesäasunnollaan Château de Rambouillet’ssa. Italia liittyi ryhmään samana vuonna. Vuonna 1976 Kanada liittyi mukaan Yhdysvaltain presidentin Gerald Fordin kutsusta ja ryhmää kutsuttiin nimellä G7. Vuodesta 1977 EEC sai edustajansa Britannian kutsulla. Euroopan unionia edustaa Euroopan komission puheenjohtaja ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja. 
Yhdysvaltain silloinen presidentti George H. W. Bush ehdotti 1992 Münchenissä edellisvuoden lopussa hajonneen Neuvostoliiton suurimman seuraajavaltion Venäjän ottamista G7:n täysivaltaiseksi jäseneksi. Päätös oli täysin poliittinen, eikä perustunut taloudellisiin realiteetteihin. Sitä pidettiin ennenaikaisena, mutta Venäjä kutsuttiin vuosittain sen jälkeen kaikkiin kokouksiin ja siitä ryhmä sai uuden nimikkeen G7+1. Kesäkuun 1997 tapaamista Denverissä kutsuttiin jo G8-kokoukseksi ja Venäjä liittyi virallisesti 1998 Birminghamin kokouksessa.
Vuonna 2005 Intiasta, Kiinasta, Etelä-Afrikasta, Meksikosta ja Brasiliasta tuli G8-maiden tarkkailijamaita. Siitä lähtien ryhmää on kutsuttu nimellä G8+5.
Vuonna 2014 G8-ryhmästä alettiin käyttämään uudelleen nimitystä G7, sillä Venäjä erotettiin ryhmästä miehitettyään Ukrainalle kuuluneen Krimin niemimaan ja liitettyään alueen itseensä.
Puheenjohtajat

Huippukokoukset


Lähteet
Check date values in: |date= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Viitteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.


Luokka:Kansainvälinen talous
Luokka:Kansainvälinen politiikka
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Intian itsenäisyyspäivä

Question: Mikä on Intian itsenäisyys päivä?


Intiassa vietetään maan itsenäisyyspäivää vuosittain 15. elokuuta. Elokuussa vuonna 1947 Brittiläinen Intia itsenäistyi Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja suoritettiin Intian jako, jolloin maa jakaantui Intiaan ja Pakistaniin. Tammikuussa 1950 Intiasta tuli uuden perustuslain julkistamisen myötä kansainyhteisön kuuluva tasavalta. Toinen merkittävä päivä Intiassa on tammikuun 26 päivä vietettävä tasavallan päivä.[1][2]
Itsenäisyyspäivä on Intiassa yleinen vapaapäivä. Kolut ja useimmat laitokset pysyvät suljettuina. Tavallisesti itsenäisyyspäivänä maan presidentti pitää puheen Delhin Punaisella linnakkeella, mitä seuraa maan lipun nostaminen salkoon ja pääministerin puhe. Tapa on saanut alkunsa maan ensimmäisen pääministerin Jawaharlal Nehrun nostettua lippu salkoon Punaisella linnakkeella. Itsenäisyyspäivän kunniaksi myös koulut ja laitokset liputtavat. Itsenäisyyspäivän tapoihin kuuluu myös leijojen lennätys, mitkä edustavat maan vapaata henkeä.[1][2]
Lähteet

Luokka:Intialaiset juhlapäivät
Silmälasit

Question: Kuka keksi silmälasit?


Silmälasit ovat kehyksen ja linssien, tai vain linssien ja sankojen muodostama optinen apulaite, jota pidetään silmien edessä. Joskus silmälaseja pidetään ainoastaan esteettisistä syistä, mutta normaalisti silmälasien tehtävä on auttaa taittovikaista henkilöä näkemään paremmin. Silmälaseja käytetään myös mykiöleikkausten jälkitiloissa ja harmaakaihin yhteydessä.
Plus- ja miinuslasit

Taittovikaa korjaavia silmälaseja kutsutaan usein plus- ja miinuslaseiksi. Pluslaseja, jotka auttavat näkemään lähelle, kutsutaan myös lukulaseiksi ja niiden tarve liittyy usein ikääntymiseen. Miinuslaseilla puolestaan korjataan likinäköisyyttä eli parannetaan kauas näkemistä. Silmälasien linssit voivat myös olla kaksitehoiset, jolloin linssin ylempi osa parantaa kauas näkemistä, alempi lähelle näkemistä. Hajataittoisuutta hoidetaan sylinterilaseilla, joiden kaarevuussäde on eri suunnista erilainen. Myös karsastusta voidaan tarvittaessa hoitaa silmälaseilla, joihin hiotaan prismakorjaus.[1]
Silmälasien voimakkuus ilmaistaan dioptrioina. Dioptriluku kertoo kuinka kaukana linssistä sen polttopiste on. Miinuslasit ovat koveria ja niiden valepolttopiste on linssin edessä. Pluslasit ovat kuperia ja niiden polttopiste on linssin takana.
Tummuvat linssit
Silmälasin linssit voivat olla itsestään tummuvat, jolloin ne tummuvat UV-säteilyn vaikutuksesta ja vaalenevat jälleen siirryttäessä pimeämpään. Tällöin linssit sisältävät jotakin hopeahalogenoidia, kuten hopeabromidia. Tällaisia silmälasin linssejä nimitetään fototrooppisiksi linsseiksi.
Materiaali
Aiemmin silmälasien linssit tehtiin lasista, mutta nykyään ne tehdään pääosin muovista. Muovilinsseillä on useita etuja lasisiin verrattuna: ne ovat esimerkiksi kevyempiä eivätkä rikkoonnu yhtä helposti.
Kehykset
Kehysten materiaali voi olla metallia tai muovia. Alkujaan sarvisankaiset kehykset ovat jo kauan sitten muuttuneet muovisiksi, vaikka näyttävät edelleen luonnonmateriaalilta.[2]
Aurinkolasit
Näköä parantavien silmälasien lisäksi on olemassa häikäisyltä suojaavia aurinkolaseja sekä silmiä suojaavia suojalaseja työ- ja harrastekäyttöön. Suojaavat lasit voidaan varustaa vahvuuksilla, jolloin ne korjaavat samalla taittovikaa.
Historiaa

Silmälasit keksittiin Pohjois-Italiassa todennäköisesti 1280-luvulla. Alkuperäiseksi keksijäksi on useissa lähteissä väitetty Salvino D’Armatea, mutta tämä tieto on osoitettu vääräksi, ja alkuperäinen keksijä on jäänyt tuntemattomaksi. Arabeilla saattoi olla suurennuslaseja jo 1100-luvulla. Keisari Neron kerrotaan käyttäneen smaragdia gladiaattorikisojen seuraamiseen ajanlaskun alussa.[3]
Katso myös
LCD-suljinlasit
Lornjetti
Monokkeli
Nenälasit
Piilolinssi
Silmäsairaudet
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Silmälasit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Maataistelukone

Question: Mitä tarkoittaa maataistelukone?



Maataistelukone (myös rynnäkkökone) on yleensä raskas tai keskiraskas lentokone, joka on suunniteltu tuhoamaan maakohteita. Ensimmäisen kerran maataistelukoneita käytettiin toisessa maailmansodassa.
Toisen maailmansodan jälkeen maataistelukoneita on alettu kutsua rynnäkkökoneiksi niiden tunkeutumiskyvyn vuoksi. Nykyaikaisia rynnäkkökoneita ovat muiden muassa A-10 Thunderbolt II ja Suhoi Su-25. 
Historia
Ensimmäiset maataistelukoneet eivät olleet kovin hyvin panssaroituja, ja niitä oli vaikea ohjata. Sittemmin niitä paranneltiin, ja neuvostoliittolaiset kehittivät Iljušin Il-2 -koneen. Sen panssari oli todella vahvaa (4–12 mm). Puolustuksena siinä oli eteenpäin ampuvan tykkiaseistuksen ohella yksi taka-ampujan käyttämä konekivääri perässä. Maataistelukoneita käytettiin myös upottamaan sukellusveneitä ja laivoja raskaiden hävittäjäkoneiden ohella.
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vasilinsaari

Question: Missä Vasilinsaari sijaitsee?



Coordinates: 
Vasilinsaari[1] eli Hirvisaari[1] () on Nevan suiston suurin saari Pietarin kaupungissa Venäjällä. Se rajoittuu Suureen ja Pieneen Nevaan, lännessä Suomenlahteen, pohjoisessa Smolenka-joki erottaa sen Alaissaaresta. Saaren pituus on 6,6 kilometriä ja pinta-ala 10,9km2.
Saari mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1499/1500 Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa nimellä Vasiljev ostrov. Venäjänkielinen nimi juontuu Novgorodin posadnikasta Vasili Selezenistä.[2] Suomenkielinen nimitys Hirvisaari esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1618. Saarella sijainnut kalastajien ja maanviljelijöiden kylä kuului aluksi Inkereen pogostaan. 1600-luvulla asukkaina oli ortodoksisia inkerikkoja ja luterilaisia inkerinsuomalaisia.[3]
Pietari I suunnitteli Vasilinsaarella Pietarin kaupungin keskustaa, jonne Amsterdamin mallin mukaan kaivettiin kanavaverkosto. Nykyään kanavien paikalla sijaitsevat ”linjoiksi” kutsutut kadut. 1700-luvun alussa rakentaminen eteni kuitenkin hitaasti. Tärkeimmät rakennukset (Menšikovin palatsi, Kahdentoista kollegion rakennus eli nykyinen Pietarin valtionyliopisto, Kunstkamera, Tiedeakatemia ym.) sijaitsevat saaren itäosassa ja Suuren Nevan rantakadulla. 1730-luvulla saaren itäkärjen Strelkaan siirrettiin Pietarin satama, itä- ja kaakkoisosia alettiin rakentaa voimakkaasti, pohjoisosaan syntyi Smolenskin hautausmaa. 1700–1800-lukujen vaihteessa saaren itäosaan keskittyivät lähes kaikki Pietarin tiede- ja oppilaitokset. Vuonna 1850 rakennettiin ensimmäinen silta, joka yhdisti saaren Nevan etelärantaan. 1800–1900-lukujen vaihteessa perustettiin suuria teollisuuslaitoksia, joiden ympärille syntyi alkeellisia työläisasutuksia. Vuosina 1904–1905 länsiosaan pystytettiin Gavanin työläiskaupunki, jonka oli tarkoitus toimia uuden asuntorakentamisen mallina. 
Vuonna 1917 Vasilinsaaresta ja siihen liittyvästä Alaissaaresta muodostettiin Vasilinsaaren piiri. 1920-luvulla ryhdyttiin rakentamaan saaren länsiosaa. Vuosina 1929–1933 pystytettiin Metallostroin asuinalue ja vuosina 1931–1937 Sergei Kiroville nimetty kulttuuritalo. Leningradin piirityksen aikana kaikki puutalot purettiin polttopuiksi. 1960-luvun lopulla Suomenlahden rannan täytemaalle ryhdyttiin rakentamaan uutta asuinaluetta, jonka yhteydessä sijaitsevat Pietarin merisatama Morskoi Vokzal, Lenexpo-messukeskus sekä Pribaltijskaja-hotelli.
Blagoveštšenski-silta (entinen Luutnantti Šmidtin silta) ja Palatsisilta yhdistävät Vasilinsaaren Pietarin keskustaan, Tutškovin silta ja Pörssisilta (Rakentajien silta) Petrogradin puoleen. Saarella on kaksi metroasemaa: vihreän linjan pääteasema Primorskaja sekä saaren itäosan keskellä Vasileostrovskaja.[4]
Lähteet

Aiheesta muualla
 {{Country data {{{1}}}| flaglink/core
| variant =
| size =
| name =
| altlink =national rugby union team
| altvar =rugby union}}
Luokka:Inkerin saaret
Luokka:Pietarin saaret
Luokka:Vasilinsaaren piiri
Square Enix

Question: Kuka on perustanut Square Enixin?


Square Enix kabushikigaisha () on japanilainen pääosin videopelien kehittämiseen ja julkaisuun keskittyvä yritys. Yhtiö syntyi, kun keskenään kilpailleet Enix ja Square yhdistyivät huhtikuussa 2003. 
Square Enixin päätuotteet ovat konsoliroolipelisarjat, kuten Final Fantasy ja Dragon Quest. Pelien ohella yhtiö on tuottanut myös manga- ja animesarjoja, kuten Fullmetal Alchemist. Vuoden 2005 lopulla Space Invaders -sarjan luonut Taito Corporation liitettiin Square Enixiin.[1] Yhtiöön liitettiin vuonna 2009 Eidos.
Tuotteet
Pelisarjat


Manga ja anime
Gangan Comics on Square Enixin mangaa julkaiseva osasto. Japanissa ilmestyviä Gangan-lehtiä on yhteensä 5,[2] ja esimerkkejä niiden sisältämistä sarjoista ovat 666 Satan, Higurashi no naku koro ni ja Fullmetal Alchemist. Osa Square Enix -peleistäkin on saanut oman mangasovituksensa, kuten Kingdom Hearts II ja Final Fantasy XII.
Useasta sarjakuvasta on tehty myös animesarjoja. Mangasta riippumatonta animea ovat taas Crisis Core: Final Fantasy VII:ään perustuva Last Order: Final Fantasy VII (2005) sekä itsenäisen Squaren tuottamat Final Fantasy: Legend of the Crystals (1994) ja Final Fantasy: Unlimited (2001–2002).
Elokuvat
Square Enix omistaa oikeudet kahteen Final Fantasy -sarjaan perustuvaan elokuvaan. Niistä ensimmäinen on Square Picturesin tuottama Final Fantasy: The Spirits Within, joka julkaistiin vuonna 2001. Elokuva ei ollut taloudellinen menestys, ja Enix päätti sen takia lykätä sulautumista tappiota tekevän Squaren kanssa.[3] Vuonna 2005 Square Enix ja Sony Pictures Home Entertainment taas julkaisivat DVD:lle elokuvan Final Fantasy VII: Advent Children. 101-minuuttinen tietokoneanimaatio kuuluu Compilation of Final Fantasy VII -kokoelmaan, ja sen tarina seuraa 2 vuodella Final Fantasy VII:n tapahtumia. Toisin kuin Advent Children, Spirits Within ei suoraan liity mihinkään pelisarjan osaan vaan on oma tarinansa.
Lähteet

Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Talviolympialaiset 1998

Question: Milloin olivat Naganon talviolympialaiset?


XVIII talviolympialaiset pidettiin Naganossa Japanissa. Kilpailut avattiin 7. helmikuuta ja päätettiin 22. helmikuuta vuonna 1998.[1]
Valintaprosessi
Kisojen valintaprosessi pidettiin 15. kesäkuuta 1991 Birminghamissa, Britanniassa.[2]

Kisojen avajaiset

Kisojen avajaisten luonne oli hillitty, mutta vastoin japanilaisten toiveita seremoniat vietiin läpi päivänvalossa. Tapahtuma aloitettiin jo kello 11 aamupäivällä, jolloin Yhdysvalloissa oli perjantai-ilta, New Yorkissa kello yhdeksän.
Pääosaan avajaisissa nousivat isäntämaassa huippusuositut sumopainijat, joille annettiin koko tilaisuuden suurimmat aplodit. Aluksi 36 japanilaisen kansallisurheilun harjoittajaa suorittivat shiko-rituaalin, minkä jälkeen avajaisten päätähti, suurmestari () Akebono nousi sumopainin ottelukenttää dohyota muistuttaneelle lavalle ja esitti yokozuna dohyo-iri -rituaalin. Jalkojen nostamisella ja tarmokkaalla maahan laskemisella (shiko) oli tarkoitus ajaa pahat henget tiehensä ja viestittää, että kilpailut pidettäisiin reilun urheiluhengen nimissä. Sumopainijoiden lisäksi avajaisten teema noudatteli muiltakin osin Japanin satu- ja tarinakulttuuria, muun muassa balettitanssin muodossa. 
Avajaisten kisojen rauhaan vedonneen kappaleen oli säveltänyt britti Andrew Lloyd Webber ja sen lauloi Ryoko Moriyama. Avajaiset lopetettiin Ludwig van Beethovenin sävelmään, jonka kuoro-osuuteen yhtyivät eri puolilla maapalloa, New Yorkissa, Pekingissä, Berliinissä, Hyväntoivonniemellä ja Sydneyssä sijainneet orkesterit.
Suurkisojen avajaisille tyypillisesti avajaisissa puheen pitivät maan keulahahmo, keisari Akihito, olympiatoimikunnan puheenjohtaja Eishiro Sato sekä Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtaja Juan Antonio Samaranch.
Lajit
Olympiaohjelmassa oli 72 tapahtumaa 14 eri urheilulajissa.[3][4]

Osallistujamaat

Kisoihin osallistui 2 180 urheilijaa 72 maasta.[4][5]







Mitalitaulukko

Vuoden 1998 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Saksa.[1][6][3][7]














Kilpailujen kohokohtia
Norjalainen Bjørn Dæhlie voitti kolme kultamitalia hiihdossa.
Suurimmat NHL-tähdet pääsivät osallistumaan jääkiekon olympiaturnaukseen liigan pidettyä kolmen viikon tauon.
Lumilautailu, naisten jääkiekko ja naisten curling olivat ensimmäistä kertaa mukana kisaohjelmassa.
15-vuotias Tara Lipinski voitti kultaa naisten taitoluistelussa ja on täten kautta aikain nuorin talviolympialaisissa yksilölajeissa kultamitalin voittanut urheilija.
Itävaltalainen alppihiihtäjä Hermann Maier voitti kultaa sekä suurpujottelussa että supersuurpujottelussa.
Azerbaidžan, Kenia, Makedonia, Uruguay ja Venezuela osallistuivat ensimmäistä kertaa talviolympialaisiin.
Talvella 1997–1998 käyttöön otetut ns. klap-luistimet auttoivat luistelijoita rikkomaan useita pikaluistelun maailmanennätyksiä.
Alppihiihdossa Hermann Maier voitti kaksi kultamitalia, vaikka kaatuikin syöksylaskussa pahasti lentäen kahden turva-aidan läpi.
Lähteet



*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelo Yhdysvaltain presidenteistä

Question: Kuka oli Yhdysvaltojen 18. presidentti?


Yhdysvaltain presidentti on Yhdysvaltain valtion ja hallituksen päämies. Presidentti johtaa liittovaltion toimeenpanevaa elintä ja on asevoimien ylipäällikkö. Presidentti valitaan epäsuorasti neljävuotiselle virkakaudelle kansanäänestyksellä valitsijamieskokouksen kautta. Vuodesta 1951 alkaen presidentin toimikausien maksimimäärä rajoitettiin kahteen kauteen.[1]
Tähän luetteloon on otettu ne henkilöt, jotka vannoivat Yhdysvaltain presidentin valan sen jälkeen kun Yhdysvaltain perustuslaki ratifioitiin vuonna 1789. Yhdysvaltain johtajista ennen ratifiointia katso siirtokuntien kongressin presidentti. Luetteloon ei ole otettu perustuslain 25. lisäyksen mukaan toimea hoitaneita väliaikaisia presidenttejä.
Viimeiset numerot osoittavat kausia, joiden ajan presidentti oli vallassa. Esimerkiksi George Washington oli toimessaan kaksi perättäistä kautta ja hänet lasketaan ensimmäiseksi presidentiksi (ei ensimmäiseksi ja toiseksi). Gerald Ford nousi presidentiksi sen jälkeen, kun Richard Nixon oli eronnut, ja toimi presidenttinä loput Nixonin toisesta kaudesta. Grover Cleveland taas oli virassa kaksi kautta, jotka eivät olleet peräkkäisiä, joten hänet lasketaan sekä 22. että 24. presidentiksi. Sen vuoksi luettelossa on 45 ”presidenttiyttä” mutta vain 44 henkilöä.
Presidentit


Katso myös
Luettelo Yhdysvaltain presidenteistä eliniän mukaan
Lähteet
CS1 maint: unrecognized language (link)
CS1 maint: unrecognized language (link)
CS1 maint: unrecognized language (link)
Viitteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.


Presidentit
*
Yhdysvaltain presidentit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:99.3 Yhteiskuntaelämän edustajat
Kipa

Question: Miksi juutalaiset miehet käyttävät pientä hattua synagogassa?


Kipa (, jiddišiksi jarmulka tai jarmulke) on juutalaisten käyttämä ohut, pyöreä kalotin tapainen päähine. Kipaa käyttävät yleensä vain juutalaiset miehet rukoillessaan, mutta kipan näkee myös yleisenä päähineenä Länsi-Jerusalemin kaduilla. Synagogassa vieraillessaan myös ei-juutalaisten miesten toivotaan käyttävän kipaa, joita on usein lainattavana sisäänkäynnin vierellä. Tavallisesti kipa on halkaisijaltaan 10–20 cm.
Syy kipan käyttöön on Talmudin määräys pään peittämisestä rukouksen aikana. Halakhan mukaan mikä tahansa päähine kelpaa pään peittämiseen, mutta kipa on pienen kokonsa ja keveytensä vuoksi käytännöllinen ratkaisu. Viime aikoina siitä on muodostunut myös eräänlainen juutalaisuuden symboli, ja kipan käyttäjä ilmaisee siten kuuluvansa juutalaiseen kansaan.[1]
Perinteet
Perinteen mukaisesti kipaa käyttävät vain miehet, kun naiset käyttävät päänsä peittämiseen esimerkiksi huiveja. Nykyisin jotkut ei-ortodoksijuutalaiset sallivat tasa-arvon nimissä kipan käytön myös naisille. Jotkut juutalaiset käyttävät kipaa vain rukoillessaan, siunauksia lukiessaan tai uskonnollisia tekstejä lukiessaan, perinteellisemmät saattavat pitää kipaa päässään vuorokauden ympäri ja noudattaa Talmudissa kuvattujen rabbien esimerkkiä: he eivät kävele kahta metriä pidemmälle paljain päin.
Kipan valmistustapa tai väri voi olla merkki kantajan kuulumisesta tiettyyn uskonnolliseen suuntaukseen. [2] Perinteisesti kipa koristellaan uskonnollisia aiheita käsittelevin kirjailuin, mutta uudemmat etenkin lapsille tarkoitetut kipat saattavat yhtä hyvin esittää sarjakuvahahmoja tai urheilujoukkueen värejä.
Pienen kokonsa vuoksi kipa voi pysyä huonosti päässä, minkä vuoksi se saatetaan kiinnittää hiuksiin metallisella pidikkeellä.
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.


Luokka:Juutalaisuus
Luokka:Päähineet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Rutger Hauer

Question: Milloin Rutger Hauer syntyi?


Rutger Oelsen Hauer (s. 23. tammikuuta 1944 Breukelen, Alankomaat) on alankomaalainen näyttelijä. Hauer aloitti näyttelijänuransa Alankomaissa 1960-luvun lopulla, ja 1980-luvulta alkaen hän on esiintynyt useissa Hollywood-elokuvissa sekä televisiosarjoissa. Hänet nimettiin Alankomaissa "vuosisadan hollantilaiseksi näyttelijäksi" vuonna 1999.
Elämä ja ura
Rutger Hauer syntyi 23. tammikuuta 1944 Breukelenissa, Alankomaissa, ja kasvoi Amsterdamissa. Hänen vanhempansa olivat taideopettajia. Nuoruudessaan Hauer kiersi maailmaa rahtilaivan kansimiehenä, palveli Hollannin armeijassa ja teki sekalaisia töitä.[1]
Hauer kiinnostui näyttelemisestä, alkoi käydä taidetunneilla ja liittyi kokeilevan teatterin ryhmään viideksi vuodeksi. Hänen ensimmäinen menestysroolinsa oli hollantilaisessa televisiosarjassa Floris (1969) ja hänen ensimmäinen merkittävä elokuvaroolinsa Paul Verhoevenin ohjaamassa elokuvassa Turkkilaisia makeisia (1973). Hauerin ensimmäinen Britanniassa tehty rooli oli sivuosa elokuvassa The Wilby Conspiracy (1975). Rooli elokuvassa Gestapon vihollinen n:o 1 (1977) teki hänestä tunnetun myös Yhdysvalloissa.[1]
Hauer alkoi esiintyä 1980-luvulla yhdysvaltalaisissa elokuvissa, joista ensimmäisiä olivat Nighthawks (1981) ja Blade Runner (1982). Niitä seurasi lisää merkittäviä rooleja Hollywood-elokuvissa sekä televisiosarjoissa. Hauer sai elokuvasta Pako Sobiborista (1987) Golden Globe -palkinnon ja elokuvasta Fatherland (1994) palkintoehdokkuuden. Alankomaissa Hauer on saanut useita näyttelijäpalkintoja ja tunnustuksia, kuten "vuosisadan hollantilainen näyttelijä" vuonna 1999. Hauer on saanut 2000-luvulla myös useita elämäntyöpalkintoja eurooppalaisilla filmifestivaaleilla.[1]
Hauer on ympäristöaktivisti ja HIV/AIDS-aktivisti.[2][3] Hänen omaelämäkertansa All Those Moments: Stories of Heroes, Villains, Replicants, and Blade Runners julkaistiin vuonna 2007.[4]
Valikoitu filmografia

Turkkilaisia makeisia, 1973
Gestapon vihollinen n:o 1, 1977
Blade Runner, 1982
Ladyhawke – Legenda haukasta, 1985
Liftari, 1986
Elävänä tai kuolleena, 1986
Pako Sobiborista, 1987
Pyhän juopon legenda, 1988
Silmitön raivo, 1989
Kuoleman Ottelu, 1989
Wedlock – kalmankihla, 1991
Split Second – Saalistaja, 1992
Fatherland – Isänmaa, 1994 (tv-elokuva)
Blast, 1997
Flying Virus, 2001
Batman Begins, 2005
Sin City, 2005
Oogverblindend (Dazzle), 2009
The Rite, 2011
Hobo with a Shotgun, 2011
Observer, 2017 (videopeli)
Kingdom Hearts III, 2019 (videopeli)
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Alankomaalaiset näyttelijät
Luokka:AIDS-aktivistit
Luokka:Ympäristöaktivistit
Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1944 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Keratiini

Question: Mitä keratiinit ovat?


Keratiinit eli sarveisaineet[1][2] ovat ryhmä kuitumaisia, säikeisiä ja veteen liukenemattomia  proteiineja. Ihmisellä keratiinia on erityisesti hiuksissa ja kynsissä. Keratiinien rakenteelle ovat tyypillisiä rikkipitoiset kysteiini-aminohapot.
α-keratiineja on esimerkiksi eläinten ja ihmisten karvoissa, kynsissä, sarvissa, kavioissa ja sorkissa. Kovempia β-keratiineja on matelijoiden suomuissa, kynsissä ja kilvissä ja lintujen sulissa, nokissa ja kynsissä.[3] Ihon epidermiksen soluissa on keratiinia sisältävä tukirakenne, joka tekee ihosta vedenpitävän ja antaa sille yhdessä kollageenin ja elastiinin kanssa kestävyyttä ja joustavuutta.
Lähteet


Luokka:Proteiinit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelo One Piecen mangaluvuista

Question: Onko One Piece maailmassa Omistuisten otusten saari?

Alla on lista One Piece -mangasarjan ilmestyneistä kirjoista ja luvuista. Listassa on sekä Suomen, Japanin, että Yhdysvaltojen julkaisut. 
One Pieceä julkaistaan Japanissa Weekly Shonen Jump -lehdessä, jossa se ilmestyy viikoittain. Piirtäjä Eiichiro Odan tahti on noin 45-48 lukua vuodessa. Kolmen tai neljän kuukauden päästä Shonen Jumpissa ilmestymisestä 9-11 lukua painetaan kirjaksi ja yksi kirja sisältää noin 200 sivua. Suomessa kirjat julkaistiin alun perin kuukauden välein, mutta julkaisujen saavuttaessa japanilaista tahtia siirryttiin julkaisemaan kirjoja kahden kuukauden välein.
Kirjojen ja lukujen suomalaiset nimet sekä kirjojen kansikuvat ovat Sangatsu Mangan julkaisemista suomalaisista painoksista.
Vuonna 2009 aloitettiin sarjan alkupään kirjojen uudelleenjulkaiseminen.
Luettelo

Lähteet
 (in Japanese)
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.



Luokka:One Piece
Luokka:Luettelot sarjakuvista
Sarkoidoosi

Question: Kuinka sarkoidoosia hoidetaan?


Sarkoidoosi on sairaus, jossa ihmiseen muodostuu granuloomia, pieniä tulehdussolukertymiä. Käytännössä sairaus voi pesiä missä tahansa elimessä. 
Sarkoidoosin syyt ovat huonosti tunnetut. Sairauden oireet riippuvat granuloomien sijainnista, ja mahdollisia yleisoireita ovat muun muassa kuumeilu ja väsymys. Usein sairaus kohdistuu keuhkoihin tai imusolmukkeisiin. 
Sarkoidoosi voi alkaa äkillisesti tai vähitellen. Pääosa potilaista paranee ilman erityisiä hoitotoimenpiteitä, mutta joillakin sairaus voi kroonistua. Hoitamattomana hitaasti etenevä tauti voi vaurioittaa elimiä pysyvästi. Vaikeaa sarkoidoosia saatetaan hoitaa kortikosteroidilla. 
Siinä vaiheessa, kun sarkoidoosi todetaan, potilaista peräti 30–50 prosenttia on oireettomia.[1] Yleensä sarkoidoosi on tehokkaasti hoidettavissa lääkkeillä; joissakin tapauksissa se on parantunut ilman lääkitystäkin. Keuhkosarkoidoosi saattaa oireilla muun muassa pitkittyneenä yskänä ja hengenahdistuksena. Neurosarkoidoosi on harvinainen ja hengenvaarallinen sairaus, jossa granuloomat voivat vaikuttaa keskushermoston toimintaan. Myös sydänsarkoidoosissa ennuste on yhä heikko.
Suomessa sarkoidoosia hoidetaan kortikosteroideilla (prednisoloni) sekä sytostaateilla (metotreksaatti). Lisälääkityksenä on monesti luunsuoja-, vatsansuoja- ja kipulääkitys.
Lähteet

Aiheesta muualla

Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. 
Luokka:Sairaudet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Säteily

Question: Onko katodisäde vaarallista?


Säteily on energian etenemistä avaruudessa aaltojen tai subatomisten hiukkasten muodossa.[1] Säteily etenee tavallisesti suoraviivaisesti tyhjiössä ja niissä väliaineissa, joissa kantajakenttä tai -hiukkanen pystyvät etenemään.
Jos säteilylähde on pieni tai pistemäinen suhteessa etäisyyteen ja säteily etenee normaalisti joka suuntaan, säteilyn voimakkuus noudattaa käänteisen neliön lakia. Esimerkiksi käy nuotion valonsäteily, jonka intensiteetti putoaa neljäsosaansa etäisyyden kaksinkertaistuessa, jos etäisyys on paljon isompi kuin nuotion läpimitta. Säteilylähde voidaan myös valmistaa siten, että mainittu laki ei päde. Laserin valo suunnataan tarkasti siten, että valo heikkenee mahdollisimman hitaasti käyttöetäisyyksillä.
Säteilytyyppejä
Säteilyn perustyyppejä ovat:
Sähkömagneettinen säteily, joka jaetaan aallonpituutensa sekä myös syntytapansa ja vaikutustensa perusteella seuraaviin lajeihin:
radioaallot
infrapunasäteily
valo
ultraviolettisäteily
röntgensäteily
gammasäteily
Gravitaatiosäteily eli gravitaatioaallot, yleisen suhteellisuusteorian ennustama ilmiö
Hiukkassäteily, joka koostuu jostakin lähteestä kaikkiin suuntiin suurella nopeudella etenevistä massallisista hiukkasista, esimerkiksi
alfasäteily (heliumatomin ytimiä)
beetasäteily ja katodisäteet (elektroneja)
neutronisäteily
neutriinosäteily
Tietyissä olosuhteissa syntyvillä sähkömagneettisen tai hiukkassäteilyn muodoilla on lisäksi erityisnimiä kuten
lämpösäteily, sähkömagneettista, etupäässä infrapunasäteilyä, joita lähtee kaikista kappaleista sitä enemmän, mitä korkeampi on niiden lämpötila; erityistapauksena mustan kappaleen säteily
Tšerenkovin säteily, sähkömagneettista säteilyä, joka lähtee väliaineesta suurella nopeudella etenevien sähkövarauksellisten hiukkasten vaikutuksesta
Hawkingin säteily, oletettua hiukkassäteilyä, jota teorian mukaan lähtee mustista aukoista
kosminen säteily, avaruudessa esiintyvää hiukkassäteilyä
Ionisoiva säteily
Ionisoiva säteily on sähkömagneettista tai hiukkassäteilyä, jossa yksittäisen hiukkasen tai kvantin energia on niin suuri, että se pystyy ionisoimaan atomeja. Sellaista ovat röntgensäteily sekä radioaktiivisista aineista lähtevät alfa-, beeta- ja gammasäteily.
Säteilyturvallisuus
Monet säteilylajit, erityisesti ionisoiva säteily mutta myös eräät ionisoimattomat sähkömagneettisen säteilyn muodot, ovat terveydellisesti vaarallisia, minkä vuoksi säteilyturvallisuudesta on annettu lain säädöksiä. Toisaalta säteilyä käytetään lääketieteessä myös hyväksi sädehoidossa.
Katso myös
Radon
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Wahlström, Björn| title = Säteileekö? Säteilytietoa arkikielellä| location = Loviisa| publisher = Itä-Uudenmaan paino| year = 1994| id = ISBN 951-9114-43-2}}

Luokka:Säteily
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tohtori Traagi

Question: Onko Tohtori Traagi hullu tiedemies?


Tohtori Traagi (alkuperäinen nimi Dr. Drakken) on hullu tiedemies ja pääkonna animaatiosarjassa Kim Possible. Traagilla on apuri Shego, joka taistelee Kim Possiblea vastaan sillä välin kun hän itse taistelee Ron Stoppablen kanssa. Tohtori Traagin loivat Mark McCorkle ja Bob Schooley, ja se teki ensiesiintymisensä sarjan ensimmäisessä jaksossa vuonna 2002.
Historia
Tohtori Traagi syntyi Drew Theodore P. Lipskyna. Hänellä oli ylisuojelevainen äiti ja muut lapset kiusasivat häntä koulussa hänen ollessaan lapsi, koska muut ajattelivat hänen olevan pelottava ja nörtti. Hänen älykkyytensä ja pahismaiset piirteet ilmenivät jo nuorena, joista huomattavin tapaus oli jolloin hän rakensi laitteen joka pystyi manipuloimaan kaikkea, joka oli tehty kumista, jonka vuoksi hän oli miltei voittamaton polttopallossa. 
Kuitenkin, teini ikäisenä hän keskittyi enemmän nörttiyteen kuin pahismaisuuteen. Hänelle kasvoi kiinnostus robotiikkaa kohtaa ja oli samassa lukiossa Kim Possiblen isän, James Possiblen kanssa, jonka jälkeen heistä tuli ystäviä. Eräänä päivänä Lipsky lupasi etsiä Jamesille, hänelle ja heidän ystävilleen Chenille ja Rameshille daamit tanssiaisiin. Koska hän ei löytänyt daameja heille, hän rakensi joukun robotteja (Bebejen esirobotit) tanssiaisiin. Robotit eivät toimineet miten niiden olisi pitänyt, joten Possible ja muut nauroivat hänelle. Nolona ja vihaisena ystävilleen, Traagi jätti yliopiston kesken ja vannoi kostoa. Tämän myötä hän aloitti roistona elämisensä.
Esiintymiset
Traagi esiintyi ensi kerran Kim Possiblen arkkivihollisena ja hulluna tiedemiehenä, joka yritti valloittaa maailmaa. Sarjan ensimmäisissä jaksoissa hahmon taustasta kerrottiin pikku hiljaa enemmän ja enemmän. Aluksi tuli selville ainoastaan, että häntä kiusattiin lapsena, jonka myötä Traagin halu vallata maailma kasvoi entisestään. Hänen menneisyydestään kerrottiin enemmän sarjan jaksossa, jossa Traagi yritti saada pitkään hautomaansa kostoa entisille luokkatovereilleen James Possiblelle, Chenille ja Rameshille, jotka nauroivat hänelle yliopistoaikoina hänen yrittäessään luoda täydelliset treffit roboteilla. Traagi myös kidnappasi edellämainitut henkilöt samoilla, mutta parannetuilla Bee-Bee-roboteilla. Samalla hänelle selvisi Kim Possiblen olevan tohtori Possiblen tytär ja Kimille Traagin olleen isänsä entinen koulukaveri. Sittemmin Traagi jatkoi edelleen maailmanvalloitusyrityksiään yhdessä Shegon ja kätyreidensä kanssa.
Traagi ja Shego esiintyvät myös yhdessä Lilo & Stitch (televisiosarja) televisiosarjan jaksossa.

Luokka:Kim Possible
Luokka:Kuvitteelliset nerot
Luokka:Kuvitteelliset keksijät
Luokka:Superroistot
en:List of Kim Possible characters#Dr. Drakken