khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Black Pink

Question: Minä vuonna Black Pink -yhtye on perustettu?


Black Pink (, tyyliteltynä BLACKPINK tai BLΛƆKPIИK) on vuonna 2016 YG Entertainment levy-yhtiön perustama nelijäseninen eteläkorealainen tyttöbändi. Yhtyeeseen kuuluvat Jisoo, Jennie, Rosé ja Lisa.
Ryhmä julkaisi ensimmäisen Square One nimisen singlen 8. elokuuta 2016.[1]
Black Pink on rikkonut useita Billboardin ennätyksiä. He ovat ainoa K-pop tyttöbändi joka on noussut Billboardin "Emerging Artists" listan kärkeen 1. sijalle, sekä Billboard Hot 100 –listalla sijalle 55.[2] Kesäkuussa 2018 Billboardin "Social 50" listalla yhtye oli 5. sijalla.[3]
Jäsenet
Kim Jisoo (, s. 3. tammikuuta 1995 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen laulaja, näyttelijä ja malli. Jisoo liittyi YG Entertainmentiin heinäkuussa 2011.
Jennie Kim (, s. 16. tammikuuta 1996 Etelä-Korea) on eteläkorealainen laulaja, räppäri ja malli. Jennie on asunut Uudessa-Seelannissa. Jennie liittyi YG Entertainmentiin Elokuussa 2010.
Rosé, oikealta nimeltään Roseanne Park tai Park Chae-young (, s. 11. helmikuuta 1997 Uusi-Seelanti) on korealais-australialainen laulaja ja malli. Rosé kasvoi Melbournessa, Australiassa. Hän liittyi YG Entertainmentiin toukokuussa 2012 ja muutti silloin Etelä-Koreaan.  
Lisa, oikealta nimeltään Lalisa Manoban tai Pranpriya Manoban (, s. 27. maaliskuuta 1997 Thaimaa) on thaimaalainen räppäri, tanssija ja malli. Lisa liittyi YG Entertainmentiin huhtikuussa 2011. Lisa oli YG Entertainmentin ensimmäinen ei-korealainen artisti.
Historia

Ensimmäisiä huhuja ja kuvia jäsenehdokkaista uuteen tyttöryhmään YG Entertainment -levy-yhtiöltä tuli jo 2011. Fanien viiden vuoden odotuksen jälkeen YG Entertainment paljasti tulevan yhtyeen lopullisen kokoonpanon ja nimen 28. kesäkuuta 2016.[4] Nimivaihtoehtona ryhmälle oli myös Pinkpunk. Blackpink on levy-yhtiön ensimmäinen tyttöyhtye seitsemään vuoteen sitten 2NE1-tyttöryhmän.[5]
Black Pink julkaisi ensimmäisen singlealbuminsa Square One 8. elokuuta 2016. Albumi sisältää kaksi hip hop -kappaletta: ”Boombayah” ja ”Whistle”.[5]
Toinen singlealbumi Square Two julkaistiin 1. marraskuuta 2016. Albumi sisältää kolme kappaletta: "Playing with Fire", "Stay" ja akustinen versio kappaleesta "Whistle".[6]
Uuden singlensä "As If It's Your Last" Black Pink julkaisi 22. kesäkuuta 2017. Laulu on erilainen kuin edelliset laulut ja muistuttaa enemmän ryhmän "Pink"-puolta, joka on pirteämpi ja värikkäämpi.[7]
Ryhmä debytoi Japanissa 30. elokuuta 2017 japaninkielisellä minialbumillaan Black Pink.[8] Albumi julkaistiin uudelleenpakattuna 29. maaliskuuta 2018.[9]
Black Pink julkaisi ensimmäisen koreankielisen minialbuminsa Square Up 15. kesäkuuta 2018.[10]
Diskografia
EP:t

Singlealbumit

Singlet
Boombayah (2016)
Whistle (2016)
Playing With Fire (2016)
Stay (2016)
As If It's Your Last (2017)
Ddu-Du Ddu-Du (2018)
Musiikkivideot
Boombayah (2016)
Whistle (2016)
Playing With Fire (2016)
Stay (2016)
As If It's Your Last (2017)
Ddu-Du Ddu-Du (2018)
Filmografia
Blackpink House (2018)
Lähteet


Luokka:Eteläkorealaiset tyttöbändit
Terry Gilliam

Question: Milloin Terry Gilliam sai Britannian kansalaisuuden?


Terence Vance ”Terry” Gilliam (s. 22. marraskuuta 1940 Minneapolis, Minnesota[1]) on brittiläinen elokuvaohjaaja ja Monty Python -komediaryhmän ainoa alkuperältään ei-brittiläinen jäsen. Syntyään yhdysvaltalainen Gilliam sai Britannian kansalaisuuden vuonna 1968. Vuonna 2006 hän luopui Yhdysvaltojen kansalaisuudesta. Hänelle myönnettiin erikois-BAFTA vuonna 1970 ja BAFTA:n kunniajäsenyys vuonna 2009.[2]
Gilliam opiskeli poliittista historiaa Occidental Collegessa Los Angelesissa. Hän toimi 1960-luvun alkupuolella Help-nimisen lehden toimittajana ja freelance-kuvittajana New Yorkissa, kunnes muutti Britanniaan.[3] Hän aloitti uransa animaattorina ja sarjakuvantekijänä. Hänen ensimmäinen kokonaan oma ohjaustyönsä oli Jappervokki (1977), joka muistutti vielä huomattavasti Python-huumoria. Elokuvan Brazil – tämän hetken tuolla puolen (1985) menestyksen myötä Gilliam sai mahdollisuuden tehdä suuremman budjetin elokuvan Paroni von Münchhausenin seikkailut (1988), josta kuitenkin tuli taloudellinen floppi vaikka kriitikoiden vastaanotto oli hyvä[4]. Gilliamin seuraava työ oli jälleen pienellä budjetilla tehty Fisher King (1991), jossa hän säilytti omintakeisen tyylinsä ja aukaisi itselleen ovet Hollywoodiin. Gilliam sai luvan ohjata elokuvan 12 apinaa (1995), johon hän sai suuren budjetin ja hyviä näyttelijöitä. Gilliamin omintakeinen tyyli teki elokuvasta menestyksen, eikä hänen ohjaajan lahjojaan enää epäilty. Vuonna 1998 Gilliam ohjasi elokuvan Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa muuntaen kulttimaineessa olleen Hunter S. Thompsonin gonzotyylin romaanin omaperäiseksi elokuvaksi.
Terry Gilliam on vieraillut Suomessa vuonna 1998 Sodankylän elokuvajuhlilla.[5]
Filmografia
Terry Gilliam on ohjannut seuraavat elokuvat:[6]
Monty Pythonin hullu maailma (Monty Python and the Holy Grail, yhdessä Terry Jonesin kanssa, 1975)
Jappervokki (Jabberwocky, 1977)
Rosvoja, rosvoja (Time Bandits, 1981)
Brazil – tämän hetken tuolla puolen (1985)
Paroni von Münchhausenin seikkailut (The Adventures of Baron Munchhausen, 1988)
Fisher King (1991)
12 apinaa (Twelve Monkeys) (1995) – inspiraatio elokuvaan tuli Chris Markerin lyhytelokuvasta La Jetée.
Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa (Fear and Loathing in Las Vegas, 1998)
Grimmin veljekset (The Brothers Grimm, 2005)
Tideland (2005)
The Imaginarium of Doctor Parnassus (2009)
The Zero Theorem (2013)
Lisäksi Gilliam on ohjannut elokuvaa The Man Who Killed Don Quixote, jonka kuvaukset keskeytettiin vuonna 2010. Elokuvan kuvaukset on saatu valmiiksi vuonna 2017.[7]
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Monty Python -ryhmän jäsenet
Luokka:BAFTA-palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1940 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Knalli

Question: Mitä knalli tarkoittaa?



Knalli on kova, pyöreäkupuinen miesten hattu.[1]
Tukeva huovasta valmistettu knalli suunniteltiin alun perin suojaamaan ratsastajan päätä matalalla kasvavilta puun oksilta, mutta se saavutti nopeasti suosiota yleisenä päähineenä Englannissa ja Yhdysvalloissa. Huipussaan hatun suosio oli 1800-luvun lopulla, jolloin se tarjosi vaihtoehdon yläluokan silinterihatun ja alaluokan pehmeiden huopahattujen väliltä. 
Knalli oli erityisen suosittu Lontoossa, ja siitä onkin tullut eräänlainen brittien kansallissymboli. Päähineen käyttö väheni ja lakkasi miltei kokonaan viimeistään 1960-luvulla. Nykyään siitä on useiden koomikoiden ja muiden viihdetaiteilijoiden suosimana päähineenä tullut myös huumorin ja absurdiuden symboli. 
Samanlaista hattua käytetään yleisesti Etelä-Amerikan keskiosissa, esimerkiksi Boliviassa, jossa se on naisten päähine.
Suomenkielinen nimitys on lainattu ruotsin sanasta knallhatt, joka viittaa nalliin.[2]
Knalli valmistetaan karva- tai villahuovasta, joka kovetetaan kumilakalla. Perinteisen miesten pukeutumisetiketin mukaan knallia käytetään arki- ja lounaspuvun, ei frakin kanssa.[3]
Kuuluisia knallin käyttäjiä
Ian Anderson, skotlantilainen rockmuusikko
Acker Bilk, englantilainen klarinetisti
Charlie Chaplin, englantilainen näyttelijä (esittäessään pikku kulkuria)
Winston Churchill, englantilainen poliitikko
Oliver Hardy, yhdysvaltalainen koomikko
Stan Laurel, englantilainen koomikko
Butch Cassidy, yhdysvaltalainen lainsuojaton
Sundance Kid, yhdysvaltalainen lainsuojaton
Yiyun Li, amerikankiinalainen kirjailija
Benito Mussolini, italialainen diktaattori
Erik Satie, ranskalainen säveltäjä
Tuomari Nurmio, suomalainen muusikko
Zakk Wylde, yhdysvaltalainen muusikko
Pate Mustajärvi, suomalainen muusikko
Kuvitteellisia
Sally Bowles, Liza Minnelliin esittämä Cabaret-elokuvan päähenkilö
Dupont ja Dupond, poliisikaksikko Tintti-sarjakuvissa
Alex de Large, Malcolm McDowellin esittämä elokuvan Kellopeliappelsiini päähenkilö
Hannibal Hamilton-Jones, Roland Lennox-Brown ja Richard Lamm radioteatterin kuunnelmasarjassa Knalli ja sateenvarjo
Kroisos Pennonen, Aku Ankka -sarjakuvan hahmo
Komisario Palmu, fiktiivinen rikoskomisario
Jean Passepartout, Jules Vernen luoma sirkustaiteilija ja Phileas Foggin palvelija kirjasta Maailman ympäri 80 päivässä
Pan Tau, tšekkiläinen lastenelokuvahahmo
Cornelius Toffee, taikaministeri Harry Potter -kirjoissa
Lähteet

Luokka:Hatut
Fenway Park

Question: Missä stadionilla ensimmäinen MLB peli pelattiin?


Fenway Park on Boston Red Sox -baseballseuran kotikenttä. Kenttä on vanhin kaikista Major League Baseball -stadioneista. Se avattiin vuonna 1912. Nimi Fenway Park tulee siitä, että kenttä sijaitsee Fenwayn alueella Bostonissa.
Käyttö
Baseball
Red Soxien kilpailijat, Boston Braves käyttivät Fenwaytä vuoden 1914 World Seriesissä ja kauden 1915, kunnes Braves Field valmistui.
Jalkapallo
Toukokuun 30. päivä, 1931 8 000 fania tuli stadionille katsomaan New York Yankees vastaan Celtics American Soccer League -ottelua, jonka New York Yankeesit voittivat 4-3. Yankeesien maalivahti Johnny Reder palasi myöhemmin Boston Red Soxien riveihin. Myös NASL-joukkue Boston Beacons käytti kenttää kotikenttänään vuonna 1968.
Amerikkalainen jalkapallo
Vaikka Fenway Park on melko pieni, siellä pystyy kuitenkin pelaamaan amerikkalaista jalkapalloa. Vuonna 1926 pelattiin ensimmäinen AFL:n peli.
Jääkiekko
Jääkiekkoa ei ole pelattu Fenwayllä, vaikka Boston Collegen ja Bostonin yliopiston piti pelata Keskilännen joukkueita vastaan. Boston Bruinsin omistaja Jeremy Jacobs on lobannut, jotta Bruinsit voisivat pelata kotipelinsä Fenwayllä. Boston Bruins pelasi NHL Winter Classic 2009–2010 -ulkoilmaottelun stadionilla. Vastassa oli Philadelphia Flyers.
Poliittiset puheet
Yksi tunnetuimmista kampanjapuheista Amerikan poliittisessa historiassa tapahtui Fenway Parkissa vuoden 1940 presidenttikilvassa, kun presidentti Franklin D. Roosevelt lupasi, että hän ei lähettäisi amerikkalaisia sotilaita sotiin ulkomaille. Samaan aikaan toinen maailmansota oli käynnissä Euroopassa ja Yhdysvallat liittyi kuitenkin mukaan sotaan seuraavana vuonna.
Konsertit
Vaikka Fenway Parkia ei ollut aikaisemmin käytetty useasti konserttipaikkana, Red Soxin uusi omistaja on käyttänyt sitä kahteen konserttiin joka vuosi. Konsertit aloitettiin vuonna 2003 Bruce Springsteenin ja E Street Bandin The Rising Tourilla, Jimmy Buffet esiintyi vuonna 2004 ja Rolling Stones aloitti vuoden 2005 A Bigger Band Tourin kahdella show’lla Fenway Parkissa. Vuonna 2006 Dave Matthews Band soitti stadionilla Sheryl Crow'n kanssa. Kesällä 2007 The Police esiintyi kahdessa show’ssa.


Luokka:Bostonin rakennukset ja rakennelmat
Luokka:Baseballstadionit
The Masters Tournament

Question: Kuka voitti Master tournamentin 2019?

The Masters Tournament, tunnetaan myös nimillä The US Masters ja The Masters, on yksi miesten ammattilaisgolfin neljästä major-turnauksesta. Se on vuoden ensimmäinen major-turnaus ja järjestetään aina huhtikuun ensimmäisellä täydellä viikolla. Muista major-turnauksista poiketen The Masters pelataan aina samalla kentällä: Augusta National Golf Clubilla Augustassa, Georgian osavaltiossa.
The Masters Tournamentin voittaja palkitaan vihreällä takilla ja kultaisella mitalilla. Voittajan ja toiseksi tulleen nimet kaiverretaan Masters trophyyn, joka pysyy kerhotalolla. Turnauksen voittaja saa kopion Masters trophysta. Voittaja saa myös automaattisesti kutsun muihin Major-turnauksiin seuraavien viiden vuoden ajan ja Mastersiin loppuelämänsä ajan.
Mastersin menestyksekkäin pelaaja on Jack Nicklaus, joka on voittanut turnauksen kuusi kertaa (1963, 1965, 1966, 1972, 1975 ja 1986). Neljään mestaruuteen ovat yltäneet Arnold Palmer (1958, 1960, 1962 ja 1964) ja Tiger Woods (1997, 2001, 2002 ja 2005). Kolminkertaisia mestareita ovat Jimmy Demaret, Sam Snead, Gary Player, Nick Faldo ja Phil Mickelson.
Voittajat

(¹=Kilpailun päätyttyä useampi pelaaja päätynyt samaan tulokseen. Voittaja ratkaistu uusintareijällä.)
Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Golfkilpailut
Luokka:Yhdysvaltain urheilu
Luokka:Georgia (osavaltio)
Läpimurtosovellus

Question: Mitä killer application tarkoittaa?

Läpimurtosovellus[1] engl. killer application tai lyhyemmin killer app tarkoittaa tietokoneohjelmaa, joka osoittaa sen alustana toimivan tekniikan (kuten pelikonsolin, kotitietokoneen tai käyttöjärjestelmän) arvon ja edistää sen suosiota.[2]
Historia
Ensimmäisenä killer applicationina pidetään Apple II-alustalle tehtyä VisiCalc-taulukkolaskentaohjelmaa. Ohjelman ansiosta laite yleistyi nopeasti varsinkin talouden alalla.[3] Toinen esimerkki löytyy myös taulukkolaskennasta: Lotus 1-2-3 oli ohjelma, joka teki IBM:n alkuun huonosti myyneestä PC:stä muutamassa kuukaudessa eniten myydyn tietokoneen.
Videopeleissä eräs tunnetuimmista killer appeista on Bungie Studiosin kehittämä Halo: Combat Evolved, joka houkutteli monet hankkimaan Xbox-pelikonsolin.
Lähteet

Aiheesta muualla
Larry Downes & Chunka Mui: Unleashing the Killer App: Digital Strategies for Market Dominance ISBN 1-57851-261-1

Luokka:Tietotekniikka
Luokka:Videopelikäsitteet
Kuollutmeri

Question: Mikä on matalin meri?


Kuollutmeri ( tai Bahru Luta ’Lootin meri’, , ’suolameri’) on Jordanian ja Israelin rajalla sijaitseva järvi. Sen pinta on 408 metriä Välimeren pinnan alapuolella ja on maan pinnan matalin paikka. Sen pituus on noin 76kilometriä ja leveys 14–16kilometriä, pinta-ala 1049neliökilometriä ja syvyys pohjoisosassa jopa 400metriä. Kuollutmeri saa vetensä valtaosin Jordanvirrasta. Kuolleellamerellä ei ole laskujokea, vaan vesi poistuu siitä vain haihtumalla. Alueen ilmasto on kuiva ja vähäsateinen.
Suolapitoisuus
Kuollutmeri koostuu kahdesta altaasta. Niihin valuva vesi haihtuu Jordaninlaakson voimakkaassa auringon paahteessa jättäen jälkeensä suola- ja mineraalikerrostumia. Kuolleenmeren suola- ja mineraalipitoisuus on korkeimmillaan 33prosenttia. Tämä johtuu jokien kuljettamasta eroosion irrottamasta aineksesta, jossa on myös suola-aineita. Järven vesi on niin suolapitoista, että se kannattelee uimaria pinnalla. Sillä uskotaan olevan myös terveydelle myönteisiä vaikutuksia. Näistä syistä järvi on hyvin suosittu matkailukohde. Korkean suolapitoisuuden vuoksi järvessä ei ole muutamia harvalukuisia bakteerilajeja lukuun ottamatta mitään elävää. Kuolleenmeren suola sisältää erityisen paljon mineraaleja, joista tärkeimpiä ovat magnesium (yli 30%), kalsium, kalium, natrium ja sinkki. Rannalla on teollisuutta, joka erottaa vedestä ruokasuolaa, kaliumia, magnesiumia ja bromia.
Synty
Mioseenikaudella Arabian laatta törmäsi Euraasian laattaan, mikä aiheutti Kuolleenmeren hautavajoaman syntymisen. Sitä ennen Välimeri oli ulottunut alueelle asti. Syntynyt Kuollutmeri oli tuolloin suurin piirtein nykyisen kokoinen, mutta pleistoseenikaudella sen pinta nousi 200 metriä korkeammalle. Järvi ulottui Hulan laaksosta noin 65 kilometriä nykyistä eteläreunaa etelämmäksi.[1]
Kuolleeseenmereen 2,5 miljoonaa vuotta sitten alkanut runsas virtaus keräsi pohjalle paksun sedimenttikerroksen. Viimeisten 10000 vuoden ajan haihtuminen on ollut sadantaa runsaampaa, minkä takia järvi on kutistunut nykyiseen muotoonsa. Samalla järveä ympäröivän laakson sedimenttikerros on paljastunut veden alta.[1]
Nykytila
Alueen kasvaneen vedenkulutuksen takia Jordanvirran tuoma vesimäärä on vähentynyt jatkuvasti, ja Kuollutmeri on supistunut vuosi vuodelta uhkaavasti. Tilanteen korjaamiseksi on suunniteltu Punaisestamerestä johdettua tunnelia, joka toisi Kuolleeseenmereen vuosittain 283km³ vettä.[2][3]
Katso myös
Kuolleen meren kääröt
Sodoma ja Gomorra
Merivesi
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| title = Suuri maailmantieto| location = Helsinki| publisher = Valitut Palat| year = 1993| version = Maantieteen hakuteos| id = ISBN 951-584-002-3}}
Viitteet


Aiheesta muualla

Luokka:Suolajärvet
Luokka:Israelin järvet
Luokka:Jordanian järvet
Luokka:Palestiinan järvet
Luokka:Raamatun paikat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Syvängöt
Uhanalainen kieli

Question: Onko udmurtteja enää olemassa?

Uhanalainen kieli on kieli, jonka puhujat eivät enää käytä sitä lainkaan tai käyttävät sitä yhä harvemmissa sosiaalisissa tilanteissa tai joka ei siirry seuraavalle sukupolvelle. Noin 97 prosenttia maailman ihmisistä puhuu vain noin neljää prosenttia maailman kielistä eli noin kolme prosenttia maailman ihmistä puhuu noin 96 prosenttia maailman kielistä. Unescon arvion mukaan vuoteen 2100 mennessä jopa 90 prosenttia olemassa olevista kielistä saattaa olla korvautunut jollain valtakielellä.[1] Ethnologue luokittelee 473 kieltä uhanalaisiksi.[2]
Esimerkiksi monista Pohjois-Amerikan alkuperäiskielistä tuli uhanalaisia 1800- ja 1900-luvuilla, kun silloinen kielipolitiikka yritti estää tai jopa kieltää niiden käytön.
Kuolleella kielellä ei enää ole puhujia.
Uhanalaisen kielen määritteleminen
Unesco käyttää kielten uhanalaisuuden määrittelyssä kuutta kriteeriä[1]:
kielen siirtyminen sukupolvelta toiselle
kielen puhujien lukumäärä
kielen puhujien osuus kokonaisväestöstä
kielen käyttö olemassa olevissa kielenkäyttötilanteissa
kielen suhtautuminen uusiin medioihin ja kielenkäyttötilanteisiin
olemassa oleva kielenopetusmateriaali.
Kieltä on arvioitava kaikkien kuuden kriteerin perusteella. Menestyminen yhdessä kategoriassa ei ole riittävä tae kielen säilymisestä.[1]
Esimerkiksi ainu on uhanalainen kieli Japanissa, sillä sitä puhuu vain 300 ihmistä, joista vain noin 15 käyttää kieltä aktiivisesti, ja vain muutama uuden sukupolven edustaja oppii sen. Kieli voidaan määritellä uhanalaiseksi myös, jos sillä on sata puhujaa, mutta kaikki sen puhujat ovat yli 90-vuotiaita ja kieltä ei opeteta uudelle sukupolvelle.
Joillakin kielillä saattaa olla kymmeniätuhansia puhujia, mutta ne voidaan määritellä uhanalaisiksi, koska puhujaväestön lapset eivät enää opettele kieltä, tai puhujat ovat vaihtamaisillaan käyttökieleksensä kansallisen kielen korvaamaan paikalliset kielet.
Sadan puhujan kieli taas voidaan katsoa hyvinkin eläväiseksi, jos se on jonkin yhteisön ensisijainen kieli, ja jos se on ensimmäinen, jopa ainoa, kieli kyseisen yhteisön lapsille.
Esimerkkejä uhanalaisista kielistä
ainu
liivi
saamelaiskielet
udmurtti
mantšu
Suurin osa Pohjois-Amerikan alkuperäiskielistä on uhanalaisia, ellei jo kuolleita. Poikkeuksia ovat esimerkiksi navajo ja cherokee.
Katso myös
kielen elvytys
kuollut kieli
kielipolitiikka
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Luokka:Kielipolitiikka
Luettelo valtioista väkiluvun mukaan

Question: Mikä on USA:n asukasluku?



Tämä on luettelo valtioista väkiluvun mukaan järjestettynä. Luettelo käsittää Yhdistyneiden kansakuntien 193 jäsenvaltiota, Kiinan tasavallan (Taiwan) ja Vatikaanivaltion. Vertailun vuoksi mukana on myös muita alueita kuten useita merentakaisia alueita.
Joidenkin maiden osalta lähteenä on käytetty YK:n arviota, muiden maiden osalta tarkempi lähde on mainittu tiedon vieressä. Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan 31. lokakuuta 2012 maailman väkiluku oli noin 7049000000.[1]
YK:n vuoden 2015 väestöarvion mukaan maailmassa oli vuonna 2015 yhteensä  7349472000 ihmistä. Väestön keski-ikä oli 29,6 vuotta ja väestönkasvu 1,2 prosenttia vuodessa.[2]
Luettelo

Katso myös
Luettelo valtioista
Luettelo valtioista pinta-alan mukaan
Luettelo valtioista väentiheyden mukaan
Lähteet


Väkiluvun mukaan
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Demokraattisen nuorison maailmanliitto

Question: Missä perustettiin Demokraattisen nuorison maailmanliitto?

Demokraattisen nuorison maailmanliitto (DNML,  WFDY) perustettiin Lontoossa toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945.[1] DNML:n päämaja on Budapestissä, Unkarissa.
Kylmän sodan alussa lähes kaikki länsimaiset järjestöt kuitenkin vetäytyivät liiton toiminnasta kommunistien ja siirtomaanuorison vahvasta edustuksesta ja liiton sosialististen ja kansandemokraattisten maiden kanssa tekemästä läheisestä yhteistyöstä johtuen. Liitto tuli myöhemmin tunnetuksi nimenomaan Neuvostoliiton kanssa läheistä yhteistyötä tehneiden järjestönä.
Neuvostoliiton ja itäblokin romahtaessa DNML joutui vaikeuksiin. Sen tärkeimmän jäsenjärjestön, neuvostoliittolaisen Komsomolin, puuttuessa syntyi erimielisyyksiä liiton luonteesta. Osa toivoi epäpoliittisempaa rakennetta, kun taas toiset olivat halukkaita viemään toimintaa vasemmistolaiseen suuntaan. DNML selvisi kriisistä ja on nykyään aktiivinen ja kansainvälinen nuorisojärjestö.
Maailman nuorison ja opiskelijoiden festivaalit eli nuorisofestivaali on tärkein DNML:n järjestämä tapahtuma.[2] Se järjestettiin viimeksi vuonna 2017 Venäjän Sotšissa. Vuoden 1962 nuorisofestivaali pidettiin Helsingissä.[3]
Suomesta DNML:oon kuuluu Kommunistinen nuorisoliitto (KomNL). DNML:n perustajajäseniä oli Suomen demokraattinen nuorisoliitto SDNL (nyk. Vasemmistonuoret),[4]  joskin mukana oli aluksi muitakin nuorisojärjestöjä. 1980-luvulla järjestöön kuului myös Vallankumouksellinen nuorisoliitto (VKN).
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Luokka:Kansainväliset vasemmistolaiset järjestöt
Luokka:Poliittiset nuorisojärjestöt
Danielle Steel

Question: Kuka on Saksan myydyin kirjailija?

Danielle Fernandes Dominique Schuelein-Steel (s. 14. elokuuta 1947 New York) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Sukujuuriltaan portugalilais-saksalainen Steel opiskeli nuorena New Yorkissa ja lähti Pariisiin, jossa hän työskenteli mainostoimistossa. Hän alkoi kirjoittaa romaaneja, joita on käännetty 43 kielelle ja myyty yli 650 miljoonaa kappaletta[1]. Vuonna 1989 Steel pääsi Guinnessin ennätystenkirjaan oltuaan The New York Timesin parhaiten myyneiden kirjojen listalla 381 viikkoa peräkkäin.[2]
Steel on yhdeksän lapsen äiti, ja toimii monissa lasten hyvinvointia edistävissä yhdistyksissä. Hän asuu lapsineen San Franciscossa. Perhe-elämän ja luovan työn ohella Steel on ottanut televisiossa kantaa lasten hyväksikäyttöä vastaan. Hän on American Humane Associationin puolestapuhuja.[3]
Publishers Weekly -lehden laatiman tilaston mukaan Steel oli 1990-luvun kolmanneksi myydyin kirjailija Yhdysvalloissa. Steelin teoksia myytiin 1990-luvulla yli 37,5 miljoonaa kappaletta. Parempaan tulokseen ylsivät vain jännityskirjailijat John Grisham ja Stephen King.
Suomeksi julkaistut teokset
Ikuisesti sinun (1978)
Kesän loppu (1979)
Bettinan rakkaudet (1980)
Toinen rakkaus (1980)
Sormus (1980)
Palomino (1981)
Menneisyyden tuulet (1981)
Rakkaus ja velvollisuus (1982)
Vaihtuvat päivät (1983)
Kimmeltävä huomen (1983)
Rakkaus saa odottaa (1984)
Salaisuuksia (1985)
Perhealbumi (1985)
Muuttolintu (1986)
Rakkauden ehdot (1987)
Kaleidoskooppi (1987)
Zoja (1988)
Tähti (1989)
Miehen tunteet (1989)
Viestejä Saigonista (1990)
Ei rakkautta suurempaa (1991)
Sydänääniä (1991)
Helmiä ja timantteja (1992)
Toiveiden lapset (1992)
Kadoksissa (1993)
Onnettomuus (1994)
Siivet (1994)
Lahja (1994)
Salamanisku (1995)
Viisi päivää Pariisissa (1995)
Torjuttu totuus (1996)
Hiljainen kunnia (1996)
Yllätyslahja (1997)
Aave (1997)
Klooni ja minä (1998)
Kotimatka (1998)
Peilikuva (1998)
Hevostila (1998)
Vastavoimat (1999)
Isoäiti Dan (1999)
Katkeransuloista (1999)
Uusi elämä (2000)
Häät (2000)
Matka (2000)
Suudelma (2001)
Yksinäinen kotka (2001)
Auringonlasku Rivieralla (2003)
Unelmatalo (2003)
Vastaus rukouksiin (2005)
Suhdepelit (2005)
Turvasatama (2006)
Lunnaat (2006)
Kaikuja (2007)
Mahdotonta (2007)
Myrkylliset poikamiehet (2008)
Talo (2008)
Hänen kuninkaallinen korkeutensa (2009)
Siskokset (2009)
Toinen tilaisuus (2009)
Uusi aamu (2010)
Bungalow nro 2 (2010)
Kunnioita itseäsi (2011)
Lurjus (2011)
Päivä kerrallaan (2012)
Kelpo nainen (2012)
Sydämen asioita (2013)
Etelän valot (2013)
Iso tyttö (2014)
Perhesiteitä (2014)
Veren perintö (2015)
Osoitteena Charles Street 44 (2015)
Hyvää syntymäpäivää (2016)
Hotelli Vendôme (2016)
Petos (2017)
Lähteet


Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1947 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Amerikanportugalilaiset
Luokka:Amerikansaksalaiset
Mirage Studios

Question: Missä Mirage Studios on perustettu?


Mirage Studios on yhdysvaltalainen sarjakuvayhtiö, jonka perustivat Kevin Eastman ja Peter Laird vuonna 1983. Se sijaitsee Northamptonissa, Massachusettsissa. Sen tunnetuimpia hahmoja ovat Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat.
Historia
Eastman ja Laird perustivat yhdessä Mirage Studiosin kesällä 1983, jonka jälkeen kaksikko loi tunnetuimman sarjakuvansa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat. Turtlesin menestyksen myötä Eastman ja Laird palkkasivat pääryhmän sarjakuvapiirtäjiä auttaakseen heitä kasvussa olleen työmäärän vuoksi. Yhtiö palkkasi ensimmäisenä Eastmanin vanhan ystävän Steve Lavignen vuonna 1984 tekstaajaksi. Vuotta myöhemmin he palkkasivat Clevelandista kotoisin olevan Ryan Brownin auttamaan Eastmania ja Lairdia värittämisessä. Brownista tuli samalla ensimmäinen taiteilija, joka työskenteli pitkään Turtlesien parissa. Vuonna 1986 yhtiöön tuli kaksi uutta henkilöä, piirtäjä Jim Lawson Connecticutista ja kansikuvien värittäjä Michael Dooney New Jerseystä. Vuosia myöhemmin Mirage Studios palkkasi Eric Talbotin, joka oli myös Eastmanin vanha koulukaveri, sekä Brownin ystävä käsikirjoittaja Stephen Murphy ja Dan Berger tuli Ohiosta.
1. kesäkuuta 2000 Laird ja Mirage Studios ostivat Eastmanin omistusoikeudet Turtleseihin, lukuun ottamatta taloudellisesti saatuja tuloja. Laird uskoi Eastmanin kyllästyneen ja haluten näin kokea uusia haasteita. Vuosia myöhemmin 1. maaliskuuta 2008 Laird ja Mirage ostivat hänen loput omistusoikeudet. Siitä huolimatta Eastman on seurannut luomuksensa uusia tuotoksia.
21. lokakuuta 2009 Peter Laird ilmoitti myyneensä Viacomin omistuksessa olevalle Nickelodeonille kaikki omistusoikeutensa Turtleseihin.[1] Mirage saisi kuitenkin myynnistä huolimatta julkaista 18 numeroa vuodessa.
Miragen sarjakuvia

[2]
Lähteet

*
OnePlus One

Question: Mikä käyttöjärjestelmä OnePlus älypuhelimissa on?


OnePlus One on kiinalaisen OnePlus-yhtiön valmistama älypuhelin. OnePlusin mukaan sen on tarkoitus haastaa muiden valmistajien lippulaivapuhelimet hyvällä designillä ja teknisillä ominaisuuksilla sekä halvalla hinnalla. Puhelinta myytiin aluksi vain netissä erityisellä kutsujärjestelmällä, mikä aiheutti puhelimen ympärille hypetystä.
Ominaisuudet
OnePlus One on saatavilla mustana ja valkoisena. Puhelimessa on 5,5 tuuman HD-näyttö, jonka resoluutio on 1920 × 1080 pikseliä.[1] Akun kapasiteetti on 3100 milliampeerituntia.[1]
Tekniset tiedot
OnePlus Onessa on neliytiminen Qualcomm Snapdragon 801 -prosessori.[2] Siinä on neljä  2,5gigahertsin Krait 400 -suoritinydintä.[2] Puhelimessa on kolme gigatavua käyttömuistia.[1] Tallennustilaa on mallista riippuen 16 tai 64 gigatavua.[2] Puhelimessa ei ole muistikorttipaikkaa.[3]
Kamera
OnePlus Onessa on kuudesta linssielementistä koostuva 13 megapikselin Sony Exmor IMX214 -kamera.[4] Kamerassa on LED-kaksoissalama ja sillä voi kuvata 4K-videoita.[4] Etukamerassa on viisi megapikseliä.[4] OnePlus One sisältää valmistajan oman kamerasovelluksen.[4] Puhelimessa ei ole erillistä kamerapainiketta.[3]
Käyttöjärjestelmä
OnePlus Onessa on esiasennettuna CyanogenMod 11S puhelimen Android 4.4 -käyttöjärjestelmän päälle.[5] CyanogenMod tunnetaan perus-Androidia monipuolisempana, eikä se sisällä puhelinvalmistajan omia sovelluksia. Lisäksi CyanogenMod antaa käyttäjälle mahdollisuudet rajata eri sovellusten tarvitsemia oikeuksia.[5] OnePlus on luvannut puhelimelleen päivityksiä vähintään kahdeksi vuodeksi.[5][1] Yhtiö lupasi päivityksen Android 5.0 Lollipoppiin alun perin 90 päivän sisällä lähdekoodin julkaisusta, mutta päivitys myöhästyi useita viikkoja.[6] Päivitys julkaistiin lopulta huhtikuun 2015 alussa.[7] Samoihin aikoihin OnePlus julkaisi myös oman OxygenOS-käyttöjärjestelmänsä.[8]
Myynti

OnePlus Onea ei myydä lainkaan tavallisissa kivijalkakaupoissa, vaan ainoastaan verkossa.[9] Aluksi puhelimia sai ostaa vain saatuaan kutsun toiselta puhelimen omistajalta tai osallistuttuaan valmistajan kampanjaan.[9] Lisäksi oli erityisiä päiviä, kuten Black Friday ja joulunaluspäivät, jolloin kuka tahansa saattoi ostaa OnePlus Onen.[10][11] Vuoden 2015 alusta lähtien puhelimia saattoi ostaa kuka tahansa tiistaisin.[12] Nykyään puhelimia voi ostaa kuka tahansa minä tahansa päivänä. Puhelinta myytiin aluksi 269 (16 GB:n malli) ja 299 euron (64 GB:n malli) hintaan, mutta euron arvon laskettua suhteessa dollariin puhelimen hintaa päädyttiin nostamaan 299 ja 349 euroon.[13] OnePlus ilmoitti marraskuussa 2014, että puhelinta oli myyty yli puoli miljoonaa kappaletta.[14]
Vastaanotto
OnePlus One otettiin vastaan erittäin positiivisesti. Taskumuron vertailun mukaan "One tuntuu selvästi hintaluokkaansa laadukkaammalta".[2] Puhelinta moitittiin lähinnä kuuluvuusongelmista ja ajoittaisesta kaatuilusta.
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Android-pohjaiset laitteet
Luokka:Wi-Fi-laitteet
One
Luokka:Vuoden 2014 matkapuhelimet
Glen Drover

Question: Milloin King Diamond aloitti muusikon uransa?


Glen Drover (s. 25. toukokuuta 1969 Ottawa, Kanada) on kanadalainen kitaristi, joka tunnetaan urastaan Megadethin ja King Diamondin kanssa.
Nuoruus
Glen aloitti kitaransoiton 10-vuotiaana, ja hänellä oli nuoruusvuosinaan useita yhtyeitä veljensä Shawn Droverin kanssa. Veljekset perustivat vuonna 1993 oman yhtyeensä Eidolonin, joka on julkaissut kahdeksan levytystä. Eidolonin ohella hän toimi myös Testament-yhtyeen kiertuemuusikkona ja kitaransoitonopettajana.
Ura King Diamondin kanssa (1998-2000)
Glen on luonut lyhyen uran King Diamondin kanssa vuosina 1998-2000. Hän oli mukana yhdellä King Diamondin studioalbumilla, House of God (2000). Kiertueen jälkeen Drover erosi yhtyeestä jotta voisi keskittyä enemmän uraan Eidolonin kanssa.
Megadeth (2004-2008)
Drover liittyi Megadethiin kitaristiksi vuonna 2004 yhtyeen palatessa esiintymislavoille. Glenin veli Shawn ihaili kovasti Megadethin tuotantoa jo nuorena ja Glen päätti kertoa Shawnin taidoista Megadethin keulakuvalle, Dave Mustainelle, joka järjesti Shawnin yhtyeeseen. Drover soitti Megadethissa vuoteen 2008, jolloin hänet korvasi Chris Broderick.
Diskografia
Eidolon
Sacred Shrine (1993)
Zero Hour (1996)
Seven Spirits (1997)
Nightmare World (2000)
Hallowed Apparition (2001)
Coma Nation (2002)
Apostles of Deciance (2003)
The Paraller Otherworld (2006)
King Diamond
House of God (2000)
Megadeth
Arsenal of Megadeth (2006)
United Abominations (2007)
That One Night: Live In Buenos Aires (2007)


Drover, Glen
Drover, Glen
Drover, Glen
Futurice

Question: Mikä oli Suomen tuottavin firma vuonna 2018?


Futurice Oy on suomalainen lähinnä web- ja mobiiliohjelmistoja kehittävä yritys. Se keskittyy palveluliiketoimintana muille yrityksille tehtäviin ohjelmistopalveluihin ja palveluiden ylläpitoon. Yrityksen palveluksessa oli n. 500 työntekijää vuonna 2018[1].
Toiminta
Futurice perustettiin vuonna 2000. Yritys on yksi Suomen nopeimmin kasvaneita tietotekniikkayrityksiä. Futurice on sijoittunut kahdeksan kertaa peräkkäin Deloitten Technology Fast 50 -listalle[2], joista ensimmäiseksi vuonna 2008[3]. Yrityksen liikevaihto vuosina 2013–2016 on ollut nousujohteinen ja toiminta voitollista.[4]
Yrityksen pääkonttori sijaitsee Helsingissä. Tampereelle perustettiin toimisto joulukuussa 2008. Vuonna 2010 perustettiin tytäryhtiö FuturiceGmbh Saksaan ja toimisto Berliiniin. Vuonna 2012 Futurice perusti tytäryhtiön FuturiceLtd:n Britanniaan ja toimiston Lontooseen. Lisäksi Futuricella on toimistot Münchenissä ja Tukholmassa.[5]
Tuotteet

IEEE Consumer Communications and Networking (CCNC) -konferenssissa esiteltiin tammikuussa 2008 Nokian ja Futuricen yhteistyönä syntynyt Apache-, MySQL- ja PHP -kehitysympäristön Symbian/S60-versio eli Personal Apache MySQL PHP (PAMP). Futurice hyväksyttiin samaan konferenssiin esittelemään myös kyseiseen PAMP-kehitysympäristöön perustuvaa tutkimuksellista vertaisverkkoprototyyppiä[6][7]. Asiantuntijaroolissa Futurice on esillä myös Forum Nokian muille sovelluskehittäjille suunnatussa Talk to the Guru -osiossa[8]. Vuoden 2008 JavaOne-konferenssiin liittyen Futurice oli esillä uusien mobiili-Java-alustan kehitystyökalujen julkistuksessa[9]. Futurice on myös ensimmäisiä eurooppalaisia yrityksiä, joka on hyväksytty Applen iPhone-kehittäjäohjelman jäseneksi[5]. Ohjelmistokehityksessä Futurice hyödyntää ketteriä ohjelmistokehitysmenetelmiä.
Yrityskulttuuri
Futurice valittiin vuosina 2012 ja 2013 sekä Suomen parhaaksi työpaikaksi[10] että Euroopan parhaaksi työpaikaksi[11].
Futuricen toimitusjohtaja Tuomas Syrjänen valittiin joulukuussa 2013 Faktan Vuoden johtajaksi. Valintaraadin mukaan Syrjänen osoittautui ylivoimaiseksi. Hän on soveltanut johtamistyössään paljon esimerkiksi lean-menetelmiä.[12]
Syrjäsen mukaan työntekijöillä on pääsy kaikkeen päätöksenteossa tarvittavaan tietoon, esimerkiksi kaikkiin yrityksen talouslukuihin.[12] Yritys on julkaissut Great Place to Work -instituutin tekemän kulttuuriauditoinnin vuodelta 2013.[13]
Columbia Road

Columbia Road Oy on Futuricen 2016 perustettu tytäryhtiö, joka tarjoaa verkkokauppaan liittyviä konsultointi- ja kehittämispalveluja.[14]
Ensimmäisenä toimintavuotenaan (2016) Columbia Road tuotti yli miljoonan liikevaihdon. Yhtiö työllistää 25 henkeä. Vuonna 2017 yritys tavoittelee nopeaa kasvua ja mahdollisesti investointia kansainvälistymiseen.[15]
Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Suomalaiset ohjelmistoyritykset
Satoshi Tajiri

Question: Milloin Satoshi Tajiri on syntynyt?


Satoshi Tajiri (, s. 28. elokuuta 1965[1] Tokio) on japanilainen videopelisuunnittelija, joka on tullut tunnetuksi luomastaan Pokémon-pelisarjasta.
Elämäkerta
Satoshi Tajiri vietti lapsuutensa Tokion Setagayassa.[2] Hänen isänsä oli Nissanin autokauppias ja äiti kotiäiti.[3] Tajiri rakasti hyönteisten metsästystä lammista, metsistä ja niityiltä. Hän pyrki aina löytämään uusia hyönteisiä ja keksi uusia tapoja houkutella niitä luokseen. Hyönteisinnostuksen vuoksi hänen ystävänsä tapasivat kutsua Tajiria ”ötökkätohtoriksi”.[2]
Tajiri ei pitänyt koulusta. Hänen isänsä halusi hänestä sähkömiehen, toisin kun Tajiri itse. 1970-luvulla hänen rakastamansa niityt ja lammet peitettiin pysäköintihalleilla ja asunnoilla. Tajiri halusi antaa lapsille mahdollisuuden metsästää hyönteisiä kuten hän oli lapsena tehnyt, ja ajatus Pokémonista alkoi syntyä. Tajiri päätyi pelien pariin opiskellessaan teknisten alojen koulussa, jolloin hän käytti kaiken aikansa pelihalleissa. Paikallinen pelihalli antoikin kovalle fanille kotiin vietäväksi oman Space Invaders -kolikkopelin.[3]
Vuonna 1981 Tajiri olsallistui Segan peli-ideakilpailuun. Hänen ehdotuksensa, toimintapeli Spring Stranger, pärjäsi kilpailussa, vaikkei voittanutkaan.[4] Tajiri oli videopeli-fanzine Game Freakin pääasiallinen toimittaja. Lehti ilmestyi vuodesta 1981 noin vuoteen 1986. Lehden kuvittaja oli Ken Sugimori, joka myöhemmin piirsi alkuperäisten Pokémon-hahmojen kuvat.[5] Game Freak -lehdestä kehittyi videopeliyhtiö[5] ja 1980-luvun alussa Game Freak kehitti ja julkaisi ensimmäisen pelinsä Quintyn. Vuonna 1991 Tajiri löysi Game Boyn. Nähdessään ensi kerran Game Boyn linkkikaapelit hän kuvitteli hyönteisten ryömivän niitä pitkin, ja idea Pokémonista syntyi. Peliyhtiö Creatures, Inc. tuki Tajiria pelin kehittelyssä.
Tajiri vietti seuraavat kuusi vuotta työstäen Pokémonia. Tänä aikana hän ystävystyi Shigeru Miyamoton kanssa, ja Miyamotosta tuli Tajirin opettaja. Ensimmäiset Pokémon-pelit julkaistiin Japanissa 1996 nimillä Pocket Monster aka ja midori sekä lännessä vuonna 1998 nimillä Pokémon Red ja Blue.
Time-lehdessä Tajiria on kuvailtu otakuksi, joka sulkeutuu yhteiskunnan ulkopuolelle. Hän työskentelee usein 24 tuntia yhtäjaksoisesti ja nukkuu sitten 12 tuntia.[3]
Lähteet


Luokka:Japanilaiset videopelisuunnittelijat
Luokka:Pokémon
Luokka:Vuonna 1965 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo maailman suurimmista saarista

Question: Mikä on maailman suurin saari?

Tämä on luettelo maailman suurimmista saarista. Luetteloon on sisällytetty kaikki saaret, joiden pinta-ala ylittää 2500 km². Lisäksi luettelossa ovat mukana kaikki mantereet. 
Mantereet

Nämä tiedot ovat karkeita arvioita.

Australia on pinta-alaltaan 7600000 km² eli yli kolme kertaa suurinta saarta Grönlantia suurempi.[1]
Saaret, joiden pinta-ala on yli 250000 km²

Saaret, joiden pinta-ala on 25000–250000 km²

Saaret, joiden pinta-ala on 10000–25000 km²

Saaret, joiden pinta-ala on 5000–10000 km²

Saaret, joiden pinta-ala on 2500–5000 km²

Katso myös
Luettelo maailman korkeimmista saarista
Luettelo valtioista pinta-alan mukaan
Lähteet
Useimmat tiedot ovat peräisin lähteestä .


Aiheesta muualla

Suurimmista
Suurimmat saaret
Nepotismi

Question: Mitä nepotismi tarkoittaa?

Nepotismi (, pojan- tai tyttärenpoikaa, jälkeläistä) tarkoittaa sukulaisen suosimista. Esimerkiksi yrityksen johtajan yleensä odotetaan valitsevan työtehtävään pätevimmän henkilön, jotta yritys menestyisi. Jos johtaja kuitenkin valitsee tehtävään sukulaisensa pätevämmän henkilön sijaan, sitä kutsutaan nepotismiksi.
Paavillinen nepotismi
Paavien tiedetään usein aiemmin syyllistyneen nepotismiin. Paavit nimittivät veljen- ja sisarenpoikiaan kardinaaleiksi esimerkiksi varmistaakseen paavillisen "dynastian" säilymisen suvussa. Tällaisista kardinaaleista käytetään nykyään nimitystä "kardinaalinepos". Mielenkiintoinen yksityiskohta on myös, että paavien omia lapsia sanottiin veljen- ja sisarenpojiksi.
Esimerkiksi Borgian perheeseen kuulunut paavi Calixtus III teki kahdesta veljenpojastaan kardinaalin. Toinen heistä Rodrigo, jota hän käytti myöhemmin ponnahduslautana paavin virkaan: hänestä tuli paavi Aleksanteri VI. Aleksanteri nosti myös rakastajattarensa veljen Alessandro Farnesen kardinaaliksi, ja tästä tuli myöhemmin paavi Paavali III. Paavali III jatkoi perinteitä valitsemalla kaksi veljenpoikaa (iältään 14 ja 16 vuotta) kardinaaleiksi. Käytäntö päättyi paavi Innocentius XII:n vuonna 1692 antamaan bullaan, joka kielsi nepotismin.
Poliittinen nepotismi
Nepotismisyytökset ovat yleisiä politiikassa, jossa vaikuttavien poliittisten hahmojen sukulaisten väitetään usein pääsevän samanlaiseen asemaan ilman tarvittavaa pätevyyttä. Esimerkiksi Yhdysvalloissa Kennedyn ja Bushin perheitä on joskus syytetty nepotismista.
Irakin diktaattori Saddam Hussein oli erityisen tunnettu sukulaistensa suosimisesta ja nimittämisestä korkeimpiin tehtäviin.
Kiinassa nepotismi on nähty positiivisessa valossa ja laillisena syynä palkata henkilö. Suuren harppauksen mukana ihmiset pakotettiin muuttamaan ja hallitusta syytettiin siitä, että erottaminen muusta perheestä vaikutti ihmisten mahdollisuuteen työllistyä.
Eräänlaisena nepotismin tämän hetken ennätyksenä pidetään Malediivien presidentin Maumoon Abdul Gayoomin aikaansaannoksia: maan hallituksessa on yksitoista perheenjäsentä ja muuta lähisukulaista ja tämän lisäksi myös muissa korkeissa hallitusviroissa on läheisiä sukulaisia ja ystäviä.
Etninen nepotismi
Etninen nepotismi on Tatu Vanhasen käyttämä termi, jolla tarkoittaa etnisiä ryhmiä laajennettuna sukulaisryhmiksi, joiden jäsenillä on Vanhasen mielestä ihmisluontoon perustuva taipumus suosia sukulaisia tai liittoutua konfliktitilanteissa heidän kanssaan joitakin toisia etnisiä ryhmiä vastaan.[1]
Lähteet

Luokka:Politiikan käsitteet
Luokka:Syrjintä
Luokka:Korruptio
Luokka:Poliittiset järjestelmät
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Taantuma (2008–2009)

Question: Mikä oli alkusysäys 2007-09 globaalille finanssikriisille?


Vuoden 2008–2009 taantuma eli talouden laskusuhdanne johtui monista erilaisista tekijöistä. Taantumaan johtivat korkea öljyn hinta, ruoan hinnan nousu, maailmanlaajuinen inflaatio, asuntojen korkeat hinnat ja lopulta rahoitussektorin kriisi. Yhdysvaltojen asuntolainoitukseen liittynyt subprime-kriisi muuttui finanssikriisiksi. Taantuman jälkeen euroalueella koettiin velkakriisi.
Merkittävä alkusysäyksen taantumalle antoi asuntojen hintojen romahtaminen Yhdysvalloissa ja sitä seuranneet laiminlyödyt asuntolainat. Romahdus johtui asuntojen "hintakuplasta", tilapäisesti keinotekoisen korkeasta hintatasosta. Eräs syy kuplaan oli niin sanottujen korkeariskisten subprime-asuntoluottojen myöntäminen periaatteessa luottokelvottomille henkilöille asunnon ostoa varten. Ihmisille myönnettiin helposti asuntoluottoja, koska pankit halusivat tehdä voittoa asuntojen nousevilla hinnoilla ja koska valtio painosti pankkeja antamaan yhä enemmän asuntoluottoja vähävaraisimmille. Lisäksi puolivaltiolliset Freddie Mac ja Fannie Mae olivat taanneet tai rahoittaneet puolet asuntolainoista. Vuonna 1997 säädetyt asuntolainojen veroedut paisuttivat nekin asuntokuplaa.[1][2]
[3]
Taantuma alkoi näkyä jo vuoden 2007 alkupuolella ja elokuussa 2007 puhuttiin jo vakavasta pankkikriisistä. Pankit kärsivät tappioita myös CDS-luottotakuuhuijauksien takia. Osakkeiden kurssilasku alkoi monissa maailman suurissa pörsseissä touko-kesäkuussa 2008 ja kulminoitui voimakkaaseen romahdukseen Yhdysvaltain New Yorkin Wall Streetin pörsseissä maanantai-iltana 29.9.2008. Välitön syy tähän oli talouden elvytysehdotuksen kaatuminen kongressissa.
Talouden elvytyslaki kaatui kongressissa ja Kaukoidässä oli tapahtunut romahdus. Maanantaina 29. syyskuuta S&P 500 -indeksi putosi 9%, ja Dow Jonesin teollisuusindeksi romahti melkein 778 pistettä eli 6,98%[4]. Talouskriisi levisi Eurooppaan, ja muun muassa Islannissa valtio otti pankkeja haltuunsa.
Aikajana
Taantumassa valtion kansantuote on supistunut kaksi vuosineljännestä peräkkäin.
23.1.2009 Britannia taantumassa. Edellinen taantuma Britanniassa vuonna 1991.[5]
27.2.2009 Bruttokansantuote laskuun, Suomi taantumassa.[6]
Kesä-Heinäkuu 2009 Syvä taantuma päättyi.[7]
Katso myös
Subprime-kriisi
Lama
Lähteet

Luokka:Taloushistoria
Luokka:2000-vuosikymmen
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Yhdysvaltain sotahistoria

Question: Osallistuiko Yhdysvallat Pohjois-Afrikan rintaman sotatoimiin?


Yhdysvaltain sotahistoria käsittää yli kaksi vuosisataa.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa

1637–1890: Intiaanisodat
1776–1783: Yhdysvaltain vapaussota
1812: Yhdysvaltain–Ison-Britannian sota
1846-1848: Meksikon–Yhdysvaltain sota
1857-58: Utahin sota mormonien ja hallituksen välillä
1863–1865: Yhdysvaltain sisällissota
1898: Espanjan–Yhdysvaltain sota Espanjan siirtomaista
1899-1902: Filippiinien ja Yhdysvaltain sota Filippiinien itsenäistymisestä
1900: Boksarikapina Kiinassa
1903: Panaman itsenäistyminen
1912–1933: Nicaraguan miehitys
1914: Meksikon vallankumous
Maailmansodat

1917–1918: Ensimmäinen maailmansota, jossa Yhdysvallat liittyi Saksan vastaiseen rintamaan vasta kolme vuotta sodan alkamisen jälkeen. Osasyynä oli Saksan aloittama sukellusvenesota. Yhdysvallat oli myös kuullut Saksan neuvottelevan Meksikon kanssa hyökkäyksestä Yhdysvaltoihin. Yhtenä sodan ”suurista voittajavaltioista” (Yhdysvallat, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta ja Italia) Yhdysvallat pääsi neuvottelemaan Versailles’n rauhasta.
1941–1945: Toinen maailmansota, johon Yhdysvallat osallistui vuoden 1941 lopulta alkaen, kun Japani pommitti Pearl Harborin sotilastukikohtaa. Sitä ennen Yhdysvallat oli antanut Yhdistyneelle kuningaskunnalle aseapua. Normandian maihinnousu oli yksi Yhdysvaltain sotahistorian huippukohdista.
Yhdysvaltain joukot taistelivat Saksaa vastaan Pohjois-Afrikassa 1942, Sisiliassa 1943, Italiassa 1943–1945, Ranskassa, Belgiassa, Hollannissa ja Saksassa 1944–1945. Kun suurin osa saksalaisista sotilaista kaatui itärintamalla, Yhdysvaltain tärkeimmäksi panokseksi taistelussa Saksaa vastaan jäivät sen suorittamat ilmapommitukset, jotka heikensivät teollisuutta ja aiheuttivat terroria siviiliväestössä.
Kylmä sota

Kylmän sodan osana Yhdysvallat ja Neuvostoliitto päätyivät usein tukemaan taistelevia osapuolia niin voimallisesti, että toisinaan sanottiin niiden sotivan keskenään jonkun muun valtion alueella (niin sanottu proxy-sota). 
1950–1953: Korean sotaan johtanut kehitys alkoi toisen maailmansodan loppuratkaisusta, jossa Japanin vetäytyessä Pohjois-Korea jäi Neuvostoliiton, Etelä-Korea Yhdysvaltain valvontaan. Sotaan osallistui yli 300000 yhdysvaltalaista.
1961: Sikojenlahden maihinnousu Kuubassa oli yritys Fidel Castron vallankumousjoukkojen syrjäyttämiseksi. Yhdysvallat koulutti vastavallankumouksellisia, mutta ei osallistunut sotatoimiin.
1964–1973: Myös Vietnamin sota käytiin Neuvostoliiton tukeman pohjoisen ja Yhdysvaltain tukeman etelän välillä. Yhdysvaltalaisia sotilaita osallistui sotaan 2,59 miljoonaa, joista kuoli 58169 ja 304000 haavoittui.
1983: Grenadan miehitys
1989: Panaman vallankumous
Ainoa supervalta

1991: Persianlahden sota
1993: Mogadishun taistelu Somaliassa
1996–1999: Kosovon sota
2001–: Afganistanin sota
2003–2010: Irakin sota
Katso myös
Luettelo Yhdysvaltain sotilaallisista interventioista
Aiheesta muualla

 Compiled by Larry Van Horn, U.S. Navy Retired

*
Jorge Garcia

Question: Missä Jorge Garcia on syntynyt?


Jorge Garcia (s. 28. huhtikuuta 1973 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko, joka tunnetaan parhaiten Hugo ”Hurley” Reyesin roolista televisiosarjassa Lost (2004–2010).
Garcia syntyi Omahassa, Nebraskassa chileläiselle isälle ja kuubalaiselle äidille. Hän kasvoi eteläisessä Kaliforniassa ja kävi San Clemente High Schoolia. Seniorina hänet valittiin ”Triton of the Yeariksi”. Seitsemännellä luokalla ollessaan Garcia näytteli Drabble-sarjakuvan musikaalissa, jossa hän villitsi yleisön. Hänestä tuntui, että hänessä voisi olla ainesta näyttelijäksi. Collegen jälkeen hän lähti Beverly Hillsiin opiskelemaan näyttelemistä ja on sillä tiellä vieläkin. Garcia on nähty elokuvissa The Good Humor Man (2005) ja Little Athens (2005). Garcia esiintyi myös Trouma Studion elokuvassa Tales from the Crapper, jossa hän esitti rakastuvaa nuorta miestä.
Garcia oli ensimmäinen näyttelijä, joka palkattiin hitiksi muodostuneeseen Lost-televisiosarjaan. Tuottajat näkivät hänet Jäitä hattuun -sarjan jaksossa näyttelijävalintoja edeltäneenä iltana ja loivat Hugo Reyesin hahmon juuri Garciaa varten.
Garcia esiintyi kahdeksankautisen Celebrity Poker Showdownin toisessa jaksossa. Hän hävisi Michael Ian Blackille. Jorge oli myös kilpailijana yhdessä Russian Poker on Game Show Networkin jaksossa, mutta epäonnistui boksarikapinaa koskeneessa kysymyksessä ja putosi luukun läpi.
Garcian kuva on Weezer-yhtyeen vuonna 2010 julkaistun Hurley-albumin kannessa. Albumi on nimetty Garcian Lost-roolihahmon mukaan.[1]
Filmografia
Elokuvat

Televisiosarjat

Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1973 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt