Teemu Selänne

Question: Milloin Paul Kariya pelasi Colorado Avalanchen riveissä?


Teemu Ilmari Selänne (s. 3. heinäkuuta 1970 Helsinki[1]) on suomalainen jääkiekkoilija, Stanley Cup -voittaja sekä olympia- ja MM-mitalisti. Hän pelasi mittavan uran Pohjois-Amerikan NHL-liigassa, ja häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista jääkiekkoilijoista.[2]
Juniorivuotensa Selänne jääkiekkoili Espoon alueella, EPS:ssa yhden vajaan kauden, 1978–1979, ja pelasi EJK:ssa 1979–1984, ennen kuin hän siirtyi mukaan Helsingin Jokerien junioritoimintaan. Jokereiden edustusjoukkueessa hän pelasi ensi kertaa jääkiekon I-divisioonassa, ja hän oli Jokerien merkittävimpiä pelaajia joukkueen noustessa Jääkiekon SM-liigaan. Selänne edusti Jokereita SM-liigassa neljä kautta voittaen muun muassa Suomenmestaruuden, kunnes hän siirtyi NHL:n Winnipeg Jetsiin, joka oli varannut Selänteen vuoden 1988 varaustilaisuudessa numerolla 10, kaudeksi 1992–1993. Winnipegin ohella Selänne edusti NHL-urallaan Anaheim Ducksia, San Jose Sharksia ja Colorado Avalanchea.[3][4]
Selänne on NHL:n runkosarjassa historian kaikkien aikojen paras suomalainen maalintekijä ja pistemies tehopistein .[5][6] Hän on ainoana suomalaisena ylittänyt 1400 tehopisteen rajan NHL:n runkosarjassa.[7] Selänne on myös kaikkien aikojen toiseksi tehokkain eurooppalainen jääkiekkoilija NHL:ssä, sillä hänen edelleen tehopisteiden määrässä yltää ainoastaan tšekkiläinen Jaromír Jágr.[7] Selänne on voittanut NHL:n maalitilaston kolmesti, ja hänet on äänestetty NHL:n tähdistöotteluun 11 kertaa.[8] NHL:n Stanley Cup-mestaruuden Selänne on voittanut Anaheim Ducksissa keväällä 2007.[9] Marraskuussa 2017 hänet valittiin arvostettuun jääkiekon kunniagalleriaan, Hockey Hall of Fameen.[10]
Suomen jääkiekkomaajoukkuetta Selänne on edustanut aikuisten tasolla viidesti MM-kilpailuissa, kuudesti talviolympialaisissa, kahdesti maailmancupissa ja kerran Kanada-cupissa.[2] Hän on saavuttanut neljä olympiamitalia ja kaksi MM-mitalia, toisen sijan maailmancupissa ja kolmannen sijan Kanada-cupissa. Selänne on pistein 24+19=43 kaikkien aikojen tehokkain olympialaisissa pelannut jääkiekkoilija.[11] Kaukalon ulkopuolella hänet on palkittu Suomen Leijonan ansioristillä vuonna 2010.[12] Suomalainen kiekkoyleisö on myös äänestänyt hänet kaikkien aikojen suomalaispelaajaksi.[13]
Ura
Tähdeksi Helsingin Jokereissa (1988–1992)
Selänne aloitti jääkiekkoilun Espoon Palloseurassa, mutta siirtyi 15-vuotiaana Helsingin Jokereihin. Hän nousi neljä vuotta myöhemmin ensimmäistä kertaa Jokerien edustusjoukkueeseen, joka pelasi vielä tuolloin Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonassa. Selänne pelasi joukkueensa edustusmiehistössä viisi ottelua, mutta kausi kului hänen osaltaan pääosin vielä Jääkiekon A-nuorten SM-liigassa. Selänne teki kaudella 33 runkosarjaottelussa peräti 66 tehopistettä, ja loistavan kauden ja nuorten EM-kilpailujen jälkeen hänet varasi odotetusti NHL:ään Winnipeg Jets ensimmäisen kierroksen kymmenentenä varauksena.
Jokerit nousi Jääkiekon SM-liigaan kaudelle 1989–1990. Selänne ehti merkkauttaa 11 pelaamassaan ottelussa 12 tehopistettä mutta hyvin alkanut debyyttikausi katkesi lokakuussa 1989, kun Selänteen vasemman jalan sääri- ja pohjeluut katkesivat JyP HT:ta vastaan pelatun ottelun jatkoajalla.[14] Loukkaantumisen vuoksi hän joutui pitämään varpaista nivusiin ulottuvaa kipsiä kolmen kuukauden ajan ja opettelemaan fysioterapiassa liikeratoja uudelleen kävelystä alkaen yli kymmenen kuukauden toipumisjaksonsa aikana.[14] Loukkaantuminen myös eväsi Selänteen haaveet osallistumisesta Suomessa järjestettyihin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin.
Kaudelle 1990–1991 pelikuntoon toipunut Selänne palasi vahvana SM-liigaan. Hän teki  ottelussa  ja  eli yhteensä . Hänet valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen ja hän osallistui ensimmäistä kertaa aikuisten MM-kilpailuihin Suomen toimiessa kisaisäntänä vuoden 1991 kilpailuissa. Hänet valittiin edustamaan Suomea myös vuoden 1991 Kanada-cupiin, jossa Suomen sijoitus oli kolmas. Loistavat otteet SM-liigassa ja maajoukkueessa huomioitiin myös Winnipegissä, ja Jets tarjosi Selänteelle vuonna 1991 vuoden mittaista ja  arvoista pelisopimusta.[13] Selänne päätti kuitenkin kieltäytyä jäädäkseen Suomeen vielä yhden kauden ajaksi. Kaudella 1991–1992 Selänne johdatti Jokerit Suomen mestaruuteen. Mestaruus oli seuralle kaiken kaikkiaan toinen sen historiassa, ja ensimmäinen sitten vuoden 1973. Runkosarjassa tehopisteet 39+23=62 iskenyt Selänne palkittiin vuoden herrasmiespelaajalle annettavalla Raimo Kilpiö -palkinnolla ja runkosarjan parhaalle maalintekijälle annettavalla Aarne Honkavaara -palkinnolla. Lisäksi liigan muut pelaajat äänestivät hänet koko SM-liigan parhaaksi, ja hänet palkittiin näin ollen myös Kultainen kypärä-palkinnolla. Menestyksekkäästi uransa Suomessa päättänyt Selänne jätti Jokerit mestaruuden jälkeen siirtyäkseen Winnipegiin ja NHL:ään.
NHL-uran alku Winnipegissä (1992–1996)
Selänteen kieltäytyminen Winnipegin tarjoamasta sopimuksesta syksyllä 1991 oli osoittautunut onnistuneeksi ratkaisuksi Jokereiden voitettua Suomen mestaruuden, mutta myös Selänteen sopimuspalkka oli viimeisen Suomessa vietetyn kauden aikana kasvanut. Selänne siirtyi Winnipegiin vuonna 1992 kolmen vuoden mittaisella ja  dollarin arvoisella sopimuksella, joten Jetsin aiempaan Selänteelle esittämään sopimustarjoukseen verrattuna hänen sopimuksensa arvo oli nelinkertaistunut vain vajaan vuoden kuluessa.[13]
Selänne pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa vuoden 1992 lokakuussa ja teki jo ensimmäisessä ottelussaan kaksi tehopistettä. Tulokaskaudellaan 1992–1993 Selänne rikkoi Mike Bossyn kaudella 1977–1978 asettaman tulokkaiden maaliennätyksen, kun Selänne uusi Bossyn 53 osuman ennätyksen viimeistelemällä Winnipegille runkosarjassa 76 maalia. Runkosarjassa 132 tehopistettä tehnyt Selänne rikkoi myös Peter Šťastnýn kaudella 1980–1981 asettaman tulokkaiden 109 pisteen ennätyksen.[15] Jo ensimmäisen 12 ottelunsa aikana Selänne viimeisteli 11 maalia,[16], ja vuoden 1993 tammikuun lopussa hän oli tehnyt jo 40 maalia.[16] 2. maaliskuuta 1993 pelatussa ottelussa Quebec Nordiquesia vastaan Selänne teki kolme maalia ja ohitti Bossyn ennätyksen. Kolmannen maalinsa jälkeen Selänne heitti toisen hanskansa ilmaan ja ”ampui” sen alas mailallaan.[16] Kauden päättyessä Selänne oli viimeistellyt runkosarjassa 76 maalia ja 56 maalisyöttöä eli yhteensä 132 tehopistettä. Hän teki siis 23 maalia enemmän kuin maaliennätyksen alkuperäinen haltija Bossy, ja pisteitä Selänteelle kertyi niin ikään 23 enemmän kuin Šťastnýlle yli kymmenen vuotta aiemmin.[15] 24 ylivoima- ja seitsemällä voittomaalillaan Selänne oli niin ikään tulokkaiden runkosarjan kärki.[17] Hän myös jakoi liigan maalitilaston voiton Buffalo Sabresin venäläishyökkääjä Aleksandr Mogilnyin kanssa ja sijoittui koko runkosarjan pistepörssissä viidenneksi. Tammikuussa 1993 hänet valittiin NHL:n kuukauden pelaajaksi,[17] ja muun muassa maailman arvostetuin jääkiekkojulkaisu The Hockey News valitsi Selänteen vuoden tulokkaaksi NHL:ssä. Kauden päätteeksi Selänne voitti NHL:n parhaan tulokkaan palkinnon, Calder Memorial Trophyn. Paikallinen urheilulehdistö antoi luistelijana nopealle Selänteelle lempinimen ”The Finnish Flash” (suom. ”Suomalainen salama”).[16]
Joukkueensa tähdeksi Winnipegissä noussut Selänne esiintyi vuoden 1993 kesällä suomalaisissa lehdissä lähes päivittäin, osallistui ralliautoiluun salanimellä Teukka Salama ja pyöritti myös jääkiekkokoulua junioreille.[16] Kauden 1993–1994 alussa hän sai rinnalleen Keith Tkachukin ja Aleksei Žamnovin, mutta kausi keskeytyi Selänteen osalta tammikuussa 1994, kun hänen akillesjänteensä katkesi lähes kokonaan.[18] Selänteen toipuminen kesti puoli vuotta,[18] mutta loukkaantumisesta huolimatta hänestä tuli joka tapauksessa NHL:n historian toiseksi nopeiten 100 maalia urallaan tehnyt pelaaja, sillä ainoastaan Mike Bossy oli aikanaan saavuttanut 100 runkosarjamaalin rajan nopeammin. Ennen loukkaantumistaan Selänne ehti pelata 51 ottelua pistein 25+29=54. Sittemmin Selänne on käyttänyt kevlar-valmisteisia hihoja ja sukkia pelivarusteidensa alla samantapaisten loukkantumisten välttämiseksi,[18] ja hän on maininnut usein että kevlar-sukat voitaisiin ottaa pakolliseksi pelivarusteeksi jokaiselle jääkiekkoilijalle.[18]
Vuoden 1994 syksyllä Selänne palasi NHL:stä takaisin Helsingin Jokereihin nuoruusvuosiensa idolin, Jari Kurrin, kanssa NHL:n työsulun ajaksi. Jokereissa  pelannut Selänne teki pisteet 7+12=19 ja oli mukana voittamassa myös Euroopan seurajoukkueiden mestaruuden ennen paluutaan Winnipegiin työsulun päätyttyä. NHL:ssä Selänne päätti kautensa  pistein 22+26=48. 
Vuonna 1995 Selänne solmi Winnipegin kanssa viiden vuoden mittaisen ja 14 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.[19] Kauden 1995–1996 Selänne aloitti erinomaisesti tehtyään Winnipegissä 51 ottelussa 24 maalia ja 72 tehopistettä, mutta vuoden 1996 helmikuussa hänet myytiin yllättäen Kanadasta Yhdysvaltojen puolelle Kaliforniassa pelaavaan Mighty Ducks of Anaheimiin.
Mighty Ducks of Anaheim (1996–2001)

