khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Puola-Liettua

Question: Miksi Puola-Liettuaa kutsuttiin tasavallaksi?


Puola-Liettua, muodollisemmin Puolan kuningaskunta ja Liettuan suuriruhtinaskunta (), oli vuosina 1569–1795 Keski- ja Itä-Euroopassa sijainnut suurvaltio, joka syntyi, kun Puolan kuningaskunta ja Liettuan suuriruhtinaskunta muodostivat valtioliiton.[1]
Valtioliitosta on historiankirjoituksessa käytetty myös nimitystä Molempain kansain tasavalta (), joka on kuitenkin syntynyt vasta 1967, kun Leon Lech Beynar kirjoitti salanimellä Paweł Jasienica kolmiosaisen kirjasarjan nimeltä Rzeczpospolita Obojga Narodów[2]. Tasavallaksi tätä monarkistista valtiota kutsuttiin siksi, että maalaisaatelilla oli valtiopäivillä huomattava valta, jota vahvisti muodostunut liberum veto eli kenen tahansa yksittäisen valtiopäivämiehen veto-oikeus käsiteltävän esityksen hyväksymiseen.  
Nimestä huolimatta Puolan ja Liettuan asema valtioliitossa ei ollut tasa-arvoinen, vaan Liettuan asema heikkeni ajan mittaan. Heikkeneminen näkyi konkreettisesti siitä, että Liettuan suuriruhtinaskunnan hallitsemia idästä valloitettuja alueita siirrettiin Puolan kuningaskunnan hallintaan. Puolaan verrattuna Liettua oli omalta väestöpohjaltaan vähäisempi.
Historia

Liittovaltion syntyä oli edeltänyt pitkä personaaliunionien aika: vuodesta 1446 alkaen Puolan kuninkaana oli ollut Liettuan suuriruhtinas.[3]
Varsinainen valtioliitto muodostettiin Puolan kuningaskunnasta ja Liettuan suuriruhtinaskunnasta Lublinin sopimuksella 1. heinäkuuta 1569. Valtioliiton synty oli Sigismund II:n, Jagellon dynastian viimeisen kuninkaan, suuri saavutus. Hänen kuoltuaan vuonna 1572 maa oli kolme vuotta ilman valtionpäämiestä.
Silloin syntyi valtiomuoto, jota kutsutaan puolalaisessa historiankirjoituksessa ensimmäiseksi tasavallaksi (Rzeczpospolita) tai tätä tarkemmin aatelistasavallaksi (Rzeczpospolita szlachecka). Tällä halutaan korostaa Puolan jakoja edeltäneen itsenäisen Puolan monarkistisen hallinnon kansanvaltaisuutta. Aatelisto sai valita kuninkaan äänestämällä. Tämä vaaleilla valittu monarkki hoiti sekä Puolan kuninkaan että Liettuan suuriruhtinaan tehtävät. Monarkistiselle valtioliitolle valittiin myös yhteinen edustajisto sekä senaatti. Puola-Liettuassa Liettua onnistui säilyttämään oman lakinsa, hallinnon, budjetin ja armeijan,[4] tosin vähitellen vallan painopiste siirtyi yhä enemmän Puolaan.
Puolan ja Liettuan yhteistoiminnasta huolimatta Venäjän keisarikunta onnistui ottamaan haltuunsa alueita Ukrainasta. Ensimmäisen tasavallan aika päättyi Puolan kolmanteen jakoon vuonna 1795.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Liettuan historia
Luokka:Puolan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Luokka:Latvian historia
Luokka:Valko-Venäjän historia
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelo Ranskan kaupungeista

Question: Mikä on Ranskan toiseksi suurin kaupunki väkiluvultaan?


Tämä on luettelo Ranskassa sijaitsevista kaupungeista. EU:n tilastokeskuksen mukaan määritelmän mukaan kaupungissa on asukkaita vähintään 50000 ja sillä on hallinnollinen keskus.[1]
Luettelo kaupungeista

[1]
Lähteet

Ranskan kaupungit
*
Luokka:Luettelot Ranskasta
Yksipuoluejärjestelmä

Question: Onko Nigeria hyvinvointivaltio?


Yksipuoluejärjestelmä on valtio, jossa yksi puolue tai koalitio johtaa maata, eivätkä muut puolueet saa asettaa ehdokkaita vaaleissa. Jossain tapauksissa sitoutumattomat ehdokkaat saavat asettua ehdolle. 
Useimmissa tapauksissa yksipuoluejärjestelmän takana on ollut sosialistinen, nationalistinen tai fasistinen ideologia. Useat yksipuoluejärjestelmät syntyivät siirtomaiden vapautustaisteluista, kun siirtomaaisännät joutuivat lopulta hyväksymään jonkin suositun liikkeen neuvotteluosapuoleksi ja luovuttamaan tälle vallan. Näin kävi esimerkiksi Algeriassa, jossa FLN nousi valtaan 1962.
Kansandemokratioissa johtava puolue oli marxistis-leninistinen ja näitä valtioita kutsuttiin sosialistisiksi. Useimmissa kansandemokratioissa oli teknisesti ottaen useita puolueita, mutta muut puolueet tunnustivat kommunistisen puolueen johtavan aseman. Esimerkiksi Saksan demokraattisen tasavallan parlamenttiin valittiin kiinteä määrä eri puolueiden ja kansalaisjärjestöjen edustajia siten, että johtavalla puolueella SED:llä ja sen liittolaisilla oli aina enemmistö. Tämä on ollut ja on edelleen käytäntö myös Kiinassa. Tšekkoslovakiassa ja monessa muussa itäblokin maassa kansanrintama muodosti pysyvän hallituskoalition.
Äärioikeistolaiset (muun muassa fasistiset) yksipuoluejärjestelmät ovat yleensä syntyneet oikeistopuolueiden tukemista vallankaappauksista, jotka on tehty vasemmiston toiminnan estämiseksi. Valtaan päästyään äärioikeistolaiset ryhmät ovat kuitenkin lopettaneet ja kieltäneet myös muiden oikeistopuolueiden toiminnan. Näin kävi esimerkiksi Saksassa ja Chilessä. Yksipuoluevaltiot ovat useimmiten diktatuureja (Pohjois-Korea). 
Nykyiset yksipuoluevaltiot

Entiset yksipuoluevaltiot

Entiset kansanrintama yksipuoluevaltiot

Entiset vasemmistolaiset yksipuoluevaltiot

Entiset marxilais-leninistiset yksipuoluevaltiot


Entiset oikeistolaiset yksipuoluevaltiot

Entiset fasistiset ja nationalistiset yksipuoluevaltiot

Lähteet

Luokka:Politiikan käsitteet
Luokka:Poliittiset järjestelmät
Luokka:Valtiomuodot
Ratsutila

Question: Mitä rustholli tarkoittaa?

Ratsutila eli rustholli () oli maatila, jonka tehtävänä oli lähes koko ruotujakolaitoksen olemassaolon aikana, 1600-luvun lopulta vuoteen 1808 saakka, varustaa asekuntoinen mies ja hevonen sotaa varten. Ratsutilan isäntää kutsuttiin ratsutilalliseksi eli rusthollariksi.
Ratsutilat muodostettiin läänien ja pitäjien suurimmista maatiloista ja niiden tehtävänä oli varustaa asekuntoinen mies ja hevonen sotaa varten. Tavallisesti ratsupalvelusta suorittamaan palkattiin ulkopuolinen, jolle järjestettiin rahapalkan lisäksi torppa elantoa varten. Ratsupalvelua suorittamaan lähti usein myös talon nuorempi poika tai jopa isäntä itse. Vastapalvelukseksi miehen ja hevosen palveluksesta rustholli sai verohelpotuksia: ratsumiehen ja hevosen kustannuksiksi arvioitiin noin 50–80 taaleria. Mikäli talon omien verojen määrä ei riittänyt kuluihin, ratsutilalle voitiin tällöin määrätä aputila eli augmentti, joka maksoi veronsa päätilalle. Varsinaisella ratsutilalla saattoi olla useampikin aputila. Ratsupalvelusta suorittavan mahdollinen kuolema tai haavoittuminen aiheutti lisäkuluja tilalle, sillä sen oli hankittava uusi mies edesmenneen tai haavoittuneen tilalle.
Ruotuväkiarmeija lakkautettiin Suomen siirtyessä osaksi Venäjän valtakuntaa. Tällöin rustholleille määrättiin vakanssi- ja passevolanssimaksu, jotka lakkautettiin vasta vuonna 1886, kun koko ruotujakolaitos lakkautettiin. Maksuksi vuonna 1809 määrättiin 10 tynnyriä viljaa ratsutilaa kohden.
Ratsutilat nousivat usein tavallisten maatilojen ja ruotujakolaitokseen osallistuneiden tilojen yläpuolelle, ja ne muodostivat eräänlaisen talonpoikaisen eliitin. Usein nämä talonpojat olivat maatalouden uudistusten edelläkävijöitä ja vaikuttivat ratkaisevasti erilaisiin maaseudullekin levinneisiin ilmiöihin ja aatteisiin.
Joskus myös ratsutilat saattoivat muodostua kartanoiksi, mikäli ne päätyivät säätyläisten omistukseen. Kartanoiden yhteydessä ja niiden synonyyminä käytössä ollut käsite säteriratsutila on kuitenkin eri asia kuin ratsutila yleensä, ja näin siis kaikki ratsutilat eivät ole olleet kartanoita, vaikka nimitys ratsutila usein saattaakin esiintyä kartanoiden yhteydessä liittyen niiden säteriratsutilaominaisuuteen. Ratsutilat ovat hyvin selkeästi Etelä-Suomen ilmiö, joka on pohjoisessa vieras ja joskus jopa täysin tuntematon. 
Katso myös
Ratsupalvelus
Lähteet
Suomen historia 1–8, Weilin+Göös.
Nenonen & Teerijoki; Historian suursanakirja, WSOY 1998.

Aiheesta muualla
Check date values in: |accessdate= (help)
Luokka:Suomen sotahistoria
Luokka:Suomen asutus- ja yhteiskuntahistoria
Solvay

Question: Kuka perusti Solvay-konferenssin?

Solvay voi tarkoittaa:
Solvay (yritys), belgialainen lääke- ja kemikaalivalmistaja
Solvayn menetelmä, soodan valmistamiseen käytetty prosessi
Ernest Solvay, menetelmän kehittäjä
Solvay-konferenssi, Ernest Solvayn perustama fysiikan ja kemian kokous
Solvay Business School, kauppakorkeakoulu Brysselissä
Solvay (New York), kylä Onondagan piirikunnassa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa
Feodalismi

Question: Mitä tarkoittaa feodaalijärjestelmä?


Feodalismi tai feodaalinen järjestelmä () on uudella ajalla syntynyt termi, jolla viitataan keskiajalle tyypilliseen sotilaalliseen, hallinnolliseen ja taloudelliseen järjestelmään. Euroopassa feodalismi kehittyi Länsi-Rooman hajoamisen jälkeen, 700- ja 800-luvuilla.[1] Järjestelmä perustui läänitysperiaatteelle, joka on tunnettu myös muualla maailmassa, Aasiassa (Kiina ja Japani) sekä Afrikassa.[2]

Oikeushistoriallisesti suuntautuneet tutkijat samaistavat usein feodalismin ja läänityslaitoksen. Näin määritellyn feodalismin peruspilari on lääninherran suojelu ja ylläpito vastapalkkiona alamaisen verosuorituksesta, ylempänä (lääninherrojen välillä) ylemmän suojelu vastikkeena alemman herran uskollisuudesta ja palveluksesta. Vasallin uskollisuus koski vain lähintä herraa, jolle hän oli vannonut uskollisuutta. Ylläpitovelvollisuus ilmeni useimmiten niin, että herra antoi vasallilleen maa-alueen, joka tunnetaan läänityksenä.[1] Läänityksiä käytettiin sotilasluokan palkan korvikkeena.
Myös Japanissa esiintyi järjestelmä, jota usein verrataan eurooppalaiseen feodalismiin.[2] Se tunnettiin nimellä bakuhan taisei (幕藩体制).
Feodalismi-termin käytöstä on käyty historioitsijoiden kesken paljon keskustelua. Kyseessä on, kuten historiallisessa käsitteenmuodostuksessa usein, anakronistinen ilmaisu, joka luo käsityksen yhtenäisestä järjestelmästä. Niinpä tutkijat puhuvat nykyään usein mieluummin feodaalisesta yhteiskunnasta kuin feodalismista.[3]
Katso myös
Maaorjuus
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Hietaniemi, Tapani ym.| title = Feodalismi: Uuden ajan käsite, keskiajan ilmiö, maailmanhistorian kategoria| location = Tampere| publisher = Vastapaino| year = 1997| id = ISBN 951-768-026-0}}

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Pico de Orizaba

Question: Mikä on Meksikon korkein vuori?



Pico de Orizaba (tai Citlaltépetl) on Meksikon korkein ja Pohjois-Amerikassa kolmanneksi korkein vuori.[1]
Tulivuori on tällä hetkellä horrostilassa, muttei lopullisesti sammunut; viimeinen purkaus tapahtui vuonna 1846, sitä aiemmin vuosina 1687, 1613, 1569, 1566 ja 1545.[2]
F. Maynard ja William F. Raynolds valloittivat vuoren vuonna 1848.[3]
Katso myös
Luettelo suurimmista prominensseista
Luettelo maiden korkeimmista kohdista
Lähteet



Luokka:Meksikon tulivuoret
Luokka:Pohjois-Amerikan vuoret
Haittavero

Question: Mikä on Pigoun vero?

Haittavero eli Pigoun vero kehittäjänsä Arthur Pigoun mukaan on markkinatoiminnan aiheuttaman ulkoishaitan vähentämiseksi asetettu vero. Ulkoishaitat kohdistuvat usein ympäristöön tai terveyteen. Haittavero voidaan esimerkiksi asettaa saastuttavalle tuotannolle, jotta tuottajalla olisi kannuste vähentää saastuttamista ja kuluttajalla välttää haittaa aiheuttavien tuotteiden ostamista.
Jos haittavero on alempi kuin toiminnasta ulkopuolisille aiheutuva haitta (esimerkiksi saasteiden terveysvaikutukset), se johtaa liialliseen haitalliseen toimintaan; jos korkeampi, liian vähäiseen tuotantoon. Veron tuotosta saadaan myös varoja saasteiden haittojen korjaamiseen.
Suomessa haittaveroa peritään tupakka-, alkoholi- ja polttoaineveroina. Muita esimerkkejä haittaveroista ovat ajoneuvon hiilidioksidipäästöjen määrään sidottu ajoneuvovero (niin sanottu käyttömaksu) sekä lentoliikenteen meluverot.
Veroasteen määrittäminen
Pareto-optimaalinen haittavero on yhtä suuri kuin verotettavan ulkoishaitan aiheuttama marginaalisen sosiaalisen vahingon arvo. Jos tuo arvo vaihtelee haitan aiheuttajasta toiseen, kuten usein on, täytyy optimaalisen veroasteenkin vaihdella. Käykö yksi veroaste vai tarvitaanko usein riippuu haitan luonteesta. Täydellisesti sekoittuvat haitat, esimerkiksi kasvihuoneilmiötä voimistava ilmakehän hiilidioksidi, voidaan verottaa pareto-optimaalisesti yhdellä veroasteella. Jos täydellistä sekoittumista ei tapahdu, esimerkiksi paikallisena laskeumana vahinkoa aiheuttavien saasteiden tapauksessa, optimaalinen verotus tapahtuisi saastuttajan mukaan vaihtelevalla veroasteella.[1]
Haittaverojen vaihtoehtoja
Hallinto voi puuttua haittaa aiheuttavaan toimintaan suoraan säätelemällä. Tällöin hallinto päättää, mikä on sallittu määrä saastuttamista tai muuta haittaa aiheuttavaa toimintaa. Monissa tilanteissa suora säätely voi kuitenkin aiheuttaa suuremmat yhteiskunnalliset kustannukset, koska veron avulla hyödynnetään markkinamekanismia toiminnan sopeuttamisessa. Suora säätely voi esimerkiksi reagoida ympäristön muutoksiin hitaasti. Lisäksi haittaveron ansiosta syntyy kannustin vähentää saastuttamista aina kun taas suoraan säädellyn saastemäärän alitukseen ei ole kannustinta.
Päästökauppa tarkoittaa myytäviä päästökiintiöitä. Se eroaa haittaveroista siinä, että julkinen valta ei päätä päästöjen hintaa vaan sallitun päästömäärän. Päästökiintiöitä saa kaupata muille, mikä haittaverojen tavoin ohjaa päästöt siihen tuotantoon ja toimintaan, jossa niistä on vähiten haittaa. Jos markkinatoimijoilla on käytettävissään kaikki olennainen informaatio, Pigoun veron ja päästöoikeuksien markkinahinta muodostuvat yhtä suuriksi. Ulkoisvaikutusten osalta järjestelmät ovat ekvivalentit. Ero on siinä, että jos päästöoikeudet on jaettu ilmaiseksi, niistä saa rahallista hyötyä niitä myyneet yritykset. Vero puolestaan menee yhteiskunnalle ja muiden verojen alentamiseen jos budjetti oletetaan vakioksi.[1]
Katso myös
Yhteismaan ongelma
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Verotus
Luokka:Ympäristötaloustiede
Talvipalatsi

Question: Milloin Talvipalatsi rakennettiin?


Talvipalatsi () on Pietarissa sijaitseva Venäjän keisarien entinen palatsi. Rakennus on malliesimerkki venäläisestä barokista. Talvipalatsi rakennettiin vuosina 1754–1762 italialaissyntyisen arkkitehdin Francesco Bartolomeo Rastrellin piirustusten mukaan. Palatsin tilasi Pietari Suuren tytär keisarinna Elisabet. Elisabet kuoli juuri ennen palatsin lopullista valmistumista, ja sinne asettui Pietari III.[1]
Hallitsija vietti Talvipalatsissa kylmät talvikaudet; kesäisin hän asui noin 20 kilometrin päässä Tsarskoje Selossa (nykyinen Puškin) sijaitsevassa Katariinan palatsissa tai Pietarhovissa.

Talvipalatsi oli keisariperheen sekä asuin- että edustuspalatsi yli 150 vuotta, ja palatsin sisustusta on tuona aikana muutettu monia kertoja. Palatsissa oli tulipalo vuonna 1837, jonka jälkeen osa tuhoutuneesta sisustuksesta entistettiin lähes Rastrellin alkuperäisten suunnitelmien mukaisiksi, kun taas osa muutettiin. Suunnittelutyöstä vastasivat pietarilaiset arkkitehdit Vasili Stasov ja Aleksandr Brjullov. Rastrellin asussa ovat palatsin edustusportaat, nimeltään Jordanin portaat tai Suurlähettiläiden portaat, jotka on koristeltu runsain valkoisin ja kullatuin stukkokoristein ja peilein. Portaisiin liittyy ala-aulassa Rastrellin suunnittelema pylväikkögalleria. Italialaisyntyinen arkkitehti Carlo Rossi suunnitteli vuonna 1826 Sotagalleria-salin Napoleonia vastaan käydyn sodan muistoksi. Pitkänomaisen salin seinillä on 332 kenraalin muotokuvat. Sali rakennettiin uudelleen Stasovin suunnittelemana, jonka käsialaa on myös Yrjönsali eli suuri valtaistuinsali. Brjullovin suunnitelmien mukaan on rakennettu muun muassa Aleksanterinsali ja molempien Aleksandra Fjodorovna -nimisten keisarinnojen suosima Malakiittisali, jota pidetään yhtenä Talvipalatsin upeimmista saleista. Jordanin portaiden yläpäästä on pääsy Kenttämarsalkkojen saliin, jonka suunnitteli ranskalaissyntyinen arkkitehti Auguste de Montferrand.[1]
Talvipalatsin julkisivussa ei ole tapahtunut muutoksia, vaan se on yhä Rastrellin luomassa asussa. Turkoosiin vivahtavaa vaaleanvihreää julkisivua jäsentävät lukuisat valkoiset pilasterit, joiden jatkeena katon reunalla on pronssisia patsaita ja maljoja.[1]
Vuonna 1917 Talvipalatsissa kokoontui väliaikainen hallitus. Talvipalatsi vallattiin lokakuun vallankumouksessa. Rakennus liitettiin vuonna 1922 Eremitaašin museoon.
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Pietarin palatsit
Luokka:Virka-asunnot
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Eira

Question: Mikä on Eiran postinumero?


Eira on pieni kaupunginosa eteläisessä Helsingissä. Sitä rajoittavat Merikatu ja Telakkakatu lännessä, Tehtaankatu pohjoisessa, Laivurinkatu idässä sekä Sirpalesalmi etelässä.[1]  0,19km² kokoisella alueella on noin 1 000 asukasta.[2] Eiran naapurialueita ovat Ullanlinna, Punavuori ja Hernesaari (Länsisataman osa-alue). Helsingin piirijaossa se lasketaan osaksi Ullanlinnan peruspiiriä, joka puolestaan kuuluu Eteläiseen suurpiiriin. Eira on tunnettu huvilakaupunginosana.[2]
Muista lähistöllä olevista kaupunginosista, kuten Punavuoresta ja Ullanlinnasta Eira (yhtä alueen luoteiskulmassa sijaitsevaa korttelia lukuun ottamatta) eroaa selvästi siinä, että siellä kadut ovat kapeita ja yleensä kaartuvia, eivätkä rakennukset yleensä ole kadun varressa vaan keskellä tonttia.
1800-luvun lopulla Eira oli vielä rakentamatonta aluetta. Sitä pidettiin liian syrjäisenä kaupunkiasutukseen, minkä vuoksi sinne suunniteltiin teollisuusaluetta. Tästä suunnitelmasta on muistona Tehtaankadun nimi[3]. Suunnitelma kuitenkin hylättiin, ja vuonna 1908 Eiralle vahvistettiin asemakaava, jonka mukaan se rakennettiin asuntoalueeksi. Suurin osa Eiran rakennuksista on jugendtyylisiä, enimmäkseen kolmikerroksisia kerrostaloja, jotka rakennettiin muutaman vuoden kuluessa asemakaavan vahvistamisen jälkeen.
Eira sai nimensä viereiseen Ullanlinnan kaupunginosaan vuonna 1897 rakennetun Eiran sairaalan innoittamana. Kaupunginosassa on lukuisia suurlähetystöjä.
Liikenneyhteydet Eiraan
Eiran ohi kulkevat raitiolinjat 1 ja 3 sekä bussilinjat 14, 17 ja 18.
Lähteet

Aiheesta muualla





*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Algonkin-kielet

Question: Mitkä ovat Algonkin-kielet?


Algonkin-kielet on suuri Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen kieliryhmä. Se kattaa suurimman osan algilaisen kielikunnan kielistä (kielikunnan muut kuin algonkin-kielet ovat wiyot ja yurok). Algonkin-kielten puhujia on itärannikolta Kalliovuorille asti. 
Kaikkien algonkin-kielten edeltäjä, kantakieli, josta kaikki ne polveutuvat, oli kanta-algonkin, jota puhuttiin ainakin 3000 vuotta sitten. Tieteilijät eivät kuitenkaan ole saavuttaneet yksimielisyyttä siitä, missä tätä kieltä puhuttiin.
Algonkin-kielelle on tunnusomaista monimutkainen polysynteettinen morfologia ja mutkikas verbijärjestelmä. Monet ilmaisut, joista englannin kielessä käytetään useita sanoja, voidaan sanoa yhdellä "sanalla". Esimerkiksi menomineen enae:ni:hae:w, "korkeammat voimat kuulevat häntä" tai tasankojen creen kāstāhikoyahk "se pelottaa meitä".
Kielet
Ryhmään kuuluvat kielet voidaan jakaa karkeasti kolmeen ryhmään: tasankojen algonkin-kieliin, keskiosien algonkin-kieliin ja itäisiin algonkin-kieliin. Nämä jakautuvat edelleen kieliin ja murteisiin. Goddard (1996) ja Mithun (1999) jaottelevat nämä 27 kieleen, SIL Internationalin luokituksessa on 42 algonkin-kieltä.
Tässä jaossa on lueteltu kielet Goddardin ja Mithun mukaan. Monet kielistä ovat kuolleita.
Tasankojen kielet
arapaho
mustajalka
cheyenne
Keskiosien kielet
cree
fox
menominee (eli menomimi)
miami-illinois, joskus jaettu kahdeksi kieleksi
odžibwa
potawatomi
shawnee
Itäiset kielet
itäiset abenaki-kielet
läntiset abenaki-kielet
etchemin (kielen olemassaolosta ei varmuutta) [1]
lenape eli delawaren kieli
loup A (epävarma, luultavasti nipmuckien kieli) [1]
loup B (epävarma) [1]
mahican
maliseet
massachusett
micmac
mohegan-pequot
nanticoke
narragansett
pamlico
powhatan
quiripi-naugatuck-unquachog
shinnecock (epävarma)
Vain itäiset kielet ovat todellinen geneettinen alaryhmä. Tasankojen ja keskiosien kielet ovat ainoastaan alueellisia ryhmiä. Tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että mustajalka ei ole lähempää sukua cheyennelle kuin se on vaikkapa menomineelle. Viime aikoina tosin Paul Proulx on esittänyt toisenlaisiakin näkemyksiä. Hänen mukaansa keskiosien algonkin-kielet (joihin kuuluvat myös tasankojen kielet) ovat geneettinen alaryhmä ja itäinen ryhmä jakautuu useiksi alaryhmiksi.
Katso myös
Kanadan subarktisen alueen intiaanit
Lähteet

*
Obsidian Entertainment

Question: Milloin Obsidion peli yhtiö on perustettu?


Obsidian Entertainment on 2003 perustettu yhdysvaltalainen pelitalo. Yrityksen perustivat Black Isle Studiosin entiset työntekijät studion sulkemisen seurauksena.
Vuonna 2018 ilmoitettiin Microsoft Studiosin ostavan yhtiön.[1]
Pelit

Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Yhdysvaltalaiset videopeliyritykset
Meteorologi

Question: Missä voi opiskella meteorologiaa Suomessa?


Meteorologi eli ilmatieteilijä on ilmatieteen eli meteorologian asiantuntija. Suomessa meteorologeja on eniten Ilmatieteen laitoksen palveluksessa. Suurin osa heistä toimii säänennustustehtävissä, mutta monet toimivat myös tutkimus- ja kehitystehtävissä mm. kehittämässä numeerisia säänennustusmalleja. Myös televisiokanavien, Suomessa Yleisradion, MTV3:n sekä Nelosen palveluksessa on meteorologeja, jotka vastaavat televisiossa esitettävistä säätiedotuksista. Suomessa ei ole varsinaista meteorologin tutkintoa, vaan meteorologit ovat suorittaneet yleensä filosofian maisterin tutkinnon. Suomessa meteorologiaa voi opiskella Helsingin yliopistossa Fysikaalisten tieteiden laitoksella Ilmakehätieteiden osastolla.
Merkittäviä meteorologeja
Vilhelm Bjerknes (1862-1951)
Erkki Nysten (1948-2012)
Erik Palmén (1898-1985)
Lewis Fry Richardson (1881-1953)
Carl-Gustaf Rossby (1898-1957)
Vilho Väisälä (1889-1969)
Aiheesta muualla

Luokka:Meteorologia
Luokka:Tiedealan ammatit
Proviisori

Question: Mitä tarkoittaa proviisori?


Proviisori (lyhenne prov.[1]) on Suomessa farmasian alalla ylemmän korkeakoulututkinnon suorittanut henkilö. 
Valtaosa proviisoreista työskentelee apteekissa. Proviisorin on kuitenkin mahdollista työllistyä myös mm. viranomaistehtäviin, lääketeollisuuteen tai sairaala-apteekkiin.
Proviisorin tehtävänkuva
Proviisorin tehtäviä apteekissa voivat olla muun muassa esimiestyö, farmaseuttiset asiantuntijatehtävät, lääkkeenvalmistuksesta vastaaminen, henkilökunnan koulutuksesta vastaaminen tai apteekkarin sijaisena toimiminen. Proviisorit voivat olla myös esimerkiksi lääketehtaiden vastuunalaisia johtajia.
Apteekkari
Apteekkari on koulutukseltaan proviisori, jolle on myönnetty apteekkilupa. Apteekkiluvat Suomessa myöntää Fimea eli Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus. Apteekkari vastaa apteekin toiminnasta.
Katso myös
Yliopistolliset tutkinnot Suomessa#Farmasia
Lähteet

Aiheesta muualla




Luokka:Yliopistotutkinnot
Luokka:Farmasia
Ford GT

Question: Milloin Ford GT 40 valmistettiin?


Ford GT on autoyhtiö Fordin kehittämä ja rakentama keskimoottorinen superauto. 
Ford GT oli alkujaan konseptiauto, jolla haluttiin juhlistaa Fordin satavuotista historiaa. Inspiraation lähteenä autolle toimi Fordin klassinen 1960-luvun kilpa-auto GT40.
Konseptimalli sai positiivisen vastaanoton autonäyttelyissä vuonna 2002, ja niinpä Ford otti auton tuotantoon alkaen vuosimallista 2003. Äärimmäisen suorituskykyisen, kaksipaikkaisen auton voimanlähteenä on mekaanisesti ahdettu 5,4-litrainen V8-moottori, joka tuottaa huipputehoa 410 kW (550 hevosvoimaa) ja huippuvääntöä 680 Nm. Auton huippunopeus on elektronisesti rajoitettu 330 km/h.
Sukupolvet

Ensimmäinen sukupolvi.
Toinen sukupolvi.

Aiheesta muualla


Gt
Luokka:Superautot
Luokka:2000-vuosikymmenen autot
Luokka:2010-luvun autot
Kansainyhteisö

Question: Mitä dominio tarkoittaa?


Kansainyhteisö (, vuodet 1926–1949 Brittiläinen kansainyhteisö) on  Britannian ja sen entisten alusmaiden ja territorioiden muodostama yhteisö. Jäsenmaiden joukossa on myös kaksi maata, joilla ei ole brittiläistä siirtomaataustaa, Mosambik ja Ruanda.[1] Nykymuotoinen Kansainyhteisö perustettiin Westminsterin säädöksellä vuonna 1931, kun brittiläinen imperiumi alkoi vähitellen murtua, ja aikaisemmin Britannian hallitsemien alueiden välinen suhde tarvitsi uuden organisaation. Sama säädös vahvisti lopullisesti Kanadan, Etelä-Afrikan, Australian ja Uuden-Seelannin aseman Britannian kanssa samanarvoisina, itsenäisinä valtioina (ns. dominio-status). Myöhemmin siihen ovat liittyneet useimmat muutkin Britannian entiset siirtomaat sitä mukaa, kun ne ovat itsenäistyneet. Yhteisön tehtävänä on kehittää jäsentensä demokratiaa ja koordinoida kehitysyhteistyötä rikkaiden ja köyhien jäsenmaiden välillä johtamalla esimerkiksi koulutushankkeita.
Kansainyhteisön  jäseninä on sekä tasavaltoja että kuningaskuntia. Kansainyhteisöllä ei ole perustuslakia. Sen päämies on kuningatar Elisabet II. Kansainyhteisöllä on toimeenpaneva johtaja, joka valitaan Kansainyhteisön poliitikkojen ja diplomaattien keskuudesta nelivuotiskaudeksi. Kansainyhteisön sihteeristö sijaitsee Lontoossa. Yhteisön mailla ei ole valtaa puuttua toistensa asioihin eivätkä yhteisön maat toimi yhdessä esimerkiksi ulkopoliittisissa kysymyksissä.
Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Elisabet II hallitsee myös suoranaisena valtionpäämiehenä nimellä Commonwealth realms tunnettuja Kansainyhteisön sisäpiirin jäseniä Antigua ja Barbudaa, Australiaa, Bahamaa, Barbadosia, Belizea, Kanadaa, Grenadaa, Jamaikaa, Uutta-Seelantia, Papua-Uutta-Guineaa, Saint Kitts ja Nevisiä, Saint Luciaa, Saint Vincent ja Grenadiineja, Salomonsaaria ja Tuvalua. 
Kansainyhteisön maiden parhaat urheilijat osallistuvat joka neljäs vuosi Kansainyhteisön kisoihin, joissa järjestetään kilpailuja useissa lajeissa. 

Jäsenvaltiot

Vuonna 2009 Kansainyhteisössä oli 54 jäsenvaltiota, joista kaikki paitsi kaksi Afrikan valtiota (Ruanda ja Mosambik) ovat joskus olleet osana brittiläistä imperiumia.[1]
Nykyiset jäsenvaltiot ovat:


Kansainyhteisön kokoukset

Pääsihteerit

Lähteet

Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien tarkkailijajäsenet
Luokka:Kansainyhteisö
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kaikuluotaus

Question: Kuka on keksinyt signaalin?


Kaikuluotaus (engl. sonar, lyhennys sanoista ”sound navigation and ranging”) on tekniikka, joka hyödyntää äänen etenemistä ja heijastumista esineiden ja asioiden paikallistamiseen, useimmiten veden alla. Kaikuluotausta käytetään merenpohjan kartoittamiseen, hylkyjen paikantamiseen, vihollisen laivojen ja sukellusveneiden seurantaan sekä kalaparvien etsimiseen. Myös auton pysäköintitutka toimii kaikuluotauksen periaatteella.
Kaikuluotaimen tyypillisesti käyttämä taajuus on 5–50 kHz. Signaalin muodosta voi tehdä johtopäätöksiä myös pohjan maalajeista.[1]
Kaikuluotain lähettää pulssimuotoisen äänisignaalin, "pingin" ja kuuntelee heijastunutta äänisignaalia vedenalaisella mikrofonilla eli hydrofonilla.
Ensimmäisen kaikuluotaimen keksi vuonna 1906 Lewis Nixon.[2] Sitä käytettiin jäävuorien paikallistamiseen. Tarkempia kaikuluotaimia alettiin nopeasti kehittää vuonna 1912 Titanicin uppoamisen jälkeen, jolloin brittiläinen Lewis Richardson ja saksalainen Alexander Behm saivat kumpikin patentin parantamilleen kaikuluotaimille.
Eläinkunnassa muun muassa lepakot ja delfiinit käyttävät kaikuluotauksen tapaista menetelmää saalistaessaan pimeässä.
Katso myös
Tutka
Ultraäänilaite
Lähteet

Luokka:Mittalaitteet
Luokka:Navigointi
Luokka:Sensoritekniikka
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ruotsin kuninkaalliset linnat

Question: Asuvatko Ruotsin kuninkaalliset Tukholmassa?



Ruotsin kuninkaalliset linnat ovat Ruotsin kruunun omaisuutta. Linnoja on yhteensä kymmenen kappaletta, ja ne ovat olennainen osa Ruotsin historiaa ja -kulttuuria. Ne sisältävät myös mittaamattoman arvokkaita taide- ja huonekalukokoelmia. Kaikki linnat sijaitsevat lähellä Tukholmaa ja Mälaren-järveä.
Linnoja ylläpitää Ståthållarämbetet yhdessä kiinteistöministeriön ja linnanarkkitehtien kanssa. 
Ruotsin kuninkaan tai muiden kuninkaallisten yksityisesti omistamia residenssejä, kuten esimerkiksi Öölannin Sollidenin linnaa, ei virallisesti lasketa kuninkaallisiksi linnoiksi.
Kuninkaalliset linnat Ruotsissa:
Tukholman kuninkaallinen linna
Drottningholmin linna
Gripsholmin linna
Rosendalin linna
Rosersbergin linna
Strömsholmin linna
Tullgarnin linna
Ulriksdalin linna
Kustaa III:n paviljonki
Kiinalainen paviljonki
Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. (in Swedish)
Tabula rasa

Question: Mitä tarkoittaa käsite Tabula rasa?


Tabula rasa (latinaa), suom. tyhjä taulu on käsitys, jonka mukaan ihminen syntyy "pää täysin tyhjänä", ja ihmisen identiteetti rakentuu täysin syntymän jälkeisten kokemuksien pohjalta.
John Locken empirismissä tyhjällä taululla tarkoitetaan tietoteoreettista ajatusta siitä, että ihmiset tulevat maailmaan ilman synnynnäisiä prosessointisääntöjä havaintomaailmalle. Ymmärrys muodoista, väreistä, kausaliteetista tai moraalista syntyy puhtaasti kokemusten ja havaintojen perusteella. Näin ollen ihmisellä ei ole synnynäistä apriorista tietoa. 
Myöhemmin yhteiskuntatieteissä tyhjän taulun idea on myös ymmärretty niin, että ympäristö determinoi melko pitkälle henkilön identiteetin rakentumisen.
Lapsi tabula rasana: Kun lapsi syntyy, hänen henkiset ja fyysiset ominaisuutensa sekä aistinsa olivat vielä melko kehittymättömiä, mutta ne kehittyivät ympäristövaikutteiden ja kokemusten kautta.
Katso myös
Luonto vastaan kasvatus

Luokka:Latinankieliset fraasit
Luokka:Filosofian termit
Luokka:Ei mitään
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Marcel Proust

Question: Missä Marcel Proust on syntynyt?


Valentin-Louis-Georges-Eugène-Marcel Proust eli Marcel Proust (10. heinäkuuta 1871 Auteuil – 18. marraskuuta 1922 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija. Hän oli yksi 1900-luvun merkittävimmistä kirjallisista modernisteista. Hänen tunnetuin teoksensa on moniosainen romaani Kadonnutta aikaa etsimässä (À la recherche du temps perdu).
Elämäkerta
Proust syntyi Auteuilissa lähellä Pariisia kuuluisan lääkärin ja epidemiologin Achille Adrien Proustin perheeseen. Proustin äiti oli juutalainen ja isä katolilainen. Proust kastettiin katoliseksi, mutta hän ei harjoittanut uskontoa. Proust vietti lapsuutensa kesät Illiers'ssä, joka esiintyy Kadonnutta aikaa etsimässä -sarjassa nimellä Combray.[1]
Proust sai ensimmäisen astmakohtauksensa yhdeksänvuotiaana ja oli vähällä kuolla siihen. Tämän jälkeen hänen terveydentilansa pysyi hauraana. Proust palveli 18-vuotiaana armeijassa, mutta hänet todettiin kelvottomaksi kenttätehtäviin ja siirrettiin pääesikuntaan kirjoitustöihin. Siellä hänen pitkät kiemuraiset lauseensa aiheuttivat harmia.[2]
Proust vietti elämänsä kaksi viimeistä vuosikymmentä lähes vuoteenomana astman sekä ihon ja vatsan äärimmäisen herkkyyden takia.
Pääteos Kadonnutta aikaa etsimässä
Seitsenosaista suurromaania Kadonnutta aikaa etsimässä pidetään yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä teoksista. Ensimmäinen painos ilmestyi vuosina 1913–1927. Romaanin ensimmäiset neljä osaa ilmestyivät Proustin elinaikana. Kolme viimeistä osaa olivat lähes valmiit kirjailijan kuollessa, ja ne ilmestyivät Proustin kuoleman jälkeen hänen veljensä toimittamina.

Teokset
Portraits de femmes
Les plaisirs et les jours, 1896
À la recherche du temps perdu, 1913–1927, suom. Kadonnutta aikaa etsimässä
Du côté de chez Swann, 1913, suom. Swannin tie
À l'ombre des jeunes filles en fleur, 1918, suom. Kukkaan puhkeavien tyttöjen varjossa
Le côté de Guermantes, 1920, suom. Guermantesin tie
Sodome et Gomorrhe, 1922, suom. Sodoma ja Gomorra I-II
La prisonnière, 1923, suom. Vanki
Albertine disparue, 1925, suom. Pakenija
Le temps retrouvé, 1927, suom. Jälleenlöydetty aika
Pastiches et mélanges, 1919
Contre Sainte-Beuve, 1954, suom. Vastalause Sainte-Beuvelle, suomentanut ja saatesanan kirjoittanut Martti Anhava. 2003.
Jean Santeuil, 1954 (jäi kesken)
Päivällisvieras ja muita kertomuksia; suom. Annikki Suni. 1983

Lähteet

Kirjallisuutta
André Maurois, Marcel Proust, suom. Inkeri Tuomikoski. Otava, 1984 ISBN 951-1-07972-7 2. p. 2007 ISBN 978-951-1-21595-0
Aiheesta muualla

 (in French)
 Gutenberg-projektissa

Luokka:Marcel Proust
Luokka:Vuonna 1871 syntyneet
Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Scott Cawthon

Question: Missä Scott Cawthon syntynyt?


Scott Cawthon on yhdysvaltalainen videopelisuunnittelija. Hän on tullut tunnetuksi pelisarjastaan Five Nights at Freddy’s, mutta on tehnyt myös useita muita pelejä. Hän asuu tällä hetkellä Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa perheensä kanssa.
Tuotanto
Pelit
The Desolate Hope
The Pilgrim's Progress
The Desolate Room
Legacy of Flan 4: Flan Rising
Iffermoon
Sit 'N Survive
There is no Pause Button!
Chipper & Sons Lumber Co.
8-Bit RPG Creator
Rage Quit!
Chubby Hurdles
Slumberfish
Cropple
Pimp My Dungeon
Fart Hotel
Golden Galaxy
Use Holy Water!
Pogoduck
Shell Shatter
Forever Quester
FighterMageBard
Gemsa
Kitty in the Crowd
Spooky Scan
20 Useless Apps
Elemage
Stellar Gun
Gunball
Ships of Chaos
Legacy of Flan 1
Legacy of Flan 2
Legacy of Flan 3
Flanville 
Five Nights at Freddy's
Five Nights at Freddy's 2
Five Nights at Freddy's 3
Five Nights at Freddy's 4
FNaF World
Five Nights at Freddy’s: Sister Location
Freddy Fazbear's Pizzeria Simulator
Ultimate Custom Night
Filmografia
Noah's Ark (2005[1])
The Pilgrim's Progress (2005[2])
A Christmas Journey (2006[3])
The Jesus Kids Club (2010[4])
Vuonna 2015 ilmoitettiin, että Five Nights at Freddy’s -pelistä tehdään elokuva. Elokuvan julkaisuajankohta ei tällä hetkellä ole tiedossa.
Bibliografia
Five Nights at Freddy's: The Silver Eyes (2015)
Five Nights at Freddy's: The Twisted Ones (2017)
Five Nights at Freddy's: The Freddy Files (2017)
Five Night at Freddy's: Survival Logbook (2017)
Five Nights at Freddy's: The Fourth Closet (2018)
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Yhdysvaltalaiset videopelisuunnittelijat
Luokka:Vuonna 1971 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Luettelo tärkeimmistä viljelykasveista

Question: Mikä on maailman viljellyin kasvi?

Tämä on luettelo maailman viidestätoista eniten viljelykasveista mitattuna syötävän kuiva-aineen määrällä. Luvut ovat miljoonia tonneja ja tarkoittavat vuosien 1993-1995 keskiarvoja FAO:n tilastojen mukaan. Koska monia näistä kasveista käytetään myös kotieläinten rehuksi, on tällaisten kasvien suluissa merkitty erikseen myös suoraan ihmisravinnoksi käytetty määrä.

Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Arne Rousi| title = Auringonkukasta viiniköynnökseen, ravintokasvit ihmisen palveluksessa| publisher = WSOY| year = 1997| id = ISBN-0-21295-4| page = 357}}
Luokka:Viljelyskasvit
Murha

Question: Mikä on murhasta saatavan vankeusrangaistuksen vähimmäispituus Suomessa?




Murha on harkittu ja tahallinen ihmisen tappaminen tai kuoleman aiheuttaminen, rikollista mielenlaatua osoittaen. Murhan tehneestä henkilöstä käytetään nimitystä murhaaja. Tarkka murhan määrittely riippuu lainsäädännöstä, kuitenkin murha on lähes poikkeuksetta vakavimpia rikoksia kaikissa lakijärjestelmissä. Lainsäädäntö usein myös tuntee lievempiä henkirikoksia, kuten tappo, surma ja kuolemantuottamus. 
Itsensä tappamisesta käytetään yleensä nimitystä itsemurha riippumatta siitä, vastaako tapaus murhan vai tapon tunnusmerkistöä.
Murha Suomen lainsäädännössä
Suomen rikoslain 21. luvussa määritellään murha ja sen sanktiot seuraavasti:
Jos tappo tehdään
vakaasti harkiten,
erityisen raa'alla tai julmalla tavalla,
vakavaa yleistä vaaraa aiheuttaen tai
tappamalla virkamies hänen ollessaan virkansa puolesta ylläpitämässä järjestystä tai turvallisuutta taikka virkatoimen vuoksi 
ja rikos on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä, rikoksentekijä on tuomittava murhasta vankeuteen elinkaudeksi.
Yritys on rangaistava.
[1]
Rikoslain 8. luvun §1 mukaan murha ei rikoksena vanhennu koskaan. [2] Alle 18-vuotias tuomitaan murhasta 2−12 vuodeksi vankeuteen.[3]
Murha muissa lainsäädännöissä
Ruotsissa murhasta annetaan 10-18 v. tai elinkautinen vankeusrangaistus.[4] Norjassa voidaan yleisesti ottaen langettaa enimmillään 21 vuotta vankeutta, jota kuitenkin voidaan tarvittaessa pidentää.[5] Virossa murhasta tuomitaan 8–20 vuoden tai elinkautiseen vankeuteen.[6]
Esimerkiksi Yhdysvalloissa murhaksi tulkitaan kaikki vakavien rikosten seurauksena aiheutuneet kuolemat (felony murder rule).
Katso myös





Palkkamurha
Salamurha
Kunniamurha
Sarjamurhaaja
Joukkomurha
Kuolemantuottamus
Luettelo kuuluisista murhatuista henkilöistä
Luettelo kuuluisista murhayrityksistä
Luettelo poliittisista murhista
Terrorismi
Eutanasia
Verilöyly
Lähteet



*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Diskanttikaiutin

Question: Mikä diskanttikaiutin on?


Diskanttikaiutin () on kaiutinelementti, jonka tehtävä on toistaa kaikkein korkeimmat äänet [1] kaiuttimessa. Elementti voi olla rakenteeltaan pieni mutta silti tuottaa voimakkaankin äänen. Laadukkaat elementit toistavat 20kHz:n taajuuteen asti, mutta kuuntelijan korva ei yleensä enää erota sitä korkeampia taajuuksia. Matalampia taajuuksia kohti mentäessä taajuusvaste laskee selvästi ja siksi diskanttikaiuttimilla ei soiteta kovin matalia taajuuksia. Jakosuotimella voidaan päästää korkeammat taajuudet elementille ja suodattaa matalammat pois. Elementissä liikkuvana osana toimivan rakenteen halkaisija voi olla hyvinkin pieni, esim. 0,6 tuumaa.
Tavallisesti diskanttielementti sijaitsee samassa kotelossa kuin pääkaiuttimet. Autoissa diskanttikaiuttimet ovat usein erilliset ja sijoitettu A-pilareiden juureen, missä ne saadaan suunnattua paremmin kuin alhaalla ovissa sijaitsevat keskiäänikaiuttimet.
Katso myös
Subwoofer
Bassokaiutin
Keskiäänikaiutin
Kokoäänialueen kaiutin
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Toivanen, Jarmo| title = Teknillinen akustiikka, "Kaiuttimet"| location = Espoo| publisher = Otakustantamo| year = 1976| id = ISBN 951-671-123-5| pages = 261–359}}

Luokka:Kaiuttimet‎
Kroatian presidentti

Question: Kuka oli Kroatian ensimmäinen presidentti?


Kroatian presidentti on Kroatian valtionpäämies, joka valitaan viiden vuoden välein suoralla kansanvaalilla. Presidentti on muun muassa asevoimien ylipäällikkö
ja voi hajottaa parlamentin pääministerin ehdotuksesta. Nykyinen presidentti on Kolinda Grabar-Kitarović, joka on toiminut virassaan helmikuusta 2015 lähtien.
Presidentit

Lähteet

*
Daihatsu

Question: Missä Daihatsu perustettiin?


pienoiskuva|Daihatsu Charade vuosimallia 1991.
pienoiskuva|Daihatsu Copen
Daihatsu on japanilainen autonvalmistaja, joka kuuluu nykyisin Toyota-yhtymään.
Vuonna 1907 perustetun yhtiön nimi oli alun perin Osaka Hatsudoki Seizo Kabushiki Kaisha. Se valmisti vuodesta 1930 lähtien 3-pyöräisiä ajoneuvoja, joita myytiin nimillä Daihatsu ja Tsubasa. Vuonna 1951 yhtiön nimeksi otettiin Daihatsu Kogyo Kabushiki Kaisha. Merkin tunnuksena on D-kirjain ympyrässä.
Daihatsu Suomessa
Daihatsu-autoja tuotiin Suomeen 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa ja uudelleen 1980- ja 1990-luvuilla. Merkki ei koskaan tullut yleiseksi ja japanilaisista automerkeistä se oli Suomessa koko ajan pienin.
Ensimmäinen Daihatsun maahantuoja Suomessa oli helsinkiläinen Uotila Oy, joka oli tuonut maahan muutaman italialaisen Lancia-auton 1960-luvun alkupuolella. Yhtiö toi Daihatsu 1000 -henkilöautoja keväästä 1968 lähtien, mutta ne eivät saaneet mainittavaa vastakaikua suomalaisten autonostajien keskuudessa. Vuoteen 1971 mennessä rekisteröitiin vain vajaat 40 Daihatsu-henkilöautoa ja merkin ensimmäinen yritys Suomen automarkkinoilla päättyi siihen.[1]
Ranskalaisia Peugeot-autoja edustanut Oy Maan Auto Ab aloitti Daihatsun maahantuonnin uudelleen 1980-luvun alussa vuonna 1977 esitellyllä Charade-mallilla.[2] Vuonna 1983 maahantuojaksi vaihtui puolalaisia FSO-autoja tuonut Polmot Oy, jonka nimi muuttui hieman myöhemmin Maanteho Oy:ksi.[3] Suomessa myytiin henkilöautomalleja Charade, Charmant ja Applause, Feroza- ja Rocky -maastoautoja sekä pientä 850-pakettiautoa. Vuoden 1988 lopussa Suomessa oli rekisterissä 5015 Daihatsu-henkilöautoa ja se oli tilaston 25. sijalla.[4] Vuoden 1990 aikana Suomessa rekisteröitiin 614 Daihatsu-henkilöautoa ja tuolloin merkki oli rekisteröintitilaston 24. sijalla.[5] Vuoden 1991 alussa Daihatsun maahantuonti siirtyi Saabia edustaneelle Oy Scan-Auto Ab:lle.[6] Daihatsun maahantuonti päättyi uusien autojen myynnin romahtaessa lamakauden seurauksena vuonna 1993.[7] Nykyisin Daihatsu-autoja ei tuoda yhtään Eurooppaan.
Suomessa oli Daihatsu-autoja vielä vuoden 1999 lopussa rekisterissä 6135 autoa, joista yli puolet (3585kpl) oli Charade-mallia. Huhtikuussa 2010 Daihatsuja oli rekisterissä enää 1865kpl.
Lähteet

Aiheesta muualla
Mittateoria

Question: Kuka keksi mitan?

Mittateoria on matematiikan ala, joka tutkii sigma-algebroja, mittoja, ulkomittoja, mitallisia funktioita ja integraaleja. Mittateoriaa käytetään erityisen paljon analyysissä ja todennäköisyyslaskennassa.
Historiaa
Mittateoria on alun perin kehittynyt ongelmasta määritellä vaikeille joukoille 'koko', jota voisi intuitiivisesti ajatella esimerkiksi pinta-alana/tilavuutena. Mittateoreettisia ajatuksia esiintyi jo antiikin Kreikassa, kun Arkhimedes halusi määrittää tarkkaa arvoa ympyrän pinta-alalle. Hän itse asiassa kehitti alkeellista integrointia muistuttavan ekshaustiomenetelmän. Kuitenkin itse ala on 1900-luvun keksintö. Mittateorian pioneereihin kuuluu mm. Henri Lebesgue, Georg Cantor, Émile Borel, Constantin Carathéodory ja Alfréd Haar. Henri Lebesgue kehitti mm. vallankumouksellisen Lebesguen mitan ja -integraalin, joiden historiasta on enemmän artikkelissa Henri Lebesgue. Georg Cantor ja Émile Borel määrittelivät myöhemmin mitalliset joukot ja Borel-joukot. Constantin Carathéodory kehitti mittateorian yleistä teoriaa määrittelemällä mm. ulkomitan ja yleisen mitan. Alfred Haar tunnetaan Haarin mitasta, jonka avulla voidaan määritellä eräänlainen intuitiivisesti pinta-alan/tilavuuden kaltainen käsite lokaalikompakteihin topologisiin ryhmiin. 
Osoittautuikin, että mittateorian määritelmät sopivat hyvin vastaamaan monimutkaisten ja patologisten joukkojen geometriaan. Sillä pystyttiin määrittelemään joukoille mm. dimensio, joka kertoo enemmän joukon hienorakenteesta kuin esimerkiksi perinteinen topologinen dimensio. Tästä enemmän artikkelissa Hausdorffin dimensio. Itse asiassa vuonna 1919 A.S. Besicovitš kehitti geometrisen mittateorian vastaamaan joukkojen ja mittojen geometrisiin kysymyksiin.
Mittateoriasta on ollut sovelluksissa paljon hyötyä. Mittateorian synty mullisti mm. todennäköisyyslaskennan. Andrei Kolmogorov kehitti todennäköisyyslaskennalle mittateoreettiset aksioomat ja määritteli todennäköisyyden mittana ja tapahtumat sigma-algebrana. Nykyään todennäköisyyslaskennan mittateoreettista tutkimusta kutsutaan todennäköisyysteoriaksi.
Käsitteitä
Sigma-algebra
Mitta
Ulkomitta
Mittaintegraali
Mitallisuus
Merkkinen mitta
Borelin joukot
Carathéodoryn konstruktio
Borel-mitat
Radon-mitat
Lebesguen mitta
Hausdorffin mitta
Hausdorffin dimensio
Jordanin mitta
Diracin mitta
Massadistribuutio
Lebesgue–Stieltjes-integraali
Riemannin integraali
Epäoleellinen integraali
Todennäköisyysteoria
Todennäköisyyden aksioomat
Aiheesta muualla




 (ranskaksi)
*
Uurnaholvi

Question: Mikä kolumbaario on?


Uurnaholvi  eli kolumbaario on tuhkauurnien säilytystila. Nimitys kolumbaario (columbarium) tulee latinan kyyhkyslakkaa tarkoittavasta sanasta (columba = kyyhkynen). Uurnaholvit voivat sijaita esimerkiksi hautausmaan muurissa, kirkossa tai kappelissa.[1] Yksi Suomen tunnetuimmista uurnaholveista sijaitsee Helsingissä Kallion kirkossa.
Lähteet



Luokka:Hautaus
Evankelista

Question: Mitä tarkoittaa evankelista?

Evankelista on henkilö, jolla katsotaan olevan kristillisen evankeliumin eli ilosanoman julistamisen lahja. Monissa kristillisissä yhteisöissä evankelista-nimitystä käytetään saarnaajista ja kyseisen kirkon tai liikkeen sananjulistajista. Evankelistan erityinen armolahja mainitaan Raamatussa (Ef. 4:11). Evankelista voi tarkoittaa myös henkilöä, joka on kirjoittanut Raamatun kaanoniin hyväksytyn evankeliumin. Näitä ovat Matteus, Markus, Luukas ja Johannes.
Historiaa
Evankelista-nimitystä käytettiin alkuseurakunnassa niistä henkilöistä, joilla oli "Sanan julistamisen lahja" - erityisesti evankeliumin, ilosanoman, julistamisen lahja. Heidän sanomansa liittyi kiinteästi Jeesuksen kuolemaan ihmiskunnan syntien tähden, hänen ylösnousemukseensa ja siihen, miten yksittäinen ihminen voi löytää yhteyden Jumalaan Kristuksen kautta.
Myöhemmin varhaiskristillisessä kirjoituksissa nimitys oli harvinainen ja sillä tarkoitettiin pääasiassa opettajaa. Tällöin evankelista seurakuntavirkana alkoi sekoittua toiseen seurakuntavirkaan, paimenvirkaan, jossa toimivan tehtävänä on opettaa seurakuntalaumaa.    
Evankelistat nykyaikana
Nykyään evankelista tarkoittaa pääasiassa henkilöä, joka on kirjoittanut Raamatun kaanoniin hyväksytyn evankeliumin. Näitä ovat Matteus, Markus, Luukas ja Johannes. Neljällä evankelistalla on omat symbolinsa, joita käytetään kristillisessä taiteessa, kuten ikoneissa; kyseiset symbolit ovat ihminen (tai enkeli), leijona, härkä ja kotka.
Monissa kristillisissä yhteisöissä evankelista-nimitystä käytetään saarnaajista ja kyseisen kirkon tai liikkeen sananjulistajista. Evankelistat voivat tehdä julistustyötään kotiyhteisössään, kiertävinä sananjulistajina tai toimia lähetystyössä lähetyskentillä. Maailmanlaajuisesti tunnetuin evankelista on Billy Graham. Tunnettuja edesmenneitä suomalaisia evankelistoja ovat muun muassa Niilo Kustaa Malmberg, Urho Muroma, Frank Mangs, Niilo Yli-Vainio ja Kalevi Lehtinen.
Evankelistat Raamatussa
Evankelistat mainitaan Raamatussa mm. kohdissa Apt. 21:8, Ef. 4:11 ja Tim. 4:5. 
Katso myös
Evankeliointi

Luokka:Kristinusko
Luokka:Uuden testamentin henkilöt
HMAS Anzac

Question: Milloin HMAS Anzac rakennettiin?



HMAS Anzac (viirinumero G00) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Australian laivastolle luovuttama Parker-luokan laivueenjohtaja.
Valmistus

Alus tilattiin joulukuussa 1915 William Denny and Brothersilta Dumbartonista Britannian kuninkaalliselle laivastolle nimellä HMS Anzac. Aluksen köli laskettiin 31. tammikuuta 1916, ja se laskettiin vesille 11. tammikuuta 1917. Alus valmistui 24. huhtikuuta.[1]
Palvelus
HMS Anzac liitettiin palvelukseen otettaessa suuren laivaston 14. hävittäjälaivueen johtajaksi, ja se palveli Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Alus luovutettiin Australian hallitukselle maaliskuussa 1919, ja se otettiin Australian laivaston palvelukseen 27. tammikuuta 1920.
Alus poistettiin palveluksesta ja sijoitettiin poistolistalle 30. heinäkuuta 1931. Alus myytiin 8. elokuuta 1935 Messrsille. Abraham and Wilsonille Redferniin Uuteen Etelä-Walesiin. Aluksen hylky upotettiin 7. toukokuuta 1936 maalilaivana Sydneyn edustalle.
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Gardiner, Robert (toim.)| title = Conway’s All the World’s Fighting Ships 1906–1921| location = Lontoo| publisher = Conway Maritime Press| year = 1985| isbn = 0-85177-245-5| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}}

Viitteet



Luokka:Australian laivaston Parker-luokan laivueenjohtajat
Luokka:Dennyn valmistamat alukset
Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät
NAFTA

Question: Mikä on Pohjois-Amerikan vapaakauppa-alueen nimi?




Pohjois-Amerikan vapaakauppasopimus eli NAFTA ([1], , ) on Kanadan, Meksikon ja Yhdysvaltain välinen vapaakauppasopimus. Se astui voimaan 1. tammikuuta 1994. Sopimus on Euroopan unionin sisämarkkinoiden kanssa pisimmälle kaupankäyntiä vapauttava sopimus koko maailmassa.
Kritiikki
Voimaan astuttuaan sopimus herätti paljon vastarintaa muun muassa alkuperäiskansojen ja ympäristöaktivistien sekä -järjestöjen keskuudessa, ja Meksikossa zapatistit nousivat välittömästi kapinaan.
Sopimusta on kritisoitu laajasti ympäri maailmaa. Muun muassa kanadalainen globalisaatiokriitikko Naomi Klein on arvostellut sopimusta erityisesti ihmisoikeuksien polkemisesta sekä köyhien ja rikkaiden välisten varallisuuserojen kasvattamisesta.[2] Yhdysvaltalaisen Tuftsin yliopiston tekemän tutkimuksen mukaan Naftan ansiosta Meksikoon on syntynyt noin 700000 uutta teollisuustyöpaikkaa samalla, kun noin kaksi miljoonaa maanviljelijää on jäänyt sopimuksen takia työttömiksi.[3]
Lähteet

Aiheesta muualla
McBride, James & Sergie, Mohammed Aly:  Council on Foreign Relations. 26.7.2016. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Luokka:Pohjois-Amerikka
Luokka:Vapaakauppa-alueet