khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Saksan liittokansleri

Question: Kuka liittokansleri on?



Saksan liittokansleri () johtaa Saksan hallitusta. Liittokansleri vastaa pääministerin tointa.
Saksan liittopäivät valitsee liittokanslerin liittopresidentin ehdotuksesta. Käytännössä tämä tarkoittaa suurimman puolueen puheenjohtajaa. Liittokansleri nimittää ministerit eikä hän tarvitse tähän liittopäivien hyväksyntää. Ministerien määrä vaihtelee hallituksesta toiseen. Päinvastoin kun useimmissa parlamentaarisissa järjestelmissä, liittokokous ei voi suoraan erottaa kansleria valitsematta hänen seuraajaansa.
Liittokanslerit

Katso myös
Saksan valtakunnankansleri
Luettelo Saksan kanslereista
Lähteet

*
Liittokansleri
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Amiraali

Question: Mitä amiraali tarkoittaa?





Amiraali (lyhenne amir.[1] tai sotilaskäytössä amir[2]) on korkea sotilasarvo, jota käytetään korkeimpana arvona eri maiden merivoimissa. Se vastaa yleensä maavoimien täyttä kenraalia. Kenraalin tavoin sana amiraali voi viitata paitsi täyden amiraalin arvoon, myös alempiin amiraalin arvoihin. Sana amiraali tulee arabian kielen termistä أمير البحر ’amīr-al-baḥr (merten komentaja). Ristiretkeilijät oppivat termin, ja sitä alettiin käyttää Euroopassa jo 1000-luvulla.
Suomen merivoimissa on neljä amiraalin arvoa, ylimmästä alimpaan amiraali, vara-amiraali, kontra-amiraali ja lippueamiraali.
Suomen puolustusvoimissa aktiivipalveluksessa voi olla kerrallaan vain yksi täyden amiraalin tai kenraalin arvoinen upseeri, joka toimii puolustusvoimien komentajana. Koska puolustusvoimien komentaja on useimmiten tullut maavoimista, on itsenäisessä Suomessa ollut toistaiseksi vain kaksi täyttä amiraalia: Jan Klenberg ja Juhani Kaskeala. Merivoimien komentaja Suomessa on yleensä joko kontra-amiraali tai vara-amiraali.
Monien maiden laivastossa on vielä amiraalia ylempi, maavoimien marsalkkaa vastaava sotilasarvo, joka Saksassa on ollut nimeltään suuramiraali ja useissa muissa maissa laivastoamiraali. Lisäksi jotkin historialliset laivastot ovat käyttäneet amiraalia korkeampaa kenraaliamiraalin arvoa; Saksan laivastossa se oli suuramiraalia alempi ja maavoimien kenraalieverstiä vastaava arvo. Itsenäisessä Suomessa amiraalia korkeampaa merivoimien sotilasarvoa ei ole kuitenkaan koskaan ollut.

Tunnettuja amiraaleja
Carl Olof Cronstedt, Ruotsi/Suomi
Francois Darlan, Ranska (laivastoamiraali)
Karl Dönitz, natsi-Saksa (suuramiraali)
Juhani Kaskeala, Suomi
Jan Klenberg, Suomi
Günther Lütjens, natsi-Saksa
Horatio Nelson, Englanti (vara-amiraali)
Chester W. Nimitz, Yhdysvallat
Erich Raeder, natsi-Saksa (suuramiraali)
Alfred von Tirpitz, Saksa (suuramiraali)
Heihachirō Tōgō, Japani (laivastoamiraali)
Isoroku Yamamoto, Japani (laivastoamiraali)
Muuta
Unkarin valtionhoitajana oli maailmansotien välisenä aikana amiraali Miklós Horthy, vaikkei Unkarilla sisämaavaltiona ollut laivastoa tai merivoimia. Horthyn sotilasarvo johtui siitä, että hän oli palvellut aikaisemmin Itävalta-Unkarin laivastossa.
Katso myös
Valtakunnanamiraali
Lähteet

Luokka:Sotilasarvot
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Elise

Question: Milloin Elise Jensen syntyi?


Elise on naisen etunimi. Se on lyhennys Elisabetista (Eliseba, hepr. ”Jumala on valani” tai ”Jumala antaa avun”). Elisen nimipäivä on almanakassa 19. marraskuuta.
Marraskuuhun 2016 mennessä Elise-nimen on Suomessa saanut 6948 naista ja alle 10 miestä.[1]
Tunnettuja Elisejä
Élise Bussaglia, ranskalainen jalkapalloilija
Elise Egseth, norjalainen suunnistaja
Elise Heino, suomalainen henkirikoksen uhri
Elise Kärkkäinen, suomalainen englantilaisen filologian professori
Elise Langenoja, suomalainen ääninäyttelijä
Elise Malmberg, ruotsalainen pika-aitajuoksija
Elise Melander, suomalainen kirjailija
Elise Mertens, belgialainen tennispelaaja
Elise Ringen, norjalainen ampumahiihtäjä
Elise Stefanik, yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
Élise Turcotte, kanadalainen runoilija ja romaanikirjailija.
Nimen muita käyttöyhteyksiä
Lotus Elise, automerkki, valmistaja Lotus Cars
"Für Elise", Ludwig van Beethovenin (tai epäillysti Ludwig Nohlin) pianosävellys
Höyrylaiva Élise, ensimmäinen Englannin kanaalin ylittänyt höyrylaiva
Voimistelu- ja urheiluseura Elise, Helsingissä ja Vantaalla toimiva urheiluseura
Lähteet

Luokka:Etunimet
Hvannadalshnúkur

Question: Mikä on Islannin korkein kohta?


Hvannadalshnúkur on Öræfajökull-tulivuoren luoteisosassa sijaitseva Islannin korkein vuori. Se sijaitsee Vatnajökull-jäätikön eteläosassa. Elokuussa 2005 suoritettujen virallisten mittausten mukaan vuoren korkeus on 2109,6 metriä, aikaisemmin vuoren korkeudeksi ilmoitettiin 2119 metriä. 
Katso myös
Luettelo maiden korkeimmista kohdista


Luokka:Islannin maantiede
Luokka:Euroopan vuoret
Iida Vihuri

Question: Kuka Iida Vihuri oli?

Iida Johanna Vihuri (syntyjään Hildén, 18. elokuuta 1882 Lempäälä – 7. syyskuuta 1929 Tampere) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi SDP:n kansanedustaja Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosina 1922–1929 ja kuoli kesken vaalikauden hukkumalla Höyrylaiva Kurun onnettomuudessa. Hänen seuraajansa eduskunnassa oli Hugo Aattela.
Vihurin vanhemmat olivat muonarenki Johan Kustaa Hildén ja Johanna Paunu. Hän kävi kansakoulua kaksi luokkaa. Hän toimi palvelijana ja tehtaantyöntekijänä Lempäälässä ja Tampereella. Vuoteen 1929 Vihuri oli vaalipiirinsä sosialidemokraattisen piirijärjestön taloudenhoitajana Tampereella. Hän oli poliittisena vankina vuosina 1918–1920.
Iida Vihuri valittiin presidentin valitsijamieheksi vaaleissa 1925.
Aiheesta muualla



Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Luokka:Suomen sisällissodan punaiset
Luokka:Vuonna 1882 syntyneet
Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Jom ha'atsma'ut

Question: Mikä on Israelin itsenäisyyspäivä?


Jom ha'atsma'ut () eli Israelin itsenäisyyspäivä on Israelin kansallinen juhlapäivä, jolloin juhlitaan maan vuonna 1948 antamaa itsenäisyysjulistusta. Sitä vietetään ijar-kuun viidentenä päivänä heti kaatuneiden muistopäivän (jom hazikaron) päätyttyä.
Ijar-kuun viides päivä on Israelin itsenäisyysjulistuksen vuosipäivä. Israelin ensimmäinen pääministeri David Ben-Gurion luki sen Tel Avivissa tuona päivämääränä vuonna 14. toukokuuta 1948. Itsenäisyyspäivän päivämäärä saattaa vaihdella, jotta juhla ei osuisi sapatiksi eikä sitä edeltävälle tai seuraavalle päivälle. Siten juhlaa vietetään ijar-kuun viidettä päivää lähimpänä tiistaina, keskiviikkona tai torstaina. Jos ijar-kuun viides päivä on sapatti eli lauantai, itsenäisyyspäivää vietetään kolmantena päivänä eli edellisenä torstaina, jos taas perjantai, neljäntenä päivänä.
Itsenäisyyspäivän vietto alkaa virallisella seremonialla Herzl-kukkulalla Jerusalemissa edellisen päivän iltana. Se sisältää muun muassa sotilasmarssin ja knessetin (Israelin parlamentti) puhemiehen puheen. Kukkulalle sytytetään myös kaksitoista merkkitulta, yksi kutakin Israelin heimoa kohti. Tulen sytyttäminen on kunniatehtävä, johon valitaan joka vuosi tusina ansioitunutta kansalaista. Juhlaan kuuluu myös ilotulituksia. Tavalliset kansalaiset viettävät päivää esimerkiksi eväsretkeillen tai tanssien. Myös muut juutalaiset ympäri maailmaa juhlistavat Israelin itsenäisyyspäivää eri tavoin.
Gregoriaanisessa kalenterissa
Jom ha'atsma'utia vietetään ijar-kuun viidentenä päivänä. Gregoriaanisessa kalenterissa sitä vastaavat seuraavat päivämäärät:
2006: 3. toukokuuta
2007: 24. huhtikuuta
2008: 8. toukokuuta
2009: 29. huhtikuuta
Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.



Luokka:Juutalaiset juhlapäivät
Luokka:Israelilainen kulttuuri
Tiehallinto

Question: Milloin Tiehallinto oli toiminnassa?


Tiehallinto oli liikenne- ja viestintäministeriön alaisuudessa vuosina 2001-2009 toiminut virasto, jolla oli laaja toiminta-alue ja paljon erilaisia työtehtäviä.  Tiehallinto vastasi Suomen maanteiden ylläpidosta ja kehittämisestä. Tämän lisäksi Tiehallinto kehitti tiejärjestelmää uusia teitä rakentamalla ja tarjosi tienkäyttäjille erilaisia liikenteen tietopalveluja sekä tienvarsipalveluita. Tiehallinto vastasi myös erilaisista teihin liittyvistä luvista ja on keskeisesti vastuussa tie- ja liikennealan tutkimus- ja kehittämistoiminnasta. Vuoden 2010 alusta Tiehallinto lakkautettiin itsenäisenä virastona yhdistämällä sen keskushallinto Liikennevirastoon, jossa sen nimeksi tuli tieosasto. Samanaikaisesti Tiehallinnon yhdeksän tiepiiriä yhdistettiin yhdeksään ELY-keskukseen, joissa entisten tiepiirien nimiksi tuli Liikenne ja infra -vastuualue eli L-vastuualue.  Tehtävät säilyivät pääosin ennallaan, lukuun ottamatta toimintoja, jotka liittyvät liikenneturvallisuutta koskevaan norminantoon sekä tienpidon turvallisuussäännösten valvontaan. Nämä toiminnot siirrettiin samalla perustettuun Liikenteen turvallisuusvirastoon.
Nykyisen Liikenneviraston tieosaston vastuulla on maanteitä noin 78000 kilometriä. Näistä pääteitä on noin 13000 kilometriä, moottoriteitä 700 kilometriä ja kevyen liikenteen väyliä noin 4700 kilometriä. Siltoja on noin 14000 kappaletta. Tieomaisuuden arvo on noin 15 miljardia euroa.
Suomen tieverkko käsittää Liikenneviraston tieosaston vastuulla olevien maanteiden lisäksi kunnalliset katuverkot ja yksityistiet. Koko tieverkon pituus on noin 454000 kilometriä. Tästä yksityis- ja metsäautoteiden osuus on noin 350000 kilometriä ja kuntien katuverkkojen 26000 kilometriä. 
Tiehallinto osti tarjottavat palvelut, kuten teiden rakentamisen tai talvihoidon, kaupallisilta toimijoilta. Tienpidon palvelut oli kilpailutettu. Valtion tuolloin omistama Destia ja yksityiset yritykset olivat tasa-arvoisessa asemassa urakoiden saamisen suhteen.
Tiehallinto oli aikaisemmin osa laajempaa Tielaitosta. Vuonna 2001 Tielaitos jakaantui Tiehallinnoksi ja Tieliikelaitokseksi (nyk. Destia). Tiehallinto keskittyi maanteiden hallinnointiin, liikennejärjestelmän suunnitteluun ja laatutason määrittelyyn ja Tieliikelaitos tienpidon tuotantotehtäviin.
Historia
2001 Tielaitoskausi Suomen yleisten teiden historiassa päättyi ja Tielaitoksen tehtävää vastuullisena tienpitäjänä ja tienpidon tilaajana jatkaa Tiehallinto. Entinen Tielaitoksen tuotanto siirtyy Tieliikelaitoksen nimisenä kilpailemaan tiealan urakoista muiden maarakennusyrittäjien kanssa.
2010 Tiehallinto, Ratahallintokeskus ja Merenkulkulaitos yhdistyivät Liikennevirastoksi.
Katso myös
Suomen tieverkko
Suomen tieverkon historia
Tienhoito
Liikennetelematiikka
Destia
Aiheesta muualla

Luokka:Liikenne- ja viestintäministeriö
Luokka:Liikennehallinto
Luokka:Suomen entiset viranomaiset ja keskusvirastot
Luokka:Suomen tieliikenne
Johnny Moss

Question: Minä vuonna Doyle Brunson on syntynyt?


Johnny Moss (14. toukokuuta 1907 – 16. joulukuuta 1995) oli yhdysvaltalainen pokeriammattilainen, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista. Hän voitti pokerimaailmanmestaruutena pidettävän World Series of Pokerin pääturnauksen kaikkiaan kolme kertaa (1970 (äänestyksellä), 1971 ja 1974). Samaan on pystynyt vain Stu Ungar.
Elämä
Moss syntyi vuonna 1907 Marshallissa, Texasissa, mutta asui Dallasissa. Siellä hän oppi pelaamaan uhkapelejä, kun joukko korttihuijareita näytti hänelle keinoja huijata ja bluffata pokerissa. Pian teini-ikäinen Moss pääsi hyödyntämään oppimaansa, kun paikallinen saloona palkkasi hänet vahtimaan, että siellä pelattiin huijaamatta. Seuratessaan pelejä Moss oppi pelaamisen strategiaa. Kaksi vuotta myöhemmin hän ryhtyi kiertämään ympäri maata etsien uhkapelimahdollisuuksia.
Pokeriura
Vuonna 1949 Benny Binion järjesti Mossin ja häntä huomattavasti vanhemman Nick the Greekin kanssa viiden kuukauden pokerimaratonin, jossa palkintorahaa oli 2–4 miljoonaa dollaria. Kun maraton viimein päättyi, Nick the Greek lausui legendaariseksi muodostuneen sitaattinsa: ”Herra Moss, minun täytyy antaa sinun lähteä.” (”Mr. Moss, I have to let you go.”)
Koska ”pokerifanit” pitivät Nick the Greekistä, Mossista ja Binionista, vuonna 1969 perustettiin World Series of Poker -kiertue, joka käynnistyi heti seuraavana vuonna. Moss voitti ensimmäisen WSOP:n, jossa ykköstila ratkaistiin pelaajien äänestyksellä. Tämän jälkeen hän voitti WSOP:n pääturnauksen vuosina 1971 ja 1974. WSOP-rannekkeita hän voitti kaikkiaan kahdeksan kappaletta, mitä suurempaan määrään ovat pystyneet vain Doyle Brunson, Johnny Chan ja Phil Hellmuth (Erik Seidelilla on kahdeksan voittoa). Hänet valittiin Poker Hall of Fameen vuonna 1979.
The Hendon Mobin tietokannassa Johnny Mossin pokeriuran turnausansiot ylittävät 1,1 miljoonaa dollaria[1].
WSOP-turnausvoitot








































VuosiTurnausVoittosumma (USD)1970World Championship (äänestyksellä)1971Limit Ace to 5 Draw100001971$ 5,000 No Limit Hold'em World Championship300001974$ 10,000 No Limit Hold'em World Championship1600001975$ 1,000 Seven-Card Stud440001976$ 500 Seven-Card Stud130001979$ 5,000 Seven-Card Stud480001981$ 1,000 Seven-Card Stud Split335001988$ 1,500 Ace to Five Draw116400
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat
Luokka:Vuonna 1907 syntyneet
Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Lojalismi

Question: Mitä Lojalistit tarkoittaa?

Lojalismi tarkoittaa uskollisuutta vallitsevalle hallitusvallalle tai hallitsijalle, varsinkin sodan tai vallankumouksen aikana. Erityisesti sillä voidaan tarkoittaa:
Amerikan vallankumouksen ja Yhdysvaltain vapaussodan (1775–1783) aikaisia lojalisteja, eli niitä Pohjois-Amerikan siirtokuntalaisia, jotka pysyivät lojaaleina Isolle-Britannialle
Pohjois-Irlannin unionisteja, eli niitä pohjoisirlantilaisia, jotka haluavat säilyttää Pohjois-Irlannin osana Britanniaa.
Luokka:Poliittinen ideologia
Max Reinhardt

Question: Missä Max Reinhardt on syntynyt?


Max Reinhardt (vuoteen 1904 Goldmann; 9. syyskuuta 1873 Baden, Itävalta-Unkari – 31. lokakuuta 1943 New York, Yhdysvallat) oli itävaltalais-saksalainen ohjaaja ja teatterinjohtaja.[1] Hän aloitti uransa näyttelijänä ja toimi 1894–1904 Berliinin Deutsches Theaterissa näyttelijänä ja sitten johtajana kahteen otteeseen 1905–1920 ja 1924–1933. Hän yhdisti teatteriin vuonna 1906 Kammerspiele-näyttämön. Hän ohjasi Berliinissä Komödieteaterissa ja Berliner Theaterissa 1920-luvulla ja vuodesta 1920 hän ohjasi Salzburgin juhlanäytäntöjä sekä toimi vuodesta 1924 Wienissä Theater in der Josefstadtin johtajana.[2]
Reinhardt muutti 1933 Yhdysvaltoihin ja johti siellä Hollywoodissa vaimonsa Helene Thimigin kanssa teatterikoulua.[2]
Reinhardtia pidetään aidon atmosfäärin ja visuaalisesti tehokkaiden näyttämötunnelmien mestarina. Hänen ohjaustyölleen olivat ominaisia monumentaaliset lavasteet ja suuret joukkokohtaukset.[2]
Tunnettuja Reinhardtin ohjauksia olivat William Shakespearen Kesäyön unelma, josta hän ohjasi myös elokuvan, ja Venetsian kauppias sekä Sofokleen Kuningas Oidipus ja Jacques Offenbachin säveltämä operetti Orfeus Manalassa.[2]
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Saksalaiset teatteriohjaajat
Luokka:Itävaltalaiset henkilöt
Luokka:Yhdysvaltalaiset teatteriohjaajat
Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Vuonna 1873 syntyneet
Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Munkkivuoren ostoskeskus

Question: Mikä on Suomen ensimmäinen ostoskeskus?



Munkkivuoren ostoskeskus on Helsingin Munkkivuoressa sijaitseva ostoskeskus. Se avattiin 3. joulukuuta 1959.
Vuonna 1959 valmistuneen ostoskeskuksen rakennutti Otto Wuorio Oy ja sen suunnittelivat arkkitehdit Olavi Terho, Antti Pernaja, Juhani Kivikoski ja Nils Sandell[1]. Ostoskeskusta on laajennettu sekä korjattu vuonna 1964 ja 1994, jolloin alataso otettiin käyttöön pysäköintihallia varten. Tällöin ostoskeskukseen muutti myös S-market. Muita ostoskeskuksessa toimivia liikkeitä ovat muun muassa K-Supermarket, Alko ja Fazer.
Ostoskeskusta hoitaa Munkin yrittäjäyhdistys ry. Museoviraston luokitus Munkkivuoren ostoskeskukselle on vuodesta 2002 ollut A1 niin kulttuuriselta kuin toiminnalliselta arvoltaan. 
Ostoskeskuksen nimi
Ostoskeskuksen nimiehdotuksista käytiin alussa melkoista kiistaa, sillä Suomessa ei ennen ollut ostoskeskuksia, eikä sellaiselle ollut keksitty vielä nimeä. Samoihin aikoihin ryhdyttiin rakentamaan Ostoskeskus Puotinharjun Puhosta, joten Uusi Suomi-lehti järjesti nimestä kilpailun. Kilpailun voitti sana ostokeskus 500 äänellä.
Yhtenä ehdotuksena tuli myös puhos. Sanan oli keksinyt kielitieteilijä, professori Kustaa Vilkuna, joka toivoi, että kaikkia kauppiasyhteisöjä ryhdyttäisiin kutsumaan tällä nimityksellä. Ehdotus ei kuitenkaan mennyt läpi, joten nimenä päätettiin alussa käyttää "Munkkivaaran ostokeskusta", joka toimi tuolloin vähän aikaa myös ostoskeskuksen apteekin nimenä. Nimi vakiintui kuitenkin myöhemmin Munkkivuoren ostoskeskukseksi, kaupunginosan nimen mukaan.
Alkuperäiset yritykset
Ostoskeskuksen alkuperäisiä yrityksiä olivat Fazer, Varuboden, HOK:n Baari, Kemikalio Clou. lisäksi oli pankkeja, kuten HOP, SYP, Torkkelin säästöpankki sekä Kansallis-Osake-Pankin pankkiauto.[2] Päivittäistavarakauppiaana toimi PIVO, joka myös keksi ensimmäisenä Suomessa einesruoan. Yksi pitkäaikaisimmista ostarilla toimivista yrityksistä on Tukkatalo, joka on ollut siellä 50 vuotta.
Metrosuunnitelmat
Suunniteltaessa metroa Helsinkiin oli Reino Castrénin metrosuunnitelmissa myös linja, joka olisi tullut Munkkivuoreen. Kyseessä olisi ollut aivan maan pinnan alla kulkenut kevytmetro, joka olisi ollut hyvin samankaltainen kuin ovat Helsingin raitiotiet. Munkkivuoren ostoskeskusta laajennettaessa vuonna 1964 varattiin tilat myös mahdolliselle metroasemalle. Ostoskeskuksen Alko sijaitsee nykyään tilassa, jota kaavailtiin metroaseman lippuhalliksi. Sen alla on keskeneräinen, louheen täyttämä halli, johon ei koskaan rakennettu varsinaista metroasemaa.[3]
Lähteet

Aiheesta muualla


. Karitta Laitinen, Aalto-yliopisto 2012. PDF.
Luokka:Helsingin kauppa- ja ostoskeskukset
Luokka:Munkkiniemi
Luokka:Helsingin toteutumattomat metroasemat
Coordinates:
Deltawerken

Question: Milloin Deltawerken on perustettu?


Deltawerken on hollanninkielinen nimitys suuresta suistotyömaasta, joka käynnistettiin tammi-helmikuun 1953 Pohjanmeren tulvien jälkeen vastaavan luonnonkatastrofin ehkäisemiseksi. Suunnitelmavaiheessa käytettiin nimitystä Deltaplan.
Alankomaiden Zeelandin maakunta sijaitsee Rein-, Schelde-, Waal- ja Maasjokien suistossa ja on erityisen alavaa. Vuoden 1953 tulva peitti suuren osan maakunnasta alleen, ja yli  hukkui. Myös Englanti, Belgia ja Ranska kärsivät tulvasta.
Vesi on aina ollut keskeisessä asemassa Hollannin historiassa. Viimeisimmän, vuoden 1953 suuren tulvan jälkeen ihmiset päättivät rakentaa Deltawerkenin, yhden suurimmista tulvasuoja- ja vedenhallintaprojekteista maailmassa. Delta-komissio perustettiin kaksikymmentä päivää Pohjanmeren tulvan jälkeen 21. helmikuuta 1953. 
Tämä komissio antoi neuvoja turvallisuuden lisäämiseksi. Tämä oli haastava tehtävä, sillä Nieuwe Waterweg ja Westerschelde täytyi pitää avoinna Rotterdamin ja Antwerpenin satamien taloudellisten intressien vuoksi. Lopulta 18. lokakuuta 1955 Delta-komissio antoi viisi ohjetta, jotka johtivat Delta-suunnitelman syntymiseen. Kaiken kaikkiaan Deltawerkenin kustannukset nousivat lähes viiteen miljardiin euroon.
Padot
Oosterscheldekeringistä tuli suurin sulku maailmassa. Kokonaispituudeltaan kolmen kilometrin mittainen sulku koostuisi , joiden varaan  asennettaisiin. Maailman suurimmat patorakennelmaan kuuluvat liikkuvat osat löytyvät Maeslantkeringistä; kumpikin sulun ovista on  pitkiä. Tämä sulku asennettaisiin Nieuwe Waterwegiin. 
Deltawerken on globaali malli teknologisesta kehityksestä, jossa ihmisten turvallisuus ja luonto ovat keskeisessä asemassa. Näin ollen Alankomaat on laajentanut näkemystään turvallisuudesta ja vedestä. Deltawerken muodostaa ainutlaatuisen kompromissin turvallisuuden, talouden, virkistystoiminnan ja luonnon välillä.
Katso myös
IJsselmeer
Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Luokka:Alankomaiden maantiede
Slaavit

Question: Keitä kašubit ovat?



Slaavit ovat Euroopan suurin indoeurooppalainen etnolingvistinen ryhmä. Slaavilaisia kieliä puhuvia kansojen yhteenlaskettu väkiluku on noin 350 miljoonaa. Kielellisen yhteyden lisäksi slaavilaisuudella viitataan yleisesti myös koettuun tai luultuun geneettiseen tai kulttuuriseen yhteyteen. Suurin osa slaavilaisista kansoista elää Euroopassa. Slaavien yhtenäisyyttä erityisesti korostavaa ajattelua kutsutaan panslavismiksi. Panslavismi eli voimakkaana poliittisena liikkeenä lähinnä 1800-luvun puolivälissä. Kolmea pääryhmää vertaillessa voi huomata niillä olevan keskenään eroja niin geneettisesti kuin kulttuurisesti.[1] Esimerkiksi itäslaavit poikkeavat mahdollisesti suurestikin länsislaaveista, mutta vertaillessa vaikka pelkästään itäslaaveihin kuuluvia kansoja niin huomattavia yhtenäisyyksiä voidaan huomata niin kulttuurisesti kuin geneettisestikin.
Slaavien jako
Slaavit jaetaan alueellisesti kolmeen pääryhmään, jotka jakaantuvat kansoiksi. Ei ole täyttä yksimielisyyttä siitä, mitkä ryhmät ovat omia kansojaan, ja mitkä vain jonkun toisen kansan heimohaaroja.
Itäslaavien sanotaan Kiovan Venäjän aikana olleen yhtenäinen kansa, josta myöhemmin uusille alueille levittäytymisen seurauksena kehittyneen omat kansansa: muun muassa Ukrainalaiset ja Isovenäläiset.[2] Itäslaaveilla on vieläkin vahvat yhteydet toisiinsa. Suurin osa on ortodokseja ja itäslaavilaiset kielet ovat lähellä toisiaan.[3]


Eteläslaavit eli jugoslaavit
bosniakit eli bosnialaiset
bulgarialaiset
makedonialaiset
goranit
kroaatit
montenegrolaiset
serbit
sloveenit
Länsislaavit
moravit eli määriläiset
puolalaiset
ruteenit
kašubit
slovakit
sorbit
sleesialaiset
tšekit eli böömiläiset
Itäslaavit
ukrainalaiset (vanh. vähävenäläiset)
bojkit
hutsulit
ruteenit (karpatorusiinit)
lemkit
valkovenäläiset
venäläiset (vanh. isovenäläiset)
Panslavismi on slaavien yhtenäisyyttä korostava aate.
Slaavien alkuperä ja levittäytyminen

Slaavien vanhimmasta historiasta tiedetään varsin vähän. Nimitys slaavi (Sklavenoi tms.) tavataan ensimmäistä kertaa itäroomalaisissa teksteissä 500-luvulla jaa. Englanninkielinen orjaa tarkoittava sana slave juontuu sanasta slav, slaavi[4]. Tämä johtuu siitä, että slaavilaisia heimoja oli läntisten kansojen orjina, ennen vapautumistaan roomalaisajan jälkeen.
Ilmeisesti slaavit olivat tässä vaiheessa levittäytymässä oletetusta alkukodistaan Mustanmeren pohjois- ja luoteispuolelta, Dnepr-joen ja Karpaattien väliltä. Slaavit ottivat osaa kansainvaelluksiin valloittaen lähes koko Balkanin, jonka Itä-Rooma (Bysantti) pystyi valloittamaan takaisin vasta 800-luvulla. Keski-Euroopassa slaavit levittäytyivät Elbelle saakka. Nykyisen Venäjän alueella slaavilaista väestöä työntyi pohjoiseen, jossa perustettiin kaupunkeja, ja samalla slaavilainen kieli omaksuttiin alkuperäisväestöjen keskuuteen. Tämä johti balttilaisen ja suomalais-ugrilaisen kielialueen voimakkaaseen supistumiseen.
Lähteet

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jangtse

Question: Mikä on Kiinan pisin joki?



Jangtse () on Aasian pisin ja maailman kolmanneksi pisin[1] joki Niilin ja Amazonin jälkeen. Kiinassa joesta käytetään nimeä Changjiang (長江, Chángjiāng), ja tätä nimeä käytetään myös useissa nykyaikaisissa kartoissa muualla maailmassa. Nimen hanzi-merkit tarkoittavat kirjaimellisesti ’pitkää jokea’. Jangtse laskee Itä-Kiinan mereen Shanghain pohjoispuolella.[2] Joki on tunnettu suomeksi aiemmin myös nimellä Sininen joki.[3]
Jangtsen pituus on noin 6300 kilometriä.[1] Valtamerialukset voivat nousta jokea tuhannen kilometrin matkan ja pienemmät laivat 1600 kilometriä. Shangain lisäksi muita merkittäviä jokivarren kaupunkeja ovat Chongqing, Wuhan ja Nanjing.[2] Jangtse on erittäin merkittävä joki Kiinan tavaraliikenteessä. Joen suistoalueelle sijoittui vuonna 2011 yksitoista maan 26 yli 100 miljoonan tonnin vuosirahtiin yltävästä maailmanluokan suursatamasta.[4]
Jokea on perinteisesti pidetty Etelä- ja Pohjois-Kiinan välisenä rajana.
Jangtsen vuosittain levittämä hedelmällinen liete on ensiarvoisen tärkeää Jiangsun provinssin riisinviljelylle.[2]
Jangtsen tulviminen on ollut alueella suuri ongelma. Edellisen kerran joki tulvi vuonna 1998, mutta paljon tuhoisampi oli vuoden 1954 tulva, jolloin kuoli yli 30000 ihmistä.[5] Vakavia tulvia on sattunut myös vuosina 1911 (100000 kuollutta), 1931 (145000 kuollutta) ja 1935 (142000 kuollutta).
Yichangiin Hubein maakuntaan rakennettu Kolmen rotkon pato on vähentänyt tulvimista huomattavasti ja helpottanut alueen sähköntuotantoa, tosin monien veden alle pysyvästi jääneiden kaupunkien ja ympäristölle aiheutuvien vakavien haittojen kustannuksella.[6]
Jangtsejoen vesistön ja samalla koko Kiinan suurimmat makeanveden järvet ovat Poyangjärvi ja Dongtingjärvi. Osa Jangtsen sivujoista laskee pääuomaansa näiden järvien kautta, mutta etenkin Jangtsejoen tulviessa vettä virtaa myös järviin päin.  
Keskeisiä sivujokia

 Poyangjärvi ja Ganjoki Jiangxin maakunnassa.
Hanjoki Hubein maakunnassa.
Dongtingjärvi ja Yuanjoki, Zijoki, Lishuijoki (Lijoki) ja  Xiangjoki Hunanin maakunnassa.
Wujoki Guizhoussa.
Jialingjoki itäisessä Sichuanissa ja Chongqingissa.
Minjoki Sichuanin keskiosissa.
Yalongjoki läntisessä Sichuanissa.

Kuvia

Jangtsen ensimmäinen 180 asteen mutka Yunnanin Shigussa.
Kuimen-portti Qutangin rotkoon.
Kolmen rotkon pato (2006).

Katso myös
Kiinanjokidelfiini
Lähteet

Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Kiinan joet
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
MaNga

Question: Mistä manga on lähtöisin?

maNga
maNga on turkkilainen Ankarasta kotoisin oleva rap rock -yhtye. Yhtyeen musiikki sisältää alternative rockia ja hip hopia. Vuonna 2009 yhtye voitti Best European Act -palkinnon ja Best Turkish Act -palkinnon MTV Turkeylta. MaNga valittiin edustamaan maataan Oslossa järjestettävään Eurovision laulukilpailuun 2010.[1] Yhtyeen Euroviisuissa esittämä kappale on nimeltään We Could Be the Same. Se sijoittui toiseksi voittajakappale Satelliten jälkeen 170 pisteellä.
Historia
MaNga on perustettu vuonna 2001. Nimi tulee japanilaisesta sarjakuvakirja Mangasta.
Yhtyeen laulu Bir kadın çizeceksin kuuluu FIFA 06 -pelissä. MaNgan oli tarkoitus esiintyä Wembley Arenalla Lontoossa, yhdessä Tarkanin kanssa huhtikuussa 2008, mutta esiintyminen peruttiin teknisten ongelmien takia. Myöhemmin yhtye esiintyi Lontoossa The O2:ssa joulukuussa 2009.[2]
Diskografia
Albumit
maNga (2004)
MaNga+ (2006)
Şehr-i Hüzün (2009)
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Turkkilaiset metalliyhtyeet
Luokka:Turkkilaiset rockyhtyeet
Luokka:Turkin euroviisuedustajat
Luokka:Vuoden 2010 euroviisuedustajat
Allegoria

Question: Mitä allegoria tarkoittaa?



Allegoria (kreikan sanoista αλλος ’toinen’ ja αγορευειν ’puhua julkisesti’) eli vertauskuva tai vertauksellinen esitystapa[1] on kirjallisuudessa tai kuvataiteissa käytettävä symbolistinen kuvaustapa, jossa alkuperäinen käsite tai idea korvataan toisella. Nimitystä allegoria käytetään myös tällaisen esitystavan mukaisesta taideteoksesta.
Allegorian periaate
Allegoriassa teoksen tai ilmaisun todellinen merkitys on jokin muu kuin sen kirjaimellinen ilmiasu. Esimerkiksi jokin abstrakti käsite tai luonnonvoima voidaan kuvata elollisena oliona tai ihmiset muina eläiminä. Tyypillisiä esimerkkejä allegoriasta ovat faabelit ja osa Raamatun näyistä.
Allegoria on periaatteeltaan lähellä metaforaa. Metaforan tavoin myös allegoriassa jotakin asiaa (teema) kuvataan toisen asian (reema) kautta. Allegorian ja metaforan keskeisimpänä erona on se, että allegoriassa kaksi käsitettä korvaa toisensa sopimuksenvaraisesti, kun taas metafora edellyttää teeman ja sitä kuvaavan reeman välillä jotakin luonnollista yhteyttä. Allegoriat perustuvat siten merkkien symboliseen käyttöön. Allegorista vertauskuvaa ei siis voida yleensä ymmärtää suoraan päättelemällä, vaan sitä tulkitsevan on myös tiedettävä tai oivallettava, mitä käsitteitä vertauskuvassa on korvattu.[2]
Tunnettuja esimerkkejä
Kirjallisuus
Platonin Valtio (luola-allegoria)
Platonin Faidros-dialogi (hevosvaunu-allegoria)
Jeesuksen vertaukset
Dante Alighieri – Jumalainen näytelmä
Edgar Allan Poe – Punaisen kuoleman naamio
William Golding – Kärpästen herra
George Orwell – Eläinten vallankumous
John Green – Tähtiin kirjoitettu virhe
Maalaustaide

Sandro Botticelli, La Primavera (kevät), 1478.
Filippino Lippi, Musiikin allegoria, 1475-1500.
Albrecht Dürer, Melankolia I, 1514.
Tizian, Ikä ja viisaus, noin 1560.  
Pieter Bruegel vanhempi, Sokeat, 1568.
Jan Vermeer, Maalauksen allegoria, 1666.

Katso myös

Metafora
Metonymia
Semiotiikka
Maisemamaalauksen sanastoa
Lähteet


Luokka:Semiotiikka
Luokka:Kirjallisuuden käsitteet
Luokka:Taidehistorian käsitteet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Optinen kaksoistähti

Question: Mitä kaksoistähti tarkoittaa?

Optinen kaksoistähti tarkoittaa tähtiparia, joka taivaalta tai kaukoputkesta katsottaessa näyttää muodostavan kaksoistähden ja joilla näyttää olevan jotakuinkin samanlainen kirkkaus (ts. molemmat tähdet näyttävät olevan hyvin lähellä toisiaan ja vaikuttavat olevan suunnilleen yhtä kirkkaita) mutta jotka todellisuudessa sijaitsevatkin hyvin kaukana toisistaan. Ne ovat Maasta katsottuna sattumoisin samassa suunnassa mutta aivan eri etäisyyksillä, ainakin usean valovuoden, mutta parhaimmillaan jopa tuhansien valovuosien päässä toisistaan.
Tunnettu optinen kaksoistähti sijaitsee Otavan varressa, jossa Mizar ja Alcor näyttävät muodostavan parin.
Jos tähtien suuntaero on suurempi kuin 0,1 kaarisekuntia, ne voidaan erottaa kaukoputkella, ja silloin niitä sanotaan visuaaliseksi kaksoistähdeksi.[1]  Optisia kaksoistähtiä löytyi hyvin paljon kaukoputken keksimisen jälkeen. Herschel mittasi vuonna 1780 yli 700 tähden muodostaman parin asemien muutoksia ja havaitsi, että noin 50 pareista muutti keskinäistä asemaansa kahden vuosikymmenen tarkkailun kuluessa.[2]
Esimerkkejä
Visuaalinen kaksoistähti
Alfa Centauri
Sirius
Procyon
Capella
p Eridani
Polaris
Acrux
Mizar-systeemi (Aa/Ab/Ba/Bb) ja (ei ajateltu olevan fyysinen ennen vuotta 2009) Alcor (itse kaksoistähti, siten Mizar Ca/Cb)
Optinen kaksoistähti
Alpha¹ Capricorni ja Alpha² Capricorni
Xi1,2 Sagittarii
Winnecke 4
Epävarmoja
Alfa Centauri -järjestelmä (AB) ja Proxima Centauri (siten α Cen C): yleensä pidetään toisiinsa liittyneenä systeeminä
Castor-järjestelmä (Aa/Ab/Ba/Bb) ja YY Geminorum (eli Castor Ca/Cb): yleensä pidetään fyysisenä systeeminä
Katso myös
Kaksoistähti
Spektroskooppinen kaksoistähti
Lähteet

Luokka:Kaksoistähdet
Jerevan

Question: Milloin Jerevan on perustettu?


Jerevan () on Armenian pääkaupunki ja maan suurin kaupunki. Vuonna 2011 kaupungin asukasluku oli 1060138, kymmentä vuotta aiemmin asukkaita oli 1103488 (vuonna 2001).[1] Kaupunki sijaitsee Hrazdan-joen varrella.
Jerevan on Kaukasian alueen teollinen, kulttuurinen ja tieteellinen keskus. 
Historia
Arkeologiset kaivaukset ovat osoittaneet, että nykyisen Jerevanin paikalla sijaitsi jo ainakin 700-luvulla eaa. sotilaslinnoitus nimeltään Erebuni. Sen jälkeen paikka on ollut tärkeä karavaanireittien risteyskohta Euroopan ja Intian välillä. Kaupunkia on kutsuttu nimellä Jerevan ainakin 600-luvulla, jolloin se oli Persian vallan alla olleen Armenian pääkaupunki.
Strategisesti tärkeänä, Jerevanista taisteltiin useasti vuosisatojen aikana ja välillä se kuului osaksi Persiaa ja välillä kaupunkia hallitsivat ottomaanit. Vuonna 1826 kaupunki joutui Venäjän haltuun, seuraavana vuonna persialaiset luovuttivat sen virallisesti venäläisille. Venäjän vallankumouksen 1918 jälkeen kaupunki oli kolme vuotta itsenäisen Armenian pääkaupunkina tullakseen Armenian Neuvostotasavallan pääkaupungiksi osana Neuvostoliittoa. Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen 1991 Jerevanista tuli itsenäisen Armenian pääkaupunki.
Liikenne
Jerevanin rautatieasema on Armenian rautateiden tärkein henkilöliikenteen rautatieasema. Se sijaitsee 14 kilometriä Masisista pohjoiskoilliseen vievällä rataosuudella. Rataosuuden pääasemat ovat Masis (risteysasema)–Jerevan–Arabkir–Abovjan–Nurnus (risteysasema).[2] Jerevanin kaukojunayhteydet ovat kärsineet merkittävästi maan ja Azerbaidžanin välisestä jännitteestä, jonka johdosta kansainvälinen liikenne on poikki monella rataosuudella.
Armenian päälentoasema, Zvartnotsin kansainvälinen lentoasema, sijaitsee kaupungin keskustasta 12 kilometriä länsilounaaseen.[3][4]
Nähtävyyksiä
Jerevanissa on lukuisia museoita kuten Kansallisgalleria ja käsikirjoitusmuseo Matenadaran[5]. Oopperatalon aukiolla, jota kutsutaan myös Vapauden aukioksi, on 1930-luvulla valmistunut ooppera[5]. Oopperatalon lähettyvillä on Cascades-patsaspuisto[5]. Jerevanin kuuluisimpia muistomerkkejä ovat Äiti Armenia sekä Kansanmurhan muistomerkki Tsitsernakaberd.[5]
Eläintarhat ja huvipuistot
Jerevanin eläintarha perustettiin vuonna 1940. Eläintarha on korjattu sen päästyä 1990-luvulla menemään heikompaan kuntoon. Eläintarhassa on norsuja, kotkia, karhuja, kameleita ja 260 muuta eläinlajia.[6]
Waterworld on vesipuisto Jerevanissa. Puistossa on useita altaita, baareja ja ravintoloita. [7]
Jerevanista Sevan järvelle vievän tien varrella sijaitsee Play City -huvipuisto. Huvipuistossa on keilarata, elokuvateatteri, paintball-rata, mikroautorata ja videopelihuone. [8]
Kuvagalleria

Jerevan ja Ararat-vuori
Äiti Armenia-monumentti
Jerevanin keskustaa yöllä
Armenian kansallisgalleria
Armenian oopperateatteri
Tsitsernakaberd
Zvartnotsin kansanvälinen lentoasema
Armenian kansalliskokouksen rakennus
Hrazdan Stadium
Jerevanin rautatieasema

Katso myös
Radio Jerevan
Lähteet

Aiheesta muualla


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Aksiooma

Question: Mitä aksiooma tarkoittaa?


Aksiooma on matematiikassa peruskäsitteiden epäsuora määritelmä, jota käytetään päättelyssä muiden tulosten todistamiseen. 
Matematiikassa mikä tahansa ristiriidaton lausejoukko voidaan asettaa aksioomajärjestelmäksi. Toivottavaa on, että aksioomia ei voida johtaa toisista aksioomista vaan että aksioomajoukko on pienin mahdollinen peruskäsitteiden määrittelemiseen riittävä lausejoukko.
Toivottavaa on myös, että aksioomista voidaan johtaa mahdollisimman paljon lauseita. Aksioomien lisäksi tarvitaan päättelysääntöjä. Matematiikassa päättelysääntöinä käytetään enimmäkseen logiikan päättelysääntöjä. Myös logiikka on aksiomatisoitu. On myös eräitä yksinkertaisia logiikan järjestelmiä, jotka tulevat toimeen pelkillä päättelysäännöillä (Suppesin kehittämä logiikka).
Tunnettu ja matematiikan kehitykseen vaikuttanut aksiooma on euklidisen geometrian paralleeliaksiooma eli yhdensuuntaisuusaksiooma: annetun pisteen kautta voidaan piirtää täsmälleen yksi annetun suoran suuntainen suora. Tämän aksiooman epäiltiin pitkään olevan seurausta muista geometrian aksioomista. Myöhemmin on todistettu, ettei näin ole, ja kehitetty geometrioita, joissa paralleeliaksiooma ei ole voimassa. Tällainen epäeuklidinen geometria ei esimerkiksi sisällä lausetta "kolmion kulmien summa on 180 astetta". 
Katso myös
Peruslause
Kalkyyli
Aiheesta muualla
Erkki Hartikainen: . Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kultainen palmu

Question: Mikä Kultainen palmu on?


Kultainen palmu (Palme d’or) on Cannesin elokuvajuhlien tärkein palkinto, joka annetaan parhaalle elokuvalle. Kultainen palmu voidaan antaa useammallekin kuin yhdelle elokuvalle samana vuonna.
Kultaisen palmun saajat

Lähteet

Luokka:Cannesin elokuvajuhlien palkinnot
Japanin alueet

Question: Mitkä ovat Japanin neljä pääsaarta?

Japani jaetaan yleisesti alueisiin, joilla ei ole hallinnollista merkitystä mutta joita yhdistää maantiede ja kulttuuri. Yleensä alueita on vähintään kahdeksan,[1][2] mutta jotkin niistä voidaan jakaa edelleen ala-alueisiin. Hallinnollisesti Japani jakautuu 47 prefektuuriin. Alueiden rajat ovat joskus häilyviä ja monet prefektuurit voidaankin lukea eri alueisiin yhteydestä riippuen.[3]
Japanin neljä pääsaarta pohjoisesta etelään ovat Hokkaidō, Honshū, Shikoku ja Kyūshū; saarista suurimpana ja väkirikkaampana Honshū jakautuu useisiin alueisiin, muut saaret muodostavat omat alueensa. Toisaalta meri pikemminkin sitoo monia alueita yhteen kuin erottaa niitä: esimerkiksi Seton sisämerta ympäröivät alueet Honshūlla, Shikokulla ja Kyūshūlla muodostavat yhtenäisen talousalueen.[4]
Alueet

Lähteet

Aiheesta muualla


*
Elbe

Question: Missä Elbe sijaitsee?


Elbe (, , sorb. Łobjo, ) on yksi Keski-Euroopan suurimmista joista ja tärkeä vesiväylä. Se virtaa Tšekin ja Saksan läpi ja laskee Pohjanmereen. Elbe on 1165 kilometriä pitkä.[1] Se oli DDR:n ja Saksan liittotasavallan rajajoki.
Elben estuaari ulottuu Hampurista Cuxhaveniin. Siinä on hiekkasärkkiä ja mutaisia matalikkoja. Pääuoma on merkitty poijuin ja pengerretty.[1] Pääuomaa on syvennetty asteittain 1800-luvun lopun 4,5 metristä 1990-luvun 14,5 metriin. Pääuoman ruoppaus on vähentänyt virtaamaa sivu-uomissa.[2]
Vuorovesi nousee joessa Geesthachtiin Hampuriin yläpuolelle, johon asti joki muuttaa suuntaansa vuoroveden vaiheiden mukaan. Hampurin kohdalla normaali korkeusvaihtelu on 2,4 metriä, mutta myrskyvuoksi voi saada joen tulvimaan kaupunkiin.[1]

Sivujoet
Elben suurimmat sivujoet ovat Vltava, Saale ja Havel. Muita sivujokia ovat muun muassa Mulde, Eger/Ohře, Elster ja Iser/Jizera. Yksi pienistä sivujoista on Hampurin läpi virtaava Alster. Havelin sivujoki Spree virtaa Berliinin läpi. Myös Kielin kanavan kautta virtaa vettä Elbeen.
Kuljetusreitti
Joki kulkee muun muassa Dresdenin, Magdeburgin ja Hampurin kautta. Laivaväylä Euroopan kolmanneksi suurimpaan satamaan, Hampurin satamaan, kulkee Elbeä pitkin. Joki on yhteydessä Itämereen Elbe–Lyypekki-kanavan kautta sekä Havelin, Spreen, Spree–Oder-kanavan ja Oderin kautta kuin myös Oder–Havel-kanavaa ja Oderia pitkin.[3] Elbe on lähes koko matkaltaan purjehduskelpoinen: rahtiliikenne on mahdollista aina Tšekin Chvaleticeen, lähelle Pardubiceä asti[4]. 

Elben vesistöalue
Elben valuma-alue on kaikkiaan 148268 km². Noin 2/3 alueesta on Saksaa ja noin kolmannes Tšekkiä. Pieni alue kuuluu myös Puolaan ja Itävaltaan.[5]
Elben vedenlaatu ja kalakannat
Elbe oli yksi Euroopan saastuneimmista joista toisen maailmansodan ja 1980-luvun välillä. 1800-luvulla Hampuri otti juomavettä Elbestä, ja myös viemärit johdettiin sinne. Tämä johti koleraepidemiaan vuonna 1892.[2]
Itä-Saksan ja Tšekkoslovakian teollisuuspäästöt romahtivat talousuudistusten myötä, ja veden laatu parani huomattavasti. Edelleen joessa on paljon levää, ja kun se kuolee alajuoksulla syntyy happikatoa ja kalakuolemia Hampurin seudulla kesäaikaan.[2]
Kemikaalien määrä vedessä on vähentynyt, mutta kaloissa on edelleen sellaisia pitoisuuksia fenoleita ja muita vierasaineita, että niiden markkinoiminen ruokakalaksi on vaikeaa. Ajoittain on puhuttu suosituksista Elben kalan syömisen rajoittamiseksi. Joen varren lämpövoimalaitokset käyttävät jokivettä lauhdutukseen, mikä johtaa paikallisiin lämpenemisiin ja huonontaa kalojen elinoloja.[2]
2000-luvulla joesta on tavattu aiemmin Välimerelle kuuluneita lajeja: paksuhuulikeltti, rusotäplämullo ja sardiini (Sardina pilchardus).[1]
Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Saksan joet
Luokka:Tšekin joet
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
M-luokka (hävittäjä, 1913)

Question: Miksi hävittäjät luokitellaan kirjaimin?

M-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ensimmäinen lokakuussa 1913 tehdyn hävittäjien uudelleen luokittelun jälkeen tilattu alusluokka. Se koostui neljästä toisistaan poikkeavasta alaluokasta: Amiraliteetin M-luokka[1], Thornycroftin M-luokka[2], Yarrowin M-luokka[3] ja Hawthornen M-luokka[4], joihin kuului kaikkiaan yli sata alusta. Näihin luokkiin kuuluneet alukset oli nimetty alkamaan M, N, O ja P-kirjaimilla.
Toisinaan puhutaan myös Yarrowin myöhemmästä tai parannellusta M-luokasta, joka on myös liitetty R-luokkaan.[5]
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Gardiner Robert (ed.)| title = Conway's All the World's Fighting Ships 1906-1921| location = Lontoo, Englanti| publisher = Conway Maritime Press| year = 1985| id = ISBN 0-85177-245-5| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Cocker, Maurice| title = Destroyers of the Royal Navy, 1893-1981| location = Englanti| publisher = Ian Allan| year = 1982| id = ISBN 0-7110-1075-7| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}}
Viitteet
Maailman kaikkien aikojen 100 parasta kirjaa

Question: Mikä on maailman luetuin saturomaani?

Maailman kaikkien aikojen 100 parasta kirjaa valitsi 100 kirjailijaa 54 maasta vuonna 2002 De norske Bokklubbenen järjestämänä.
Luettelo

Lähteet
. The Guardian 8.5.2002. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Luokka:Luettelot kirjoista
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Club Penguin Island

Question: Milloin Club Penguin -peli lopetettiin?


Club Penguin Island (CPI) on massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli mobiililaiteille. Pelissä pingviinit voivat chattailla ja pelata minipelejä lumen peittämässä virtuaalimaailmassa. Se on seuraaja pelille Club Penguin. Club Penguin Island julkaistiin maailmanlaajuisesti 29. maaliskuuta 2017.
Pelin julkinen beta-testijakso tapahtui Australiassa ja Uudessa-Seelannissa alkaen 15. 
joulukuuta 2016 päättyen sen maailmanlaajuiseen julkaisuun. Kanadassa puolestaan beta-testijakso alkoi 13. tammikuuta 2017 päättyen myös sen maailmanlaajuiseen julkaisuun.
Pelin tiedotus, alkuperäisen Club Penguinin sulkemisen ohella, järkyttää monia alkuperäisen Club Penguinin pelaajia. Club Penguin Island on kerännyt enimmäkseen negatiivisia käyttäjien arvosteluja sen maailmanlaajuisen julkaisun jälkeen, ja monet pelaajat ovat kyseenalaistaneet Disneyn valinnan lopettaa alkuperäinen Club Penguin. 
27. syyskuuta 2018 Disney ilmoitti lopettavansa Club Penguin Islandin vuoden 2018 loppuun mennessä.[1]
Historia
Peli oli alun perin tunnettu nimellä Project: Super Secret, josta Club Penguinin ylläpito oli vihjaillut jo heinäkuussa 2015. Hankkeen nimeksi paljastettiin 17. marraskuuta 2016 Club Penguin Island.
Ennakkorekisteröinti
Pelin ennakkorekisteröinti alkoi 17. marraskuuta, kun ylläpitäjät kertoivat blogissaan ensimmäistä kertaa uudesta pelistään. Blogissa oli linkki Club Penguin Islandin verkkosivulle, josta pystyit rekisteröimään käyttäjätunnuksen itse peliin. Ensimmäisistä rekisteröityneista valittiin testaajia suljettuun betaan.
Suljettu beta-testaus
Pelin suljettu beta alkoi, kun pelin ylläpitäjät ilmoittivat asiasta pelin verkkosivulla 18. Marraskuuta ja loppui 6. joulukuuta 2016. Suljettuun beta-testaukseen valittiin ihmisiä, jotka olivat tehneet käyttäjän heti kuin ennakkorekisteröinti alkoi (17. marraskuuta). Nämä valitut henkilöt saivat kutsun peliin sähköpostitse. Suljettu beta-testaus oli yksinomaan käyttäjille, joilla oli iOS-laite.
Geo-beta
Melko yksityinen "geo-beta" pidettiin Australiassa ja Uudessa-Seelannissa 15. joulukuuta 2016 sen maailmanlaajuiseen julkaisuun. Tämä beta oli pitkitetty iOS - käyttäjille Kanadassa 13. tammikuuta 2017.
Club Penguinin sulkeminen
Alkuperäinen Flash-pelin palvelimet poiskytkettiin Club Penguin Island-pelin julkaisupäivänä, 30. maaliskuuta 2017 7:01:25 AM UTC .[2][3]
Pelattavuus
Pelattavuus on samanlainen kuin alkuperäinen Club Penguin, vaikka se toimii kolmiulotteisella pelimoottorilla, toisin kuin Club Penguin, joka toimi Adobe Flash playerilla. Peli sisältää opastavan tehtävä järjestelmän, sekä pakollisen opetusohjelman kun pelaajat ensin liittyvät.
Vastaanotto
Alustavat arviot Club Penguin Island-pelille olivat vaihtelevia, mutta enimmäkseen negatiivisia, koska monet arvioijat kyseenalaistivat, miksi alkuperäinen Club Penguin suljettiin? 
Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Vuoden 2017 videopelit
Luokka:Disney-videopelit
Luokka:MMORPG-pelit
Luokka:Mobiilipelit
Badding (elokuva)

Question: Kuka näytteli pääosaa Etsijät elokuvassa?


Badding on Markku Pölösen ohjaama suomalainen elokuva Rauli Badding Somerjoesta. Elokuvan ensi-ilta oli vuonna 2000. Elokuva kertoo Raulin paosta maaseudulle lapsuuden maisemiin. 
Pölönen on sanonut elokuvasta, ettei se ole elämäkertaelokuva vaan satu. Hän kuvaa myös musiikin merkitystä elokuvalle: "Badding pani niin paljon omaa ajatteluaan ja tunne-elämäänsä musiikkiin, että oikeastaan tämän elokuvan olisi pystynyt tekemään pelkästään musiikista" ja "- - elokuvan suurin totuus on musiikki". Elokuvassa on esitetty pitkin matkaa tapahtumia "jotka olisivat voineet tapahtua", ja Baddingin lapsuudenystävä on neljän viiden henkilön yhdistelmä.[1]
Palkinnot
Elokuva sai neljä Jussi-palkintoa. Baddingia esittänyt Janne Reinikainen palkittiin miespääosa-Jussilla. Jussit annettiin myös kuvaaja Kari Sohlbergille, lavastaja Minna Santakarille ja puvustaja Tiina Kaukaselle.[1]
Arviot
Kriitikkojen suhtautuminen oli tuoreeltaan varautunut: "Pölösen paras elokuva", "Pölösen leffassa on paljon hyvää ja valloittavaa, mutta mikään täysosuma se ei ole". Reinikaisen roolisuoritus saa Helena Yläseltä kiitosta vilpittömänä ja hienona työnä. Hänen mukaansa Reinikainen on tavoittanut Somerjoen eleet "aavemaisen hyvin".[2]
Osa kriitikoista olisi kaivannut elokuvaan perinteisempää elämäkertaelokuvan otetta, Somerjoen musiikin ja hänen esiintymisensä taustojen pohdintaa. Historiallisen taustoituksen puuttuessa elokuva ei vastaa keskeiseen kysymykseensä: mikä Somerjoen karismassa erotti hänet tusinapopin tekijöistä.[2]
Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Vuoden 2000 elokuvat
Luokka:Markku Pölösen ohjaamat elokuvat
Luokka:Suomalaiset elämäkertaelokuvat
Luokka:Suomalaiset musiikkielokuvat
Luokka:Jussi-palkitut elokuvat
Luokka:Rauli Badding Somerjoki
Transkaukasian federaatio

Question: Mikä oli Transkaukasian pääkaupunki?


Transkaukasian demokraattinen federatiivinen tasavalta, yleisemmin tunnettu nimellä Transkaukasian federaatio (Закавказская демократическая Федеративная Республика [ЗКДФР],  Zakavkazskaja demokratitšeskaja federativnaja respublika [ZKDFR]) oli Etelä-Kaukasiassa (Transkaukasiassa) sijainnut sosialistinen liittovaltio. Transkaukasia perustettiin 24. helmikuuta 1918 ja se hajosi 28. toukokuuta 1918. Sen osavaltiot olivat Armenia, Azerbaidžan ja Gruusia.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Venäjän hallitus asetti erityisen Transkaukasian komitean (особый Закавказский Комитет) hallitsemaan aluetta. Lokakuun vallankumous teki kuitenkin lopun Kerenskin hallituksesta alueelle perustettiin Transkaukasian komissariaatti.
Transkaukasian demokraattinen federatiivinen tasavalta julistautui itsenäiseksi 24. helmikuuta 1918 ja maan johtajaksi valittiin georgialainen menševikki Nikoloz Tškheidze. Georgialaiset olivat muutenkin Transkaukasiassa johtoasemassa, ja kun kansalliset intressit johtivat Georgian itsenäistymiseen 26. toukokuuta 1918, Armenia ja Azerbaidžan päättivät lakkauttaa liittovaltion.
Alueen jouduttua Neuvostoliiton hallintaan alueelle perustettiin Transkaukasian sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta. 1936 Transkaukasian SFNT hajotettiin.
Katso myös
Georgian demokraattinen tasavalta
Armenian demokraattinen tasavalta
Azerbaidžanin demokraattinen tasavalta
Transkaukasian sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta
Luokka:Euroopan entiset valtiot
Luokka:Kaukasia
luokka:Armenian historia
luokka:Azerbaidžanin historia
luokka:Georgian historia