khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Nefertiti

Question: Kuka Nefertiti oli?



Nefertiti, myöhemmin Neferneferuaten-Nefertiti (1300-luku eaa[1]) oli Egyptin kuningatar, faarao Amenhotep IV:n (Amenofis IV:n) myöhemmin Akhenaten (Ekhnatonin) päävaimo ja faarao Tutankhamonin anoppi. Hänen nimensä tarkoittaa "kauneus on saapunut". Koska Nefertitillä oli vaalea iho ja sirot piirteet, egyptologit ovat arvelleet, että Nefertiti voisi olla vierasmaalaista syntyperää. Nimi on joillekin tutkijoille riittänyt todisteeksi vierasmaalaisuudesta. Nefertitin tiedetään olleen kuulu kauneudestaan.[2]

Hiukan ennen Akhenatenin hallituskauden loppua Neferneferuaten-Nefertiti "katoaa" ja hänen tilalleen ilmestyy Ankhkheperura-Neferneferuaten nimellä tunnettu sijaishallitsija. Nimien samankaltaisuus viittaa siihen, että Nefertiti muutti nimensä siirtyessään kuningattaresta sijaishallitsijaksi. Akhenatenin kuoltua Ankhkheperura-Neferneferuaten muutti nimensä Ankhkheperura-Smenkaraksi, (myös Semenekhkare) kun hänestä tuli Akhenatenin seuraaja. Nefertiti ja Smenkara ovat siis mahdollisesti sama henkilö.[3]
Muumio
Brittiläinen egyptologi Joann Fletcher uskoo löytäneensä ja tunnistaneensa Nefertitin muumion, mutta hänen teoriansa on kohdannut laajaa vastustusta. Ennen Fletcherin tutkimuksia Egyptin museoviraston johtaja Zahi Hawass röntgenkuvasi yhdessä Kent Weeksin kanssa kyseistä muumiota, ja he totesivat sen olevan noin 16-vuotiaana kuollut tyttö, kun taas Nefertitin olisi pitänyt olla yli 30-vuotias. Useat egyptologit pitävät Fletcherin tutkimuksia epätieteellisinä, ja yleisesti katsotaan, ettei Nefertitin muumiota ole vielä löydetty.[4]
Veistos
Nefertitistä valmistunut veistos, rintakuva, on sijoitettuna Berliinin Museosaarelle egyptiläisen taiteen kokoelmaan Neues Museumiin. Veistos on muinaisen Egyptin taiteen jäljennetyin teos. Rintakuvan on luultavasti veistänyt kuvanveistäjä Thutmosis, jonka työpajasta veistos löytyi.[4] Veistoksesta on uusien kuvantamismenetelmien avulla löydetty kipsipinnan alta toiset, kiviset kasvot. Veistoksen löysi vuonna 1912 egyptologi Ludwig Borchardt. Veistos siirrettiin Museosaaren Vanhasta museosta Uuteen museoon rakennustöiden valmistuttua 2009.[5][6]
Sveitsiläinen taidehistorioitsija Henri Stierlin on väittänyt veistosta väärennetyksi ja esittänyt, että se olisi tehty 1912 mutta että sitä ei alkujaan olisi ollut tarkoitettu väärennökseksi. Stierlinin mukaan Borckhardt olisi tehnyt sen esitelläkseen siinä egyptiläisiä koruja, mutta kun arvovaltaiset vieraat olivat ihastelleet sitä aitona, Borckhardt ei olisi halunnut nolata heitä.[7] Berliinin egyptiläisen museon (Neues Museumissa) johtaja Dietrich Wildung on kuitenkin torjunut väitteen.[8]
Egypti on tammikuussa 2011 esittänyt Saksalle virallisen palauttamisvaatimuksen. Egyptin mukaan veistos vietiin maasta vuonna 1912 väärennetyillä asiakirjoilla.[9]

Nefertitin veistos
Veistos edestä
Veistos sivulta
Veistos takaa

Lähteet
Kyllikki Laakso: Historia s. 518, Pikku  jättiläinen, WSOY 1986, ISBN 951-0-12416-8
Viitteet


Luokka:Egyptin kuningattaret
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Ennen ajanlaskumme alkua syntyneet
Luokka:Ennen ajanlaskumme alkua kuolleet
Shiva

Question: Mistä hindulainen jumala Shiva on tunnettu?




Shiva (usein Šiva, devanagari: शिव, IAST: Śiva) on hindulaisuuden jumaluuden kolmiopin luova ja tuhoava jumala (Brahma on luojajumala, Vishnu ylläpitävä). Shivaa palvoo hindulaisuuden shaivistinen suuntaus.
Shivaa kuvataan monissa hahmoissa, mutta usein häntä palvotaan abstraktissa muodossa: palvonnan kohteena on linga, kivipaaden esittämä fallossymboli, joka seisoo yonin, feminiinisen periaatteen (eli voiman), päällä.
Shivan tunnusmerkit
Shivan tärkein tunnusesine on kolmikärki, joka edustaa kolmea olemisen tasoa ja kolminaisuusjumalia Brahmaa, Vishnua sekä Rudraa (joka usein hieman harhaanjohtavasti samaistetaan myös suoraan Shivaan). Shivalla on myös usein askeettinuttura ja sininen kaula, ja hänen seurassaan on härkä. Shiva pitelee usein kapeaa rumpua, joka edustaa rytmin ja tanssin lisäksi maailman luomista ja on taiteellisuuden vertauskuva. Shiva kuvataan usein tanssivana, ja häntä pidetäänkin kosmisen tanssin tai joogan herrana. Yksi Shivan muodoista on jumala, joka on puoleksi mies ja puoleksi nainen. 
Shiva on kaikkien (jumal)ilmentymien taustalla – puhdas tietoisuus, joka suuntautuu joko "ulospäin" tai "sisäänpäin". Tästä syystä hänet kuvataan "kolmas silmä" puoliksi suljettuna, sillä kun hän avaa sen, maailmankaikkeus tuhoutuu. Tarinan mukaan Shivan puoliso Parvati hiipi salaa Shivan selän taakse ja laittoi kätensä tämän silmien eteen. Maan päälle levisi pimeys kun jumala oli sulkenut silmänsä. Siksi Shivan otsasta leimahti liekki, jonka takaa paljastui kolmas silmä. Kolmas silmä toi valon takaisin maan päälle.
Shivan puoliso
Shivan puoliso ja hänen feminiininen energiansa on Parvati, jonka pahaa vastaan sotiva muoto on nimeltään Durga. Durgan suusta syntynyt raivoisa ilmenemismuoto on Kali, joka edustaa kaikkeuden voimaa vapautettuna täydessä voimassaan valmiina tappamaan kaiken tietämättömyyden. Shivan ja Parvatin poika on tunnettu elefantinpäinen Ganesha.
Shivan inkarnaatiot

Sanotaan että Shiva ei inkarnoidu avataaraksi, koska hän on kaiken tuolla puolen. Sen sijaan hänen feminiininen puolensa tai periaatteensa inkarnoituu esimerkiksi Devin muodossa. Vishnun inkarnaatio Rama puolestaan palvoi Shivaa.
Shiva on sekä luoja, ylläpitäjä että tuhoaja. Shaivismin mukaan kaikki hindujen jumalat ja jumalattaret ovat osa Shivaa. Shivalla on viisi roolia:
luoja
säilyttäjä
pahan tuhoaja
syntien karkottaja
siunaaja
Näistä siunaajan rooli katsotaan merkityksellisimmäksi.
Κatso myös
Parvati
Ganesha
Kartikeya
Hindulaisuuden pyhä perhe
Lähteet

Citation error, replace with{{cite book| author = Lal, Vinay| title = Hindulaisuus vasta-alkaville ja edistyville| location = Helsinki| publisher = Jalava| year = 2006| version = (Introducing hinduism: A graphic guide, 2005.) Kuvittanut Borin Van Loon. Toimittanut Richard Appignanesi. Suomennos: Virpi Hämeen-Anttila| id = ISBN 951-887-367-4}}


Luokka:Hindulaiset jumalat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Riskiaversio

Question: Miten odotetun hyödyn teoria määritellään?


Riskiaversio on taloustieteessä, rahoituksessa ja psykologiassa käytettävä käsite, joka kuvaa ihmisten tai sijoittajien käyttäytymistä epävarmuutta sisältävissä tilanteissa. Riskiaversio tarkoittaa henkilön haluttomuutta hyväksyä epävarmuutta sisältävä sopimus sellaisen varman sopimuksen sijaan, missä on odotusarvoisesti alhaisempi palkkio. Riskiaversiolle on kehitetty erilaisia mittoja, jotka kuvaavat riskin kaihtamisen astetta. Tyypillisesti ihmisten ajatellaan olevan keskimäärin riskiaversiivisia.
Jos henkilölle tarjotaan vaihtoehtoisesti joko varmaa 50euron tuloa tai arpajaisia, joissa voi voittaa 50 prosentin todennäköisyydellä 100euroa, hän on riskiaversiivinen, jos hän pitää alle 50 euron varmaa tuloa parempana kuin arpajaisia. Jos henkilö on indifferentti, hän on riskineutraali. Riskihakuinen henkilö taas haluaisi saada yli 50euroa, jotta valitsisi varman tulon. 50 prosentin varmuudella odotetun 100 euron tulon ja varman 50 euron tulon erotusta kutsutaan riskipreemioksi.
Riskiaversion mittoja
Taloustieteessä riskiaversiota voidaan mitata odotetun hyödyn avulla. Mitä jyrkempi on odotetun hyödyn funktion 



u
(
c
)


{\displaystyle u(c)}

 kaarevuus, sitä suurempi on kuluttajan riskiaversiivisuus. Koska hyötyfunktioille voidaan tehdä monotonisesti kasvava muunnos, ne eivät ole yksiselitteisesti määriteltyjä, minkä takia riskiaversiolle tarvitaan yksiselitteinen mitta.
Absoluuttisen riskiaversion kerroin on Kenneth Arrow’n ja John W. Prattin kehittämä mitta, joka on määritelty:





r

u


(
c
)
=
−




u
″

(
c
)



u
′

(
c
)





{\displaystyle r_{u}(c)=-{\frac {u''(c)}{u'(c)}}}

.
Vakioisesta absoluuttisesta riskiaversiosta käytetään usein lyhennettä CARA ().
Relatiivisen riskiaversion kerroin on samojen taloustieteilijöiden kehittämä toinen mitta. Se on määritelty:





R

u


(
c
)
=
c

r

u


(
c
)
=



−
c

u
″

(
c
)



u
′

(
c
)





{\displaystyle R_{u}(c)=cr_{u}(c)={\frac {-cu''(c)}{u'(c)}}}

.
Siihen liittyy vastaavasti vakioisesta relatiivisesta riskiaversiosta käytetty lyhenne CRRA (). Relatiivisen riskiaversion etuna on, että se on toimiva mitta, vaikka henkilön riskiaversio jollakin tulolla 



c


{\displaystyle c}

 muuttuisi riskiä kaihtavasta riskihakuiseksi.
Laajennuksia
Taloustieteen malleissa oletetaan usein vakioinen relatiivinen riskiaversiivisuus (CRRA). Erityisesti käyttäytymistaloustieteilijät, kuten Berkeleyn professori Matthew Rabin, ovat kritisoineet tätä lähestymistapaa.
Psykologi Daniel Kahneman ja kognitiotieteilijä Amos Tversky ovat kehittäneet behavioristisessa rahoitusteoriassa tunnetun lottoteorian, joka kuvaa, kuinka ihmiset suhtautuvat voittoihin ja tappioihin. Teorian tavoitteena on ihmisten havaitun riskiaversiivisuuden selittäminen paremmin kuin odotetun hyödyn teorian avulla.
Katso myös
Uhkapeliriippuvuus
Prosessiteoriat
Luokka:Mikrotaloustiede
Luokka:Päätöksenteko
Luokka:Taloustieteen käsitteet
Parsek

Question: Mitä parsek tarkoittaa?



Parsek (tunnus pc[1]) eli parallaksisekunti on tähtitieteessä käytetty matkan mittayksikkö.
Parsek on etäisyys, jolta yksi astronominen yksikkö näkyy 1/3600 asteen eli yhden kaarisekunnin kulmassa. Kohteesta yhden parsekin päässä olevan tähden parallaksi on yksi (kaari)sekunti; tästä lyhenne parsek.
1 parsek on 206 265 Maan radan sädettä (au) ja 3,2616 valovuotta. Yksi valovuosi on noin 0,3066 parsekia. Aurinkoa lähin tähti Proxima Centauri on 1,29 parsekin päässä.
Miksi parsekia käytetään
Parsekia käytetään, koska lähimpien tähtien etäisyyksiä mitataan trigonometrisesti (kolmiomittauksella). Tähtien etäisyyttä mitattaessa kolmion yhtenä sivuna on Maan radan säde. Tähtien vuotuiset siirtymät ovat hyvin pieniä Maan tehdessä kierroksensa Auringon ympäri.
Kun Maa liikkuu, tähdet tekevät ympyrää, ellipsiä tai suoraa viivaa tai jos ovat hyvin kaukana, näyttävät pysyvän paikallaan.
Kun tähtien vuotuisten liikekuvioiden suurin mitta mitataan, saadaan tähden parallaksi. Yksikään tähti ei ole niin lähellä meitä, että sen parallaksi olisi yksi kaarisekunti. Lähimmän tähden, Proxima Centaurin, parallaksi on 0,772 kaarisekuntia eli 772 millikaarisekuntia. Näin ollen sen etäisyys on 1,29 parsekia eli 4,22 valovuotta.
Tarkkoja parallaksimittauksia suoritti Hipparcos-satelliitti. Hyvin kaukana olevien tähtien parallaksit tunnetaan epätarkasti.
Parsekin tarkka määritelmä
Parsek (pc) määritellään etäisyytenä, jolla yksi astronominen yksikkö (au eli 149 597 870 700 metriä), näkyy yhden kaarisekunnin (eli 1/3600 asteen) kulmassa. Yksi parsek on siis noin 206 265 astronomista yksikköä, eli noin 3,086 · 1016 metriä. 
Näissä kaavoissa Maan rataa katsotaan kuvitteellisesta, täsmälleen yhden parsekin päässä olevasta kohteesta.




1



p
c


=



1



a
u




tan
⁡

1
″




≈
206

265


 au




{\displaystyle 1{\rm {\ pc}}={{1{\rm {\ au}}} \over {\tan 1''}}\approx 206\,265{\mbox{ au}}}


Koska Maan ja Auringon keskimääräinen välimatka 1 au on 1,49598 · 108 km, niin




1


 pc


≈
206

265
⋅
1,495
98
⋅

10

11




 m


≈
3,085
68
⋅

10

16




 m




{\displaystyle 1{\mbox{ pc}}\approx 206\,265\cdot 1{,}49598\cdot 10^{11}{\mbox{ m}}\approx 3{,}08568\cdot 10^{16}{\mbox{ m}}}


Parsekeina ilmoitettuja etäisyyksiä
Toiseksi lähimmän tähden Alfa Centaurin etäisyys Maasta on noin 1,33 pc.
Linnunradan keskus on noin 8 kiloparsekin päässä Maasta. Andromedan galaksin etäisyys Maasta on 
900 kiloparsekia (900 kpc) eli 0,9 megaparsekia (0,9 Mpc).
Kaukaisin tunnettu kvasaari on 5500 megaparsekin eli
5,5 gigaparsekin (5,5 Gpc) päässä Maasta.
Lähteet

Luokka:Pituusyksiköt
Luokka:Tähtitiede
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
2011

Question: Milloin Sparta voitti ensimmäisen käsipalloilun Suomen mestaruuden?


Vuoden 2011 valitut palat.
Viikko 1

Viikko 2

Viikko 3

Viikko 4

Viikko 5

Viikko 6

Viikko 7

Viikko 8

Viikko 9

Viikko 10

Viikko 11

Viikko 12

Viikko 13

Viikko 14

Viikko 15

Viikko 16

Viikko 17

Viikko 18

Viikko 19

Viikko 20

Viikko 21

Viikko 22

Viikko 23

Viikko 24

Viikko 25

Viikko 26

Viikko 27

Viikko 28

Viikko 29

Viikko 30

Viikko 31

Viikko 32

Viikko 33

Viikko 34

Viikko 35

Viikko 36

Viikko 37

Viikko 38

Viikko 39

Viikko 40

Viikko 41

Viikko 42

Viikko 43

Viikko 44

Viikko 45

Viikko 46

Viikko 47

Viikko 48

Viikko 49

Viikko 50

Viikko 51

Viikko 52

2011
Mary

Question: Missä kaupungissa Mary Wollstonecraft syntyi?

Mary tarkoittaa seuraavia:
Mary, kansainvälinen naisen nimi
Mary, maakunta Turkmenistanissa
Mary, kaupunki Turkmenistanissa
Mary, Tanskan kruununprinsessa
Mary, Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaan Yrjö V:n puoliso
Mary, sukunimenä:
Ken Mary, yhdysvaltalainen muusikko, musiikkituottaja ja laulaja
Mary, laulaja Mary Traversin albumi vuodelta 1971
Mary, laulaja Mary J. Bligen albumi vuodelta 1999
Mary, Alfred Hitchcockin ohjaama saksankielinen versio elokuvasta Epäiltynä murhasta vuodelta 1931
Mary, Abel Ferraran ohjaama elokuva vuodelta 2005.
Germaaniset kielet

Question: Kuuluuko Englanti Germaanisten kielien ryhmään?


Germaaniset kielet ovat indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä. Suurimmat kielet ovat englanti (n. 380 miljoonaa äidinkielistä puhujaa) ja saksa (n. 100 miljoonaa äidinkielistä puhujaa). Hollantia puhuu noin 22 miljoonaa, ja muilla germaanisilla kielillä on kullakin vähemmän kuin 10 miljoonaa äidinkielistä puhujaa. 
Germaanisten kielten yhteinen kantamuoto on yhteisgermaaninen kieli, jota germaanit puhuivat luultavasti jo noin 500-luvulla eaa. rautakauden Pohjois-Euroopassa. Germaaniset kielet jakautuvat kolmeen eri alaryhmään: 
itägermaaniset
länsigermaaniset
pohjoisgermaaniset/skandinaaviset

Itägermaanisia kieliä ovat muun muassa burgundi, gootti, krimin gootti ja vandaali. Nämä kielet ovat kuolleet niitä puhuvien kansojen joko hävittyä tai omaksuttua vuosisatojen saatossa uuden kielen. Ainoastaan gootin kielestä on säilynyt laajasti kieliaineistoa. Itägermaaniset kielet olivat melko kaukana nykyisistä länsigermaanisista kielistä, mutta lähempänä skandinaavisia kieliä.
Pohjoisgermaanisiin kieliin kuuluvat itäskandinaaviset ruotsi, norja ja tanska sekä länsiskandinaaviset islanti ja fääri sekä jo sammunut norni. Omaksi kielekseen voidaan erottaa myös Pohjois-Ruotsissa puhuttava älvdalska ja jo sammunut muinaisgutniska.
Länsigermaanisten kielten ryhmään kuuluvat pohjanmerengermaaniset alasaksa, englanti, skotti, friisi (jakautuu edelleen länsi-, itä- ja pohjoisfriisiin), hollanti, limburgin kieli ja afrikaans sekä mannergermaaniset saksa ja jiddiš. Lisäksi omiksi kielikseen voidaan erottaa baijerin kieli, kölschin kieli ja luxemburgin kieli. Wymysorys on uhanalainen yläsaksilainen kieli.
Germaanisilla kielillä on joukko yhteisiä piirteitä, joiden avulla ne voidaan erottaa muista indoeurooppalaisista kielistä. Kuuluisin niistä lienee ns. Grimmin laki, joka koskee konsonanttimuutosta.

Germaanit elivät alun perin Etelä-Skandinaviassa. Indo­eurooppalaisesta kantakielestä erottui vähitellen vuoteen 500 eaa. mennessä kanta­germaaninen kieli, josta skandinavian kielet ja muut germaaniset kielet erkanivat ensimmäisellä vuosituhannella jaa.
Kieli syntyi yhtenäisen pohjoisen pronssikauden kulttuurin (arviolta 1700 eaa. – 600 eaa.) keskuudessa. 1000-luvulla eaa. ilmasto viileni ja osa kansasta siirtyi Saksaan ja Alankomaihin. Näin germaaniheimot saivat alkunsa ja tästä syystä saksa ja hollanti ovat ruotsia osaavan osittain ymmärrettävissä. Skandinaviaan jääneistä germaaneista polveutuvat Skandinavian nykyiset asukkaat.
Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Mujahidin

Question: Mitä mujahidin tarkoittaa?


Mujahidin, myös mujahedin tai mujahideen (, oik. muǧāhidīn) tarkoittaa islamilaisia taistelijoita, jihadia käyviä muslimeita, uskonsotureita (yksikkö mujahid).[1][2]
Afganistan
Tunnetuin asiayhteys sanalle löytyy Afganistanin sodasta 1979–1989, jossa mujahidin-sissit taistelivat Neuvostoliiton miehitysjoukkoja sekä sen valtaan nostamaa Afganistanin demokraattisen tasavallan kommunistihallitusta vastaan. Erilaisia islamilaisia ryhmittymiä edustaneita sissejä tukivat ennen kaikkea Pakistan, Saudi-Arabia ja Yhdysvallat. Presidentti Ronald Reagan kutsui mujahidineja 'Afganistanin vapaustaistelijoiksi'.
Olivier Roy arvioi sodan neljäntenä vuonna olleen vähintään 4000 leiriä, josta mujahidin-joukot toimivat. Suurin osa näistä toimi seitsemän maanpaossa Pakistanissa olleen puolueen alaisuudessa. Merkittävillä komentajilla oli komennossaan 300 tai suurempi joukko miehiä ja useita leirejä. Joukkoja yritettiin järjestää eri komentajien alle, jolloin komentaja Ahmad Shah Massoud sai komentoonsa kerrallaan 10 000 miestä sodan loppuvaiheessa Panjshirin laakson alueella Kabulin pohjoispuolella.
Joissain muissakin tilanteissa yhtenäisten joukkojen miesluku saattoi kasvaa kymmeneen tuhanteen satokauden jälkeen. Näin tapahtui muun muassa Neuvostoliiton laajojen hyökkäysten aikana itäisissä maakunnissa ja Khostin kaupungin piirityksen aikana. 
Mujahideenit voittivat sodan vuonna 1989 neuvostojoukkojen perääntyessä, ja Mohammad Najibullahin hallituksen kaatuessa vuonna 1992. Yhtenäistä hallintoa ei kyetty kuitenkaan järjestämään ja konflikti jatkui sisällissotana, kunnes Taliban -liike valloitti maan vuonna 1996 Mohammed Omarin johdolla.
Irak
Mujahideen-nimitystä on käytetty myös Irakin sissijoukoista, jotka taistelevat Yhdysvaltain miehitystä ja sen asettamaa hallitusta vastaan. Mujahidin-joukkoihin on liittynyt taistelijoita sekä Irakin sunni- ja šiiamuslimeista. Termiä käytettiin erityisesti taistelijoista, jotka taistelivat Fallujahin piirityksen yhteydessä Yhdysvaltain merijalkaväkeä vastaan huhtikuussa 2004. Yhdysvaltain perääntymisen jälkeen Mujahideen partioivat kaupunkia ja valvoivat šaria-lain täytäntöönpanoa.
Lähteet

Luokka:Islamismi
Luokka:Sotilastehtävät
Ken Sugimori

Question: Kuka on perustanut Game Freakin?


Ken Sugimori () (s. 27. tammikuuta 1966 Tokio, Japani) on japanilainen videopelisuunnittelija ja -kuvittaja. Hän on tullut tunnetuksi Pokémon-tuotesarjan hahmosuunnittelijana ja art directorina. Sugimori oli myös Pulsemanin art director.[1] Sugimori piirsi itse kaikki alkuperäiset 151 Pokémon-lajia.[2] Hän on myös työskennellyt Pokémon-elokuvien, keräilykorttien ja muiden videopelien, kuten Super Smash Bros. -pelisarjan, parissa.
1980-luvulla Sugimori kuvitti fanipelilehteä nimeltä Game Freak, jonka oli perustanut Satoshi Tajiri. Lehden julkaisu lopetettiin vuonna 1986.[2] Tajiri piti erityisen paljon Namcon peleistä, ja yhdessä Sugimorin kanssa he päättivät ehdottaa Namcolle ideaa kolikkopelistä. He tekivät Game Freakista pelitalon ja kehittivät Mendel Palacen vuonna 1989.[3]
Sugimori on myös käsikirjoittanut ja piirtänyt manga-sarjakuvia, joista yksi julkaistiin Pokémon Mystery Dungeon: Explorers of Timen ja Explorers of Darknessin ennakkotilaajille tarkoitettuna etuna Yhdysvalloissa 2008.[4]
Työt
Pokémon (TV): hahmosuunnittelu
Pokémon – Mewtwon vastaisku:  hahmosuunnittelu
Pokémon 2: Yhden voimalla:  hahmosuunnittelu
Pokémon 3: Unownien loitsu: konseptihahmojen kuvitus
Drill Dozer: Ohjaaja/pelisuunnittelu
Pulseman: Hahmosuunnittelu/taide
Pokémon-keräilykorttipeli: Johtava korttikuvittaja
Lähteet


Luokka:Nintendon henkilöstö
Luokka:Pokémon
Luokka:Vuonna 1966 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Suomen rauhanturvaoperaatioista

Question: Ketkä ovat mukana Darfurin konfliktissa?

Luettelo Suomen rauhanturvaoperaatiosta sisältää kaikki YK:n, EU:n ja Naton alaiset rauhanturvaoperaatiot, joihin Suomi on osallistunut.
YK-johtoiset rauhanturvaamisoperaatiot


EU-johtoiset rauhanturvaamisoperaatiot


Nato-johtoiset rauhanturvaamisoperaatiot


Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Rauhanturvaaminen
Luokka:Suomen puolustusvoimat
Luokka:Luettelot suomalaisesta yhteiskunnasta
Rautaesirippu

Question: Mikä rautaesirippu oli?


Rautaesirippu () on länsivaltojen käyttämä nimitys rajalle, joka jakoi Euroopan kahteen osaan, itään ja länteen. Euroopan jako kahteen osaan kesti toisesta maailmansodasta aina kylmän sodan loppuun (noin 1945–1990). Itä käsitti Neuvostoliiton ja sen hallinnassa olleet sosialistiset valtiot, ja länsi muut Euroopan valtiot, joista useimmat olivat Yhdysvaltain liittolaisia.
Aasiassa oli vastaava raja, niin sanottu bambuesirippu, joka jakoi sosialistiset ja kapitalistiset valtiot.
Nimen alkuperä
Vaikka nimitystä oli käytetty neuvostovaltion eristyksestä jo 1918 ja sillä oli roolinsa myös natsi-Saksan propagandassa, nimen yleisti lopullisesti Ison-Britannian entinen pääministeri Winston Churchill 5. maaliskuuta 1946 Fultonissa, Missourissa pitämässään puheessa:[1]

Neuvostoliiton valtionpäämies Josif Stalin reagoi Churchillin puheeseen voimakkaasti syyttämällä Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pää-äänenkannattajalle Pravdalle antamassaan lausunnossa Churchillia sodanlietsojaksi ja vertaamalla häntä Adolf Hitleriin.[2]
Ideologiset ristiriidat

Rautaesirippu ei ollut pelkkä Euroopan jakava raja; se jakoi myös kaksi erilaista maailmaa. Idässä kommunismi ja sosialismi olivat vallitsevia aatteita. Länsivallat näkivät idän epädemokraattisena diktatuurina. Itä näki lännen vastaavasti porvarillisina imperialisteina ja riistäjinä. Kummallakin puolella valtiokoneisto vaikutti propagandalla yleiseen mielipiteeseen, ja teki ideologioista tunnepitoisia katkaisten yhteyden todellisiin poliittisiin ja taloudellisiin teorioihin.
Sotilasliitot


Rautaesirippu ja kylmä sota johtivat Euroopassa kahden sotilasliiton syntyyn. Vuonna 1949 12 länsimaata perusti puolustusliitto Naton. Saksan liittotasavalta liittyi Natoon vuonna 1955, mikä sai Neuvostoliiton pelkäämään Saksan sotilasmahdin uutta nousua. Sen seurauksena sosialistiset maat perustivat oman puolustusjärjestönsä, Varsovan liiton. Euroopan sosialistista maista ainoastaan Jugoslavia ja vuodesta 1968 Albania olivat Varsovan liiton ulkopuolella. Nato ja Varsovan liitto olivat vastakkain Euroopassa aina vuoteen 1991 asti, jolloin Varsovan liitto purettiin Neuvostoliiton hajoamisen seurauksena.
Fyysinen raja
Rautaesirippu muodosti puolustusrajan länsi- ja itäblokin välillä. Esiripun läheiset alueet olivat eräitä maailman aseistetuimpia alueita. Varsinkin Saksassa raja näkyi selvästi Saksan liittotasavallan ja Saksan demokraattisen tasavallan välillä. Saksassa raja oli merkitty tolpin ja kyltein, ja molemmilla puolilla rajaa oli lukuisia vartiotorneja.
Euroopan halki kulkeva raja aiheutti monien ihmisten karkaamisen rajan toiselle puolelle. Saksassa lukuisat ihmiset saivat surmansa yrittäessään paeta länteen.
Katso myös
Saksojen välinen raja
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Applebaum, Anne| title = Iron Curtain: The Crushing of Eastern Europe 1944–1956| location = London| publisher = Allen Lane| year = 2012| isbn = 978-0-71399-868-9}}
Luokka:Euroopan historia
Luokka:Kylmä sota
Luokka:Metaforat
Luokka:Rajat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Naisten äänioikeus

Question: Milloin Suomessa annettiin äänioikeus naisille?



Naisten äänioikeus on taloudellinen ja poliittinen uudistus, joka antaa naisille oikeuden äänestää. Äänioikeus ei kuitenkaan aina merkinnyt vaalikelpoisuutta eli naisten mahdollisuutta asettua ehdolle vaaleissa.
Uusi-Seelanti antoi ensimmäisenä naisille äänioikeuden vuonna 1893. Australiassa myönnettiin vuonna 1902 rajoitettu äänioikeus ja vaalikelpoisuus, jotka kuitenkin koskivat vain valkoista väestöä.[1]
Suomi antoi kolmantena maailmassa ja ensimmäisenä Euroopassa naisille äänioikeuden vuonna 1906 osana yleistä ja yhtäläistä äänioikeutta. Samalla sallittiin naisille myös oikeus asettua ehdolle vaaleissa ja vuonna 1907 eduskuntaan valittiin maailman ensimmäiset naisparlamentaarikot.[2]
Neuvosto-Venäjällä naisten äänioikeus annettiin lokakuun vallankumouksessa vuonna 1917.[3]
Yhdysvalloissa naisten äänioikeus oli New Jerseyn osavaltion perustuslaissa jo vuonna 1776, mutta se kumottiin 1807. Myöhemmin naiset saivat äänioikeuden Yhdysvalloissa vuonna 1920.[4]
Ranskassa Pariisin kommuuni antoi naisille äänioikeuden 1871, mutta päätös kumottiin kommuunin kaatuessa.[5]
Euroopan maista Sveitsi antoi naisille äänioikeuden vasta vuonna 1971 ja Liechtenstein viimeisenä Euroopassa vuonna 1984.[4] Joissain Sveitsin kantoneissa naisten äänioikeus oli evätty 1990-luvun alkuun asti.[6]
Vuonna 2015 maailmassa ei ole käytännössä enää yhtäkään valtiota jossa naisten äänioikeus olisi täysin kielletty lailla, Saudi-Arabian annettua naisille vaalikelpoisuuden paikallisvaaleissa [7]. Tähän ei kuitenkaan lueta valtioita joissa äänestyksiä ei yleisesti pidetä (eikä näin ollen myös miehilläkään ole oikeutta äänestää). Vatikaanin vaaleissa valittava Paavi valitaan miesedustajien kesken uskonnollisista syistä.
Katso myös
Suomen äänioikeuden historia
Aikajana naisten äänioikeuden historiasta
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Nainen
Luokka:Äänioikeus
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Georgia Hale

Question: Kuka Georgia Hale oli?


Georgia Hale (24. kesäkuuta 1905 St. Joseph, Missouri – 7. kesäkuuta 1985 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvakauden näyttelijä.
Hale syntyi työläisperheessa Missourin St. Josephissa. Kuusitoistavuotiaana hän voitti Miss Chicago -tittelin ja sai oikeuden osallistua Miss America -kilpailuun. Hänet kuitenkin pudotettiin kilpailusta, mutta hänelle avautui tilaisuus päästä Hollywoodiin. Hale halusi tanssijaksi, mutta ajautui statistiksi nyrjäytettyään pahasti nilkkansa.[1]
Halen ensimmäinen elokuva oli Roy William Neill By Divine Right, jossa hän teki vaikutuksen elokuvan käsikirjoittajaan ja apulaisohjaajaan Josef von Sternbergiin. Von Sternberg valitsi Halen ensimmäisen elokuvansa The Salvation Hunters pääosaan. Charlie Chaplin kutsui Halen koekuvauksiin nähtyään The Salvation Huntersin ja valitsi hänet lopulta korvaamaan raskaana oleva vaimonsa Lita Greyn Kultakuumeen naispääosassa.[1]
The Salvation Hunters ja Kultakuume olivat käytännössä Halen ainoat merkittävät elokuvat. Hän teki lopulta yhteensä 13 elokuvaa. Vuonna 1928 valmistuneen The Floating Collegen jälkeen Hale ei esiintynyt muutamaan vuoteen ainoassakaan elokuvassa. Hale kuitenkin valittiin vielä yllättäen vuoden 1931 Rin Tin Tin -elokuvaan The Lightning Warrior, jossa hän korvasi vaikean Edwina Boothin. Hale kuoli 1985, ja hänen omaelämäkertansa Charlie Chaplin: Intimate Close-Ups julkaistiin 1995.[2]
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Robinson, David| title = Chaplin – elämä ja elokuvat| others = Translated by Lehtonen, Reijo| location = Jyväskylä, Helsinki| publisher = Gummerus| year = 1988| id = ISBN 951-20-3306-2}}
Viitteet


Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvien näyttelijät
Luokka:Vuonna 1905 syntyneet
Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Slangi

Question: Miten slangi eroaa murteesta?

Slangi on tietyn pienryhmän puhetapa, ”sosiaalinen murre”, joka poikkeaa yleiskielestä sanastoltaan ja tyyliltään. Pienryhmiä voivat olla esimerkiksi ikä- tai harrastusryhmät. Yleisesti slangi tarkoittaa kielimuotoa, joka ei ole paikallismurre eikä erikoisalan kieltä vaan jonkin sosiaalisen ryhmän oma kielimuoto. Käytännössä myös joidenkin ammattialojen kieltä kutsutaan usein slangiksi, mutta oikeampi nimitys olisi jargon.
Slangille on ominaista, että se muuttuu nopeasti ja pysyy siten elävänä. Kielikuvien eli metaforien käyttö ei tavallisesti kuulu slangiin, mutta kiertoilmaukset ovat yleisiä. Slangissa saatetaan suosia tietynlaista sananmuodostustapaa. Tunnettuja slangeja ovat muun muassa Stadin slangi, inttislangi, kaanaan kieli ja nettislangi.
Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Lipsonen, Leo| title = Vankilaslangin sanakirja| location = Helsinki| publisher = Vankeinhoidon koulutuskeskus: VAPK-kustannus| year = 1990| id = ISBN 951-37-0261-8}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Söderlund, Mats &  Wahrman, Niklas| title = Urbaani sanakirja| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 2010| id = ISBN 978-951-31-5586-5}}
Aiheesta muualla

. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
. (in Finnish)


Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Fizeaun–Foucault’n koe

Question: Mistä Hippolyte Fizeau tunnetaan?



Fizeau–Foucault koe on ranskalaisten fyysikoiden Hippolyte Fizeaun ja Léon Foucaultin vuonna 1850 suunnittelema koejärjestely, jolla he mittasivat valonnopeutta. Laitteisto koostui valonlähteestä, josta tuleva valo heijastui pyörivästä peilistä kohti paikallaan olevaa peiliä, joka oli noin 35 kilometrin etäisyydellä. Pyörivä peili ehti kiertyä valon kulkiessa siitä paikallaan olevaan peiliin ja takaisin. Tämän vuoksi valo heijastui takaisin hieman eri kohtaan kuin mistä se oli alun perin tullut.[1] Jos peilien välinen etäisyys on h, aika ensimmäisen ja toisen pyörivästä peilistä tapahtuvan heijastumisen välillä on:




t
=



2
h

c




{\displaystyle t={\frac {2h}{c}}}

 , jossa c = valonnopeus.
Kun tunnetaan rattaan pyörimisnopeus 



ω


{\displaystyle \omega }

, kulman θ kiertymä vastaa heijastuksien välistä aikaa:






θ
ω


=



2
h

c


=
t



{\displaystyle {\frac {\theta }{\omega }}={\frac {2h}{c}}=t\ }


Valonnopeus voidaan laskea kun tiedetään kulma θ, kulmanopeus ja mitattu etäisyys h:




c
=



2
ω
h

θ





{\displaystyle c={\frac {2\omega h}{\theta }}\ }


Detektori on 2<i data-parsoid='{"dsr":[2308,2313,2,2]}'>θ:n kulmassa valonlähteen suuntaan nähden, koska valo osuu peilin pyörimisen johdosta pyörivään peiliin θ astetta alkuperäistä heijastuskulmaa pienemmässä kulmassa peilin normaalin suhteen katsottuna, jolloin myös heijastuskulma pienenee θ astetta.
Foucaultin koe perustui Fizeau kokeeseen (Kuva 2). Vuonna 1849 Fizeau käytti laitteistoa, joka koostui valonlähteestä, isosta hammastetusta pyörivästä renkaasta, peilistä ja detektorista. Rengas pyöri nopeasti akselinsa ympäri ja valonsäde kulki valonlähteestä hampaanraon kautta peiliin, josta se heijastui takaisin. Valon kulkuun kuluva aika voitiin helposti mitata kun tiedettiin tarkka matka ja renkaan kulman muutos. Fizeau sai valonnopeudelle ilmassa arvon 315 000 kilometriä sekunnissa, joka on noin 15 % liian suuri arvo.[1]
Lähteet

Luokka:Fysikaaliset kokeet
Luokka:Valo
2. jääkäriprikaati (jatkosota)

Question: Milloin 2. jääkäriprikaati perustettiin?



2. Jääkäriprikaati (2. JPr) oli 18. kesäkuuta 1941 muodostettu Suomen maavoimien sotatoimiyhtymä, joka kuului ryhmä Oinoseen.
Prikaati lakkautettiin keväällä 1942.
Komentaja(t)
eversti VA Sundman 18. kesäkuuta 1941 –
Joukot
Jääkäripataljoona 5 (JP5) Vieremä, Keitele
Jääkäripataljoona 6 (JP6) Oulun läänin Pyhäjärvi
Jääkäripataljoona 7 (JP7) Pihtipudas, Viitasaari
Kevyt Patteristo 13 (KvPsto 13) Vaasa
Tykkikomppania (TykK/2.JPr), Sukeva
Lääkintäjoukkue (23. LääkJ), Kiuruvesi
Sairasautojoukkue (23. SAutoJ), Kiuruvesi
Liikkuva Autokorjaamo (LiikAutoK), Iisalmi
Muodostaminen
2. Jääkäriprikaati perustettiin liikekannallepanon yhteydessä kesäkuun loppupuoliskolla 1941 Maaselän Sotilasläänin Iisalmen Suojeluskuntapiirin ja Keski-Pohjanmaan Sotilasläänin Sisä-Suomen Suojeluskuntapiirien alueella 
Keskittäminen ja jatkosodan hyökkäysvaiheessa

Perustamisen jälkeen prikaati keskitettiin ja ryhmitettiin Tuupovaaran-Hattuvaaran väliselle alueelle Ilomantsiin. 
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Sotatieteen Laitos| title = Jatkosodan Historia 1| location = Helsinki| publisher = Werner Söderström Osakeyhtiö| year = 1988| id = ISBN 951-0-15327-3}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Kimmo Sorko| title = Seiskan Sotatie, Jatkosodan Jääkäripataljoona 7| location = Jyväskylä| publisher = Atena Kustannus Oy| year = 1995| id = ISBN 951-9362-88-6}}
Star Wars Rebels

Question: Onko Sheev Palpatine sivuhenkilö elokuvassa Tähtien sota?


Star Wars Rebels on tieteisfiktiivinen animaatiosarja, joka sijoittuu George Lucasin luomaan Tähtien sota -universumiin. Sarjan tapahtumat alkavat 14 vuotta Sithin koston jälkeen ja viisi vuotta ennen Uuden toivon tapahtumia. Galaktinen Imperiumi tiukentaa otettaan galaksin hallinnassa ja keisarilliset joukot metsästävät viimeisiä jedejä, yrittäen samalla torjua Imperiumia vastaan kohdistuvaa kapinaa.[1]
Disney XD aloitti sarjan esittämisen Yhdysvalloissa lokakuussa 2014 elokuvalla Star Wars Rebels: Kapina nousee,[2][3] ja esittää sarjaa myös Suomessa omalla paikalliskanavallaan. 7. marraskuuta 2015 sarjaa alettiin esittää myös Nelosella. Nelonen aloitti toisen tuotantokauden esittämisen 3. heinäkuuta 2017. Sarja päättyi Yhdysvalloissa 5. maaliskuuta 2018.
Juoni

14 vuotta Galaktisen Imperiumin nousun jälkeen, pieni kevytrahtialus Ghostilla liikkuva kapinallisjoukko tekee salaa hyökkäyksiä Imperiumia vastaan maalaisplaneetta Lothalilla ja muilla Imperiumin valloittamilla planeetoilla. 

Äänirooleissa
Alkuperäiset

Dave Filoni oli kreditoitu sarjan päätösjaksossa astromekaanikkodroidi C1-10P:n (kutsumannimeltään Chopper) ääniefektien tekijäksi.
Suomenkieliset

Suomenkielisen version ohjauksesta vastaa Petri Hanttu ja käännöksestä Aki Heinlahti.[4]
Jaksot
Lyhytanimaatiot (2014)
Ennen sarjan alkua, Disney Channelilla ja Internetissä julkaistiin neljä lyhytanimaatiota. 


|}
Ensimmäinen tuotantokausi (2014–2015)


|}
Toinen tuotantokausi (2015–2016)


|}
Kolmas tuotantokausi (2016–2017)


|}
Neljäs tuotantokausi (2017–2018)
















|}
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Please use a more specific IMDb template. See the documentation for available templates.
 Jedipediassa
 Wookieepediassa Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:2010-luvun piirrossarjat
Luokka:Scifi-sarjat
Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Luokka:Tietokoneanimaatiosarjat
Luokka:Tähtien sota
Luokka:Elokuviin perustuvat televisiosarjat
Luettelo kansalliseläimistä

Question: Mikä on Japanin kansalliseläin?

Kansalliseläin on kansalliseksi symboliksi valittu eläin.


Katso myös
Kansalliskoira
Kansalliskukka
Kansallispuu
Suomen kansallisperhonen
Lähteet

Luokka:Luettelot kansallissymboleista
Luokka:Eläimet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Transdev

Question: Milloin Transdev on perustettu?


Transdev on monikansallinen liikenneyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Pariisissa, Ranskassa. Veolia Transdev muodostui vuonna 2011, kun pörssiyhtiö Veolia Environnementin omistama Veolia Transport ja Transdev fuusioituivat Veolia Transdeviksi.[1] Veolian ohella toinen yhteisyrityksen pääomistaja on valtiollinen La Caisse des dépôts et consignations. Maaliskuussa 2013 yhtiön nimi lyheni muotoon Transdev S.A.[2]
Vuonna 2015 Transdevin liikevaihto oli 6,6 miljardia euroa ja nettovoitto 82 miljoonaa euroa. Konserniyhtiön palveluksessa oli kaikkiaan 83000 työntekijää. Yhtiö toimi 19 maassa. Käytössä oli 43000 kulkuneuvoa ja lisäksi yhtiön operoitavana oli 22 raideverkkoa. Yhtiön liikennevälineillä tehtiin vuodessa 3,5 miljardia matkaa (kuljetetut matkustajat 2015).[3]
Transdevillä on Euroopassa liiketoimintaa Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Virossa, Puolassa, Tšekissä, Sloveniassa, Saksassa, Hollannissa, Belgiassa, Ranskassa, Espanjassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, sekä muualla maailmassa muun muassa Australiassa, Yhdysvalloissa, Kolumbiassa, Israelissa ja Uudessa Kaledoniassa. Transdev Finland kuuluu Transdev -yhtiöön. Myöskin Chilessä löytyy Transdev nimellä Redbus ja Argentiinassa myös.
Suomessa suurin osa Transdevin liikenteestä koostuu pääkaupunkiseudun kaupunki- ja seutubussilinjoista. Muualla maailmassa yhtiö liikennöi linja-autojen lisäksi muun muassa junia, metroja, pikaraitiotievaunuja, monoraileja ja laivoja.[2]
Transdev Finland Oy

Lähteet

Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. (in French)
Luokka:Linja-autoyhtiöt
Luokka:Ranskalaiset yritykset
Riviera

Question: Mitä Riviera-nimi tarkoittaa?


Riviera on rannikkoalue Ligurianmeren pohjoisrannalla. Se jakautuu Italian Rivieraan, joka ulottuu Ranskan rajalta La Speziaan, sekä Ranskan Rivieraan, joka muodostaa Ranskan Välimeren-rannikon itäisimmän osan ja tunnetaan myös nimellä Côte d'Azur. Ranskan Rivieran itäosassa, lähellä Italian rajaa, sijaitsee Monaco.
Pääasiassa ilmastonsa ja maisemiensa vuoksi sekä Ranskan että Italian Riviera ovat 1800-luvun lopulta saakka kuuluneet maailman suosituimpiin turistikohteisiin. Tähän liittyen nimitystä Riviera on alettu käyttää myös seuraavista turistikohteina tunnetuiksi tulleista alueista:
”Amerikan Riviera” eli Santa Barbaran kaupunki Kaliforniassa, Yhdysvalloissa
Ateenan Riviera Kreikassa
Bulgarian Riviera
Englannin Riviera
”Idän Riviera” eli Long Beach New Yorkissa, Yhdysvalloissa
”Irlannin Riviera” eli Rockaway Beach Yhdysvaltain New Yorkin Queensissa, jossa asuu paljon irlantilaisia
”Irlannin Riviera” eli South Shore Yhdysvaltain Massachusettsissa, jossa asuu paljon irlantilaisia
Itävallan Riviera
Mayan Riviera Meksikossa
Meksikon Riviera
Montenegron Riviera
Punaisenmeren Riviera Egyptissä
Pohjolan Riviera eli Terijoen Kuokkalan mäntykankaat ja hiekkarannat
”Punaniskojen Riviera” eli Emerald Coast Floridassa, Yhdysvalloissa
Sveitsin Riviera
Turkin Riviera.
Luokka:Välimeri
Sakramentti

Question: Mitä sakramentti tarkoittaa?


Sakramentti on kristillisen kirkon pyhä toimitus. Eri kristillisillä kirkoilla on erilaisia sakramentin määritelmiä ja eri määrä sakramentteja. Katolisessa ja ortodoksisessa kirkossa on seitsemän sakramenttia: kaste, konfirmaatio (vahvistus, mirhavoitelu), pappisvihkimys, avioliitto, ehtoollinen (eukaristia), rippi (parannus, katumus) ja sairaiden voitelu. Protestanttisissa kirkoissa sakramentteja on kaksi tai kolme: kaste ja ehtoollinen ja mahdollisesti rippi.[1][2]
Alkuperä
Latinan kielen sana sacramentum tarkoitti alun perin sotilaan lippuvalaa tai riitapuolten pyhäkköön jättämää panttia. Vastaava kreikan sana on mysterion (μυστήριον), salaisuus.[1]
Sakramentit eri kirkkokunnissa
Katolisen kirkon sakramentit
Katolisessa kirkossa on seitsemän sakramenttia: kaste, vahvistus (konfirmaatio), palveluvirka (papiksi vihkiminen), avioliitto, eukaristia (ehtoollinen), parannuksen sakramentti (rippi) ja sairaiden voitelu.[3] [1]
Ortodoksisen kirkon sakramentit
Ortodoksisessa kirkossa sakramenttien lukumäärä ei ole vakiintunut, mutta sakramenteiksi luetaan samat toimitukset kuin katolisessa kirkossakin: kaste, mirhavoitelu (konfirmaatio), ehtoollinen, katumus (rippi), pappeus (pappisvihkimys eli vihkimyssakramentti[1]), avioliitto ja sairaanvoitelu. Lisäksi sakramentteina on aiemmin pidetty muun muassa hautausta, vedenpyhitystä, mirhan valmistusta, munkiksi tai nunnaksi vihkimystä ja kirkon vihkimistä.[4]
Ortodoksisessa kirkossa sakramentit – joita nimitetään mysteerioiksi tai mysteereiksi – ovat armon näkyviä välikappaleita, joiden kautta ja avulla ihmiset saavat Pyhän Hengen lahjan. Mikään kirkolliskokous ei ole määritellyt eikä vahvistanut ortodoksisen kirkon mysteerioitten lukumäärää.[5]
Evankelis-luterilaisen kirkon sakramentit
Luterilainen reformaatio piti sakramentteina kastetta ja ehtoollista. Luterilaisessa kirkossa sakramenteiksi on määritelty vain ne toimitukset, jotka kirkko katsoo Jeesuksen asettaneen. Augsburgin tunnustus mainitsee sakramenteista puhuessaan myös ripin.[1][6]. 
Lähteet

Aiheesta muualla
.
.
. Ortodoksi.net.

Luokka:Kirkolliset toimitukset
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Pjotr Hohlov

Question: Kuka Pjotr Hohlov oli?

Pjotr Iljitš Hohlov (; 12. tammikuuta 1910 Jesipovo Moskovan alue, Venäjän keisarikunta − 7. maaliskuuta 1990 Moskova, Neuvostoliitto) oli Neuvostoliiton ilmavoimien kenraaliluutnantti ja Neuvostoliiton sankari.
Hohlov kävi seitsemän luokkaa keskikoulua ja työskenteli viilaajana moskovalaisessa tehtaassa. Hän siirtyi palvelukseen Neuvostoliiton laivastoon vuonna 1932. Seuraavana vuonna hän valmistui Volgan lentoteknillisestä koulusta ja vuonna 1936 Jeiskin laivastoilmailuopistosta. Toisen maailmansodan alettua hän osallistui vuosina 1939–1940 talvisotaan. 
Kesäkuusta 1941 alkaen Hohlov lensi miinoitus- ja tiedustelulentoja Itämerellä. Hän osallistui Neuvostoliiton Suuren isänmaallisen sodan ensimmäiseen Berliiniin kohdistettuun ilmapommitukseen 8. elokuuta 1941 ja tuli nimetyksi Neuvostoliiton sankariksi.
Hohlovin epäillään olleen sen SB-2-lentokoneen päällikkö, joka välirauhan aikana kesällä 1940 pudotti suomalaisen matkustajakone Kalevan Suomenlahteen.[1].

Kunnianosoitukset
Kultainen tähti n:o 524 

Aiheesta muualla
 Хохлов Пётр Ильич 12.1.1910–7.3.1990 Герой Советского Союза
Hohlov, Pjotr: Nad tremia moriami (”kolmen meren yllä”; muistelmat), Moskova 1982 ja Leningrad: Lenizdat, 1988.
Viitteet


Luokka:Neuvostoliiton sankarit
Luokka:Neuvostoliittolaiset kenraalit
Luokka:Vuonna 1910 syntyneet
Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Luettelo valtioiden maarajojen pituuksista

Question: Monenko valtion kanssa Intialla on maaraja?

Tämä on luettelo valtioiden maarajojen pituuksista. Lisäksi luettelossa on rajanaapureiden määrät. Joillakin valtioilla on eksklaaveja ja ne on huomioitu luettelossa. Luettelossa on huomioitu myös kiistanalaisia alueita kuten Kosovo, Länsi-Sahara ja Palestiina. Merentakaisia alueita kuten Ranskan Guayanaa ei ole laskettu mukaan emämaan lukuihin.
Tiedot on koottu CIA:n julkaisemasta World Factbookista, joka käyttää saatavilla olevien kansallisten tilastoviranomaisten lukuja, mutta koska mittausmenetelmät vaihtelevat valtioittain, eivät ne ole täysin tarkkoja tai vertailukelpoisia keskenään.[1] "Maaraja" voi olla kuivan maan sijasta joessa tai järvessä (esimerkiksi Suomen ja Ruotsin välillä). Suomen rajojen pituustiedot CIA Factbookissa poikkeavat suomalaisten rajankäyntiviranomaisten tiedoista (ks. Suomen ja Ruotsin raja ja Suomen ja Norjan raja).
Luettelo

Ennätyksiä
Pisin maaraja: : 22 147 km
Pisin maaraja kahden maan välillä:  – : 8 891 km
Pisin yksittäiset maarajojen segmentit:
 – :  6 846 km
 – : 6 414 km
 – :5 150 km
Kahden maan lyhyimmät maarajat:
 –  (Ranska):50 m
 – : 155 m Kazungula
 (Britannia) – : 1,2 km
 (Tanska) – :  1,2 km  Hansinsaari
Lyhin yksittäinen maarajan segmentti:
 –  (Ranska): 20 m  Île Verte
,  – : 50 m   Märket
 – : 75 m   Peñón de Vélez de la Gomera
 – : 80 m  Novaja Zemlja[2]
 – : 140 m  Dallasaari
 – :  140 m  Koiluoto
 – :  155 m
 – : 210 m  Baarle-Nassau / Baarle-Hertog
 – :  215 m  Baarle-Nassau / Baarle-Hertog
 – :  250 m  Baarle-Nassau / Baarle-Hertog
 – : 260 m  Baarle-Nassau / Baarle-Hertog
Useimmat erilliset maarajojen segmentit kahden maan tai alueiden välillä: 
 – : 31
 – : 6
 – : 6
 – : 6
 –  (Britannia): 6
 - : 4
 – United Arab Emirates: 4
Suurin   raja-alue:
: 14 (16 mikäli  ja   lasketaan mukaan)
: 14 (16 mikäli  ja  lasketaan mukaan)
Lähteet

Valtionrajoista pituuden mukaan
Luokka:Rajat
Jääkiekko nuorten talviolympialaisissa 2012

Question: Osallistuvatko kaikki maat Olympialaisiin?


Jääkiekossa kilpailtiin nuorten talviolympialaisissa 2012 13.–22. tammikuuta. Varsinaisen turnauksen ohella järjestettiin jääkiekon yksilötaitokilpailut. Kisapaikkana ol Innsbruckin Tiroler Wasserkraft Arena.
Kussakin joukkueessa saa olla 17 urheilijaa. Poikien pitää olla vuonna 1996 syntyneitä ja tyttöjen vuonna 1994 syntyneitä.[1]
Turnaus
Jääkiekkoturnaus koostui poikien ja tyttöjen sarjoista, joista kumpaankin osallistui viisi joukkuetta. Kisojen järjestäjämaana Itävalta sai osallistua molempiin sarjoihin. Loput kahdeksan joukkuetta hyväksyttiin turnaukseen miesten ja naisten maajoukkueiden yhteenlaskettujen rankingpisteiden[2] perusteella niin, että kukin maa on sai lähettää kisoihin vain yhden joukkueen. Kärkimaat saivat ensin valita (järjestyksessä Kanada, Suomi, Ruotsi, Venäjä ja USA), osallistuvatko poikien vai tyttöjen sarjaan, ja loput osallistujamaat päätyivät siihen sarjaan, jossa oli vielä tilaa.[3]

Pojat

Tytöt

Yksilötaitokilpailut
Yksilötaitoja miteltiin poikien ja tyttöjen sarjoissa kuudella osa-alueella:
luistelunopeus
laukaisutarkkuus
luisteluketteryys
laukaisuvoima
syöttötarkkuus
kiekonhallinta.
Yksilötaitokilpailuihin saivat järjestäjämaa Itävallan lisäksi lähettää edustajansa sellaiset maat, joiden poika- tai tyttöjoukkue ei päässyt varsinaiseen turnaukseen. Näiden maiden kansallisten esikarsintojen voittajat pääsivät Suomessa Vierumäellä heinäkuussa 2011 järjestettyyn maailmankarsintaan, jossa kisapaikka oli tarjolla 15 pojalle ja tytölle. Itse kisoihin osallistui lopulta 16 poikaa ja 15 tyttöä.[4]

Yksilötaitokilpailujen alkukilpailu järjestettiin  16. tammikuuta, ja 19. tammikuuta järjestettyyn loppukilpailuun selvisi kummankin sarjan kahdeksan parasta.

Lähteet



*
Reg Parnell

Question: Kuka Reg Parnell oli?


Reginald Harold Haslam Parnell (2. heinäkuuta 1911 Derby, Englanti − 7. tammikuuta 1964 Derby, Englanti) oli Formula 1 -kuljettaja ja -tallipäällikkö.[1][2][3] Hän ajoi seitsemässä Grand Prix'ssä ja saavutti yhden palkintopallisijoituksen sekä yhteensä yhdeksän pistettä.[1][2][3][4] Hänellä oli omaa nimeään kantanut F1-talli.[5] Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisia  kilpailuja, mm. Goodwoodissa, jossa hänen useat voittonsa antoivat tälle lempinimeksi "Goodwoodin keisari".[2][1][3]
Ennen Formula 1-sarjaa Parnell aloitti kilpa-ajamisen vuonna 1935, mutta pari vuotta myöhemmin menetti ajolupansa osuttuaan kilpatoveri Kay Petren autoon BRDC 500 -kilpailun harjoituksissa, jolloin Petre sai useita iskuja päähän eikä ajanut enää ikinä.[3] Toisen maailmansodan jälkeen Parnell kilpaili ERA:n ja Maseratin autoilla Grand Prix -kilpailuissa, joissa voitti Ruotsin osakilpailun jäisellä järvellä sekä Jerseyn katukisan.[3][6][7]
Formula 1-sarjan jälkeen hän keskittyi urheiluautoluokkiin, joissa toimi sekä Aston Martin-jäsenenä sekä tallipäällikkönä.[1][3] Lisäksi hän toimi oman F1-tallinsa tallipäällikkönä.[1][3] Reg Parnell -tallin oli tarkoitus valmistaa oma monokokki F1-sarjaa varten, mutta Parnell kuoli peritoniittiin umpilisäkeleikkauksessa.[1][3] Hänen poikansa Tim jatkoi tallin johtamista.[8]
Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa
(avain)

Lähteet




Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat
Luokka:Brittiläiset Formula 1 -tallit
Luokka:Vuonna 1911 syntyneet
Luokka:Vuonna 1964 kuolleet