khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Poronhoitoalue

Question: Miten suuri osuus Suomen maapinta-alasta kuuluu poronhoitoalueeseen?




Poronhoitoalue on Suomen laissa määritelty alue, jossa harjoitetaan poronhoitoa. Suomen poronhoitoalueeseen kuuluvat Lapin maakunta lukuun ottamatta Kemiä, Keminmaata ja Torniota sekä Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun maakunnista seuraavat kunnat kokonaan tai osittain:
Kuusamo, Taivalkoski, Pudasjärvi, Hyrynsalmi ja Suomussalmi kokonaan,
Oulusta Yli-Iin suuralue eli entisen Yli-iin kunnan alue sekä Kiiminkijoen pohjoispuolinen osa Ylikiimingin suuraluetta eli entisen Ylikiimingin kunnan aluetta,
Iistä entisen Kuivaniemen alue sekä
Puolangasta ja Utajärvestä seututie 891:n (Hyrynsalmi-Puolanka) ja Kiiminkijoen pohjoispuolinen alue.[1]
Alueella noudatetaan muuta maata poikkeavia määräyksiä, muun muassa petoeläinten suhteen. Poronhoitoalueen laajuus on 122936 neliökilometriä eli noin 36 prosenttia Suomen maapinta-alasta.[2]
Suomessa poronhoitoalue jaetaan eri osiin sen mukaan, mikä on poronhoidon ja muiden elinkeinojen suhde. Muissa osissa kuin saamelaisten poronhoitoalueella harjoitetaan myös maanviljelyä. Poronhoitoa saavat harjoittaa muutkin kuin saamelaiset. Ruotsissa ja Norjassa poronhoitoalue on erossa maanviljelysalueista ja vain lapinkylien saamelaiset saavat hoitaa poroja. Hallinnollisesti Suomen poronhoitoalue jaetaan 56 paliskuntaan.
Poronhoitoalueen kunnat
Poronhoitoalueeseen kuuluu 23 kuntaa kokonaan ja neljä osittain.





Lappi
Enontekiö
Inari
Kemijärvi
Kittilä
Kolari
Muonio
Pelkosenniemi
Pello
Posio
Ranua
Rovaniemi
Salla
Simo
Savukoski
Sodankylä
Tervola
Utsjoki
Ylitornio
Pohjois-Pohjanmaa
Iin alueesta:
Kuivaniemi
Kuusamo
Pudasjärvi
Oulun suuralueista:
Yli-Ii
Ylikiiminki, pohjoisosa
Taivalkoski
Utajärvi, pohjoisosa
Kainuu
Hyrynsalmi
Puolanka, pohjoisosa
Suomussalmi
Lähteet

Luokka:Poronhoito
Sara Parikka

Question: Milloin Sara Parikka aloitti näyttelemään?



Sara Helena Parikka (o.s. Säkkinen, s. 5. maaliskuuta 1991 Espoo) on suomalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi televisiosarjasta Salatut elämät, jonka kuvauksissa hän aloitti loppuvuodesta 2007. Parikan roolihahmo Peppi Puolakka tuli ruutuun toukokuussa 2008.[1] Jo vuotta aiemmin  Parikka oli hakenut sarjaan Oona Kivirannan rooliin, jonka sai Sara Lohiniva.[2]
Kesällä 2010 Parikka näytteli naispääosan Karstulan kesäteatterissa näytelmässä Kuningasjätkä. Salatut elämät-sarjan pohjalta kuvattiin kesällä 2012 elokuva nimeltä Nightmare – painajainen merellä, jonka pääroolin Parikka esitti.[3] Elokuva palkittiin vuoden parhaan elokuvan Yleisö-Jussi palkinnolla. Parikka esittää Peppi Kuulaa myös elokuvan jatko-osassa, joka ilmestyi joulukuussa 2014.[4]
Parikasta julkaistiin elokuussa 2009 kirja Teinistä tähdeksi – Kuinka Sarasta tuli Peppi. WSOY:n julkaisema kirja kertoo Parikan ensimmäisestä vuodesta Salatuissa elämissä ja sen tuomista haasteista. 
Hän kirjoittaa omaa nimeään kantavaa blogia Anna-lehden alla.[5]
Yksityiselämä
Parikka kirjoitti ylioppilaaksi Porkkalan lukiosta keväällä 2009.[6] Hän on näytellyt teatterissa ja harrastaa aktiivisesti tanssia ja laulua. Hän on kotoisin Kirkkonummelta.
Parikka on naimisissa Salatuissa elämissä näyttelevän Mikko Parikan kanssa.[7] Pariskunnan esikoistytär Matilda syntyi maaliskuussa 2014.[8] Parin toinen tytär Mimosa syntyi joulukuussa 2015.[9]
Filmografia
Elokuvat









VuosiElokuvaRooli2012Nightmare – painajainen merelläPeppi Puolakka2014Nightmare 2 – Painajainen jatkuu
Televisiosarjat









VuosiTelevisiosarjaRooli2008–2014, 2015–2016, 2017–[10]Salatut elämätPeppi Puolakka2011–2012Tuuliranta[11]
Lähteet



Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1991 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Exxon Mobil

Question: Missä Exxon perustettiin?




Exxon Mobil Corporation tai lyhyemmin ExxonMobil on yhdysvaltalainen, maailman suurin öljyn tuottaja ja myyjä. Yhtiö on markkina-arvoltaan yksi maailman suurimmista yhtiöistä. Yhtiö perustettiin Exxonin ja Mobilin fuusioituessa 30. marraskuuta 1999, ja se on Exxonin, Mobilin ja Esson emoyhtiö.
Exxon Mobil on markkina-arvoltaan ja liikevaihdoltaan maailman suurin yhtiö sekä myynnillä mitattuna maailman toiseksi suurin. Vuonna 2008 Exxon Mobilin markkina-arvo oli yli 345 miljardia eli lähes kymmenen kertaa Suomen valtion vuosibudjetin kokoinen.
Exxon Mobilin pääkonttori sijaitsee Irvingissä, Texasissa.[1] Yritys oli vuoden 2012 Fortune 500 -listalla sijalla 2.[2]
Historia
Exxon ja Mobil ovat perua John D. Rockefellerin omistamasta Standard Oil -yhtiöstä. Standard Oil pilkottiin Yhdysvaltain Korkeimman oikeuden päätöksellä 34 osaan vuonna 1911. Exxon tunnetaan yhä Yhdysvaltojen ulkopuolella nimellä Esso eli tuotemerkillä, jonka yritys otti käyttöön vuonna 1923. Esso-nimi oli muunnos Standard Oilin alkukirjaimista.[3]
Exxon Valdez, Exxon Mobilin omistama öljytankkeri, ajoi karille 24. maaliskuuta 1989 Alaskan rannikolla. Mereen pääsi suuri määrä raakaöljyä, joka aiheutti laajan ympäristökatastrofin.[4]
Exxon teki vuonna 2005 ennätysmäisen 36 miljardin dollarin tuloksen, johon vaikuttivat korkeat kaasun ja öljyn hinnat, jotka nousivat Rita- ja Katrina-hurrikaanien vuoksi. Tuottoisan öljyteollisuuden saamat verohelpotukset herättivät kovaa kritiikkiä poliitikoilta.[5]
Exxon Mobil Suomessa
Suomessa sijaitsee vuonna 1957 perustettu Pohjoismaiden suurin moottori- ja vaihteistoöljyjä, laivaöljyjä sekä muita öljyjä teollisuuden käyttöön valmistama Naantalin voiteluainetehdas.
Exxon Mobililla oli Suomessa huoltoasemia vuosikymmenien ajan, mutta bensiinin vähittäisjakelu Esso-nimellä myytiin S-ryhmälle joulukuussa 2006.[6] SOK myi Esson osakekannan kokonaisuudessaan edelleen St1 Holding Oy:lle tammikuussa 2007. St1 myy SOK:lle runsaat 40 Esson asemakiinteistöä. Suomessa jaeltavan polttonesteensä Esso osti pääasiassa Nesteeltä, mutta se teki ostoja myös ulkomaisilta jalostamoilta ympäri Eurooppaa.
Kritiikki
Toimittaja Paul Brownin mukaan Exxon on lahjoittanut vuodesta 1998 lähtien yli 18 miljoonaa dollaria Kioton sopimusta vastustaville ryhmille. Brownin mukaan fossiilisen energian tuottajat ovat kokeneet ilmastonmuutoksen uhaksi yritystoiminnalle.[7]
Lähteet

Aiheesta muualla
, Exxon Mobil Corporation 2003-2009, Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
, Greenpeace USA, Washington D.C. Greenpeacen kustantama Exxonin ympäristöpolitiikkaa kritisoiva internet-sivusto Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Dow Jones Industrial Average
Luokka:Yhdysvaltalaiset kemianteollisuusyhtiöt
Luokka:Yhdysvaltalaiset öljy-yhtiöt
Luokka:Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Luokka:Rockefellerin suku
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
E=mc²

Question: Kuka keksi massan yhtälön?


E=mc² on kuuluisa yhtälö, joka usein yhdistetään Albert Einsteinin erityiseen suhteellisuusteoriaan. Se merkitsee, että energian E ja massan m välillä on yhteys. Kerroin c² on valonnopeuden toinen potenssi eli valonnopeuden neliö. Yhtälö on johdettu erityisestä suhteellisuusteoriasta, eikä siis varsinaisesti kuulu itse teoriaan vaan on sen seuraus.
E=mc² on lyhennys kaavasta E²=(mc²)²+(pc)², jossa p ilmaisee kappaleen liikemäärää. Yleensä tämä supistetaan pois.
Yhtälö esiintyy hiukan erilaisessa muodossa Einsteinin vuonna 1905 kirjoittamassa artikkelissa Riippuuko kappaleen hitaus sen energiasta? () Artikkeli julkaistiin Annalen der Physik -aikakauskirjan numerossa 13.[1]
Yhtälö kertoo, että kun kappaleella on massaa, sillä on tietty määrä energiaa, vaikka se olisi levossa. Tätä energiaa kutsutaan usein kappaleen lepoenergiaksi. Käänteisesti vaikka fotonien lepomassa on nolla, niillä on kuitenkin liike-energiaa. Yhtälö on käyttökelpoinen kaikissa tilanteissa, joissa massa ja energia muuttuvat toisikseen, kuten ydinreaktioissa. Tällöin E voidaan ajatella energiana, joka vapautuu, kun tietty massa m annihiloituu tai päinvastoin. Yhtälö selittää myös tähtien energiatuotannon. Vastaavasti voidaan suuri määrä energiaa muuttaa massaksi, kuten tapahtuu esimerkiksi hiukkaskiihdyttimissä. Tämä pätee myös näin: Kun taskulamppu on päällä, siitä säteilee fotoneja, joilla on energiaa. Tällöin taskulampun massa pienenee yhtälön mukaisesti. 
Perustavammalla tasolla yhtälö E=mc² ilmaisee, että energia ja massa ovat saman asian eri puolia.
Populaarikulttuurissa
E=mc² on yksi kaikkien aikojen kuuluisimmista yhtälöistä, ja sen tuntevat usein nekin, jotka eivät tiedä sen merkitystä. Sitä käytetään usein tieteen tai nerouden symbolina. Yhtälö on ainoa Stephen Hawkingin kirjassa Ajan lyhyt historia esiintyvä yhtälö, koska Hawkingin mukaan joku oli sanonut, että jokainen kirjassa esiintyvä yhtälö puolittaisi kirjan lukijamäärän.
Laulaja Mariah Carey on nimennyt yhden musiikkialbumeistaan yhtälön mukaan, sillä hänen nimikirjaimensa ovat MC.
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Erityinen suhteellisuusteoria
Luokka:Yhtälöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Nelitahtimoottori

Question: Milloin keksittiin nelitahtimoottori?



Nelitahtimoottori on muun muassa lähes kaikissa  nykyautoissa käytettävä moottorityyppi. Nimi tulee neljästä moottorin toimintavaiheesta, jotka toistuvat moottorin käydessä. Nelitahtimoottori voi toimia joko otto- tai dieselprosessilla. 
Nelitahtimoottorin periaatteen kuvasi ensimmäisenä Alphonse Beau de Rochas ranskalaisessa vuonna 1862 myönnetyssä patentissa. Beau de Rochas ei kuitenkaan hyödyntänyt keksintöään, eikä patenttia julkaistu. Saksalainen Nikolaus Otto kehitti ilmeisesti de Rochasista riippumattomasti nelitahtimoottoria ja rakensi prototyypin, joka kävi ensimmäisen kerran vuonna 1876.[1] Beau de Rochasin patentti löydettiin vuonna 1884, ja Otton saksalainen patentti mitätöitiin. Ottoa pidetään kuitenkin yleisesti nelitahtimoottorin keksijänä, koska hänen työnsä osoitti uuden moottoritekniikan mahdollisuudet.
Nelitahtimoottorin haittana kaksitahtimoottoriin nähden on monimutkaisempi rakenne ja siten suurempi paino. Nelitahtisen ottomoottorin etuna kaksitahtimoottoriin on parempi hyötysuhde ja puhtaammat pakokaasupäästöt, sillä nelitahtimoottorissa polttoaineen ja ilman seos ei juuri ollenkaan sekoitu pakokaasuihin. Tämän vuoksi polttoaineen palaminen on puhtaampaa ja tehokkaampaa kuin kaksitahtimoottorissa. Kaksitahtisissa dieselmoottoreissa polttoaineen huuhteluhäviötä ei esiinny. 
Nelitahtimoottorin kaasunvaihto on yleensä paremmin hallittavissa kuin kaksitahtimoottorin, koska venttiilien ajoitus ja nousu voidaan suunnitteluvaiheessa määrätä suhteellisen vapaasti. Sen sijaan mäntäohjattu kaksitahtikone on vaikeampi suunnitella siten, että saavutetaan riittävä tehollinen puristussuhde, riittävä täytös ja kunnollinen huuhtelu. Nelitahtimoottorin ominaisuuksia on myös helppo muokata jälkikäteen venttiilien ajoitusta tai nostokäyrää muuttamalla esimerkiksi vaihtamalla nokka-akseli. Nokka-akseleita pyöritetään uusissa moottoreissa jakohihnan tai jakoketjun avulla. 



Alkuasetelma, imutahti ja puristustahti.  




Polttoaineseoksen syttyminen, työtahti ja poistotahti.
Katso myös
Rivimoottori
Kaksitahtimoottori
Bokserimoottori
R3
Tähtimoottori
V-moottori
Wankelmoottori
Monimäntämoottori
Lähteet


Luokka:Polttomoottorit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Toimintaseikkailupeli

Question: Miten rytmipeli määritellään?


Toimintaseikkailupeli on videopeli, joka yhdistää seikkailupelin elementteihin toimintapelin elementtejä.[1] Toimintaseikkailupeligenren aloitti Atari 2600:lle vuonna 1979 julkaistu Adventure.[2] Pelityypin edustajia ovat muun muassa Prince of Persia -, Tomb Raider -, Zelda ja Metroid-pelisarjat. 
Koska toimintaseikkailu on kahden eri genren yhdistelmä, sen rajojen määrittely on vaikeaa.  Tyypillisesti puhdas seikkailupeli sisältää ongelmia pelaajan ratkaistavaksi eikä juurikaan toimintaa. Puhtaat toimintapelit puolestaan perustuvat reaaliaikaiseen reagointiin ja refleksien harjoittamiseen. Toimintaseikkailut sisältävät sekä ongelmanratkontaa että refleksien testaamista, sekä väkivallattomissa että väkivaltaisissa tilanteissa.
Toimintaseikkailulajityyppi vakiintui Shigeru Miyamoton suunnitteleman The Legend of Zeldan (1986) myötä. Peli yhdisteli menestyneesti elementtejä eri lajityypeistä: se sisälsi seikkailua, siirtymäpulmia, seikkailutyylisiä inventaariopulmia, toimintaa, rahajärjestelmän ja yksinkertaisen roolipelityylisen tasokehityksen ilman kokemuspisteitä.[3]
Alalajityypit
Suosittuja alalajityyppejä:
Ensimmäisen persoonan toimintaseikkailupeli hyödyntää ensimmäisen persoonan kuvakulmaa, mutta sisältää paljon seikkailupelillisiä elementtejä.
Tasohyppely sisältää perinteisesti sekä ongelmanratkontaa että toimintaa.
Hiiviskelypeli keskittyy suoran toiminnan sijaan  piileskelyyn vihollisilta, jolloin ongelmienratkonta ja seikkailu saavat suuremman painoarvon.
Selviytymispeli pyrkii realistiseen selviytymiseen ja voi sisältää taktisia elementtejä kuten suojien rakentamista.
Selviytymiskauhupelissä pelaajan on usein selvittävä vähäisellä varustuksella ja harvassa olevien tallennuspisteiden varassa. Pelissä on tyypillisesti epäluonnollisia vastustajia.
Lähteet


Luokka:Videopelien lajityypit
Juotostina

Question: Mikä on tinan sulamispiste?


Juotostina on juottimella sulatettava metalliseos, jolla juotetaan metallikappaleita toisiinsa.
Elektroniikassa
Elektroniikan kytkennöissä juotostinalla juotetaan yhteen elektroniikassa käytettäviä osia, joiden halutaan olevan sähköisessä yhteydessä toisiinsa. Tavallisessa juotostinassa on noin 60% tinaa ja noin 40% lyijyä. Seossuhde vaikuttaa juotostinan sulamislämpötilaan. Kun seos on tarkasti (tina) Sn62,13p-% (lyijy) Pb37,87p-%. on sulamispiste alhaisimmillaan eli 183°C.[1] Tällaista seosta kutsutaan eutektiseksi seokseksi, ja se muuttuu sulamispisteessä suoraan sulasta kiinteäksi. Muilla seossuhteilla on tietty lämpötila-alue, jossa juotostina on tahnamainen, eli seossuhteella voidaan vaikuttaa kuinka kauan kestää sen muuttuminen sulasta kiinteäksi.
Useimmat elektroniikassa käytetyt juotemetalliseokset ovat sulamislämpötilaltaan matalia, sillä elektroniikkakomponenttien kotelomateriaalit ja niiden rakenteet eivät kestä juurikaan korkeampia lämpötiloja kuin 260°C. Tyypillisin juoteseos on ollut tina-lyijy (Sn-Pb), jossa niiden keskinäinen suhde vaihtelee käyttökohteesta riippuen. Yleisin käytetty koostumus on tinaa 63painoprosenttia ja lyijyä 37painoprosenttia. 
1. heinäkuuta 2006 alkaen EU-maissa on rajoitettu tiettyjen haitallisten aineiden käyttöä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa RoHS-direktiivillä. Tämän vaikutuksesta kulutuselektroniikan juotemateriaaleista on poistunut lyijy. Tina-lyijyn korvaajaksi on tullut useita eri vaihtoehtoja, joista Sn96,5-Ag3-Cu0,5 on yleisin ns.SAC-juote. Myös juotteet ilman hopeaa ovat osoittautuneet toimiviksi, esimerkiksi aaltojuotosprosessiin soveltuva juoteseos tina-kupari Sn99,3-Cu0,7. Myös uudemmat mikroseostetut lejeeringit ovat tulleet markkinoille (esimerkiksi Stannol FLOWTIN). Mikroseostuksella pyritään parantamaan lyijyttömien tinaseosten käsiteltävyyttä ja juotettavuutta.
Juotostina myydään yleensä 0,2–1,5 millimetrin paksuisena lankana. Sopiva paksuus riippuu käyttötarkoituksesta. Juotoslangan sisällä on 1–5 hartsia (juoksutetta, fluksia) sisältävää kanavaa. Hartsi puhdistaa liitoskohdan juottamista haittaavasta oksidi- ja sulfidikerroksesta sekä helpottaa tinan leviämistä juotettavaan kohteeseen.
Katso myös
Luettelo metalliseoksista
Lähteet

Luokka:Elektroniikka
Luokka:Metalliseokset
Chris Weitz

Question: Milloin Chris Weitz on syntynyt?


Christopher John ”Chris” Weitz (s. 30. marraskuuta 1969 New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan muun muassa romaanifilmatisoinneista Kultainen kompassi (2007) ja Twilight – Uusikuu (2009). Uransa alulla hän teki elokuvia yhteistyössä veljensä Paul Weitzin kanssa. Veljesten yhteistöistä tunnetuimmat ovat kokonaisen elokuvasarjan synnyttänyt komedia American Pie (1999) ja Nick Hornby -filmatisointi Poika (2002).
Ohjaukset
1999: American Pie (yhdessä Paul Weitzin kanssa)
2001: Taivaaseen ja takaisin (yhdessä Paul Weitzin kanssa)
2002: Poika (yhdessä Paul Weitzin kanssa)
2007: Kultainen kompassi
2009: Twilight – Uusikuu
2011: A Better Life
Aiheesta muualla



Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Vuonna 1969 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Syyrian kaupungeista

Question: Mikä on Syyrian suurin kaupunki?

Tämä on luettelo keskeisimmistä Syyriassa sijaitsevista kaupungeista. Luettelo on kaksiosainen. Aluksi listataan taulukkona vuoden 2004 väestönlaskennan suurimmat kaupungit. Artikkelin toisessa osassa on lueteltu joitain Syyrian kaupunkeja.
Syyrian suurimmat kaupungit


Taulukossa on esitetty Syyrian suurimmat, vuoden 2004 väestönlaskennassa yli 50 000 asukkaan kaupungit.[1] Maakuntakeskukset on vahvennettu.
































































































































































































Nimi
(ilman tarkkeita)Nimi
arabiaksi (+ transl.)[1]Maakunta
[1]Piirikunta
[1]Väkiluku
VL2004[1]AleppoحلبAleppon maakuntaJebel Samanin piirikunta2,132,100DamaskosدمشقDamaskosDamaskos1,414,913HomsحمصHomsin maakuntaHomsin piirikunta652,609LatakiaاللاذقيةLatakian maakuntaLatakian piirikunta383,786HamaحماةHaman maakuntaHaman piirikunta312,994Raqqaالرقة, ar-RaqqaRaqqan maakuntaRaqqan piirikunta220,488Dayr as-Zawrدير الزورDayr az-ZawrDayr as-Zawrin piirikunta211,857HasakaالحسكةHasakan maakuntaHasakan piirikunta (Hasake)188,160Kamishliالقامشلي, QuamishliHasakan maakuntaKamshlin piirikunta (Quamishli)184,231Jarmuk (Yarmuk)اليرموكDamaskosDamaskos Huom.
 väkiluku ei sisälly
 Damaskoksen 1,4 milj.:aan)137,248Sayyidah Zaynabالسيدة زينب, Sayyidah ZaynabRif Dimašqin maakuntaDamaskoksen maaseutu (Markaz Rif Dimašq)136,427TartusطرطوسTartusin maakuntaTartusin piirikunta115,769Jaramanaجرمانا, Ǧaramānā, JaramanaRif Dimašqin maakuntaDamaskoksen maaseutu (Markaz Rif Dimašq)114,363DumaدوماRif Dimašqin maakuntaDuman piirikunta110,893Manbij (Menbij)منبج, Manbiǧ, ManbijAleppon maakuntaManbijin piirikunta99,497IdlibإدلبIdlibin maakuntaIdlibin piirikunta98,791DaraaدرعاDar'an maakuntaDar'an piirikunta97,969Hajar Aswadالحجر الأسود, al-Hajar al-Aswad, suom. ’musta kivi’Rif Dimašqin maakuntaDarayyan piirikunta84,948Darayyaداريا, DārayyāRif Dimašqin maakuntaDarayyan piirikunta78,763As-SuwaydaالسويداءAs-Suwaydan maakuntaAs-Suwaydan piirikunta (As-Sweida)73,641Ath-Thauraالثورة, aṯ-Ṯaura, ath-ThauraRaqqan maakuntaath-Thauran piirikunta69,425Harastaحرستا, ḤarastāRif Dimašqin maakuntaDuman piirikunta68,708Salamiyyaالسلمية, Salamīya, SalamyaHaman maakuntaSalamiyyan piirikunta66,724As-Safiraالسفيرة, as-Safīrah; SfīreAleppon maakuntaAs-Safiran piirikunta63,708Al-Babالباب, al-BābAleppon maakuntaal-Babin piirikunta63,069SbeinehالسبينةRif Dimašqin maakuntaDamaskoksen maaseutu (Markaz Rif Dimašq)62,509Maarat an-Numan (Ma'ra an-Nu'man)معرة النعمان, Maʿarrat an-NuʿmānIdlibin maakuntaAl Ma'ran piirikunta58,008Jablaجبلة, Ǧabla, Jabala, JablahLatakian maakuntaJablan piirikunta53,989Muadamiyat al-Sham
(Madamiyet Elsham)معضمية الشامRif Dimašqin maakuntaDarayyan piirikunta52,738Tadmurتدمر, Tadmor, TadmurHomsin maakuntaTadmurin piirikunta51,323BabellaببيلاRif Dimašqin maakuntaDamaskoksen maaseutu (Markaz Rif Dimašq)50,880
Muita syyrialaisia kaupunkeja
Afrin
Kobanê
Kuneitra (Al-Qunaytira)
Madaya
Tafas
Lähteet

Syyrian kaupungit
*
Aristokratia

Question: Mitä aristokratia tarkoittaa?



Aristokratia eli ylimysvalta tarkoittaa perinnöllisen aateliston valtaa. Sana on muodostettu kreikan kielen sanasta "aristos", joka tarkoittaa 'paras' sekä sanasta "kratein", joka tarkoittaa 'hallita'. Nimitys aristokratia on peräisin Platonilta, mutta oppilaansa Aristoteles myös myöhemmin käytti sitä. Jälkimmäinen määritteli aristokratian monarkian (yksinvalta) ja demokratian (kansanvalta) vastakohdaksi.
Aristokraattista kulttuuria luonnehti usko jalojen, epäitsekkäiden ja varttuneiden vain yhteistä etua ajavien yli 60-vuotiaiden viisaiden hallintomalliin, kun taas timokratia ja oligarkia olivat valtiomuotoja, jossa ylin valta kuului jollekin, esimerkiksi syntyperän, varallisuuden tai virka-aseman vuoksi etuoikeutetulle kansalaisluokalle.
Historiasta tällaisia timokratia- ja oligarkia-valtiomuotoja löytyi esimerkiksi Spartasta ja keskiajalla Venetsiasta.

Luokka:Politiikan käsitteet
Luokka:Poliittiset järjestelmät
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Aconcagua

Question: Mikä on Argenttiinan korkein vuori?


Aconcagua on Amerikan mantereen ja eteläisen pallonpuoliskon korkein vuori (6962m[1]). Sitä korkeampia vuoria on ainoastaan Aasiassa. Aconcagua sijaitsee Andien vuoristossa Mendozan maakunnassa Argentiinassa aivan Chilen rajan tuntumassa. Sen ympärillä on monia muita yli 5000 metrin korkuisia vuoria. Vuoren nimi on peräisin ketšuankielisestä ilmauksesta ”Ackon Cahuak”, joka tarkoittaa ”kivistä vartiopaikkaa”.
Geologinen historia ja ominaisuudet
Aconcagua on syntynyt Nazcan ja Etelä-Amerikan laattojen törmäyksestä aiheutuneissa mannerliikunnoissa. Vuori ei ole vulkaanisesti aktiivinen, vaikka sen lähistöllä on toimivia tulivuoria. Vuoressa on jälkiä erilaisista geologisista aikakausista.
Vuorella on jäätiköitä, jokia ja järviä. Ilmanpaine, ilmankosteus ja lämpötila pienenevät ylöspäin mentäessä. Alhaalla lämpötila ylittää harvoin nollaa, ylhäällä pakkasasteita on usein 20 tai enemmän. Tyyneltämereltä tulee kosteita tuulia, jotka ovat myös pääsyy vuorella esiintyviin tuuli- ja lumimyrskyihin.
Kiipeily
Aconcagua soveltuu vuorikiipeilyyn, ja siellä on olemassa perusleirejä ja erilaisia reittivaihtoehtoja. Aconcaguan huipulle kiipesi ensimmäisenä Matthias Zubriggen 14. helmikuuta 1897.[1]
Katso myös
Seitsemän huippua
Luettelo suurimmista prominensseista
Luettelo maiden korkeimmista kohdista
Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla

Luokka:Andien vuoret
Luokka:Argentiinan vuoret
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kiinalainen uusivuosi

Question: Koska vietetään kiinalaista uutta vuotta?





Kiinalainen uusivuosi (simplified Chinese:春节; traditional Chinese:春節; pinyin:Chūnjié tai simplified Chinese:农历新年; traditional Chinese:農曆新年; pinyin:nónglìxīnnián) on kiinalaisten vuoden tärkein juhla, jota vietetään perheen ja sukulaisten kanssa.[1] Nykyisin pääjuhla kestää neljä päivää, jotka ovat tyypillisesti vapaapäiviä maissa, joissa asuu runsaasti kiinalaisia. Kiinan lisäksi tällaisia maita ovat muun muassa Malesia ja Singapore. Uudenvuoden vietto päättyy lyhtyjuhlaan.
Perinteisesti koti koristellaan juhlaa varten ja sukulaiset vierailevat toistensa kodeissa. Naimisissa olevat sukulaiset ja tuttavat antavat naimattomille rahalahjoja punaisissa paketeissa. Myös ilotulitteet, lohikäärmetanssit ja rahapelaaminen kuuluvat kiinalaiseen uudenvuoden viettoon, ja punaisia kirjekuoria jaellaan.
Kiinalaista uuttavuotta vietetään kiinalaisen kuukalenterin mukaan. Kiinalainen uusivuosi alkaa tammikuun lopussa tai helmikuun aikana. 
Kiinalaiset kuukalenterin mukaiset vuodet 1924–2044

Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Kiinalainen kalenteri
Luokka:Kiinalaiset juhlapäivät
Luokka:Uudenvuodenjuhlat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelo kielistä puhujamäärän perusteella

Question: Onko suomen kieli maailman vaikein kieli?






Tämä on luettelo kielistä kieltä äidinkielenään puhuvien määrän perusteella. Luettelo sisältää myös tietoa kielen käytöstä toisena kielenä. Luetteloon sisältyvät ainoastaan kielet, joita puhuu yli miljoona ihmistä. Kieltä käyttävistä maista on lueteltu ne, joissa vähintään yksi prosentti väestöstä puhuu kieltä.
Kaikki luetellut kielet eivät ole yksittäisiä kieliä sanan tiukassa merkityksessä, koska niiden eri murteet eivät ole keskinäisesti ymmärrettävissä (esimerkiksi kiina ja arabia), kun taas monissa tapauksissa eri maissa puhutut keskinäisesti ymmärrettävissä olevat kielet, joilla on selviä kansallisia erikoispiirteitä, on lueteltu erikseen (esimerkiksi skandinaaviset kielet, hindustani ja malaiji). Kaikki tiedot eivät ole ajan tasalla.
100 miljoonaa puhujaa tai enemmän

30–100 miljoonaa puhujaa

10–30 miljoonaa puhujaa

3–10 miljoonaa puhujaa

1–3 miljoonaa puhujaa

Katso myös
Luettelo kielistä
Lähteet
Gordon, Raymond G., Jr. (ed.), 2005. Ethnologue: Languages of the World, Fifteenth edition. Dallas, Tex.: SIL International.  Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
CIA

Viitteet

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ydinparisto

Question: Mikä ydinparisto on?


Ydinparisto on radioaktiiviseen hajoamiseen perustuva pitkäikäinen voimanlähde. Siinä ei hyödynnetä ketjureaktiota ydinreaktorien tapaan, vaan energia vapautuu ydinten luonnollisessa hajoamisessa. Ydinparistoja käytetään laitteissa, joiden energianlähteiden täydentäminen on vaikeaa, kuten esimerkiksi miehittämättömissä tutkimusasemissa tai avaruusluotaimissa.
Tyyppejä
Termoelektrinen generaattori


Termoelektrinen generaattori (Radioisotope Thermoelectric Generator, RTG) muuntaa radioaktiivisten aineiden hajoamisesta syntyvää lämpöä sähköksi lämpöparien avulla.
Päinvastoin kuin yleensä ydintekniikassa, termoelektristen generaattorien toiminta on yksinkertaista. Hyvin pakattu radioaktiivinen aine generaattorin sydämessä tuottaa lämpöä, joka johtuu lämpöparien kautta jäähdytysripoihin.
Radioaktiivisella aineella täytyisi olla mahdollisimman pitkä puoliintumisaika, mutta sen pitäisi samalla tuottaa järkevä määrä lämpöä. Aine saisi mieluiten säteillä huonosti lävistävää alfasäteilyä, jotta säteilysuojasta saataisiin mahdollisimman kevyt. Yleisimmin käytetty ja paras aine on Plutonium-238, mutta joitain harvoja vaihtoehtojakin on.
Tyypillisesti sähköä saadaan noin 300 W teholla, mutta ajan kuluessa radioaktiivisen aineen lämmöntuotto heikkenee ja lämpöparin metallit kuluvat, jolloin teho laskee huomattavasti. Nykyisten generaattorien hyötysuhde liikkuu 3–7 % välillä.
Kaikki ulkoaurinkokuntaa tutkineet avaruusluotaimet ovat käyttäneet RTG-generaattoreita.
Termovalosähköinen kenno
Termovalosähköinen kenno toimii samalla periaatteella kuin aurinkokenno, mutta muuttaa kuuman kappaleen säteilemiä infrapuna-fotoneja sähköksi. Hyötysuhde on hieman korkeampi kuin lämpöpareilla.
Beetasähköinen paristo
Beetasähköinen ydinparisto tuottaa sähköä radioaktiivisen lähteen säteilemistä beeta-hiukkasista hieman samaan tapaan kuin aurinkokenno fotoneista. Beetasähköisyydessä energeettisen elektronin osuessa puolijohdediodiin syntyy virtaa.
Koska säteilyn lähde menettää aktiivisuuttaan ajan myötä, myös pariston tuottama virta pienenee. Beetasäteily myös kuluttaa paristoa hitaasti sisältäpäin, mikä osaltaan laskee tehoa.
Beetasähköisiä paristoja on ehdotettu käytettäväksi sydämentahdistimissa, missä pitkä toiminta-aika on tärkeää. Oikein suojattuna haitallinen radioaktiivinen säteily ei pääsisi pariston ulkopuolelle.
Aiheesta muualla


ydintekniikka
Luokka:Ydintekniikka
Grazin yliopisto

Question: Missä Grazin yliopisto sijaitsee?


Grazin yliopisto () on julkinen yliopisto Grazin kaupungissa, Steiermarkin osavaltiossa, Itävallassa. Se on Itävallan yliopistoista toiseksi suurin, ja osavaltionsa yliopistoista suurin noin 22 000 opiskelijallaan. Yliopistossa on viisi tiedekuntaa. Se kuuluu Coimbra-ryhmään, eurooppalaisten yliopistojen muodostamaan verkostoon.
Yliopiston perusti arkkiherttua Kaarle II vuonna 1585. Vuonna 1782 se joutui kuitenkin keisari Joosef II:n sulkemaksi, joka muutatutti sen yliopistosta lyseoksi. Keisari Frans I palautti sille vuonna 1827 yliopiston arvon, ja hänen nimestään juontuu yliopiston saksankielinen nimi, Karl-Franzens-Universität. 
Tiedekunnat
Katolilais-teologinen tiedekunta
Humanistinen tiedekunta
Oikeustieteellinen tiedekunta
Luonnontieteellinen tiedekunta
Talous- ja yhteiskuntatieteellinen tiedekunta
Katso myös
Grazin koulukunta
Grazin yliopiston kirjasto
Aiheesta muualla


Yliopisto
Luokka:Itävallan yliopistot
Alexander Armfelt

Question: Milloin Alexander Armfelt tuli kreivi?


Alexander Armfelt ( 18. huhtikuuta 1794 Riika – 8. tammikuuta 1876 Pietari) oli suomalainen sotilas, virkamies ja ministerivaltiosihteeri. Hän oli Gustaf Mauritz Armfeltin poika, mikä auttoi alkuun uralla. Armfelt toimi Suomen kenraalikuvernöörin adjutanttina 1821–1827 ja (ministeri)valtiosihteerin apulaisena 1834 alkaen, kunnes hänet Robert Henrik Rehbinderin kuoleman jälkeen nimitettiin ministerivaltiosihteeriksi 1842. Edeltäjänsä tavoin hän toimi virassa kuolemaansa asti, pidempään kuin kukaan toinen. Suomen asioiden esittelijänä Pietarissa hän pääsi vaikuttamaan muun muassa Suomen markan käyttöönottoon ja valtiopäiväjärjestysuudistukseen, ja selviytyi voittajana valtataisteluissa useiden kenraalikuvernöörien kanssa. Hän sai kaikki ajan korkeimmat suomalaisille myönnettävät kunniamerkit. 
Katso myös
Armfelt
Lähteet

Aiheesta muualla




Luokka:Suomen ministerivaltiosihteerit
Luokka:Tammikuun valiokunta
Luokka:Vuonna 1794 syntyneet
Luokka:Vuonna 1876 kuolleet
Luettelo Kostajista

Question: Kuinka monta jäsentä Ryhmä-X:n alkuperäisessä ryhmässä oli?

Kostajat on supersankareista koostuva fiktiivinen supersankarijoukko, jonka seikkailuja julkaisee Marvel Comics. Lehtinumerot viittaavat alkuperäisiin Yhdysvalloissa julkaistuihin lehtiin.
Artikkeli on keskeneräinen.
Alkuperäiset kostajat

1960-luku

1970-luku

1980-luku

1990-luku

2000-luku

2010-luku

Luokka:Kostajat
Luokka:Marvel-universumin henkilöt
Aeroflot

Question: Mihin maahan Airbus on rekisteröity yrityksenä?



Aeroflot () on Venäjän kansallinen lentoyhtiö. Yhtiön kotipaikka on Moskovassa.[1][2][3] Lentoyhtiön katsotaan saaneen alkunsa 9. helmikuuta 1923, kun Neuvostoliiton siviili-ilmailuneuvosto perustettiin. Nimi Aeroflot () otettiin käyttöön 25. helmikuuta 1932. Neuvostoliitossa Aeroflot oli kansallinen lentoyhtiö ja maailman suurin lentoyhtiö. Neuvostoliiton ajoista muistuttaa edelleen yhtiön logossa olevat sirppi ja vasara.
pienoiskuva|Aeroflotin lentokoneita
Neuvostoliiton purkauduttua Venäjällä organisoitiin matkustajaliikenne uudelleen 28. heinäkuuta 1992, ja Aeroflotista tuli 51-prosenttisesti valtion ja 49-prosenttisesti työntekijöiden omistama venäläinen lentoyhtiö. Samana vuonna alettiin kehittää palvelua ja hankittiin Airbusilta Airbus A310-300 -koneita. Vuonna 1994 Aeroflot hankki käyttöönsä Boeing 767-300ER- ja Iljušin Il-96-300 -lentokoneita pitkien matkojen lentoja varten. Aeroflotin koneet lentävät yli 80 kohteeseen lähes 50 maassa.
Yhtiössä työskentelee noin 14700 ihmistä.[2] Aeroflotin osake noteerataan Moskovan pörssissä (MICEX-RTS).[4][3] Yhtiö sijoittui Forbesin suuryritysten kevään 2013 listalla Venäjän 30:nneksi suurimmaksi ja koko maailman 1974:nneksi suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yritykseksi.[5]
Vuosikertomuksen mukaan Aeroflot-yhtiön tytäryhtiöitä olivat vuonna 2012 seuraavat lentoyhtiöt: Rossija Russian Airlines, Orenburg Airlines, Sakhalinskije Aviatrassy (Sakhalin Airlines) ja Vladivostok Avia.[2]
Yhtiön omistuksessa on kaksi erillistä lentoyhtiötä: Aeroflot-Don sekä Aeroflot-Nord.
Lentokalusto

1. tammikuuta 2018 Aeroflotin laivastoon kuului 224 lentokonetta, joiden keski-ikä oli 4.1 vuotta. [6]



























































































Aeroflotin laivastoKonetyyppiLaivastossaTilauksetOptiotMatkustajiaBEYhteensäMatkustajalaivastoAirbus A320-20075——20120140Airbus A321-20038——28142170Airbus A330-2005——34207241Airbus A330-30017——34268302Airbus A350-800—18[7]—Ei tietoaAirbus A350-900—4[8]—Ei tietoaBoeing 737-80036——Ei tietoaBoeing 777-300ER16——Ei tietoaIrkut MS-21—50[9]—Ei tietoaSukhoi Superjet 100-9537——127587Yhteensä22472
Aeroflot operoi aiemmin myös kolmea McDonnell Douglas MD-11F -rahtikonetta mutta poisti ne käytöstä elokuussa 2013 lentorahdin huonon markkinatilanteen vuoksi.[10]
Onnettomuudet

Yhteensä Aeroflot on menettänyt historiansa aikana ainakin 627 lentokonetta onnettomuuksissa, joissa on kuollut ainakin 8854 ihmistä. Useissa onnettomuuksissa kuolonuhrien määrä ei kuitenkaan ole tiedossa, joten luku on lähinnä suuntaa antava. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Aeroflotin lentoturvallisuus on kuitenkin huomattavasti parantunut. Tästä on esimerkkinä Jet Airliner Crash Data Evaluation Centren vuoden 2014 turvallisimpien lentoyhtiöiden lista, jolla Aeroflot saavutti sijan 37. Taakse jäivät muun muassa Air France, American Airlines ja SAS.[11]
Lähteet

Aiheesta muualla





Luokka:Venäläiset lentoyhtiöt
Luokka:Kansalliset lentoyhtiöt
Luokka:SkyTeam
Luokka:MICEX Index
Luokka:RTS-2
Luokka:Venäläiset pörssiyhtiöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Matkailualan tuotemerkit
Peter Laird

Question: Milloin Peter Laird on syntynyt?


Peter Alan Laird (s. 27. tammikuuta 1954 North Adams, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä, joka tunnetaan yhdessä Kevin Eastmanin kanssa luodusta sarjakuvasta Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat.
Elämäkerta
Peter Laird syntyi Massachusettsin osavaltiossa vuonna 1954. Hän oli kiinnostunut piirtämisestä jo hyvin nuorena. Piirtämiseen muuttui vakavemmaksi high schoolissa, kun Laird kiinnostui Jack Kirbyn The New Gods ja The Demon -sarjakuvista.[1]
Valmistuttuaan Massachusettsin yliopistosta Laird aloitti sarjakuvauransa aluksi freelancer-kuvittaja ja sarjakuvan piirtäjä. Viiden vuoden epäonnistuneen yrityksen jälkeen saada pientä menestystä sarjakuvien parissa, Lairdin elämä muuttui menestyksekseempään suuntaan, kun hän ensiksi tapasi tulevan työparinsa Kevin Eastmanin ja myöhemmin tulevan vaimonsa Jeanninen.[1] Laird muutti Jeanninen kanssa Doveriin, New Hampshireen, joka sattui olemaan 32 kilometrin päässä Mainen Ogunquitista, jossa Eastman työskenteli hummeriravintolassa.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat
Perustettuaan Eastmanin kanssa Mirage Studiosin kesällä 1983 kaksikko loi marraskuussa heidän tunnetuimman sarjakuvansa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat. Sarjan hahmoista Laird on kertonut Donatellon olevan hänen suosikkihahmonsa.[2]
Kaksikon luoma sarjakuva sai erityistä suosiota 1990-luvulla sarjan päädyttyä ensimmäistä kertaa televisioon vuonna 1987 animaation muodossa. Sittemmin 1990-luvun alussa tuotettiin kolme elokuvaa, joka auttoi suuresti Turtlesien tunnettavuutta. Myös sarjakuvien myynti kasvoi, mutta vuoden 1994 jälkeen sarjakuvien suosio ja myynti laski rajusti, jonka myötä sarjakuvan toinen osa kesti vain 13 numeron verran. Laird päätti yhdessä Eastmanin kanssa antaa Image Comicsille oikeudet tehdä alkuperäisen sarjakuvan kolmatta osaa, jota tehtiin vuosina 1996–1999. Kaksikko ei tehnyt ainuttakaan Turtles sarjakuvaa neljän vuoden aikana. Myöhemmin Laird päätti tuoda alkuperäisen sarjakuvan takaisin aloittamalla julkaisemaan sen neljättä osaa vuonna 2001 ja suosio alkoi taas kasvaa takaisin.
21. lokakuuta 2009 Peter Laird ilmoitti myyneensä Viacomin omistuksessa olevalle Nickelodeonille kaikki omistusoikeutensa Turtleseihin.[3] Hän kuitenkin saa jatkaa sarjakuvien parissa julkaisemalla vuodessa 18 numeroa, jotka eivät saa olla yli 48 sivuisia. Sittemmin Turtlesien julkaisemisen otti haltuunsa IDW, jossa hänen entinen työparinsa Eastman jatkoi Turtlesien tekemistä.
Lähteet

Viitteet



Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät
Luokka:Mirage Studios
Luokka:Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat
Luokka:Vuonna 1954 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Jom kippur

Question: Mitä jom kippur tarkoittaa?


Jom kippur (, sovituspäivä) on juutalainen juhlapäivä. Sitä vietetään tišri-kuun kymmenentenä päivänä, länsimaisen ajanlaskun mukaan syys- tai lokakuussa.
Jom kippur päättää juutalaisten uudestavuodesta roš hašanasta alkaneen kymmenen katumuspäivän jakson. Sitä pidetään vuoden päivistä pyhimpänä ja vietetään paastoten sekä rukoillen. Vanhuksia, sairaita sekä raskaana olevia naisia lukuun ottamatta bar-ja bat-mitzvaiän saavuttaneet juutalaiset noudattavat täydellistä paastoa ilman ruokaa ja juomaa jom kippurin aattoillasta seuraavaan auringonlaskuun saakka.
Jom kippurin vietto on säädetty Toorassa, kolmannessa Mooseksen kirjassa (). Juhla kestää kaikkialla yhden päivän toisin kuin monet muut juutalaiset juhlat, joita vietetään Israelin ulkopuolella kaksi päivää.
Rituaali
Mišnan mukaan syöminen, juominen, peseytyminen, kosmeettisten aineiden ja nahkaisten kenkien käyttö sekä aviollisten suhteiden harjoittaminen ovat jom kippurina kiellettyjä. Jotkut juutalaiset pukeutuvat valkoisiin vaatteisiin, jotka kuvaavat puhtautta synneistä. Israelissa kaikki kaupat ovat kiinni, julkinen liikenne lakkaa, lentokentät ovat suljettuja eikä televisiolähetyksiä ole.
Juutalaisen tavan mukaan päivä alkaa ja päättyy auringon laskiessa. Iltapäivällä ennen jom kippurin ja paaston alkamista syödään se'udat mafseket-ateria (verbistä 'lehafsik'=päättää, lopettaa) jonka jälkeen ei enää syödä mitään. Itse jom kippur vietetään usein paljolti synagogassa rukoillen. Jom kippuria viettävät usein myös ei-uskovat juutalaiset, jotka eivät muuten noudata perinteitä. 
Jom kippuria kutsutaan myös nimellä shabat shabaton (sapattien sapatti), koska sen pyhyys ohittaa jopa sapatin. Tavallisena sapattina paastoaminen ei ole sallittu päivän pyhyyden takia ja jopa šiva-suruviikkoa viettävä juutalainen keskeyttää rituaalinsa osallistuakseen sapatin juhlallisuuksiin. Ainoan poikkeuksen muodostaa sapatiksi osuva jom kippur, jonka pyhyyden takia paasto pidetään.
Rukoileminen aloitetaan kol nidre (kaikki lupauksemme) -rukouksella ennen auringonlaskua ja jatketaan arvit-iltarukouksella. Rukoilua ja Tooran lukemista jatketaan aamulla (šaharit- ja musaf-rukoukset) ja pitkin päivää (minha-rukous). Jom kippurina luetaan usein Joonan kirjaa. Päivä päättyy ne'ila -rukoukseen ja šofarin puhaltamiseen, joka ilmoittaa paaston päättyneen.
Katso myös
Jom kippur -sota
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Kozodoy, Ruth| title = Juutalaiset juhlapäivät| location = Helsinki| publisher = Opetushallitus| year = 1997| version = (The book of Jewish holidays, 1997.) Toimittanut ja suomentanut Janina Hasenson| id = ISBN 951-719-922-8}}
Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Juutalaiset juhlapäivät
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Memphis

Question: Mikä on Memphis, Tennesseen väkiluku nykyisin?



Memphis on Yhdysvaltain Tennesseen osavaltiossa sijaitseva kaupunki ja asukasluvultaan osavaltion suurin. Kaupungin asukasluku on yli 650000[1], kaupunkiseutu mukaan lukien noin 1,3 miljoonaa. Memphisissä on 1900-luvun kuluessa syntynyt tai kehittynyt useita kevyen musiikin tyylisuuntia. Kaupunki on tunnettu erityisesti blues-, rock- ja soul-musiikista, joihin liittyvät useat kaupungin nähtävyydet.
Maantiede, ilmasto ja nähtävyydet
Memphis sijaitsee Mississippi-joen varrella, Tennesseen lounaisnurkassa, Arkansas'n ja Mississippin osavaltioiden rajalla.[2]
Vuoden kuumin kuukausi on heinäkuu, keskimääräinen ylin lämpötila 33° C. Kylmintä on tammikuussa, keskimääräinen alin nollan vaiheilla. Vuoden keskimääräinen sademäärä on 1363 mm, lunta kertyy joitakin senttejä.[3]
Memphisissä sijaitsee Elvis Presleyn koti Graceland, joka on maan suosituin yksityishenkilön koti matkailukohteena Valkoisen talon jälkeen. Graceland kerää yli 600000 matkailijaa vuosittain.[4]
Beale Street on 1920-luvulta alkaen tunnettu Bluesin yhtenä keskuksena.[5] Nykyisin Beale Streetillä on esimerkiksi B.B. Kingin omistama ravintola. Sun Records toimi erityisesti 1950- ja 1960-luvuilla uransa aloittaneiden muusikoiden ensimmäisenä levytyspaikkana. Tunnetuimpia näistä ovat Elvis Presley, Jerry Lee Lewis, Johnny Cash, Carl Perkins ja Roy Orbison. Soul-musiikin historiaan liittyy 1960- ja 1970-luvuilla toiminut Stax -studio ja levy-yhtiö, jonka tunnetuin artisti on Otis Redding. Al Green asuu yhä kaupungissa ja toimii laulajan uransa ohella paikallisen seurakunnan pappina. Aretha Franklin oli kotoisin Memphisistä.
Yhdysvaltojen poliittisessa historiassa Memphis tunnetaan kaupunkina, jossa Martin Luther King murhattiin keväällä 1968. Nykyisin Kingin murhapaikalla Lorraine -motellissa toimii kansallinen ihmisoikeusmuseo.[6]
Talous
Memphisin suurin yksittäinen työnantaja on FedEx-kuriiripalvelu. Muita suuria työllistäjiä ovat koulut, terveydenhoito ja valtion virastot.[7]
Suur-Memphisin asukkaista lähes viidennes elää köyhyysrajan alapuolella. Osuus oli vielä suurempi ennen vuotta 2016, jolloin  Memphis kohosi Yhdysvaltojen suurkaupunkien joukossa köyhimmästä toiseksi köyhimmäksi.[8]

Graceland
Lorraine -motelli
Memphisin Pyramidi areena
Hotelli Peabody
Blues-katu Beale Street

Lähteet

Aiheesta muualla


 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Bitumi

Question: Mitä bitumi on?



Bitumi on raskaista hiilivedyistä koostuva seos. Sitä muodostuu maaöljyn tislauksessa, mutta sitä esiintyy luonnossa sellaisenaan (kts. öljyhiekka). Tyypillisin käyttökohde on teiden päällystyksessä käytettävä asfaltti. Modifioitua bitumia käytetään myös erilaisten vedeneristyksessä käytettävien kermien runko- ja liimausaineena.
Bitumin hyvin raskaisiin hiilivetyketjuihin on sitoutunut myös rikkiä, typpeä, vanadiinia ja nikkeliä sekä pieniä määriä muita metalleja. Tarkan kemiallisen rakenteen selvittäminen on vaikeaa. Rakennetta on selvitetty jakamalla bitumia muun muassa liukoisuuden, molekyylipainon ja polaarisuuden perusteella eri komponentteihin. Näitä ovat asfalteenit, hartsit ja öljyosa.
Kuumennettu bitumi tarttuu hyvin erilaisiin alustoihin ja sen tartuntakyky on hyvä, joten se on erinomainen sideaine.
Bitumituotteita on tislattu bitumi, puhallettu bitumi, bitumiliuokset, bitumiöljyt ja -emulsiot sekä bitumikermit.
Katso myös
Asfaltti
Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Hiilivedyt
Luokka:Seokset
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelo Oulun suuralueista ja kaupunginosista

Question: Mikä on Oulun asutuin kaupunginosa?

Oulun kaupunki on jaettu 23 suuralueeseen ja edelleen 106 kaupunginosaan:[1][2][3]
1. Keskusta
1. I Pokkinen
2. II Vaara
3. III Vanhatulli
4. IV Hollihaka
5. V Leveri
6. Myllytulli
11. Intiö
12. Raksila
2. Höyhtyä
13. Karjasilta
14. Nokela
15. Höyhtyä
16. Lintula
17. Mäntylä
3. Oulunsuu
18. Peltola
19. Kontinkangas
22. Oulunsuu
23. Värttö
4. Kaukovainio
20. Kaukovainio
21. Hiironen
5. Nuottasaari
7. Nuottasaari
9. Limingantulli
10. Äimärautio
6. Kaakkuri
27. Kaakkuri
28. Metsokangas
30. Kiviniemi
31. Perävainio
7. Maikkula
24. Maikkula
25. Knuutila
26. Iinatti
32. Madekoski
33. Heikkilänkangas
34. Juurusoja
35. Pikkarala
36. Hangaskangas
8. Tuira
50. Pikisaari
51.  Koskikeskus
52. Tuira
54. Vihreäsaari
55. Hietasaari
56. Toppilansaari
9. Puolivälinkangas
60. Välivainio
61. Puolivälinkangas
62. Isko
63. Pyykösjärvi
64. Takalaanila
10. Koskela
57. Toppila
58. Alppila
59. Koskela
74. Taskila
11. Pateniemi
75. Rajakylä
76. Pateniemi
77. Herukka
12. Kaijonharju
78. Linnanmaa
79. Ritaharju
80. Kaijonharju
81. Kuivasjärvi
82. Liikanen
13. Myllyoja
65. Laanila
66. Kynsilehto
67. Hintta
68. Parkkisenkangas
69. Myllyoja
70. Kirkkokangas
72. Haapalehto
14. Sanginsuu
92. Sanginsuu
96. Ulkosanki
97. Sanginjoki
98. Lapinkangas
15. Korvensuora
83. Rusko
84. Ruskonselkä
85. Heikinharju
86. Korvensuora
87. Korvenkylä
88. Saviharju
90. Talvikangas
16. Ylikiiminki
40. Ylikiiminki
41. Vesala
42. Vepsä
43. Vuotto
44. Nuoritta
45. Jolos
17. Hiukkavaara
46. Puolukkakangas
47. Kivikkokangas
48. Vanha Hiukkavaara
49. Haukkasuo
71. Hiukkavaara
89. Saarela
91. Niiles
20. Haukipudas
120. Haukipudas
123. Martinniemi
124. Jokikylä
21. Kello
121. Kello
122. Kalimenkylä
30. Kiiminki
130. Kiiminki
132. Huttukylä
134. Alakylä
135. Hannus
31. Jääli
131. Jäälinkylä
133. Välikylä
40. Oulunsalo
140. Oulunsalo
141. Kylänpuoli
142. Salonpää
50. Yli-Ii
150. Yli-Ii
151. Jakkukylä
152. Tannila
153. Pahkala
Ylikiimingin, Oulunsalon ja Yli-Iin suuralueet on muodostettu samannimisistä entisistä kunnista. Lisäksi Haukiputaan ja Kellon suuralueet on muodostettu entisestä Haukiputaan kunnasta ja Kiimingin ja Jäälin suuralueet entisestä Kiimingin kunnasta.[4]
Lähteet

Aiheesta muualla



*
*
Suomen Kansa Ensin

Question: Kuinka monta rekisteröitynyttä maanviljelijää Suomessa on vuonna 2019?



Suomen Kansa Ensin (lyhenne SKE) on suomalainen kansallismielinen puolue.[1][2] Puolue on tunnettu katutoiminnastaan sekä aktiivisesta viestimisestä sosiaalisessa mediassa. Puolue osallistuu vuoden 2019 eduskuntavaaleihin.
Politiikka ja tavoitteet
SKE:n aatteellisen perustan muodostaa kansallisen itsemääräämisoikeuden palauttaminen. Puolue tavoittelee Suomen eroa Euroopan unionista ja eurosta. Lisäksi se vastustaa Suomen liittymistä Natoon tai mihinkään muuhunkaan sotilaalliseen liittoutumaan. SKE painottaa omien vahvojen puolustusvoimien tärkeyttä. SKE:n tavoitteena on myös suoran demokratian eli sitovien kansanäänestysten saaminen kansalliseen päätöksentekoon.[2] Puolue ei ota juuri kantaa oikeisto–vasemmisto-jakoon.[3]
Yksityiskohtaisemmiksi tavoitteikseen puolue on listannut muun muassa maanviljelijöiden verovapauden, kahden ruotsinkielisen itsehallinnollisen maakunnan perustamisen etelärannikolle ja Pohjanmaan rannikolle, Suomen kultavarantojen kotiuttamisen ulkomailta ja jakamisen kansalle kultakolikoina, Yleisradion pilkkomisen ja hajauttamisen, lastensuojeluviranomaisten toiminnan lakkauttamisen nykymuodossaan, vähintään 2–3 lapsen perhekoon tukemisen kulttuurillisesti ja taloudellisesti, suojeluskuntien muodostamisen tukemisen, sekä kansallisen totuuskomission perustamisen tutkimaan viranomaisrikollisuutta.[4]
Tausta
Puolueen aktiivit ovat toimineet Rajat kiinni! -kansanliikkeessä, josta he jakaantuivat ensin Suomi Ensin -ryhmään tavoittelemaan muitakin asioita kuin rajakontrollia, ja josta he myöhemmin irtaantuivat Suomen Kansa Ensin -yhdistykseksi.[5]
Tapahtumat
2. marraskuuta 2017 yhdistys rekisteröitiin yhdistysrekisteriin.[2]
30. lokakuuta 2018 yhdistys ilmoitti keränneensä puolueeksi rekisteröitymiseen tarvittavat 5000 kannattajakorttia ja kertoi aikovansa osallistua seuraaviin eduskuntavaaleihin.[6]
31. lokakuuta 2018 yhdistys jätti hakemuksen Suomen Kansa Ensin ry:n merkitsemiseksi puoluerekisteriin.[7]
11. joulukuuta 2018 oikeusministeriö ilmoitti merkinneensä Suomen Kansa Ensin rp:n puoluerekisteriin.[8]
Katso myös
Marco de Wit
Lähteet

Aiheesta muualla

 2.11.2017 (PDF)

Luokka:Rekisteröidyt suomalaiset puolueet
Luokka:Suomalaiset nationalistiset järjestöt
Luokka:Kansalaisliikkeet
Luokka:Islamin vastustus
Luokka:Muuttoliike
Luokka:Suomalaiset EU-kriittiset puolueet
Luokka:Suomalaiset poliittiset järjestöt