Valentino Rossi

Question: Millä numerolla Valentino Rossi ajaa?


Valentino Rossi (s. 16. helmikuuta 1979 Urbino, Italia) on italialainen ratamoottoripyöräilijä ja yhdeksänkertainen maailmanmestari. Rossi kilpailee kaudella 2017 MotoGP-luokassa Yamaha Factory Racing -tallissa numerolla 46. Hänen lempinimensä "The Doctor" tulee hänen kylmänviileistä ohituksistaan tärkeissä paikoissa, joissa hän suoranaisesti "leikkaa" tiensä auki. Hän on vasenkätinen. Rossi on voittanut ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruuden yhdeksän kertaa, joista seitsemän viimeisintä (2001–2005, 2008, 2009) 500-kuutioisissa ja MotoGP:ssä. Hän on myös voittanut urallaan yhden maailmanmestaruuden 125-luokassa ja 250-luokassa. Kaudella 2006 Rossi sijoittui hopealle viiden pisteen erolla maailmanmestaruuden voittaneeseen Nicky Haydeniin ja kausilla 2007 ja 2010 pronssille yhden ja 12 pisteen erolla toiseksi sijoittuneeseen Hondalla ajavaan Daniel Pedrosaan. Rossi on menestynyt myös ralliautoilla voitettuaan Monza Rally Show:n viidesti ja Monza Masters' Show:n neljä kertaa.
Ura
Rossi aloitti uransa 125-kuutioisissa kaudella 1996 Scuderia AGV tallin Aprilialla. Hän sijoittui kokonaispisteissä yhdeksänneksi 111 pisteellä häviten edellä olleelle Kazuto Sakatalle vain kahdella pisteellä. Rossi ajoi kauden aikana kahdesti palkintokorokkeelle. Ensin kolmanneksi Itävallassa ja seuraavassa kilpailussa hän otti uransa ensimmäisen voiton Tšekissä. Rossi ajoi samassa kilpailussa myös uransa ensimmäisen paalupaikan. Hän ajoi kahdesti myös neljänneksi Espanjassa ja Italiassa.
Kaudella 1997 Rossi jatkoi 125-kuutioisissa Aprilialla uudella sponsorilla Nastro Azzurrolla. Hän voitti uran ensimmäisen maailmanmestaruuden 83 pisteen erolla toiseksi tulleeseen Noboru Uedaan. Rossi ajoi viidestätoista kilpailusta kolmetoista kertaa palkintokorokkeelle keskeyttäen vain kerran. Hän voitti kauden aikana yksitoista kilpailua ja ajoi kerran toiseksi Itävallassa ja kerran kolmanneksi Tšekissä. Rossi ajoi viidesti paalupaikalle. Avauskilpailussa Malesiassa, jonka hän myös voitti, sekä Alankomaissa, Imolassa ja Saksassa, joissa Rossi ajoi myös paalulta voittoon.
250cc
Rossi siirtyi kahden kauden jälkeen 250-kuutioisten sarjaan ja jatkoi samassa tallissa Nastro Azzurron sponsoroimana. Hän ajoi heti tulokaskaudellaan toiseksi häviten maailmanmestaruuden Loris Capirossille 23 pisteellä.[1] Rossi keskeytti kauden kaksi ensimmäistä kilpailua, mutta ajoi sen jälkeen kolmesti peräkkäin toiseksi Espanjassa, Italiassa ja Ranskassa. Hän ajoi yhdeksän kertaa palkintokorokkeelle kauden aikana ja voitti viisi kilpailua. Kauden puolessa välissä Rossi voitti Alankomaiden kilpailun, jonka jälkeen hän voitti kauden neljä viimeistä kilpailua, kun Capirossi sijoittui kyseisissä kilpailuissa kolmesti toiseksi ja kerran kolmanneksi.
Toisella kaudellaan 1999 Rossi ajoi 250-kuutioisten maailmanmestariksi ennen Hondalla ajaneita Tohru Ukawaa ja Loris Capirossia.[2] Rossi ajoi kaksitoista kertaa palkintokorokkeelle voittaen yhdeksän osakilpailua. Hän aloitti kauden keskinkertaisesti ajamalla ensin avauskilpailussa Malesiassa viidenneksi ja sen jälkeen Japanissa seitsemänneksi, kunnes voitti kauden kolmannen kilpailun Espanjassa. Rossi ajoi myös neljä paalupaikkaa Malesiassa, Ranskassa, Alankomaissa ja Saksassa.
500cc
Kaudeksi 2000 Rossi siirtyi ratamoottoripyöräilyn pääluokkaan, jossa hän jatkoi Nastro Azzurron sponsoroimana. Rossi sai käyttöönsä Repsol Hondan käyttämän tehdaspyörän Honda NSR500 ja ajoi heti tulokaskaudellaan toiseksi häviten maailmanmestaruuden Suzukilla ajaneelle Kenny Roberts Jr.'lle. Rossi aloitti edellisten kausien tapaan avauskauden heikosti keskeyttäen kaksi ensimmäistä kilpailua ja kolmannessa hän ajoi sijalle 11. Hän ajoi kauden aikana kymmenen kertaa palkintokorokkeelle, joista kaksi päätyi osakilpailu voittoon Iso-Britanniassa ja Brasiliassa.
Rossi jatkoi myös kauden 2001 Nastro Azzurron Hondalla ja onnistui voittamaan toisella kaudellaan 500-kuutioisten maailmanestaruuden ennen Yamahalla ajanutta Max Biaggia. Rossi voitti kuudestatoista kilpailusta yksitoista ja ajoi palkintokorokkeelle kolmetoista kertaa. Hän ajoi myös neljä paalupaikkaa kauden aikana. Rossi ajoi kauden kolmessa ensimmäisessä kilpailussa voittoon ja Ranskassa kolmanneksi, kunnes joutui keskeyttämään Italiassa. Rossi ajoi tämän jälkeen kolmesti palkintokorokkeelle peräkkäin, kunnes jäi seitsemänneksi Saksassa. Hän varmisti mestaruuden voittamalla kauden neljä viimeistä kilpailua, kun Biaggi keskeytti puolet ja ajoi kerran toiseksi ja kolmanneksi.[3]
MotoGP
Repsol Honda (2002–2003)

Kaudeksi 2002 ratamoottoripyöräilyn pääsarjaa muutettiin 500-kuutioisista kaksitahtipyöristä 990-kuutioisiin nelitahtipyöriin. Rossi siirtyi Repsol Hondan talliin ja sai tallikaverikseen Tohru Ukawan, joka ajoi toista kauttaan Hondan tehdastallissa sijoittuen edelliskaudella kymmenenneksi. Rossi voitti MotoGP historian ensimmäisen maailmanmestaruuden ylivoimaisesti 140 pisteen erolla toiseksi tulleeseen Max Biaggiin, jonka kanssa hän oli taistellut mestaruudesta myös edellisellä kaudella.[4] 16 kilpailusta Rossi ajoi voittoon yksitoista kertaa ja palkintokorokkeelle viisitoista kertaa keskeyttäen vain kerran Tšekissä. Hän voitti kauden aikana seitsemän kilpailua peräkkäin ja yhdeksän kertaa peräkkäin palkintokorokkeelle. Rossi ajoi seitsemän kertaa paalupaikalle, joista hän ajoi kuudesti paalulta voittoon.
2003 Rossi jatkoi Hondalla ja saavutti uransa viidennen maailmanmestaruuden ja samalla toisen MotoGP:ssä.[5] Hän ajoi kaikissa kuudessatoista kilpailussa palkintokorokkeelle ja rikkoi edelliskauden piste-ennätyksensä kahdella pisteellä. Rossi voitti mestaruuden 80 pisteen erolla Sete Gibernauhun, joka ajoi Gresini Racingin Hondalla, kun taas Rossin tallikaverina ollut Nicky Hayden sijoittui tulokaskaudellaan viidenneksi. Rossi voitti kauden aikana yhdeksän kilpailua ja ajoi kauden aikana kahdesti kolme voittoa peräkkäin. Paalupaikkoja hän ajoi yhdeksän, joista Rossi ajoi voittoon seitsemän kertaa.
Yamaha (2004–2010)

Rossin sopimuksen päätyttyä kauden 2003 jälkeen Hondalla hän halusi etsiä uutta haastetta saaden osittain kritiikkiä menestyksensä olleen enemmän parhaan pyörän ansiosta, kuin ajotaitojen. Rossi allekirjoitti kahden kauden sopimuksen Yamahan tehdastallin kanssa ja aloitti tammikuussa 2004 testit Yamaha YZR-M1 pyörällä.[6] Hän sai tallikaverikseen Carlos Checan, joka oli ajanut tallissa sen perustamisesta lähtien kaudesta 1999. Parhaimmillaan Checa oli sijoittunut viidenneksi kaudella 2003. Rossi ajoi uudessa tallissa heti avauskaudellaan maailmanmestariksi 47 pisteen erolla jälleen toiseksi tulleeseen Sete Gibernauhun, joka jatkoi Hondalla. Rossi ajoi kuudestatoista kilpailusta palkintokorokkeelle yksitoista kertaa, joista yhdeksän hän voitti. Rossi ajoi kahdesti kolme kilpailua peräkkäin voittoon. Hän ajoi myös viidesti paalupaikalle, joista neljästä Rossi ajoi suoraan voittoon. Kauden aikana Rossin heikon sijoitus oli neljäs, jonka hän ajoi kolmesti Espanjassa, Ranskassa ja Saksassa.
Kaudeksi 2005 Rossi sai uuden tallikaverin Colin Edwardsista, joka siirtyi Gresinin Hondalta Yamahalle. Edwards oli ajanut ennen nykyistä kautta kaksi kautta MotoGP:ssä ja sijoittui toisella kaudellaan viidenneksi. Rossi sitä vastoin ajoi viidennen perättäisen mestaruutensa MotoGP luokassa ja toisen Yamahalla. Hän ajoi viime kauteen nähden paremmin kerätessään 367 pistettä jättäen mestaruustaistelussa toiseksi Marco Melandriin 47 pisteen erolla. Rossi ajoi voittoon yksitoista kertaa, joista viisi hän ajoi peräkkäin. Hän ajoi myös yksitoista kertaa peräkkäin palkintokorokkeelle, kunnes hänen putki katkesi keskeytykseen Japanissa. Rossi ajoi palkintokorokkeelle kuusitoista kertaa 17 kilpailusta. Paalupaikkoja hän saavutti viisi, joista hän ajoi jokaisesta voittoon.
2006 Rossi ja Colin Edwards jatkoivat Yamahalla, joka sai uudeksi sponsorikseen camel tupakkayhtiön. Yamahan uusi YZR-M1 osoittautui hieman heikommaksi, kuin edelliskauden pyörä, vaikka Rossi keskeytti kauden aikana kolmesti ja Edwards vain kerran. Rossin viiden peräkkäisen mestaruusvuoden putki sai päätöksen, kun hän sijoittui toiseksi MM-pisteissä. Rossi hävisi Hondalla ajaneelle Nicky Haydenille viiden pisteen erolla mestaruuden. Rossi voitti kauden aikana viisi kilpailua, mutta ajoi epätasaisemmin, kuin Hayden, joka voitti kauden aikana vain kaksi kilpailua. Rossi ajoi kymmenen kertaa palkintokorokkeelle ja viidesti paalupaikalle. Hän ajoi vain kerran paalulta voittoon Kataloniassa, kun Tšekissä ja Portugalissa Rossi sijoittui toiseksi ja kauden päätöskilpailussa Rossi jäi sijalle 13.
Kaudella 2007 Yamaha vaihtoi Camel sponsorinsa Fiatiin ja Rossi ajoi MM-pisteissä kolmanneksi hävittyään mestaruuden voittaneelle Casey Stonerille 126 pistettä ja vain yhdellä pisteellä toiseksi tulleeseen Daniel Pedrosaan. Kauden merkittävin ero syntyi uuden rengassäännön myötä, joka suosi enemmän Bridgestonea käyttäneitä talleja, kuten Ducatia, kun taas toiset kärkitallit Honda ja Yamaha käyttivät Michelin renkaita, jotka olivat hyviä vain tietyillä radoilla. Edwards jatkoi Rossin tallikaverina, kuten kahtena edellisenä kautena, mutta ajoi MM-pisteissä yhdeksänneksi ja ajoi kauden aikana vain kahdesti palkintokorokkeelle. Rossi sen sijaan voitti kauden aikana neljä kilpailua ja ajoi kahdeksan kertaa palkintokorokkeelle. Hän ajoi neljä paalupaikkaa, mutta ei ajanut niistä kertaakaan voittoon, vaan ajoi muun muassa kolmesti toiseksi.
Kaudella 2008 Rossi ajoi uransa kuudennen maailmanmestaruuden MotoGP:ssä ja kaiken kaikkiaan kahdeksannen mestaruutensa. Rossi voitti mestaruuden 93 pisteen erolla Casey Stoneriin, joka oli voittanu edellisvuonna mestaruuden. Rossi ajoi kauden 18:sta kilpailusta 16 kertaa palkintokorokkeelle, joista voittoja oli yhdeksän. Hän ajoi parhaimmillaan viisi kilpailua peräkkäin voittoon. Rossi ajoi myös yhdeksän kertaa peräkkäin palkintokorokkeelle kauden kymmenennestä kilpailusta aina kauden päätökseen. Sitä ennen Rossi oli ajanut Assenissa sijalle 11, joka oli hänen kauden heikoin sijoitus. Rossin tallikaverina oli MotoGP:ssä tulokaskauttaan ajanut Jorge Lorenzo, joka oli sitä ennen voittanut kaksi kertaa peräkkäin 250-kuutioisten maailmanmestaruuden. Lorenzo sijoittui MM-pisteissä neljänneksi.
Rossi jatkoi mestaruusputkeaan voittamalla myös kaudella 2009, tällä kertaa hänen pahin kilpailija oli tallikaveri Lorenzo, joka ajoi MotoGP:ssä ja Yamahalla toista kauttaan häviten mestaruuden 45 pisteen erolla. Rossi ajoi kauden 17:stä kilpailusta kolmetoista kertaa palkintokorokkeelle. Hän voitti vain kuusi kilpailua ja ajoi seitsemän kertaa paalupaikalle. Hän onnistui ajamaan palkintokorokkeelle viidesti peräkkäin ja keskeytti kauden aikana vain kerran, kun tallikaveri Lorenzo keskeytti neljä kertaa.
Kaudella 2010 Rossi aloitti kauden hyvin ajamalla kolmessa ensimmäisessä kilpailussa palkintokorokkeelle. Hän muun muassa voitti kauden avauskilpailun ja oli MM-pisteissä toinen tallikaveri Lorenzon jälkeen. Rossi kuitenkin loukkaantui, kun hän mursi sääriluunsa 5. kesäkuuta Italian Mugellossa lauantai-harjoituksissa.[7], minkä takia hän joutui luopumaan maailmanmestaruustaistosta oltuaan neljästä kilpailusta sivussa. Rossi palasi radalle Sachsenringillä ollen siellä neljäs. Rossin vauhti alkoi pikkuhiljaa parantua, mistä seurauksena oli Malesiassa kauden toinen voitto. Tšekin GP:n aikoihin Rossi oli ilmoittanut siirtyvänsä Ducatille kaksivuotisella sopimuksella. Hän ajoi lopulta yhteensä kymmenen kertaa palkintokorokkeelle ja kauden loppupisteissä Rossi oli kolmas Jorge Lorenzon ja Dani Pedrosan jälkeen.
Ducati (2011–2012)

Rossin ensimmäinen kausi Ducatilla oli heikko. Pyörä ei ollut tarpeeksi kilpailukykyinen ja Rossi jäi MM-pisteissä seitsemänneksi. Hänen tallikaverinaan oli Nicky Hayden, jonka kanssa Rossi ajoi edellisen kerran samassa tallissa Hondalla kaudella 2003. Hayden sijoittui heti Rossin jälkeen kahdeksanneksi MM-pisteissä ja otti kauden aikana yhden palkintokorokesijan ennen Rossia. Rossi ajoi kauden aikan myös yhden palkintokorokesijan Ranskassa, sekä sitä ennen yhden nopeimman kierrosajan Espanjassa. Hän ajoi myös Assenissa kerran neljänneksi lähdettyään yhdennestätoista ruudusta.
Kaudella 2012 Rossi ei edelleenkään saanut pyörästä mieleistään ja sijoittui MM-pisteissä kuudenneksi. Rossi onnistui kuitenkin parantamaan tuloksia ja ajoi kahdesti palkintokorokkeelle ollen toinen Ranskassa ja San Marinossa. Hän ajoi myös yhden nopeimman kierrosajan Ranskassa. Rossi ilmoitti palaavansa kauden päätyttyä takaisin Yamahan tehdastalliin kaudeksi 2013.[8]
Paluu Yamahalle (2013–)

Rossi palasi takaisin Yamahan tehdastalliin kahden vuoden sopimuksella ja jatkoi Lorenzon tallikaverina, joka oli ajanut Yamahalla vuodesta 2008 lähtien.[9] Rossi sijoittui kaudella 2013 MM-pisteissä neljänneksi, kun tallikaveri Lorenzo sijoittui toiseksi. Rossi voitti kauden aikana yhden kilpailun Assenissa, jossa hän ajoi myös kilpailun nopeimman kierrosajan ja ajoi kauden aikana kuudesti palkintokorokkeelle. Rossi ajoi parhaimmillaan kolme kilpailua peräkkäin palkintokorokkeelle Assenin voiton jälkeen hän oli kahdesti kolmas Saksan ja Yhdysvaltain kilpailuissa. Rossi ajoi tämän jälkeen neljä kertaa peräkkäin neljänneksi.
Ensimmäisen paluu kauden jälkeen Rossi pääsi takaisin omalle tasolleen ja sijoittui kauden 2014 MM-sarjassa toiseksi häviten maailmanmestaruuden voittaneelle Marc Marquezille 67 pisteen erolla. Rossin tallikaveri Lorenzo sijoittui sitä vastoin kolmanneksi. Rossi voitti kauden aikana vain kaksi kilpailua kauden lopulla San Marinossa ja Australiassa. Hän ajoi kuitenkin kauden 18:sta kilpailusta 13 kertaa palkintokorokkeelle, joista pisin putki oli neljä kilpailua peräkkäin kolmen parhaan joukossa. Sitä vastoin mestaruuden voittanut Marquez onnistui voittamaan kauden kymmenen ensimmäistä kilpailua peräkkäin, joka antoi tuntuvan etumatkan pisteissä muihin kuljettajiin nähden.
Kaudella 2015 Rossi oli jo lähellä voittaa uransa kymmenennen mestaruuden, mutta menetti sen viimeissä kilpailussa, jonka myötä hän hävisi maailmanmestaruuden voittaneelle tallikaverilleen Jorge Lorenzolle viidellä pisteellä. Rossi johti MM-pisteissä Lorenzoa ennen viimeistä kilpailua ja hänen olisi pitänyt sijoittui vähintään toiseksi, jotta olisi varmistanut mestaruuden. Rossi sai kuitenkin toiseksi viimeisen kilpailun jälkeen rangaistuksen, jonka johdosta hän joutui aloittamaan viimeisen kilpailun Valenciassa viimeisestä lähtöruudukosta. Kilpailutuomaristo katsoi Rossin kilpailun aikana potkaisseen tahalleen Marc Marquezin ulos radalta, joka joutui keskeyttämään, kun Rossi itse ajoi kolmanneksi.[10] Hän ajoi kauden aikana 18:sta kilpailusta peräti 15 kertaa palkintokorokkeelle ja saavutti yhden paalupaikan Assenissa. Rossi voitti kauden aikana neljä kilpailua Qatarissa, Argentiinassa, Hollannissa ja Britanniassa. Hän onnistui ajamaan myös 12 kilpailua peräkkäin palkintokorokkeelle, kunnes putki katkesi kauden 13. kilpailussa, San Marinossa, jossa hän sijoittui viidenneksi.
Rossi ajoi kaudella 2016 kolmannen kerran peräkkäin MM-pisteissä toiseksi häviten nyt maailmanmestaruuden Marc Márquezille 49 pisteen erolla. Rossi nousi kauden aikana takaisin kakkospaikalle ohi Lorenzon ja keräsi kauden 18:sta kilpailusta kymmenen palkintokorokesijoistusta, joista kaksi oli voittoja. Hän voitti Espanjan ja Katalonian kilpailut. Rossi joutui keskeyttämään kauden aikana neljästi, joista yksi johtui moottoririkosta ja kolme ulosajosta. Hän ajoi myös parhaimmillaan neljä kertaa peräkkäin palkintokorokkeelle. Paalupaikkoja Rossi keräsi kolme, jotka tulivat Espanjassa, Italiassa ja Japanissa. Ainoastaan Espanjassa hän onnistui ajamaan paalulta voittoon, kun Italiassa ja Japanissa Rossi joutui keskeyttämään.
Rossi aloitti kauden 2017 vahvasti ajettuaan kolmessa ensimmäisessä kilpailussa palkintokorokkeelle ensin Qatarissa kolmanneksi ja sen jälkeen toiseksi Argentiinassa ja Yhdysvalloissa. Hän ajoi uransa 300:nen kilpailun MotoGP-luokassa Britannian kilpailussa elokuussa 2017. Hän johti kilpailua 18. kierroksen verran, kunnes menetti johtonsa kaksi kierrosta ennen maalia ja sijoittui kolmanneksi.[11]
Formula 1
Rossista kaavailtiin Ferrari-tallin Formula 1 -kuljettajaa, ja hän ajoi tallin autolla lupaavia testiaikoja. Rossi jopa neuvotteli sopimuksesta Ferrarin kanssa, mutta päätti kuitenkin jatkaa MotoGP-sarjassa ajamista[12].
Formulan testaamisen lisäksi Rossi on testannut DTM-autoa.
Ralliura

Rossi on ajanut kilpaa rallissa vuodesta 1997 lähtien, jolloin hän ajoi ensimmäisen kerran Monza Rally Show:ssa Renault Mégane Maxilla. Kilpailussa ajetaan yhdeksän erilaista rataa, jotka on rakennettu Monzan F1-radalle.
1998 Rossi oli toista kertaa mukana Monza Rally Show:ssa tällä kertaa Ford Escortilla, mutta joutui keskeyttämään.[13]
1999 Rossi saavutti parhaimman tuloksen ajettuaan Monza Rally Show:ssa kahdeksanneksi hävittyään voittajan kokonaisajalle 1:06 sekuntia. Hän ajoi sarjassa Subaru Impreza S4 WRC 1998 mallilla.[14]
2000 Rossin menestys Monza Rally Show:ssa jäi lyhyeksi keskeytettyään Subaru Imprezalla jo ensimmäisellä erikoiskokeella.[15] Samassa rallissa oli mukana myös Jean Alesi samalla autolla, mutta hänkin joutui keskeyttämään.
Rossi piti välivuoden rallista 2001 ja kilpaili MM-rallissa 2002 ja Monza Rally Show:ssa 2003, jossa hän sijoittui seitsemänneksi Toyota Corollalla.[16]
2004 Rossi saavutti kolmannen sijan Toyota Corollalla Monza Rally Show:ssa hävittyään voittajalle Rinaldi Capellolle 47.2 sekuntia.[17]
2005 Rossi voitti Italiassa ajettavan Monza Masters' Show:n Subaru Imprezalla. Sitä vastoin Monza Rally Show:ssa Rossi sijoittui nyt toiseksi hävittyään voittajalle Rinaldi Capellolle 5.6 sekuntia.[18]
2006 hän voitti Monza Masters' Show:n toista kertaa urallaan ja ensimmäisen kerran Monza Rally Show:n. Kummallakin kerroilla Rossi ajoi Ford Focusilla.
MM-ralli
Hän oli mukana MM-rallin kaudella 2002, jolloin Rossi ajoi Peugeot 206:lla kauden päätöskilpailussa Britanniassa, mutta joutui keskeyttämään.
Seuraavan kerran Rossi nähtiin rallin parissa kaudella 2006 Subaru Imprezalla.[19]. Hän ajoi kauden aikana vain yhden kilpailun Uuden-Seelannin ralli, jossa Rossi sijoittui yhdenneksitoista. Hän oli parhaimmillaan yhdennentoista erikoiskokeella seitsemäs ja tuossa vaiheessa kokonaiskilpailussa 13.[20]
2008 Rossi ajoi yhden kilpailun Fordilla Britannian rallissa, jossa hän sijoittui 12:nneksi. Rossi oli parhaimmillaan erikoiskokeilla 17 ja 19 sijalla yksitoista, joiden myötä hän nousi kokonaisrallin tuloksissa sijalle 12.[21]
Tilastot

Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Italialaiset ratamoottoripyöräilijät
Luokka:Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestarit
Luokka:Italialaiset ralliautoilijat
Luokka:Vuonna 1979 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit