khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
The Wall Street Journal

Question: Milloin The Wall Street Journal on perustettu?


The Wall Street Journal (WSJ) on kansainvälinen päivittäin ilmestyvä taloussanomalehti. Se ilmestyy New Yorkissa. Siitä ilmestyy myös eurooppalainen ja aasialainen painos. Lehteä kustantaa Dow Jones & Company, jonka omistaa News Corp. 
Lehden historia ulottuu vuoteen 1889, jolloin Charles Dow, Edward Jones ja Charles Bergstresser perustivat sen. Lehden nimi tulee New Yorkin Manhattanilla sijaitsevan Wall Street -kadun mukaan. The Wall Street Journalin omistaa Rupert Murdoch, jonka luotsaama News Corporation osti lehden 2007 yli viidellä miljardilla dollarilla.[1]
The Wall Street Journal on voittanut arvostetun Pulitzer-palkinnon 29 kertaa.
Lehden verkkopalvelu The Wall Street Journal Online on Internetin suosituimpia maksullisia uutispalveluja. Maksulliset verkkopalvelut ovat ylipäänsä harvinaisia suurten lehtien keskuudessa.[1]
Yhdysvaltain myydyin päivälehti
The Wall Street Journal oli lokakuussa 2009 Yhdysvaltain myydyin päivittäin ilmestyvä sanomalehti.[1] Sen keskimääräinen päivittäinen (ma-pe) levikki oli tuolloin 2,02 miljoonaa.[1] Se ohitti pitkään kärkipaikkaa hallussaan pitäneen USA Todayn, jonka levikki putosi ennätykselliset 17 prosenttia vuodesta 2008.[1] USA Todayn 1,88 miljoonaa oli sen historian huonoin tulos. Lehti puolustautui olevansa vieläkin levikiltään suurin, jos vain painetut lehdet lasketaan.[1] The Wall Street Journalilla oli 931000 nettitilaajaa jo vuonna 2007[2], mutta ko. levikin tarkastuslukuihin voidaan laskea sääntöjen mukaan niistä vain osa.[1] Kolmanneksi laajalevikkisin The New York Times ei julkaissut 2009 lukujaan samaan aikaan.[1]
The Wall Street Journal oli ylipäänsä yksi harvoista vastavirtaan pyristelleistä lehdistä saavuttaen 12000 lisätilaajaa ajanjaksolla huhtikuu–syyskuu 2009.[1]
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Wall Street Journal, The
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Seitsemän kymen Karjala

Question: Mitä Seitsemän kymen Karjala tarkoittaa?


Seitsemän kymen Karjala on historiantutkijoiden aiemmin käyttämä, nykyisin hylätty käännös venäjänkielisestä nimestä Semidesatskaja Korela, joka on novgorodilaisten 1200- ja 1300-luvuilla käyttämä nimitys Pohjois-Pohjanmaan rannikosta. Karjalaiset pitivät aluetta siihen aikaan omana nautinta-alueenaan. Semidesatskaja Korelan sanatarkka käännös on Seitsemän kymmenen tai Seitsemän kymmenkunnan Karjala. Nimen on aiemmin tulkittu olleen väärin ymmärretty käännös oletetusta karjalaisesta nimestä "Seitsemän kymen Karjala". Alueen "seitsemän kymeä" olisivat olleet Kemi-, Simo-, Ii-, Kiiminki-, Oulu-, Siika- ja Pyhä­joki. Tällaisen karjalaisnimen olemassaolosta ei kuitenkaan ole todisteita. Nykyisin yleensä katsotaankin, että venäjänkieliseen nimeen ei sisälly käännösvirhettä, vaan se viittaa kymmenkunta-hallintoyksikköön tai kymmenysmies-virkailijaan.
Taistelu Pohjois-Pohjanmaan rannikosta 1300-luvuilla
Toinen alueesta kilpaillut taho olivat länsisuomalaislähtöiset kainulaiset. Pohjoisessa alue rajoittui Kemijokeen, etelässä Pyhäjokeen.  Varhaisemmassa vaiheessa karjalaisalue oli ulottunut vieläkin etelämmäksi Kala-, Lesti- ja Vetelinjoille asti. Vetelin- eli Perhonjoen rajaluonnetta pohjanrannan varhaisimpana karjalaisalueen etelärajana vahvistavat myös alueella tavatut paikannimet, kuten Karjalankoski ja Råberget eli Rysserån-niminen rajapaikka. Oletusta tukee myös näihin aikoihin syntyneen Pohjanmaan ruotsalaisasutuksen pysähtyminen Vetelinjoelle. Vuoden 1270 vaiheilla kainulaiset ja karjalaiset tekivät keskenään rajajärjestelyjä ja tällöin Kymmenen virran maa lienee muuttunut vähitellen Seitsemän kymen Karjalaksi.
Vuonna 1323 solmitussa Pähkinäsaaren rauhassa Seitsemän kymmenen Karjala jäi Novgorodille. Pähkinäsaaren rauhan raja päättyi säilyneiden sopimuksen jäljennösten mukaan Patajokeen tai Petajokeen ja "Kainuun­mereen". Vanhoissa kartoissa ja asiakirjoissa Pattijoki esiintyy muodossa Patajoki tai Pathajåkij. Tämän perusteella on päätelty  Novgorodin menettäneen Seitsemän kymen Karjalan eteläisen joen Pyhäjoen ja Ruotsin saaneen samoihin aikoihin Pyhäjoen ja Pattijoen välille perustetun Salon kappeliseurakunnan itselleen. Eräät tutkijat ovat tosin olettaneet Pata- eli Petajoen tarkoittavan Petäjäisojaa Pyhäjoen eteläpuolella, jolloin Pähkinäsaaren rauhan raja olisi noudattanut tarkoin vanhaa karjalaisten nautinta-alueen rajaa.
Katso myös
Kymmenen virran maa
Lähteet
Pohjois-Pohjanmaan ja Lapin historia II, Armas Luukko 1954.
Raahen tienoon historia I, Aulis Forss, Pekka Toivanen 1990.
Luokka:Suomen keskiaika
Luokka:Saloisten historia
Luokka:Suomen asutus- ja yhteiskuntahistoria
Sasha Alexander

Question: Kuka näyttelee pääosaa televisiosarjassa Hävyttömät?


Sasha Alexander (syntymänimeltään Suzana Drobnjakovic, s. 17. toukokuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja.
Lapsuus ja nuoruus
Alexanderilla on serbialaiset ja italialaiset sukujuuret. Hän aloitti näyttelemisen koulunsa näytelmissä seitsemännellä luokalla. Hän jatkoi näyttelemistä koko kouluajan läpi ja muutti New Yorkiin opiskellakseen näytelmissä. Alexander on opiskellut Etelä-Kalifornian yliopiston näyttelijäkoulussa.
Ura näyttelijänä
Sasha Alexander on esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1997, jolloin hän esiintyi kolmessa elokuvassa. Alexander tunnetaan parhaiten Caitlin "Kate" Toddin roolistaan televisiosarjassa NCIS Rikostutkijat, jossa hän näytteli vuosina 2003–2005. Vuosina 2010–2016 hän oli toisessa pääosassa kuolemansyyntutkijana nimeltä Maura Isles televisiosarjassa Rizzoli & Isles.
Filmografia
Battle of Sexes (1997)
Visceral Matter (1997)
Eliittiryhmä (Supply & Demand) (1997)
Yhdessä, yksin (Twin Falls Idaho) (1999)
Wasteland (1999), 13 jaksossa
Ball & Chain (2001)
Dawson's Creek (2000–2001)
All Over the Guy (2001)
C.S.I. (CSI: Crime Scene Investigation) (2001), jaksossa Alter Boys
Frendit (Friends) (2002), jaksossa The One With Joey's Interview
Greg the Bunny (2002), jaksossa Surprise!
Predisio Med (2002), jaksoissa Second Chance ja This Baby's Gonna Fly
Expert Witness (2003)
Lucky 13 (2005)
NCIS Rikostutkijat (Navy NCIS: Naval Criminal Investigative Service) (2003–2005)
Pentagon (E-Ring) (2006), jaksosa War Crimes
Vaarallinen tehtävä III (Mission: Impossible III) (2006)
The Nine (2006), jaksossa The Outsiders
The Last Lullaby (2007)
Play Dead (2008)
Yes Man (2008)
Jätä se! (2009)
Rizzoli & Isles (2010–2016)
Hävyttömät (2015–)
Yksityiselämä
Alexander on naimisissa Sophia Lorenin pojan, ohjaaja Edoardo Pontin kanssa. Heillä on kaksi lasta: tytär Lucia Sofia (s. 12. toukokuuta 2006) ja poika Leonardo Fortunato (s. 20. joulukuuta 2010.)
Aiheesta muualla



Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1973 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Leevi Haapala

Question: Kuka Leevi Haapala on?


Leevi Haapala (s. 1972 Keuruu[1]) on Kiasman museonjohtaja. Hän on toiminut tehtävässä kesäkuusta 2015 alkaen. Aiemmin Haapala on työskennellyt Taideyliopiston Kuvataideakatemian professorina sekä Kiasman amanuenssina ja nykytaiteen tutkijana. Hän teki väitöskirjansa Helsingin yliopiston taidehistorian oppiaineeseen.[2] Väitöskirjan otsikko oli Tiedostumaton nykytaiteessa: Katse, ääni ja aika vuosituhannen taitteen suomalaisessa nykytaiteessa (2012).[3]
Haapala työskenteli Suomen nykytaiteen museossa jo 1994, johon hän tuli siviilipalvelusmieheksi Ars 95 -näyttelyn järjestelyiden avustajaksi. Vuodesta 1997 hän työskenteli Kuvataiteen keskusarkiston tutkijana ja Kiasman amanuenssina, kunnes 2014 nimitettiin Kuvataideakatemian Praxis-maisteriohjelman 2-vuotiseksi professoriksi.[1] [4]
Lähteet

Aiheesta muualla
, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.

Luokka:Kuvataideakatemian professorit
Luokka:Vuonna 1972 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Suomalaiset professorit
Parhaan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globe -palkinto

Question: Mikä on Robert Schwentken ensimmäinen ohjaus?

Parhaan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globe -palkinto on jaettu vuodesta 1952.
Merkinnät
"†" elokuva voitti myös parhaan elokuvan Oscar-palkinnon
"‡" elokuva oli ehdolla parhaan elokuvan Oscar-kategoriassa
Voittajat ja ehdokkaat
1951–1957


1958–1962


1963–1969

1970-luku

1980-luku

1990-luku

2000-luku

2010-luku

Lähteet
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Viitteet


Musikaali- tai komediaelokuva
Meiji-kausi

Question: Milloin Japanin historiassa oli Meiji-kausi?


Meiji-kausi oli noin 45 vuoden kausi Japanin historiassa, jolloin keisari Meiji oli vallassa, eli vuodesta 1868 vuoteen 1912. Meiji-kausi alkoi Meiji-restauraatiolla, jonka myötä keisari otti vallan shōguneilta takaisin itselleen ja lakkautti feodaalijärjestelmän. Meiji-kauden aikana Japani alkoi modernisoitua ja nousi suurvallaksi.[1] Keisari Meijin kuoltua vuonna 1912 valtaistuimelle nousi keisari Taishō, jonka valtakautta kutsutaan Taishō-kaudeksi.
Meiji-restauraatio ja keisari Meiji

Helmikuun kolmantena päivänä 1867 viisitoistavuotias Mutsuhito nousi isänsä keisari Komein seuraajaksi valtaistuimelle, ja Meiji-kausi, ”valaistuneen hallitsemisen kausi” julistettiin alkaneeksi. Meiji-restauraatio vuonna 1868 teki lopun 265 vuotta jatkuneesta feodaalivallasta Tokugawa-shōgunaatin alla.
Ensimmäinen uudistus oli perustuslakiin rinnastuva viiden pykälän julistus vuonna 1868. Sen tarkoitus oli vakuuttaa kansalle uuden hallinnon hyviä aikeita, kohottaa moraalia ja hakea taloudellista tukea uudelle hallitukselle. Julistuksen viisi pykälää olivat
kansalliskokouksen perustaminen
kaikkien yhteiskuntaluokkien osallistuminen valtion asioiden hoitoon
valinnanvapaus ammatillisissa ja sosiaalisissa asioissa (esimerkiksi oikeus luokkien välisiin avioliittoihin)
”pahojen perinnäistapojen” korvaaminen ”oikeudenmukaisilla luonnonlaeilla”
kansainvälisen tietämyksen etsiminen keisarivallan lujittamiseksi
Viiden pykälän julistuksen seuraus käytännössä oli shōgunin vallan romuttuminen ja askel kohti demokraattisempaa hallintoa. Julistuksen hengen toteuttamiseksi kirjoitettiin yksitoistakohtainen perustuslaki.
Ulkomaansuhteet
Torjuttuaan Kiinan Koreassa Kiinan–Japanin sodassa (1894–1895) Japani nousi kansainvälisesti merkittäväksi suurvallaksi ja voitti Venäjän Mantšuriassa Venäjän–Japanin sodassa 1904–1905. Meiji-kaudella Japani solmi vuonna 1902 Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa sotilasliiton, jonka takia se liittyi ensimmäisessä maailmansodassa Liittoutuneiden puolelle.
Katso myös
Japanin teollistuminen toisen teollisen vallankumouksen aikana
Kuvia

Keisari Meiji
Puupiirros Meiji-perustuslain promulgaatiosta
Japanin keisari ottaa vastaan Ranskan toisen sotilasoperaation Japanissa

Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Japanin aikakaudet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Veikko Helle

Question: Kuka Veikko Helle oli?


Veikko Kullervo Helle (11. joulukuuta 1911 Vihti – 5. helmikuuta 2005 Lohja) oli yksi aikansa keskeisistä sosialidemokraattisista suomalaispoliitikoista.
Elämä
Veikko Helteen vanhemmat olivat puuseppä, kansanedustaja Edvard Helle ja Alina Aleksandra Videll. Helle kävi kansakoulun ja vuonna 1932 Työväen Akatemian. Helle työskenteli puuseppänä isänsä puusepänliikkeessä sekä Matti Kuuselan tehtaalla Hyvinkäällä. Hän oli myöhemmin itsenäisenä liikkeenharjoittajana vuoteen 1951 saakka. 
Helle seurasi isänsä jalanjäljissä myös työväenyhdistykseen, kunnallispolitiikkaan ja myöhemmin eduskuntaan. Hän aloitti uransa politiikassa vuoden 1936 kunnallisvaaleissa ja hän eteni hiljalleen vaativampiin tehtäviin. Hän oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1951–1983, hallituksessa hän istui neljästi, eduskunnan puhemiehistöön hän kuului yhtäjaksoisesti 1972–1983 ja toimi eduskunnan puhemiehenä 1976–1978. Lisäksi hän toimi useita kertoja tasavallan presidentin valitsijamiehenä.
Helle oli toinen kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri ja myöhemmin työvoimaministeri Mauno Koiviston I hallituksessa 1970, työvoimaministeri ja pääministerin sijainen Ahti Karjalaisen II hallituksessa 1970–1971, työvoimaministeri Rafael Paasion II hallituksessa 1972 ja työvoimaministeri Kalevi Sorsan III hallituksessa 1982–1983. 
Helle pyrki SDP:n puheenjohtajaksi vuoden 1963 puoluekokouksessa, mutta hävisi äänestyksen Rafael Paasiolle. Puolueen sisäisissä kiistoissa hän lukeutui oikeiston, Väinö Tannerin ja Väinö Leskisen kannattajiin. Ministerin arvonimen Helle sai vuonna 1986.

Helle tunnettiin aikanaan puhujanlahjoistaan ja herrasmiesmäisestä, vaatimattomasta käytöksestään. Hänellä oli tapana esitellä itsensä sanoilla ”puuseppä Suomen eduskunnasta”.[1] Helle nautti koko uransa ajan arvostusta yli puoluerajojen.
Helle oli Vihdin kunnanvaltuuston jäsen 52 vuotta 1937–1988 ja kunnanvaltuuston puheenjohtaja 1958–1976.
Muistaminen
Vihdin Nummelan tori nimettiin vuonna 1999 Veikko Hellen toriksi.[2]
Erkki Kannoston veistämä Veikko Helteen muistomerkki paljastettiin elokuussa 2011 Vihdin Nummelan työväentalon edustalla.[1]


Teokset
Puuseppä Suomen eduskunnassa, toimittanut Olavi Hurri. Tammi 1981
Kehityksen tahto – Vihdissä pidettyjä puheita. Nummelan teollisuusyrittäjät 1992
Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla



Luokka:Suomen työministerit
Luokka:Eduskunnan puhemiehet
Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Luokka:Vihdin kunnanvaltuutetut
Luokka:Suomalaiset ministerin arvonimen saaneet
Luokka:Vuonna 1911 syntyneet
Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Partikkeli (sanaluokka)

Question: Mitä tarkoittaa partikkeli?

Partikkelit eli  apusanat ovat sanaluokka yleensä taipumattomille sanoille, jotka eivät saa määritteitä eivätkä itse toimi määritteinä.[1]
Partikkelit voidaan jakaa konjunktioihin (esimerkiksi että, jotta, koska, kun, vaikka) ja interjektioihin eli huudahdussanoihin (esimerkiksi hei, oh, kas). Aiemmin partikkeleihin laskettiin kuuluvaksi myös adverbit ja adpositiot, mutta nykyään ne lasketaan erillisiksi sanaluokiksi. 
Erityinen partikkelien alaluokka on liitepartikkelit, jotka eivät ole itsenäisiä sanoja vaan esiintyvät toisen sanan yhteydessä. Suomessa ne ovat sanan jäljessä, kuten ko/-kö (esimerkiksi sanassa minäkö) ja -kin (esimerkiksi sanassa minäkin).
Lähteet


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Taranto

Question: Missä Taranto sijaitsee?


Taranto on kaupunki Apuliassa Etelä-Italiassa Tarantonlahden rannalla. Kaupungissa on rauta-, öljynjalostus- ja laivateollisuutta sekä laivastotukikohta. Kaupungissa on myös arkkipiispanistuin ja museo, jossa merkittäviä arkeologisia kokoelmia.
Historia
Antiikki

Taranto, antiikin Taras, oli alun perin kreikkalainen siirtokunta, jonka perustivat spartalaiset noin vuonna 708–706 eaa. Taras kukoisti erityisesti 500–300-luvuilla eaa., ja se oli koko Magna Graecian eli Suur-Kreikan tärkeimpiä kaupunkeja ja merkittävä satama. Roomalaiset valloittivat kaupungin vuonna 272 eaa. Se kehittyi ajan kuluessa roomalaiseksi kaupungiksi nimellä Tarentum, vaikkakin taantui kreikkalaiseen aikaan nähden.[1][2]

Myöhempi historia
Tarentum mainitaan edelleen gootteja vastaan käytyjen sotien aikaan merkittävänä sotilastukikohtana ja satamana. Belisarius valtasi kaupungin Itä-Roomalle eli Bysantin valtakunnalle, ja Totila valtasi sen uudelleen vuonna 549 jaa., jonka jälkeen se säilyi gooteilla siihen sakka, kunnes Narses valtasi sen takaisin Bysantille. Tämän jälkeen kaupunki säilyi Bysantin hallussa aina vuoteen 661 saakka., jolloin sen valtasivat Beneventumin herttuat. Tämän jälkeen kaupunki oli välillä saraseeneilla, jotka tuhosivat sen kokonaan vuonna 967, ja välillä jälleen Nikeforos Fokaksen valtaamana Bysantilla. Bysantti menetti alueen lopullisesti normanneille Robert Guiscardin vallattua sen vuonna 1063, jonka jälkeen se kuului Napolin kuningaskuntaan.[1][2]
Toisen maailmansodan aikana Tarantossa käytiin maailman ensimmäinen lentotukialustaistelu Ison-Britannian ja Italian välillä.
Urheilu
Kaupungissa pelaa Italian A1-liigan lentopallojoukkue nimeltään Prisma Taranto. Joukkueessa on pelannut muun muassa suomalainen Konstantin Shumov.
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Taranto
Luokka:Antiikin Kreikan siirtokunnat
Suomusjärvi

Question: Mikä on Suomusjärven asukasluku?




Suomusjärvi on Suomen entinen kunta, joka sijaitsee Varsinais-Suomen maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Kunnassa asui  ihmistä,[1] ja sen pinta-ala on km2, josta km2 oli vesistöjä.[2] Väestötiheys oli Expression error: Unrecognized punctuation character "[". asukasta/km2. Suomusjärvellä sijaitsee Ajopellon teollisuusalue.
Suomusjärven kunta lakkautettiin ja yhdistettiin se yhdeksän muun kunnan kanssa uudeksi kunnaksi 1. tammikuuta 2009 alkaen. Tällöin siihenastinen Salon kaupunki, Halikon kunta, Kuusjoen kunta, Perttelin kunta, Muurlan kunta, Perniön kunta, Särkisalon kunta, Kiskon kunta, Kiikalan kunta ja Suomusjärven kunta lakkautettiin ja tilalle perustettiin niiden silloiset alueet käsittävä uusi kunta, joka otti käyttöönsä Salo-nimen ja kaupunki-nimityksen.[3]
Suomusjärven naapurikunnat olivat Karjalohja, Kiikala, Kisko, Nummi-Pusula ja Sammatti. 
Maamerkkejä


Seututie 110 kulkee Suomusjärveltä länsi-itäsuuntaisesti ja halkoo kunnan kahtia. Uusi Turun-Helsingin moottoritie valmistui Suomusjärven osalta alkuvuonna 2009. Se paransi kunnan liikenneyhteyksiä entisestään. Kunnan keskusta on vanhan valtatien varressa sijaitseva Kitula. Siellä sijaitsevat useimmat kunnan palvelut kaupoista kouluun. Vuonna 1849 valmistunut, arkkitehti E. B. Lohrmannin suunnittelema Suomusjärven kirkko sijaitsee melko keskellä kuntaa. Kirkonkylä on pieni ja siellä sijaitsee vain muutamia taloja. Kirkonkylän risteyksestä seututieltä 110 on lähes yhtä pitkä matka Turkuun kuin Helsinkiin; Turkuun on 82 kilometriä, Helsinkiin 84. Muista merkittävistä kylistä mainittakoon Kettula, jossa ovat metsästäneet niin useat ulkomaalaiset vieraat kuin Urho Kekkonen. Suomusjärven alueella kesämökin omistaa myös Sauli Niinistö.
Kulttuuria
Suomusjärvi on tunnettu Suomusjärven kulttuurista (8000-5000 eaa.), joka on saanut nimensä Suomusjärveltä tehtyjen arkeologisten löytöjen perusteella. Alkuvuonna 2009 Suomusjärvellä ehti lyhyen aikaa toimia tätä esittelevä arkeologinen opastuskeskus Kivikausikeskus Rira, joka kuitenkin lopetettiin toukokuussa 2009.[4]
Suomusjärvellä on kaksi Museoviraston vuonna 2009 määrittelemää valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä. Toinen näistä on Yltäkylän, Laperlan ja Häntälän kylistä koostuva Aneriojärven kyläasutus[5] Toinen on on Suomusjärven kirkonkylä.[6]
Kyliä
Ahtiala, Arpalahti, Häntälä, Hinttala, Kettula, Kitula, Koorla, Lahnajärvi, Laidike, Laperla, Lemula, Rautsuo, Salittu, Salmi, Suomusjärvi, Taipale.
Kitulan taajamassa on 595 asukasta (31.12.2016).[7]
Ruokakulttuuri
Suomusjärven ravintoloita ovat Ykköspesä Hauklammen levähdysalueella moottoritien varrella sekä vuonna 2015 uudelleen avattu Lahnajärven taukopaikka 110-tien varrella.[8] Aiemmin ruokaa tarjoili myös Suomusjärven motelli Syvälammen rannalla, joka paloi 29. heinäkuuta 2014[9].
Suomusjärven pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla perunajauhoista tehty pannukakku, sisälmyksistä tehty pylssoosi ja jälkiruoka kräämi.[10][11]
Lähteet



*
Kehrääjä

Question: Kuinka vanha on Suomen vanhin kehrääjä?



Kehrääjä (Caprimulgus europaeus) on kehrääjien (Caprimulgidae) lintuheimoon kuuluva laji. Se on tämän heimon ainoa edustaja laajoilla alueilla Euroopassa ja Aasiassa. 
Koko ja ulkonäkö
Kehrääjä on jokseenkin räkättirastaan kokoinen. Pitkä pyrstö ja pitkät, leveäpäiset siivet. Pää suuri. Höyhenet pehmeitä, harmaita ja ruosteenruskeita. Naamioväri erittäin hyvä, ei juurikaan liiku päiväsaikaan. Nokka on erittäin pieni mutta aukeaa suureksi. Koiraalla käsisiivellä ja pyrstön kulmissa selkeät valkoiset täplät. 
Kehrääjän soidinääni on omalaatuinen - pitkä monotoninen  "rrr...", joka voi jatkua jopa tuntikausia. Normaalisti pitkiä sarjoja jotka koostuvat vain parista äänenkorkeudesta. Koiras läpsyttää siipiään kovaäänisesti soidintaessaan. Kutsuäänenä sammakkomainen "kruik"-kurahdus.
Vanhin suomalainen rengastettu kehrääjä on ollut 7 vuotta 11 kuukautta 20 päivää vanha. Euroopan vanhin on brittiläinen vähintään 11 vuotta 11 kuukautta vanha lintu.
Levinneisyys
Kehrääjä on muuttolintu, joka pesii Etelä- ja Keski-Suomessa ja talvehtii Afrikan savanneilla. Suomessa esiintyy Keski- ja Etelä-Suomessa. Saapuu toukokuussa, poistuu elo-syyskuussa.
Kehrääjä pesii lähes koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Idässä sen esiintymisalue ulottuu Kiinan länsiosiin. Euroopassa pesii 224 000 - 264 000 paria, Suomessa noin 4000 paria. Laji on taantunut viime vuosikymmeninä, ja kuuluu silmälläpidettäviin lintulajeihin.
Elinympäristö
Kehrääjä pesii kuivilla, harvapuustoisilla männikköseuduilla. Viihtyy hakkuuaukeiden, soiden ja kallionlakimänniköiden läheisyydessä.
Lisääntyminen

Kehrääjä ei rakenna pesää, vaan munii munansa maahan. Muninta alkaa tavallisesti kesäkuun puoliväliin mennessä. Pohjaväriltään vaaleita, tummin kiemuraisin suojavärityksen antavin juovin kuvioituja munia on yleensä 2, joskus 3. Molemmat puolisot hautovat, naaras kuitenkin enemmän. Haudonta-aika on noin 2½ viikkoa. Poikasia ruokkivat molemmat vanhemmat.  Poikaset osaavat auttavasti lentää 2-viikkoisina, kunnolla 4−5-viikkoisina. Kehrääjä on sukukypsä 1-vuotiaana.
Ravinto
Kehrääjä syö yöperhosia ja muita yöllä lentäviä hyönteisiä. Jos on sateinen sää, eivätkä hyönteiset lennä, se osaa vaipua horrokseen, ja säästää näin energiaa.
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Jukka Lilja| title = Kehrääjä – Siivet pystyssä| location = Kurikka| publisher = Valmiixi| year = 2017| isbn = 978-952-5965-48-3}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Valto A. Peiponen| title = Kehrääjälintu ja muita horrostavia lintuja| publisher = Omakustanne| year = 2004| isbn = 952-91-7415-2}}
Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Kehrääjälinnut
Ilmiöpohjainen oppiminen

Question: Kuka keksi Freinetpedagogiikan?



Ilmiöpohjaisessa opetuksessa ja opiskelussa oppimisen lähtökohtana ovat kokonaisvaltaiset, todellisen maailman ilmiöt. Ilmiöitä tarkastellaan kokonaisina, aidossa kontekstissa, ja niihin liittyviä tietoja ja taitoja opetellaan oppiainerajat ylittäen. Lähtökohta poikkeaa perinteisestä oppiainejakoista koulukulttuurista, jossa usein opeteltavat asiat on hajotettu suhteellisen pieniksi ja irrallisiksi palasiksi (dekontekstualisointi). Ilmiöpohjaisuus on vuonna 2008 noussut termi, joka tarkoittaa pitkälti samaa kuin horisontaalinen eheyttäminen 1980-luvulta alkaen.
Ilmiöpohjaisessa oppimisessa edetään tyypillisesti ongelmalähtöisen oppimisen menetelmän seitsemän askeleen mukaisesti. Nämä askeleet ovat:
käsitteiden selventäminen
ongelman määrittäminen
aivoriihi
ongelman analysointi
oppimistavoitteiden muodostaminen
itseopiskelu
purku ja arviointi
Kritiikki
Teoria- ja tutkimustietoa ilmiöpohjaiseen opetukseen on niukasti saatavilla, onhan kyseessä lähinnä opetuksen organisoimisen tapa, jonka sisällä sovelletaan erilaisia tutkimusperustaisia pedagogisia malleja. Ainepedagogit pitävät kyseenalaisena sitä, että opettajat joutuvat opettamaan asioita, joihin heillä ei ole pätevyyttä.[1]
Katso myös
Didaktiikka
Ankkuroiva opetus
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Pedagogiset mallit
Ridda-sodat

Question: Mitä ridda-sodat tarkoittavat?







Part of a series onIslam
Beliefs
Oneness of God
Prophets
Revealed books
Angels
Predestination
Day of Resurrection
Practices
Profession of faith
Prayer
Fasting
Alms-giving
Pilgrimage
Texts and sciences
Quran
Tafsir
Sunnah (Hadith, Sirah)
Qisas Al-Anbiya
Sharia (law)
Fiqh (jurisprudence)
Theology
History
Timeline
Muhammad
Ahl al-Bayt
Sahabah
Rashidun
Imamate
Caliphate
Spread of Islam
Succession to Muhammad
Culture and society
Academics
Animals
Art
Calendar
Children
Demographics
Denominations
Economics
Education
Exorcism
Feminism
Festivals
Finance
LGBT
Madrasa
Moral teachings
Mosque
Mysticism
Philosophy
Poetry
Politics
Proselytizing
Science
Slavery
Social welfare
Women
Related topics
Abrogation in Islam
Criticism of Islam
Muhammad
Quran
Islam and other religions
Islamism
Islam and violence
Islamophobia
Glossary
 Islamportalvt
Ridda-sodat syntyivät Arabian niemimaalla kun beduiiniheimot kapinoivat Medinan keskushallintoa vastaan profeetta Muhammadin kuoleman jälkeen vuonna 632. Tapahtuma nimettiin nimellä ridda eli islamista luopuminen. Tapahtuman historiallinen tulkinta on ongelmallinen.[1]
Sotien syntymisen tausta
Perinteinen islamilainen historiankirjoitus
Perinteisen islamilainen historiankirjoituksen mukaan useat beduiiniheimot kieltäytyivät maksamasta almuveroa Medinaan ja luopuivat islamista. Tämä käsitys syntyi 800-luvulla, kun islamin varhaishistoriaa kirjoitettiin uudestaan silloisten uskonnollisten näkemysten mukaan.[1]
Historiallis-kriittinen tutkimus
Historiallis-kriittisen näkemyksen mukaan islam oli merkinnyt beduiiniheimoille poliittista liittolaissuhdetta Muhammadin hallinnon kanssa. Suhde päättyi beduiinien näkemyksen mukaan Muhammadin kuoltua, mutta itse islaminuskonnosta ei välttämättä luovuttu. Luultavasti sotien taustalla oli kyse veronmaksusta Medinan keskushallinnolle.[1]
Sotien lopputulos
Sodat päättyivät nopeasti kun heimot pakotettiin Medinan keskusvallan alle ja beduiineistä tehtiin ainakin nimellisesti muslimeita. Ridda-sotien aikana Arabian niemimaalle syntyi kilpailevia profeettoja, ns. ridda-profeettoja. Perinteisen islamilaisen historiankäsityksen mukaan kyse oli Muhammadin jäljittelijöistä. Osa profeetoista aloitti toimintansa jo Muhammadin eläessä ja ehdotti hänelle jopa yhteistyötä. Luultavasti osa ridda-profeetoista katsoi vain jatkavansa Muhammadin työtä. Eräiden ridda-profeettojen, kuten Tulaihan, tiedetään "kääntyneen takaisin" islamiin ja eläneen kunnioitettuna muslimina.[1]
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Hämeen-Anttila, Jaakko| title = Islamin monimuotoisuus| publisher = Gaudeamus| year = 1999| id = ISBN 951-662-749-8}}
Viitteet

Luokka:Islamin historia
Luokka:Lähi-idän historia
Luokka:Kapinat
Luokka:600-luku
Lempäälän kanava

Question: Mikä on Lempäälän kanavan putouskorkeus?


Lempäälän kanava on Lempäälän keskustassa sijaitseva Pyhäjärven ja Vanajaveden yhdistävä kanava, jonka pituus on 1275 metriä ja putouskorkeus 2,20–2,40 metriä.  Kanavassa on yksi 160 metriä pitkä ja 8 metriä leveä sulku. Kanavan ylittää kaksi maantiesiltaa ja yksi rautatiesilta.  Suurimmat sallitut alusten mitat ovat 145,0 × 7,5 × 1,8 × 5,5 metriä (pituus × leveys × syväys × korkeus);  aluksen maston korkeus voi siltojen takia olla enintään 5,5 metriä.
Lempäälään yritettiin rakentaa kanavaa jo 1700-luvun loppupuolella, mutta työ jäi kesken noin kymmenen vuoden yrittämisen jälkeen. Kanavatyömaa sijaitsi Rikalassa, nykyisen kanavan eteläpuolella, missä kaivannot ovat vieläkin nähtävissä.
Nykyinen Lempäälän kanava rakennettiin vuosina 1867–1874 hätäaputöinä.  Aluksi kanavan läpi kulki vilkas matkustajaliikenne, mutta sen jälkeen kun Tampere–Hämeenlinna-rautatie valmistui 1876, kanavaa käytettiin lähinnä tavarankuljetuksiin.
Vuosina 1958–1961 kanava uusittiin uittoja varten. Tällöin kanavan sulku suurennettiin nykyiseen kokoonsa ja yläkanavaa syvennettiin. Kanavan nykyinen ulkoasu onkin peräisin tältä ajalta.  Kanava palvelee nykyisin lähinnä matkailua, ja sen kautta kulkee Suomen Hopealinjan laivareitti Tampereelta Hämeenlinnaan.  
Kanavassa on ajoittain vesistön säännöstelyjuoksutusta, joka aiheuttaa siinä vaarallisen voimakkaan virtauksen. Kanavassa sattui vuonna 1988 vakava onnettomuus, jossa neljä ihmistä hukkui veneen kaaduttua virtauksessa. Tämän vuoksi kanavalle on asennettu varoitusvalot sekä rautatiesillan yhteyteen turvaportti, joka estää veneiden ajautumisen sulkuun tulvajuoksutusten aikana. 
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Suomen kanavat
Kanava
Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere)
Moche

Question: Mistä Moche -kulttuuri tunnetaan?


Moche-kulttuuri (Mochica) vallitsi Pohjois-Perun rannikolla
noin 100–700 jaa., laajennetun aikataulun mukaan 300 eaa.–100 jaa.
Mochen kulttuuri tunnetaan keramiikastaan, kultatöistään ja keinokasteluverkostoista. Mochen jäljiltä ovat Trujillon lähellä olevat
kaksi suurta pyramidia, Huaca del Sol ja Huaca de la Luna.
Moche laajeni keskusjokilaaksoistaan
melko laajalle rannikkokaistaleelle. Mochen ihmiset saattoivat olla samoja kuin myöhemmän Chimun valtion ihmiset.
Moche
Moche-kulttuuri (eli Mochica tai varhainen Chimú, proto-Chimú, pre-Chimú tms.) syntyi noin 100 jaa. Perun rannikon jokilaaksoihin. Mochen yhteiskunta oli järjestynyt ja hyvin johdettu. Kulttuuri tunnetaan mm. erikoisista ihmisen pään muotoisista saviastioistaan. Saviastioita oli esimerkiksi talon ja ihmisen muotoisia. Astiat tehtiin muotin avulla. Viimeistään mochen aikaan alettiin rakentaa linnoituksia.[1]Keramiikka esittää mm. uhrausseremonioita, joissa kaksintaistelun hävinneet nuorukaiset tapettiin hitaasti, minkä jälkeen ruumiilta poistettiin lihakset. Metallia osattiin käsitellä hyvin.
Moche käsitti monta kaupunkivaltiota, jotka olivat pappien johtamia. Mochen varhaisvaihe I-II on lähinnä jatkoa Gallinazolle, niissä on myös Cupisniquen ja Salinarin piirteitä.
Moche III-IV noin 300–600 jaa. edustavat Mochen huippukautta. Tänä aikana Moche laajeni rannikolla. Mochet rakensivat savitiilistä suuria porraspyramideja, jotka olivat sekä hallinnollisia että uskonnollisia keskuksia. Osa pyramideista oli myös hautapaikkoja. Mochen aikoina kukoisti etelärannikolla Ica-Nazcan kulttuuri.
Mochen pohjana oli Gallinazo, jonka pohjana puolestaan Cupisnique 1200 eaa.–200 eaa.
Moche IV romahti noin 600 jaa kuivuuden takia[2].
Poikkeukselliset ilmaston muutokset johtuivat El niño -ilmiöstä ja ne johtivat sisällissotiin, jotka tuhosivat kulttuurin.
Lähteet

Aiheesta muualla



Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. 
(in French) 
(in French) 
Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. : The rise and fall of the 'Greeks of the Andes'. Article sur le film documentaire réalisé par la BBC, qui présente les découvertes très récentes sur cette civilisation, notamment sa disparition soudaine.
Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.(in Spanish) 
Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.(in Spanish) 
Luokka:Esikolumbiaaniset kulttuurit
Luokka:Pronssikauden kulttuurit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Antipodi

Question: Mitä antipodi tarkoittaa?


Antipodi on piste, joka sijaitsee pallon toisella puolella katsottaessa jostain pallon pinnan pisteestä halkaisijaa pitkin. Kullakin pallon pinnan pisteellä on vastaava antipodipiste.
Tähtitieteessä antipodi viittaa useimmiten taivaanpallolla olevan pisteen vastakkaispisteeseen.
Maantieteessä antipodi on piste, joka on täsmälleen maapallon toisella puolella.[1] Koska maapallo on suurimmaksi osaksi merien peitossa, on maalla olevien pisteiden antipodi useimmiten meressä. Vaikka kuuluisan ilmaisun mukaan tarpeeksi kaivamalla suoraan alaspäin joudutaan Kiinaan (esimerkiksi termi "Kiina-ilmiö" viittaa tähän), vain tietyt alueet Etelä-Amerikan eteläkärjessä ovat Kiinan alueiden antipodeja. Euroopassa Espanja osuu täsmälleen Uuden-Seelannin pohjoissaaren kohdalle. Uuden-Seelannin eteläpuolella sijaitsevat Antipodisaaret nimettiin sen mukaan, että ne sijaitsevat melko lähellä Britteinsaarten antipodia.
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Maantieteelliset käsitteet
Jättiläistähti

Question: Kuinka suuri jättiläistähti on?


Jättiläistähti on noin 10–100 kertaa Aurinkoa suurempi ja 10–1000 kertaa kirkkaampi tähti.[1] Kuumemmat jättiläiset ovat yleensä kirkkaampia ja pienempiä kuin kylmemmät jättiläistähdet. Tunnetuimpia jättiläistähtiä ovat punaiset jättiläiset.
Jättiläiset luetaan luminositeettiluokkaan III ja kirkkaat jättiläiset luokkaan II. Jättiläistähdiksi voidaan kutsua mitä tahansa seuraavista tähtityypeistä: hyperjättiläiset, ylijättiläiset ja jättiläiset. Jättiläistähdet ovat monesti kirkkaudeltaan vaihtelevia sykkiviä muuttujia. Normaaleja luokan III jättiläisiä ovat sininen Mimosa, keltaiset Capella, Pollux,Dubhe, Arcturus, Aldebaran ja Kochab sekä Mira.
Ns. kirkkaita luokan II jättiläisiä ovat muun muassa Adhara, Almach ja Cacrux.
Tähdestä tulee jättiläistähti, kun sen ytimen fuusioreaktioiden vaatima vety loppuu ja sopeutuminen uuteen energiatasapainoon laajentaa voimakkaasti tähden uloimpia kerroksia. Pintalämpötila putoaa, mutta kokonaiskirkkaus kasvaa pinta-alan suuren kasvun vuoksi.
Jättiläistähtien ominaisuuksia
Luminositeettiluokan III jättiläisten ominaisuuksia.

























































































Spektriluokka[2]PintalämpötilaSäde (Auringon=1)Massa (Auringon=1)Absoluuttinen näennäinen kirkkaus MVKokonaissäteilyteho 
eli Bolometrinen Luminositeetti,
(Auringon=1)Elokelpoisen vyöhykkeen säde AUB029000K1520-5,111000001000B515000K87-2,2180042A010000K54+0,011011F07200K52+0,5607,7G05800K61,0+1,0345,8G55100K101,1+0,9436,6K04700K151,1+0,7607,7K53900K251,2-0,222015M03800K401,2-0,433018M53300K801,2-0,393030
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Tähtityypit
Luettelo Kanadan sadasta suurimmasta kaupungista

Question: Mikä on Kandan suurin kaupunki?


Tämä on luettelo Kanadan 100 suurimmasta kaupungista tai kunnasta väkiluvun mukaan. Tiedot pohjautuvat vuoden 2011 väestönlaskentaan.[1]
Tässä luettelossa kaupungin väkilukuun lasketaan vain sen rajojen sisällä asuvat ihmiset. Jotkin kaupungit muodostavat kuitenkin metropolialueita, joihin kuuluu myös kaupungin ympärillä olevia pienempiä kaupunkeja tai kuntia.

Katso myös
Luettelo Kanadan kaupungeista
Lähteet

*
Kanadan 100 suurinta kaupunkia
100 suurinta kaupunkia
Kanadan suurimmat kaupungit
Luettelo Kalevalan henkilöistä

Question: Ketä Vihan veljet olivat?


Suomalaisten kansalliseepoksessa Kalevalassa esiintyy useita henkilöitä:
Ahti, meren haltijoiden kuningas[1]
Aino, neito, Joukahaisen sisar[2]
Annikki, Seppo Ilmarisen sisko[3]
Antero Vipunen, haudattu jättiläinen, joka on viisain kaikista; jopa Väinämöistä viisaampi[4]
Iku-Turso, merihirviö[5]
Ilmarinen, tai Seppo Ilmarinen, maan paras seppä, "takoja iänikuinen"[6]
Ilmatar, Väinämöisen äiti[7]
Joukahainen, nuori lappalaismies, vihaa Väinämöistä[8]
Kalervo, Kullervon isä[9]
Kokko eli vaakalintu, puhuva jättiläiskotka[10]
Kullervo, epäonninen mies[11]
Kyllikki, Lemminkäisen nainen[12]
Lemminkäinen, sankari, ei voi vastustaa sodankäyntiä ja naisia[13]
Lemminkäisen äiti, herätti Lemminkäisen eloon[14]
Louhi, Pohjolan emäntä tai Pohjan akka, pahan synnyttäjä[15]
Marjatta, synnyttää Karjalan kuninkaan, tultuaan neitseellisesti raskaaksi syötyään puolukan[16]
Pieni mies, kaataa suuren tammen[17]
Pohjolan isäntä, Louhen puoliso, jonka Lemminkäinen tappaa Pohjolan häissä[18]
Pohjolan tyttäret, maankuuluja kaunottaria[19]
Sampsa Pellervoinen, maiden kylväjä, toukojen tihittäjä[20]
Tapio, metsän väen kuningas[21]
Tellervo, Tapion viehkeä tytär[22]
Terhenetär, terhenet ovat usvan nostattavia, veden pinnalla tanssivia neitoja[23]
Tiera (Tuira), Lemminkäisen sotakumppani, taitava keihäänkäyttäjä[24]
Tuonen verinen poika; löytää Lemminkäisen Tuonelan virrasta ja pilkkoo hänet paloiksi ja heittää takaisin virtaan[25]
Tuonen tytti, Tuonelan lautturi[26]
Tuuri ja Tuurin vaimo. Heidän taloonsa tulikipuna putoaa[27]
Ukko, ylijumala[28]
Untamo, Kalervon vihollinen[29]
Vellamo, veen emonen[30]
Vellamon neito, Aino kuolemansa jälkeen[31]
Väinämöinen, laulaja, sankari, puolijumala
Lähteet



*
Kalevala
Tetris

Question: Milloin Tetris kehitettiin?



Tetris  ()  on tietokonepeli, jonka on alun perin tehnyt neuvostoliittolainen Aleksei Pažitnov kesäkuussa 1984 ja jonka Vadim Gerasimov siirsi IBM PC:lle.
Pelaaminen

Tetriksessä on tarkoitus kerätä pisteitä pudottelemalla neljästä laatikosta koostuvia palikoita (tetrominoja, joita on seitsemän erilaista) ja koota niistä vaakasuoria rivejä. Kun rivin saa kokonaiseksi, se poistetaan ja ylempänä olevat rivit putoavat yhden alemmaksi. Täyttämällä kaksi tai kolme riviä kerralla saa enemmän pisteitä. Tämä toimenpide neljälle riville samanaikaisesti on nimeltään tetris.
Historia
Tetris-pelistä on tehty käännös lähes kaikille kotitietokoneille ja pelikonsoleille, aluksi Elektronika 60:lle (neuvostoliittolainen PDP-11-klooni), sitten IBM PC:lle. Peli tuli lännessä tunnetuksi vuosina 1986 ja 1987, jolloin siitä julkaistiin versiot monille kotitietokoneille. Samoihin aikoihin se ilmestyi myös kolikkopelinä, jossa ruutu oli jaettu kahtia siten, että kaksi pelaajaa pystyi kilpailemaan keskenään samanaikaisesti. Spectrum Holobyten julkaisemassa versiossa PC:lle ja Amigalle oli hienot venäläisiä maisemia sisältäneet taustakuvat ja venäläisistä kansansävelmistä muodostetut musiikit, kun taas esimerkiksi Mirrorsoftin versiot Amigalle ja Atari ST:lle olivat nopeasti tehtyjä. 
Tietokoneversioita myytiin jo niiden ilmestyessä halpapeleinä pelin yksinkertaisen luonteen vuoksi. Useimpia versioita ei myyty täyshintaisina peleinä, ja Tetriksestä ilmestyi tietokoneille muutenkin lukuisia harrastelijoiden tekemiä ilmaisia versioita. Nintendon Game Boyn versio vuodelta 1989 on levinnein Tetriksen versio, koska peliä jaettiin Game Boyn mukana. Pažitnov itse ei saanut pelistä tekijänpalkkioita ennen vuotta 1996, jolloin hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen.
Suomessa pelin arvosteli Niko Nirvi huhtikuun 1988 MikroBitissä. Peli sai täydet viisi tähteä, ja arvostelija totesi: ”hyvin on veli venäläinen pelin tehnyt”.
Musiikki
Game Boyn mukana jaellun suositun Tetriksen version musiikkikappaleista tunnetuin on Korobeiniki (), joka ei sisältynyt laisinkaan Pažitnovin alkuperäiseen peliin.[1] Se on alun perin venäläinen kansanlaulu, mutta monissa länsimaissa se tunnetaan ensisijaisesti Tetris-melodiana.[1] Suomessa laulu on levytetty useasti lastenlauluna nimellä "Kulkukauppias" Saukin sanoittamana. [2] Korobeiniki kertoo matkustajasta, joka kiertelee kaupustelemassa rihkamaa kylästä toiseen.[1] Korobeinikin sovitti Game Boy -versioon Hirokazu Tanaka. Nykyään Tetris Holdingilla on yksinoikeus Korobeinikin käyttöön videopeliteollisuudessa.[3]




Katso myös
Coloris
Lähteet

Aiheesta muualla



 - Tetris-klooni (avoin lähdekoodi)
 Google gadget Tetris
 - KDE-projektin Tetris-klooni


Luokka:Pulmapelit
Luokka:Vuoden 1984 videopelit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Elektronisen urheilun pelit
Hallitusmuoto

Question: Miten diktatuuri määritellään?


Hallitusmuoto on itsenäisen valtion yleensä perustuslain säätämisjärjestyksessä annettu laki, jossa määritellään valtion valtaa käyttävät instituutiot. Suomessa tämä nimi on ollut vuonna 1919 säädetyllä perustuslailla. Se samoin kuin kolme muutakin perustuslakia kumottiin vuonna 2000, kun voimaan tuli Suomen nykyinen perustuslaki.
Jaottelu
Suppeammassa mielessä hallitusmuodolla tarkoitetaan usein valtiojärjestelmän perustyyppiä, etenkin sitä, onko kyseessä tasavalta vai monarkia ja jälkimmäisessä tapauksessa erityisesti sitä, onko kyseessä perustuslaillinen monarkia. Antiikista alkaen hallitusmuodon perusjako on ollut seuraava: 
yksi hallitsee – monarkia, autokratia, tyrannia tai diktatuuri
pieni joukko hallitsee – oligarkia, aristokratia
kansa hallitsee – demokratia. [1]
Tässä perusjaottelussa demokratia voidaan määritellä ainoastaan sekahallinnoksi, jossa yhdistyy kaksi ja tai kolme edellä luetelluista perusmuodoista. 
1700-luvulle tultaessa jaottelu oli muuttunut. Juristin koulutuksen saanut filosofi ja kirjailija Montesquieu jakoi teoksessaan Lakien henki perustyypit näin: 
tasavaltainen
kuningasvaltainen (monarkkinen)
despoottinen. [2]
Montesquieu määritteli kaksi tasavallan tyyppiä näin: ”Tasavaltainen hallinto on se, jossa ylin päätäntävalta on koko kansalla tai sen osalla … Kun ylin valta on koko kansalla, kyseessä on demokratia. Kun ylintä valtaa käyttää vain osa kansasta, kyseessä on aristokratia.”[3]
Suomen hallitusmuotojen historia
Ruotsin vallan aikana Suomessa noudatettiin Ruotsin hallitusmuotoja, jotka annettiin 1634, 1719, 1720 ja 1772. Hallitusmuotona on usein pidetty myös vuoden 1634 hallitusmuodon korvannutta vuoden 1660 lakia ja 1693 annettua Kaarle XI:n testamenttia. Eri hallitusmuodot eli perustuslain luonteisia määräyksiä sisältäneet lait eivät ole keskenään kovinkaan vertailukelpoisia, sillä niissä oli paljon myös hallintoa koskevia asioita. Vuoden 1772 hallitusmuotoa täydennettiin vuoden 1789 yhdistys- ja vakuuskirjalla. Molemmat korvattiin Ruotsissa vuoden 1809 hallitusmuodolla. 
Suomessa molemmat pysyivät voimassa koko autonomian ajan ja ne korvasi vasta vuoden 1919 hallitusmuoto, joka puolestaan korvattiin vuonna 2000 uudella perustuslailla. Suomen Venäjään liittämisen vuoksi osa vuosien 1772 ja 1789 lakien säännöksistä jäi pois käytöstä. Niihin tehtiin myös muutoksia vuoden 1869 valtiopäiväjärjestyksellä, vuoden 1886 julistuskirjalla ja  vuoden 1906 valtiopäiväjärjestyksellä.[4][5]
Katso myös
Vallan kolmijako -oppi
Lähteet


Luokka:Valtiosääntöoikeus
Suomen linnusto

Question: Mikä on Suomen yleisin lintulaji?


Suomen linnusto käsittää Suomessa tavatut lintulajit, joista jotkin kierto- ja paikkalinnut viettävät koko elämänsä Suomessa. Osa on muuttolintuja ja osa satunnaisia harhailijoita, jotka on tavattu joitakin kertoja Suomessa.
Suomessa on tavattu 477 luonnonvaraista lintulajia vuoden 2017 alkuun mennessä.[1] Säännöllisesti pesiviä lajeja oli vuonna 2008 noin 240.[2]
Yleisimmät pesimälinnut
Lintujen kanta vaihtelee vuodesta toiseen. Kymmenen runsainta pesimälintua olivat vuonna 2004:[3]
pajulintu, 7–11 miljoonaa paria
peippo, 5–7 milj.
punakylkirastas, 1,5–2,5 milj.
punarinta, 1,2–3,3 milj.
järripeippo, 1–2,5 milj.
vihervarpunen, 700000–2 milj.
harmaasieppo, 1,3–1,7 milj.
metsäkirvinen, 1,3–1,7 milj.
räkättirastas, 1–2 milj.
hippiäinen, 600000–1,6 milj.
Runsaimmat talvilinnut
Talvensa Suomessa viettävistä linnuista runsaimpia olivat vuoden 2004 arvion mukaan (lukumäärä yksilöinä, ei pareina):[4]
talitiainen, 5,0 miljoonaa talvehtivaa yksilöä
hömötiainen, 4,0 milj.
keltasirkku, 2–3 milj.
hippiäinen, 2–3 milj.
töyhtötiainen, 1–1,5 milj.
Katso myös
Luettelo Suomen linnuista
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Tapio Solonen,| title = Suomen linnusto| publisher = Lintutieto| year = 1985}}
Citation error, replace with{{cite book| title = Suomen lintujen ensihavainnot| publisher = BirdLife Suomi| year = }}
Lasse J. Laine: Suomen linnut – Tunnistusopas, Otava 2015, ISBN 978-951-1-27650-0
Linnusto
Luokka:Linnusto alueittain
95 teesiä

Question: Minkä paikkakunnan kirkonoveen Luther naulasi teesinsä?


Martti Lutherin Disputatio pro declaratione virtutis indulgentiarum (Väittely aneiden voimasta ja tehokkuudesta) eli paremmin tunnettuna 95 teesiä haastoivat katolisen kirkon opetukset koskien katumusharjoituksia, paavin valtaa ja aneiden hyödyllisyyttä. Ne saivat aikaan teologisia väittelyitä, joista seurasi lopulta uskonpuhdistus ja luterilaisen, reformoidun ja anabaptistisen kristillisyyden synty.
Taustaa
Lutherin toiminta oli suuressa määrin vastine dominikaanipappi Johann Tetzelin harjoittamaa aneiden myyntiä vastaan, jonka laittoivat alulle Mainzin arkkipiispa ja paavi Leo X. Rahankeruun tavoitteena oli rahoittaa Rooman Pietarinkirkon rakennustyötä. Saksin hallitsijat olivat kieltäneet aneiden myynnin maillaan, mutta Lutherin seurakuntalaiset matkustivat muualle ostamaan niitä. Kun he tulivat ripittäytymään, he esittivät ostamansa aneen, ja väittivät, ettei heidän tarvinnut katua syntejään, sillä dokumentti lupasi antaa kaikki synnit anteeksi.
Julkaisun ajankohta ja julkaisutapa
Lutherin on sanottu naulanneen teesinsä saksalaisen Wittenbergin linnankirkon oveen 31. lokakuuta 1517, mutta myöhemmin tätä käsitystä on pidetty vääränä. Perusteluksi on esitetty siihen aikaan yleistä tapaa naulata ilmoituksia yliopistokampuksilla. Kirkkojen ovet toimivat eräänlaisina ilmoitustauluina. Jotkut katsovat, että teesien julkaiseminen on saattanut tapahtua joskus marraskuussa 1517. Joka tapauksessa Luther ainakin postitti teesit Mainzin arkkipiispalle, paaville, ystävilleen ja aikakauden muille yliopistoille.
Lähteet

Prause, Gerhard: Historian harhaluuloja. 1969.
Viitteet

Aiheesta muualla
 (in Finnish)
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Luokka:Luterilaiset kirkot
Luokka:Kirkkohistoria
Luokka:Wittenberg
Luettelo kansalliseläimistä

Question: Mikä on Bolivian kansalliseläin?

Kansalliseläin on kansalliseksi symboliksi valittu eläin.


Katso myös
Kansalliskoira
Kansalliskukka
Kansallispuu
Suomen kansallisperhonen
Lähteet

Luokka:Luettelot kansallissymboleista
Luokka:Eläimet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jakutsk

Question: Mikä on Jakutian väkiluku vuonna 2019?


Jakutsk (, ) on Sahan tasavallan eli Jakutian pääkaupunki maan eteläosassa Lenajoen varrella Itä-Siperiassa Venäjällä. 
Asukasluvun kehitys

















VuosiAsukaslukuLähde193110588[1]195974330 
(80006)kaupunki[2]
(gorsovet [3])1970107617
 (126029)kaupunki[4]
(gorsovet) [5]1979152368
 (176631)kaupunki[6]
(gorsovet) [7]1989186626 
(217668)kaupunki[8]
 (gorsovet [9])2002210642 
(246279)kaupunki[10]
([11])2010269601
(286160)
kaupunki[12]
(kaupunkipiirikunta, 
sis. 16559 maaseutuasukasta)[12]
Talous
Jakutskissa on puuteollisuutta.
Liikenne
Jakutsk on Sahan maantieverkoston keskus. Lähes kaikkien Sahan pääteiden toinen päätepiste on Jakutsk. Kaupungissa on myös jokisatama ja lentokenttä. Kolyman valtatie alkaa Lenan vastarannalta.
Kulttuuri ja oppilaitokset
Jakutskissa on sekä jakuuttilainen että venäläinen teatteri. Merkittävin museo on Mammuttimuseo.  
Jakutskissa sijaitsee Jakutskin valtionyliopisto (perustettu 1956). Lisäksi kaupungissa on Venäjän tiedeakatemian laitoksia. 
Historia

Jakutsk on yksi Siperian vanhimmista kaupungeista. Kasakkapäällikkö Peter Beketov perusti Jakutskin kasakkalinnoitukseksi Lenan länsirannalle 25. syyskuuta 1632. Kaupunki Jakutskista tuli 1643. Jakutsk oli pitkään Venäjän tärkein etuvartio Koillis-Aasiassa. Kaupungin paikkaa jouduttiin muuttamaan useaan otteeseen Lenajoen vuoksi. Lenan kevättulvat kastelivat kaupunkia usein ja jäät rikkoivat rakennuksia. Lopulta kaupunki siirrettiin Tujmaadan laaksoon. 
Vaikka kaupunki perustettiin jo 1600-luvulla, oli se pitkään varsin pieni ja kehittymätön. Kaupungin kehittyminen alkoi vasta 1800-luvun lopulla, kun sen lähistöltä löytyi kultaa ja muita mineraaleja. Jakutsk oli Venäjän keisarikunnan aikana Jakutskin kuvernementin pääkaupunki. Neuvostoliitossa siitä tuli Jakutian autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupunki vuonna 1922. 
Kaupungin historiallinen ilme on nykyisin jäänyt modernien liiketalojen ja muiden rakennusten varjoon.
Ilmasto

Jakutskissa kuten muuallakin Sahassa vallitsee ankaran mantereinen ilmasto. Tammikuun keskilämpötila on -43 °C ja heinäkuun +19 °C. 
Ystävyyskaupungit
 Fairbanks, Yhdysvallat
 Darmstadt, Saksa
 Murayama, Japani
 Changwon, Korean tasavalta
 Harbin, Kiina
 Olympia, Kreikka
Lähteet

Aiheesta muualla
 {{Country data {{{1}}}| flaglink/core
| variant =
| size =
| name =
| altlink =national rugby union team
| altvar =rugby union}}
 {{Country data {{{1}}}| flaglink/core
| variant =
| size =
| name =
| altlink =national rugby union team
| altvar =rugby union}}

Luokka:Sahan tasavallan kaupungit
Rotuaari

Question: Minä vuonna Rotuaari on perustettu?


Rotuaari on Oulun ydinkeskustan kävelykatu. Kirkkokadun osa välillä Saaristonkatu–Pakkahuoneenkatu muutettiin kävelykaduksi kesällä 1987. Kävelykatuideaa oli kokeiltu Kirkkokadulla aiemminkin, syksyllä 1967, tällöin kadun nimenä oli Viisristi, mutta kauppiaiden vastustuksen vuoksi kokeilua ei jatkettu. Kadun nimestä järjestetyn nimikilpailun voitti Matti Kessin nimiehdotus Rotuaari. Rotuaari on vanha oululainen murresana ranskan kielen jalkakäytävää (trottoir) tarkoittavasta sanasta.[1]
Rotuaarin kivipallo on tunnettu muuallakin kuin Oulussa. Rotuaarin pallona yleisesti tunnettu teos on Seppo Valjuksen suunnittelema keskusaukion kaivohuoneveistos. 
Aiemmin Rotuaari tunnettiin useilla eri nimillä. Nimitys Lihatiski katosi, kun tästä alun perin Saaristonkadun ja Pakkahuoneenkadun välillä kulkevasta Kirkkokadun osasta lanseerattiin kävelykatu. 
Nykyään Rotuaariin kuuluu myös osa Kauppurienkadusta. Tällä hetkellä Rotuaaria ollaan laajentamassa Isokadulle. 
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Oulun kadut
Luokka:Oulun nähtävyydet
Luokka:Pokkinen