Kesken kauden loistavassa vireessä ollut Selänne kaupattiin yllätyksellisesti Mighty Ducks of Anaheimiin vuoden 1996 helmikuussa.[20] Jo ennen siirtoa huhuttiin siitä, että Winnipeg joutuisi taloudellisen tilanteensa takia kauppaamaan joko Selänteen, Keith Tkachukin tai Aleksei Žamnovin.[20] Seuran omistajat olivat vakuuttaneet, että Selännettä ei tultaisi kauppaamaan.[20] Vain joitain viikkoja myöhemmin Jets kuitenkin myi Selänteen Anaheimiin yhdessä Marc Chouinardin ja neljännen kierroksen varausvuoron kanssa. Winnipeg sai kaupassa puolustaja Oleg Tverdovskin, laitahyökkääjä Chad Kilgerin sekä kolmannen kierroksen varausvuoron. Anaheimissa hän muodosti tehokkaan kolmikon laitahyökkääjä Paul Kariyan ja keskushyökkääjä Steve Rucchinin kanssa ja viimeisteli 28 ottelussa 16 maalia ja 36 tehopistettä, mikä nosti Selänteen kauden 1995–1996 kokonaissaldoksi tehopisteet 40+68=108. Hän oli myös ehdolla Lady Byng Memorial Trophyn saajaksi.[17]
Kaudella 1996–1997 Selänne oli koko NHL:n parhaimmistoa. Hän teki 51 maalia ja 109 tehopisteellään ja oli NHL:n pistepörssin toinen Pittsburgh Penguinsin Mario Lemieux’n jälkeen. Selänteen ja 99 tehopistettä tehneen Paul Kariyan johdolla Anaheim ylsi ensimmäistä kertaa NHL:n pudotuspeleihin, mutta joukkue tippui jatkosta läntisen konferenssin välierissä, kun Detroit Red Wings murskasi joukkueen otteluvoitoin 4–0.
Vuoden 1997 syksyllä Kariya loukkaantui vakavasti ja oli sivussa lähes koko kauden ajan. Selänne pelasi kauden Anaheimin kapteenina ja teki 73 ottelussa 86 tehopistettä. Mighty Ducksin seuraennätyksen rikkoneella 52 maalillaan hän jakoi NHL:n maalitilaston voiton yhdessä Washington Capitalsin Peter Bondran kanssa: Selänteen ennätys on edelleen voimassa. Hänet valittiin jälleen NHL:n tähdistöotteluun, jossa hän viimeisteli kolme maalia ensimmäisenä eurooppalaisena. Maalinteon nojatessa lähes yksinomaan Selänteeseen kausi oli Anaheimille pettymys, eikä joukkue selviytynyt pudotuspeleihin. Hän oli ehdolla myös Hart Trophyn ja Lady Byng Memorial Trophyn saajaksi.[17]
Edellisen kauden tapaan Selänne vei nimiinsä runkosarjan maalitilaston myös kaudella 1998–1999. Selänne teki runkosarjassa  ja voitti ensimmäisen kerran liigan parhaalle maalintekijälle jaetun Maurice ”Rocket” Richard Trophyn. Kaikkiaan Selänne teki 107 tehopistettä ja runkosarjan pistepörssin kärkikolmikon miehittivät Pittsburgh Penguinsin Jaromír Jágr (127 pistettä), Selänne ja kolmanneksi päätynyt Paul Kariya (101 pistettä). Anaheim onnistui pääsemään pudotuspeleihin välivuoden jälkeen, mutta Detroit Red Wings kaatoi Anaheimin jälleen puhtaasti otteluvoitoin 4–0.
Seuraavalla kaudella Selänne jäi joukkueineen uudemman kerran ulos pudotuspeleistä, ja kesken kauden 2000–2001 Selänne myytiin Anaheimista San Jose Sharksiin.[20]
Pelivuodet San Josessa ja välivuosi Coloradossa (2001–2005)
Selänne kaupattiin yllättäen maaliskuussa 2001 San Jose Sharksiin vaihdossa Jeff Frieseniin, Steve Shieldsiin sekä vuoden 2003 kierroksen varausvuoroon.[21] Runkosarjan kuluessa Selänne teki San Josen riveissä kahdessatoista ottelussa tehopisteet 7+6=13, mutta pudotuspeleissä hänen peliotteitaan varjosti peukalomurtuma.[21] Kaiken kaikkiaan Selänteelle kertyi siis sekä Anaheimissa että San Josessa pelatuissa 73 ottelussa 72 tehopistettä, ja hän oli ehdolla myös Lady Byng Trophyn voittajaksi. Palkinto kuitenkin päätyi Colorado Avalanchen kapteeni Joe Sakicille.
Kaudella 2001–2002 Selänne teki 29 maalia ja 54 pistettä. San Jose pääsi pudotuspeleihin, mutta putosi toisella kierroksella Colorado Avalanchea vastaan. Selänne joutui San Josessa vähitellen päävalmentaja Darryl Sutterin epäsuosioon, mikä alkoi vaikuttaa pistemääriin. Kaudella 2002–2003 Selänne oli San Josen paras pistemies 64 pisteellä. Hän pelasi usein Patrick Marleaun kanssa. Tehoista huolimatta Sharks yritti kesken kauden myydä Selänteen New Jersey Devilsiin vaihdossa Scott Gomeziin. Selänne ei kuitenkaan suostunut siirtoon. San Jose ei päässyt pudotuspeleihin.
Kaudeksi 2003–2004 Selänteellä oli käytettävissään optio sopimuksestaan San Jose Sharksin kanssa, mutta hän päätti siirtyä vapaana agenttina Colorado Avalancheen.[22] Myös Selänteen kanssa Mighty Ducks of Anaheimissa tutkaparin muodostanut Paul Kariya teki samanaikaisesti sopimuksen Coloradoon ja joukkueesta povattiin jopa mestarisuosikkia.[22] Selänne ja Kariya suostuivat myös tinkimään palkoistaan siirtyessään Coloradoon: San Josessa kaudella 2002–2003 kuuden ja puolen miljoonan dollarin palkalla kiekkoilleen Selänteen uuden sopimuksen arvo laski hieman alle kuuden miljoonan dollarin,[22] ja Paul Kariyan sopimuksen arvo laski lähes yhdeksän miljoonaa dollaria edellisestä Kariyan allekirjoittaessa Coloradon kanssa hieman yli miljoonan dollarin sopimuksen.[22]
Suurista odotuksista huolimatta kaudesta tuli kuitenkin pettymys. Avalanchella oli kauden alussa supertähtien täyttämä joukkue, mutta jo huippuryhmän syksy osoittautui vaikeaksi pelaajien loukkaantumisten takia.[23] Selänne pelasi koko kauden polvivaivaisena ja runkosarjan 78 ottelussa hän teki vain vaatimattomat tehopisteet 16+16=32. Hän pelasi pitkälti joukkueensa toisessa hyökkäysketjussa, mutta kauden edetessä hän ajautui alempiin ketjuihin ja joutui ajoittain jopa katsomoon seuraamaan otteluita sivusta.[23] Joukkueen päävalmentajana toimi Selänteen kanssa San Josessa yhdessä pelannut Tony Granato, ja kauden mittaan velloi myös huhuja Selänteen ja Granaton huonontuneista väleistä.[23]
Alkukeväästä 2004 Selänne pelasi peräti 19 ottelua ilman maalia, mikä on hänen uransa pisin aikaväli, jolloin hän ei ole onnistunut maalinteossa.[24] Colorado pääsi ajoittaisista vaikeuksistaan huolimatta pudotuspeleihin, jossa sen taival katkesi kuitenkin toisella kierroksella Selänteen entistä seuraa San Jose Sharksia vastaan otteluvoitoin 4–2.[23] Pudotuspelien aikana joukkueen ongelmana oli pitkälti maalinteko, ja esimerkiksi Selänne ei onnistunut kertaakaan maalinteossa pudotuspelien aikana ja sai 10 ottelussa tililleen vain kolme syöttöpistettä.[23]
NHL-kauden 2004–2005 peruutti työsulku. Tämä antoi Selänteelle mahdollisuuden viime kaudella pelaamista haitanneen polven leikkauttamiseen. Polvi operoitiinkin vuoden 2004 syyskuussa.[25]
Paluu Anaheimiin ja Stanley Cupin voittaminen (2005–2014)

Kaudeksi 2005–2006 polvileikkauksestaan jälleen pelikuntoon toipunut Selänne solmi Mighty Ducks of Anaheimin kanssa yksivuotisen sopimuksen.[26] Sopimuksen arvo oli Anaheimin pienen palkkakaton vuoksi vain miljoona dollaria, mikä oli Selänteen edellisvuosien sopimuksiin verrattuna huomattavasti pienempi summa.[26] Kausi oli kaikkiaan Selänteelle menestys. Hän pelasi Coloradon-vuodesta poiketen koko kauden terveenä 80 ottelun runkosarjan ja viimeisteli kaudella tehopisteet 40+50=90 yli piste per peli-tahdilla. Hän pelasi kaudella suurimmaksi osaksi Andy McDonaldin ja Chris Kunitzin kanssa, ja kolmikko muodosti Anaheimille hyvin tärkeän hyökkäysvitjan. Hän ylsi vuoden 2006 tammikuussa myös huomattavan merkkipaalun saavuttamalla 1000. tehopisteen rajan NHL:n runkosarjassa viimeisteltyään kaksi maalia ottelussa Los Angeles Kingsiä vastaan.[27] Selänteestä tuli NHL:n historian 70. tuhannen pisteen rajan ylittänyt pelaaja ja vasta kaikkien aikojen seitsemäs pistemäärän saavuttanut eurooppalaispelaaja.[27] Aiemmin suomalaisista jääkiekkoilijoista rajan oli ylittänyt ainoastaan Jari Kurri. Myös Mighty Ducks menestyi Selänteen aiemmista pelivuosista poiketen hyvin joukkueena. Pudotuspeleissä Selänne oli joukkueensa ratkaisevia pelaajia viimeistellen 16 ottelussa tehopisteet 6+8=14. Anaheim ylsi pudotuspeleissä aina konferenssifinaaliin, jossa se kuitenkin hävisi lopulta Stanley Cupin loppuottelusarjaan edenneelle Edmonton Oilersille otteluvoitoin 4–1. Kauden päätyttyä Selänne palkittiin Bill Masterton Memorial Trophylla. Palkinnolla haluttiin kunnioittaa Selänteen nopeaa paluuta NHL:n huippuihin vaikeasta polvileikkauksesta huolimatta.[28]
Aiemmin Walt Disney Companyn omistama Mighty Ducks of Anaheim siirtyi ennen kautta 2006–2007 uuteen omistukseen, kun seura kaupattiin Henry ja Susan Samuelille. Tammikuussa 2006 seuran tiedotettiin pelaavan kaudesta 2006–2007 lähtien nimellä Anaheim Ducks, ja myös seuran kotiareena Arrowhead Pond of Anaheim vaihtoi nimensä nykyiseen muotoonsa Honda Center. Selänne solmi seuran kanssa 3,76 miljoonan dollarin arvoisen yksivuotisen sopimuksen.[29] Hän jatkoi läpi kauden pirtein ottein ja pelasi täyden 82 ottelun runkosarjan jälleen yli pisteen ottelutahdilla. Hänen pistesaldonsa runkosarjan aikana oli 48+46=94. Hän ylitti 500 maalin rajan NHL:n runkosarjassa onnistuttuaan maalinteossa marraskuussa 2006 entistä seuraansa Colorado Avalanchea vastaan.[30] Hänestä tuli kaikkien aikojen 36:s pelaaja ja Jari Kurrin jälkeen toinen suomalainen 500 maalia NHL:ssä tehnyt pelaaja. Marraskuussa hänet valittiin NHL:n kuukauden pelaajaksi, ja 31. joulukuuta 2006 pelatussa vierasottelussa Minnesota Wildia vastaan Selänne pelasi tuhannen ottelunsa Kurrin ja Teppo Nummisen jälkeen kolmantena suomalaisena. Selänne teki ottelussa tehot 2+1. 
Selänne teki kauden aikana 48 maalia, ja hänestä tuli ensimmäinen NHL-pelaaja, joka on yli 35-vuotiaana onnistunut tekemään kahdesti vähintään 40 maalia kaudessa.[31] Samalla hänestä tuli myös kaikkien aikojen vanhin 45 maalia yhden kauden aikana tehnyt pelaaja. Pudotuspeleissä keväällä 2007 Anaheim eteni Stanley Cup-finaaliin asti, jossa se kohtasi Ottawa Senatorsin. Ducks kaatoi Senatorsin otteluvoitoin 4–1, ja Selänteestä tuli kuudes suomalainen Stanley Cup-voittaja.[32] Pudotuspelien  Selänne summasi tehopisteet 5+10=15.
Stanley Cupin voittamisen jälkeen Selänne lepäsi ja harkitsi pitkään, jatkaako uraansa. Vasta 28. tammikuuta 2008 hän kertoi tehneensä loppukauden kestävän sopimuksen Anaheim Ducksin kanssa.[33]. Selänne teki 24. helmikuuta 2008 uransa 20:nnen kypärätempun ja ohitti samassa ottelussa 25. sijalla olleen Maurice Richardin kaikkien aikojen maalintekijätilastossa.[34] Samassa ottelussa hän antoi myös 600. syöttönsä.[34] Koska Selänne oli pohtinut uransa jatkoa pitkään hän pelasi kauden aikana vain 26 runkosarjan ottelua, mutta hän merkkautti pisteitä jälleen lähes yhden per ottelu saavuttaen tehopisteet 12+11=23. Keväällä Anaheim pelasi jälleen pudotuspeleissä, joissa se kuitenkin hävisi Dallas Starsille.
Kauden jälkeen Selänne pohti jälleen, jatkaako uraansa vai ei. Tällä kertaa päätös jatkaa syntyi hyvissä ajoin ennen NHL-kauden alkua, mutta Anaheim Ducksin palkkakaton ylittymisen takia sopimuksen teko viivästyi. 28. syyskuuta Selänne ja Anaheim solmivat kahden vuoden ja 5,25 miljoonan dollarin sopimuksen.[35] Selänne avasi kautensa pirteästi, mutta hyvin käynnistyneen kauden keskeytti joulukuussa valitettava loukkaantuminen. Uransa 1 100. runkosarjaottelua NHL:ssä pelannut Selänne loukkaantui, kun Edmonton Oilersin Denis Grebeškov taklasi häntä ottelun ensimmäisellä peliminuutilla, ja tilanteessa Selänteen oma luistin viilsi hänen reiteensä syvän haavan, joka vahingoitti hänen reisilihastaan.[36] Selänne välttyi leikkaukselta, mutta joutui kuitenkin sairauslomalle.[37] Loukkaantuminen lyhensi Selänteen runkosarjan 65 ottelun mittaiseksi, mutta terveenä pelatessaan hän esiintyi kaukalossa kuten alkukaudella ja merkkautti runkosarjassa lopulta tehopisteet 27+27=54. Pudotuspeleissä Anaheim putosi pudotuspelien toisella kierroksella hävittyään Detroit Red Wingsille.
Kautta 2009–2010 edeltävänä kesänä Saku Koivu, Selänteen pitkäaikainen tutkapari maajoukkueesta, siirtyi Anaheimiin.[38] Anaheimin päävalmentaja Randy Carlyle peluuttikin Koivua keskushyökkääjänä Selänteen rinnalla, mutta kaksikon yhteispeliä verotti Selänteen loukkaantumisten synkistämä kausi. Joulukuussa 2009 Selänne sai murtuman vasempaan käteensä ottelussa Dallas Starsia vastaan peittäessään Dallasin puolustaja Karlis Skrastinsin laukausta.[39] Tilanteessa hän sai murtuman vasemman käden rystysiinsä.[39] Selänteen käsi jouduttiin leikkaamaan ja hän joutui olemaan sivussa otteluista yli kuukauden.[40] Tammikuussa 2010 Selänteen epäonni jatkui: hänen leukansa murtui, kun Anaheimin puolustaja Ryan Whitneyn laukaus muutti suuntaa Boston Bruinsin hyökkääjä Miroslav Šatanista ja kimposi jään kautta Selänteen kasvoihin.[41] Ottelu oli Selänteelle käsimurtuman jälkeen vasta kolmas.[41] Myöhemmin hän sai myös pää- ja olkapäävamman törmättyään rajusti kaukalon laitaan, mutta vaiva osoittautui kuvauksissa pelättyä lievemmäksi.[42] Loukkaantumisista huolimatta Selänne uusi kauden aikana myös jääkiekon historiankirjoja. 21. maaliskuuta 2010 hän ylitti 600. runkosarjamaalin rajan kaikkien aikojen 18. pelaajana ja kolmantena eurooppalaisena Jaromír Jágrin ja Jari Kurrin jälkeen,[43] ja 3. huhtikuuta hän ohitti 601 maalia NHL:n runkosarjassa tehneen Kurrin kaikkien aikojen parhaana suomalaisena maalintekijänä NHL:ssä viimeistellen kaksi maalia ottelussa Vancouver Canucksia vastaan.[44]  Kaiken kaikkiaan Selänne pelasi loukkaantumisten verottamalla kaudella 54 runkosarjaottelua tehopistein 27+21=48. Anaheim jäi kuitenkin pudotuspelien ulkopuolelle.
Kaudelle 2010–2011 Selänne teki Anaheimin kanssa yksivuotisen sopimuksen 9. elokuuta. Kausi oli Selänteelle hänen parhaansa sitten kauden 2006–2007. Anaheimin kapteenistoon valittu Selänne pelasi 73 runkosarjaottelua tehopistein 31+49=80. Hän ohitti muun muassa Bobby Hullin ja Joe Sakicin NHL:n kaikkien aikojen maalitilastossa,[45][46] ja saavutti 16. tammikuuta 2011 uransa 1 300. tehopisteen.[47] 28. maaliskuuta 2011 Selänne teki Colorado Avalanchea vastaan pelatussa ottelussa tehopisteet 3+2=5, ja hänestä tuli NHL:n historian ensimmäinen yli 40-vuotias pelaaja, joka on tehnyt sekä kypärätempun että viisi tehopistettä yhdessä ottelussa. Selänne pelasi kauden joukkueensa toisessa hyökkäysketjussa yhdessä Saku Koivun ja laitahyökkääjä Jason Blaken kanssa ja oli koko kauden tehokkain suomalaispelaaja NHL:n runkosarjassa. Hän myös teki kolmanneksi eniten ylivoimamaaleja koko NHL:ssä iskettyään runkosarjassa 16 ylivoimamaalia. Runkosarjassa erinomaisesti pelannut Selänne johdatti Anaheimin pudotuspeleihin, mutta Anaheim putosi lopulta jatkosta hävittyään Nashville Predatorsille ensimmäisellä kierroksella.[48] Selänne viimeisteli pudotuspeleissä kuusi maalia.[48]
Tehokkaan ja hyvin sujuneen kauden jälkeen Selänne vetäytyi jälleen pohtimaan uransa jatkoa, ja ilmoitti julkistavansa päätöksensä uransa jatkosta 1. heinäkuuta. Polvitähystyksen vuoksi Selänne ei kuitenkaan pystynyt kesätauon aikana harjoittelemaan tehokkaasti, ja hänen päätöksentekonsa siirtyi aina syyskuulle saakka. Syyskuussa Anaheim tiedotti tehneensä kauden mittaisen ja 4 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Selänteen kanssa.
Selänne aloitti kauden 2011–2012 vahvasti, mutta Anaheimin osalta kauden aloitus oli kehno. Joukkue majaili vielä vuoden 2011 joulukuussa koko liigan häntäpäässä. Vuodenvaihteen jälkeen joukkue kuitenkin piristyi nousten vielä mukaan pudotuspelikamppailuun, mutta Selänteelle kausi oli jälleen menestyksekäs. Hän pääsi pelaaman ennen kauden alkua näytösottelussa Helsingissä Jokereita vastaan, koska Ducks aloitti NHL-kautensa Suomessa Buffalo Sabresia vastaan. Kauden kuluessa Selänne ohitti NHL:n kaikkien aikojen pistepörssissä Guy Lafleurin 1. marraskuuta 2011 pelatussa ottelussa, jossa hän teki kaksi maalia ja keräsi kaksi syöttöpistettä. Selänne oli tuolloin 41-vuotias. Vähintään samanikäisinä tai vanhempina neljä tehopistettä yhdessä NHL-ottelussa ovat Selänteen lisäksi kyenneet tekemään vain Tim Horton ja Gordie Howe. Edellisen kerran Selännettä vanhempana saavutukseen ylsi Horton 15. tammikuuta 1972.[49][50]. Kauden kuluessa Selänne pelasi ensimmäistä kertaa 16 vuoden tauon jälkeen Winnipegissä 18.12.2011, kun Anaheim kohtasi NHL:ään paluun tehneen Winnipeg Jetsin vieraskentällä. Yleisö hurrasi Selänteelle yli kymmenen minuuttia tämän saavuttua kentälle ja suosionosoitukset jatkuivat aina hänen koskiessaan kiekkoon.[51] Ottelussa Selänne merkkautti kaksi syöttöpistettä.[51]
Selänne valittiin vuoden 2012 tammikuussa vuotuiseen NHL:n tähdistöotteluun 11. kertaa urallaan, mutta ikäänsä vedoten Selänne kieltäytyi kunniasta ja ehdotti korvaajakseen joukkuetoveriaan Corey Perryä.[52] Maaliskuussa Edmonton Oilersia vastaan pelatussa ottelussa Selänne nousi Jari Kurrin kanssa tasoihin tehokkaimpana suomalaispelaajana syöttämällä Bobby Ryanin viimeistelemän 2–1-maalin.[53] Viikkoa myöhemmin hän ohitti tilastossa Kurrin maalillaan entistä seuraansa Colorado Avalanchea vastaan, ja 15. maaliskuuta hän teki uransa 1 400. tehopisteen ottelussa Detroit Red Wingsiä vastaan.[54]
Kauden päätyttyä Selänne jäi jälleen pohtimaan uransa jatkoa,[55] ja heinäkuussa Selänteen tiedotettiin solmineen yhden vuoden mittaisen jatkosopimuksen Anaheimin kanssa.[55][56]
NHL:n pelaajayhdistyksen ja seuraomistajien välinen työehtosopimus umpeutui 15. syyskuuta 2012 huolimatta useista neuvotteluista osapuolten välillä.[57] Työehtosopimuksen umpeutuminen uhkasi päättää Selänteen peliuran, mikäli koko kausi jouduttaisiin peruuttamaan.[58] Työsulun varmistuttua Selänteen huhuttiin palaavan Jääkiekon SM-liigaan ja Helsingin Jokereihin,[59] mutta tätä ei kuitenkaan tapahtunut pelaajayhdistyksen ja omistajien päästessä uuteen työehtosopimukseen vuoden 2013 tammikuussa.[58] Vaikka työsulku päättyikin, paikallaan polkeneiden neuvotteluiden johdosta tavallisesti 82 ottelun mittainen runkosarja jouduttiin supistamaan 48 ottelun mittaiseksi.[60] Runkosarjan Selänne aloitti iskemällä tehopisteet 2+2=4, kun Anaheim kaatoi Vancouver Canucksin lukemin 7–3.[61] Pisteillään hän ohitti Dale Hawerchuckin kaikkien aikojen pistepörssissä edetessään sijalle 18.[62]
Helmikuun 2013 alussa Minnesota Wildia vastaan pelatussa ottelussa Selänne merkittiin syöttäjäksi kaikkiin Anaheimin kolmeen maaliin, minkä ansiosta hän nousi kaikkien aikojen pistepörssissä 1414 tehopisteellään jaetulle 17. sijalle Doug Gilmourin kanssa.[63] Huippuvireinen Selänne iski jälleen neljä tehopistettä helmikuussa tehoiltuaan pisteet 1+3=4 St. Louis Bluesia vastaan.[64] Tehoiltansa myötä hän uusi jälleen historiankirjoja, sillä ennen häntä neljä pistettä ottelussa 42-vuotiaana olivat tehneet vain Gordie Howe vuonna 1971 ja Tim Horton vuonna 1972.[64] Tehtyään jo avausottelussaan neljä tehopistettä, Selänteestä tuli ainoa  täyttänyt jääkiekkoilija joka on yltänyt kyseiseen suoritukseen NHL:ssä kahdesti.[64] Maaliskuun 2013 viimeisellä viikolla Selänne pelasi uransa . runkosarjaottelun ja ohitti samalla Teppo Nummisen kaikkien aikojen eniten otteluita NHL:n runkosarjassa pelanneena suomalaisena.[65]
Vuoden 2013 elokuussa Selänne kertoi jatkavansa NHL-uraansa, ja hän solmi Anaheimin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen kaudeksi 2013–2014.[66][67] Hän vahvisti ennen kauden alkua, että tuleva kausi olisi hänen uransa viimeinen.[68] Anaheimin päävalmentaja Bruce Boudreau kertoi ennen kauden alkua, ettei hän aio vaatia 43-vuotiaalta Selänteeltä enää täyttä 82 ottelun runkosarjaa,[69] koska edellinen työsulun lyhentämä ja ottelutahdiltaan tiivis kausi oli ollut Selänteelle ajoittain vaikea ja kuluttava.[70]
Kauden alkupuolella Selänne pääsi jälleen pelaamaan entisessä kotikaupungissaan Winnipegissä, kun Anaheim kohtasi Winnipeg Jetsin vieraskaukalossa.[71] Winnipegiläinen yleisö osoitti Selänteelle jälleen suosiotaan jopa kesken ottelun,[71] ja Selänne valittiin myös ottelun ykköstähdeksi.[72] Lokakuussa Selänne loukkaantui Philadelphia Flyersia vastaan pelatussa vierasottelussa, kun Philadelphian puolustaja Luke Schennin maila osui Selänteen kasvoihin.[73] Tapahtuneen seurauksena Selänne menetti hampaita ja sai suunsa tienoille lähes 40 tikkiä, ja loukkaantuminen pakotti hänet kahden viikon sairauslomalle.[73] Vuoden 2014 tammikuussa Selänne pelasi Anaheim Ducksin kanssa NHL:n ulkoilmaottelussa Los Angeles Kingsiä vastaan Los Angelesin Dodger Stadiumilla, jossa joukkueiden kohtaamista seurasi yli 54000 hengen yleisö. Anaheim voitti ottelun lukemin 3–0 ja Selänne syötti ottelussa Matt Beleskeyn tekemän maalin.[74] Uransa viimeisen NHL:n runkosarjaottelun Selänne pelasi 13. huhtikuuta entistä seuraansa Colorado Avalanchea vastaan, ja hän toimi ottelussa Anaheimin kapteenina.[75] Anaheimin kannattajat hurrasivat Selänteelle läpi ottelun, ja hänet valittiin ottelun ykkös-, kakkos- ja kolmostähdeksi.[76]
Marraskuussa 2013 Kalifornian Laguna Beachille avattiin suurelle yleisölle Selänteen ja Kevin Prattin omistama pihviravintola Selanne Steak Tavern.[77][78]
Anaheim eteni runkosarjan päätyttyä pudotuspeleihin ja kohtasi ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Dallas Starsin. Selänne joutui yllättäen pudotuspelien neljännessä ottelussa pelaavan kokoonpanon ulkopuolelle päävalmentaja Bruce Boudreaun päätöksestä.[79] Boudreau perusteli päätöstään sillä, että hän tarvitsi Anaheimin pelaavaan kokoonpanoon pelitavaltaan Selännettä fyysisemmän pelaajan ja näin ollen hänen sijastaan Anaheimin kokoonpanossa pelasi Emerson Etem.[80] Anaheim voitti lopulta Dallasin ottelusarjan kuudennessa kamppailussa jatkoajalla, ja kokoonpanoon paluun tehnyt Selänne keräsi ottelussa kaksi syöttöpistettä.[81] Voitettuaan ottelusarjan Dallasia vastaan Anaheim eteni läntisen konferenssin välieriin, jossa se kohtasi Los Angeles Kingsin.[82] Selänne pelasi ottelusarjan pirtein ottein ja onnistui maalinteossa ottelusarjan aikana kahdesti.[83] Anaheimin ja Los Angelesin kolmannessa kohtaamisessa ylivoimamaalin viimeistellyt Selänne valittiin myös ottelun ykköstähdeksi.[84] Ottelusarja venyi lopulta ratkaisevaan, seitsemänteen otteluun.[85] Los Angeles voitti seitsemännen ottelun tylysti lukemin 2–6, ja näin ollen myös Selänteen ammattilaisura päättyi.[86] Ottelun päätyttyä sekä Anaheimin kotiyleisö että Los Angelesin vieraskannattajat osoittivat Selänteelle suosiotaan seisoen, ja myös Los Angelesin pelaajat osoittivat Selänteelle kunnioitustaan ottelun päätyttyä.[87] Muun muassa Los Angelesin maalivahti Jonathan Quick kiitti Selänettä ja sanoi, että häntä vastaan pelaaminen on ollut kunnia, ja Los Angelesin puolustaja Drew Doughty kertoi jäävänsä ikävöimään Selännettä.[88] Pudotuspeleissä Selänteen tehopisteet olivat 12 ottelussa 2+4=6.

Kauden aikana Selänne kritisoi Anaheimin päävalmentaja Bruce Boudreaun ratkaisuja, jotka vaikuttivat Selänteen roolin pienentymiseen ja peliajan vähenemiseen kauden kuluessa.[75] Selänteen ja Boudreaun välien huhuttiin huonontuneen etenkin Dallasia vastaan pelatun pudotuspelisarjan aikana, mutta Selänne sanoi kauden päätyttyä ettei heidän välisessä suhteessaan ollut vikaa, ja että kyse oli vain pelillisesti näkemyseroista.[75] Boudreau itse totesi runkosarjan lopulla olevansa “pelkkä moukka Selänteeseen verrattuna“, ja kertoi että päätös jättää Selänne ajoittain pienemmälle peliajalle oli ollut todella vaikeaa.[89] Selänteen mukaan Boudreau ei enää uskonut, että Selänne voisi yhä pelata isossa roolissa, mutta Selänne sen sijaan uskoi pystyvänsä yhä pelaamaan joukkueensa ykkösketjussa.[75] Selänne kertoi, ettei hän omasta mielestään saanut kauden aikana hyödyntää kaikkea potentiaaliaan ja sanoi, että pystyisi yhä pelaamaan NHL-tasolla, mutta ei enää halua.[90][91]
Maajoukkueura


Selänne on Suomen jääkiekkomaajoukkuetta edustaessaan saavuttanut neljä mitalia olympialaisista, kaksi mitalia MM-kilpailuista sekä toisen sijan maailmancupista ja kolmannen sijan Kanada-cupista. Arvokisoissa hän on pelannut 90 ottelua tehopistein 50+46=96.[92] Maajoukkueurallaan Selänne on pelannut yhteensä 130 kansainvälistä aikuisten maaottelua pistein 66+67=133.[93] Olympiatasolla hän on kaikkien eniten tehopisteitä merkkauttanut jääkiekkoilija: olympialaisten 37 ottelussaan hän on tehnyt pisteet 24+19=43.[94][95]
Nuorten maajoukkueissa Selänne osallistui arvokisoihin edustaen Suomea alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1988 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1989. Aikuisten tasolla hän pelasi lähes poikkeuksetta yhdessä keskushyökkääjä Saku Koivun ja laitahyökkääjä Jere Lehtisen kanssa ja muodosti heidän kanssaan Suomen joukkueen tehokkaimman hyökkäyskolmikon.
Ensimmäiset MM-kilpailunsa aikuisten tasolla Selänne pelasi vuonna 1991 Suomen isännöidessä MM-turnausta. Selänne oli yksi turnauksen parhaista pistemiehistä. Hänen edelleen ylsivät vain Mats Sundin ja Jari Kurri. Selänne oli mukana myös saman vuoden Kanada-cupissa, jossa Suomi ylsi kolmanneksi. 
Albertvillen vuoden 1992 talviolympialaisissa Suomi ylsi seitsemännelle sijalle. Selänne pelasi ensimmäistä kertaa urallaan olympialaisissa ja hänelle olympiaturnaus oli onnistunut, sillä kahdeksassa ottelussa tehopisteet 7+4=11 viimeistelleenä hän jakoi turnauksen maalitilaston voiton seitsemällä maalillaan Nikolai Borštševskin ja Andrei Homutovin kanssa.[96] 11 pisteellään hän oli Suomen joukkueen paras pistemies Hannu Järvenpään kanssa.[97]
Vuonna 1996 Selänne pelasi suurimmalti osin Juha Ylösen kanssa Suomen osallistuessa vuoden 1996 maailmancupiin, joka perustettiin lakkautetun Kanada-cupin tilalle. Sekä maailmancupissa että kevään MM-kilpailuissa Suomi sijoittui viidennelle sijalle ja jäi ulos mitalipeleistä. 
Ensimmäisen kerran Selänne ylsi mitaleille maajoukkueurallaan Naganon vuoden 1998 talviolympialaisissa. Hän pelasi ensimmäisen yhteisen turnauksensa Saku Koivun ja Jere Lehtisen kanssa. Turnaus oli hyvin onnistunut sekä Selänteelle että koko joukkueelle. Selänne voitti olympiaturnauksen pistepörssin tehopistein 4+6=10 ja Suomi saavutti turnauksessa pronssimitalin. Epäonnekseen nivusvaivojen kanssa turnauksessa pelannut Selänne loukkaantui ja joutui jäämään sivuun pronssiottelusta.[98] Hänen tilalleen Koivun ja Lehtisen rinnalle Suomen ykkösketjuun nostettiin Ville Peltonen.
Vuoden 1999 MM-kisoissa Selänne pelasi jälleen Koivun ja Lehtisen rinnalla. Suomi eteni aina MM-finaaliin asti, mutta finaalissa Suomi jäi hopealle Tšekin voittaessa maailmanmestaruuden. Selänne sijoittui turnauksen pistepörssissä toiseksi, ja hänet valittiin kisojen tähdistökentälliseen sekä turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.[92]
Salt Lake Cityn vuoden 2002 talviolympialaisissa Selänne pelasi Suomen joukkueen kapteenina. Suomi ei saavuttanut kisoissa mitalia ja sijoittui kuudenneksi. Selänne viimeisteli turnauksen neljässä ottelussaan kolme maalia.
Seuraavan vuoden MM-kilpailuissa Suomi päätyi viidenneksi, mutta Selänne oli jälleen erinomaisessa vireessä ollen turnauksen paras maalintekijä kahdeksalla osumallaan.[92] Turnauksen puolivälierässä Selänne ehti laukoa jo kypärätempun eli kolme maalia Ruotsia vastaan,[92] mutta lopulta Ruotsi nousi Suomen rinnalle ja ohi vieden ottelun nimiinsä lukemin 6–5 ja pudottaen Suomen jatkosta.[92] Selänne palkittiin turnauksen parhaana hyökkääjänä.[92]
Selänne osallistui vuonna 2004 jääkiekon maailmancupiin toista kertaa urallaan, mutta ei polvivaivojensa vuoksi pystynyt pelaamaan aiempien vuosiensa tasolla.[96] Selänne teki kuudessa ottelussa neljä tehopistettä ja Suomi sijoittui toiseksi. 
Torinon vuoden 2006 talviolympialaisissa Selänne pelasi jälleen samassa ketjussa Lehtisen ja Koivun kanssa. Suomi pelasi turnauksessa loistavasti, ja voitti kaikki ottelut yhtä lukuun ottamatta: loppuottelussa Suomi taipui Ruotsille tiukan ottelun päätteeksi. Selänne oli turnauksen paras pistemies ja hän jakoi kisojen maalitilaston voiton Olli Jokisen kanssa. Hänet palkittiin myös olympialaisten parhaana hyökkääjänä ja valittiin tähdistökentälliseen. Myöhemmin Selänne on todennut Torinon olympialaisiin osallistuneen Suomen joukkueen olleen paras, jossa hän on koskaan pelannut.[99][96][100]
Seuraavan kerran Selänne edusti Suomea vuoden 2008 MM-kilpailuissa, jossa Suomi saavutti pronssimitalin.[101] Selänne pelasi turnauksessa yhdeksän ottelua tehopistein 3+4=7. Pronssiottelun jälkeen hän vahvisti päättävänsä uransa maajoukkueessa.[102]
Päätös lopettamisesta ei kuitenkaan pitänyt toisellakaan kerralla, kun jääkiekkomaajoukkueen päävalmentaja Jukka Jalonen valitsi Selänteen edustamaan Suomea Vancouverin vuoden 2010 talviolympialaisiin.[103] Vancouverissa hän oli Suomen joukkueen kokenein olympiapelaaja ja hänestä tuli kisojen myötä yksi seitsemästä jääkiekkoilijasta, jotka ovat osallistuneet olympialaisiin viidesti.[103][11] Selänne aloitti olympiaturnauksen pirtein ottein merkkauttamalla kahdessa alkusarjan ottelussa kaksi syöttöpistettä, mutta ei kisojen edetessä enää päässyt tehopisteille. Hänen pelaamistaan hidasti NHL:n runkosarjaottelussa sattunut leukavamma, ja hän joutui pelaamaan koko olympialaisten ajan kypärällä, joka oli varustettu leukasuojuksella.[104] Loukkaantumisensa vuoksi hän oli syönyt ennen kisojen alkua vain nestemäisiä aterioita, minkä takia hänen painonsa oli pudonnut seitsemän kiloa eikä hän kertomansa mukaan ollut kisojen alkaessa riittävän hyvässä fyysisessä kunnossa, mitä olympialaisissa pelaaminen vaati.[104] Tästä huolimatta hän nousi Vancouverissa kaikkien aikojen tehokkaimmaksi jääkiekkoilijaksi olympialaisten historiassa syötettyään Saksaa vastaan pelatussa ottelussa puolustaja Kimmo Timosen maalin.[105] Hän ohitti syöttöpisteellään Tšekkoslovakian Vlastimil Bubníkin, Neuvostoliiton Valeri Harlamovin ja Kanadan Harry Watsonin, jotka olivat aiemmin jakaneet olympialaisten kaikkien aikojen pistepörssin kärkisijaa.[105] Selänne nousi syöttöpisteellään itsenäisesti tilaston kärkipaikalle tehopisteillä 20+17=37.[105] Suomi saavutti olympialaisissa pronssimitalin, ja pronssiottelun jälkeen Selänne kertoi jälleen maajoukkueuransa päättyvän.[99]
Suomen jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajaksi vuonna 2013 palannut Erkka Westerlund julkaisi kesäkuussa 54 pelaajan listan, josta hän valitsisi lopullisen joukkueen edustamaan Suomea Sotšin vuoden 2014 talviolympialaisiin.[106] Selänne oli 43-vuotiaana listan vanhin ehdolle asetettu pelaaja,[106] ja lopulta hänet myös valittiin vuoden 2014 tammikuussa joukkueeseen. Tämän johdosta Selänteestä tuli kaikkien aikojen toinen jääkiekkoilija, joka on pelannut kuudesti olympialaisissa.[106] Aiemmin vain Raimo Helminen on pelannut kuudesti olympiaturnauksessa. Selänne valittiin Suomen joukkueen kapteeniksi,[107] ja joukkueen ykkösketjuun 21-vuotiaan laitahyökkääjä Mikael Granlundin ja 18-vuotiaan keskushyökkääjä Aleksandr Barkov Jr.:n rinnalle.[108] Selänteen ollessa olympialaisten vanhin jääkiekkoilija, oli Barkov sitä vastoin kisojen nuorin.[97] Selänne pelasi turnauksessa kuusi ottelua pistein 4+2=6 ja hän oli Suomen paras maalintekijä ja ketjukaverinsa Mikael Granlundin jälkeen joukkueen toiseksi paras pistemies.[109] Suomi ylsi olympialaisissa pronssimitaliin, kun se päihitti pronssiottelussa Yhdysvallat lukemin 5–0. Selänne teki ottelussa Suomen ensimmäisen ja neljännen maalin,[110] ja ottelun jälkeen hän kertoi päättävänsä 26 vuotta kestäneen uransa maajoukkueessa.[111] Pronssimitalin myötä Selänne ja Suomen joukkueen puolustaja Kimmo Timonen nousivat Ville Peltosen, Saku Koivun, Jere Lehtisen sekä Neuvostoliiton Igor Kravtšukin ja Valeri Harlamovin ja Tšekkoslovakian Jiří Holíkin rinnalle kaikkien aikojen eniten jääkiekon olympiamitaleita saavuttaneina urheilijoina. Selänteestä tuli pronssimitalin myötä kaikkien aikojen vanhin olympiamitalisti miesten jääkiekossa,[112] ja turnauksessa neljä maalia tehneestä Selänteestä tuli myös kaikkien aikojen vanhin olympialaisissa maalin tehnyt jääkiekkoilija.[112]
Uran jälkeen
Teemu Tribute Night
Elokuussa vuonna 2014 Anaheim Ducks ilmoitti jäädyttävänsä Selänteen pelinumeron ”Teemu Tribute Night”-nimetyssä tilaisuudessa 11. tammikuuta 2015.
Selänteen pelipaita nostettiin Anaheim Ducksin kotiareenan Honda Centerin kattoon ja Anaheim Ducks pelasi Teemu Selänteen ensimmäistä NHL-seuraa Winnipeg Jetsiä vastaan. Selänteestä tuli ensimmäinen pelaaja, jonka pelinumeron Anaheim Ducks jäädytti.[113]
Selänteen paidan jäädytystilaisuus kesti kokonaisuudessaan noin puolitoista tuntia.[114] Tilaisuudessa puhujia olivat muun muassa Anaheim Ducksin omistajat Henry ja Susan Samueli, NHL-komissaari Gary Bettman sekä Jari Kurri.[114] Monissa puheissa teemana oli Selänteen vaikutus kalifornialaisen jääkiekon kehitykseen ja suosioon nousuun.[114] Selänne itse puheessaan kiitti perhettään ja ystäviään sekä hänen kanssaan työskennelleitä henkilöitä ja kannattajia.[114]
Selänne pyysi, että tilaisuutta varten lavalla olisi kunnianosoituksena ja symbolisena eleenä myös yksi tyhjä tuoli hänen edesmenneelle pelaaja-agentilleen Don Baizleylle, joka menehtyi syöpään kesällä 2013.[114][115]
Itse ottelussa Anaheim voitti Winnipegin voittomaalikilpailun jälkeen 5–4.[116] Selänne seurasi ottelua muun muassa Saku Koivun, Jari Litmasen ja Elastisen kanssa.[116] Anaheim oli ottelussa kahdesti kahden maalin takaa-ajoasemassa 3–1 ja 4–2-lukemissa.[116] Kaksi minuuttia ennen viimeisen erän loppua Rickard Rakell tasoitti ottelun 4–4-lukemiin. Jatkoajalla ei syntynyt maaleja ja ottelu eteni rangaistuslaukauskilpailuun.[116] Ottelun ratkaisuun tarvittiin kuusi kierrosta. Viimeisellä niistä Winnipegin Mark Scheifele epäonnistui yrityksellään, jonka jälkeen suomalaispuolustaja Sami Vatanen ratkaisi ottelun voiton Anaheimille.[116] Kyseinen rangaistuslaukaus oli Vatasen uran ensimmäinen NHL:ssä.[117] Ottelussa parhaaksi pelaajaksi valittu[118] Rickard Rakell oli osallisena jokaiseen maaliin ja teki uuden ennätyksen ollen Anaheimin seurahistorian ensimmäisen pelaaja, joka on onnistunut tulokkaana tekemään neljä pistettä yhdessä ottelussa.[119]
Perhe ja vapaa-aika
Teemu Selänteen vanhemmat ovat Liisa ja Ilmari Selänne. Selänteellä on kaksosveli Paavo ja isoveli Panu. Suoritettuaan peruskouluopinnot Selänne opiskeli kauppaoppilaitoksessa,[120] ja työskenteli päiväkodissa ennen ammattilaisuraansa NHL:ssä. Varusmiespalveluksensa Selänne suoritti Hämeen Rykmentin Urheilukoulussa Lahdessa. Selänne on yksi Lastenklinikoiden Kummien perustajajäsenistä, ja hän on koko uransa ajan tukenut yhdistystä. Hän lahjoitti yhdistykselle esimerkiksi 10000 markan stipendin, jonka hän sai pudotuspelien parhaana pelaajana keväällä 1992. Selänteellä on myös oma hyväntekeväisyysyhdistys The Finnish Flash ry.
Selänne avioitui Sirpa Vuorisen kanssa 19. heinäkuuta 1996. Parilla on neljä lasta: pojat Eemil (s. 1996), Eetu (s. 1997) ja Leevi (s. 2000) sekä tytär Veera (s. 2007).[121] Selänne on asunut perheineen vuodesta 2000 Coto de Cazassa Kaliforniassa Orangen piirikunnassa.[122]
Selänne toimi aiemmin Mestis-joukkue Salamoiden osaomistajana, mutta hän on myynyt omistuksensa joukkueesta. Selänteen TS Holding -yhtiö on muun muassa vähemmistöosakkaana kiinteistösijoitusyhtiö Ultivistassa.[123]
Kaukaloiden ulkopuolella Selänne tunnetaan innokkaana golfaajana ja autoharrastajana. Hän omistaa yli 30 erilaista autoa. Vuonna 2008 hän osti 10 Ford Mustangia konkurssipesästä ja lähetti ne Eurooppaan. Selänteen omistamista autoista maineikkaimpia ovat 1961 Lincoln Continental, jollaista muun muassa John F. Kennedy käytti virka-autonaan Yhdysvaltain presidenttinä.[123] Hän on myös yksi harvoista Enzo Ferrari -urheiluauton omistavista henkilöistä. MTV3 MAX esitti Selänteen autokokoelmaa avartavaa, 12-osaista televisiosarjaa Teemun tallista vuonna 2010.[124] Selänne on myös harrastanut ralliautoilua nimellä Teukka Salama.
Tammikuussa 2016 Selänteen Euroopan pakolaiskriisiin liittyvät twiitit herättivät kohua. Twiiteissään hän vaati ”hyysäämisen” lopettamista ja entistä kovempia rangaistuksia raiskaajille. Myöhemmin julkaisemassaan blogikirjoituksessa hän kuitenkin selvensi twiittejään kirjoittamalla, ettei hyväksy rasismia missään olosuhteissa.[125] Selänne perusteli näkemyksiään blogissa kertomalla ystävänsä alaikäisestä tyttärestä, joka joutui turvapaikanhakijoiden raiskaamaksi. Ylen ajankohtais- ja featuretoimituksen esimies Jussi Eronen kyseenalaisti tarinan 2. maaliskuuta julkaistussa analyysissä, jossa hän kertoi, ettei Selänteen kuvailemaa tapausta ole ilmoitettu poliisille Suomessa. Selänteen edustaja ei halunnut kommentoida asiaa Ylelle.[126] Myöhemmin Selänne arvosteli Twitterissä mediaa asian käsittelystä, mutta ei täsmentänyt kertomustaan.[127]
Populaarikulttuuri


Selänteestä kertova, JP Siilin ohjaama ja Marko Tallin tuottama[128] dokumenttielokuva Sel8nne sai ensi-iltansa 27. syyskuuta 2013.[129] Elokuvan julkaisi SF Film,[129] ja se sai ilmestyessään suurta suosiota. Muun muassa Helsingin Sanomien Veli-Pekka Lehtonen kirjoitti "Selänteen olevan hyvä elokuva ja urheiluelokuvana erinomainen".[130] Sel8nne ylitti alle viikossa yli 66000 katsojan rajan elokuvateattereissa,[131] ja pelkästään avausviikonloppunaan elokuva keräsi teattereihin 22560 katsojaa, mikä oli suurin dokumenttielokuvan saama avausviikonlopun katsojamäärä Suomessa Michael Mooren ohjaaman Fahrenheit 9/11-dokumentin (8249 katsojaa) jälkeen.[132] Samalla siitä tuli kaikkien aikojen eniten katsojia teattereihin avausviikonloppunaan vetänyt suomalainen dokumenttielokuva, kun se rikkoi Vesa-Matti Loirista kertovan Vesku-elokuvan 6271 katsojan ennätyksen jo avauspäivänään.[132] Ohitettuaan katsojien määrässä vuonna 2012 yli  elokuvateattereihin keränneen Metsän tarinan,[133] Sel8nteestä tuli katsojien kokonaismäärän mukaan Suomen kaikkien aikojen katsotuin dokumenttielokuva.[134] Lokakuussa elokuva ylitti 100000 katsojan rajan elokuvateattereissa[135] ja joulukuussa julkaistu DVD- ja Blu-ray-julkaisu oli elokuvavuokraamojen suosituimpia.[136]
Vuonna 2014 julkaistiin Ari Mennanderin kirjoittama Selänteen elämäkertakirja Teemu[137], joka myi ilmestymisvuonnaan 77 000 kappaletta ja on Suomen toiseksi myydyin urheilukirja kautta aikain.[138] Aiemmin Selänteestä on julkaistu hänen isänsä Ilmari Selänteen kirjoittama kirja Teemu vuonna 1993.[139]
Selänne mainitaan esimerkiksi Martti Servo & Napanderin kappaleessa ”Lätkän ihmemaa” muiden suomalaisten ammattikiekkoilijoiden kanssa, ja rapduo JVG on tehnyt Selänteestä sekä jalkapalloilija Jari Litmasesta kertovan kappaleen "Teemu ja Jari".[140]
Tilastot
Seuraura













































































1986–1987Jokerit jr.B-SM–––––7103132Jokerit jr.A-SM331012228–––––1987–1988Jokerit jr.A-SM334323661854372JokeritI-divisioona51120–––––1988–1989Jokerit jr.A-SM388164–––––JokeritI-divisioona3536336914–––––UrheilukouluA-SM33142–––––1989–1990JokeritSML1148120–––––1990–1991JokeritSML4333255812––––– Jokerit jr.A-SM10000–––––1991–1992JokeritSML4439236220101071718  1992–1993Winnipeg Jets (A)NHL8476561324564262  1993–1994Winnipeg JetsNHL5125295422–––––1994–1995JokeritSML20712196–––––Winnipeg JetsNHL452226482–––––1995–1996Winnipeg JetsNHL5124487218–––––Mighty Ducks of AnaheimNHL281620364–––––1996–1997Mighty Ducks of Anaheim (A)NHL785158109341173104 1997–1998Mighty Ducks of Anaheim (C)NHL7352348630––––– 1998–1999Mighty Ducks of Anaheim (A)NHL7547601073042242  1999–2000Mighty Ducks of Anaheim (A)NHL7933528512–––––2000–2001Mighty Ducks of Anaheim (A)NHL6126335936–––––San Jose SharksNHL1276130602222001–2002San Jose SharksNHL82292554401253822002–2003San Jose SharksNHL8228366430–––––2003–2004Colorado AvalancheNHL78161632321003322004–2005Ei pelannut2005–2006Mighty Ducks of Anaheim (A)NHL80405090441668146 2006–2007Anaheim DucksNHL8248469482215101510 2007–2008Anaheim DucksNHL261211238622462008–2009Anaheim DucksNHL65272754361342642009–2010Anaheim DucksNHL5427214816–––––2010–2011Anaheim Ducks (A)NHL73314980496617122011–2012Anaheim Ducks (A)NHL8226406650–––––2012–2013Anaheim Ducks (A)NHL4612122428712362013–2014Anaheim Ducks (A)NHL64918271212246421 kauttaYHTEENSÄNHL1451684773660130444488624 kauttaYHTEENSÄSML117836815138101071718
Kansainvälinen ura

































1988Suomi U18U18-EM-kilpailut6791686.1989Suomi U20U20-MM-kilpailut75510105.1991SuomiMM-kilpailut10651123.1991SuomiKanada-cup611227.1992Suomiolympialaiset8741125.1996SuomiMM-kilpailut653805.1996Suomi (A)maailmancup432501998Suomiolympialaiset5461081999Suomi (A)MM-kilpailut11381126.2002Suomi (C)olympialaiset430325.2003Suomi (A)MM-kilpailut7831122004Suomimaailmancup613442006Suomiolympialaiset8651142008SuomiMM-kilpailut9347122010Suomi (A)olympialaiset602202014Suomi (C)olympialaiset64264
Ennätykset

NHL:n tulokkaiden yhden runkosarjakauden maali- ja piste-ennätys, 76 maalia ja 132 tehopistettä kaudella 1992–1993
Eniten maaleja NHL:ssä yhden runkosarjakauden aikana viimeistellyt eurooppalainen pelaaja kaudella 1992–1993, jaettu ennätys Aleksandr Mogilnyin kanssa
Winnipeg Jetsin/Phoenix Coyotesin seurahistoriassa eniten maaleja ja tehopisteitä yhden runkosarjakauden aikana tehnyt pelaaja, 76 maalia ja 132 tehopistettä kaudella 1992–1993
Anaheim Ducksin seurahistorian maali-, piste- ja ylivoimatilastojen johtava pelaaja
Anaheim Ducksin seurahistorian paras maalintekijä yhden runkosarjakauden aikana, 52 maalia kaudella 1997–1998
Anaheim Ducksin seurahistorian paras pistemies yhden runkosarjakauden aikana, 109 tehopistettä kaudella 1996–1997
Anaheim Ducksin seurahistoriassa eniten kypärätemppuja (yht. 13 kertaa) viimeistellyt pelaaja
Ensimmäinen eurooppalainen jääkiekkoilija, joka on tehnyt kypärätempun NHL:n tähdistöottelussa (vuonna 1998)
Ensimmäinen yli 35-vuotias jääkiekkoilija, joka on ylittänyt NHL:ssä 40 maalin rajan kahtena runkosarjakautena perättäin

Talviolympialaisten jääkiekon kaikkien aikojen paras pistemies tehoin 24+19=43.[95]
Kaikkien aikojen vanhin olympialaisissa maalin tehnyt miesjääkiekkoilija[95]
Kaikkien aikojen vanhin olympiamitalin saavuttanut miesjääkiekkoilija[95]
Kaikkien aikojen eniten maaleja ja tehopisteitä NHL:ssä tehnyt suomalainen jääkiekkoilija pistein 684+773=
NHL:n historian ensimmäinen pelaaja, joka on tehnyt yhden runkosarjakauden aikana neljä tasoitusmaalia ottelun viimeisen kolmen minuutin aikana
NHL:n historian vanhin pelaaja, joka on onnistunut maalinteossa rangaistuslaukauksesta.
NHL:n historian iäkkäin pelaaja, joka on osallistunut runkosarjan jokaiseen 82 otteluun (41-vuotiaana kaudella 2011–2012[141])
Ensimmäinen yli 40-vuotias jääkiekkoilija, joka on tehnyt NHL:ssä viisi tehopistettä yhdessä ottelussa
Kaikkien aikojen vanhin 45 maalin rajan NHL:n runkosarjassa yhden kauden aikana ylittänyt pelaaja
Ensimmäinen yli 42-vuotias jääkiekkoilija, joka on tehnyt kahdessa ottelussa neljä tehopistettä NHL:n runkosarjassa[64]

Palkinnot ja saavutukset

SM-liiga
A-nuorten Suomen mestaruus Helsingin Jokereissa kaudella 1987–1988
Jääkiekon Suomen mestaruus Jokereissa kaudella 1991–1992
Valinta SM-liigan tähdistökentälliseen kausilla 1990–1991 ja 1991–1992
Euroopan cupin kausi 1994–1995
mestaruus Helsingin Jokereissa
valinta tähdistökentälliseen
Kauden 1990–1991 palkinnot
Raimo Kilpiö -palkinto
Kultainen kypärä -palkinto
Aarne Honkavaara -palkinto
Iltalehden Kultaleijona-palkinto
NHL
Calder Memorial Trophy kaudella 1992–1993
NHL:n paras maalintekijä yhdessä Aleksandr Mogilnyin kanssa kaudella 1992–1993 ja Peter Bondran kanssa kaudella 1997–1998
Valinta tulokkaiden tähdistökentälliseen kaudella 1992–1993
ykköstähdistöön kausilla 1992–1993 ja 1996–1997
kakkostähdistöön kausilla 1997–1998 ja 1998–1999
tähdistöotteluun vuosina 1993, 1994, 1996–2000, 2002, 2003, 2007 ja 2012 (11 kertaa)[142]
Maurice ”Rocket” Richard Trophy kausilla 1992–1993 ja 1998–1999
Bill Masterton Memorial Trophy kaudella 2005–2006
NHL:n Stanley Cup -mestaruus kaudella 2006–2007
Anaheim Ducksin historian paras pelaaja The Hockey News -lehden valitsemana vuonna 2017 [143]

Maajoukkue
Valinta alle 18-vuotiaiden EM-kilpailujen tähdistökentälliseen 1988
Pronssia vuoden 1991 Kanada-cupista
MM-saavutukset
hopeaa vuoden 1999 ja pronssia 2008 maailmanmestaruuskilpailuista, hopeaa 2004 maailmancupista
valinta arvokkaimmaksi pelaajaksi vuonna 1999 ja tähdistökentälliseen 1999
valinta parhaaksi hyökkääjäksi 2003
paras maalintekijä 2003
Olympiasaavutukset
hopeaa 2006, pronssia vuosina 1998, 2010 ja 2014
pistepörssin voittaja vuosina 1998 ja 2006
paras maalintekijä vuonna 1992 (Andrei Homutovin ja Nikolai Borštševskin kanssa) ja 2006 (Olli Jokisen kanssa)
valinta parhaaksi hyökkääjäksi vuonna 2006
valinta tähdistökentälliseen vuosina 2006 ja 2014
valinta arvokkaimmaksi pelaajaksi vuonna 2014
Muut kunnianosoitukset
Suomen Leijonan ansioristi vuonna 2010[144]
Suomen Jääkiekkoleijona numero 232[145]
Suomen vuoden jääkiekkoilija vuosina 1993, 1996–2000, 2006, 2007, 2012[146] ja 2014 (10 kertaa)[147]
Suomen jääkiekkoliitto palkitsi Selänteen Presidents' Trophy -erikoispalkinnolla vuonna 1998
Jääkiekon A-nuorten SM-liigassa jaetaan vuosittain Teemu Selänne -palkinto päättyneen kauden vuoden pelaajalle
Suomen jääkiekkoliitto jäädytti Selänteen paidan numero 8 nuorten MM-kisojen yhteydessä Helsingissä loppuvuonna 2015 (yhdessä Jere Lehtisen, Saku Koivun ja Ville Peltosen kanssa, Tupu-Hupu-Lupu -ketju)[148]
Kutsu itsenäisyyspäivän vastaanotolle vuosina 1994,[149] 2014,[149] 2017[150][151]
Winnipegin kaupunki myönsi Selänteelle kaupungin avaimen syksyllä 2016[152]
Valinta Kansainvälisen jääkiekkoliiton hall of fameen 21. toukokuuta 2017[153]
Valinta Hockey Hall of Fameen 12. marraskuuta 2017[154]
Valinta Suomen urheilun lähettilääksi 2018[155]


Katso myös
Luettelo Stanley Cupin voittaneista suomalaisista jääkiekkoilijoista
Luettelo 1000 tehopistettä saavuttaneista NHL-pelaajista
Luettelo 500 NHL-maalia tehneistä pelaajista
Lähteet
 at 


Viitteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Selänne, Ilmari| title = Teemu| publisher = WSOY| year = 1993}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Selänne, Ari Mennander| title = Teemu| publisher = Otava| year = 2014}}
Aiheesta muualla


CS1 maint: unrecognized language (link)

 at 

 at 
Check date values in: |date= (help)
Check date values in: |date= (help)



























Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit
Luokka:Calder Memorial Trophy -voittajat
Luokka:Bill Masterton Memorial Trophy -voittajat
Luokka:Raimo Kilpiö -palkinnon voittajat
Luokka:Maurice "Rocket" Richard Trophy -voittajat
Luokka:Winnipeg Jetsin (1972–1996) varaamat pelaajat
Luokka:Vuonna 1970 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit