Hätänumero

Question: Toimiiko hätänumero 112 kaikissa Euroopan unionin maissa?

Hätänumero on puhelinnumero, johon soittamalla saa yhteyden viranomaisiin, kuten pelastuslaitokselle ja poliisiin sekä terveys- ja sosiaalitoimeen hätätilanteissa. Suomessa yleinen hätänumero sekä pelastuslaitokselle, poliisille, että sosiaalipäivystykselle on 112. Myrkytystietokeskuksen numero on (09) 471 977 tai (09) 4711. Meripelastukselle on Suomessa omat hälytyskeskuksensa ja erillinen hätänumero 0294 1000. Joissakin maissa eri palveluilla on eri numerot.
Hätänumero on tarkoitettu vain kiireellisiä ja todellisia hätätilanteita varten. Näitä ovat hengen, terveyden, omaisuuden tai ympäristön ollessa uhattuna tai vaarassa, tai jos on syytä epäillä näin olevan. Hätänumero taas ei ole tarkoitettu kiireettömissä asioissa eikä kyselytarkoituksessa, joka pätee myös erilaisissa häiriö- ja poikkeustilanteissa, joissa tiedustelusoitot saattavat tukkia hätänumeron.[1] Jos haluaa kysyä terveyteen liittyvää asiaa eikä ole hätätilanne, voi soittaa valtakunnalliseen päivystysnumeroon 116117[2].
Standardi
112 on varattu hätänumeroksi myös GSM-standardissa. Teoriassa missä päin maailmaa tahansa GSM-puhelimella soitettaessa numero 112 ohjaa puhelun paikalliseen hätäkeskukseen. Yleisimpiin maailmassa käytössä oleviin hätänumeroihin voidaan soittaa GSM-puhelimella, vaikka näppäinlukitus olisi päällä, puhelimen saldoraja olisi ylitetty, puhelimessa ei olisi SIM-korttia tai puhelin olisi lukittunut esimerkiksi liian monen väärän PIN-koodin tai PUK-koodin syötöstä.
Euroopan unioni otti käyttöön yhteiseksi hätänumerokseen 112:n 29. heinäkuuta 1991. 112 toimii kaikissa jäsenmaissa, joissakin tosin vanhan puhelinnumeron rinnalla (kuten Britanniassa ja Irlannissa).
Hätänumero Suomessa

Hätänumeroon soittaminen Suomessa
Lähde:[3]
Suomessa hätänumero on yleiseurooppalainen 112. Hätänumeroon voi soittaa maksutta mistä tahansa puhelimesta ilman suuntanumeroa.[1] Soitto onnistuu myös ulkomaisesta matkapuhelinliittymästä. Hätänumeroon tulee soittaa kohdatessaan hätätilanteen, jossa epäilet hengen, terveyden, omaisuuden tai ympäristön ollessa uhattuna tai vaarassa (esim. tieliikenneonnettomuus, tulipalo tai käynnissä oleva rikos). Mikäli hätäpuheluusi ei heti vastata, älä sulje puhelinta vaan odota linjalla kunnes sinulle vastataan. Koska hätänumeroon soittaminen voi pelastaa jonkun hengen, on aina parempi soittaa hätänumeroon kuin olla soittamatta. Hätänumeroon ei kuitenkaan tule soittaa kiireettömissä tilanteissa, tiedustelutarkoituksessa tai häiriötilanteissa joissa ihmishenki ei ole vaarassa (esim. sähkökatkokset tai liikenneruuhkat). Turha soitto saattaa viivästyttää hätää tarvitsevien avunsaantia, joten pilapuheluista voi joutua maksamaan pilasta koituneet kulut ja lisäksi soittaja voidaan tuomita rangaistukseen. Hätäpuhelussa tulee ilmoittaa oma nimi, sijainti ja avuntarve sekä vastata kysymyksiin ja toimia annettujen ohjeiden mukaisesti. Hätäpuhelun saa lopettaa vasta saatuaan luvan. Mikäli mahdollista, hätäpuhelu tulisi soittaa itse.
Hätänumeroon ei voi toistaiseksi lähettää tekstiviestiä. Asiaan on kuitenkin tulossa muutos, sillä eduskunta on hyväksynyt asiaan liittyvän lakiesityksen. Tekstiviestipalvelun käyttö kuitenkin edellyttäisi rekisteröitymistä.[4][5] Kuulo- ja puhevammaisille on tarjolla eri puhelinnumerot, joihin voi lähettää myös tekstiviestejä. Niitä ei ole tuotu julkiseksi ilkivallan pelossa. Helsingin hätäkeskuksen numero on kuitenkin julkaistu: 050 456 4113.[6]
Soittajan paikannus

Lähde:[7]
Selvitä osoite
Hätäpuhelun soittajan on hyvä tietää sijaintinsa. Katuosoite ja kunta ovat hätätilanteessa tärkein paikkatieto. Mitä tarkemmin tapahtumapaikka on tiedossa, sitä nopeammin apu saadaan paikalle. Erityisesti vapaa-ajanviettopaikan tarkat osoite- tai koordinaattitiedot on hyvä selvittää etukäteen.
Televerkkoon perustuva paikannus
Hätänumeroon soittajan löytämiseksi voidaan käyttää lankapuhelinnumeron tai matkapuhelimen paikannusta. Näin ollen esimerkiksi ne soittajat, joiden olinpaikasta ei saada selvää, voidaan paikantaa. On mahdollista, että hätänumeroon soittaa esimerkiksi opaskoira[8] tai lapsi, joka ei osaa ilmoittaa sijaintiaan.
Suomessa kuitenkin paikannusta käytetään rajoitetusti yksityisyyden suojan vuoksi, ei kaikissa tapauksissa. Aikaisemmin hätäkeskuslaitos joutui matkapuhelinten osalta tiedustelemaan verkko-operaattorilta sijaintia, kunnes tarvittava laitteisto asennettiin hätäkeskusten käyttämään järjestelmään.
Hätäkeskuslaitoksen koordinaattipalvelu

Koska joissain tapauksissa soittaja ei ole kotipaikkakunnallaan eikä osaa ilmoittaa tarkkaa sijaintiaan, Hätäkeskuslaitos kehitti koordinaattipalvelun, jossa esimerkiksi loma-asunnoissa olevien on helppo etukäteen selvittää WGS84-koordinaattinsa avun pyytämiseksi oikeaan kohteeseen. Palvelu luotiin ensisijaisesti saaristo-olosuhteiden tarpeesta, mutta on tarkka koko Suomessa.
Historia
Kuntien yhteiset palohälytyskeskukset aloittivat toimintansa 1950-luvun lopulla. Nämä hälytysnumerot ottivat kuitenkin vastaan vain palo- ja pelastustoimen hälytyksiä, ja palohälytysnumero vaihteli paikkakunnittain. Muita käyttötarkoituksia varten oli omat numeronsa: esimerkiksi poliisille ja sairaankuljetukselle oli erilliset numerot. Palokunnan numeroksi oli monella paikkakunnalla valittu 005.[9][10][11]
Helsingissä kokeiltiin nykyisen muotoista hätänumeroa jo 1970-luvulla, mutta palvelu valtakunnallistettiin vasta vuoden 1983 alussa. Samalla hätänumeroksi yhtenäistettiin 000 koko maassa. Suomeen perustettiin yleiset hätäilmoituskeskukset, ja ne alkoivat ottaa vastaan palohälytyksien lisäksi myös sosiaali- ja terveystoimen hätäilmoituksia. Nykyiseksi 112:ksi hätänumero vaihtui vuoden 1993 alussa, kun Suomi otti käyttöön EU:n yhteisen hätänumeron, ja vanha numero 000 poistui käytöstä.[12][13][11]
Poliisilla oli olemassa myös oma hätänumeronsa 10022, joka oli käytössä vuoteen 2011 asti, mutta hätäkeskusuudistuksessa poliisin hälytyskeskukset siirrettiin valtiolliseen hätäkeskuslaitokseen. Samalla myös kiireellinen sosiaaliapu liitettiin osaksi hätänumeron 112 palveluita.
Hätänumerot eri maissa
Eurooppa
: 112, Palolaitos ja Ambulanssi 100, Poliisi 101
: 112
: Poliisi 113, Sotilaspoliisi 112, Ambulanssi 118, Palolaitos 115
: Poliisi 133, Ambulanssi 144, Palolaitos 122
: Poliisi 92, Palolaitos 93, Ambulanssi 94
: 112, 199
: Palo ja pelastus 112, poliisi 110, ensihoito 113, kaasuvuodot 114, meripelastus 115
: 112, Palolaitos 01, Poliisi 02, Ambulanssi 03
: Palolaitos 110, Poliisi 112, Ambulanssi 113
: 112
: Ambulanssi 999, Palolaitos 998, Poliisi 997
: 112, Ambulanssi 15, Poliisi 17, Palolaitos 18
: 112
: Poliisi 110, Palolaitos ja Ambulanssi 112
: Ambulanssi 155, Palolaitos 150, Poliisi 158
: 112 (ambulanssi, poliisi, palolaitos, sosiaaliturva)
: Palolaitos 118, Poliisi 117, Ambulanssi 144, Myrkky 145, Psykologiset ongelmat 143
: 112
: Ambulanssi 155, Palolaitos 150, Poliisi 158
: 112, Ambulanssi 104, Poliisi 107, Palolaitos 105
: Palolaitos 01 (myös yleinen), Poliisi 02, Ambulanssi 03, Kaasuvuoto 04
: 112
: 112, 999
(Kaikki EU-maat 112 vuodesta 2008)
Aasia
: Poliisi 110, Palolaitos 119, Pelastuslaitos 120
: 999 (puhelut), 992 (tekstiviestit)
: Poliisi 100, Palolaitos 101, Ambulanssi 102
: 110
: Poliisi 100, Ambulanssi 101, Palolaitos 102
: Poliisi 110, Merivartiosto 118, Palolaitos ja ambulanssi 119
: Poliisi 119
: Poliisi 117
: Ambulanssi ja palolaitos 995, Poliisi 999
: 999
Afrikka
: Palolaitos 18, Poliisi 17
: Palolaitos 18, Poliisi 17
: Palolaitos 15, Poliisi 19, Kuninkaallinen sotilaspoliisi 177
: Poliisi ja palolaitos 10111, Ambulanssi 10177
: Ambulanssi 190, Poliisi 197
: Poliisi 999
Pohjois-Amerikka
: 911
: 08, 060 tai 080
: 911
Oseania
: 000
: 111
Katso myös
Hätäkeskus
Hätätaajuus
In case of emergency -hätätunniste
Kansallinen hätäkeskuspäivä
Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla


Luokka:Palo- ja pelastustoimi
Luokka:Puhelintekniikka
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit