khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Saketti

Question: Mikä saketti on?



Saketti (eli šaketti) on miesten päiväjuhlapuku, johon kuuluu kaarevaliepeinen takaa pitkä musta takki sekä musta-harmaajuovaiset housut.[1]
Aikaisemmin sakettia on pidetty päiväjuhlissa ennen kello kahdeksaatoista. Nykyisin asua käytetään eniten häissä.
Aikaisemmin saketista lähes yksinomaisesti käytetty nimitys šaketti on nykyään käynyt harvinaiseksi, mutta on silti yhä käyttökelpoinen.
Sakettikokonaisuus The Man's Book</i>in mukaan:








Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Karumo, Veikko & Järvi, Olavi| title = Miehen kirja: Käytöstavat, pukeutuminen, pöydän antimet| location = Helsinki| publisher = Otava| year = 1953}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Fink, Thomas| title = The Man's Book| location = Lontoo| publisher = Weidenfeld&Nicholson| year = 2006}}
Viitteet

Aiheesta muualla



Luokka:Juhlapuvut
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Capucine

Question: Kuinka monta kertaa Audrey Hepburn oli avioliitossa?


Capucine (oik. Germaine Lefebvre, 6. tammikuuta 1928 – 17. maaliskuuta 1990) oli ranskalainen näyttelijä ja malli, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Simone Clouseauna elokuvassa Vaaleanpunainen pantteri. 
Germaine Lefebvre syntyi Saint-Raphaëlissa, Varissa. Hänen ollessaan 17-vuotiaana ajamassa vaunuissa Pariisissa, mainoskuvaaja huomasi hänet. Hänestä tuli pian menestynyt vaatemalli. Hän työskenteli mm. Christian Diorille. Malliaikanaan hän otti uuden nimen Capucine (ranskaa koristekrassille). Tänä aikana hän tapasi tulevan näyttelijättären Audrey Hepburnin. Molemmat olivat malleina Ranskassa ja heistä tuli ystävät Capucinen elämän loppuun asti. Hepburn esti monta kertaa Capucinen itsemurhayritykset (he asuivat kummatkin Sveitsissä). 
Capucine teki filmidebyyttinsä vuoden 1949 elokuvassa Rendez-vous de Juillet. Elokuvan kuvauksissa hän tapasi Pierre Trabaudin ja he menivät naimisiin seuraavana vuonna. Avioliitto kesti vain kuusi kuukautta eikä Capucine mennyt enää uudestaan naimisiin. Vuonna 1957 elokuvaohjaaja Charles K. Feldman löysi hänet mallintöistä New York Citystä. Feldman toi hänet Hollywoodiin oppimaan englantia ja näyttelemistä ohjaaja Gregory Ratoffin opastuksella. Hän solmi sopimuksen Columbia Picturesin kanssa ja teki ensimmäisen englanninkielisen roolinsa elokuvassa Rakkauden unelma vuonna 1960. Capucine teki vielä kuusi suurta elokuvaa ennen muuttoaan Sveitsiin. Hän jatkoi elokuvien tekoa Euroopassa.
Capucine tapasi näyttelijä William Holdenin 60-luvun keskivaiheilla. Kumpikin oli pääosassa elokuvissa Leijona (1962) ja 7. aamunkoitto (1964). Vaikka Holden oli naimisissa näyttelijätär Brenda Marshallin kanssa, hän ja Capucine aloittivat suhteen, joka kesti kaksi vuotta. He pysyivät ystävinä Holdenin kuolemaan asti vuonna 1981.
Capucine kärsi kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä koko elämänsä ja yritti itsemurhaa useita kertoja. Vuonna 1990 hän hyppäsi kuolemaansa kahdeksankerroksisesta talosta 62-vuotiaana Lausannessa, Sveitsissä.
Valikoitu filmografia
Rakkauden unelma (1960)
Alaskan hurjapäät (1960)
Erämaan soturit (1961)
Leijona (1962)
Vaaleanpunainen pantteri (1963)
7. aamunkoitto (1964)
Kevytkenkäiset (1966)
Fräulein Doktor - nimetön vakooja (1969)
Fellinin Satyricon (1969)
Per amore (1976)
Kokopäivägangsterit - eli kuinka rikastuin huijaamalla (1976)
Porvariston muotokuva (1978)
Afrodite (1982)
Vaaleanpunaisen pantterin jäljillä (1982)
Vaaleanpunaisen pantterin kirous (1983)
Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Luokka:Ranskalaiset näyttelijät
Luokka:Ranskalaiset mallit
Luokka:Itsemurhan tehneet
Luokka:Vuonna 1928 syntyneet
Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Luettelo Itämeren rannikkokaupungeista

Question: Sijaitseeko Tukholma Itämeren rannikolla?



Tämä on luettelo Itämeren rannikkokaupungeista maittain. Itämeren rannikolla sijaitsee yhdeksän valtiota: Suomi, Ruotsi, Tanska, Saksa, Puola, Viro, Latvia, Liettua ja Venäjä.
Itämeren valuma-alueella asuu noin 85 miljoonaa ihmistä, 15 miljoonaa ihmistä asuu noin 10 kilometrin säteellä rannasta ja 29 miljoonaa ihmistä 50 kilometrin säteellä rannasta.
Kaupungit maittain
Latvia
Latvian rannikkokaupungit: 

Liettua
Liettuan rannikkokaupunkeja ovat:

Puola
Puolan rannikkokaupungit:

Ruotsi
Ruotsin rannikkokaupungit on lueteltu seuraavassa Suomen rajalta pohjoisesta eteläisimpään Ruotsiin ja sieltä jälleen pohjoiseen Norjan rajalle asti. Itämeren erottaa Pohjanmerestä Ruotsin ja Tanskan välinen Kattegatin salmi, jonka katsotaan päättyvän Ruotsin puolella hieman Marstrandin kaupungista koilliseen. Luetteloon on kuitenkin otettu mukaan vielä kolme Marstrandin ja Norjan rajan välillä sijaitsevaa kaupunkia (Uddevalla, Lysekil ja Strömstad). Vuodesta 1971 lähtien Ruotsissa ei enää virallisesti ole ollut kaupunkeja, joten luetteloon on otettu suunnilleen entisiä kaupunkeja vastaavien taajamien väkiluvut ja maapinta-alatiedot. Tukholman kohdalla on ilmoitettu entistä kaupunkia laajemman Tukholman taajaman tiedot, joihin sisältyvät myös Solna ja Nacka. Kaikkien luettelossa mainittujen paikkakuntien kohdalla taajama ei ulotu aivan merelle asti, mutta taajamat sijaitsevat kuitenkin melko lähellä Itämeren rantaa.

Saksa
Saksan rannikkokaupungit:

Suomi
Suomessa on seuraavat rannikkokaupungit:

Tähdellä (*) merkityissä kaupungeissa keskustaajama ei ole merenrannassa.
Tanska
Tanskan rannikkokaupungit:

Venäjä
Venäjän rannikkokaupunkeja ovat:

Viro
Virossa on seuraavat rannikkokaupungit:

Kuvia

Viron pääkaupunki, Tallinna 
Gamla stan, Tukholman vanhakaupunki
Raaseporin linna Snappertunassa
Näkymä Helsingin Kauppatorille
Kloster Eldenan luostarirauniot Saksan Greifswaldissa
Luostarin Välikatu Turussa
Liettuan suurin rannikkokaupunki, Klaipėda
Entinen Hansakaupunki Rostock sijaitsee Koillis-Saksassa
Tanskan pääkaupunki, Kööpenhamina
Neptunuksen vesiputous Puolan Gdańskissa
Rauman puukaupunki on Suomen suurimpia
Ystadin kaupunki Etelä-Ruotsin Skånessa
Pietarin Talvipalatsi Venäjällä
Riian vanhakaupunki Latviassa

Katso myös
Luettelo Suomen rannikkokunnista
Luettelo Ruotsin rannikkokunnista
Lähteet

Luokka:Itämeri
Luokka:Euroopan kaupungit
Unescon maailmanperintökohteet Surinamessa

Question: Onko Surinamessa kaksi Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta?

Unesco on nimennyt Surinamesta kaksi kohdetta maailmanperintöluetteloon. Kohteet ovat merkittäviä kulttuuri- ja luonnonperintönsä ansiosta.[1]
Maailmanperintökohteiden sijainti

Maailmanperintökohteet

Lähteet



*
Ilmestyskirja. Nyt

Question: Kuka ohjasi elokuvan Ilmestyskirja. Nyt?



Ilmestyskirja. Nyt () on yhdysvaltalainen Vietnamin sotaan sijoittuva sotaelokuva vuodelta 1979. Elokuvan ohjasi Francis Ford Coppola ja sen pääosia esittivät Martin Sheen ja Marlon Brando. Elokuvan käsikirjoitus perustuu löyhästi Joseph Conradin romaaniin Pimeyden sydän.
Coppola ohjasi, tuotti, käsikirjoitti elokuvan sekä sävelsi isänsä kanssa siihen musiikit ja näytteli TV-ryhmän ohjaajaa.
Ilmestyskirja. Nyt oli suuri menestys ja se voitti muun muassa Cannesin elokuvajuhlien arvostetun Kultainen palmu -palkinnon. Elokuva keräsi myös kahdeksan Oscar-ehdokkuutta, muun muassa paras elokuva, ohjaus, miessivuosa (Duvall), joista se voitti parhaan kuvauksen ja äänileikkauksen palkinnot.
Coppola alkoi työstää käsikirjoitusta yhdessä John Miliusin kanssa vuonna 1969. Elokuva kantoi alun perin nimeä The Psychedelic Soldier, mutta Milius vaihtoi sen myöhemmin muotoon Apocalypse Now. Coppolan ja Miliusin hyvä ystävä George Lucas oli 1970-luvun alussa halukas ohjaamaan elokuvan ja suunnitteli sen kuvaamista debyyttiohjauksensa THX 1138:n jälkeen. Coppola tarjosi myöhemmin ohjauspestiä myös Miliusille, joka oli kuitenkin Lucasin tavoin kiinni omassa projektissaan. Lucasin tapauksessa oma projekti oli Tähtien sota. Coppola tarjosi ohjaajan tehtävää ilmeisesti myös jugoslavialaiselle Dušan Makavejeville, mutta tämä kieltäytyi.[1] Coppola tarttui lopulta ohjaksiin itse vuonna 1975.
Elokuvan ehkäpä kuuluisin kohtaus on taisteluhelikopterien hyökkäys vietnamilaiskylään niiden kaiuttimista soivan Wagnerin Valkyyrien sotaanlähtö -sävelmän tahdittamana.
Elokuvan alkuperäinen kesto on 153 minuuttia, mutta ohjaajan versio (Apocalypse Now Redux) vuodelta 2001 on vieläkin pidempi, ja se on kestoltaan 203 minuuttia.
Brittiläinen heavy metal -yhtye Iron Maiden on tehnyt elokuvaan pohjautuvan kappaleen ”The Edge of Darkness”. Myös saksalainen Sodom on tehnyt elokuvasta kappaleen ”Napalm in the Morning”.
Näyttelijät

Myöhempi arvostus
Ilmestyskirja valittiin vuonna 2000 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.[2] The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.[3]
Lähteet

Aiheesta muualla
Please use a more specific IMDb template. See the documentation for available templates.


Luokka:Vuoden 1979 elokuvat
Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvat
Luokka:Elokuvat Vietnamin sodasta
Luokka:Francis Ford Coppolan ohjaamat elokuvat
Luokka:Parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Luokka:Parhaan äänityksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Luokka:Golden Globe -palkitut elokuvat
Luokka:Kultainen palmu -palkitut elokuvat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ruhtinas

Question: Mitä tarkoittaa ruhtinas?



Ruhtinas on aatelisarvo, joka luetaan ylhäisaateliin. Ylhäisten aatelissukujen päämies on usein ruhtinas, ja eräiden pienten valtioiden hallitsijan arvonimi on ruhtinas.[1] Arvojärjestyksessä ruhtinas on nykyaikana herttuan alapuolella, mutta kreivin yläpuolella. 
Esihistoriallisella ajalla Skandinaviassa ruhtinas saattoi olla mitä tahansa herttuan ja kuninkaan väliltä: kuninkaan vasalli, tai täysin itsenäinen hallitsija. Silloin kuninkaalliset arvonimet (esimerkiksi kuningaz ja druhtinaz) käsitettiin eri lailla kuin nykyaikana.
Keskiajalla monien eurooppalaisten pikkuvaltioiden hallitsijan arvonimi oli ruhtinas, mutta 1800-luvun alussa useimmat heistä menettivät hallitsijanasemansa. Nykyisin enää Andorran, Liechtensteinin, Luxemburgin ja Monacon hallitsijoina on ruhtinas (Andorrassa kaksi, Luxemburgissa oikeammin suurherttua). Ruhtinaan arvo voi olla myös joillakin hallitsijahuoneen miespuolisilla jäsenillä. Aatelisarvon naispuolista haltijaa kutsutaan ruhtinattareksi. Nykyään hallitsijoina toimivat ruhtinaita pidetään kuninkaallisina ja heidän hallitsemiaan ruhtinaskuntia monarkioina.
Ruhtinaaksi käännetään ranskan ja englannin prince (prinssi on suomeksi lähinnä kruununperijän arvonimi), saksan Fürst, italian principe ja venäjän knjaz (князь).  Magnus Dux, Großherzog, Grand Duke tai Veliki knjaz käännetään usein suuriruhtinaaksi, joskus suurherttuaksi tai kuninkaallisen kruununperijän arvonimenä usein prinssiksi tai prinsessaksi. Erzherzog käännetään lähes aina arkkiherttuaksi.
Saksassa on käytetty keisarinvaaliin osallistumaan oikeutetuista ruhtinaista nimitystä Kurfürst, joka käännetään muotoon vaaliruhtinas (myös kuuriruhtinas). Ruotsin furste käännetään ruhtinaaksi ja furstinna ruhtinattareksi, storfurste suuriruhtinaaksi.
Suomen viimeinen ja ainoa Ritarihuoneelle introdusoitu ruhtinassuku oli sammunut Menšikoffin sukuhaara.
Toki Suomessa on asunut muitakin venäläisiä ruhtinassukuja (knyaz:it), kuten esimerkiksi Demidoffin suku. Nämä slaavilaiset ruhtinassuvut näkivät kuitenkin  rekisteröitymisen Suomen Ritarihuoneelle vähäiseksi hyödyksi ja jättivät sen tekemättä.
Katso myös
Ruhtinaskunta
Charles, Walesin muodollinen ruhtinas, kruunattu 1. heinäkuuta 1969
Albert II, Monacon hallitseva ruhtinas, valtaistuimelleasettaminen 12. heinäkuuta 2005
Lähteet




Luokka:Aateli
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kreikan saaret

Question: Kuinka monta saarta Kreikalla on?






VÄLIMERI
Joonianmeri
JOONIAN-
SAARET
Korfu
Lefkas
Kefaloniá
Zákynthos
Kythera
Egean-
meri
EGEANMEREN SAARET
Euboia
Skýros
Pohjoisen Egean
saaret
Thásos
Límnos
Lesbos
Chíos
Sámos
Ikaría
Sporadit
Argo-
Saroniset
saaret
Kykladit
Ándros
Páros
Náxos
Dodekanesia
Kos
Ródos
Kárpathos
Kreeta
Libyanmeri




Kreikan saaria on eri arvioiden mukaan yhteensä noin 1400–6000, riippuen saaren koolle asetetusta kriteeristä.[1][2] Saaret voidaan jakaa kahteen pääryhmään: Egeanmeren saariin, jotka sijaitsevat Egeanmeressä Manner-Kreikan itäpuolella sen ja Vähän-Aasian rannikon välissä, sekä Jooniansaariin, jotka sijaitsevat Joonianmeressä Manner-Kreikan länsirannikolla.[2]
Egeanmeren saaret jaetaan edelleen seitsemään alisaariryhmään, jotka ovat Pohjoisen Egean saaret, (Pohjoiset) Sporadit, Euboia ja sen ympäristön saaret, Argo-Saroniset saaret, Kykladit, Dodekanesia, sekä Kreeta ja sen ympäristön saaret.[2] Kreikan suurin saari Kreeta sijaitsee Egeanmeren etelälaidalla ja osa Kreetan alueen saarista tarkemmin ottaen Egeanmeren sijasta Libyanmeressä saaren eteläpuolella. Lisäksi osa Dodekanesian itäisimmistä saarista Ródoksen itäpuolella sijaitsee Egeanmeren ulkopuolisella itäisellä Välimerellä.
Kreikan saarista noin 230 on asuttuja, ja saariston väkiluku on yhteensä noin 1655000 (vuonna 2011). Saariston rantaviivan pituus on noin 7500 kilometriä.[2][3]
Suurimmat saaret
Kreikan 20 pinta-alaltaan suurinta saarta ovat:

Katso myös
Luettelo Argo-Saronisten saarten saariryhmän saarista
Luettelo Dodekanesian saariryhmän saarista
Luettelo Jooniansaarten saariryhmän saarista
Luettelo Kreetan saarista
Luettelo Kykladien saariryhmän saarista
Luettelo Pohjoisen Egean saarten saariryhmän saarista
Luettelo Pohjoisten Sporadien saariryhmän saarista
Lähteet

*
Muusa

Question: Mitä muusa tarkoittaa?


Muusat () eli runottaret olivat kreikkalaisessa mytologiassa taiteiden ja tieteiden jumalattaria. Muusa on nykyään taiteellisen innoituksen symbolihahmo.[1]
Hesiodoksen Jumalten synnyn mukaan muusat olivat ylijumala Zeuksen ja muistin jumalattaren Mnemosynen tyttäriä. Heidän johtajanaan toimi itse Apollon, Apollōn Mūsagetēs (Muusain Apollon).[1] Heidän syntymäpaikkansa oli Pierian lähde tai virta lähellä Olymposvuorta. Muusat olivat nymfejä, jotka elivät alkuaan vuorilla ja puroissa. Myöhemmin heidän asuinpaikkansa tarkentui Parnassos- ja Helikon-vuoriksi sekä Kastalian ja Hippokrenen lähteiksi.[1] Helikonin itäpuolella sijaitsi Muusien laakso, joka oli merkittävä muusille omistettu pyhäkköalue. Siellä vietettiin näiden kunniaksi Museia-juhlaa.
Muusien määräksi vakiintui yhdeksän. He olivat:
Kalliope – eeppisen runouden muusa, päämuusa
Euterpe – musiikin muusa
Kleio – historiankirjoituksen muusa
Erato – lyyrisen runouden muusa
Melpomene – tragedian muusa
Polyhymnia – pyhän runouden ja laulun muusa
Terpsikhore – tanssin muusa
Thaleia – komedian muusa
Urania – tähtitieteen muusa
Klassisissa kouluissa opeteltiin muusien nimet niiden alkutavuista muodostetun hokeman avulla: “Klio–Me–Ter–Thal/ Eu–Er–Ur–Po–Kal”.[1]
Lähteet


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Polynesia

Question: Mikä on Polynesian pinta-ala?


Polynesia (kreikan kielestä, "paljon saaria") on suuri saariryhmä keskisellä ja eteläisellä Tyynellämerellä.[1][2]
Maantieteellisesti Polynesia on kolmio, jonka kulmat ovat Havaiji, Uusi-Seelanti ja Pääsiäissaari. Muut merkittävät saaristot ovat Fidži, Samoa, Tonga, Cookinsaaret, Ranskan Polynesia ja Tuvalu.
Polynesian alkuperäiskansat puhuvat polynesialaisia kieliä. Kulttuurillisesti Polynesia jakautuu kahteen ryhmään, Itä- ja Länsi-Polynesiaan.
Länsi-Polynesian kulttuuriin ovat vaikuttaneet väenpaljous ja tarttuvat taudit. Siellä on voimakas avioliittoinstituutio ja voimakkaat perinteet oikeuden, kaupan ja rahatalouden suhteen. Länsi-Polynesia ulottuu lähes Japanista Indonesian kautta Marquesassaarille niitä lukuun ottamatta. Saarilla omaksuttiin kristinusko varsin helposti.
Marquesassaarten itäpuolella kulttuurit ovat mukautuneet eristykseen. Maanviljely, kalastus, sään ennustaminen, katamaraanien rakentaminen ja suunnistaminen merellä olivat erittäin kehittyneitä taitoja, sillä koko saaren väestö saattoi olla niistä riippuvainen. Monilla matalilla saarilla vallitsi nälänhädän uhka, jos hurrikaanien nostattama suolavesi myrkytti viljelykset. Silloin ei edes kalastus, joka oli pääasiallinen proteiinin lähde, auttanut kalorien menetyksessä. Varsinkin navigoijia kohdeltiin kuin päälliköitä.
Seuraavia saaria ja saariryhmiä on perinteisesti pidetty osana Polynesiaa[2]:
Itsenäiset valtiot

Epäitsenäiset alueet

Lähteet

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Viktoriaaninen muoti

Question: Miten Viktoriaaninen aikakausi vaikutti naisten pukeutumiseen?


Viktoriaaninen muoti viittaa 1800-luvun pukeutumis- ja sisustustyyliin, romanttiseen tyyliin. Tyyli on saanut nimensä Iso-Britannian kuningatar Viktorian mukaan.
Naisten viktoriaaniselle pukeutumistyylille tunnusomaista ovat pitkät hameet, krinoliini ja tyrnyyri, tiukat korsetit ja korkeat kaulukset. Pukeutuminen oli peittävää. Rusketusta vältettiin ja hienot naiset käyttivät hansikkaita sekä pitsisiä päivänvarjoja. Muoti vaihteli kuten tänäkin päivänä ja muutokset näkyivät siluetissa, hameen koossa ja muodossa, hihoissa, kaula-aukoissa, väreissä ja vyötärölinjassa. Siluettiin voitiin vaikuttaa korsetilla ja monenlaisilla korostavilla alusvaatteilla kuten krinoliinilla. Muotiin vaikuttivat myös teollisuuden edistysaskeleet, kuten tekstiiliteollisuuden kehittyminen ja valmistumistapojen muuttuminen nopeammiksi ja edullisemmiksi. Tärkeä keksintö oli ompelukone, joka yleistyi 1860-luvulla.[1] Ompelukoneen myötä vaatteet tietenkin halpenivat. Esimerkiksi 1870-luvulla muotivaatteet olivat erittäin monimutkaisia ja täynnä kankaisia koristeita, pitsiä ja laskoksia. Tämän on tulkittu johtuneen pitkälle siitä, että vaatteet oli helpompaa ommella täyteen koristusta, ja se tehtiin kun se oli mahdollista. Samoin krinoliini, jonka tarkoitus oli korvata kymmenet painavat alushameet, leveni lopulta käytännössä niin suureksi kuin se oli mahdollista tehdä ja hameista tuli valtavia.
Myös miesten pukeutuminen oli muodollisempaa kuin nykyisin. Ruumiillisen työn tekijöitä lukuun ottamatta miehen odotettiin käyttävät takkia, liiviä ja hattua, paitahihasillaan näyttäytyminen oli sopimatonta. Housujen vyötärö nousi navan korkeudelle asti. Vyön sijasta käytettiin olkaimia.[2]
Sisustuksessa vallitsevia olivat kertaustyylit, kuten uusrokokoo ja uusrenessanssi. Muodikas sisustus oli vaatetuksen tapaan raskasta ja koristeellista.

Surupukeutuminen
Viktoriaaniseen aikaan liittyy surupukeutuminen perheessä tai suvussa kuolleen henkilön muistoksi. Surupuvut olivat mustia ja sen ajan mittapuun mukaan yksinkertaisia ja naiset – varsinkin lesket – saattoivat käyttää suruhuntua. Miehet pukeutuivat arkisinkin tummaan, joten heidän surupukeutumisensa ei juuri eronnut tavallisesta. Suruajan pituus vaihteli surijan sukupuolen ja edesmenneen henkilön läheisyyden perusteella.[3] Kuningatar Viktoria pukeutui puolisonsa kuoleman jälkeen loppuelämänsä mustaan.[4]
Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Pukeutuminen
Luokka:Muodin historia
Westwood Studios

Question: Minä vuonna Westwood Studios kehitti Red Alert 2 pelin?



Westwood Studios oli videopelejä kehittävä yritys, jonka perustivat Brett Sperry ja Louis Castle vuonna .[1]
Yritys kehitti muun muassa suositut Command & Conquer -pelit ja on reaaliaikaisten strategiapelien pioneeri.[1]
Yrityksen varhaisia tunnettuja pelejä olivat BattleTech-sarjaan perustuvat pelit. Muita tunnettuja olivat Strategic Simulationsin julkaisema Eye of the Beholder -pelisarja. Dune 2 on usein mainittu ensimmäisenä reaaliaikaisena strategiapelinä, jota seurasi Westwoodin oma Command & Conquer-sarja.[1]
Electronic Arts osti pelistudion vuonna 1998, ja pelitalon toiminta lopetettiin maaliskuussa 2003. Yhtenä syynä lopettamiseen oli Westwoodin pelin Command & Conquer: Renegade huono myyntimenestys. Kun Electronic Arts lopetti Westwoodin, sen halukkaat työntekijät saivat siirtyä EA Los Angeles -studioon (tämä studio valmisti mm. Command & Conquer -sarjan kolmannen ja neljännen osan sekä Red Alert 3:n, mutta ei ole varmaa, aikooko EA Los Angeles jatkaa tulevissa C&C-sarjan peleissä). Kaikki Westwoodin työntekijät eivät siirtyneet EA Los Angelesiin, vaan osa työntekijöistä perusti pelitalon Petroglyph Games.
Westwoodin kehittämiä pelejä

Battletech: The Crescent Hawk's Inception
Blade Runner
Circuit's Edge
Command & Conquer -pelisarja
DragonStrike
Dune-pelisarja
Earth & Beyond
Eye of the Beholder -pelisarja
Lands of Lore -pelisarja
The Legend of Kyrandia -pelisarja
Nox
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Entiset yhdysvaltalaiset videopeliyritykset
Nancy

Question: Missä Nancy -kaupunki sijaitsee?


Nancy on Ranskan kunta ja kaupunki, joka sijaitsee Meurthe-et-Mosellen departementissa Koillis-Ranskassa. Se sijaitsee useiden kukkuloiden välissä metsäisellä tasangolla. Nancyssa on 105468[1] (2006) asukasta, mutta koko suur-Nancyn alueella asuu yhteensä noin 300000 ihmistä.
Paikalla ei ole juuri ollut asutusta ennen merovinki-aikaa 900-luvun lopulla. Kaupungin nimi on kelttiläistä alkuperää ja se muistuttaa gallialaista sanaa nant, joka tarkoittaa rämettä. Kaupungin perusti Gerhard Elsasslainen, ja siitä tuli Lothringenin herttuakunnan pääkaupunki 1000-luvulla. 
Kaupungissa sijaitsee myös arvostettu Ranskan valtiohallinnon eliittikoulun Institut d'études politiques Paris:n eurooppalainen kampus.
Urheilu
Nancyn alueella on yksi tärkeä jalkapallojoukkue AS Nancy, joka voitti Ligue 2:n vuonna 2006 ja nousi Ligue 1:een. Koripallossa kaupunkia edustaa SLUC Nancy, joka voitti Ranskan mestaruuden vuonna 2006.
Lähteet

Aiheesta muualla



Métropole du Grand Nancy.


Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Ranskassa
*
Polabi

Question: Milloin polabin kieli kuoli sukupuuttoon?


Polabi on 1700-luvulla sukupuuttoon kuollut slaavilainen kieli, jonka puhujat asuivat Keski-Euroopassa Elben (slaav. Labe), Oderin ja Itämeren välisellä alueella. Suurimman vaikutuksensa polabit saivat 800-luvulla.
Katso myös
Vendit
Sorbit
Sorbi


Luokka:Länsislaavilaiset kielet
Luokka:Euroopan kuolleet kielet
Aršakiani

Question: Kuinka kauan Khosroiani-dynastia hallitsi Iberiaa?

Iberian Arsakidit ( tai ) olivat samannimisen parthialaisen dynastian haara, joka hallitsi muinaista georgialaista Iberian kuningaskuntaa noin vuosina 189–284, kunnes Khosroiani-dynastia syrjäytti heidät. 
Historia
Kun Arsakidit olivat Vologases II:n (hallitsi 180–191) hahmossa lujittaneet otteensa Armenian kruunusta vuoteen 180 mennessä, he kykenivät levittämään valtansa myös Iberiaan. Keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan Armenian kuningas, jonka professori Cyril Toumanoff on päätellyt olevan Vologases II, auttoi Iberian kapinoivia aatelisia syrjäyttämään valtaistuimelta vaimonsa veljen Amazasp II:n, Parnavaziani-dynastian viimeisen hallitsijan, ja korvaamaan hänet pojallaan Rev I:llä. Rev I:n hallituskausi (189–216) aloitti arsakididynastian vallan Iberiassa.[1]
Vaikka Arsakidit olivat ottaneet hallintaansa kolme Kaukasuksen kuningaskuntaa – Armenian, Iberian ja Albanian – dynastian syrjäytti kotimaassaan vallasta vuonna 226 voimakkaampi ja dynaamisempi sassanididynastia, joka nousi Persian valtakunnan uudeksi hallitsijasuvuksi. Vaikka myöhemmät georgialaiset kronikat kertovatkin tästä vallanvaihdoksesta, niiden tiedot ovat täynnä anakronismeja ja puolilegendaarisia viittauksia, jotka eivät tuo ilmi lähes lainkaan yksityiskohtia iranilaisvallan uudesta noususta Aršakianien hallitsemassa Iberiassa. Tiedot ajasta ovat peräisin klassisen antiikin lähteistä ja sassanidien kaiverruksista.[1]
Korvaamalla heikon parthialaisen valtakunnan vahvalla keskusvaltiolla sassanidit muuttivat Roomaa tukevan Iberian poliittista suuntaa ja supistivat sen vasallivaltioksi. Sapor I (hallitsi 242–272) asetti vasallin, Amazasp III:n (hallitsi 260–265), Iberian valtaistuimelle, mahdollisesti Mirdat II:n kilpailijaksi tai antikuninkaaksi. Vuonna 284 kuningas Aspagur I:n kuoleman jälkeen Iberian aršakianivalta päättyi, ja sassanidit käyttivät hyväkseen Rooman valtakunnan sisällissotaa asettamalla oman ehdokkaansa, Khosroiani-dynastian Mirian III:n, Iberian valtiaaksi.[2][1]

Lähteet
Melikišvili, Giorgi et al. (1970), საქართველოს ისტორიის ნარკვევები (Tutkimuksia Georgian historiassa),  Tbilisi: Sabtšota Sakartvelo.
Viitteet

*
Arsakiani
Jason LaBarbera

Question: Milloin Ilja Bryzgalov aloitti ammattilais uransa?


Antonio Jason LaBarbera (s. 18. tammikuuta 1980 Burnaby, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkomaalivahti.
NHL-varaus
New York Rangers varasi LaBarberan NHL:ään varausnumerolla 66 vuoden 1998 varaustilaisuudessa.
NHL-ura
LaBarbera pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kaudella , ottelussa LaBarbera piti maalinsa puhtaana. Seuraavan kerran LaBarbera pelasi NHL:ssä vasta kaudella , jolloin hän torjui neljässä ottelussa Rangersin paidassa torjuntaprosentilla 82,4%.
Työsulkukauden 2004–2005 LaBarbera pelasi AHL:ssä Hartford Wolf Packissa, missä hän oli pelannut myös suuren osan ammattilaisuransa alkuvuosista. Kaudeksi  LaBarbera siirtyi Los Angeles Kingsiin. Kingsissä LaBarbera pelasi avauskaudellaan 29 ottelua, torjuntaprosentilla 90%, lisäksi hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua AHL-joukkue Manchester Monarchsissa. Seuraava kausi, 2006–2007 sujui LaBarberalta kokonaan AHL:ssä. LaBarbera pelasi upean AHL-kauden: 60 peliä, maalikeskiarvo 2,21 ja torjuntaprosentti 93,3%. Hän sai vuonna 2007 toisen kerran urallaan AHL:n parhaan maalivahdin palkinnon Aldege "Baz" Bastien Memorial Awardin (ensimmäinen kerta oli vuonna 2004, jolloin hän sai myös AHL:n arvokkaimman pelaajan palkinnon Les Cunningham Awardin). Upeat otteet AHL:ssä toivat paikan Kingsistä kaudeksi . LaBarbera oli joukkueen ykkösvahti, hän pelasi 45 ottelua, torjuntaprosentilla 91,0%. Kings jäi kuitenkin kauas pudotuspeliviivasta ja kausi päättyi runkosarjaan. Kauden  LaBarbera aloitti Kingsin ykkösenä, mutta nuoren Jonathan Quickin syrjäytettyä hänet, LaBarbera myytiin Vancouver Canucksiin, jossa hän ehti pelata vain yhdeksän ottelua. 
Kaudeksi  LaBarbera siirtyi Phoenix Coyotesiin, missä hän toimi Ilja Bryzgalovin kakkosvahtina kaudet 2009–2010 (torjuntaprosentti 92,8%) ja  (torjuntaprosentti 90,9%). Hän pelasi molemmilla kausilla 17 ottelua. Kaudeksi  Bryzgalov siirtyi Philadelphia Flyersiin, ja Mike Smith hankittiin Coyotesin uudeksi ykkösvahdiksi. LaBarbera oli jälleen joukkueen kakkosvahti, joskin vastuu lisääntyi edelliskausien 17 ottelusta 19 otteluun. LaBarbera torjui kaudella 2011–2012 Coyotesin maalilla kiekot 91,2 prosentin varmuudella. Työsulun lyhentämällä kaudella  hän pelasi 15 ottelua ja hänen torjuntaprosenttinsa oli 92,3.
Heinäkuussa 2013 LaBarbera siirtyi Edmonton Oilersiin ja saman vuoden joulukuussa Chicago Blackhawksiin. Heinäkuussa 2014 hän siirtyi Anaheim Ducksiin.	
Muuta
LaBarberalla ja hänen vaimollaan Kodettella on yhteinen vuonna 2009 syntynyt poika, Ryder.
Lähteet
 at 
 at 

Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit
Luokka:New York Rangersin varaamat pelaajat
Luokka:Vuonna 1980 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Bolševikit

Question: Keitä olivat Mensevikit?


Bolševikit (; voidaan kirjoittaa myös bolsevikit[1]) oli Vladimir Leninin johtama ryhmä Venäjän sosiaalidemokraattisessa työväenpuolueessa ja sittemmin oma puolueensa. Sosiaalidemokraattien toinen ryhmä tunnettiin nimellä menševikit. Sanat tulevat venäjän enemmistöä (bolšinstvo) ja vähemmistöä (menšinstvo) tarkoittavista sanoista.[2]
Kielitoimiston sanakirjan mukaan bolševismi oli kommunismin leniniläinen haara varsinkin Venäjällä 1900-luvun alussa.[3]
Sosiaalidemokraattinen puolue perustettiin 1898 Minskissä yhdistämään Venäjän vasemmistoryhmät. Toisessa puolue­kokouksessaan 1903 puolue jakautui kahteen kilpailevaan ryhmään. Leninin päämääränä oli kehittää puolueesta pienen vallankumouksellisen ryhmän puolue ja hän vastusti eurooppalaisten sosialististen puolueiden suuren jäsenmäärän mallia. Leninin ryhmä itse asiassa hävisi kiistan, mutta sen jäseniä nimitettiin bolševikeiksi, koska he olivat voittaneet äänestyksen Iskra-lehden toimittajakunnan kokoonpanosta. Ryhmien väliset todelliset voimasuhteet olivat varsinkin alkuun epäselvät, koska monet puolueen jäsenet eivät halunneet valita osapuolten välillä.
Bolševikit järjestivät Prahassa vuonna 1912 sosiaalidemokraattien puoluekonferenssin, jonne ei kutsuttu suurinta osaa mensevikeistä. Kokoukseen saapui lopulta 18 edustajaa, joista 16 oli bolševikkeja. Prahan konferenssi ilmoitti itsensä oikeutetuksi päättämään koko puolueen asioista ja se valitsi mm. uuden keskuskomitean. Huhtikuussa alkoi ilmestyä bolševikkien lehti Pravda.[4] Tästä lähtien ryhmä tunnettiin nimellä Venäjän sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (bolševikit).[5] Venäjän parlamentissa, valtioduumassa bolševikit muodostivat sosiaalidemokraateista erillisen ryhmänsä seuraavana vuonna.[6]
Virallisesti bolševikit erosivat sosiaalidemokraateista ja muodostivat oman puolueen helmikuun vallankumouksen jälkeen toukokuussa 1917.[7] Marraskuun 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeen bolševikit muuttivat maaliskuussa 1918 puolueen nimen muotoon Venäjän kommunistinen puolue (bolševikit)[8], jolloin myös puolueen jäseniä alettiin kutsua kommunisteiksi.
Alkuaikojen bolševikkeihin kuului paljon juutalaisia, joita oli noin 16% ja huomattavasti enemmän Venäjän tukemissa naapurivaltioiden kommunistisissa liikkeissä.[9]
Neuvostoliiton muodostamisen myötä nimeksi muuttui vuonna 1925 Yleisliittolainen kommunistinen puolue (bolševikit)[10] ja 1952 Neuvostoliiton kommunistinen puolue.
Katso myös
Venäjän sosiaalidemokraattinen työväenpuolue
Neuvostoliiton kommunistinen puolue
Lähteet

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Frozenbyte

Question: Milloin Frozenbyte perustettiin?


Frozenbyte on suomalainen vuonna 2002[1] perustettu itsenäinen videopelejä kehittävä yritys, joka toimii Helsingissä.[2] Frozenbyten ensimmäinen kaupallinen peli oli vuonna 2005 julkaistu Shadowgrounds. Frozenbyten kolmas peli, Trine, julkaistiin vuonna 2009 ja sen jatko-osa vuonna 2011. Trine-pelisarjan kolmas osa julkaistiin vuonna 2015.
Historia
Lauri Hyvärinen ja Juha Hiekkamäki perustivat Frozenbyten vuonna 2001 päästyään asepalveluksesta. Yritys toimi aluksi vapaaehtoistyöllä. Toiminnan muuttuessa hiljalleen ammattimaisemmaksi yritys sai paikan yrityshautomosta vuonna 2004. Ensimmäinen videopeli, Shadowgrounds, julkaistiin vuonna 2005 henkilökohtaisille tietokoneille – kaksi vuotta aikataulusta myöhässä[3]. Shadowgroundsin jälkeen Frozenbyte alkoi suunnitella isoa projektia, joka kuitenkin keskeytettiin rahoituksen puutteessa 2008.[4] Myöhemmin Frozenbyte julkisti Jack Claw -nimisen projektin lähdekoodin yhteisön käyttöön.[5] Jack Claw'n suunnittelun yhteydessä Frozenbyte kehitti Shadowgroundsille spin-off-pelin Shadowgrounds Survivor, joka julkaistiin 2007.[4]
Syyskuussa 2008 Frozenbyte solmi levityssopimuksen ranskalaisen Nobilis Groupin kanssa.[4] Jack Claw -projektin kariutuessa yritys laittoi voimavaransa erään tiimiläisen harrastusprojektina aloittamaan fantasiaseikkailuun, joka sai nimen Trine.[6] Peliltä vaadittiin menestystä, sillä muuten Frozenbyte olisi todennäköisesti mennyt konkurssiin velkojensa takia.[3] Trine julkaistiin 2009 PC:lle ja PlayStation Networkissa, ja se sai hyvän vastaanoton.[7] Frozenbyte on itse kehittänyt pelikehitystyökalunsa, ja yritys on itse tehnyt versioinnit Trine-pelisarjasta kahdeksalle eri alustalle.[8]
Trine ja sen jatko-osa Trine 2 olivat myyneet yhteensä yli 7 miljoonaa kappaletta vuoden 2014 loppuun mennessä.[9]
Trine 3 julkaistiin Steam-palvelun Early Access -valikoimassa huhtikuussa 2015[10], ja virallisesti saman vuoden elokuussa. Peli sai ristiriitaisen vastaanoton, ja erityisesti sen lyhyyttä ja eräitä pelimekaniikan uudistuksia moitittiin. Frozenbyte kertoi pelin lyhyyden syyksi rahapulan, sillä pelin kehitys oli maksanut jo tuplasti enemmän kuin sarjan toisen osan. Vastaanoton takia pelisarjan jatkosta ei ollut varmuutta[11] kunnes lokakuussa 2018 varmistui, että jatko-osa Trine 4 on kehitteillä ja alustavan tiedon mukaan julkaistaan vuoden 2019 aikana.[12]
Joulukuussa 2015 Frozenbyte julkisti kehityksessä olevan Shadwen-hiiviskelypelin, joka sijoittuu keskiaikaiseen pelimaailmaan.[13] Peli julkaistiin toukokuussa 2016, ja se sai kriitikoilta huonon vastaanoton.[14]
Tammikuussa 2017 Has-Been Heroes julkistettiin seuraavaksi peliksi.[15] Peli on julkaistu 28.3.2017 Nintendo Switch, PlayStation 4, Xbox One ja Windows -alustoille.[15][16][17]
Frozenbyten peli Nine Parchments on julkaistu vuonna 2017 Nintendo Switch ja Windows -alustoille.[18]
Pelit

Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Suomalaiset videopeliyritykset
Karotenoidit

Question: Mitä karotenoidit ovat?


Karotenoidit (latinan sanasta carota ’porkkana’) ovat luonnollisia pigmenttejä, joita esiintyy kasvien ja muiden yhteyttävien eliöiden viherhiukkasissa. Ne ovat väriltään keltaisia, oransseja tai punaisia, koska ne absorboivat enimmäkseen sinistä ja vihreää valoa aallonpituusalueella 450–550 nm. Ne osallistuvat yhteyttämiseen ja suojaavat eliötä auringon ultraviolettisäteilyltä. Karotenoidit jaetaan kahteen ryhmään: hapettomiin karoteeneihin ja hapellisiin ksantofylleihin. Yhteensä niitä on useita satoja erilaisia. 
Ruska syntyy, kun lehtivihreä häviää syksyllä ja sen peitossa olleet keltaiset ja punaiset karotenoidit tulevat näkyviin.
Karotenoidit ihmisen ravinnossa
Kaikki luonnossa esiintyvät karotenoidit ovat lähtöisin kasveista tai muista yhteyttävistä eliöistä, kuten levistä tai bakteereista. Ihminen voi saada niitä ravinnossaan kuitenkin myös eläinkunnan tuotteista. Karotenoideista beeta-, alfa-, ja gammakaroteeni sekä beetakryptoksantiini muuttuvat ihmisten ja eläinten elimistössä A-vitamiiniksi. Nämä sekä monet muut karotenoidit toimivat antioksidantteina. Runsaasti karotenoideja sisältävän ruokavalion on havaittu nostavan immuniteettia ja ehkäisevän masennusta[1]. Tunnetuin karotenoidien lähde on porkkana (beetakaroteeni). Hyviä lähteitä ovat myös tomaatti (lykopeeni), paprika, persikka, mansikat sekä pinaatti (luteiini). Karotenoideihin kuuluvaa beetakaroteenia käytetään elintarvikkeiden lisäaineena E-koodilla E 160a.
Lähteet

Aiheesta muualla


 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Kasvifysiologia
Luokka:Elintarvikelisäaineet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelo Yhdysvaltain presidenteistä

Question: Kuinka mones Yhdysvaltain varapresidentti Dick Cheney oli?


Yhdysvaltain presidentti on Yhdysvaltain valtion ja hallituksen päämies. Presidentti johtaa liittovaltion toimeenpanevaa elintä ja on asevoimien ylipäällikkö. Presidentti valitaan epäsuorasti neljävuotiselle virkakaudelle kansanäänestyksellä valitsijamieskokouksen kautta. Vuodesta 1951 alkaen presidentin toimikausien maksimimäärä rajoitettiin kahteen kauteen.[1]
Tähän luetteloon on otettu ne henkilöt, jotka vannoivat Yhdysvaltain presidentin valan sen jälkeen kun Yhdysvaltain perustuslaki ratifioitiin vuonna 1789. Yhdysvaltain johtajista ennen ratifiointia katso siirtokuntien kongressin presidentti. Luetteloon ei ole otettu perustuslain 25. lisäyksen mukaan toimea hoitaneita väliaikaisia presidenttejä.
Viimeiset numerot osoittavat kausia, joiden ajan presidentti oli vallassa. Esimerkiksi George Washington oli toimessaan kaksi perättäistä kautta ja hänet lasketaan ensimmäiseksi presidentiksi (ei ensimmäiseksi ja toiseksi). Gerald Ford nousi presidentiksi sen jälkeen, kun Richard Nixon oli eronnut, ja toimi presidenttinä loput Nixonin toisesta kaudesta. Grover Cleveland taas oli virassa kaksi kautta, jotka eivät olleet peräkkäisiä, joten hänet lasketaan sekä 22. että 24. presidentiksi. Sen vuoksi luettelossa on 45 ”presidenttiyttä” mutta vain 44 henkilöä.
Presidentit


Katso myös
Luettelo Yhdysvaltain presidenteistä eliniän mukaan
Lähteet
CS1 maint: unrecognized language (link)
CS1 maint: unrecognized language (link)
CS1 maint: unrecognized language (link)
Viitteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.


Presidentit
*
Yhdysvaltain presidentit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:99.3 Yhteiskuntaelämän edustajat
Yukon

Question: Milloin ns. Klondyken kultaryntäys oli?


Yukon on Kanadan luoteisin territorio. Sen asukasluku vuonna 2016 oli 35874.
Maantiede
Yukonia rajaavat idässä Luoteisterritoriot, lännessä Alaska, ja etelässä Brittiläinen Kolumbia. Yukonilla on hieman merirajaa Pohjoiseen jäämereen. Suurin osa Yukonista sijaitsee pohjoisen napapiirin eteläpuolella. Yukon-joki virtaa Yukonista Alaskaan. Alueella kasvaa pääasiassa havupuita. Kanadan korkein vuori Mount Logan (5959 metriä) sijaitsee Yukonissa.
Ilmasto
Pääkaupunki Whitehorsen keskilämpötila on tammikuussa −18,7 celsiusastetta ja heinäkuussa +14 celsiusastetta. Pohjoisemmassa Dawson Cityssä on tammikuussa −30,7 astetta ja heinäkuussa +15,6 astetta. Vuosittainen sademäärä Whitehorsessa on 269 millimetriä ja Dawson Cityssä 183 millimetriä.[1]
Historia
Yukonin nimi tulee alueen pääjoen Yukonin paikallisesta nimestä ”Yu-kun-ah”. Yukon irrotettiin Luoteisterritorioista omaksi territoriokseen vuonna 1898. Kolme vuotta aiemmin se oli luotu Luoteisterritorioiden piiriksi. Yukonissa koettiin Klondiken kultaryntäys 1890-luvun lopulla, jolloin sen väkiluku nousi 40000:een. Kultaryntäyksen seurauksena alueelle luotiin hallintorakenteet.[1]
Yukonin pääkaupunki siirrettiin vuonna 1953 Dawson Citystä etelämmäs Whitehorseen, jonne talouselämä oli keskittynyt. Vuonna 2003 Yukonin itsehallintoa vahvistettiin ja samalla sen nimi lyhennettiin Yukonin territoriosta (Yukon Territory) Yukoniksi.[1]
Asukkaat
Yukonissa on yksi suurempi kaupunki (city), kolme pienempää kaupunkia (town), neljä kylää (village), kaksi pikkukylää (hamlet), 13 erillistä yhteisöä (unincorporated community) ja kahdeksan maaseutuyhteisöä. Suurimmat asutuskeskukset asukaslukuineen ovat pääkaupunki Whitehorse (25085), Dawson City (1375), Watson Lake (790), Haines Junction (613) ja Carmacks (493).[1][2]
Yukonin väkiluku vuoden 2011 väestönlaskennassa oli 33897.[3] Sen väkiluku kasvoi edeltävän viiden vuoden aikana 11,6 prosenttia, enemmän kuin yhdessäkään toisessa Kanadan provinssissa tai territoriossa. Vuonna 2016 Yukonissa asui 35874 ihmistä, 5,8 prosenttia vuotta 2011 enemmän.[4] BKT per asukas vuonna 2014 oli 70370 Kanadan dollaria. Elinajanodote vuosina 2009–2011 oli naisilla 79,6 vuotta ja miehillä 75,2 vuotta. Imeväiskuolleisuus oli 2,2/1000.[1]
Useimmat Yukonin alkuasukkaat ovat athabascoja.[1]
Politiikka
Paikallisvaaleissa vuonna 2016 Liberal Party sai 11 paikkaa 19:stä, Yukon Party kuusi paikkaa ja New Democratic Party kaksi paikkaa. Pääministeri on liberaalien Sandy Silver. Liittovaltiota territoriossa edustaa komissaari Angélique Bernard.[1][5][6]
Talous
Yukonin tärkeimmät mineraalit ovat kulta ja hopea. Vuonna 2006 Yukonissa oli 148 maatilaa. Villieläinten turkikset ovat tärkeä elinkeino maaseudun ja syrjäseutujen asukkaille. Joista pyydystetään lohta, harmaanieriää ja siikaa. Yukonissa kävi vuonna 2006 noin 400000 turistia, ja turismi on suurin työllistäjä yksityisellä sektorilla.[1]
Liikenne
Yukonia yhdistää ympäröiviin alueisiin valtatie ja rautatie. Whitehorsen lentokentän läpi kulkee vuosittain noin 230000 matkustajaa.[1]
Lähteet



*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vientiane

Question: Onko Vientiane Laosin pääkaupunki?


Vientiane () on Laosin pääkaupunki. Sen arvioitu asukasluku vuonna 2005 oli 287000.[1] Kaupungin nimen translitterointi Vientiane on ranskalaista alkuperää. Toinen yleinen, alkukielistä ääntämystä paremmin vastaava translitteroitu muoto on Viangchan. Nimi tarkoittaa 'kuun kaupunkia'.
Vientiane sijaitsee Mekongjoen mutkassa lähellä Thaimaan rajaa. Lähin maayhteys Thaimaan puolelle on 25 kilometrin päässä sijaitseva Nong Khai, jonne on pääsy Mekongjoen ylittävää siltaa, Thai-Lao Friendship Bridgeä (saphaan mittaphaap), pitkin.
Historia
Nykyisen kaupungin alueella oli aluksi khmer-kansan kylä ja sen keskuksena hindutemppeli. Lao- ja thai-kansat levittäytyivät alueelle 1000- ja 1100-luvuilla ja saivat siellä ylivallan. Burmalaiset ja kiinalaiset ryöstivät ja miehittivät aluetta toistuvasti. Kaupunki on perustettu 1200-luvulla[2], ja kuningas Setthathirath teki siitä Lan Xangin pääkaupungin vuonna 1560. Tällöin alue buddhalaistui. Laos jakautui vuonna 1707 kolmeksi eri kuningaskunnaksi. Thaimaan armeija ryösti Vientianen vuonna 1778 ja kuljetti sen smaragdibuddhan omalle puolelleen.[3] Vuonna 1779 Thaimaa valtasi koko Laosin kenraali Phraya Chakrin johdolla ja teki siitä alusmaansa. Kun Vientianen alue yritti vuosina 1827–1828 kapinaa, sen väestö karkotettiin pois ja tilalle muutti thaikansaa. Kaupunki tuhoutui lähes kokonaan tämän kapinan aikana vuonna 1827.[4]
Laos päätyi Ranskan vallan alaiseksi vuonna 1893 ja Vientianesta tuli siirtomaan pääkaupunki.[4] Ranskalaisajan vaikutteet näkyvät nykyisinkin kaupungin arkkitehtuurissa ja ruokakulttuurissa.[5]
Liikenne


Vientianessa on Wattayn kansainvälinen lentoasema, josta on säännöllisiä lentoja Bangkokiin, Thaimaahan, Vietnamiin, Kambodžaan ja Kiinaan.[7]
Nähtävyyksiä
Pha That Luangin stupa vuodelta 1566.
Patuxai - itsenäisyyden ja ranskalaisia vallanpitäjiä vastaan käydyn vapaustaistelun muistomerkki 1960-luvulta
Wat Xieng Khouang -puisto ja sen buddhalaiset ja hindulaiset rakennelmat
Wat Sisaket - vanha buddhalaistemppeli[5]
Lähteet

Aiheesta muualla


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Topografia

Question: Mitä tarkoittaa Topografia?


Topografia tarkoittaa maan pinnanmuotojen yksityiskohtaista kuvaamista.[1] Muodot esitetään yleensä kartalla korkeuskäyrien avulla, joskus myös varjostamalla tai värittämällä eri korkeudella olevat alueet eri väreillä.[2] Topografiaan voidaan liittää myös maanpinnan laatu (metsää vai peltoa); jos halutaan rajoittua pelkästään korkeussuhteiden kuvaamiseen, tätä voidaan kutsua orografiaksi.
Topografiasta saadaan tietoa joko paikan päällä korkeusmittarilla ja takymetrillä tai nykyisin yhä useammin GPS-laitteistolla, tai sitten kaukokartoituksen keinoin. 
Katso myös
Maisemamaalauksen sanastoa
Lähteet


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Westwood Studios

Question: Missä Westwood Studios perustettiin?



Westwood Studios oli videopelejä kehittävä yritys, jonka perustivat Brett Sperry ja Louis Castle vuonna .[1]
Yritys kehitti muun muassa suositut Command & Conquer -pelit ja on reaaliaikaisten strategiapelien pioneeri.[1]
Yrityksen varhaisia tunnettuja pelejä olivat BattleTech-sarjaan perustuvat pelit. Muita tunnettuja olivat Strategic Simulationsin julkaisema Eye of the Beholder -pelisarja. Dune 2 on usein mainittu ensimmäisenä reaaliaikaisena strategiapelinä, jota seurasi Westwoodin oma Command & Conquer-sarja.[1]
Electronic Arts osti pelistudion vuonna 1998, ja pelitalon toiminta lopetettiin maaliskuussa 2003. Yhtenä syynä lopettamiseen oli Westwoodin pelin Command & Conquer: Renegade huono myyntimenestys. Kun Electronic Arts lopetti Westwoodin, sen halukkaat työntekijät saivat siirtyä EA Los Angeles -studioon (tämä studio valmisti mm. Command & Conquer -sarjan kolmannen ja neljännen osan sekä Red Alert 3:n, mutta ei ole varmaa, aikooko EA Los Angeles jatkaa tulevissa C&C-sarjan peleissä). Kaikki Westwoodin työntekijät eivät siirtyneet EA Los Angelesiin, vaan osa työntekijöistä perusti pelitalon Petroglyph Games.
Westwoodin kehittämiä pelejä

Battletech: The Crescent Hawk's Inception
Blade Runner
Circuit's Edge
Command & Conquer -pelisarja
DragonStrike
Dune-pelisarja
Earth & Beyond
Eye of the Beholder -pelisarja
Lands of Lore -pelisarja
The Legend of Kyrandia -pelisarja
Nox
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Entiset yhdysvaltalaiset videopeliyritykset
LudoCraft

Question: Kuka omistaa Dragonfly-yhtiön?




LudoCraft Oy on vuonna 2006 perustettu ohjelmistoja suunnitteleva ja valmistava yritys. Yhtiö toimi Oulun yliopiston Tietojenkäsittelytieteiden laitoksen pelitutkimusyksikkönä vuodet 1994 - 2006 loppuun saakka kunnes se muutettiin osakeyhtiöksi.[1]
Kokeellisena tutkimusyksikkönä LudoCraft tuli tunnetuksi AirBuccaneers-modistaan, jossa merirosvolaivojen kaltaiset kuumailmapallot ottavat yhteen muinaissuomalaisessa miljöössä. Modi valittiin kolmanneksi parhaaksi peliksi kansainvälisessä Make Something Unreal -kilpailussa vuonna 2005; saman kilpailun oppilaitossarjassa se valittiin toiselle sijalle.[2] Vuonna 2006 LudoCraft pääsi surrealistisella Dragonfly Variations -modillaan Independent Games Festivaalin pelimodauskilpailun viiden finalistin joukkoon ja vuonna 2007 se voitti Spawns of Deflebub -modillaan festivaalin Best Other Mod -kategorian.[3][4]
Tunnettuja LudoCraftin pelejä ja modeja
AirBuccaneers (2004)

AirBuccaneerissa tykeillä ja miinoilla varustettujen kuumailmapallojen kanssa lentävät muinaissuomalaiset talonpojat ottavat metsärosvojen kanssa yhteen. Modin miljöö perustuu suomalaiseen mytologiaan ja nimistöön. Pelaaminen perustuu kahteen joukkueeseen, joista molemmilla voi olla useampi pallo ja niissä usean henkilön muodostama miehistö. Kapteenin lisäksi miehistönä pallossa voi olla tykin lataaja, suuntaaja, laukaisija sekä useita puolustajia ja tähystäjiä. Päämääränä on pudottaa vastustajan kuumailmapallot.[5]
AirBuccaneers julkaistiin Windowsille Steam-palvelussa joulukuussa 2012.[6][7] Peli laitettiin ilmaisjakeluun joulukuussa 2014.[8]
PC Gamer antoi pelille arvosanan 80/100[9] ja IGN 7,5/10.[10]
Snellman-peli (2006)
Snellman-peli on vuoteen 1822 sijoittuva, Oulun keskustan ja triviaalikoulut sisältävä virtuaaliympäristö, jossa pelaaja asettuu nuoren J. V. Snellmanin rooliin. Pelin kohderyhmänä on 7–15-vuotiaat nuoret, ja sen on tarkoitus toimia historiallisena oppimisympäristönä, jonka avulla välitetään tietoa J. V. Snellmanista. Peli oli osa J. V. Snellman 200 vuotta -juhlahanketta.[11]
Dragonfly Variations (2006)

Dragonfly Variations on surrealistinen Unreal Tournament 2004 -modi, jossa sudenkorennot ottavat yhteen sirkkojen kanssa. Peli on parhaimmillaan 6–12 pelaajan ryhmässä pelattuna, ja se perustuu taktikointiin, jossa yritetään saada omat ja vastustajan pelaajat liikkumaan itselle parhaisiin paikkoihin.[12][13]
Spawns of Deflebub (2006)
Spawns of Deflebub on Unreal Tournament 2004 -moninpelimodi, joka yhdistää elementtejä polttopallosta, flipperistä, biljardista ja Cthulhu-satiirista. Pelaajalle haaste tulee kyvystä hahmottaa oikeita kulmia nopeasti, liikkua strategisesti oikeisiin paikkoihin ja toiminnan ajoituksesta.[14][15]
Iron Sky
Ludocraft tekee pelin elokuvasta Iron Sky yhdessä Igiosin kanssa.[16]
Lähteet

Aiheesta muualla

Gamasutra, 26.1.2007 ,  (haastattelu)
eFinland, 23.3.2005, 
Blankki, 20.2.2004, sivu 7,  (pdf)

Luokka:Oulun yliopisto
Luokka:Suomalaiset videopeliyritykset
Luokka:Verkkomoninpelit
Ekseema

Question: Mitä ekseema tarkoittaa?




Ekseema on yhteisnimi ryhmälle tulehduksellisia ihosairauksia,[1] joilla on samankaltainen ulkonäkö. Keskeinen oire on kutina.
Ekseemat
Ekseemat jaetaan karkeasti kahteen muotoon: akuuttiin ja krooniseen. Ekseema voi kuitenkin käydä läpi sekä akuutteja että kroonisia vaiheita säännöllisesti toistuen.
Akuutti ekseema
Punoittava iho
Pieniä, kirkkaita vesikelloja tai vetistystä
Haavaisen, verestävän näköinen
Koepalassa orvaskeden tulehdussolujen kertymää ja marraskeden solujen välitilan nestekertymiä
Krooninen ekseema
Kuiva, hilseilevä, halkeileva, paksuuntunut iho
Joskus myös punoittava
Mikroskoopissa hilse näkyy epäkypsinä pintasoluina
Ekseemataudit
Ekseemataudeilla on useita eri nimiä. Nimi on yleensä vain ekseemaa kuvaava, eikä kerro sen syystä tai synnystä mitään. Ekseemataudin syy on harvoin edes tiedossa. Vielä ei ole selvitetty taudin lähtökohtia, mutta ekseemat voidaan jakaa karkeasti kahteen pääryhmään: sisäsyntyisiin ja ulkosyntyisiin ekseemoihin.
Sisäsyntyiset ekseemat
Atooppinen ekseema
Seborrooinen ekseema eli taliköhnä
Lanttiekseema eli nummulaariekseema
Staasiekseema
Ulkosyntyiset ekseemat
Kosketusekseema, allerginen
Kosketusekseema, toksinen
Aurinkoekseema
Infektioekseema
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Ihotaudit
Luokka:Ihon oireet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit