khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Domain

Question: Mitä verkkotunnus tarkoittaa?


Domain voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Verkkotunnus, esimerkiksi example.com
Domain Name System eli DNS, Internetin nimipalvelinjärjestelmä
Windows Server Domain eli Windows-toimialue, tietynlainen joukko tietokoneita.
Domain, puolalainen metalliyhtye
Katso myös domeeni.

Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelo Rooman keisareista

Question: Kuinka Roomassa valittiin seuraava keisari?



Tämä on luettelo Rooman keisareista ensimmäisestä keisarista Augustuksesta aina Länsi-Rooman viimeiseen keisariin Romulus Augustulukseen, joka syrjäytettiin vuonna 476. Luettelo käsittää myös Itä-Rooman keisarit vuoteen 476, minkä jälkeen luettelo jatkuu luettelossa Bysantin keisareista.
Suurin osa Rooman keisareista käytti arvonimeä augustus. Keisarin nimittämä seuraaja sai yleensä arvonimen caesar. Vuonna 293 keisari Diocletianus loi uuden järjestelmän, jossa hän jakoi valtakunnan kahteen osaan: kumpaakin johti augustus ja kummankin alaisena oli yksi caesar.[1]
Juliusten-Claudiusten hallitsijasuku




Neljän keisarin vuosi


Flaviusten hallitsijasuku


Adoptiokeisarit


Viiden keisarin vuosi ja Severusten hallitsijasuku

Sotilaskeisarit


Gallian keisarikunta eli gallialaiset vastakeisarit


Palmyran valtakunta


Dominaatti


Vuonna 293 Diocletianus jakoi valtakunnan kahteen osaan: Itä- ja Länsi-Roomaan. Uudessa järjestelmässä oli kaksi keisaria, arvonimeltään augustus, toinen Italiassa ja toinen Kreikassa. Kummallakin keisarilla oli lisäksi nuorempi hallitsijakumppani arvonimeltään caesar.[65]

Tetrarkia idässä

Tetrarkia lännessä

Konstantinuksen hallitsijasuku

Valentinianuksen hallitsijasuku
Länsi-Rooma

Itä-Rooma

Theodosiuksen hallitsijasuku

Länsi-Rooma

Itä-Rooma

Länsi-Rooman keisarit

Itä-Rooman keisarit

Aikajana

Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Arto Kivimäki ja Pekka Tuomisto| title = Rooman keisarit| publisher = Karisto| year = 2000| id = ISBN 951-23-4094-1}}
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Viitteet

Rooman keisarit
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:92 Euroopan historia
Iljušin Il-96

Question: Mikä oli Venäjän ensimmäinen lentokone valmistaja?


Iljušin Il-96 on neljällä suihkumoottorilla varustettu laajarunkoinen pitkän kantaman venäläinen matkustajalentokone. Se on rungoltaan lyhennetty versio Iljušin Il-86:sta. Muita eroja ovat muun muassa suurempi lentomatka, lasiohjaamo sekä fly-by-wire-ohjausjärjestelmä. Ensilento tapahtui syksyllä 1988. Konetyypistä on olemassa kolme versiota: Il-96-300, Il-96M/T ja Il-96-400.
Il-96 on ensimmäinen venäläinen lentokone, joka on mahdollista varustaa länsimaisilla moottoreilla (Pratt & Whitney PW2000).
Versiot

Il-96-400M
Helmikuussa 2017 Venäjän lentokoneyhtiö Russia’s United Aircraft Corporation ilmoitti tehneensä sopimuksen aloittaaksen uuden version kehittelyn  ja ruveta rakentamaan sarjatuotantona uutta 2010-luvun venäläistä laajarunkokoneen modernisoitua versiota. Ensimmäinen lento uudella versiolla on tarkoitus tehdä jo 2019. Il-96-400M on rakennettu Il-96-400T rahtikoneen pohjalta. Sen pituus 9.65 m pidempi kuin nykyisin liikenteessä olevien Il-96-300 matkustajakoneiden. Suunniteltu matkustajamäärä on jopa 390 matkustajaa.
Il-96-300
Il-96-300 oli ensimmäinen versio, ja se on varustettu Aviadvigatel (Soloviev) PS-90A -suihkumoottoreilla, joiden työntövoima on 157 kN. Koneen suunnittelu aloitettiin 1980-luvun puolessa välissä ja prototyypin ensilento tapahtui 28. syyskuuta 1988. Kaupallisen liikenteen Il-96 aloitti vuonna 1993 Aeroflotilla.
Koneen kantama 262 matkustajalla ja täydellä polttoainelastilla on noin 11000kilometriä, mikä mahdollistaa välilaskuttomat lennot esimerkiksi Moskovasta Yhdysvaltain länsirannikolle. Konetyyppi on myös käytössä Venäjän presidentti Vladimir Putinin yksityiskoneena.
Il-96M
Il-96M on pidennetty versio Il-96-300:sta. Siinä on 10 metriä pidempi runko ja se on 15 tonnia painavampi kuin Il-96-300. Lisäksi konetyyppi on varustettu länsimaisella avioniikalla sekä Pratt & Whitney PW2337 -suihkumoottoreilla. Il-96M julkistettiin vuonna 1993 ja se aloitti kaupallisen liikenteen vuonna 2000.
Toisin kuin Il-96-300:aa, Il-96M:ää voidaan lentää kahdella ohjaamohenkilöllä.
Il-96T
Il-96T on Il-96M:stä muutettu rahtiversio.
Tekniset tiedot




























Il-96-300Il-96-MIl-96TPituus55,3 m64,7 m63,9 mSiipien kärkiväli60,11 m60,11 m60,11 mKorkeus17,5 m17,5 m17,5 mPaino tyhjänä183000kgSuurin lentoonlähtöpaino250000kg270000kgNopeus.80 Mach.80 Mach.80 MachSuurin nopeus.82 Mach.82 Mach.82 MachLentomatka täydellä lastilla 11482km (6195nm)9700km (5237nm)Moottorit (esimerkiksi)Aviadvigatel PS-90APratt & Whitney PW2000OhjaamohenkilökuntaKolmeKaksiKaksiMatkustajia (3 luokkaa)259307
Aiheesta muualla



 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Luokka:Venäläiset matkustajalentokoneet
Il-096
Coronation Street

Question: Mikä on ITV -kanavan katsotuin televisiosarja?


Coronation Street on Ison-Britannian pisimpään jatkunut saippuasarja ja maan katsotuin televisio-ohjelma.[1] Sarjan loi Tony Warren ja ensimmäinen jakso esitettiin 9. joulukuuta 1960 ITV1-kanavalla, jossa se jatkuu edelleen.[2][3] Ohjelman tuottaa Granada Television, joka on ITV1:n edustus Luoteis-Englannissa, ja sarjaa näytettiin aluksi vain siellä. Koko maassa sitä alettiin esittää toukokuussa 1961. 
Coronation Streetin tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliselle kadulle kuvitteellisessa kaupungissa nimeltä 'Weatherfield', joka sijaitsee Salfordissa.[4] Ohjelman pääkilpailijat ovat BBC Onen saippuaooppera EastEnders ja ITV:n Emmerdale.
Ohjelman tunnusmusiikki soitetaan vaskipuhaltimella ja sen teki alun perin Eric Spear.[5][6] Musiikkia on muutettu vain vähän vuosien saatossa.
Granada ja ITV:n johtajat sekä muut ohjelmaa levittävät tahot mukaan lukien Guinnesin ennätystenkirja ovat sanoneet Coronation Streetia maailman pisimpään jatkuneeksi saippuaoopperaksi (Granada on myös myynyt eniten sarjan jaksoja ulkomaille).[3][7]
Heinäkuussa 2009 Google kuvasi Coronation Streetin tapahtumapaikat Manchesterissa sekä loi niistä ja lavasteista turisteja varten virtuaalisen katunäkymän karttapalveluunsa.[8]
Nykyiset hahmot

Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Saippuasarjat
Luokka:Brittiläiset televisiosarjat
Luokka:Perhesarjat
Luokka:1960-luvun televisiosarjat
Luokka:1970-luvun televisiosarjat
Luokka:1980-luvun televisiosarjat
Luokka:1990-luvun televisiosarjat
Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Valve Corporation

Question: Mikä oli Valven ensimmäinen peli?


Valve Corporation (ent. Valve Software) on Bellevuessa, Washingtonissa sijaitseva videopelien kehittämiseen ja digitaaliseen jakeluun erikoistunut yritys. Gabe Newell ja Mike Harrington perustivat Valve Corporationin (silloinen Valve Software) Kirklandissa, Washingtonissa vuonna 1996. Valven teki kuuluisaksi sen ensimmäinen julkaisu, Half-Life, vuonna 1998.
Half-Lifen menestyksen jälkeen Valve ryhtyi kehittämään Team Fortress Classic -modia Half-Lifeen. Valve auttoi myös itsenäisiä modien kehittäjiä ja on hankkinut joidenkin modien oikeudet itselleen. Valven nykyään omistamia, aiemmin itsenäisiä modeja ovat muun muassa Counter-Strike ja Day of Defeat.
Vuoden 2003 E3-messuilla Valve herätti huomiota esittelemällä materiaalia Half-Life 2:sta, joka näytti olevan jo valmis. Half-Life 2:n piti ilmestyä vuoden 2003 syksyllä. Pelin julkaisu kuitenkin viivästyi lähdekoodivarkauden myötä. Peli julkaistiin lopulta 16. marraskuuta 2004, ja se osoittautui menestykseksi aiemman osan tavoin.[1]
Maaliskuussa 2011 julkisuuteen vuoti huhuja Valven aikeista oman pelikonsolin kehittämiseksi. Steam Box -nimellä huhutun laitteen ideana olisi toimia pelikonsolina, jolla voisi pelata Steam-palvelusta saatavia pelejä. [2] Steam Box on myöhemmin tullut tunnetuksi Steam Machine -nimellä.
Valve julkisti oman käyttöjärjestelmän SteamOS:n 23. syyskuuta 2013. SteamOS on Linuxiin perustuva käyttöjärjestelmä, jota on paranneltu erityisesti pelaamiseen. Se myös keskittyy pelaamiseen olohuoneesta käsin.
27. syyskuuta 2013 Valve julkisti viimeisen julkistuksen kolmiosaisesta julkaisustaan. Julkistus oli jo odotettavissa oleva Steam-ohjain, jonka päätarkoitus on tuoda helppokäyttöisyys olohuoneeseen.
Pelit

Katso myös
Steam
Source
The Orange Box
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Luokka:Yhdysvaltalaiset videopeliyritykset
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Valve Corporation
Syfy

Question: Missä on Paradox Entertainmentin pääkonttori?


Syfy, aiemmin Sci-Fi Channel, on vuonna 1992 perustettu, Comcastin omistama yhdysvaltalainen kaapeli- ja satelliittitelevisiokanava[1], jonka ohjelmisto koostuu pääasiassa scifi- ja fantasia-aiheisista tv-sarjoista ja elokuvista.[2] Kanavalla on myös näytetty joitain kauhu-, anime-, draama- ja reality-ohjelmmia.[3]
Isossa-Britanniassa, Irlannissa ja muuallakin Euroopassa kanava kuitenkin käyttää edelleen nimeä Sci-Fi Channel.
Syfyn ensi-iltoja
Sarjat
Caprica
Dresden Files
Eureka
Farscape
Flash Gordon
Haamutiimi
Haven
Näkymätön mies
Pelkokamera
Sanctuary
Stargate Atlantis
Stargate Universe
Taisteluplaneetta Galactica
Tripping the Rift
Tähtiportti
Warehouse 13
Äärirajoilla
WWE NXT
Minisarjat ja elokuvat
Babylon 5: The Legend of the Rangers
Battlestar Galactica: Razor
Battlestar Galactica: The Plan (2010)
Beyond Re-Animator
Cube 2
Dyyni-kirjasarjaan perustuvat tehdyt minisarjat ja elokuvat
Farscape: The Peacekeeper Wars
George and the Dragon
Lost Room
Maameren tarinat
Taken
Syfy Universal

Comcastin omistamaan Syfy Universal kanavaperheeseen kuuluu useita eri kanavia, joilla lähetetään eri alueille suunnattua scifi- ja fantasia-aiheisista sisältöä.

Lähteet



Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokanavat
Luokka:NBC Universal
Timi Lexikon

Question: Kuka Timi Lexikon on?


Timi Lexikon (oikealta nimeltään Timo Leskinen,[1] s. 21. maaliskuuta 1985 Muuruvesi) on savolainen rap/hip hop-artisti. Hän aloitti musiikin tekemisen 2000-luvun alussa Wrongones -nimisessä bändissä artistinimellä Toma. Nykyään Timi Lexikonin keikoilla vaikuttaa Sauruksesta tuttu Pirkka Räisänen. 
Historia
Timin ensimmäinen soolojulkaisu oli omakustannemixtape Kuka on Timi Lexikon, joka julkaistiin vuonna 2006. Karma Musiikki julkaisi 2. kesäkuuta 2010 hänen debyyttialbuminsa Vähät valitan.[2][3] Maaliskuussa 2012 julkaistiin musiikkivideo Timi Lexikonin kappaleesta "Moon kuu". Kesäkuussa julkaistiin musiikkivideon kera kappale "Tää kesä". Kolmas single "Perhosefekti" julkaistiin maaliskuussa 2013. Kappaleita seurasi Timi Lexikonin toinen studioalbumi Sinä, minä & musa, joka julkaistiin 31. toukokuuta 2013.[4] Albumi nousi 26. sijalle Suomen virallisella albumilistalla.[5]
Aktiivisesti keikkaillut artisti julkaisi tuplasinglen "Ilosofiaa / Juuret" 17. kesäkuuta 2015. Ilosofiaa kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Vuonna 2018 Timi solmi levytyssopimuksen New Art Recordsin kanssa ja on julkaissut singlet Täydellisyydestä seuraava, Tornado ja Lasersade.
Timi Lexikon on vaikuttanut myös Mikko Varjamon kanssa witch house-duossa Postikortteja Helvetissä sekä Sauna Ent. -yhtyeessä.
Diskografia
Albumit
Vähät valitan (2010)
Sinä, minä & musa (2013)
Singlet
Reivaa (2010)
Show jatkuu (DJ Mobsterin, Kymppilinjan, Brädin ja Mikael Gabrielin kanssa) (2010)
Moon kuu (2012)
Tää kesä (2012)
Perhosefekti (2013)
Ilosofiaa/Juuret (2015)
Täydellisyydestä seuraava (2018)
Tornado (2018)
Lasersade (2018)
Mixtapet
Kuka on Timi Lexikon (2006)
EP:t
Wrongones - Äänite (2003)
Sauna Ent. - Ulos laatikosta (2007)
Kokoelmat
Syvällä Pelissä - Kokoelma vol. 1, 2008 ("Votkapullo")
Muut julkaisut
Minne matka (nettijulkaisu, nimellä Toma, 2004)
Vierailijana

Musiikkivideot

Lähteet


Aiheesta muualla


Luokka:Suomalaiset hip hop -artistit
Luokka:Vuonna 1985 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Santarmi

Question: Mitä santarmi tarkoittaa?


Santarmiksi () kutsutaan sotilaallisesti järjestäytyneen yleistä turvallisuutta valvovan poliisin jäsentä. Nimitys tulee ranskasta, jonka asemiestä tarkoittava gens d’armes ääntyy suomalaisittain näin.[1] Santarmia ei pidä sekoittaa sotilaspoliisiin.
Santarmilaitos on mm. monessa eteläeurooppalaisessa valtiossa. Yleisimmin santarmilaitos on puolustusministeriön alainen poliisiorganisaatio.
Ranskassa valtiollinen poliisi on nimeltään Gendarmerie. Italiassa on Carabinieri ja Espanjassa Guardia Civil. Kanadan santarmilaitoksesta käytetään vanhahtavaa nimeä ratsupoliisi, vaikka se ei olekaan enää aikoihin liikkunut ratsain.
Keisarillinen Venäjä käytti santarmeja pääasiassa rajavartio- ja valtiollisen poliisin tehtäviin. Sanalla on tästä historiasta johtuen suomen kielessä hieman negatiivinen sävy. Suomen suuriruhtinaskunnassa toimi vuosina 1867–1917 Suomen santarmihallitus.

Lähteet

Katso myös
Miliisi
Sotilaspoliisi

Luokka:Turvallisuusalan ammatit
Luokka:Poliisitoimi
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Stoke-on-Trent

Question: Missä kaupungissa Vis I sijaitsee?


Stoke-on-Trent on kaupunki Keski-Englannissa, Staffordshiren kreivikunnassa, Manchesterin ja Birminghamin välillä. Vuonna 2005 kaupungissa arvioitiin olevan noin 238300 asukasta. Yhdessä viereisen Newcastle-under-Lymen kanssa ne muodostavat yhtenäisen taajama-alueen, jossa asuu yhteensä yli 360 000 henkeä (2004).[1] Nimensä mukaisesti kaupunki sijaitsee Trentjoen varressa.
Kaupunki on syntynyt kuuden pikkukaupungin yhteenliittymänä 1910. Kuudesta yhteen liitetystä kaupungista Stoken nimi valittiin koko yhteenliittymälle, koska rautatieasema oli siellä. Kaupungin hallintorakennukset ovat myös Stokessa, mutta liiketoiminta keskittyy entiseen Hanleyn keskustaan.
1600-luvulta alkaen alue on ollut tunnettua ennen kaikkea posliinitehtaistaan.[2] Trent ja Mersey -kanavaa pitkin voitiin alueelle tuoda hienoa savea Cornwallista. Kaupungin jalkapallojoukkueen Stoke City FC:n lempinimi on luonnollisesti The Potters, ”ruukuntekijät”.
Stoke-on-Trentin lähellä on suuri huvipuisto Alton Towers.[3] Brittiläisen Motörhead-rock-yhtyeen laulaja-basisti Lemmy Kilmister ja poplaulaja Robbie Williams ovat syntynyeet Stoke-on-Trentissä.
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Englannin kaupungit
Luokka:Englannin unitary authorityt
Luokka:Staffordshire
Juutalainen keittiö

Question: Mikä on israelilaisten kansallisruoka?


Juutalainen keittiö perustuu uskonnollisesti puhtaaseen košer-ruokaan, mutta eri alueilla asuvat juutalaisryhmät ovat saaneet ruokakulttuureihinsa myös paljon paikallisia vaikutteita.
Košer

Keskeistä juutalaisessa ruoassa on se, että se on uskonnollisesti hyväksyttävää, puhdasta eli košer. Juutalaiset ruokaan liittyvät määräykset (kašrut) tulevat Toorasta. Eläinruoista puhtaita ovat muun muassa märehtijät, joilla on kaksijakoinen sorkka, siipikarja, sekä kalat, joilla on suomut ja evät. Sen sijaan esimerkiksi sianliha ja veri on kielletty (trefa). Ruoka pitää myös valmistaa ja tarjoilla sekä eläimet teurastaa tietyllä tavalla (šehita), jotta ruoka olisi puhdasta.[1]
Merkitys
Ruoalla on juutalaisille paljon vertauskuvallista merkitystä. Esimerkiksi ruokapöytä on uhrialttarin vertauskuva, ja palmikoidut vehnäleivät (hallat) ovat sen muistoksi, että Siinain autiomaassa sapattina satoi mannaa kaksin verroin. Sapatti onkin juutalaisille päivä, jolloin poiketaan arkiruoasta ja syödään esimerkiksi kalaa. Uutena vuotena nautittavat ruokalajit ovat tulevaisuuden, vuodenkierron ja hedelmällisyyden vertauskuvia. Maito ja hunaja symboloivat juutalaisille Israelin maata.[1]
Pääsiäisateria seder on juutalaisille erityisen tärkeä ateria. Pääsiäisviikolla juutalaiset eivät syö hapatetusta taikinasta tehtyä leipää (homets) vaan vain happamatonta vehnästä valmistettua matsaa.[1]
Juutalaisryhmien traditioista

Juutalainen ruokakulttuuri voidaan jakaa aškenasien, sefardien, Italian juutalaisten, pohjoisafrikkalaisten juutalaisten, Intian juutalaisten, Jemenin juutalaisten sekä Lähi-idän juutalaisten ruokakulttuureihin. Eri puolilla maailmaa asuneet juutalaiset ovat ottaneet omaan ruokakulttuuriinsa vaikutteita paikallisesta asuinympäristöstä. Sefardit ja ja itämaiset juutalaiset käyttävät paljon lampaanlihaa, oliiviöljyä, riisiä, palkohedelmiä sekä yrttejä ja voimakkaita mausteita. Aškenasien ruoassa käytetään enemmän naudanlihaa ja mietoja vihanneksia rasvan, sipulin ja sokerin kanssa. Sefardit suosivat merikalaa ja aškenasit makean veden kalaa.[1]
Juutalaisia ruokia[1]
gefilte fish, aškenasien täytetty kalaruoka
agrestada, sefardien sitruunalla maustettu kalaruoka
lokshen kugel, paistosruoka, joka muistuttaa makaronilaatikkoa
krupnik, ohraryynikeitto
tsholent, lihapapuperunapata
hamin, liha- ja vehnämuhennos
beigel, amerikanjuutalaisten vesirinkilä
latkes, hanukan ajan ohukaiset
teiglakh, uuden vuoden jauhosiirappimakeinen
lekakh, uuden vuoden hunajakakku
blintses, aškenasien juustopannukakkuja
Lähteet


*
Äidinkieli

Question: Mistä tulee sana äidinkieli?


Äidinkieli on kieli, jonka ihminen oppii ensimmäisenä kielenään vuorovaikutuksessa toisten ihmisten kanssa. Äidinkielen oppiminen tapahtuu samanaikaisesti ympäristöön ja kulttuuriin sosiaalistumisen kanssa. Yleisen käsityksen mukaan ihminen oppii normaalisti äidinkielensä muoto- ja lauserakenteen neljänteen ikävuoteen mennessä. Toisaalta ihminen oppii käyttämään äidinkieltään uusissa tehtävissä ja tilanteissa, samoin kuin uusia sanoja, koko elämänsä ajan.[1] Samassa merkityksessä voidaan käyttää myös termiä ensikieli, joka on täsmällisempi siinä mielessä, että ihmisen ensimmäisenä oppima kieli ei välttämättä ole hänen äitinsä kieli.[2]
Äidinkieli ei ole käsitteenä täysin yksiselitteinen, sillä ihminen voi kasvaa kaksikielisessä ympäristössä ja oppia jo varhaislapsuudessaan rinnakkain kaksi kieltä. Yleensä kuitenkin kaksikielisillä ihmisillä kielet ovat toiminnallisesti eri asemissa, eli jompaakumpaa käytetään enemmän tietyissä tilanteissa tai ympäristöissä.[3] Äidinkielen omaksumisen voidaan katsoa alkavan jo ennen syntymää, kun sikiön aivot ja kuulo ovat kehittyneet riittävästi. Eräiden kaksikielisyyden tutkijoiden mukaan lapsen tulisikin kuulla kahta kieltä viimeistään ensimmäisistä elinviikoista lähtien, jotta kielet olisivat täysin samanarvoisia. Kaksivuotiaasta alkaen opittu kieli on jo selvästi toinen kieli.[4]
Katso myös
Lapsuus
Oppiminen
Äidinkielen opetuksen historia
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Karlsson, Fred| title = Yleinen kielitiede| location = Helsinki| publisher = Yliopistopaino| year = 1999| id = ISBN 951-570-417-0| page = 2}}


Aiheesta muualla

Viitteet


Luokka:Kielenoppiminen
Luokka:Kielet
Sigtuna

Question: Mikä Ruotsin vanhin kaupunki?



Sigtuna on Ruotsin vanhin kaupunki ja yli 8 000 asukkaan taajama. Sigtuna sijaitsee Mälarenin lahden Sigtunafjärdenin rannalla Tukholman läänissä Keski-Ruotsissa. Aikaisemmin Sigtuna oli itsenäinen kaupunki, mutta nykyisin se kuuluu Sigtunan kuntaan. Vaikka Sigtuna onkin antanut nimensä koko kunnalle, niin kunnan keskustaajama on Sigtunaa huomattavasti suurempi Märsta.
Sigtunan perusti Eerik Voittoisa 970-luvulla.[1] Huomattavia rakennuksia ovat Pyhän Pietarin kirkon (piispankirkon) ja Pyhän Olavin kirkon rauniot (1100-luvulta) sekä vuonna 1237 perustetun dominikaaniluostarin yhteyteen vuonna 1255 valmistunut Pyhän Marian kirkko. Ruotsin (Sveanmaan) ensimmäinen piispanistuin oli Sigtunassa noin vuosina 1060–1130. Myöhemmin se siirrettiin Uppsalaan. Kaupungissa ja sen läheisyydessä on merkittäviä muinaisjäännöksiä ja museoita. Myöhempiä rakennuksia ovat muun muassa Venngarnin linna (1600-luvulta) ja raatihuone (1745). 1910-luvulla perustettiin nykyään hotelli- ja konferenssikeskusta ja kirjailijaresidenssiä tiloissaan ylläpitävä, arvopohjaltaan kristillinen Sigtuna-säätiö.
Väestönkehitys

Katso myös
Sigtunan tuho vuonna 1187
Sigtunan kunta
Lähteet

Aiheesta muualla

Check date values in: |accessdate= (help)
 (in Swedish)

Luokka:Ruotsin kaupungit
Luokka:Ruotsin taajamat
Luokka:Sigtunan kunta
Parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinto

Question: Milloin Hayao Miyazaki voitti Oscar palkinnon?

Parhaan kokopitkän animaatioelokuvan Oscar-palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuodesta 2002 lähtien joka vuosi jakama palkinto edellisvuoden parhaalle animaatioelokuvalle. Palkinto on yksi animaatioelokuva-alan arvostetuimmista.
Palkinto otettiin käyttöön vuonna 2002, koska akatemian jäsenet olivat pettyneitä siihen, että suosittu animaatioelokuva Kananlento ei ollut vuonna 2001 ehdolla vuoden 2000 parhaaksi elokuvaksi. Kananlennon tekijät voittivat vuoden 2005 parhaan animaatioelokuvan palkinnon elokuvasta Wallace & Gromit: Kanin kirous.
Palkinto jaetaan ainoastaan, jos Los Angelesin alueen teattereissa on vuoden aikana esitetty ainakin kahdeksaa kokopitkää animaatioelokuvaa. Jos elokuvia on vähintään 16, ehdolle pääsee viisi elokuvaa, mutta jos elokuvia on vähemmän, ehdolla on vain kolme elokuvaa.
Voittaja ja ehdokkaat
2000-luku

2010-luku

Katso myös
Parhaan animaatioelokuvan Golden Globe -palkinto
Parhaan animaatioelokuvan Bafta-palkinto
Parhaan animaatioelokuvan Annie-palkinto

Animaatioelokuva
Aasian GP2

Question: Milloin GP2 sarja on perustettu?



Aasian GP2 -sarja eli Aasian GP2 oli GP2-kilpa-autosarja, joka perustettiin 24. toukokuuta 2007.[1] Sarjan järjestäjänä toimi Bruno Michel.[2]
Sarjan ensimmäinen kausi ajettiin vuonna 2008, jolloin mestaruuden voitti ranskalainen Romain Grosjean.[3]
Sarja muistutti hyvin paljon Euroopan GP2-sarjaa, mutta sitä ajettiin pelkästään aasialaisilla kilparadoilla. Aasian sarjassa käytettiin sen kolmena ensimmäisenä kautena ensimmäisen sukupolven GP2-autoa (Dallara GP2/05), jolla ajettiin GP2-sarjaa vuosina 2005–2007. Sarjan neljännellä kaudella otettiin käyttöön sama Dallara GP2/11 -auto, jolla ajettiin kilpaa myös GP2-luokan pääsarjassa kaudella 2011.
Vuoden 2011 jälkeen Aasian GP2-sarja lopetti toimintansa ja yhdistyi virallisen Euroopan GP2-sarjan kanssa.[4]
Mestarit

Lähteet

Katso myös
GP2
GP3
Aiheesta muualla


Luokka:GP2
Pagodi

Question: Mikä on Pagodi?


Pagodi on Itä-Aasiassa, Intiassa ja erityisesti Japanissa ja Kiinassa yleinen buddhalaisten temppelien tornimainen erillisrakennus. Se on useimmiten monikerroksinen ja yleensä jokaisella kerroksella on oma kattonsa, jonka jokaisen sivun räystäät tavallisesti kaartuvat ylöspäin. Tämän länsimaissa pagodina tunnetun temppelitornin aineksina käytetään kiveä, puuta ja tiiliä. Sen pohja ja kerrokset ovat ympyrän, neliön tai monikulmion muotoisia. Rakennuksessa on usein hyvin vähän käyttökelpoista sisätilaa, joten se toimii lähinnä (hauta)muistomerkkinä.
Pagodi on kehitelmä muinaisesta intialaisesta stupasta, joka on kupolinmuotoinen pyhän miehen tai kuninkaan jäännösten päälle rakennettu monumentti. Stupasta kehittyi useita erilaisia muotoja eri puolilla kaakkoista ja itäistä Aasiaa. Stupan huipun koriste venyi pidemmäksi ja sylinterimäisemmäksi kunnes se sai tornimaisen hahmon. Buddhalaiset omivat tornimaisen muodon omien pyhäinjäännöstensä päälle rakennettujen monumenttien hahmoksi. Buddhalaisten pagodi kehittyi Tiibetissä pitkulaisen pullon muotoiseksi. Myanmarissa, Kambodžassa, Laosissa ja Thaimaassa se sai pyramidin tai kartion muodon, ja Japanissa, Kiinassa ja Koreassa siitä kehittyi omanlaisensa, monikerroksinen temppelitorni.
Lähteet
Factum, Weilin+Göös 2004
The New Encyclopædia Britannica, Encyclopædia Britannica Inc. 2003

Luokka:Uskonnolliset rakennukset
Yhdysvaltain episkopaalinen kirkko

Question: Mitä tarkoittaa episkopaalinen?


Episkopaalinen kirkko (The Episcopal Church) on lähinnä Yhdysvalloissa toimiva anglikaaninen kirkko. Se määrittelee itsensä protestanttisesti, mutta silti katoliseksi.[1]
Connecticutin papisto valitsi vuonna 1783 piispakseen Samuel Seaburyn. Englannin laki kuitenkin esti vihkimästä piispaksi henkilöä, joka ei vannonut uskollisuutta monarkille, joten hänet vihittiin Skotlannissa. Laillisten esteiden poistamisen jälkeen Canterburyn arkkipiispa vihki William Whiten Pennsylvanian ja Samuel Provoostin New Yorkin piispaksi.[2]
Kirkolla on seurakuntia Yhdysvaltojen lisäksi Taiwanissa, Mikronesiassa, Länsi-Intiassa, Keski- ja Etelä-Amerikassa sekä Euroopassa.[3]
Yhteiskunnallinen vaikutusvalta
Episkopaalisella kirkolla on jäseniä hieman alle kaksi miljoonaa, ja episkopaalien osuus Yhdysvaltain väestöstä on prosentin luokkaa. Episkopaalit ovat keskimäärin huomattavasti rikkaampia ja korkeammin koulutettuja kuin useimmat muut amerikkalaiset uskonnolliset ryhmät, ja ovat kokoonsa nähden yliedustettuja amerikkalaisen liike-elämän ja politiikan korkeimmissa johtotehtävissä.[4] Kaksi kolmasosaa Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittaneista oli episkopaaleja, ja usea teollisuudessa tai finanssialalla vaurastunut amerikkalaissuku, kuten esim. Vanderbilt, Astor, Morgan ja Harriman, oli taustaltaan episkopaalinen.[4]
Lähteet


Luokka:Anglikaaniset kirkkokunnat
Luokka:Kristinusko Yhdysvalloissa
Arkontti

Question: Mitä tarkoittaa arkontti?


Arkontti () oli johtavan virkamiehen nimitys monissa antiikin Kreikan kaupunkivaltioissa, etenkin Ateenassa.
Ateenassa arkontteja oli kolme, arkhon eponymos eli eponyymi arkontti, arkhon polemarkhos eli polemarkki (joka korvattiin vuonna 501 eaa. kymmenellä strategoksella) sekä arkhon basileus eli ”kuningasarkontti” (joka oli seremoniallinen jäänne Ateenan kuninkaista).
Vuoden 683 eaa. jälkeen arkontin virka kesti yhden vuoden. Vuosi nimettiin arkhon eponymoksen mukaan. Arkhon eponymos oli arkonttien pää ja edusti bulen ja ekklesian kokouksissa. Arkhon eponymos oli valtion päämies jopa demokratian aikana, vaikka tällöin hänen merkityksensä olikin vähäisempi. Vuoden 457 eaa. jälkeen entisistä arkonteista tuli automaattisesti areiopagin neuvoston elinikäisiä jäseniä, vaikka neuvosto ei ollutkaan kovin merkittävä enää tuohon aikaan.
Katso myös
Luettelo Ateenan arkonteista
Luokka:Antiikin Kreikan politiikka
Pierre de Coubertin

Question: Milloin Pierre de Coubertin syntyi?


Paroni Pierre de Coubertin (syntyjään Pierre de Frédy, 1. tammikuuta 1863 Pariisi – 2. syyskuuta 1937 Geneve) oli ranskalainen pedagogi ja historioitsija, mutta parhaiten hänet tunnetaan nykyaikaisten olympialaisten perustajana.
De Coubertin organisoi 23. kesäkuuta 1894 kansainvälisen konferenssin Sorbonnessa, Pariisissa. Hän ehdotti antiikin olympialaisten uudelleen järjestämistä. Tämä johti Kansainvälisen Olympiakomitean perustamiseen. De Coubertinista tuli sen pääsihteeri. Päätettiin myös, että ensimmäiset nykyaikaiset olympiakisat pidetään vuonna 1896 Ateenassa, Kreikassa ja että ne järjestetään joka neljäs vuosi. Näistä kisoista tuli menestys ja de Coubertinista tuli KOK:n puheenjohtaja kreikkalaisen Demetrius Vikelasin väistyttyä syrjään kotimaassaan järjestettyjen kisojen jälkeen. 
Vaikka ensimmäiset kisat menestyivät, seuraavat kisat vuonna 1900 Pariisissa (de Coubertinin kotikaupungissa) ja vuonna 1904 St. Louisissa järjestettiin maailmannäyttelyiden yhteydessä eivätkä ne muun ohjelman seassa herättäneet juurikaan kiinnostusta. Coubertin kommentoi ylipäätään maailmannäyttelyinstituutiota sangen kriittisesti: hän syytti sitä viihteellistymisestä ja katsoi, että olympialaisten tapainen urheilullinen kilvoittelu ajaisi rauhanaatetta paremmin kuin teollinen kilpailu ja vertailu näyttelyissä. Sen lisäksi hän piti näyttelyissä pidettyjen tiedekonferenssien arvoa keskinkertaisina, koska tiedemiehet olivat näyttelyissä liiaksi lomatunnelmissa keskittyäkseen tieteen tekemiseen. Coubertin kuitenkin myönsi konferenssien olevan hyviä kontaktienluomispaikkoja, ja lisäksi hän kiitteli vuoden 1893 Chicagon maailmannäyttelyä siitä, että vaikka sielläkin oli viihteellistyminen voimakasta, oli viihde erillisellä Midwayn alueella, kun taas vakavampi puoli oli White Cityssä.[1]
De Coubertin osallistui itse vuoden 1912 olympialaisiin taidelajeissa. Hänen runonsa Oodi urheilulle voitti kultamitalin. De Coubertin käytti kuitenkin salanimeä, ja teoksen kirjoittajiksi mainittiin saksalaiset Georges Hohrod ja Martin Eschbach.[2]
Pierre de Coubertin väistyi KOK:n johdosta ja olympiakomitean jäsenyydestä Pariisin 1924 kisojen jälkeen vuonna 1925[3] mutta toimi järjestön kunniapuheenjohtajana kuolemaansa asti. De Coubertin on haudattu Lausanneen, mutta hänen sydämensä on haudattu erilleen monumenttiin vanhan Olympian raunioiden lähelle.[4]
Lähteet




Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtajat
Luokka:Ranskalaiset aateliset
Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet
Luokka:Ranskalaiset urheiluvaikuttajat
Luokka:Vuonna 1863 syntyneet
Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kennedyn avaruuskeskus

Question: Missä sijaitsee NASA:n avaruustukikohta?



Kennedyn avaruuskeskus (John F. Kennedy Space Center (KSC) on Yhdysvaltain liittovaltion Ilmailu- ja avaruushallinnon Nasan Floridassa sijaitseva avaruuskeskus, joka on nimetty presidentti John F. Kennedyn mukaan. 
Sijainti
Avaruuskeskus sijaitsee Cape Canaveralissa Merrittin saarella, joka on Miamin ja Jacksonvillen kaupunkien puolivälissä, Orlandosta sinne on matkaa noin 50 km suoraan itään. Saari on 55 km pitkä ja 10 km leveä. Se on pinta-alaltaan 567 km². Noin 17000 ihmistä työskentelee alueella pääosin Nasan tai avaruusteollisuuden viroissa ja toimissa. Kennedy Space Center on suosittu matkailukohde museoineen, kiertoajeluineen ja matkamuistomyymälöineen.
Toiminta
Yhdysvallat on käyttänyt aluetta vuodesta 1949, ensin asevoimien ohjusten koeampuma-alueena, 1950-luvun lopusta lähtien avaruusohjelmiin. 
Kaikki miehitettyjen lentojen laukaisut Apollo-ohjelman ajoista lähtien ovat tapahtuneet Kompleksi 39-alueelta. (Launch Complex 39). Kompleksi 39 on ainoa Nasan hallinnoima laukaisukompleksi, joka on edelleen käytössä. Kaikki muut käytössä olevat laukaisualustat sijaitsevat viereisessä Yhdysvaltain ilmavoimien Cape Canaveral Air Force Station -tukikohdassa.
Kompleksi 39

Kompleksiin kuuluu kaksi laukaisutornia (39A ja 39B) sekä jättiläismäinen avaruusaluksen kokoamisrakennus. (3,68 milj. m³) Rakennuksessa koottiin aikanaan Apollo-kuualukset. Nykyisin rakennuksessa valmistellaan avaruussukkulat lähtökuntoon. Saturn V -raketin korkeuden lisäksi rakennuksen mittasuhteista antaa kuvaa sekin, että rakennuksen sisällä oli välillä oma ”ilmastonsa”. Toisinaan, ennen korjaustöiden valmistumista, kokoonpanohallissa satoi siellä vallinneen mikroilmaston vuoksi. Kokoamisrakennuksen ja laukaisualustojen etäisyys on 6 km. (vrt. kuvia.)
Kennedy Space Center keskittyy miehitettyihin lentoihin. Sen ainoa käyttökelpoinen laukaisukompleksi on vain sukkulaohjelmaa varten. Laukaisuja on tyypillisesti muutamia vuosittain. 
Kun Sukkula poistuu käytöstä, Kompleksi 39 piti rakentaa uudelleen Orion-ohjelmassa käytettäville Ares-raketeille sopivaksi. Orion- ja Ares-ohjelmien tultua peruutetuiksi, Yhdysvaltain liittovaltio panostaa kaksi miljardia dollaria viidessä vuodessa KSC:n kehittämiseen. [1]
Muuta

Kaikki NASAn satelliitit ja avaruusluotaimet, esim. 1970-lukujen Viking- ja Voyager-luotaimet, lähetetään nykyisin matkaan Yhdysvaltain ilmavoimien Cape Canaveral -tukikohdasta, joka tietenkin palvelee erityisesti sotilaallisten avaruusalusten, esim. GPS, laukaisuja. 
Lähteet

Aiheesta muualla







Luokka:Avaruuskeskukset
Luokka:Laukaisukeskukset
Luokka:Nasa
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tom Morello

Question: Kuka Tom Morello on?


Tom Morello eli The Nightwatchman (s. 30. toukokuuta 1964) on yhdysvaltalaisen Audioslave-yhtyeen ja Rage Against the Machinen kitaristi. Morello syntyi Harlemissa, New Yorkissa ja kasvoi Chicagon lähellä Libertyvillessä, Illinoisissa.
Hänen äitinsä Mary Morello on kansalaisoikeuksia ja sananvapautta puolustavan järjestön Parents for Rock And Rap</i>in perustaja. Hänen isänsä on Kenian entinen YK-suurlähettiläs Ngethe Njoroge.[1]
Morello valmistui 1986 Harvardin yliopistosta pääaineenaan politiikan tutkimus. Hän muutti Los Angelesiin tarkoituksenaan perustaa yhtye. Hän oli jo aiemmin lukioaikoinaan soittanut yhtyeessä nimeltä Electric Sheep nykyisen Toolin kitaristin Adam Jonesin kanssa. Hän liittyi 1988 yhtyeeseen nimeltä Lock Up, joka ennen hajoamistaan julkaisi yhden albumin. Yhtyeessä soitti rumpuja Brad Wilk, jolle Morello ehdotti uuden yhtyeen perustamista. Morello tapasi Zack De La Rochan losangelesilaisessa klubissa. De La Rocha esitteli Morellon ystävälleen Tim Commerfordille. Nelikko ystävystyi ja perusti lopulta Rage Against the Machinen. Zack De La Rocha erosi yhtyeestä 2000 neljän studioalbumin jälkeen. Jäljelle jääneet jäsenet perustivat Chris Cornellin kanssa Audioslaven. Rage Against The Machine on palannut yhteen seitsemän vuotta kestäneen Audioslaven jälkeen.
Morello on kuuluisa kitaratyylistään, raskaista metallikitaroistaan, joista kuuluisin lienee Arm the homeless, ja hän yhdistelee erilaisia efektejä. Tom käyttää paljon punk- ja funk-tyylisiä riffejä. Hän oli sijalla 26 yhdysvaltalaisen Rolling Stone -lehden Parhaat kitaristit kautta aikojen -artikkelissa.[2]
Morello ja Serj Tankian System of a Downista perustivat Axis of Justice -kansalaisjärjestön, joka järjestää kiertueita tukeakseen vaikeuksissa olevia ihmisiä.[1] Morello on tukenut Yhdysvaltalaista Antifaschistische Aktionin alajaostoa Antifa Torchia esiintymällä heidän kokoelma-CD:llään, jonka tuotot menevät järjestön vankitukirahastoon.[3]
Morello on Star Trek -fani ja on esiintynyt kahdesti Star Trek: Voyager -sarjan jaksoissa. Hän esiintyy myös Guitar Hero III -pelissä.
Keväällä 2013 Morello toimii kitaristi Steven Van Zandtin korvaajana Bruce Springsteenin Australian kiertueella.
Sooloalbumit
Nimellä The Nightwatchman

One Man Revolution, 2007
The Fabled City, 2008
Lähteet


Aiheesta muualla





Luokka:Yhdysvaltalaiset metallimusiikin kitaristit
Luokka:Rage Against the Machine
Luokka:Vuonna 1964 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Quake

Question: Milloin Quake on julkaistu?





Quake on id Softwaren vuonna 1996 julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Quake oli Descentin ohella ensimmäisiä ensimmäisen persoonan ammuntapelejä, joissa maailma koostui lähes täysin kolmiulotteisista objekteista, toisin kuin sen edeltäjissä, jotka käyttivät 2D-spriteja hahmojen ja muiden objektien luomiseen. Quake on Doomin henkinen jälkeläinen. Vaikka pelisarjat ovatkin erilliset, niillä on paljon yhtäläisyyksiä, kuten mielikuvitukselliset vastustajat, scifi-teema sekä neogoottinen ympäristö. Quake ja sen jatko-osat Quake II, Quake III Arena ja Quake 4 ovat myyneet yhteensä yli neljä miljoonaa kappaletta.
Ensimmäistä Quakea odotettiin lehdistössä ja pelaajien keskuudessa todella hartaasti, koska id Softwaren edellinen peli oli ollut niin suuri ilmiö. Julkaisun jälkeen monet ilmaisivat hienoisen pettymyksensä siitä, ettei peli ollut niin vallankumouksellinen kuin mitä odotettiin. Quaken aidosta kolmiulotteisuudesta huolimatta samana vuonna ilmestynyt Duke Nukem 3D näytti suunnilleen yhtä yksityiskohtaiselta, joten Quake ei onnistunut erityisemmin säväyttämään pelaajia grafiikallaan. Etenkin moninpelinä Quake kuitenkin saavutti erittäin suuren suosion ja muodostui Doomin todelliseksi perilliseksi syrjäyttäen muut pelit.
Quake-sarja oli myös ensimmäisiä pelejä, jotka hyödynsivät 3D-kiihdytinkortteja, kuten 3dfx:n Voodoo Graphics -korttia. Vaikka Doom olikin jo tehnyt moninpelin tunnetuksi, Quaken muunnos QuakeWorld tarjosi ensimmäisenä mahdollisuuden moninpeliin Internetin kautta. QuakeWorld oli myös muunneltavissa käännettävällä komentosarjakielellä, QuakeC:llä, joka mahdollisti omien muunnosten tekemisen pelistä, modauksen. 
Ensimmäinen merkittävä muunnos oli Threewaven Capture the Flag (CTF). Lipunryöstö on muodostunut myöhempienkin moninpelien vakioviihteeksi jo Doomissa esitellyn deathmatchin lisäksi. Ehkä suosituin Quaken moninpelimuoto oli Team Fortress, lipunryöstö yhdistettynä eri pelaajaluokkiin, joilla oli omanlaisensa aseistus ja siitä seuraavat rajoitukset ja edut.
Quaken (muunneltua) pelimoottoria käyttäviä pelejä ovat muun muassa HeXen II ja Half-Life (GoldSrc-pelimoottori).
Quaken karttoja yms. voi editoida esimerkiksi QuArK-ohjelmalla. Aikoinaan myös WorldCraft ja Qoole olivat suosittuja karttaeditoreja.
Alustat
Quakesta on tehty versiot useille eri alustoille:
MacSoft julkaisi pelistä version Mac OS:lle vuonna 1997
ClickBOOM julkisti pelistä version Amiga-tietokoneille vuonna 1998[1]
Muuta
Pelin mukaan nimetty QuakeCon-tapahtuma on järjestetty vuosittain vuodesta 1996 lähtien.[2]
Lähteet

Aiheesta muualla

Please use a more specific IMDb template. See the documentation for available templates.



 FreePascal:n lähdekoodit

Luokka:Quake-pelit
Luokka:Sega Saturn -pelit
Luokka:Nintendo 64 -pelit
Luokka:Linux-pelit
Luokka:Windows-pelit
Luokka:Acorn Archimedes -pelit
Luokka:Mac OS -pelit
Luokka:Amiga-pelit
Luokka:Vuoden 1996 videopelit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Westwood Studios

Question: Milloin Westwood Studios perustettiin?



Westwood Studios oli videopelejä kehittävä yritys, jonka perustivat Brett Sperry ja Louis Castle vuonna .[1]
Yritys kehitti muun muassa suositut Command & Conquer -pelit ja on reaaliaikaisten strategiapelien pioneeri.[1]
Yrityksen varhaisia tunnettuja pelejä olivat BattleTech-sarjaan perustuvat pelit. Muita tunnettuja olivat Strategic Simulationsin julkaisema Eye of the Beholder -pelisarja. Dune 2 on usein mainittu ensimmäisenä reaaliaikaisena strategiapelinä, jota seurasi Westwoodin oma Command & Conquer-sarja.[1]
Electronic Arts osti pelistudion vuonna 1998, ja pelitalon toiminta lopetettiin maaliskuussa 2003. Yhtenä syynä lopettamiseen oli Westwoodin pelin Command & Conquer: Renegade huono myyntimenestys. Kun Electronic Arts lopetti Westwoodin, sen halukkaat työntekijät saivat siirtyä EA Los Angeles -studioon (tämä studio valmisti mm. Command & Conquer -sarjan kolmannen ja neljännen osan sekä Red Alert 3:n, mutta ei ole varmaa, aikooko EA Los Angeles jatkaa tulevissa C&C-sarjan peleissä). Kaikki Westwoodin työntekijät eivät siirtyneet EA Los Angelesiin, vaan osa työntekijöistä perusti pelitalon Petroglyph Games.
Westwoodin kehittämiä pelejä

Battletech: The Crescent Hawk's Inception
Blade Runner
Circuit's Edge
Command & Conquer -pelisarja
DragonStrike
Dune-pelisarja
Earth & Beyond
Eye of the Beholder -pelisarja
Lands of Lore -pelisarja
The Legend of Kyrandia -pelisarja
Nox
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Entiset yhdysvaltalaiset videopeliyritykset
Blade (elokuva)

Question: Kuka ohjasi ensimmäisen Blade elokuvan?


Blade on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut kauhu/toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Stephen Norrington ja pääosissa ovat Wesley Snipes ja Stephen Dorff.
Elokuva sai jatko-osat Blade II ja Blade: Trinity. Elokuvan musiikista on julkaistu hip hop -painotteinen albumi.
Juoni lyhyesti

Elokuva kertoo Bladesta, joka on puoliksi ihminen ja puoliksi vampyyri, mutta silti hän metsästää muita vampyyreja. Blade on tottunut vain heikkoihin vampyyreihin, mutta hän saa vastaansa vampyyrien herran, Deacon Frostin, jonka Blade joutuu tappamaan.

Näyttelijät

Tuotanto
Kehitys
Marvel Studios oli kehittänyt elokuvaa vuodesta 1992 alkaen, kun räppäri ja näyttelijä LL Cool J oli mukana elokuvan alustavassa kehittämisessä.[1] New Line Cinema lopulta otti projektin haltuunsa ja David S. Goyer palkattiin tekemään käsikirjoitus. Goyerin mukaan elokuvayhtiö halusi Bladen olevan enemmän parodia, kuin vakavasti otettava elokuva ennen kuin hän suostutteli tuottajia keskittymään synkempään tarinaan.[2]
Roolitus
Elokuvayhtiö kaavaili aluksi Wesley Snipesia 1996 ja sittemmin Denzel Washington ja Laurence Fishburne Bladen rooliin, kunnes Goyerin suosima Snipes valittiin päärooliin. Marc Singer oli alun perin kaavailtu Abraham Whistlerin rooliin Bladen apuriksi. Rooli meni Kris Kristoffersonille. Jet Lille oli tarjottu Deacon Frostin roolia, mutta hän valitsi esiintyä samana vuonna ilmestyneessä Tappava ase 4 elokuvassa. Myös Bruce Paynea oli kaavailtu Frostin rooliin, joka meni lopulta Stephen Dorffille.
Lähteet



Luokka:Toimintaelokuvat
Luokka:Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat
Luokka:David S. Goyerin käsikirjoittamat elokuvat
Luokka:Blade-elokuvat
Luokka:Kungfuelokuvat
Pohjois-Amerikan maantiede

Question: Mikä on Pohjois-Amerikan suurin joki?


Pohjois-Amerikka on 25,3 miljoonaa neliökilometriä pinta-alaltaan ja siten kolmanneksi suurin manner. Manner rajoittuu idästä Atlanttiin, pohjoisesta Jäämereen ja lännestä Tyyneenmereen. Manner kapenee etelään mentäessä, ja Väli-Amerikan kannas yhdistää sen Etelä-Amerikkaan.
Pinnanmuodot
Pohjois-Amerikassa on vanhoja ja nuoria vuoristoja. Nuorten Kordillieerien osat Pohjois-Amerikassa (mm. Kalliovuoret ja Sierra Nevada) kulkevat koko mantereen poikki sen länsipuolelta. Vuoret ovat nuoria poimuvuoria, joissa on aktiivisia tulivuoria. Vuoret nousevat yli neljän kilometrin korkeuteen, ja korkein huippu on Mount McKinley (6 194 m). Vuorijonojen väliin jää tasankoja, altaita, kuten Mojaven aavikko, Kuolemanlaakso ja monet suolajärvet. 
Mantereen itärannikolla kulkee Appalakit, joka on vanha vuorijono. Sen korkein kohta on Mount Mitchell (2 037 m). Vuoriston ja rannikon välissä on rannikkotasanko. Mantereen sisäosa koostuu valtavista tasangoista ja alangoista, ns. preeriasta. Jääkausien aikana suuret osa mannerta oli jäätiköiden peitossa, jotka ovat tehneet Kanadan ja Yhdysvaltojen alueiden sedimenttikerrokset.
Pohjois-Amerikan suurimmat joet ovat Missouri (4 088 km pitkä), Mississippi (3 766 km), Rio Grande (3 034 km), Columbia (2 044 km) ja Saint Lawrence (3 058 km). Saint Lawrence yhdistää Suuret järvet Atlanttiin. Mantereen suurin järvi on Yläjärvi (82 100 km²).
Ilmasto
Pohjois-Amerikan ilmasto vaihtelee alueittain. Ilmasto luonnollisesti kylmenee etelästä pohjoiseen mentäesseä, siten että esim. Floridan ilmaston ollessa trooppinen, Yhdysvaltojen pohjoisosissa on jo neljän vuodenajan mannerilmasto, ja Kanadan pohjoisosissa se muuttuu arktiseksi. Etelä-Kaliforniassa vallitsee välimerenilmasto. Erityisen kuivaa on Pohjois-Meksikossa, Lounais-Yhdysvalloissa ja Kalliovuorten altaissa.
Tornadoja ilmenee laajalla alueella Keski-Yhdysvalloissa, ja mantereen eteläosiin kulkeutuu usein hurrikaaneja.
Kasvillisuus
Erilaiset metsät peittävät laajoja alueita Pohjois-Amerikassa. Lehtipuut viihtyvät hyvin lauhkeassa ilmastossa, ja Kaliforniassa kasvaa nahkealehtistä kasvillisuutta, sekä Australiasta tuotuja eukalyptuspuita. Subboreaalisella alueella kasvaa subboreaalista metsää. Tyynenmeren rannikolla menestyvät kookkaat puulajit, kuten punapuu.
Mantereen keskiosissa kasvaa ruohokasvillisuutta. Preeriaheinää kasvaa tasangon niillä alueilla, joissa vuotuinen sademäärä on yli 750 mm. Muualla menestyvät vain matalat heinäkasvit. Pohjoisessa subboreaalisen vyöhykkeen pohjoispuolella Kanadassa ja Alaskassa on tundrakasvillisuutta, eli pääasiassa pensaita, sammalia, jäkälää ja ruohoja.
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Martin, Penny & Olds, Margaret (toim.)| title = Geographica - suuri maailmankartasto: maanosat, maat, kansat| publisher = Könemann| year = 2003| id = ISBN 3-8290-2481-9| accessdate = 14.12.2007| page = 376}}



*
Mekong

Question: Kuinka pitkä Mekongjoki on?



Mekong ( Khong-joki) on yksi maailman suurimmista joista. Se saa alkunsa Tiibetistä, josta se kulkee Kiinan Yunnanin provinssin, Myanmarin, Thaimaan, Laosin, Kambodžan ja Vietnamin kautta Etelä-Kiinan mereen.
Mekongin varrella sijaitsevat Laosin pääkaupunki Vientiane ja Kambodžan pääkaupunki Phnom Penh.
Mekongin neljän alajuoksun maan yhteistyöelimenä toimii Mekongin jokikomissio MRC, joka on perustettu nykymuodossaan vuonna 1995. Kiina ja Burma/Myanmar eivät ole MRC:n jäseniä.[1]
Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Kambodžan joet
Luokka:Kiinan joet
Luokka:Laosin joet
Luokka:Myanmarin joet
Luokka:Thaimaan joet
Luokka:Vietnamin joet
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Rajajoet
Puolustusvoimain komentaja

Question: Kuka oli Suomen puollustuvoimien ensimmäinen päällikkö?

Puolustusvoimain komentaja johtaa Suomen puolustusvoimien käytännön toimia. Puolustusvoimain komentaja[1] on ylipäällikön alainen. Viran määräaika on viisi vuotta[2] ja eroamisikä 63 vuotta.[1]
Ennen komentajan viran alkamista eli vuoden 1918 loppuun saakka joukkoja komensivat ylipäällikköinä toimineet Gustaf Mannerheim, Karl Fredrik Wilkman, Vilhelm Aleksander Thesleff ja Rudolf Walden. 

Puolustusvoimain komentajat














































































































































henkilös.kausi muu nimike kuin pv:n kom.~ vsotilasarvo komentajanak.
> Karl Fredrik Wilkama

18761919 Suomen armeijan päällikkö[3]
1919-1924 sotaväen päällikkö[4]
1925-1926 sotaväen päällikkö6kenraalimajuri
kenraalimajuri > kenraaliluutnantti
kenraaliluutnantti194718661919 Suomen armeijan päällikkö[3]0,25kenraalimajuri194018831924–1925 sotaväen päällikkö[4]0,75kenraaliluutnantti196018881925 sotaväen päällikkö[4]0,50jääkärieversti194818891926-1933 sotaväen päällikkö[4]
1946-195314kenraalimajuri > kenraaliluutnantti
jalkaväenkenraali196318921933-1939 sotaväen päällikkö[4]6kenraaliluutnantti197518671939-1945 tasavallan pv:n kom.[5]
(oli komentajana 1939-1945 ja tasavallan presidenttinä 1944-1946 myös ylipäällikkö)6sotamarsalkka > Suomen marsalkka1951189019450,40jalkaväenkenraali196518961945–19461kenraaliluutnantti196518941953–19596jalkaväenkenraali196219001959–19656jalkaväenkenraali198519121965–19694jalkaväenkenraali197719141969–19745kenraali197519181974–19839kenraali201119251983–19907kenraali19311990–19944amiraali19381994–20017kenraali19462001–20098amiraali19512009–20145kenraali[6]19592014-2019kenraali
Lähteet




*