Émile Durkheim

Question: Mistä Emile Durkheim tunnetaan?


David Émile Durkheim [emil dyʁkɛm] (15. huhtikuuta 1858 Épinal – 15. marraskuuta 1917 Pariisi[1]) oli ranskalainen sosiologi ja antropologi. Hän syntyi juutalaiseen perheeseen, jossa hänen isänsä, isoisänsä että hänen isoisoisänsä olivat olleet rabbeja.[2] Hänet tunnetaan Auguste Comten ohella nykyaikaisen sosiologian perustajana, sillä suurelta osin hänen ansiostaan sosiologiasta tuli yliopistollinen oppiaine ja itsenäinen tieteenala. Hänellä oli Pariisissa ensimmäinen sosiologian professorin virka. 
Durkheim oli myös ensimmäisen yhteiskuntatieteille omistetun aikakausjulkaisun Année Sociologiquen perustaja. Kyseistä nimitystä käytetään myös viittaamaan joukkoon Durkheimin koulukuntaan kuuluneita opiskelijoita, jotka kehittivät hänen sosiologista ohjelmaansa.
Durkheimin mukaan jokainen tieteenala tarvitsee oman tutkimuskohteensa. Sosiologian tutkimuskohteena olivat hänen mukaansa yhteiskunnalliset tosiasiat, joita sosiologin tuli pitää esineinä. Sosiologian tehtävä on tutkia yhteiskunnallisia tosiasioita sekä selittää yhteiskunnallisia ilmiöitä yhteiskunnallisilla seikoilla, tällöin luonnontieteelliset ja psykologiset selitykset tulee sulkea ulkopuolelle. Durkheimin mielestä sosiologia tuli käsitteidensä selkeydessä ja menetelmiensä täsmällisyydessä kehittää luonnontieteiden tasolle.[3]
Tutkimukset
Itsemurhatutkimus
Malliesimerkin yhteiskunnallisten ilmiöiden yhteiskunnallisesta selittämisestä Durkheim tarjosi laajassa itsemurhatutkimuksessaan. Siinä Durkheim osoittaa laajoja tilastollisia menetelmiä käyttäen itsemurhien johtuvan pääosin yhteiskunnallisista tekijöistä. Esimerkiksi yhteisön kiinteydellä sekä yhteisön toiminnalla on suora yhteys itsemurhien määrään. 
1. Egoistinen itsemurha
Yhteisölliset suhteet katkenneet
Ei paikkaa yksilölle, pettynyt yhteisöön.
Protestanttiset, kapitalistiset yhteiskunnat, joissa kilpailua ja omia päämääriä korostetaan
Alhainen yhteiskunnallinen integraatio
2. Anominen itsemurha
Ei mahdollisuutta elää tavalla johon pyrkii; koulutus liian kallista tms.
Liittyy yhteiskunnallisen epäjärjestyksen tai muutoksen aikoihin; ei osaa sopeutua uuteen
3. Altruistinen itsemurha
Korkean integraation yhteisöt (alkukantaiset, sotilaalliset)
Samat päämäärät ja tunteet sekä tavat toimia
Ihminen uhraa itsensä yhteisölle; rintamalla kaatuneet, Japanin kamikaze-lentäjät
4. Fatalistinen itsemurha
Korkean sääntelyn yhteisö. Yksilö tekee normien pakottamana itsemurhan. Yhteisön säännöt tukahduttavat yksilön. (myös tapojen perinteiden sanelemana); esimerkiksi isäntiään kuolemaan seuraavat orjat.[4]
Vaikka Durkheimin itsemurhatutkimukseen on vuosien varrella kohdistunut runsaasti arvostelua, se oli ilmestyessään malliesimerkki yhteiskunnallisten tekijöiden vaikutuksesta yksilöiden elämään. Sitä kautta tutkimus loi pohjaa sille työlle, mitä sosiologit nykyisinkin tekevät. 
Uskontoantropologia
Durkheim käsitteli uskontoa yhteiskunnallisena ilmiönä teoksessaan Uskontoelämän alkeismuodot.[5] Yleisesti ottaen sen mukaan ihmisten palvomat jumalat ovat kuviteltuja olentoja, jotka yhteiskunta on tiedostamattomasti luonut välineiksi, joilla valvotaan yksilön ajattelua ja toimintaa.[6]
Durkheimin malli on seuraavanlainen. Monilla ihmisillä on uskonnollinen tunne, jonka mukaan he ovat alaisina yliluonnollisille olennoille, jotka antavat heidän toiminnalleen käskyjä. Durkheimilaisen käsityksen mukaan he tuntevat tällöin yliluonnollisen mahdin sijaan heitä voimakkaamman luonnollisen yhteiskunnan voiman. Yksilön sisäänsä sulkeva yhteiskunta synnyttää jäsentensä mieliin ajatuksen jumalasta, joka on tosiasiassa heijastus yhteiskunnasta.[7]
Yhteiskunta kohdistaa Durkheimin mukaan jäseniinsä ehdottoman tottelevaisuuden vaatimuksen, ja tämä heijastuu ihmisten käsityksenä pyhistä asioista sekä jumalasta, joka koetaan pyhäksi asettamisen vaatimuksen lähteeksi. Alkukantaisissa yhteiskunnissa tämä  tunne yhteisön vaatimuksesta ehdottomaan kuuliaisuuteen on Durkheimin mukaan hyvin voimakas. Heimon käsityksillä ja tavoilla on ehdoton valta yli yksilöiden. Myös kehittyneissä yhteiskunnissa tämä alkukantainen ykseyden tuntu palaa osittain henkiin esimerkiksi sodan aikana, jolloin tunne kansallisesta yhteenkuuluvuudesta saa yksilöihin lähes rajattoman vaikutusvallan.[8]
Jumala koetaan myös yksilön viimeiseksi avunantajaksi. Ihminen on Durkheimin käsityksen mukaan olemukseltaan yhteisöllinen, riippuvainen laumastaan ja onneton joutuessaan siitä eroon. Yhteisö on ihmisen henkisen elinvoiman tärkein lähde. Durkheimin mukaan yksilö vahvistuu suorittaessaan ryhmän toisten jäsenten kanssa samaa ryhmää yhdistävän uskonnon palvontamenoja. Esimerkiksi latinan sanan religio kantana on ligare, joka tarkoittaa sitomista tai yhteenliittämistä.[9]
Jumala on siis Durkheimin mielestä vertauskuva yhteiskunnalliselle todellisuudelle, tekijälle joka on ollut olemassa kauan ennen yksilöä ja joka säilyy kauan hänen jälkeensä. Yhteiskunnan luonnollinen paine muuttuu käsityksesi jumalan yliluonnollisesta läsnäolosta, koska ihmisen mielellä on yleinen taipumus luoda mielteitä ja vertauskuvia. Jumala on tämän käsityksen mukaan homo sapiens -eläimen luomus, jonka tarkoituksena on säilyttää tämän olennon yhteiskunnallinen olemassaolo.[9]
Lähteet

Kirjallisuutta
Suomennetut teokset
Citation error, replace with{{cite book| title = Sosiaalisesta työnjaosta| location = Helsinki| publisher = Gaudeamus| year = 1990| version = (De la division du travail social, 1893.) Suomentanut Seppo Randell| id = ISBN 951-662-511-8}}
Citation error, replace with{{cite book| title = Sosiologian metodisäännöt| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 1982| version = (Las règles de la méthode sociologique, 1895.) Suomentanut Seppo Randell| id = ISBN 951-30-5579-5}}
Citation error, replace with{{cite book| title = Itsemurha: Sosiologinen tutkimus| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 1985| version = (Le suicide: Étude de sociologie, 1897.) Suomentanut Seppo Randell| id = ISBN 951-30-6298-8}}
Citation error, replace with{{cite book| title = Uskontoelämän alkeismuodot: Australialainen toteemijärjestelmä| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 1980| version = (Les formes élémentaires de la vie religieuse: Le système totémique en Australie, 1912.) Suomentanut Seppo Randell| id = ISBN 951-30-5061-0}}
Muuta kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Fournier, Marcel| title = Émile Durkheim: A Biography| location = Cambridge| publisher = Polity Press| year = 2013| version = (Émile Durkheim, 2007.) Translated by David Macey| isbn = 978-0-7456-4645-9}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Vanamo, Jussi| title = Durkheimilainen sosiologia ja vuosisadanvaihteen radikalismi: Tieteellisen sosiologian kehitys, radikalistinen ideologia ja keskiluokan poliittinen nousu Ranskan Kolmannessa Tasavallassa| location = Helsinki| publisher = J. Vanamo| year = 1997| version = Väitöskirja, Helsingin yliopisto| id = ISBN 952-90-9185-0}}
Aiheesta muualla
 (in French)

Luokka:Ranskalaiset antropologit
Luokka:Ranskalaiset filosofit
Luokka:Ranskalaiset sosiologit
Luokka:Ranskan juutalaiset
Luokka:Uskontososiologit
Luokka:Vuonna 1858 syntyneet
Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit