Hyttyset

Question: Montako tautia kuuluu Plasmodium-suvun alle?


Hyttyset (Culicidae) ovat kaksisiipisten hyönteisten heimo, johon kuuluu monia verta imeviä lajeja. Puhekielessä hyttysiä kutsutaan usein nimellä sääsket tai itikat. Tieteellisesti kaikki hyttyset ovat sääskiä, mutta kaikki sääsket eivät ole hyttysiä: sääsket (Nematocera) ovat kaksisiipisten (Diptera) alalahko, jonka eräs heimo ovat hyttyset.
Hyttysiä on tunnistettu noin 3500 eri lajia.[1] Näistä noin kuusi prosenttia imee verta ihmisistä ja näistä edelleen puolet levittää ihmisille vaarallisia tauteja.[1]
Piirteitä
Useimpien muiden kaksisiipisten tapaan hyttyset ovat lentäviä hyönteisiä, joilla on kaksi siipeä, väristinpari, solakka vartalo ja neljä pitkää jalkaa. Useimpien lajien naaraat imevät imukärsällään verta muista eläimistä. Hyttyset etsivät uhrinsa hengityksen hiilidioksidin, ihon lämmön ja tuoksun perusteella. Hyttysten koko vaihtelee, mutta ne ovat harvoin yli 16 millimetriä pitkiä. Useimmat hyttyset painavat alle 2,5 milligrammaa,[2] mutta suurimmat lajit ovat jopa 10 milligramman painoisia. Useimmat kotiympäristössä tavattavat hyttyset eivät lennä yli sadan metrin matkoja, mutta hyödyntämällä ilmavirtauksia tietyt hyttyslajit voivat vaeltaa kymmenien kilometrien päähän synnyinseudultaan.[3]
Lisääntyminen

Naaras munii seisovaan veteen, ojiin ja metsälammikoihin 300–1000 munaa. Munat talvehtivat ja kuoriutuvat vasta seuraavana kesänä. Vedessä elävällä toukalla ei ole jalkoja, vaan se liikkuu kiemurtelemalla takaruumistaan. Toukka luo nahkansa noin kolme kertaa, jonka jälkeen se siirtyy kotelovaiheeseen. Sekä toukka että kotelo hengittävät ilmaa takaruumiinsa hengitysputken kautta. Toukka käy läpi täydellisen muodonmuutoksen ja kehittyy hyttyseksi 2–3 viikossa. Muodonmuutoksen nopeus riippuu veden lämpötilasta.[4]
Täysikasvuinen hyttynen elää pisimmillään 3–4 viikkoa, mutta se saattaa kuolla monista eri syistä aikaisemminkin. Esimerkiksi kuivuus ja pakkanen hävittävät hyttyset nopeasti. Lisäksi hyttyset ovat monien lintujen, hämähäkkien ja sammakoiden ravintoa. Ihmiset tappavat myös hyttysiä.
Koirashyttynen elää lyhyen elämän. Se juo vain kukkien mettä, parittelee ja kuolee. Myös naaras juo ravinnokseen kukkien mettä. Naaraat imevät verta, koska hedelmöittyneet munat tarvitsevat proteiineja kehittyäkseen. Vain harvat hyttyslajit keräävät toukkana tarpeeksi ravintoa lisääntyäkseen ilman veriateriaa.[5]
Alkukesän lämpö ja kosteus lisäävät hyttysten määrää.
Hyttyset taudinlevittäjinä
Hyttysillä on suuri merkitys monien tartuntatautien, erityisesti malarian, levittäjinä.[6] Noin kolme prosenttia 3500:sta tunnistetusta hyttyslajista levittää ihmisille vaarallisia tauteja.[1] Niihin kuuluu malarian lisäksi denguekuume, keltakuume, erilaisia aivotulehduksia ja Länsi-Niilin virus.[7] Vuonna 2015 näille taudeille alttiina oli noin puolet maapallon väestöstä.[1] Hyttyset tappavatkin ihmisiä enemmän kuin mitkään muut eläimet: yli 725 000 ihmistä kuolee vuosittain hyttysten levittämiin tartuntatauteihin.[8]
Taksonomia ja evoluutio
Vanhin anatomialtaan nykyisen kaltainen hyttynen on löydetty 79 miljoonaa vuotta vanhasta kanadalaisesta meripihkasta liitukaudelta.[9][10] Vanhempi yksilö mutta primitiivisemillä piirteillä, on säilynyt burmalaisessa meripihkassa 100–90 miljoonaa vuotta.[9][11] Kaksi muuta löydettyä hyttysfossiilia ovat muuttuneet hyvin vähän moderneista hyttysistä 46 miljoonassa vuodessa.[12] Nämä fossiilit ovat myös varhaisimmat koskaan löydetyt joilla on säilynyt verta vatsassa.[13][14] Vaikka liitukautta vanhempia fossiileja ei ole löydetty, tuoreet tutkimukset  viittaavat siihen että varhaisimmat eroavaisuudet Anophelinaen ja Culicinaen hyttysten välillä ilmaantuivat 226 miljoonaa vuotta sitten.[15]
Luokittelu
Hyttysten heimoon kuuluu kolme alaheimoa ja 41 sukua.[16]
Alaheimo Anophelinae
Horkkahyttyset Anopheles
Bironella
Chagasia
Alaheimo Culicinae
Aedeomyia
Aedes
Armigeres
Ayurakitia
Coquillettidia
Culex
Culiseta
Deinocerites
Eretmapodites
Ficalbia
Galindomyia
Haemagogus
Heizmannia
Hodgesia
Isostomyia
Johnbelkinia
Limatus
Lutzia
Malaya
Mansonia
Maorigoeldia
Mimomyia
Onirion
Opifex
Orthopodomyia
Psorophora
Runchomyia
Sabethes
Shannoniana
Topomyia
Trichoprosopon
Tripteroides
Udaya
Uranotaenia
Verrallina
Wyeomyia
Zeugnomyia
Alaheimo Toxorhynchitinae
Toxorhynchites
Suomen hyttyslajit
Suomessa on toistaiseksi tavattu noin neljääkymmentä eri hyttyslajia.[17][18] Tunnettuja, Suomessakin tavattavia lajeja ovat muun muassa metsähyttynen, jänkähyttynen ja lehtohyttynen .
Alaheimo Anophelinae
Etelänhorkkahyttynen Anopheles claviger
Pohjanhorkkahyttynen Anopheles beklemishevi
Anopheles maculipennis -lajiryhmä
Horkkahyttynen Anopheles messae
Elohyttynen Coquillettidia richiardii
Rengashyttynen Aedes annulipes
Lehtohyttynen Aedes cantans
Suolahyttynen Aedes caspius
Toukohyttynen Aedes cataphylla
Metsähyttynen Aedes communis
Helohyttynen Aedes cyprius
Tiheikköhyttynen Aedes diantaeus
Luhtahyttynen Aedes dorsalis
Piinahyttynen Aedes excrucians
Tulvahyttynen Aedes euedes
Ruskuhyttynen Aedes flavescens
Jänkähyttynen Aedes hexodontus
Tunturihyttynen Aedes impiger
Pohjanhyttynen Aedes intrudens
Kirjohyttynen Aedes leucomelas
Varjohyttynen Aedes nigrinus
Tundrahyttynen Aedes nigripes
Taigahyttynen Aedes pionips
Lapinhyttynen Aedes pullatus
Aapahyttynen Aedes punctodes
Korpihyttynen Aedes punctor
Rantahyttynen Aedes riparius
Aedes sticticus (ei pidetä enää suomalaisena lajina)
Kiusahyttynen Aedes vexans
Pikkuhyttynen Aedes cinereus
Alaheimo Culicinae
Isokirsihyttynen Culiseta alaskaensis
Rengaskirsihyttynen Culiseta annulata
Valjukirsihyttynen Culiseta bergrothi
Culiseta subochrea
Viitahyttynen Culiseta morsitans
Ruskokirsihyttynen Culiseta ochroptera
Sammakkohyttynen Culex territans
Lintuhyttynen Culex pipiens ja sen muoto viemärihyttynen C. p. molestus
Culex torrentium
Lähteet

Aiheesta muualla



 Oy Transmeri Ab

Luokka:Sääsket
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit