khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Luettelo Pohjois-Amerikan aavikoista

Question: Mikä on toiseksi suurin kuiva aavikko?


Tämä on luettelo Pohjois-Amerikan aavikoista. Suurin osa Pohjois-Amerikan mantereen aavikoista sijaitsee maanosan länsilaidalla Kalliovuorten ja Sierra Madre Orientalin välissä.
Yleiskatsaus
Seuraavassa on kolme suurta kuumaa ja kuivaa aavikkoa Pohjois-Amerikassa, kaikki sijaitsevat Lounais-Yhdysvalloissa ja Pohjois-Meksikossa.[1]
Chihuahuan aavikko on suurin kuuma aavikko Pohjois-Amerikassa, joka sijaitsee Lounais-Yhdysvalloissa ja Pohjois-Meksikossa. Sen kokonaispinta-ala on 360000 neliökilometriä.
Sonoran aavikko on aavikko, joka sijaitsee Lounais-Yhdysvalloissa ja Luoteis-Meksikossa. Se on toiseksi suurin kuuma aavikko Pohjois-Amerikassa. Sen kokonaispinta-ala on 310000 neliökilometriä.
Mojaven aavikko on kuumin aavikko Pohjois-Amerikassa, joka sijaitsee pääasiassa Kaakkois-Kaliforniassa. Sen kokonaispinta-ala on 57 000 neliökilometriä.

Painted Desert.
White Sandsin aavikko.
Hevosia aavikolla Yhdysvalloissa.
Rainbow Basin.

Suurin kylmä aavikko on Great Basinin aavikko.
Koko lista

Lista pohjoisesta etelään.
Great Basinin aavikko
Sagebrush steppe (Nevada)
Forty Milen aavikko (Luoteis-Nevada)
Smoke Creekin aavikko (Nebada)
Carsonin aavikko
Utah
Great Salt Laken aavikko, Utah
Sevierin aavikko
Black Rock Desert volcanic field
Escalante Desert (3,270 sq mi)
Coloradon laakio
Utah
San Rafaelin aavikko
Colorado, johon kuuluu pieniä aavikko alueita
Bisti Badlandsin aavikko, New Mexico
Painted Desert, Arizona
Mojaven aavikko
High Desert, Kalifornia
Kuolemanlaakso, Kalifornia
Amargosan aavikko, Nevada
Sonoran aavikko
Coloradon aavikko, etelä Kalifornia
Yuhan aavikko, Kalifornia
Yuma Desert, lounais Arizona
Lechuguillan aavikko, lounais Arizona
Tule aavikko Arizona, Sonora, ja Meksiko
Gran Desierto de Altar, Sonora ja Meksiko
Baja Californian aavikko Baja California ja  Meksiko
El Vizcaíno, Baja California, Meksiko
Chihuahuan aavikko
Trans-Pecosin aavikko, länsi Texas
White Sands
Lähteet

Aiheesta muualla
Check date values in: |accessdate= (help)
Check date values in: |accessdate= (help)
Check date values in: |accessdate= (help)
Check date values in: |accessdate=, |date= (help)
Check date values in: |accessdate= (help)
Check date values in: |accessdate=, |date= (help)
Luokka:Yhdysvaltain aavikot
Luokka:Aavikot
Luokka:Yhdysvaltain maantiede
Emulsio

Question: Miten faasi määritellään?



Emulsio on kahden luonnostaan toisiinsa sekoittumattoman nesteen, kuten veden ja ruokaöljyn, seos.[1] Emulsio on yksi kolloidiseostyypeistä. Nesteet eivät muodosta homogeenista seosta vaan emulsio saadaan aikaan sekoittamalla aineet keskenään. Esimerkiksi maito ja majoneesi ovat emulsioita. Nesteistä toinen on jatkuva faasi (ulkofaasi, kantava faasi) joka muodostaa ikään kuin "liuottimen", ja toinen dispergoitunut faasi (sisäfaasi, kannettu faasi), joka on sekoittunut jatkuvan faasin sisään mikropisaroiksi. Mitä pienempiä mikropisarat ovat, sitä stabiilimpi eli vakaampi emulsio on.
Emulsiossa useimmiten on toisena faasina polaarinen neste (vesi, alkoholi tai vastaava), ja toisena faasina pooliton (triglyseridi, hiilivety). Tällöin puhutaan ulko- ja sisäfaasin suhteen joko "O/W" tai "W/O" -emulsioista (oil in water tai water in oil, missä O on pooliton ja W on polaarinen neste). Esimerkki O/W-emulsiosta on maito (vesi on ulkofaasina ja maitorasva sisäfaasina), ja vastaavasti voi on W/O -emulsio; siinä on tapahtunut faasi-inversio, eli ulko- ja sisäfaasi ovat vaihtaneet paikkaansa: voissa maitorasva on ulkofaasi ja vesi sisäfaasi.
Emulgaattori on emulsion muodostumista edistävä aine. Tunnettu emulgaattori on munankeltuainen, jota käytetään majoneesien ja salaatinkastikkeiden valmistuksessa. Emulgaattorissa useimmiten toinen pää on pooliton ja toinen polaarinen. Keltuaisen sisältämissä fosfolipidimolekyyleissä on sekä veteen suuntautuva pää että öljyyn suuntautuva pää, mikä edistää vesi-öljyemulsion syntymistä. Emulgaattori asettuu sisäfaasipisaroiden pinnalle muodostaen misellejä, jotka ovat suhteellisen stabiileja.
Ihmisen elimistössä olevia emulgaattoreita ovat muun muassa sapen mukana ohutsuoleen erittyvät sappisuolat, jotka emulgoivat rasvoja. Tällöin haiman erittämä vesiliukoinen lipaasi pääsee pilkkomaan rasvoja ilman, että sen täytyisi poistua vesifaasista.
Emulsio sirottaa valoa Tyndallin ilmiön mukaisesti. Emulsion perusväri on valkoinen; mitä suurempi polaarisen aineen konsentraatio on, sitä sinisempää emulsio on; mitä suurempi poolittoman aineen konsentraatio on, sitä oranssimpaa emulsio on. Tästä syystä esimerkiksi rasvaton maito on sinertävää, kun taas kerma on kellertävää.
Katso myös
Dispersio (kemia)
Lähteet

Luokka:Seokset
Luokka:Kolloidikemia
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Voimanosto

Question: Mitkä olivat painonoston alkuperäiset lajit?

Voimanosto on kolmesta eri nostomuodosta koostuva kilpailulaji, jossa lasketaan jokaisen nostomuodon maksimisuoritukset yhteen. Parhaimman yhteistuloksen saavuttanut kilpailija voittaa. Voimanoston kolme nostomuotoa ovat jalkakyykky, penkkipunnerrus ja maastaveto (maastanosto).[1]
Joka nostomuodossa on kolme nostoyritystä ja kilpailijan tulee saada ainakin yksi hyväksytty nosto jokaisesta nostomuodosta. Nostot suoritetaan edellä esitetyssä järjestyksessä siten, että jalkakyykky on ensimmäinen ja maastaveto viimeinen nostomuoto. Jos kaksi kilpailijaa saavuttavat saman yhteistuloksen, ratkeaa sijoitus kevyemmän kilpailijan hyväksi. Kilpailijat jaetaan painoluokkien mukaisiin sarjoihin jonka lisäksi nuorille ja veteraaneille on olemassa omat sarjansa. 
Kolmen nostomuodon yhteistuloskilpailujen ohella järjestetään myös erillisiä yhden nostomuodon kilpailuja penkkipunnerruksessa ja maastanostossa sekä näiden lajien yhteistuloskilpailuja (Push-Pull). 
Voimanostoa, jossa tukea antavat varusteet ovat kiellettyjä, kutsutaan raw tai klassiseksi voimanostoksi.
Voimanosto eroaa painonnostosta, jossa kilpailija pyrkii kahdella kädellä temmaten ja työntäen nostamaan mahdollisiman suuren painon. Voimanosto kehittyi painonnoston voimaharjoitteista omaksi lajikseen 1970-luvun alussa. Alun perin maastavedon tilalla voimanostossa oli hauiskääntö.
Lajiliitot
Suomessa toimii kaksi lajiliittoa: Suomen Voimanostoliitto (SVNL) ja Finland Powerlifting Organisation (FPO).
SVNL toimii kansainvälisen International Powerlifting Federationin (IPF) alaisuudessa. Ammattilaisliitoksi kutsuttu FPO tekee yhteistyötä International Powerlifting Associationin (IPA), World Association of Benchers and Deadlifters (WABDL), Global Powerlifting Alliancen (GPA) ja Global Powerlifting Committeen (GPC) kanssa. Lajiliittojen säännöt eroavat muun muassa varusteiden ja punnitusten osalla. SVNL nostajat kuuluvat Suomen Anti-Doping toimikunnan (ADT) testauksen alle, koska saavat valtion tukea. FPO:n nostajia testataan, mutta testaus ei ole ADT:n alaista.
Lähteet

Aiheesta muualla

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Umma

Question: Mitä umma tarkoittaa?







Part of a series onIslam
Beliefs
Oneness of God
Prophets
Revealed books
Angels
Predestination
Day of Resurrection
Practices
Profession of faith
Prayer
Fasting
Alms-giving
Pilgrimage
Texts and sciences
Quran
Tafsir
Sunnah (Hadith, Sirah)
Qisas Al-Anbiya
Sharia (law)
Fiqh (jurisprudence)
Theology
History
Timeline
Muhammad
Ahl al-Bayt
Sahabah
Rashidun
Imamate
Caliphate
Spread of Islam
Succession to Muhammad
Culture and society
Academics
Animals
Art
Calendar
Children
Demographics
Denominations
Economics
Education
Exorcism
Feminism
Festivals
Finance
LGBT
Madrasa
Moral teachings
Mosque
Mysticism
Philosophy
Poetry
Politics
Proselytizing
Science
Slavery
Social welfare
Women
Related topics
Abrogation in Islam
Criticism of Islam
Muhammad
Quran
Islam and other religions
Islamism
Islam and violence
Islamophobia
Glossary
 Islamportalvt
Umma () on islamin uskovien yhteisö, joka tarkoittaa puhekielessä myös samassa moskeijassa käyviä ihmisiä[1] ja on verrattavissa kristinuskon seurakuntaan. Tavallisesti se tarkoittaa maailman kaikkien muslimien muodostamaa yhteisöä.[1] Joissakin yhteyksissä islamilainen umma tai muslimien umma tarkoittaa kaikkien niiden valtioiden kansalaisia, jotka ovat pääsääntöisesti islamilaisia tai ovat kuuluneet kalifaattiin mukaan lukien ei-muslimi dhimmit. Arabian kielessä umma voi tarkoittaa myös nykymuotoista kansallisvaltiota: esimerkiksi Yhdistyneet kansakunnat on arabiaksi al-Umam al-Muttahida.
Islamilaisessa laissa, eli šariassa on perinteisesti katsottu, että yksi hyväksyttävä Jumalan lain lähde on umman yksimielisyys, ijmá, koska Muhammadin kerrotaan sanoneen: "Yhteisöni [umma] ei koskaan hyväksy yksimielisesti erehdystä". Jotkut oppineet ovat katsoneen vaikeaksi määrittää milloin kaikki muslimit ovat jostain ohjeesta yksimielisiä ja ovat siksi rajanneet ijmán koskemaan vain Muhammadin aikalaisten yhteisöä. Yleensä yksimielisyydeksi katsotaan merkittävien uskonoppineiden yksimielisyys. 
Muhammedin perustama ensimmäinen umma oli yhteisö kaikille uskonnoille sulassa sovussa. Yhdessä neuvotellen ja riitoja ratkoen ketään sortamatta. Umman rajoittaminen vain muslimeille on vastoin Muhammedin esimerkkiä. Moskeijankin kuuluu olla kaikille avoin eikä vain muslimeille.
Lähteet

Luokka:Islamilaiset käsitteet
Vuoksi

Question: Kuinka pitkä Laatokka on?


Vuoksi (, ) on Saimaasta Imatran kaupungin kohdalla alkava Vuoksen vesistön laskujoki Laatokkaan. Sen pituus on 156 kilometriä, josta Suomen puolella 13km ja loput Venäjällä, Leningradin alueella. Ennen talvi- ja jatkosodan alueluovutuksia Vuoksi kuului kokonaisuudessaan Suomeen ja Viipurin lääniin.
Reitti
Vuoksi alkaa Vuoksenniskalta Saimaan kaakkoisrannalta. Alkuosan Vuoksi virtaa kaakkoon ensimmäisen Salpausselän läpi kapeassa murtumalaaksossa. Murtumalaakson pituus on 23 kilometriä, joista 13 ensimmäistä kilometriä kuuluvat Suomeen. Tällä matkalla Vuoksi menettää valtaosan eli 64 metriä 72 metrin pudotuskorkeudestaan. Murtumalaaksossa on useita koskia, joista neljä suurinta eli Imatrankoski, Tainionkoski, Ensonkoski ja Rouhialankoski on valjastettu voimalakäyttöön.
Antrean jälkeen Vuoksi levenee ja muodostaa 21 kilometriä pitkän suvantojärven, Kuparsaarenselän. Vuosalmen jälkeen Vuoksi muodostaa uuden, 26 kilometriä pitkän suvantojärven, josta joki haarautuu kahdeksi uomaksi. Vanhempi ja alkuperäisempi uoma on Käkisalmen luona Laatokkaan laskeva niin sanottu Vanha Vuoksi. Vuonna 1857 suoritetun Sakkolan Kiviniemen kannaksen puhkaisun seurauksena päälasku-uomaksi muodostui kuitenkin Kiviniemen koskesta Suvannonjärven ja Taipaleenjoen kautta kulkeva uusi reitti. Samalla Käkisalmen haara menetti merkitystään kuivumatta kuitenkaan kokonaan.[1]
Aiemmin Vuoksella oli myös läntinen sivuhaara, joka laski Viipurinlahden Suomenvedenpohjaan muun muassa Kaltoveden, Noskuanselän, Ventelänselän ja Juustilanselän muodostaman järvireitin kautta. Tämä uoma oli olemassa vielä pitkään historiallisella ajalla, mutta sulkeutui vähitellen maankohoamisen myötä. Lopullisesti sen hävitti vasta Kiviniemen kannaksen puhkaisu.[1]
Vuoksi on myös suosittu virkistyskalastuskohde.
Talvisodan aikana Vuoksella käytiin Karjalankannaksen taisteluita.
Voimalaitokset
Suomen puolella Vuoksessa ovat Fortum Oyj:n omistamat Tainionkosken ja Imatrankosken vesivoimalaitokset. Vuoksen suurin vesivoimalaitos, Imatran vesivoimalaitos, rakennettiin jo vuonna 1928. Toisen maailmansodan jälkeen rakennettiin lisäksi Tainionkosken vesivoimalaitos vuonna 1949. Rauhanteossa Venäjän puolelle rajaa jäivät Enson (Svetogorskin) ja Rouhialan vesivoimalat.
Lähteet

Kirjallisuus
Citation error, replace with{{cite book| author = Korjonen-Kuusipuro, Kristiina & Niinisalo, Suvi (toim.)| title = Vuoksi| location = Lappeenranta| publisher = Etelä-Karjala-instituutti, Lappeenrannan teknillinen yliopisto| year = 2007| isbn = 978-952-214-421-8}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Saarnisto, Matti| title = Karjalan geologia – Karjalan luonnonmaiseman synty| location = Lappeenranta| publisher = Karjalan kirjapaino| year = 2003| version = Teoksessa: Viipurin läänin historia I, Karjalan synty| isbn = 952-5200-37-X}}
Aiheesta muualla

Check date values in: |accessdate= (help)

Luokka:Suomen joet
*
Luokka:Luovutettujen alueiden joet
Luokka:Leningradin alueen joet
Luokka:Imatran luonto
Luokka:Jokibifurkaatiot
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lastenkoti

Question: Missä oli Suomen ensimmäinen orpokoti?


Lastenkoti (joskus myös koulukoti tai orpokoti) on valtion, kunnan tai yksityisen tahon omistama koti, jossa asuu huostaan otettuja tai avohuollon tukitoimenpiteenä sinne sijoitettuja lapsia.
Lastenkodeissa arjesta pyritään luomaan mahdollisimman kodinomaista, turvallista ja kuntouttavaa. Säännöllisen päivärytmin avulla  tuodaan lasten elämään ennustettavuutta. Monille lapsille normaali arki itsessään on jo kuntouttavaa.[1]
Suomen lastenkotien historia
Suomen ensimmäinen lastenkoti perustettiin vuonna 1753 Helsingin Kulosaareen.[2]
Sisällissodan jälkeen Suomessa oli yli 20 000 orpoa tai muuten avun tarpeessa olevaa lasta, joilla ei ollut huoltajaa. 1920-luvun alussa Suomessa kiinnitettiin erityistä huomiota näiden lasten asemaan. Julkisten palveluiden rinnalla sotaorpoja tukemaan perustetiin yksityisiä yhdistyksiä.[3]
Katso myös
SOS-Lapsikylä
Pelastakaa Lapset
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Lastensuojelu
Hasbro

Question: Missä Hasbro on perustettu?


Hasbro on yhdysvaltalainen yritys, joka valmistaa leluja ja pelejä. Se on maailman toiseksi suurin lelujen  tuottaja. Hasbro on myös maailman eniten myydyn lautapelin, Monopolyn, julkaisija. Yrityksen perustivat vuonna 1923 veljekset Henry ja Helal Hassenfeld. Yhtiön nimi oli aluksi Hassenfeld Brothers. Alkuvaiheessa se valmisti enimmäkseen tekstiilejä, ensimmäiset lelunsa yritys valmisti 1940-luvulla.
Yhtiöllä oli videopelien julkaisuun keskittynyt tytäryhtiö Hasbro Interactive, joka vuonna 2001 myytiin Infogramesille. Vuonna 2005 Hasbro osti takaisin oikeudet eräisiin peleihin.[1]
Hasbron osake noteerataan New Yorkin pörssissä.
Tunnettuja tuotemerkkejä
Transformers
Action Force
My Little Pony
Trollz
Littlest Pet Shop
FurReal
Beyblade
Action Man
Wizards of the Coast
Lähteet


Luokka:Lautapelien valmistajat
Luokka:Yhdysvaltalaiset leikkikaluvalmistajat
Luokka:Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Rajajääkäri

Question: Mitä rajajääkärit ovat?

Rajajääkäri (lyhenne rj) on Suomen rajavartiolaitoksen kouluttamille varusmiehille sotamiestä vastaava miehistön sotilasarvo. Rajajääkäristä seuraava ylempi sotilasarvo on korpraalin sijasta ylirajajääkäri.
Rajavartiolaitos kouluttaa vuosittain pienen määrän varusmiehiä omiin kriisinajan tehtäviinsä. Rajajääkärin koulutus on verrattavissa Suomen puolustusvoimien antamaan sissi- ja tiedustelukoulutukseen. Lisäksi varusmiehille koulutetaan poikkeusolojen rajanvartioinnin perusteet. Rajajääkärikomppaniaan varusmiespalvelukseen hakeutuessa ei ole erillisiä pääsykokeita, mutta halukkuus täytyy ilmoittaa suoraan kutsunnoissa. Vaativaan koulutukseen hakeutuvilta edellytetään hyvää fyysistä kuntoa ja asennetta. Rajajääkärin tunnus on barettimerkkinä Rajavartiolaitoksen kultainen karhunpää, sekä RVL:n rintamerkki, joiden käyttöoikeus varusmiehen tulee ansaita palveluksensa aikana.
Koulutusta annetaan nykyisin kolmessa rajavartiostojen yhteydessä toimivassa komppaniassa:
Immolan erikoisrajajääkärikomppania (kouluttaa vain erikoisrajajääkäreitä) (Raja- ja merivartiokoulu, Imatra)
Onttolan rajajääkärikomppania (Pohjois-Karjalan rajavartiosto, Onttola)
Ivalon rajajääkärikomppania (Lapin rajavartiosto, Ivalo)
Kukin komppania on vahvuudeltaan noin 100 miestä. Kajaanin rajajääkärikomppania lakkautettiin kokonaan 5. heinäkuuta 2007 ja Ivalon rajajääkärikomppanian vahvuutta lasketaan säästösyiden vuoksi. Palvelusaika miehistöllä on 6 kuukautta ja aliupseereilla sekä reserviupseereilla 12 kuukautta. Naisia rajajääkäreiksi otetaan vuosittain 10 ja heidät koulutetaan Onttolassa.
Heinäkuusta 2007 lähtien Immolassa koulutetaan vuosittain yksi saapumiserä erikoisrajajääkäreitä, joiden toimintaan kuuluvat vaativat tiedustelu- ja iskuosastotehtävät. Koulutukseen haetaan erillisillä pääsykokeilla, ja kaikki hyväksytyt palvelevat 12 kuukautta, joka neljäs koulutetaan reservinupseereiksi, muut kotiutuvat vähintään aliupseerin arvossa.
Aiheesta muualla

Luokka:Koulutushaarat
Luokka:Sotilasarvot
Fruitarismi

Question: Mistä ihminen voi saada D-vitamiinia luonnollisesti?




Fruitarismi (joskus myös fruitismi tai fruitarianismi) on ravitsemusoppi, erityisruokavalio ja elämäntapa, jonka mukaan ravinnoksi tulisi nauttia vain kypsentämättömiä ja mahdollisimman vähän käsiteltyjä hedelmiä ja siemeniä. Fruitarismia esiintyy jainalaisuuden (intialainen uskonto) yhteydessä sekä länsimaissa osana veganismia tai terveys- ja eettisistä syistä.
Hedelmä käsitetään fruitarismissa kukkivien kasvien siementen ympärille kehittyneeksi ravintovarastoksi. Siten fruitarismin mukaan syötäviä ruoka-aineita ovat esimerkiksi appelsiini, mango, avokado, melonit, marjat, tomaatti, kurkku, kuivatut hedelmät ja pähkinät, siemenet sekä erityisesti idätetyt pavut ja muut palkokasvit. Viljaa ei fruitaristi syö siksi, että sen korjaamiseksi tuhotaan koko kasvi. 
Fruitarismin perustelut
Hedelmien ylivertaisuuden perusteena esitetään se, että hedelmä on ruoka-aineista täydellisin ja se miellyttää ihmistä eniten, sen tuoksu on herkullisin, muoto ja värit kauneimmat. Lisäksi kannattajien väite on, että hedelmissä olisi kaikki tarvittavat ravintoaineet juuri oikeassa suhteessa. 
Aivan kuten elävän ravinnon kannattaja fruitaristikin välttää kuumennettua ja prosessoitua ruokaa, ja fruitaristi pitää lihaa, kalaa ja muita eläinkunnan tuotteita myrkyllisinä: ne tuottavat paitsi fyysistä pahaa oloa, myös pahoja ajatuksia ja tunteita. 
Fruitarismissa on eri asteita. Jyrkimmän mukaan sopii syödä vain sellaisia hedelmiä, jotka ovat itsestään pudonneet kasvista.
Fruitarismin haasteet
Fruitariaaninen ruokavalio on äärimmäisen haastava. Ellei sitä koosteta oikein ja huolellisesti, on seurauksena hyvin helposti aliravitsemus. Puhtaista hedelmistä ei voi saada B12-vitamiinia. Puutteellisesti koostettu fruitaristinen tai muu kasvisruokavalio saattaa altistaa myös kalsiumin ja D-vitamiinin puutteelle.[1]
Joidenkin mielestä fruitarismi on lähellä ortoreksia-syömishäiriötä. 
Fruitarismia harkitsevia kehotetaankin suunnittelemaan ruokavalionsa huolellisesti, tarkkailemaan ravinnon puutostiloja, syömishäiriön oireita sekä nauttimaan ravintolisiä.
Katso myös
Elävä ravinto
Kasvissyönti
Ruoka
Veganismi
Vegetarismi
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Luokka:Ruoka
Luokka:Vegetarismi
Luettelo Intian kansallisista kielistä

Question: Montako virallista kieltä puhutaan Intiassa?

Tämä on luettelo Intian kansallisista kielistä. Intiassa on käytössä 22 virallista kieltä,[1] jotka ovat lisätty perustuslakiin omalla liitteenä. Intian virallinen kieli on devanagariaakkosilla kirjoitettu hindi ja keskushallinnon kieli on englanti Intian perustuslain VII:n pykälän mukaan.[1]
Kansalliset kielet

assami
bengali
bodo
dogri
gudžarati
hindi
kannada
kašmiri
konkani
maithili
malajalam

manipuri
marathi
nepali
orija
pandžabi
sanskrit
santali
sindhi
tamili
telugu
urdu

Lähde[1]

Lähteet

Kansallisista kielistä
Intian kansallisista kielistä
Elämismaailma

Question: Kuka on kehittänyt fenomenologian?

Elämismaailma () on filosofinen ja yhteiskuntatieteellinen, erityisesti sosiologinen, käsite. Se tarkoittaa maailmaa ”elettynä” (erlebt), ennen mitään refleksiivistä representaatiota tai teoreettista analysointia.
Termin esitteli Edmund Husserl teoksessaan Eurooppalaisten tieteiden kriisi ja transsendentaalinen fenomenologia vuonna 1936.[1] Husserlin muotoilu elämismaailmalle on sukua Wilhelm Diltheyn ”elämisyhteyden” tai ”elämänkokonaisuuden” (Lebenszusammenhang) käsitteelle sekä Martin Heideggerin ”maailmassa-olemisen” (In-der-Welt-Sein) käsitteelle. Käsitettä kehittivät edelleen sellaiset Husserlin oppilaat kuin Maurice Merleau-Ponty, Jan Patočka ja Alfred Schütz.
Jürgen Habermas on myös kehittänyt käsitettä edelleen omassa yhteiskuntateoriassaan, kommunikatiivisen toiminnan teoriassa. Habermasille elämismaailma tarkoittaa ihmisen ”yksityispiiriä”, joka on epämuodollisen, kulttuuriin ja kieleen pohjautuvan ymmärtämisen ja mukautumisen arkipäivässä eletty todellisuus. Elämismaailman vastakohdaksi Habermas asettaa ”systeemin”. Habermasin teos Theorie des kommunikativen Handelns (1981) keskittyy pääasiassa siihen vaaraan, jonka systeemi aiheuttaa elämismaailmalle tunkeutumalla siihen ja pyrkimällä järkeistämään se välineellisesti.
Habermasin teoriassa yhteiskunnallinen koordinointi ja systeemin sääntely tapahtuvat jaettujen käytäntöjen, uskomusten, arvojen ja kommunikatiivisen toiminnan rakenteiden välityksellä. Ne voivat olla perusteiltaan myös institutionaalisia. Ihmiset ovat väistämättä elämismaailmallisia niin, että yksilöiden identiteetin, tilanteiden määrittelyn, yhteiskunnallisen solidaarisuuden ja toiminnan perustana ovat tavat ja kulttuuriset perinteet. Tämä tapahtuu ideaalissa tilanteessa kommunikaation kautta.
Elämismaailma liittyy myös muun muassa Pierre Bourdieu'n ajatukseen habituksesta.
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Satulehto, Markku| title = Elämismaailma tieteiden perustana: Edmund Husserlin tieteen filosofia| location = Tampere| publisher = Tampereen yliopisto| year = 1992| version = Filosofisia tutkimuksia Tampereen yliopistosta 33| id = ISBN 951-44-3129-4}}

Luokka:Fenomenologia
Luokka:Filosofian termit
Luokka:Kriittinen teoria
Piitu Uski

Question: Milloin Piitu Uski on syntynyt?


Pirkko ”Piitu” Uski (s. 30. joulukuuta 1967 Rovaniemi) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Laura Kivirannan roolia saippuasarjassa Salatut elämät vuosina 1999–2008[1] sekä loppuvuodesta 2012.[2] Hän siirtyi keväällä 2009 näyttelemään sarjassa Kotikatu Laura Mäkimaan naisystävää, Krisse Karria,[3] jossa esiintyi sarjan loppuun, joulukuuhun 2012 asti. Lisäksi hän näyttelee rooleja teatterissa.
Uski esitti lapsena pääroolin nuorten televisioelokuvassa Iris Klewe, ja hän on näytellyt myös televisioelokuvassa Liian paksu perhoseksi ja sarjassa Ratikka-Raimo.
Hän on toiminut ääninäyttelijänä Disneyn piirroselokuvassa Topi ja Tessu, missä hän dubbasi nuorta Tessua. Lisäksi hänen ääntään  on kuultu Siwan mainoksissa.
Uski on kirjoittanut keittokirjan Salatut (keittiö) elämät (2001) yhdessä sarjan käsikirjoittaja Susanna Laaksosen kanssa. Hän myös kirjoittaa mm. kolumneja lehtiin, ja vuonna 2010 hän juonsi Liv-kanavalla keskusteluohjelmaa Naisen suusta – Piitu Uski.
Uskilla on kaksi tytärtä.
Filmografia
Elokuvat



















VuosiElokuva / TV-elokuva / LyhytelokuvaRooli1994KatiKati1996Viiva1998Liian paksu perhoseksiAnnaVapahtajalukijaVuoden viimeinen kesäPaula2000Sotamies Jokisen vihkilomaTuuli20052
Televisiosarjat





















VuosiTelevisiosarjaRooli1981Iris KleweIris1995Kotikatunuori äiti1999–2000Ratikka-RaimoMiia Rantala1999–2008, 2012Salatut elämätLaura Kiviranta2009–2012KotikatuKrisse Karri2016, 2018SorjonenKaroliina Lahti
Dubbaukset

Julkaisut
Salatut (keittiö)elämät, 2001, ISBN 951-0-26206-4
Lähteet


Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1967 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Toivo Särkkä

Question: Milloin Toivo Särkkä kuoli?


Toivo Jalmari ”T. J.” Särkkä (alk. Toivo Hjalmar Silén; 20. marraskuuta 1890 Mikkeli – 9. helmikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja. Hän oli Suomen Filmiteollisuus -yhtiön toimitusjohtaja.
Tunnetuimpia Särkän ohjaamia elokuvia ovat muun muassa Suomisen perhe, Helmikuun manifesti, Kulkurin valssi, Vaivaisukon morsian, Nuoruus sumussa, Katupeilin takana, Hilja – maitotyttö, Juha ja Kuu on vaarallinen. Juha oli ensimmäinen suomalainen kokoillan värielokuva, ja se oli CinemaScope- eli laajakangasmenetelmällä kuvattu.
Ura
Särkkä kirjoitti ylioppilaaksi 1911 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon pääaineenaan venäjän kieli vuonna 1914.  Hän aloitti jatko-opinnot oikeustieteellisessä tiedekunnassa, mutta jätti ne kesken. Hänet promovoitiin maisteriksi itsenäisessä Suomessa 1918. Ennen elokuvauraansa hän toimi pankinjohtajana ja toimitusjohtajana Kotimaisessa Työssä.[1]
Oy Suomen Filmiteollisuuden perustajaomistajan Erkki Karun kuoltua Särkkä otti yhtiössä johdon. Hän tuotti kaikkiaan 233 ja ohjasi 49 kokoillan elokuvaa.[1] Hän on yhä eniten kokoillan elokuvia tuottanut ja ohjannut suomalainen. 
Vuonna 1965 Särkkä haki Suomen Filmiteollisuuden konkurssiin. Siihen vaikuttivat television kilpailu, suhdanteiden heikkeneminen ja näyttelijöiden lakko.[1]
Hän sai ensimmäisen Suomessa myönnetyn elokuvaneuvoksen arvonimen vuonna 1967.
Yksityiselämä
Särkkä avioitui venäläis-liettualaisen Margariitta Beljavskyn kanssa 1914. Avioliitosta syntyi yksi tytär. Särkän harrastuksiin kuului kenneltoiminta.
Särkkä kuoli kotonaan Helsingin Marjaniemessä aivohalvaukseen 9. helmikuuta 1975.
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Suomalaiset elokuvatuottajat
Luokka:Jussi-palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1890 syntyneet
Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Lastensuojelulaki

Question: Minä vuonna lastensuojelulaki tuli voimaan Suomessa?

Lastensuojelulaki (, ) on Suomen lastensuojelulainsäädännön ydin, johon on sisällytetty tärkeimmät lastensuojelua koskevat säännökset. Lastensuojelulain ohella muun muassa Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta sekä Lapsen oikeuksien sopimus määrittelevat lasten suojelua ja kohtelua inhimillisenä ja oikeudellisena subjektina muun lapsi- ja rikosoikeuden ohella. Nykyinen lastensuojelulaki tuli voimaan 1.1.2008.
Vuonna 2014 lastensuojelulakia on pyritty uudistamaan ja näin tavoitellaan lastensuojeluongelmien vähentämistä.[1]
Katso myös
Sosiaalihuoltolaki
Rikos
Väkivalta
Pahoinpitely
Lapsen kaltoinkohtelu
Lapsen hyväksikäyttö
Vauvan ravistelu
Kuritus
Mediaväkivalta
Päihteet
Alkoholismi
Fetaalialkoholisyndrooma
Huostaanotto
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Räty, Tapio| title = Lastensuojelulaki – käytäntö ja soveltaminen| location = Helsinki| publisher = Edita| year = 2015| version = 3., uudistettu painos| isbn = 978-951-37-6673-3}}
Aiheesta muualla

Lastensuojelulaki
Luokka:Perhe
Luokka:Lastensuojelu Suomessa
Luokka:Syrjintä Suomessa
Luokka:Väkivaltarikokset
The Rainbow Thief

Question: Mikä oli Alejandro Jodorowsky ensimmäinen käsikirjoitus?


The Rainbow Thief on vuonna 1990 ilmestynyt kulttielokuvatekijä Alejandro Jodorowskyn ohjaama brittiläinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Peter O'Toole, Omar Sharif ja Christopher Lee.[1]
Juoni

The Rainbow Thief kertoo omalaatuisesta prinssi Meleagresta (O'Toole), joka päättää eräänä päivänä luopua koko omaisuudestaan ja asemastaan ja elää omaa elämäänsä.
Näyttelijät

Tuotanto
The Rainbow Thief kuvattiin Puolan Gdańskissa, Pommerin voivodikunnassa 10 miljoonan dollarin budjetilla.[1]
The Rainbow Thief on Alejandro Jodorowskyn viides kokopitkäelokuva ja ensimmäinen brittiläinen elokuva.
Julkaisu
The Rainbow Thief sai ensi-iltansa Isossa-Britanniassa toukokuussa vuonna 1990. Elokuva esitettiin Italiassa Venetsian elokuvajuhlilla syyskuussa vuonna 1990.[1] Elokuva pääsi Ranskassa teatterilevitykseen 19. tammikuuta vuonna 1994.[1] Saksassa elokuva julkaistiin DVD:lle 19. marraskuuta vuonna 2009.[1]
Lähteet

Aiheesta muualla
Please use a more specific IMDb template. See the documentation for available templates.
 at AllMovie


Luokka:Vuoden 1990 elokuvat
Luokka:Brittiläiset elokuvat
Luokka:Draamaelokuvat
Luokka:Elokuvat eläimistä
Daniel Kahneman

Question: Ketkä ovat kehittäneet prospektiteorian?


Daniel Kahneman (s. 5. maaliskuuta 1934 Tel Aviv, Palestiina) on yhdysvaltalainen psykologi ja tutkija.
Kahneman opiskeli psykologiaa ja matematiikkaa Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa ja Kalifornian yliopistossa. Vuonna 1979 hän kehitti Amos Tverskyn kanssa prospektiteorian, joka kuvaa ihmisen päätöksentekoa epävarmuuden vallitessa. Vuonna 2002 hän sai Nobelin taloustieteen palkinnon rahoitusteorian ja käyttäytymistieteiden näkökulmien yhdistämisestä kuuluisassa lottoteoriassaan.[1] Siihen johtavan tutkimuksen samoin kuin suuren osan työurastaan hän teki Amos Tverskyn kanssa, mutta tämä kuoli jo vuonna 1996.[2]
Kahneman työskentelee Princetonin yliopistossa Yhdysvalloissa.
Teokset
Citation error, replace with{{cite book| title = | location = Englewood Cliffs, NJ| publisher = Prentice-Hall| year = 1973}}
Citation error, replace with{{cite book| title = Ajattelu, nopeasti ja hitaasti| location = Helsinki| publisher = Terra Cognita| year = 2012| version = Suom. Kimmo Pietiläinen| id = ISBN 978-952-5697-55-1}}
Lähteet





Luokka:Nobelin taloustieteen palkinnon saajat
Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologit
Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät
Luokka:Vuonna 1934 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Vajaavaltaisuus

Question: Mitä vajaavaltaisuus tarkoittaa?

Vajaavaltaisuus tarkoittaa Suomessa oikeudellista asemaa, jossa henkilö ei saa itse kokonaan tai osittain päättää itseään koskevista oikeudellisista toimista. Vajaavaltaisella tarkoitetaan alaikäistä eli alle 18-vuotiasta henkilöä sekä sellaista täysi-ikäistä henkilöä, joka on julistettu vajaavaltaiseksi.[1] Vajaavaltaisen taloudellisia ja muita holhoustoimesta annetussa laissa tarkoitettuja asioita hoitaa edunvalvoja. Alaikäisen edunvalvojina ovat hänen huoltajansa, jollei laissa toisin säädetä tai jollei tuomioistuin ole määrännyt toisin.[1]
Vajaavaltaiseksi julistaminen
Vajaavaltaiseksi julistaminen on henkilön toimintakelpoisuuden rajoittamisen äärimmäisin muoto. Vajaavaltaiseksi julistamisesta päättää tuomioistuin. Täysi-ikäisen henkilön toimintakelpoisuuden rajoittaminen edellyttää, että henkilö on kykenemätön huolehtimaan taloudellisista asioistaan ja että hänen etunsa on siksi vaarassa. Pelkkä lääketieteellinen diagnoosi, esim. psyykkinen sairaus tai dementia, ei oikeuta rajoittamaan kenenkään toimintakelpoisuutta. Kun henkilö julistetaan vajaavaltaiseksi, tuomioistuin ei täsmennä toimintakelpoisuuden rajoituksia, vaan rajoitukset määrittelee suoraan holhoustoimilain 23–28 §.
Vajaavaltaisen asema
Suomessa vajaavaltaisen asema määritellään muiden muassa holhoustoimesta annetussa laissa. Lain mukaan vajaavaltaisella ei ole oikeutta itse vallita omaisuuttaan eikä tehdä sopimuksia tai muita oikeustoimia, mutta hän voi kuitenkin tehdä oikeustoimia, jotka ovat olosuhteisiin nähden tavanomaisia ja merkitykseltään vähäisiä (holhoustoimilaki 23–28 §). Vajaavaltainen ei voi asettua ehdolle eduskuntavaaleissa (perustuslaki 27 §) eikä kunnan luottamustoimeen (kuntalaki 33 §).
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Roiko-Jokela, Heikki| title = Suvun vallasta edunvalvontaan: Suomalaisen holhousjärjestelmän kehitys keskiajalta 2000-luvulle| location = Helsinki Jyväskylä| publisher = Minerva| year = 2006| id = ISBN 952-5591-21-2}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Tornberg, Johanna – Kuuliala, Matti| title = Suomen edunvalvontaoikeus| location = Helsinki| publisher = Talentum| year = 2015| isbn = 978-952-14-1948-5}}
Aiheesta muualla

Luokka:Henkilöoikeus
Luokka:Kehitysvammaisuus
Sluuppi

Question: Mikä on sluuppi?



Sluuppi on yksimastoinen, kahdella purjeella varustettu purjealus. Siinä on normaalisti yksi suorakulmaisen kolmion muotoinen isopurje sekä yksi keulapurje, jonka koko ja malli voi vaihdella aivan kapeasta myrskyfokasta aina isopurjeen puolimaille ulottuvaan genovafokkaan eli genuaan. 
Takilatyyppiä pidetään eräänä tehokkaimmista yksimastoisista, ja siksi se onkin nykyään eräs kaikkein tavallisimmista. Sen heikkous on kuitenkin maston korkeus, joka tekee sen pystyttämisestä, laskemisesta, varastoinnista ja kuljettamisesta hieman vaikeampaa verrattuna matalampiin takilatyyppeihin.[1] Sluuppitakilan tasapainottamiseen tarvitaan vantteja ja haruksia.
Sluuppi populaarikulttuurissa
Yhdysvaltalainen  pop- ja rockyhtye The Beach Boys levytti vuonna 1966 jamaikalaiseen kansansävelmään perustuvan kappaleen Sloop John B, josta tuli yksi yhtyeen suurimmista hiteistä.[2]
Lähteet
Rosén - Ohrelius: Laivojen kirja, suom. Eino Koivistoinen
Maloney: Chapman piloting
Viitteet


Luokka:Purjealustyypit
Imaginaariyksikkö

Question: Mitä tarkoittaa imaginaariyksikkö?

Matematiikassa imaginaariyksikkö mahdollistaa reaalilukujen laajentamisen kompleksilukujen joukkoon. Sen täsmällinen määritelmä riippuu tavasta, jolla laajennus tehdään. Imaginaariyksikköä merkitään 




i
=


−
1





{\displaystyle \scriptstyle i={\sqrt {-1}}}

, missä siis 





i

2


=
−
1



{\displaystyle \scriptstyle i^{2}=-1}

.[1] Toisinaan imaginaariyksiköstä käytetään merkintää j ja ι.
Perussyy tähän laajennukseen on, että kaikilla polynomiyhtälöillä ei ole ratkaisua reaalilukujen joukossa. Erityisesti yhtälö 





x

2


+
1
=
0



{\displaystyle \scriptstyle x^{2}+1=0}

 on tällainen. Ajattelemalla, että kyseisellä yhtälöllä olisikin ratkaisuna imaginaariyksikkö i  ja määrittelemällä  i:n laskutoimitukset sopivasti, saadaankin jokaiselle reaalikertoimiselle polynomiyhtälölle f(x)=0 ratkaisu. (Katso algebrallinen sulkeuma ja algebran peruslause).
Imaginaariyksikkö on myös osa Eulerin lausetta funktioteoriassa.
Määritelmä
Määritelmän mukaan i on eräs toisen asteen yhtälön 





x

2


+
1
=
0



{\displaystyle x^{2}+1=0\ }


ratkaisuista, jotka ovat




x
=
±


−
1


=
±
i


{\displaystyle x=\pm {\sqrt {-1}}=\pm i}

.
Reaalilukujen laskusäännöt voidaan laajentaa imaginaarisille ja kompleksisille luvuille ajattelemalla lukua i muuttujana, kertomalla lukuja kuten polynomeja ja ottamalla huomioon, että i2=−1. Korkeammista eksponenteista imaginaariyksikön eksponentti voidaan palauttaa välille 0,...,3 kaavan in=-in-2 avulla.
Imaginaariyksikön käänteisluku on sama kuin sen vastaluku, koska






1
i



=



1
i


⋅


i
i



=



i

i

2





=



i

−
1




=

−
i


{\displaystyle {\frac {1}{i}}\;=\;{\frac {1}{i}}\cdot {\frac {i}{i}}\;=\;{\frac {i}{i^{2}}}\;=\;{\frac {i}{-1}}\;=\;-i}

.
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Spiegel, Murray R.; Lipschutz, Seymour; Schiller, John J.; Spellman, Dennis| title = Complex Variables| publisher = McGraw-Hill Book Company| year = 2009 (1964)| version = Shaum's Outline Series| id = ISBN 978-0-07-161569-9, ISBN 978-0-07-161570-9 (eBook)}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Rikkonen, Harri| title = Matematiikan pitkä peruskurssi II: Reaalimuuttujan funktioiden differentiaalilasku| location = Helsinki| publisher = Otakustantamo| year = 1969| id = ISBN 951-671-022-0}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Pitkäranta, Juhani| title = Calculus Fennicus| location = Helsinki| publisher = Avoimet oppimateriaalit ry| year = 2015| id = ISBN 978-952-7010-12-9, ISBN 978-952-7010-13-6 (pdf)}}
Luokka:Kompleksiluvut
Julius Francis

Question: Kuinka monta ammattilaisottelua John Ruiz on hävinnyt?


Julius Francis (s. 12. elokuuta 1964 Lontoo) on brittiläinen entinen raskaansarjan ammattinyrkkeilijä joka on voittanut urallaan Britannian mestaruuden.[1]
Nyrkkeilyura
Raskaassa sarjassa hän debytoi vuonna 1993, jolloin hän otteli Grahan Arnoldia vastaan. Tuloksena oli tekninen tyrmäys (TKO) ottelun viidennessä erässä. Ensimmäinen tappio Francisille sattui vuonna 1994, kun vastaan asettui yhdysvaltalainen John Ruiz. 
Seuraavan tappionsa hän kärsi vuonna 1995 tyrmäyksellä Scott Welchiä vastaan ottelun kymmenennessä erässä.
Vuonna 1998 Francis kohtasi ukrainalaisen Vitali Klytshkon, jolle hän hävisi suoraan toisessa erässä tyrmäyksellä. Ura jatkui kohtaamisella Pele Reidin, ja Danny Williamsin kanssa. Molemmista otteluista tuli voitot.
Voitettuaan Scott Welchin hän pääsi ottelemaan Mike Tysonia vastaan. Tyson tyrmäsi hänet ottelun toisessa erässä ottelun kestäessä vain neljä minuuttia.[2] Ottelu Fransicin kanssa oli Tysonin debyyttiottelu Euroopan mantereella, ja promoottorina siinä toimi Frank Warren. Francis ei luovuttanut, vaan otti kahden ottelun sarjan Michael Holdenin kanssa, joista ensimmäisen hävisi ja voitti toisen tuomariäänin. Ura jatkui britti Danny Williamsia vastaan, joka tyrmäsi hänet ottelun neljännessä erässä.
Francis kohtasi myös Euroopan mestari Sinan Samil Samin, mutta tekninen tyrmäystappio tuli ja hän joutui jättämään ottelun kesken seitsemännessä erässä. Tästä alkoi hänen lopullinen alamäkensä. Hän otteli vielä monta ottelua, kohdaten mm. Matt Skeltonin, Audley Harrisonin, Scott Gammerin.
Hän lopetti uransa vuonna 2006 ollessaan 41-vuotias. Uransa aikana Julius Francis nyrkkeili 48 ammattilaisottelua, hän voitti niistä 23 (12 KO), hävisi 24 (8 KO) ja nyrkkeili yhden tuloksettoman ottelun. Francisin valmentajana toimi Gary Inniss ja managerina Jonathan Feld.
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Brittiläiset nyrkkeilijät
Luokka:Vuonna 1964 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Satoshi Tajiri

Question: Milloin Satoshi Tajirin syntyi?


Satoshi Tajiri (, s. 28. elokuuta 1965[1] Tokio) on japanilainen videopelisuunnittelija, joka on tullut tunnetuksi luomastaan Pokémon-pelisarjasta.
Elämäkerta
Satoshi Tajiri vietti lapsuutensa Tokion Setagayassa.[2] Hänen isänsä oli Nissanin autokauppias ja äiti kotiäiti.[3] Tajiri rakasti hyönteisten metsästystä lammista, metsistä ja niityiltä. Hän pyrki aina löytämään uusia hyönteisiä ja keksi uusia tapoja houkutella niitä luokseen. Hyönteisinnostuksen vuoksi hänen ystävänsä tapasivat kutsua Tajiria ”ötökkätohtoriksi”.[2]
Tajiri ei pitänyt koulusta. Hänen isänsä halusi hänestä sähkömiehen, toisin kun Tajiri itse. 1970-luvulla hänen rakastamansa niityt ja lammet peitettiin pysäköintihalleilla ja asunnoilla. Tajiri halusi antaa lapsille mahdollisuuden metsästää hyönteisiä kuten hän oli lapsena tehnyt, ja ajatus Pokémonista alkoi syntyä. Tajiri päätyi pelien pariin opiskellessaan teknisten alojen koulussa, jolloin hän käytti kaiken aikansa pelihalleissa. Paikallinen pelihalli antoikin kovalle fanille kotiin vietäväksi oman Space Invaders -kolikkopelin.[3]
Vuonna 1981 Tajiri olsallistui Segan peli-ideakilpailuun. Hänen ehdotuksensa, toimintapeli Spring Stranger, pärjäsi kilpailussa, vaikkei voittanutkaan.[4] Tajiri oli videopeli-fanzine Game Freakin pääasiallinen toimittaja. Lehti ilmestyi vuodesta 1981 noin vuoteen 1986. Lehden kuvittaja oli Ken Sugimori, joka myöhemmin piirsi alkuperäisten Pokémon-hahmojen kuvat.[5] Game Freak -lehdestä kehittyi videopeliyhtiö[5] ja 1980-luvun alussa Game Freak kehitti ja julkaisi ensimmäisen pelinsä Quintyn. Vuonna 1991 Tajiri löysi Game Boyn. Nähdessään ensi kerran Game Boyn linkkikaapelit hän kuvitteli hyönteisten ryömivän niitä pitkin, ja idea Pokémonista syntyi. Peliyhtiö Creatures, Inc. tuki Tajiria pelin kehittelyssä.
Tajiri vietti seuraavat kuusi vuotta työstäen Pokémonia. Tänä aikana hän ystävystyi Shigeru Miyamoton kanssa, ja Miyamotosta tuli Tajirin opettaja. Ensimmäiset Pokémon-pelit julkaistiin Japanissa 1996 nimillä Pocket Monster aka ja midori sekä lännessä vuonna 1998 nimillä Pokémon Red ja Blue.
Time-lehdessä Tajiria on kuvailtu otakuksi, joka sulkeutuu yhteiskunnan ulkopuolelle. Hän työskentelee usein 24 tuntia yhtäjaksoisesti ja nukkuu sitten 12 tuntia.[3]
Lähteet


Luokka:Japanilaiset videopelisuunnittelijat
Luokka:Pokémon
Luokka:Vuonna 1965 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Naisten äänioikeus

Question: Milloin Suomessa annettiin naisille äänioikeus?



Naisten äänioikeus on taloudellinen ja poliittinen uudistus, joka antaa naisille oikeuden äänestää. Äänioikeus ei kuitenkaan aina merkinnyt vaalikelpoisuutta eli naisten mahdollisuutta asettua ehdolle vaaleissa.
Uusi-Seelanti antoi ensimmäisenä naisille äänioikeuden vuonna 1893. Australiassa myönnettiin vuonna 1902 rajoitettu äänioikeus ja vaalikelpoisuus, jotka kuitenkin koskivat vain valkoista väestöä.[1]
Suomi antoi kolmantena maailmassa ja ensimmäisenä Euroopassa naisille äänioikeuden vuonna 1906 osana yleistä ja yhtäläistä äänioikeutta. Samalla sallittiin naisille myös oikeus asettua ehdolle vaaleissa ja vuonna 1907 eduskuntaan valittiin maailman ensimmäiset naisparlamentaarikot.[2]
Neuvosto-Venäjällä naisten äänioikeus annettiin lokakuun vallankumouksessa vuonna 1917.[3]
Yhdysvalloissa naisten äänioikeus oli New Jerseyn osavaltion perustuslaissa jo vuonna 1776, mutta se kumottiin 1807. Myöhemmin naiset saivat äänioikeuden Yhdysvalloissa vuonna 1920.[4]
Ranskassa Pariisin kommuuni antoi naisille äänioikeuden 1871, mutta päätös kumottiin kommuunin kaatuessa.[5]
Euroopan maista Sveitsi antoi naisille äänioikeuden vasta vuonna 1971 ja Liechtenstein viimeisenä Euroopassa vuonna 1984.[4] Joissain Sveitsin kantoneissa naisten äänioikeus oli evätty 1990-luvun alkuun asti.[6]
Vuonna 2015 maailmassa ei ole käytännössä enää yhtäkään valtiota jossa naisten äänioikeus olisi täysin kielletty lailla, Saudi-Arabian annettua naisille vaalikelpoisuuden paikallisvaaleissa [7]. Tähän ei kuitenkaan lueta valtioita joissa äänestyksiä ei yleisesti pidetä (eikä näin ollen myös miehilläkään ole oikeutta äänestää). Vatikaanin vaaleissa valittava Paavi valitaan miesedustajien kesken uskonnollisista syistä.
Katso myös
Suomen äänioikeuden historia
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Nainen
Luokka:Äänioikeus
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Eero Rämö

Question: Milloin Eero Rämö on syntynyt?

Eero Rämö (s. 4. helmikuuta 1987 Järvenpää)[1] on suomalainen järjestöjohtaja ja viestintäkonsultti. Hän on toiminut vuosina 2014–2017 Suomen Punaisen Ristin valtuuston puheenjohtajana ja Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssi ry:n puheenjohtajana.
Rämö työskentelee vaikuttajaviestinnän konsulttina Tekir Oy:ssä. Aiemmin hän on työskennellyt Suomen Urheiluliiton viestintäjohtajana ja kehitysjohtajana.[2]
Lähteet

Aiheesta muualla
 on Twitter


Luokka:Punainen Risti
Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat
Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat
Luokka:Vuonna 1987 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Meriantura

Question: Mikä on meriantura?


Meriantura eli kielikampela (Solea solea) on Koillis-Atlantin kampelakala.  Merianturaa pidetään maultaan erinomaisena ja sen liha on arvostettua. 
Ulkonäkö ja koko
Meriantura on perusmuodoltaan säännöllisen soikea. Päältä kala on vihertävän tai punertavan ruskea, alta valkoinen. Päällimmäisen rintaevän kärkiosassa on musta läiskä. Meriantura on yleensä 15–45cm:n pituinen, mutta voi kasvaa 70cm:iin. 
Levinneisyys
Meriantura elää matalahkoissa Koillis-Atlantin rannikkovesissä Keski-Norjan ja Luoteis-Afrikan Senegalin ja Kap Verden saarten välisellä alueella, mm. Pohjanmeressä; sitä tavataan myös eteläisessä Itämeressä. Levinneisyys kattaa myös Välimeren sekä Mustanmeren eteläosan. 
Elintavat ja lisääntyminen
Merianturat elävät yksittäin merenpohjaan kaivautuneena, alle 300 m:n syvyisillä muta- ja hiekkapohjilla. Talvella ne siirtyvät syvempiin vesiin. Ne liikkuvat öisin ja syövät merenpohjan selkärangattomia eläimiä.
Vattimerta Pohjanmeressä pidetään tärkeimpänä lisääntymisalueena. Kutu siellä tapahtuu loppukeväällä, Välimeressä talvella.
Kalastus ja käyttö
Meriantura on arvokas ja maukas talouskala, jota pyydetään pääasiassa pohjatroolilla. Kokonaisvuosisaaliit ovat olleet vakaasti 40 000 tonnin luokkaa. Suurimmat pyyntimaat ovat  Alankomaat ja Ranska; myös Adrianmeren kalastus on merkittävää.
Lähteet
Froese, Rainer and Pauly, Daniel, eds. (2006).  in FishBase. April 2006 version.


Luokka:Kampelakalat
Aaria

Question: Mitä aari tarkoittaa?

Aaria ()[1] tarkoitti musiikissa alun perin mitä tahansa laulavaa melodiaa, jonka useimmiten esitti laulusolisti. Nykyisin aaria tarkoittaa pääsääntöisesti kokonaisteokseen kuuluvaa, itsenäistä, piirteiltään laajahkoa, yhden laulajan esittämää lauluosuutta, tai melodista soitinkappaletta.
Konserttiaaria on ooppera-aarian tapaan sävelletty konserttilaulukappale, jota orkesteri säestää. 
Eräs tunnetuimmista aarioista on Mozartin säveltämä Yön kuningattaren aaria.
Arietta, yksin esitetty pikkulaulu, laulunpätkä tai laulelma.
Lähteet

Viitteet

Luokka:Aariat
Luokka:Taidemusiikin muodot
Luokka:Oopperatermistö
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Burgenland

Question: Mikä on Itävallan Unkariin rajoittuvan osavaltion nimi?


Burgenland (, Őrvidék tai Felsőőrvidék, , ) on osavaltio Itävallan itäosassa. Sen pinta-ala on 3962 km² ja asukkaita siellä on arviolta 288356 (2015).[1] Burgenlandin pääkaupunki on Eisenstadt. Osavaltio muodostuu kahdesta itsenäisestä kaupungista ja seitsemästä piiristä.
Burgenland on kolmanneksi pienin Itävallan osavaltioista. Se rajoittuu lännessä Ala-Itävaltaan ja Steiermarkiin, koillisessa Slovakiaan, idässä Unkariin sekä etelässä Sloveniaan. Osavaltion ja Unkarin rajalla sijaitsee Neusiedlerjärvi, joka on Euroopan järvistä toinen, jolla ei ole luonnollista laskujokea (toinen on Balaton).
Burgenlandissa asuu huomattavat kroaatti- ja unkarilaisvähemmistöt. Kroaattien väkiluvuksi on arvioitu 29000–45000 ja unkarilaisten 5000–15000.
Ennen vuotta 1920 Burgenland kuului Unkariin.[2] Rauhan­neuvotteluissa ensimmäisen maailman­sodan jälkeen sitä ehdotettiin myös liitettäväksi Tšekkoslovakiaan, jolloin se olisi muodostanut pääosan Tšekin käytävää, mutta se päädyttiin liittämään Itävaltaan.
Lähteet

Aiheesta muualla


*
Rapperswil-Jona

Question: Missä kantonissa sijaitsee Rapperswil-Jona?


Rapperswil-Jona on kaupunki Sveitsissä, St. Gallenin kantonissa. Kaupungissa on vajaat 30000 asukasta, ja se on asukasluvultaan kantonin toiseksi suurin kaupunki.[1] Kaupunki muodostui vuonna 2007 Rapperswilin ja Jonan kuntien yhdistyessä.
Sijainti
Rapperswil-Jona sijaitsee Zürichinjärven pohjoisrannalla, kolmisenkymmentä kilometriä Zürichistä kaakkoon.
Liikenne
Moottoritie A3 ohittaa kaupungin eteläpuolitse ja Moottoritie A53 pohjoispuolitse. Rapperwilistä on rautatieyhteys neljään suuntaan.
Muuta
Kaupunki on jääkiekkojoukkue Rapperswil-Jona Lakersin kotipaikka.
Lähteet
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Viitteet

Aiheesta muualla
Check date values in: |accessdate=, |date= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate=, |date= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)


*