Mötley Crüe

Question: Kuinka monta lasta Nikki Sixxillä on?


Mötley Crüe oli yhdysvaltalainen rock- ja metallimusiikkia soittanut yhtye, jonka basisti Nikki Sixx ja rumpali Tommy Lee perustivat Los Angelesissa vuonna 1981. Sixxin ja Leen ohella yhtyeen alkuperäisen ja tunnetuimman kokoonpanon muodostivat laulaja Vince Neil ja kitaristi Mick Mars. Mötley Crüen tuotantoa on myyty kansainvälisesti yli 100 miljoonaa kappaletta, joista 25 miljoonaa Yhdysvalloissa. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Stick to Your Guns”, ”Live Wire”, ”Shout at the Devil”, ”Home Sweet Home”, ”Wild Side”, ”Girls, Girls, Girls”, ”Dr. Feelgood” ja ”Kickstart My Heart”.
Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa Too Fast for Love vuonna 1981 omalla Leathür Records -levymerkillään. Saavutettuaan suosiota Los Angelesin seudulla yhtye teki levytyssopimuksen Elektra Recordsin kanssa, ja teki läpimurtonsa toisen albuminsa Shout at the Devil myötä. Kolmannella albumillaan Theatre of Pain (1985) yhtyeen musiikista tuli osa glam metal -tyylin ensimmäistä aaltoa. Laulaja Vince Neil jätti yhtyeen vuonna 1992, ja hänen korvaajakseen pestattiin vuoden 1994 alternative metal -vaikutteisella albumilla Mötley Crüe laulanut John Corabi. Neil palasi yhtyeeseen vuonna 1997 Generation Swine -albumille. Yhtyeen viimeiseksi studioalbumiksi jäi vuonna 2008 julkaistu Saints of Los Angeles.
Mötley Crüe päätti uransa vuonna 2015 jäähyväiskiertueen jälkeen. Yhtye soitti viimeisen konserttinsa uudenvuodenaattona 2015 Los Angelesissa, ja se julkaistiin vuonna 2016 Blu-rayna.[1]
Historia
1980-luku
Mötley Crüe perustettiin 1980-luvun alussa Los Angelesissa basisti Nikki Sixxin jätettyä aikaisemman yhtyeensä Londonin. Eräs Sixxin ystävistä suositteli rumpaliksi Tommy Lee -nimistä nuorta rumpalia, joka oli soittanut yhtyeessä Suite 19. Tommy Lee tapasi Nikki Sixxin ja he päättivät perustaa Mötley Crüen. Samaan aikaan Sixx yritti myydä hehkulamppuja työkseen. Tommy Lee huomasi lehdestä Mick Marsin ilmoituksen "Äänekäs, röyhkeä ja raju kitaristi vapaalla jalalla". Mars pestattiin uuden, vielä nimettömän yhtyeen kitaristiksi, joten yhtyeeltä puuttui enää laulaja.[2]
Bändille löytyi nimi ankaran mietintäsession aikana, kun Mick Mars ehdotti nimeä "Mottley Cru".[2] Nikki Sixx innostui nimestä, mutta halusi nimestä "symmetrisemman" version: "Motley Crue". Pöydällä lojui kuin sattumalta saksalaisia olutpulloja ja joku ehdotti natsihenkisempää nimeä "Mötley Crue". Nikki Sixx päätti kuitenkin panna paremmaksi ja lisätä umlautit myös bändin nimen jälkimmäiseen osaan. Näin yhtyeelle syntyi lopullinen nimi "Mötley Crüe".
Tommy Lee ja Vince Neil tunsivat toisensa lukiosta. Tommy oli ihaillut Vinceä pitkään. Heitä yhdisti myös samanlaiset musiikilliset ihanteet. Mick halusi Vince Neilin liittyvän yhtyeeseen kuultuaan tämän laulavan silloisen yhtyeensä Rock Candyn kanssa. Tommy soitti Vincelle ja pyysi tätä tulemaan mukaan bändiinsä. Vince oli kuitenkin tyytyväinen Rock Candyn kanssa, eikä halunnut jättää yhtyettä. Pian Rock Candy kuitenkin hajosi ja Vince liittyi Tommyn yhtyeeseen. Vince Neil, Tommy Lee ja Nikki Sixx muuttivat yhdessä Sunset Stripillä sijaitsevaan asuntoon, joka oli todella lähellä Whisky a Go Go -nimistä baaria. Ihmiset tulivat Whiskystä aina jatkoille yhtyeen jäsenten taloon, jota kutsuttiin nimellä Motley House (), ei kuitenkaan niinkään talon värin vaan siellä majailleen joukon mukaan.[2]
Yhtye keräsi suosiota ympäri Los Angelesia soittaen eri klubeilla. Mötley Crüe tuli tunnetuksi rajusta lavashowstaan ja osittain arvaamattomuudesta johtuen se ei saanut levytyssopimusta. Yhtye tapasi tulevan managerinsa Allan Coffmanin. Mötley Crüen ensimmäinen julkaisu oli single Stick to Your Guns / Toast of the Town, joka julkaistiin heidän omalla levymerkillään Leathür Recordsilla. Marraskuussa 1981 Leathür-merkillä julkaistu yhtyeen debyyttialbumi Too Fast for Love oli itse tuotettu ja se myi 20000 kappaletta. Tom Zutaut kävi katsomassa yhtyettä Whisky a Go Gossa ja sai järjestettyä heille levytyssopimuksen Elektra Recordsille vuoden 1982 alussa, vaikka levy-yhtiö muuten ei ollutkaan vakuuttunut yhtyeen kyvyistä. Vuonna 1982 Mötley Crüen managereiksi tulivat Doug Thaler ja Doc McGhee.[2]
Mötley Crüe ja sen jäsenet tulivat tunnetuiksi railakkaista elämäntavoistaan – lähinnä alkoholin ja huumeiden käytöstä. Elämäntavat vaikuttivat myös yhtyettä lähellä olevien ihmisten elämään. Hanoi Rocksin rumpali Razzle (Nicholas Dingley) kuoli auto-onnettomuudessa, kun 9. joulukuuta 1984 Hanoi Rocksin ja Mötley Crüen jäsenten päiviä kestäneen juhlimisen jälkeen Vince Neil sekä Razzle lähtivät kohtalokkaalle viinanhakumatkalle. Neil ajoi, ja paluumatkalla auto suistui vastaantulevien kaistalle törmäten toiseen autoon. Razzle kuoli onnettomuudessa, mutta Neil selvisi naarmuitta.[2] Eräänlaiseksi korvaukseksi tästä tapaturmasta Mötley Crüe ehdotti Hanoi Rocksille yhtyeiden yhdistämistä, mitä ei kuitenkaan tapahtunut. Basisti Nikki Sixx oli kuolla 1987 heroiinin yliannostukseen, mutta kuin ihmeen kaupalla hän selvisi, kun Guns N' Roses -yhtyeen Slash  ja Nikkin limusiinikuljettajan hälyttämät ensihoitajat lopulta elvyttivät hänet. Mötley Crüen jäsenten elämäntyyli oli tuhota koko yhtyeen, kunnes managerit Doug Thaler ja Doc McGhee puuttuivat asiaan. He patistivat jäsenet vieroitushoitoon, jossa he kävivät useita kertoja.[2]
Mötley Crüen jäsenten raitistuttua yhtye julkaisi viidennen studioalbuminsa nimeltä Dr. Feelgood 23. syyskuuta 1989. Alle kuukauden päästä albumi oli Yhdysvaltain albumilistan ensimmäisenä ja pysyi listalla 109 viikkoa. Vaikka Dr. Feelgood oli tehty raittiina, raittius ei kauan kestänyt. Yhtyeen jäsenet jatkoivat periaatteessa siitä mihin olivat jääneet.[2]
1990-luku
Vince Neil erotettiin (tai hän erosi) Mötley Crüesta vuonna 1992. He ottivat tilalle John Corabin, jonka kanssa he tekivät kuudennen studioalbumin Mötley Crüe. Albumin nimeksi piti tulla alun perin Til Death Do Us Part, mutta yhtye vaihtoi sen pelkäksi Mötley Crüeksi juuri, kun John Corabi oli ehtinyt tatuoida aikaisemman nimivaihtoehdon käteensä. Alkuperäisjäsenet kokoontuivat uudestaan vuonna 1997 Mötleyn silloisen managerin Allen Kovacin ja Vince Neilin managerin Bert Steinin järjestämään tapaamiseen Vince Neilin, Tommy Leen ja Nikki Sixxin kesken.[2]
Mötley Crüe oli 1990-luvulla hyvin tunnettu naisista ja avioliitoistaan. Tommy Lee ja Nikki Sixx menivät naimisiin Playboy-lehdestä ja Baywatch-televisiosarjasta tunnettujen näyttelijöiden kanssa: Tommy Lee nai Pamela Andersonin ja Nikki Sixx Donna D'Erricon. Kaiken lisäksi Vince Neil meni naimisiin Playboyn keskiaukeamatytön Heidi Markin kanssa. Yksikään liitto ei ole kestänyt.[2] Viimeisimpänä erosi Nikki Sixx vuoden 2006 alkupuolella.
Vuonna 1994 Vince Neilin tytär Skylar Neil sairastui syöpään ja menehtyi. Nelivuotiaasta Skylarista leikattiin irti 3,5 kilogramman syöpäkasvain, eikä pienen tytön keho kestänyt sitä. Skylaria leikattiin yhteensä viisi kertaa. Myöhemmin Neil ja hänen aikaisempi vaimonsa strippari ja mutapainija Sharise Ruddell haastoivat Rocketdyne-yhtiön oikeuteen, koska yhtiö oli salaa jättänyt radioaktiivista jätettä Neilin Sim Valleyssa sijaitsevan kodin lähistöllä. Samoihin aikoihin Tommy Lee joutui kuudeksi kuukaudeksi vankilaan silloisen vaimonsa Pamela Andersonin ja hänen välisten tappeluiden johdosta.[2]
Vuonna 1999 Tommy Lee ja Vince Neil eivät tulleet enää toimeen keskenään, joten Lee päätti lähteä soolouralle ja hylkäsi yhtyeen. Hänen tilalleen tuli Randy Castillo, joka oli soittanut rumpuja muutamalla Ozzy Osbournen albumilla. Randy Castillo kuoli syöpään 26. maaliskuuta 2002. Vuonna 2000 yhtye julkaisi albumin New Tattoo, joka sijoittui Yhdysvaltain Billboard-albumilistan sijalle 41 ja myi alle 150000 kappaletta. Rumpali Samantha Maloney soitti rumpuja "New Tattoo"-kiertueella. Samantha Maloney on ehkä tunnetuin yhteistyöstään Courtney Loven kanssa. Hän korvasi alkuperäisen Hole-rumpali Patty Schemelin vuonna 1998.
2000-luku
2000-luvun alussa Nikki Sixx soitti yhtyeissä nimeltä 58 ja Brides of Destruction, Tommy Lee Methods of Mayhemissä ja myös sooloartistina. Vince Neil on kiertänyt maailmaa sooloartistina laulaen lähinnä Mötley Crüen lauluja.
Vuonna 2001 ilmestyi kirja ¨The Dirt, joka on julkaistu Suomessa nimellä Mötley Crüe, the dirt - Törkytehdas, ja joka sisältää Mötley Crüen tarinan alusta asti miesten itsensä kertomana.[2] Kirja nousi kymmenen parhaan joukkoon New York Timesin parhaiten myytyjen kirjojen listalla. Se myös keräsi yhtyeelle kokonaisen joukon uusia faneja. Törkytehtaasta ollaan tekemässä elokuvaa.[3] Myöhemmin vuonna 2004 ilmestyi myös kirja "Tommyland", jonka kirjoitti Tommy Lee. Nikki Sixx on kirjoittanut Heroiinipäiväkirja-nimisen kirjan. Kirja ilmestyi vuonna 2007.
Syyskuussa 2004 Nikki Sixx ilmoitti, että Mötley Crüe alkaa nauhoittaa uutta materiaalia. Joulukuussa 2004 yhtye kertoi, että uusi kiertue alkaa tammikuussa 2005 ja ensimmäinen konsertti soitetaan San Juanissa. Yhtyeen viimeisin julkaisu on kokoelma-albumi Red, White and Crüe, joka julkaistiin helmikuussa 2005. Suosikkihittien lisäksi albumi sisältää kolme uutta kappaletta, "If I Die Tomorrow", "Sick Love Song" ja The Rolling Stones -klassikon "Street Fighting Man". Red, White and Crüe nousi albumilistan sijalle kuusi ja on myynyt platinaa. Mötley Crüe teki myös kiertueen nimellä "Carnival of Sins", jonka aikana he kävivät esiintymässä Suomessa. Vuonna 2005 tehtiin nukkeanimaatio Disaster!, jossa esiintyy Mötley Crüe. Vuonna 2006 yhtye sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Mötley Crüen piti saapua Suomeen osana laajaa Euroopan kiertuetta 4. kesäkuuta 2007 lämmittelijänään suomalainen Bloodpit. Konsertti kuitenkin peruuntui viime hetkellä yhtyeen soittimien ja muiden varusteiden jäätyä Milanoon, Italiaan, koska rahtikoneelle ei myönnetty lähtölupaa.[4] Kalusto-ongelmista johtuen Mötley Crüen Helsingin konsertti siirrettiin uuteen päivään, joka oli 7. kesäkuuta 2007.[5]
Syksyllä 2007 Tommy Lee erosi väliaikaisesti yhtyeestä, mutta palasi sittemmin takaisin. Huhtikuussa 2008 julkaistiin Saints of Los Angeles -sinkku samaa nimeä kantavalta albumilta, joka ilmestyi 17. kesäkuuta 2008. Samoin Mötley Crüe ilmoitti aloittavansa heinäkuussa Crüe Fest -kiertueen Yhdysvalloissa, jonka muina esiintyjinä nähtiin muun muassa Buckcherry ja Papa Roach.[6]
Vuonna 2009 Mötley Crüe esiintyi 6. kesäkuuta Tampereella Sauna Open Air -festivaaleilla lauantain pääesiintyjänä. Yhtyeen piti esiintyä myös 2010 Sonispheressä, mutta myrskyn tuhottua välineitä se ei esiintynytkään.
Mötley Crüe esiintyi Kaisaniemen puistossa 7. kesäkuuta 2012 Rockin’ Helsinki tapahtuman pääesiintyjänä. Muita esiintyjiä olivat Crashdïet ja Hardcore Superstar. Vuonna 2012 yhtye piti yhteiskiertueen Kiss-yhtyeen kanssa. Vuonna 2014 yhtye ilmoitti lopettavansa keikkailun, mutta Nikki Sixx sanoi kuitenkin, että studiossa voi vielä joitakin kappaleita mahdollisesti tulla.[7] Vuonna 2015 Mötley Crüe lähti vielä The Final Tour-kiertueelle, jonka esiintymisillä lämmittelijänä toimi Alice Cooper. Euroopan-kierroksella yhtye esiintyi myös Suomessa Hartwall-arenalla 18. marraskuuta 2015.
Jäsenet
Tunnetuin kokoonpano
Vince Neil – laulu
Nikki Sixx – basso
Mick Mars – kitara
Tommy Lee – rummut ja piano/urut
Muut
John Corabi – laulu (1992–1996)
Randy Castillo – rummut (1999–2000)
Samantha Maloney – rummut (2000) (kiertuerumpali)
Aikajana

Diskografia
Studioalbumit
Too Fast for Love (1981)
Shout at the Devil (1983)
Theatre of Pain (1985)
Girls, Girls, Girls (1987)
Dr. Feelgood (1989)
Mötley Crüe (1994)
Generation Swine (1997)
New Tattoo (2000)
Saints of Los Angeles (2008)
Kokoelmat
Raw Tracks (1988)
Raw Tracks vol. 2 (1990)
Decade of Decadence (1991, best of 1981–1991)
Quaternary (1994)
Greatest Hits (1998)
Supersonic and Demonic Relics (1999)
Music to Crash Your Car To, Vol. 1 (2003)
Music to Crash Your Car To, Vol. 2 (2004)
Loud as Fuck (2004, kokoelmalevy ja dvd)
Red, White and Crüe (2005)
Greatest Hits (2011)
Livealbumit
Live: Entertainment or Death (1999)
Carnival of Sins (2005)
Singlet
1981 "Stick to Your Guns / Toast of the Town"
1981 "Live Wire"
1983 "Too Young to Fall in Love"
1983 "Looks that Kill"
1985 "Smokin' in the Boys' Room"
1985 "Home Sweet Home"
1987 "Girls, Girls, Girls"
1987 "Wild Side"
1989 "You're All I Need"
1989 "Dr. Feelgood"
1989 "Kickstart My Heart"
1990 "Without You"
1990 "Don't Go Away Mad (Just Go Away)"
1990 "Same Ol' Situation"
1991 "Primal Scream"
1991 "Anarchy in the UK"
1992 "Home Sweet Home ('91 remix)"
1994 "Hooligan's Holiday"
1994 "Misunderstood"
1994 "Smoke the Sky"
1997 "Afraid"
2001 "Hell on High Heels"
2005 "If I Die Tomorrow"
2005 "Sick Love Song"
2008 "Saints of Los Angeles"
2008 "MF of the Year"
2008 "White Thrash Circus"
2012 "SEX"
Videot
Uncensored (VHS/Laserdisc) (1986)
Dr. Feelgood, the Videos (VHS/Laserdisc) (1990)
Decade of Decadance '81-'91 (VHS/Laserdisc) (1992)
Behind the Music: Mötley Crüe (DVD) (1998)
Lewd, Crüed & Tattooed (DVD) (2001)
Greatest Video Hits (DVD) (2003)
Classic Mötley Crüe: Universal Masters DVD Collection (DVD) (2005)
Mötley Crüe: Broadcasting Live/U.S.Festival 1983 25th Anniversary Edition (DVD) (2005)
Carnival of Sins (DVD) (2006)
Mötley Crüe: Cruefest 1. (2009) (DVD)
Kirjallisuus
Mötley Crüe, the dirt - törkytehdas; Tommy Lee, Mick Mars, Vince Neil, Nikki Sixx, Neil Strauss, Sami Kärkkäinen; ISBN 978-952-471-015-2, 2005. Uudistettu laitos ISBN 978-952-471-985-8, 2007.
The Heroin Diaries: A Year in the Life of a Shattered Rock Star; Nikki Sixx; ISBN 978-0743486286, 2007.
Tommyland;Tommy Lee and Anthony Bozza
Tatuointeja ja tequilaa; Vince Neil, Mike Sager
Lähteet

Aiheesta muualla


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit