khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Kehrääjä

Question: Onko kehrääjä-linnuilla pitkä pyrstö?



Kehrääjä (Caprimulgus europaeus) on kehrääjien (Caprimulgidae) lintuheimoon kuuluva laji. Se on tämän heimon ainoa edustaja laajoilla alueilla Euroopassa ja Aasiassa. 
Koko ja ulkonäkö
Kehrääjä on jokseenkin räkättirastaan kokoinen. Pitkä pyrstö ja pitkät, leveäpäiset siivet. Pää suuri. Höyhenet pehmeitä, harmaita ja ruosteenruskeita. Naamioväri erittäin hyvä, ei juurikaan liiku päiväsaikaan. Nokka on erittäin pieni mutta aukeaa suureksi. Koiraalla käsisiivellä ja pyrstön kulmissa selkeät valkoiset täplät. 
Kehrääjän soidinääni on omalaatuinen - pitkä monotoninen  "rrr...", joka voi jatkua jopa tuntikausia. Normaalisti pitkiä sarjoja jotka koostuvat vain parista äänenkorkeudesta. Koiras läpsyttää siipiään kovaäänisesti soidintaessaan. Kutsuäänenä sammakkomainen "kruik"-kurahdus.
Vanhin suomalainen rengastettu kehrääjä on ollut 7 vuotta 11 kuukautta 20 päivää vanha. Euroopan vanhin on brittiläinen vähintään 11 vuotta 11 kuukautta vanha lintu.
Levinneisyys
Kehrääjä on muuttolintu, joka pesii Etelä- ja Keski-Suomessa ja talvehtii Afrikan savanneilla. Suomessa esiintyy Keski- ja Etelä-Suomessa. Saapuu toukokuussa, poistuu elo-syyskuussa.
Kehrääjä pesii lähes koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Idässä sen esiintymisalue ulottuu Kiinan länsiosiin. Euroopassa pesii 224 000 - 264 000 paria, Suomessa noin 4000 paria. Laji on taantunut viime vuosikymmeninä, ja kuuluu silmälläpidettäviin lintulajeihin.
Elinympäristö
Kehrääjä pesii kuivilla, harvapuustoisilla männikköseuduilla. Viihtyy hakkuuaukeiden, soiden ja kallionlakimänniköiden läheisyydessä.
Lisääntyminen

Kehrääjä ei rakenna pesää, vaan munii munansa maahan. Muninta alkaa tavallisesti kesäkuun puoliväliin mennessä. Pohjaväriltään vaaleita, tummin kiemuraisin suojavärityksen antavin juovin kuvioituja munia on yleensä 2, joskus 3. Molemmat puolisot hautovat, naaras kuitenkin enemmän. Haudonta-aika on noin 2½ viikkoa. Poikasia ruokkivat molemmat vanhemmat.  Poikaset osaavat auttavasti lentää 2-viikkoisina, kunnolla 4−5-viikkoisina. Kehrääjä on sukukypsä 1-vuotiaana.
Ravinto
Kehrääjä syö yöperhosia ja muita yöllä lentäviä hyönteisiä. Jos on sateinen sää, eivätkä hyönteiset lennä, se osaa vaipua horrokseen, ja säästää näin energiaa.
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Jukka Lilja| title = Kehrääjä – Siivet pystyssä| location = Kurikka| publisher = Valmiixi| year = 2017| isbn = 978-952-5965-48-3}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Valto A. Peiponen| title = Kehrääjälintu ja muita horrostavia lintuja| publisher = Omakustanne| year = 2004| isbn = 952-91-7415-2}}
Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Kehrääjälinnut
Kustaa Ahmala

Question: Milloin Kustaa Ahmala syntyi?


Kustaa Ahmala (22. syyskuuta 1867 Lumijoki – 30. elokuuta 1933 Oulu) oli suomalainen kirvesmies ja sosialidemokraattisen puolueen kansanedustaja 1917–1918. Hän oli Oulun Työväenyhdistyksen pitkäaikaisia aktiiveja, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana kuului Työväen pääneuvostoon eli punaisen Suomen eduskuntaan. Hän työskenteli lyhytaikaisesti myös Kansan Tiedon päätoimittajana. 
Elämä
Ahmalan vanhemmat olivat torppari Matti Ahmala ja Liisa Ahmala. Hän työskenteli aluksi renkinä Lumijoella, sen jälkeen sepänapulaisena ja tehdastyöläisenä Oulussa 1890–1897 sekä kirvesmiehenä 1897–1933. Ahmala toimi myös Åströmin kaljatehtaan ja SOK:n Oulun varaston varastonhoitajana. Vuonna 1914 Ahmala oli Oulussa ilmestyneen Kansan Tieto-lehden päätoimittaja.[1]
Kansanedustajaksi Ahmala valittiin Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuoden 1917 eduskuntavaaleissa. Sisällissodan aikana hän oli punaisten postineuvoston sekä Työväen pääneuvoston jäsen. Sodan jälkeen Ahmala asetettiin syytteeseen valtiopetoksesta ja hänen kansanedustajantoimensa katsottiin lakanneen 16. toukokuuta 1918. Vuodet 1918–1922 Ahmala oli vankilassa poliittisista syistä.[1]
Ahmala kuului Oulun kaupunginvaltuustoon vuosina 1906−1908 ja 1930−1933. Hän oli myös sosialidemokraattisen puolueen puolueneuvoston jäsen ja Oulun läänin eteläisen vaalipiirin sosialidemokraattisen piirijärjestön puheenjohtaja.[1]
Perhe
Kustaa Ahmala oli naimisissa Sofia Kaakisen kanssa. Perheeseen syntyi yhdeksän lasta. Heistä tunnettuja ovat yhden runoteoksen julkaissut postimies Kössi Ahmala, jonka valkoiset teloittivat sisällissodan loppuvaiheessa Viipurissa, sekä valkoisten puolella taistellut jääkärivääpeli Otto Johannes Ahmala.[2]
Lähteet


Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Oulun vaalipiiri
Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut
Luokka:Suomen sisällissodan punaiset
Luokka:Työväen pääneuvoston jäsenet
Luokka:Suomalaiset päätoimittajat
Luokka:Vuonna 1867 syntyneet
Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Monitieteisyys

Question: Mitä tarkoittaa monitieteinen?


Monitieteisyys viittaa akateemiseen instituutioon, jossa on edustettuna useita tieteenaloja, tai tutkimukseen, jossa hyödynnetään eri tieteenaloja.
Monitieteisessä instituutiossa voidaan opiskella, tutkia ja opettaa laajaa tieteenalojen kirjoa. Monitieteinen tutkimus on luonteeltaan kokoavaa. Yhteistä tutkimusongelmaa tai -aluetta tarkastellaan ryhmätyön tapaan eri alojen kysymyksenasetteluista, menetelmistä ja teoreettisista lähtökohdista käsin. Eri osatutkimusten integroituminen tapahtuu yleensä loppuraportin tasolla. Eri tieteiden välillä ei kuitenkaan välttämättä synny todellista vuorovaikutusta, vaan nämä pysyvät ja toimivat erillisinä paradigmoina tai ”perinteisinä tieteinä”.[1]
Monitieteisyydelle läheisiä käsitteitä ovat tieteidenvälisyys ja poikkitieteisyys. Tieteidenvälisyydessä tutkimuksellisen integraation oletetaan toteutuvan myös analyysin muotoutumisessa ja sisällössä itse tutkimusprosessin kuluessa. Poikkitieteisyys edellyttää lisäksi käsitteellistä ja metodologista yhtenäisyyttä sekä prosessia, jossa teoreettinen viitekehys yhdistää erilliset osa-analyysit.[1]
Esimerkkejä
Monitieteisiä aloja syntyy tutkimuskohteen mukaan, ja monitieteisyys on usein hankekohtaista. Esimerkiksi ilmastonmuutoksen mahdolliset haitat ovat johtaneet ilmiöiden tutkimiseen, ja sitä varten on perustettu uusi tieteenala. Monitieteinen tutkimus on usein soveltavaa.
Geotieteet: tutkimuskohde on Maa ja sen kaikkia osia tutkitaan muun muassa fysiikan, biologian, limnologian, perinteisen maantieteen ym. keinoin.
Ilmastonmuutoksen tutkimus: kohteena on uudehko, merkittävä tutkimuskohde, jonka selvittämiseksi tarvitaan useiden tieteenalojen menetelmien ja jo saavutettujen tulosten yhdistämistä.
Nanotiede: tutkimuskohde on tietyn mittakaavan ilmiöt, tässä nanometrin luokkaa olevat kappaleet.
Geobiologia: tutkimuskohde on elollisen luonnon ja maan kuoren välinen suhde, joskus myös elollisen luonnon ja ilmakehän välinen suhde.
Nuorisotutkimus: tutkimuskohde on ikäryhmä ja siihen liittyvät ilmiöt joita tutkitaan muun muassa yhteiskuntatieteellisin ja kulttuurintutkimuksen keinoin.[2][3][4]
Myös koulutuksessa on 2000-luvulla alettu painottaa entistä enemmän monitieteisyyttä. Esimerkkinä on diplomi-insinöörin tutkintoon tähtäävä informaatioverkostojen tutkinto-ohjelma, jossa pyritään yhdistämään tekniikan ja talouden opintoja humanistisiin tieteisiin.
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Mikkeli, Heikki & Pakkasvirta, Jussi| title = Tieteiden välissä? Johdatus monitieteisyyteen, tieteidenvälisyyteen ja poikkitieteisyyteen| location = Helsinki| publisher = WSOY Oppimateriaalit| year = 2007| id = ISBN 978-951-0-31780-8}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Repko, Allen F – Szostak, Rick – Phillips Buchberger, Michelle| title = Introduction to Interdisciplinary Studies| location = Los Angeles| publisher = Sage| year = 2014 [2013]| isbn = 978-1-4522-5660-3}}
Aiheesta muualla


*
Oleminen ja aika

Question: Mikä oli Martin Heideggerin pääteos vuodelta 1927?


Oleminen ja aika () on saksalaisen filosofin Martin Heideggerin pääteos vuodelta 1927. Suomeksi sen julkaisi Vastapaino vuonna 2000. Yksi kirjan pääteemoista on saksankielinen termi Dasein, joka käännetään suomeksi usein täälläoloksi. Kirja kuuluu 1900-luvun filosofian keskeisiin teoksiin, ja se on omistettu Edmund Husserlille.
Aiheesta muualla
Jalava, Marja:  Historiallisia arvosteluja 7/2000.
Julkunen, Pertti: . niin & näin 2/2000, 20–26.
Karvonen, Erkki:  Aamulehti 29.6.2000.
Kunnas, Tarmo:  Helsingin Sanomat 3.6.2000.
Niemi-Pynttäri, Risto:  niin & näin 2/2000, 12–13.
Toikka, Pekka: . niin & näin 2/2000, 5–11.
Toikka, Pekka: . niin & näin 2/2000, 14–16.
Wahlstedt, Pekka:  Tieteessä tapahtuu 2/2001.
Varto, Juha: . niin & näin 2/2000, 17.
Vähämäki, Jussi: . niin & näin 2/2000, 18.

Luokka:Kirjat filosofiasta
Luokka:Saksalaiset tietokirjat
Luokka:Vuoden 1927 kirjat
Roš hašana

Question: Mitä roš hašana tarkoittaa?


Roš hašana (, vuoden alku) on juutalaisten uudenvuoden juhla. Sitä vietetään tišri-kuun ensimmäisenä ja toisena päivänä. Roš hašana aloittaa kymmenen katumuspäivän jakson, joka päättyy jom kippuriin.
Juutalaisuuteen kuuluu itse asiassa kaikkiaan neljä uudenvuoden juhlaa. Mišnan mukaan roš hašana aloittaa kuitenkin uuden kalenterivuoden laskemisen. Toora viittaa juhlaan päivänä, jolloin tulee puhaltaa torvea eli šofaria (). Roš hašanaa nimitetään myös tuomion päiväksi (jom hadin) ja muistamisen päiväksi (jom hazikkaron).
Tavat ja perinteet

Roš hašanan viettoon kuuluu oleellisena osana šofarin puhaltaminen synagogan jumalanpalveluksissa. Sitä soitetaan koko uuttavuotta edeltävän elul-kuun ajan. Šofar on pässinsarvesta valmistettu torvi, jonka äänen on tarkoitus havahduttaa kuulija odottamaan lähenevää tuomiota.
Roš hašanan ensimmäisen päivän iltapäivänä harjoitetaan joskus tašlih-perinnettä. Siinä menneen vuoden synnit ja virheet pannaan symbolisesti pois heittämällä leivänpaloja tai kiviä veteen.
Roš hašanan aikaan syödään usein omenia ja hunajaa, jotka kuvaavat toivoa "makeasta" uudesta vuodesta. Toinen perinteinen uudenvuoden ruoka on pyöreä hala-leipä, joka symboloi vuoden kiertokulkua. Muut traditiot ovat lähinnä paikallisia, mutta usein uudenvuoden aterialla syödään kieltä tai muuta eläimen pään osaa.
Lähteet
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Ruth Kozodoy: Juutalaiset juhlapäivät. ISBN 951-719-922-8.


Luokka:Juutalaiset juhlapäivät
Luokka:Uudenvuodenjuhlat
Meklari

Question: Mitä meklari tarkoittaa?


Meklari on kaupankäynnissä myyjän ja ostajan välinen välittäjä. Esimerkiksi pörssissä meklari on arvopapereiden osto- ja myyntitarjousten välittäjä.[1]
Pörssimeklari
Meklari vastaanottaa asiakkailta toimeksiantoja, muokkaa niitä ja välittää ne pörssiin toteutettaviksi. Joissain tilanteissa meklari on suoraan yhteydessä asiakkaisiin ehdottaen toimeksiantoja. Yleensä meklarina toimiminen edellyttää ko. pörssin antamaa koulutusta kaupankäyntitavoista, -säännöistä sekä -järjestelmästä tai pörssin vastaavan tutkinnon suorittamista.
Meklarin työn kuva on muuttunut radikaalisti viimeisten vuosikymmenten aikana. Perinteisesti meklari on ollut pörssitalossa välitysliikettä edustanut henkilö, jolla oli oikeus antaa pörssiin toimeksiantoja välittäjän nimissä (huutokaupankäynti). Kaupankäynnin siirtyessä tietojärjestelmiin meklari siirtyi vähitellen pois pörssitaloista ja hoiti viestinnän pörssin kanssa kaupankäyntijärjestelmän kautta. Pääosan toimeksiannoista meklari kuitenkin vastaanotti edelleen perinteisesti puhelimitse. Kaupankäynnin automatisoituessa meklarin työn osaksi on tullut yhä enemmän verkkopalveluista tai muilta välittäjiltä saapuvan toimeksiantovirran tarkkailu. Osa meklareista valvoo tällaisten toimeksiantojen välitystä pörssiin sekä suorittaa tarvittavat muokkaus- ja korjaustoimet. Toisaalta osa meklareista hoitaa perinteisemmällä mallilla paljon yhteydenpitoa vaativia instituutioasiakkaita.
Katso myös
Vakuutusmeklari
Huutokauppa
Lähteet

Luokka:Sijoittaminen
Luokka:Talousalan ammatit
Luokka:Velvoiteoikeus
Stanton Friedman

Question: Kuka Stanton Friedman oli?


Stanton Terry Friedman (s. 29. heinäkuuta 1934) on yhdysvaltalainen ufologi. Hän valmistui Chicagon yliopistosta 1955.[1] ja toimi 14 vuotta ydinfyysikkona yhtiöissä:General Electric, General Motors, Northrop Grumman Electronic Systems, TRW|TRW Systems, Aerojet General Nucleonics ja McDonnell Douglas.
Friedman oli virallisena tutkijana Roswellin tapauksessa.[2]
SETI-ohjelmasta hänellä on poikkeava näkökanta.[3]
1968 Friedman esitti kongressin edustajainhuoneessa, että UFOt ovat totta. [4]
Argumentit
Kaksi argumenttia [5]
On olemassa erittäin runsaasti todistusaineistoa siitä, että planeetallamme on älykästä elämää, jota emme tunne.
Suuri osa tutkimusaineistosta on ollut salaista vuodesta 1947.
Videot
 -  - Talvi 2006
 - haastattelu Stanton Friedman
2 DVDs - FLYING SAUCERS ARE REAL DVD (NOT VHS) Vol. 1, 1993 Video 84 min. (Filmed at Kennedy Space Center) FLYING SAUCERS ARE REAL Vol. 2, 1996
2006 2 disc DVD "UFO SECRET MJ-12: Do You Believe in Majic?". "Includes Canadian TV Broadcast "Do You Believe in Majic?" (Mostly Stan Friedman vs. Karl Pflock + Stan Friedman's Lecture at Aztec 2003 about Roswell and MJ-12++ outtakes from DYBM.
RECOLLECTIONS OF ROSWELL DVD 105 min. 27 Roswell todistajaa.
"Are Flying Saucers Real?" VHS, USAF majuri James Magaha. Middle Tenn. State Univ. tammikuu 2004.
 (1979) VHS - 92 min.
Audio
CD:t
UFOs: The Real Story (1996) [6]
New CD of the Ramey Memo Scans and Enhancements [6]
Radiohaastattelut
Binnall of America -  and  - December 24, 2005
Binnall of America -  and  - December 23, 2006
Binnall of America -  and  - December 23, 2007
Binnall of America -  and  - December 22, 2008
Lähteet

Aiheesta muualla
Kotisivu

Haastattelu


Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot
Luokka:Yhdysvaltalaiset ufotutkijat
Luokka:Vuonna 1934 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
David Duchovny

Question: Kuka esitti miespääosaa televisiosarjassa Salaiset kansiot?


David William Duchovny (s. 7. elokuuta 1960 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan televisiosarjassa Salaiset kansiot, jossa hän näyttelee FBI-agentti Fox Mulderia. Salaisista kansioista on tehty myös kaksi elokuvaa, joista uudempi (X-Files: Usko koetuksella) sai ensi-iltansa vuonna 2008. Ennen Salaisia kansioita Duchovnyn tunnetuin rooli oli Twin Peaks -televisiosarjassa, jossa hän esitti transvestiittia DEA:n agenttia. Salaisten kansioiden jälkeen Duchovnyn suosituin rooli on ollut pääosa televisiosarjassa Californication.
Yksityiselämä
David Duchovny meni naimisiin Téa Leonin kanssa vuonna 1997. Heillä on kaksi lasta, tytär Madelaine West (s. 1998) ja poika Kyd Miller (s. 2002).[1] Vuoden 2008 elokuussa Duchovny hakeutui vieroitushoitoon seksiriippuvuutensa takia. Duchovnyn ja Leonin avioero astui voimaan heinäkuussa 2014.[2]
Kirjat
Duchovnylta julkaistiin kirja Holy Cow: A Modern Day Fairy Tale helmikuussa 2015. Duchovnyn mukaan kirja on satu aikuisille ja lapsille[3], ja se kertoo Elsie Bovary -nimisestä lehmästä, joka ystävystyy juutalaisen Shalom-sian ja iPhonea käyttävän Tom-kalkkunan kanssa. Eläimet kiertävät maailmaa ja saavat aikaan rauhan Israelin ja Palestiinan välille.[4] Suomeksi se ilmestyi helmikuussa 2016 nimellä Pyhä lehmä (Like).[5]
Duchovnyn seuraava kirja oli Bucky F*cking Dent, joka julkaistiin marraskuussa 2017.[6]
Toukokuussa 2018 ilmestyy Duchovnyn kolmas kirja, Miss Subways.[7]
Elokuvat
Working Girl – tieni huipulle (Working Girl, 1988)
New Year's Day (1989)
Denial (1990)
Huonoa seuraa (Bad Influence, 1990)
Julian kaksi rakastajaa (Julia Has Two Lovers, 1991)
Apua! Lapsenvahti kuoli – eihän kerrota äidille (Don't Tell Mom the Babysitter's Dead, 1991)
Ekstaasi (The Rapture, 1991)
Ruby (1992)
Beethoven (1992)
Venice/Venice (1992)
Chaplin (1992)
Kalifornia (1993)
Kuoleman koukussa (Playing God, 1997)
X-Files – taistelu tulevaisuudesta (The X-Files: Fight the Future, 1998)
Palaa luokseni (Return to Me, 2000)
Evoluutio (Evolution, 2001)
Zoolander (2001)
Full Frontal (2002)
Connie and Carla (2004)
House of D (2004)
X-Files: Usko koetuksella (The X-Files: I Want to Believe, 2008)
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Luokka:Juutalaiset näyttelijät
Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat
Luokka:Amerikanvenäläiset
Luokka:Amerikanjuutalaiset
Luokka:Vuonna 1960 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelo maastohiihdon olympiamitalisteista

Question: Kuka oli ensimmäinen Norjan maastohiihdon olympiavoittaja?


Maastohiihto on ollyt talviolympialaisten kisaohjelmassa vuonna järjestetyistä 1924 ensimmäisistä talviolympialaisista lähtien. Maastohiihdon olympiahistorian menestynein maa on ollut Norja. Mieshiihtäjistä eniten mitaleita on saavuttanut Bjørn Dæhlie ja naishiihtäjistä Marit Bjørgen.[1][2]
Miehet
18 ja 15 km

50 km

Yhdistelmähiihto

Viesti

Sprintti

Parisprintti

10 km

30 km

Naiset
10 km

20/30 km

Yhdistelmähiihto

Viesti

Sprintti

Parisprintti

5 km

15 km

Lähteet


Maastohiihto
Luokka:Maastohiihto olympialaisissa
Alkuperäiskansa

Question: Miten tataari määritellään?


Alkuperäiskansa on (vähemmistönä oleva) kansallisuus, joka on jonkin alueen alkuperäistä väestöä.[1] Alkuperäiskansat muodostavat noin 6 prosenttia maailman väestöstä, ja pelkästään Intiassa on yli 100 miljoonaa alkuperäiskansoihin kuuluvaa ihmistä.[2]
Alkuperäiskansa on määritelty esimerkiksi kansainvälisen työjärjestön ILO:n yleissopimuksessa numero 169. Sen mukaan näille kansoille on ominaista, että ne polveutuvat väestöstä, joka maan valloituksen tai asuttamisen tai nykyaikaisen kansallisvaltion muodostumisen aikaan asui maassa. Toiseksi alkuperäiskansat ovat eläneet pitkälti riippumattomina aluetta hallitsevasta valtiosta ja säilyttäneet kielelliset, kulttuuriset ja yhteisölliset ominaispiirteensä ainakin osittain ympäröivästä valtakulttuurista erillisinä. Tällaiset määritelmät ovat kuitenkin tulkinnallisia. Saamelaisille on myönnetty alkuperäiskansan asema Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Venäjällä. Näistä maista vain Norja on ratifioinut ILO:n sopimuksen.
Arkeologian professori Ari Siiriäinen pitää termiä "alkuperäiskansa" harhaanjohtavana. "Termi pitää sisällään ajatuksen siitä, että jokin kansa voisi omistaa asuttamansa maa-alueen siksi, että he ovat alueen ensimmäisiä asukkaita", vaikka usein he ovat vain syrjäyttäneet jonkin vielä aikaisemman kansan. Myös sana "kansa" on kiistanalainen ja mielivaltainen käsite.[3]
Yhdistyneiden kansakuntien julkaiseman selvityksen mukaan alkuperäiskansojen eliniänodote on lyhyempi kuin muulla väestöllä. Syynä ovat muun muassa köyhyys, aliravitsemus ja tartuntataudit.[4]
Alkuperäiskansat ja luonto

80 prosenttia maapallon biodiversiteetistä on alkuperäiskansojen alueella. Alkuperäiskansojen laajemmat maaoikeudet hillitsevät tutkimuksen mukaan ilmastonmuutosta, ja ovat taloudellisin keino suojella metsiä ja siten sitoa hiilidioksidia. Alkuperäiskansat harjoittavat metsissään usein perinteistä ja kestävää elämäntapaa.[2]
Professori Siiriäisen mukaan "alkuperäiskansat" kuluttavat luontoa kuten muutkin, jopa asumiskelvottomaksi. Vaikka ihmisten vähyyden kehittymättömän teknologian vuoksi tämä kulutus jää joskus vähäisemmäksi, se ei hänen mielestään tarkoita, että alkuperäiskansa "ymmärtäisi luontoa" tai "olisi yhtä luonnon kanssa".[3]
Alkuperäiskansoja
Huomattavia eurooppalaisia alkuperäiskansoja ovat baskit, saamelaiset, Krimin tataarit, nenetsit, samojedit, komit sekä adygelaiset kansat, kuten tšerkessit. Afrikassa monia kansoja pidetään alkuperäiskansoina, vaikka he ovatkin erityisen usein syrjäyttäneet aiempia kansoja, osa melko äskettäin. Amerikassa kaikkia 1400-luvun eurooppalaisvalloittajien edeltäjistä polveutuvia pidetään alkuperäiskansoina (intiaanit, eskimot). Aasiassa alkuperäiskansoja ovat esimerkiksi armenialaiset, Pohjois-Irakin assyrialaiset, Hokkaidon ainut ja lukemattomat muut. Muualla heitä ovat muun muassa Australian aboriginaalit ja Uuteen-Seelantiin noin 1280 saapuneet maorit.
Katso myös
Kansainvälinen maailman alkuperäiskansojen päivä
Alkuperäiskansojen oikeudet
Lähteet

Aiheesta muualla
, alkuperäiskansojen oikeuksien osaamiskeskus.

*
Luokka:Etniset ryhmät
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Pieni merenneito (patsas)

Question: Missä kaupungissa on Pieni merenneito patsas?





Pieni merenneito on Kööpenhaminan satamassa sijaitseva kuvanveistäjä pientä merenneitoa esittävä Edvard Eriksenin pronssiveistos. Se on sijoitettu rantakiville keskeisen Churchill-puiston merenpuoleiseen reunaan. Patsas paljastettiin elokuussa 1913.
Edvard Eriksen veisti patsaan Carlsbergin panimosukuun kuuluneen Carl Jacobsenin toimeksiannosta. Jacobsen oli ihastunut H. C. Andersenin satuun ”Pieni merenneito” perustuvaan balettiin. Vuonna 1909 pääosaa esittänyt ballerina Ellen Price ei suostunut patsaan malliksi, joten veistoksen mallina oli Eriksenin vaimo Eline Eriksen.[1]
Pieni merenneito on nykyisin Kööpenhaminan symboli ja kaupungin tunnetuimpia turistinähtävyyksiä.
Ilkivaltaa ja ongelmia
Pieni merenneito on joutunut useasti ilkivallan kohteeksi, ja sen pää on sahattu kahdesti irti.[1] Ensimmäinen vakava ilkityö sattui vuonna 1964, kun joku sahasi merenneidolta pään kaulasta poikki. Päätä ei löydetty, ja patsaalle jouduttiin valamaan uusi pää. Vuonna 1984 merenneidon oikea käsi oli sahattu poikki, mutta kaksi katuvaa nuorta palautti käden parin päivän kuluttua. Vuonna 1998 merenneidon pää oli jälleen sahattu irti, mutta myöhemmin tuntematon henkilö palautti pään läheiselle televisioasemalle, ja se saatiin takaisin paikoilleen. Toukokuussa 2017 merenneito oli puolestaan maalattu punaiseksi vastalauseena Färsaarten valaiden pyynnille.[2]
Vierailu Shanghain maailmannäyttelyssä
Pientä merenneitoa on siirretty vain kerran, kun se vuonna 2010 vieraili Shanghain maailmannäyttelyssä.[1] [3] Patsaan puolivuotisen poissaolon ajan sen tilalla oli videoinstallaatio.[4]
Jäljennökset
Pienestä merenneidosta on tehty jäljennös Yhdysvalloissa Michiganin Greenvillen kaupunkiin. Toinen jäljennös on tehty Iowaan Kimballtonin pikkukaupunkiin.[5] Kummassakin kaupungissa on merkittävä tanskalaisperäinen väestö.[6] Eriksenin perilliset ja oikeudenomistajat nostivat syytteen Greenvillen kaupunkia vastaan ja vaativat korvauksia, mutta myöhemmin syytteet peruttiin.[5]
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
.
Solodtshenko, Larisa: . Radio Venäjän ääni 25.8.2013.
Coordinates: 


Luokka:Veistokset
Luokka:Kööpenhaminan kulttuuri
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Billie Jean King

Question: Kuka oli Billie Jean King?


Billie Jean King (o.s. Moffitt, s. 22. marraskuuta 1943 Long Beach, Kalifornia, Yhydsvallat)[1] on yhdysvaltalainen tennispelaaja ja ensimmäisiä naispuolisia tennisammattilaisia. Hän kilpaili vuodet 1959–1983 ja voitti urallaan yhteensä 39 Grand Slam -turnausta: 12 kaksinpelissä, 16 nelinpelissä ja 11 sekanelinpelissä.[2]
1970-luvun alussa King oli kahdeksan muun naispelaajan kanssa panemassa alulle naistenniksen ammattilaiskiertuetta, jonka nykymuoto tunnetaan nimellä Women’s Tennis Association (WTA).
King on tunnettu seksismin vastustaja niin urheilussa kuin yhteiskunnassakin. Sovinistiksi tunnustautunut entinen Wimbledonin mestari Bobby Riggs hävisi itseään parikymmentä vuotta nuoremmalle Kingille kuuluisan ottelun vuonna 1973 rehenneltyään, ettei kukaan nainen voita häntä ikinä tenniksessä. Ottelusta on tehty palkittu televisioelokuva When Billie Beat Bobby 2001, jonka pääosia näyttelevät Holly Hunter ja Ron Silver. Dokumentissa Battle of the Sexes (2017) on ottelusta jaksoja[3].
Popmuusikko Elton John omisti Kingille kappaleensa ”Philadelphia Freedom”.[4] Nimi tulee Philadelphia Freedoms -tennisjoukkueesta, jota King valmensi. Merkittävää oli, että joukkueessa oli myös miehiä, joten King oli ensimmäinen nainen, joka valmensi miehiä ammattiurheilussa.[5]
King hyväksyttiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1987.[1] Vuonna 1990 aikakauslehti Life nimesi hänet yhdeksi sadasta vaikutusvaltaisimmasta amerikkalaisesta 1900-luvulla.
28. elokuuta 2006 Yhdysvaltojen tennisliitto nimesi Flushing Meadowsin tenniskeskuksen uudelleen USTA Billie Jean King National Tennis Centeriksi.[6] Se on maailman suurin urheiluareena, joka on nimetty naisen mukaan.
Suomalainen Urheilulehti arvioi Kingin 2009 kaikkien aikojen neljänneksi parhaaksi homo- tai biseksuaaliseksi urheilijaksi.[7]
Lähteet

Aiheesta muualla
 jossa nähdään otteita Kingin ja Bobby Riggsin ottelusta. (Katsottavissa marraskuun 2018 alkupuolelle saakka
 at the Women's Tennis Association
. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 IMDb:ssä

Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat
Luokka:Presidential Medal of Freedom
Luokka:Vuonna 1943 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ajattelija (taideteos)

Question: Milloin ajattelija patsas on valmistunut?


Ajattelija () on Auguste Rodinin tunnetuimpia pronssiveistoksia. Se kuvaa miestä, joka on syventyneenä ajatuksiinsa käyden voimakasta sisäistä kamppailua. Veistosta käytetään usein kuvaamaan filosofiaa.
Ajattelija oli osa Helvetin portti -veistosryhmää.
Teos
Veistoksen alkuperäinen nimi oli Runoilija. Se oli osa pariisilaisen Musée des Arts Décoratifsin toimeksiantoa. Museo antoi Rodinille tehtäväksi valmistaa monumentaalinen teos museon ovelle. Rodin ideoi teoksen Danten Jumalaisen näytelmän pohjalta. Kukin teoksen henkilöhahmo esitti yhtä Danten teoksen päähenkilöä. Ajattelijan oli alun perin tarkoitus esittää Dantea Helvetin portilla pohdiskelemassa tunnettua runoaan. Veistoksen tehtävänä oli kuvata niin älyä kuin runouttakin.
Rodin valmisti ensimmäisen pienen kipsiversion noin vuonna 1880. Ensimmäinen suurikokoinen valos valmistui vuonna 1902. Se kuitenkin esiteltiin yleisölle vasta vuonna 1904. Siitä tuli Pariisin kaupungin omaisuutta, ja se sijoitettiin Panthéonin edustalle vuonna 1906. Vuonna 1922 se siirrettiin kuitenkin Hôtel Bironiin, joka muutettiin Musée Rodiniksi.
Teoksesta tuli Rodinin tunnetuin teos mahdollisesti, koska se on ikoninen älyllisen toiminnan kuvaus. Vastaavasti sitä on käytetty usein satiireissa, mikä sai alkunsa jo Rodinin elinaikana. Esimerkiksi Armand Hammer kertoi, että tavatessaan Leninin vuonna 1922 hän antoi tälle pienen patsaan, joka esitti simpanssia samassa asennossa kuin Ajattelija. Tämä kuvasi Hammerin mukaan Leninin darwinistista ajattelua.
Syyskuusta 2006 alkuperäinen valos on ollut esillä Sakip Sabancı -museossa Istanbulissa.
Valokset
"Ajattelijasta" on olemassa yli kaksikymmentä eri kokoista valosta museoissa eri puolilla maailmaa. Näistä mainittavimpia ovat:
Alte Nationalgalerie, Berliini, Saksa
Musée Rodin Pariisi, Ranska
Saint Paul De Vence, Ranska
Cleveland Museum of Art (veistos vaurioitunut pahoin vuonna 1970)
Columbia University, New York City
Detroit Institute of Arts
Laekenin hautausmaa, lähellä Brysseliä, Belgia
Nelson-Atkins Museum of Art, Kansas City, Missouri
Kioton kansallismuseo
Sakıp Sabancı -museo, Istanbul, Turkki
Louisvillen yliopisto, Louisville, Kentucky
The Rodin Museum, Philadelphia, Pennsylvania
The California Palace of the Legion of Honor, San Francisco
Stanfordin yliopisto, Stanford, Kalifornia
Museo Soumaya, México City, México
Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Ranskan taide
Luokka:Veistokset
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Areena 5

Question: Milloin Areena 5 on julkaistu?


Areena 5 on suomalaisen Areena-tietokonepelisarjan viides osa. Pelissä pelaaja on gladiaattorijoukkueen valmentaja. Taistelut käydään kuvitteellisessa paikassa nimeltä Riimukallio. Taisteluiden välissä voi värvätä uusia gladiaattoreita, kouluttaa niitä tai ostaa loitsuja tai aseita.
Pelaaminen
Pelissä on neljä vaikeusastetta, Helppo, Normaali, Vaikea ja Mahdoton. Vaikeustaso määrittää pelaajan käytettävissä olevan pelinsisäisen valuutan määrän.
Lyöntiaseita on neljää eri tyyppiä: keihäitä, miekkoja, kirveitä ja nuijia. Nuijat ovat kalleimpia, mutta ne tönäisevät kohdetta eniten. Keihäät taas halvimpia, mutta ne tönäisevät kohdetta vähiten. Miekat ja kirveet ovat ääripäiden väliltä. Tönäisty gladiaattori voi osua seinään aiheuttaen lisävahinkoa, tippua areenalta tai osua toiseen gladiaattoriin haavoittaen molempia. Pelissä on myös jousia ja varsijousia. Jousella voi ampua joka vuoro, mutta ammukset saattavat loppua kesken pidemmässä taistelussa. Varsijousi pitää ladata joka toinen vuoro, mutta ne ovat halvempia ja tekevät enemmän vahinkoa.
Pelissä esiintyy useita eri rotuja, joiden ominaisuuksien arvot vaihtelevat. Ominaisuuksia ovat voima, nopeus, mana ja kesto. Joka kuukausi jonkun Riimukallion kaupungissa vaikuttavan rodun jumalan onnistuu päästä ylivertaiseen asemaan muihin nähden. Kyseisen rodun edustajien tekemät vahingot ja loitsujen vaikutukset ovat siinä kuussa kaksinkertaiset. Samassa joukkueessa ei saa olla kahta samaa rotua edustavaa gladiaattoria.
Gladiaattoreiden kykyihin vaikuttaa kolme tekijää: gladiaattorin moraali, gladiaattorin haavoittumisaste ja gladiaattoriin vaikuttavat loitsut. Ennen taistelua valitaan kuuden gladiaattorin muodostelma. Gladiaattoreita ohjataan joko hiirellä tai nuolinäppäimillä. Pelissä pelataan divisioonaotteluita sekä cup-otteluita. Divisioonia on neljä, joissa kussakin on neljä joukkuetta. Pelaaja aloittaa neljännestä divisioonasta ja tavoite on nousta vuosien myötä ensimmäisen divisioonan voittajaksi. Divisioonan voittaja nousee ylempään divisioonaan ja häviäjä tippuu alempaan.
Gladiaattorit kehittyvät taistelemalla ja niitä voi kouluttaa koulussa. Maksua vastaan voi kasvattaa gladiaattorien voimaa, nopeutta, manaa ja kestoa. Ne jäävät eläkkeelle 35-vuotiaina kauden jälkeen, ja ovat nuorimmillaan 20-vuotiaita.
Peli päättyy, jos pelaaja eroaa managerin tehtävästään, tai jos pelaajan saama arvostus laskee alle 10:n. Johtokunta määrittelee pelaajan saaman arvostuksen ottelutulosten perusteella. Jos arvostus tippuu alle 10:n, pelaaja joutuu palkkamurhaajan uhriksi. 
Aiheesta muualla




Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit
Megami Tensei

Question: Milloin Megami Tensei -sarjan ensimmäinen peli on julkaistu?


Megami Tensei () on japanilainen roolipelisarja. Sarjan ensimmäinen peli, Digital Devil Story: Megami Tensei, julkaistiin vuonna 1987. Se perustuu vuotta aiemmin ilmestyneeseen Aya Nishitanin samannimiseen romaaniin.[1] Pelisarjalle on myöhemmin alkanut tulla useita spin-off -sarjoja.
Useimmissa peleistä on päähenkilönä hiljainen protagonisti (), jolla ei ole äänitettyä dialogia (lukuun ottamatta joitakin lyhytkestoisia äännähdyksiä) ja jonka persoonallisuus perustuu täysin pelaajan tekemiin valintoihin.
Sarjaan on tehty myös anime-sarjoja sekä manga-sarjakuvia.
Sarjan pelit
Pääsarja
Digital Devil Story: Megami Tensei (1987)
Digital Devil Story: Megami Tensei II (1990)
Shin Megami Tense</i>i
Shin Megami Tensei (1992)
Shin Megami Tensei II (1994)
Shin Megami Tensei if... (1994)
Shin Megami Tensei III: Nocturne (2003)
Shin Megami Tensei: Strange Journey (2009)
Shin Megami Tensei IV (2013)
Shin Megami Tensei IV: Apocalypse (2016)
Shin Megami Tensei V (julkaisuajankohta tuntematon)
Devil Summoner
Shin Megami Tensei: Devil Summoner (1995)
Shin Megami Tensei: Devil Summoner: Soul Hackers (1997)
Shin Megami Tensei: Devil Summoner: Raidou Kuzunoha vs. The Soulless Army (2006)
Shin Megami Tensei: Devil Summoner 2: Raidou Kuzunoha vs. King Abaddon (2008)
Persona
Revelations: Persona (1996)
Shin Megami Tensei: Persona (2009), käsikonsolit
Persona 2: Innocent Sin (1999)
Shin Megami Tensei: Persona 2: Innocent Sin (2011), käsikonsolit
Persona 2: Eternal Punishment (2000)
Persona 2: Eternal Punishment (2012), käsikonsolit
Shin Megami Tensei: Persona 3 (2006)
Shin Megami Tensei: Persona 3 FES (2007)
Shin Megami Tensei: Persona 3 Portable (2009), käsikonsolit
Shin Megami Tensei: Persona 4 (2008)
Persona 4: Golden (2012), käsikonsolit
Persona 4 Arena (2012)
Persona 4 Arena Ultimax (2013)
Persona Q: Shadow of the Labyrinth (2014), käsikonsolit
Persona 4: Dancing All Night (2015), käsikonsolit
Persona 5 (2016)
Persona 3: Dancing in Moonlight (2018)
Persona 5: Dancing in Starlight (2018)
Persona Q2: New Cinema Labyrinth (2018), käsikonsolit
Digital Devil Saga
Shin Megami Tensei: Digital Devil Saga (2004)
Shin Megami Tensei: Digital Devil Saga 2 (2005)
Devil Survivor
Shin Megami Tensei: Devil Survivor (2009)
Shin Megami Tensei: Devil Survivor 2 (2011)
Muut
Megami Tensei Gaiden: Last Bible (1992)
Majin Tensei (1994)
Jack Bros. (1995)
Shin Megami Tensei: Devil Children (2000–2004)
Shin Megami Tensei: NINE (2002)
Shin Megami Tensei: Imagine (2007)
Tokyo Mirage Sessions ♯FE (2015)
Shin Megami Tensei: Liberation Dx2 (2018)
Anime
Animaatiosarjat
Persona: Trinity Soul (2008)
Persona 4: The Animation (2011–2012)
Devil Survivor 2: The Animation (2013)
Persona 4: The Golden Animation (2014)
Persona 5: The Animation (2018–2019)
Elokuvat
Digital Devil Story: Megami Tensei (1987)
Persona 3 The Movie:
#1: Spring of Birth (2013)
#2: Midsummer Knight’s Dream (2014)
#3: Falling Down (2015)
#4: Winter of Rebirth (2016)
Persona 5: The Animation – The Day Breakers (2016)
Lähteet



*
Luokka:Mangasarjat
Luokka:Animesarjat
Perussuure

Question: Mitä tarkoittaa perussuure?

Perussuure on (muun muassa fysiikassa) suure eli jonkin asian tai esineen mitattava ominaisuus, joita ei voida johtaa toisista suureista. Perussuureiden avulla voidaan muodostaa uusia suureita, eli johdannaissuureita, yksinkertaisilla laskutoimituksilla. Perussuureet, joita on vain 7 erilaista, ovat pituus, massa, aika, sähkövirta, lämpötila, ainemäärä ja valovoima. 
Suureen arvot saadaan mittaamalla. Esimerkiksi pituuden mittaamiseen käytetään mittavälinettä, joka antaa mitattavan kohteen pituutta ilmaisevan arvon jossakin yksikössä (jalka, metri tai valovuosi). Yksinkertaisimmillaan mittaväline voi olla toinen esine (sauva), johon on merkitty mittauksen aloituskohta ja siitä eri etäisyyksille pituuden arvot (asteikko) valitussa yksikköjärjestelmässä (tuumat tai metrit). SI-mittajärjestelmän metriä kutsutaan myös pituuden mittayksiköksi eli pituusyksiköksi, vaikka konkreettisesti ajatellen se olisi sovitunmittainen "tikku". Mitattavan asian eli suureen arvo ilmaistaan käyttämällä lukuarvoa ja yksikköä; esimerkiksi 2 metriä eli 2 m (m on metrin lyhenne eli tunnus).
Perussuureet
Perussuureiden luettelo on sovittu kansainvälisellä sopimuksilla (11. yleinen paino- ja mittakonferenssi vuonna 1960), ja tieteessä käytetty suurejärjestelmä johdetaan näistä. Sopimuksessa määritellään myös suureen yksiköt ja niiden määritysperusteet. Yksiköiden määritykset ovat vaihdelleet monia kertoja, kun sitä on tarkennettu kasvavien vaatimuksien takia.[1]

Usein saatetaan, etenkin teknisissä teksteissä, käyttää suureen nimen asemasta sen tunnusta synonyyminä. Silloin esimerkiksi 



p
i
t
u
u
s
=
s


{\displaystyle pituus=s}

 ja pituuden yksikköä merkitään 



[
p
i
t
u
u
s
]
=
[
s
]
=
m
e
t
r
i
=
m
.


{\displaystyle [pituus]=[s]=metri=m.}


Katso myös
Kansainvälinen yksikköjärjestelmä
Johdannaissuure
Lähteet
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: multiple names: authors list (link) CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: multiple names: authors list (link) CS1 maint: unrecognized language (link)
Viitteet

Aiheesta muualla
Physical Measurement Laboratory:  Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Bureau International des Poids et Mesures:  Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
NPL:  Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Convertworld.com:  (in Finnish)
GEO-lehti:
Polymeeri

Question: Mitä polymeeri tarkoittaa?

Polymeeri on molekyyli, jossa useat (vähintään 50 kpl) pienet molekyylit eli monomeerit ovat liittyneet toisiinsa kemiallisin sidoksin katalyyttien vaikutuksesta prosessissa, jota kutsutaan polymerisaatioksi. Mikäli polymeeri sisältää vain yhdenlaisia monomeereja, sitä kutsutaan homopolymeeriksi ja useampia erilaisia monomeereja sisältäviä polymeereja kutsutaan kopolymeereiksi.
Jos kaikki yhdisteen monomeerit ovat samanlaisia, polymeeri on isotaktinen, mutta jos polymeeri koostuu stereorakenteeltaan vuorottelevista monomeereista, se on syndiotaktinen. Jos stereorakenteeltaan
erilaisilla monomeereilla ei ole järjestystä, polymeeri on ataktinen.
Polymeerit voidaan jakaa synteettisiin ja luonnossa esiintyviin. Luonnon polymeerejä eli biopolymeerejä ovat muun muassa tärkkelys, selluloosa, DNA, proteiinit, kautsu ja guttaperkka. Nykyisin eniten käytetyt muovit, polyeteeni, polypropeeni ja polyvinyylikloridi ovat petrokemian jalostusketjuihin liittyviä synteettisiä tuotteita. Muoveilla on korkea polymeraatioaste, eli niiden jokainen molekyyli (polymeeriketju) on muodostunut 1000–100000 pienestä molekyylistä (monomeerista). 
Suurin osa polymeereistä on orgaanisia rakentuen hiiliketjun ympärille, mutta myös kemiallisesti epäorgaanisiksi katsottuja polymeerejä käytetään. Tunnetuin on pii-happiketjusta muodostuva silikoni, eli poly(alkyylisiloksaani), (RSiO)n, jossa R on hiilivetyryhmä.
Synteettiset polymeerit ja niiden polymerointi
Synteettisten polymeerien valmistukseen on olemassa kaksi päätekniikkaa:
ketju- eli additiopolymerointi (engl. chain-growth polymerization)
askel- eli kondensaatiopolymerointi (engl. step-growth polymerization)
Additiopolymeroinnilla voidaan valmistaa muun muassa alkeenipolymeerit. Suuri osa raaka-aineista on alkeeneja. Tämä johtuu siitä, että yleisimmät muovit saadaan avaamalla yhdisteen kaksoissidos. Tällaiset molekyylit liittyvät peräkkäin muodostaen additiopolymeereja. Additiopolymeerit ovat yleensä kestomuoveja.
Esimerkiksi polyeteeni on additiopolymeeri, joka rakentuu toistuvista CH2CH2-eteeniyksiköistä:






[

−
C

H

2


−
C

H

2


−

]


n




{\displaystyle \left[-CH_{2}-CH_{2}-\right]_{n}}


Muita additiopolymeerejä ovat esimerkiksi polyvinyylikloridi ja polystyreeni. 

Askelpolymeroinnissa kaksi erilaista difunktionaalista monomeeria liitetään yhteen kondensaatioreaktiolla (reaktiossa lohkeaa vettä). Tällaisia polymeerejä ovat polyesterit, joita valmistetaan esteröimällä dihappoja diolien kanssa. Eräs tavallinen polyesteri on Dacron, jota valmistetaan dimetyylitereftalaatista ja etyleeniglykolista. Askelpolymeroinnilla valmistetaan myös polyamideja, joista tunnetuin lienee nailon.
Kumi ja muovi
Muovi on yhden tai useamman polymeerin seos, johon on lisätty tämän ominaisuuksia parantavia aineita. Kumi on polymeerien seos, jossa polymeeriketjujen lisäksi on ketjujen välisiä sidoksia. Myös kumin ominaisuuksia parannetaan lisäaineilla.  
Katso myös
Polymeerikemia
Reologia
Taktisuus
Aiheesta muualla
 {pdf)

*
Luokka:Orgaaninen kemia
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Namib

Question: Mikä autiomaa sijaitsee Namibiassa?



Namib on aavikko Afrikan lounaisrannikolla. Se sijaitsee suurimmaksi osaksi Namibian alueella ja myötäilee Atlantin rannikkoa 50–160 kilometrin levyisenä ja 1600 kilometrin pituisena. Pinta-alaltaan aavikko on noin 50000 neliökilometriä. Sana namib tarkoittaa ’valtavaa’ naman kielessä. Namibin arvellaan olevan vanhin nykyisistä aavikoista; se on syntynyt noin 80 miljoonaa vuotta sitten, kun kylmä Benguelanvirta alkoi aiheuttaa viileän ja kuivan ilman laskeutumisen alueella. Namibin alueella sataa alle 10 millimetriä vuodessa ja se on suurimmaksi osaksi autiota.
Namibissa sijaitsee ryhmä maailman korkeimpia hiekkadyynejä. Dyyni numero 7 on noin 340 metrin korkuinen. Yksi ainoista pysyvistä asutusalueista on Sossusvlei dyyniryhmän lähistöllä. Aavikon pohjoisreunalla sijaitsevat lisäksi Walvis Bayn ja Swakopmundin kaupungit. Mereltä saapuvan kostean ilman kohdatessa aavikon kuivan ilman syntyy rannikolle runsaasti sumua, joka tiivistyy aamukasteeksi harvalukuisen kasvillisuuden käyttöön. Sumu on aiheuttanut myös useiden laivojen eksymisiä ja haaksirikkoja rannikon läheisyydessä; osa hylyistä sijaitsee nykyisin maalla jopa 50 metrin päässä rannasta johtuen aavikon vähittäisestä levittäytymisestä merta kohti.
Tunnetuin Namibin aavikon eläin lienee muun muassa Damaramaassa elävä ”aavikkonorsu”, joka on savanninorsun aavikolle sopeutunut muoto. Aavikkonorsut vaeltavat aavikolla keitaalta toiselle niin kuin ”aavikkosarvikuonoiksi” kutsutut suippohuulisarvikuonotkin[1]. Namibin pitkän historian aikana aavikolle on ehtinyt kehittyä useita endeemisiä kasveja, jotka ovat tottuneet äärimmäiseen kuivuuteen ja kykenevät tyydyttämään vedentarpeensa pelkästä sumun kosteudesta. Tunnetuin esimerkki on eriskummallinen ikilehti. Luonnonvaroista merkittäviä ovat volframi, suola ja timantit.

Sossusvlei

Lähteet

Coordinates: 
Luokka:Afrikan aavikot
Luokka:Namibian maantiede
Neekerihollanti

Question: Missä puhuttiin neekerihollantia?


Neekerihollanti oli kreolikieli, jota puhuttiin Yhdysvaltain Neitsytsaarilla. Kielen superstraatti on hollanti ja tarkemmin Zeelandin murre, mutta se on saanut vaikutteita myös tanskasta, englannista, ranskasta ja afrikkalaisista kielistä. Kieltä kehittivät lähetyssaarnaajat, joita saarille tuli muun muassa Tanskasta ja Määristä. Kielen käyttö alkoi hiipua 1800-luvulla, kun uudet sukupolvet omaksuivat englannin äidinkielekseen. Kirkollismenoissa kieltä käytettiin vuoteen 1830 asti. Viimeinen tunnettu kielen osaaja kuoli 1987. Joitakin jotka puhuvat kieltä toisena kielenään saattaa vielä olla elossa[1].[2]
Kielinäyte
Ju no weet, wat sender le due?
Etkö tiedä mitä se tekee? 
As Pussie ka slaep, Rotto le kurrie na Vluer
Kun kissa nukkuu, rotat kävelevät lattialla.
Lähteet

Luokka:Pidgin- ja kreolikielet
Luokka:Pohjois-Amerikan kuolleet kielet
Luokka:Yhdysvaltain Neitsytsaaret
Espanjan alueet Pohjois-Afrikassa

Question: Mitä ja missä ovat Ceuta ja Melilla?


Espanjaan kuuluu itsehallintoalueiden ja maakuntien lisäksi joukko alueita Pohjois-Afrikassa Marokon rannikolla. Espanjan kielessä alueista on historiallisesti käytetty yhteisnimitystä plazas de soberanía. Alueet ovat kuuluneet Espanjalle 1500- ja 1600-luvuilta lähtien ja tunnustaessaan Marokon itsenäisyyden vuonna 1956 Espanja ei luopunut alueiden hallinnasta. Kansallismieliset tahot Marokossa ovat vaatineet alueiden liittämistä Marokkoon.
Alueet jaetaan suuriin ():
Ceuta
Melilla
ja pieniin ():
Islas Chafarinas
Peñón de Alhucemas
Peñón de Vélez de la Gomera.
Jälkimmäiseen joukkoon voidaan laskea myös Isla Perejil, pieni asumaton saareke lähellä Ceutaa. Se ei kuitenkaan ole varsinainen plaza de soberanía, vaan pikemminkin ei-kenenkään-maata. Joskus joukkoon lasketaan myös 90 kilometriä Almerían maakunnan rannikosta etelään Alboráninmerellä sijaitseva Isla de Alborán, joka kuitenkin hallinnollisesti kuuluu maakunnan pääkaupunkiin Almeríaan.
Ceutan ja Melillan kaupungeilla on vuodesta 1995 itsehallinto[1], ja niillä on enemmän valtaa kuin normaaleilla kaupungeilla, mutta vähemmän kuin varsinaisilla itsehallintoalueilla. Pienemmät alueet ovat pieniä saaria tai saarekkeita Marokon rannikolla, eikä niillä asu siviiliväestöä. Kaikki alueet kuuluvat Euroopan unioniin osana Espanjaa. Valuutta on euro.
Aluiden rajoilla on ollut ongelmia 1990-luvulta alkaen  laittoman maahanmuuton yritysten takia. Ceuta ja Melilla on aidattu kolmemetrisin aidoin joiden huippua kiertää piikkilanka.[2]
Katso myös
Espanjan Sahara
Espanjan Marokko
Lähteet


*
Elektronikuori

Question: Mikä on Heliumin järjestysnumero?


Kvanttimekaniikassa elektronikuori eli pääenergiataso on ryhmä atomiorbitaaleja, joilla on sama pääkvanttiluku n. Elektronikuorimallilla voidaan kuvata elektronien keskimääräistä sijaintia atomiytimen ympärillä. Elektronikuoret koostuvat alielektronikuorista, joilla on niille ominainen pyörimismäärää eli impulssimomenttia kuvaava kvanttiluku, sivukvanttiluku l. Yhdessä elektronikuoret muodostavat atomin elektronikonfiguraation.
Elektronikuorien sijainti ja nimeäminen
Elektroneilla ei ole tarkkaa hetkellistä sijaintia elektroniverholla vaan kvanttimekaniikan lakien mukaisesti on vain tietty todennäköisyys löytää niitä tietyltä etäisyydeltä atomiytimestä. Mitä kauempana ytimestä elektronit ovat, sitä helpompi ne on irrottaa atomista. Lähellä ydintä olevien elektronien irrottamiseen vaadittava energia on suurin.
Elektronikuoret on nimetty kirjaimilla historiallisista syistä johtuen. Sisintä kuorta merkitään kirjaimella K, seuraavaa kuorta kutsutaan kirjaimella L ja niin edelleen. Nimeäminen johtuu Charles Barklan ja Henry Moseleyn röntgenabsorptiokokeista. He löysivät K- ja L-kuoret, mutta eivät olleet varmoja löytyisikö vielä lisää kuoria, joilla olisi korkeampi energia. He halusivat nimetä kuoret aakkosjärjestyksessä, joten jättivät aakkosten alkupäähän tilaa. Samaa notaatiota käytetään edelleen absorptiospektroskopiassa Siegbahnin notaatiossa.
Elektronien määrä kuorella
Jokaisella kuorella voi olla korkeintaan 2<i data-parsoid='{"dsr":[1752,1757,2,2]}'>n2 elektronia, missä n on kuoren järjestysnumero (pääkvanttiluku). K-kuori on ytimestä katsottuna sisin, joten se on ensimmäinen kuori (n = 1). Ensimmäisen kuoren elektronien maksimimäärä on siis kaksi, toisen 8, kolmannen 18 ja niin edelleen.
Sitoutuminen
Atomit pyrkivät pääsemään tilaan, missä niiden elektronikuoret ovat täydet. Tämä selittää, miksi jalokaasut, joiden kuoret ovat täysiä, ovat niin vakaita ja eivät mielellään reagoi muodostaen kemiallisia yhdisteitä. Orgaanisessa kemiassa yleisimmät atomit, happi, typpi, ja hiili, pyrkivät saamaan uloimmalle kuorelle oktetin eli kahdeksan elektronia. Sitoutumalla ja jakamalla elektroneja ne saavat täydet elektronikuoret. Oktettisääntöä käytetäänkin ennustamaan yhdisteiden stabiiliutta. Transitiometalleille oktettisääntö ei kuitenkaan päde vaan niille käytetään 18 elektronin sääntöä. Vastaavasti vety ja helium haluavat uloimmalle kuorelleen kaksi elektronia, sillä niiden uloin kuori on K-kuori johon ei enempää mahdu.
Katso myös
Atomiorbitaali
Elektronikonfiguraatio
Elektronivyörakenne
Oktetti (kemia)
18 elektronin sääntö

Luokka:Kvanttikemia
Luokka:Atomifysiikka
Luokka:Kemiallinen sitoutuminen
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Etsaus

Question: Mitä tarkoittaa etsaus?



Etsaus eli viivasyövytys on taidegrafiikan syväpainomenetelmä, jossa haluttu kuva syövytetään hapon avulla painolaattaan. Painolaatta, joka on tavallisesti kuparia, sinkkiä tai terästä, päällystetään ensin haponkestävällä vahamaisella pohjustusaineella. Seuraavaksi haluttu kuva piirretään pohjustusaineeseen raaputtamalla sitä pois laatan pinnasta niistä kohdista, joihin viivojen halutaan syntyvän. Tämän jälkeen laatta pohjustusaineineen upotetaan happoon. Tällöin happo pääsee tunkeutumaan pohjustusaineeseen raaputetuista urista itse painolaattaan, syövyttäen sitä ainoastaan urien kohdalta. Syövyttämisen jälkeen painolaatta puhdistetaan kokonaan pohjustusaineesta, jolloin laatassa näkyy halutun painokuvan negatiivi. Seuraavassa vaiheessa laatalle levitetään painoväri ja laatta puhdistetaan, niin että väriä jää vain hapon syövyttämiin uriin. Lopuksi levystä otetaan vedos eli sitä puristetaan painoprässissä suurella voimalla paperia vasten, jolloin paperi painuu painovärin kyllästämiin hapon syövyttämiin uriin. Kun prässi avataan, painolaatalla ollut kuva on siirtynyt paperiin.
Etsaus on alun perin kehitetty metalliseppien parissa viimeistään keskiajalla, mutta tekniikka saattaa olla tätä vanhempi. Keskiajalla etsausta käytettiin muun muassa haarniskoiden koristelemiseen. Etsauksen käytön kuvien paperille painamiseen uskotaan olevan augsburgilaisen Daniel Hopferin (n. 1470–1536) keksintö. Ensimmäinen päivätty vedos on vuodelta 1513, tekijänä Urs Graf.[1] Painokuvia oli tehty ennen etsauksen keksimistä metallikaiverruksina, mutta etsaus oli paljon helpompi tekniikka, sillä se ei edellyttänyt varsinaista metallintyöstötaitoa. Näin ollen etsaus alkoi 1500-luvulta alkaen yleistyä suuritöisemmän kaivertamisen kustannuksella. Tekniikka on kulkenut kehittyen läpi vuosisatojen ja säilynyt elinvoimaisena nykyaikaan asti. Tunnetuimpia etsauksen taitajia ovat Rembrandt ja Piranesi.
Lähteet


Luokka:Grafiikan menetelmät
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit