Appalakit

Question: Mikä on Appalakkien korkein kohta?


Appalakit () on Pohjois-Amerikan itärannikon suuntaisena kulkeva vuorijono, joka ulottuu Saint Lawrencen lahdelta Alabamaan.[1] Hudsonjoki jakaa sen Pohjois- ja Etelä-Appalakkeihin.
Yhdysvaltojen puolella vuorijono ulottuu eteläisten Alabaman, Georgian, Etelä- ja Pohjois-Carolinan, Tennesseen, Kentuckyn ja Virginian kautta pohjoisiin Länsi-Virginian, Marylandin, Ohion, Pennsylvanian ja New Yorkin osavaltioihin. Hudsonjoen pohjoispuolella Appalakit ulottuvat New Yorkin jälkeen Connecticutin, Massachusettsin, Vermontin, New Hampshiren ja Mainen kautta Kanadan puolelle itäisimpiin provinsseihin Ontarioon, Québeciin ja New Brunswickiin. Samaa vuorijonoa on niin ikään Newfoundland. Myös Yhdysvaltojen pääkaupunki Washington sijaitsee Appalakkien juurella.
Tärkeimmät huiput

Appalakkien korkein kohta on 2040metrin korkeuteen kohoava Mount Mitchell Pohjois-Carolinassa. Se on samalla Yhdysvaltojen korkein kohta Mississippijoen itäpuolella ja Pohjois-Amerikan itäosan toiseksi korkein kohta.
Muita korkeita huippuja
Clingman’s Dome, 2025 m (Pohjois-Carolina, Tennessee)
Mount Washington, 1931 m (New Hampshire)
Mount Marcy, 1629 m (New York)
Mount Katahdin, 1606 m, (Maine)
Mont-Jacques-Cartier, 1268 m, (Québec, Kanada)
Mount Rogers, 1746 m (Virginia)
Geologiaa
Appalakit syntyivät noin 400 miljoonaa vuotta sitten ensimmäisessä niistä mannerlaattojen törmäyksistä, jotka johtivat jättiläismanner Pangean syntyyn. Appalakit ovat osa samaa vuoriketjua kuin Anti-Atlasvuoret Marokossa; vuorten syntyaikana mantereet olivat yhdessä.
Sekä Kanadan että Yhdysvaltojen alueelle ulottuva Laurentidien vuoristo luetaan toisinaan Appalakkien jatkeeksi.
Kasvillisuus ja eläimistö
Appalakkien eteläosan biodiversiteetti on harvinaisen runsasta lauhkeaan alueen metsäksi. Alueelta on tunnistettu lähes kymmenentuhatta eliölajia.[2]
Appalakeilla kasvaa lähinnä sekametsää: lehtensä pudottavia lehtipuita ja ainavihantia havupuita. Poikkeuksina ovat ikivihreä orjanlaakeri Ilex opaca ja neulasensa pudottava kanadanlehtikuusi (Larix laricina).
Appalakkien metsissä elää viisi oravalajia.[3] Jänikset ja valkohäntäpeurat ovat lisääntyneet sitä mukaa, kun ihmiset ovat hävittäneet susia ja puumia.
Vaikutus historiaan
Appalakit erottavat rannikon tasangot ja sisämaan tasangot toisistaan, ja niillä on ollut suuri merkitys koko mantereen asutushistorialle.[1]
Vuoristo rajoitti pitkään siirtolaisten kulkua idästä etelään, sillä sen läpi oli vaikea löytää tietä ja vuoristo oli monien intiaanikansojen metsästysaluetta. Yhdysvaltain sisällissodassa missourilainen kenraali William Tecumseh Sherman ylitti muun muassa Appalakit saadakseen Etelävaltioiden itäiset strategiset pisteet kuten Petersburgin, Atlantan ja Savannah’n haltuunsa.
Kaivostoiminta
Appalakkien eteläosat kuuluvat maailman suurimpiin kivihiiliesiintymiin.[4]
Kivihiiliesiintymiä kaivetaan sekä avolouhoksissa että kaivoskäytäviä pitkin. Appalakeilla on erityisen suosittu menetelmä, jossa kivihiilikerrostuma paljastetaan kokonaan räjäyttämällä koko vuoren huippu pois.[5] Menetelmä tuottaa suuria määriä sivukiveä, joka kasataan läheisiin laaksoihin.[6] Huippujen pois kaivamista on harjoitettu noin 40 vuoden ajan. Vuonna 2016 tehdyn tutkimuksen mukaan kaivostoiminta on tasoittanut Appalakkien keskiosia 40 prosentilla. Huippu on poistettu kaikkiaan yli 500 vuoresta.[7]
Savikivikerrostumista on löydetty maakaasua ja öljyä öljyliuskeena.[8] Uudisasukkaat havaitsivat "palavia lähteitä" jo 1600-luvulla.[9]
2010-luvulla Appalakkien alueen maakaasun merkitys on kasvanut huomattavasti.[10]
Katso myös
Allegheny – osa Appalakkeja
Adirondack – Appalakkien erillinen jatke
Great Smoky Mountainsin kansallispuisto
Gros Mornen kansallispuisto
Laurentidit
Kalliovuoret
Appalakkien reitti
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Yhdysvaltain vuoristot
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit