Fibromyalgia

Question: Miten REM-uni määritellään?

Fibromyalgia on krooninen kipu-uupumusoireyhtymä (diagnoosikoodi M79.7)[1]. Tautia sairastaa arviolta 2–5 prosenttia väestöstä ja yhdeksänkymmentä prosenttia sairastuneista on naisia[2][3].
Fibromyalgiapotilaiden aivojen harmaat aivosolut kuolevat kymmenen kertaa tavanomaista nopeammin, mikä johtaa siihen, että heillä on neurologisesti terveisiin koehenkilöihin verrattuna sitä vähemmän harmaita aivosoluja, mitä kauemmin sairautta on kestänyt. Harmaita aivosoluja näyttäisi tuhoutuvan nimenomaan aivojen tärkeimmistä osista.[4]
Fibromyalgia aiheuttaa usein työkyvyttömyyttä, eikä siihen ole onnistuttu löytämään tehokasta hoitoa, mutta suomalaiset vakuutusyhtiöt eivät myönnä kovin helposti pidempiä sairauspäivärahakausia tai työkyvyttömyyseläkettä kyseisen sairauden perusteella[5]. On kuitenkin tapauksia, joissa fibromyalgiadiagnoosi on riittänyt työkyvyttömyyseläkkeen myöntämiseen. "Työeläkejärjestelmän työkyvyttömyyseläkehakemuksista, joissa työkyvyn heikkenemisen diagnoosina on fibromyalgia, myönnetään noin neljännes. (Reumaliiton tiedote 11.5.2008)"[6]
Oireet
Fibromyalgiapotilailla esiintyy laaja-alaista, neuropaattista kipua muistuttavaa kroonista kipua[7]. Fibromyalgiakipua esiintyy lihaksissa, jänteissä ja nivelissä[8]. Fibromyalgiapotilaiden uni on yleensä virkistämätöntä, minkä vuoksi he kärsivät jo herätessä alkavasta uupumuksesta. FM-potilailla todetaankin usein non-REM-unen aikana alfa-deltapoikkeavuutta aivosähkökäyrässä.[9] Muita yleisiä oireita ovat kognitiiviset eli henkisen suorituskyvyn ongelmat, kuten keskittymiskyvyttömyys, uuden oppimisen vaikeus ja muistin huononeminen, meluyliherkkyys, puutuminen, turvotuksen tunne ja masentuneisuus tai ahdistuneisuus, joka korreloi kivun voimakkuuden kanssa[10][11]. 
Normaalit tuntoärsykkeet saattavat aiheuttaa FM-potilaalle sietämätöntä kipua (ns. allodynia). Potilaat kokevat lisäksi keskimäärin jo 65 desibelin melun sietämättömäksi rajan ollessa terveillä henkilöillä 100 desibeliä.[12] Ärtynyt paksusuoli (IBS) ja levottomat jalat ovat yleisiä fibromyalgiaa sairastavilla. Kroonisen väsymysoireyhtymän oireet muistuttavat fibromyalgian oireita.
FM-potilaiden työkyky ja oikeusturva
Terveydenhuollosta apua hakevien fibromyalgiapotilaiden toimintakyky on yhtä huono tai huonompi kuin nivelreumaa tai selkärankareumaa potevilla. Lääkityksen tehottomuudesta johtuen FM-potilaiden kivut sekä kognitiiviset ongelmat, kuten keskittymiskyvyttömyys, uuden oppimisen ja ajatusten prosessoinnin vaikeus, muistin huononeminen ja ilmaisun sujuvuuden ongelmat vaikeuttavat heidän selviytymistään ansiotyössä. FM-potilaat prosessoivat informaatiota yhtä huonosti kuin vakavasta masennuksesta kärsivät. FM-potilaiden suorituksen heikkouden syynä ei ole kuitenkaan masennus.[13]
Kansaneläkelaitos ja yksityiset suomalaiset vakuutusyhtiöt eivät pidä fibromyalgiaa sairauspäivärahaan, kuntoutustukeen tai työkyvyttömyyseläkkeeseen oikeuttavana sairautena[14]. Syyksi on esitetty, ettei suomalainen vakuutusoikeus uskoisi sellaisten sairauksien olemassaoloon, joiden esiintymistä ei ole todistettu objektiivisesti (esim. kuvantamis- tai laboratoriotutkimuksin) dokumentoiduilla muutoksilla.[15] Fibromyalgian voisi kuitenkin todistaa objektiivisesti aivojen toiminnallisella magneettikuvauksella, mutta tutkimus maksaa 15000 euroa eikä Kela suostu korvaamaan siitä aiheutuvia kustannuksia.[16]. 
Myös työministeriön virkamiehet ovat olleet sitä mieltä, ettei fibromyalgia aiheuta työkyvyttömyyttä eikä edes työkyvyn menetyksen uhkaa[17]. 
On hyvin tavallista, että fibromyalgiapotilas on todettu ansiotyöhön kykenemättömäksi oma- ja työterveyslääkärin, useiden eri alojen erikoislääkäreiden sekä kuntoutustutkimuslaitosten tutkimuksissa mutta eläke evätään. Fibromyalgiapotilaiden tutkimus-, lausunto- ja valituskierre saattaa johtaa heidän henkiseen luhistumiseensa. Tällöin heillä on mahdollisuus saada kuntoutustukea, sillä vakuutusyhtiöt eivät vaadi masennuspotilailta kuvantamis- tai laboratoriotutkimuksin dokumentoituja muutoksia. Fibromyalgia on kuitenkin todellinen sairaus eikä työeläkettä väärin perustein hakevien ihmisten teeskentelyä, sillä sitä esiintyy myös maissa, joiden väestö ei kuulu vakuutusoikeudellisten korvausjärjestelmien piiriin.[18]
Syyt ja altistavat tekijät
Fibromyalgiaan liittyvät kivut johtuvat aivojen kipua säätelevän järjestelmän herkistymisestä.[19][20] Fibromyalgiapotilailla on tavattu muun muassa muutoksia kipua ja tuntoa aistivissa pienissä ääreishermoissa[21]. Sairaus on naisilla yleisempi kuin miehillä, ja se on erityisen yleinen autoimmuunisairauksista (esimerkiksi nivelreuma ja SLE) kärsivillä.[3] Myös huonon unenlaadun on ajateltu altistavan fibromyalgialle[22].
Työperäinen stressi lisää fibromyalgian puhkeamisen riskiä[23].
Diagnostiikka
Fibromyalgian diagnoosikoodi sijoittuu tuki- ja liikuntaelinten sekä sidekudossairausten luokkaan, vaikka sairautta pidetään nykyisin neurologisena[24]. Amerikan reumatologinen yhdistys (ARA) julkaisi vuonna 1990 fibromyalgian diagnostiset kriteerit. Niiden mukaan potilaalla on oltava laaja-alaista kipua, joka on kestänyt ainakin kolme kuukautta. Lisäksi kipua on esiinnyttävä yhdessätöista kahdeksastatoista tutkitusta fibromyalgiapisteestä. Edellä  mainittujen kriteereiden diagnostinen herkkyys on lähes 90 prosenttia ja spesifisyys kahdeksankymmentä prosenttia. Tämä merkitsee sitä, että noin kymmenellä prosentilla tutkituista voi olla fibromyalgia, vaikka diagnostiset kriteerit eivät täyttyisi tutkimushetkellä, ja kahdellakymmenellä prosentilla diagnoosin saaneista voi todellisuudessa jokin muu sairaus, joka selittää heidän oireensa.[25]
Fibromyalgia ei aiheuta tavanomaisissa laboratorio- tai kuvantamistutkimuksissa (esimerkiksi röntgenkuvaus, ultraäänitutkimus, MRI-magneettikuvaus) havaittavia muutoksia. Merkittävällä osalla potilaista on kuitenkin autoimmuniteettiin viittaavia tumavasta-aineita (ANA),[3] ja lähes kaikilta FM-potilailta on löydettävissä XMRV-viruksen vasta-aineita[14] Fibromyalgiapotilailla on tavattu muun muassa muutoksia kipua ja tuntoa aistivissa pienissä ääreishermoissa[26].
Coloradon yliopiston tutkijat kehittivät vuonna 2016 toiminnalliseen magneettikuvaukseen (FMRI) perustuvan testin, jolla pehmytkudosreumapotilaat voidaan seuloa yli 90 prosentin tarkkuudella. Potilaat altistetaan kuvauksen aikana visaalisille, äänellisille ja kosketukseen perustuvilel ärsykkeille sekä kipua tuottavalle paineelle.[27]
Osa lääkäreistä suhtautuu FM:ään epäillen tai torjuvasti, ja on yleistä, että FM-potilaille annetaan psykiatrinen diagnoosi[28].
Hoito
Lähes puolet fibromyalgiapotilaista hyötyy saamastaan lääketieteellisestä hoidosta jonkin verran tai selvästi. Hoidosta hyötyneiden ja hyötymättömien potilaiden välillä ei ole muuta eroa kuin se, että he olivat keskimäärin viisi vuotta nuorempia ja heillä on vähemmän unihäiriöitä.[29]
Fibromyalgian oireita voidaan lievittää jonkin verran lääkkeillä. Tavanomaisimpia ovat masennuslääkkeet (erityisesti trisykliset masennuslääkkeet ja serotoniinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjät eli SNRI-lääkkeet), antikonvulsantit eli epilepsialääkkeet, lihasrelaksantit, NMDA-reseptorin salpaajat, kipulääkkeet ja unilääkkeet, mutta myös monia muunlaisia lääkkeitä on käytetty. Yhdysvalloissa on epilepsian ja hermovauriokivun hoitoon käytetty pregabaliini hyväksytty myös fibromyalgiahoidoksi. Fysioterapiasta ja joistakin liikuntamuodoista voi olla apua. Jos tavanomaiset kipulääkkeet auttavat, kyse ei ole fibromyalgiasta, mutta itse taudissa ne ovat vain haitaksi.[14]
Katso myös
Krooninen väsymysoireyhtymä
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Tuki- ja liikuntaelinten sairaudet
Luokka:Neurologiset sairaudet
Luokka:Oireyhtymät
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Sidekudossairaudet