Tampereen Ilves (jääkiekko)

Question: Missä joukkueessa Sami Helenius aloitti jääkiekon SM-liigauransa?


Tampereen Ilves on vuonna 1931 perustettu suomalainen urheiluseura, joka on saavuttanut eniten menestystä jääkiekossa. Ilveksen edustusjoukkue pelaa miesten SM-liigassa. A-nuoret pelaavat niin ikään omassa SM-liigassaan ja C-nuoret sekä naiset SM-sarjassa. 
Edustusjoukkueen nykyinen kotikenttä on 7300 katsojan Hakametsän jäähalli. Vuosina 1934–1939 ja 1945–1965 Ilves pelasi Koulukadun kentällä, kaudella 1933–1934 Palomäen uimalaitoksella ja 1941–1944 Eteläpuiston kentällä. Muut Ilveksen joukkueet pelaavat nykyään kotiottelunsa Tampereen eri jäähalleissa.
Historia

Tampereen Ilves perustettiin Niilo Tammisalon johdolla keväällä 1931. Alkuun seura keskittyi jalka-, jää- ja pesäpalloon, mutta jo seuraavana talvena se pelasi myös ensimmäisen jääkiekko-ottelunsa. Lapinniemen Visan kentällä Näsijärven Naistenlahden jäällä pelatussa SM-cupin ottelussa Tampereen Palloilijat voitti Ilveksen 1–2. Ilveksen historian ensimmäisen maalin teki Reino Lahtinen.[1]
Ilves-alumni
Ilvekseen perustettiin vuonna 2007, ensimmäisenä jääkiekkoseurana Suomessa, entisille pelaajille tarkoitettu alumni. Sen perustamisessa aktiivisina olivat muun muassa Jyrki Lumme, Timo Peltomaa ja Pertti Kortto. Alumnin nimeksi päätettiin Ilves-Niilot seuran perustajan Niilo Tammisalon mukaan.
Alumnitoiminta on alun perin lähtöisin USA:n yliopistoista ja on pitkään ollut yleistä myös NHL -seuroissa.
Alumni tarjoaa kaveripohjalta apua erilaisissa ongelmissa. Ilves-Niiloissa on yli 80 jäsentä.
[2]
Tunnukset

Värit
Ilveksen perinteiset värit ovat keltainen, vihreä ja musta. Ilveksen perinteinen vihreän sävy on metsänvihreä. Nämä värit ovat olleet tavallisimmat joukkueen peliasuissa vuosien varrella, joskin usein joko koti- tai vieraspaita on ollut valkopohjainen.
Kausina 1982–1984 Ilveksen peliasu oli kuitenkin poikkeuksellisesti violetti-valkoinen pääsponsorina toimineen SKOP:n tahdon mukaisesti. Kannattajat eivät pitäneet värityksestä, mutta seuran taloudelle yhteistyösopimus oli tärkeä.[3]
Nykyisin Ilves pelaa kotiottelunsa vihreissä ja vierasottelunsa keltapohjaisissa paidoissa. Poikkeuksina ovat kuitenkin vierasottelut keltapohjaista kotipaitaa käyttävät SaiPaa ja KalPaa vastaan, joissa Ilves pelaa vihreissä paidoissa. Peliasun housut ja sukat ovat vihreät ja kypärä musta.
Merkki
Ilveksen ensimmäinen merkki oli keltainen sivulta kuvattu ilves. Tämä merkki oli käytössä seuran perustamisesta vuoteen 1945, jolloin merkkiä muutettiin yksityiskohtaisemmaksi ja sijoitettiin keltareunuksisen ympyrän sisälle vihreämustalle pohjalle. Tämä merkki oli pienin muutoksin käytössä Ilveksen pelipaidoissa vuoteen 1962 asti.
Vuonna 1962 Ilveksen silloinen manageri Seppo Helle halusi uudistaa seuran merkin sähäkämmäksi ja vauhdikkaammaksi, nuorisoon vetoavammaksi. Lukuisia ehdotuksia torjuttuaan Helle valitsi harrastajataiteilija Rauno Bromsin suunnitteleman ilveksen päätä kuvaavan merkin, jota käytettiin vuosina 1962–1993.[4]
Vuonna 1993 Ilveksen edustusjoukkueen johtoon noussut Mikko Mäkelä halusi uudistaa joukkueen visuaalista ilmettä. Peliasu uudistettiin ja Harri Sulonen suunnitteli vuotta 1962 edeltäneen kokovartaloilveksen pohjalta uuden merkin. Emoseura Ilves ry. ei kuitenkaan ilahtunut muutoksesta ja pysyttäytyi entisessä merkissä, ja seurauksena oli kiistaa muun muassa fanituotteiden myynnistä.[5] Merkki säilyi käytössä vuoteen 1999, joskin vuonna 1997 siitä tehtiin joukkueen peliasuun yksinkertaistettu versio, jossa kuviota ei kiertänyt teksti.
Ilveksen toimitusjohtajaksi syksyllä 1999 valittu Risto Jalo halusi korjata vaurioituneet sillat liigajoukkueen ja emoseuran välillä, ja tämän symbolina palattiin jälleen vuosien 1962–1993 ilveksenpää-tunnukseen, joka on käytössä edelleen.[4]

Ilveksen logo 1962–1993 ja 1999–
Ilveksen logo vuosina 1993–1999

Musiikki
Ilveksen maalilaulu on Costello Companyn esittämä ”We Are the Kings”, jonka on säveltänyt ja sanoittanut Popedan kitaristina tunnettu Costello Hautamäki.[6] Toinen Ilveksen otteluissa soitettu kappale on Sami Hintsasen Ilves murisee esittäjinä Sami Hintsanen & Ruostuneet Hokkarit, jota soitetaan Ilveksen voittaessaan kotipelin.
Vanhempia Ilves-aiheisia kappaleita ovat Mika Sundqvistin ”Ilves ykköseksi”[7], Ilari Siekkisen ”Ipassa on voimaa”[8] ja Toivo Honkosen ”Ilves iskee”.[9] Vuonna 2013 tamperelainen räp-artisti BB Salby julkaisi Ulkojään Kingi Ilves -nimisen kappaleen.
Omistajat ja hallitus
Ilveksen edustusjoukkueen ja A-nuorten toiminta on eriytetty emoseura Ilves ry.:stä Ilves-Hockey -nimisen yhtiön alle. Alun perin toiminta siirtyi pois emoseurasta maaliskuussa 1981 Liiga-Ilves ry.-nimiseen yhdistykseen, ja osakeyhtiömuotoiseksi toiminta muuttui kesäkuussa 2000.
Ilves Hockey Oy:n hallituksen puheenjohtajana toimii Jyrki Seppä ja toimitusjohtajana Risto Jalo. Suurmipiin omistajiin kuuluvat Ilves ry ja joukko entisiä pelaajia.[10]
Kannattajatoiminta

Hakametsän jäähallissa Ilveksen varsinainen kannattajakatsomo on perinteisesti ollut D1-katsomo. Ilveksen äänekkäimmät kannattajat sijoittuivat ennen D1-katsomon yläpuolella sijainneeseen puulautaseisomakatsomoon, kunnes kaudeksi 2013-2014 D1-katsomon istumakatsomo muutettiin kannattajien toiveesta seisomakatsomoksi. Kannattajayhdistys Osasto 41 on perustettu vuonna 2007. Yhdistys edistää kannatuskulttuuria Ilveksen otteluissa ja järjestää matkoja vieraspeleihin. Yhdistyksen nimi viittaa Ilves-legenda Raimo Helmisen pelinumeroon. Ilveksen kannatustoiminta on 2010-luvulla saanut yhä enemmän eurooppalaiseen kannattajakulttuuriin liitettäviä piirteitä: tifoja, suuria heilutettavia lippuja, kannatus jatkuu pelitilanteesta riippumatta. Suuri vaikutus toiminnan kehittymiseen on ollut jalkapallo-Ilveksen kannattajilla, joista monet käyvät Hakametsässä katsomassa Ilveksen jääkiekko-otteluita. [11]
Vuonna 2002 tehdyn kyselyn mukaan suurin osa Ilveksen kannattajista on perinyt aatteen vanhemmiltaan. Toiset ovat valinneet joukkueen kaveripiirin vaikutuksesta tai pelattuaan itse Ilveksen junioreissa. Tutkimuksen mukaan Ilveksen kannatus oli hienoisesti painottunut Tampereen itäosiin länsipuolen ollessa enemmän Tapparan valta-aluetta.[12]
Ilvekselle perustettiin kesäkuussa 2010 kannattajatukiyhdistys Share Ilves ry, jonka tavoitteena on hankkia Ilves-Hockeyn osakkeita, tukea Ilveksen toimintaa sekä kehittää ja lisätä Ilveksen kannustusta.[13]
Pelaajat
Joukkue kaudella 2018–2019

Valmentajat 2018–2019
Päävalmentaja  Karri Kivi
Valmentaja  Jouko Myrrä
Valmentaja  Olli Salo
Maalivahtivalmentaja  Markus Korhonen
Joukkueenjohtaja  Markus Korhonen
Lääkäri  Ilari Pajamäki
Huoltaja  Janne Jansson
Huoltaja  Lasse Laukkanen
Fysioterapeutti  Juha Lampinen
Kiropraktikko  Tuomo Ahola
Hieroja  Teemu Malhonen
Hieroja  Mikko Ruokkeinen
Videointi  Risto Finneman
Tilastointi  Mauri Autonen
Kuljetus  Markku Valmiala
Entisiä pelaajia

Jäädytetyt pelinumerot
Ilves on jäädyttänyt seitsemän entisen tähtipelajaansa numeron.
2: Jarmo Wasama †
7: Aarne Honkavaara †
13: Risto Jalo
14: Lasse Oksanen
16: Jorma Peltonen †
30: Jukka Tammi
41: Raimo Helminen
Numero 24
Yllä mainittujen lisäksi numeroa 24 ei käytetä. Numeroa kantoi viimeksi Veikko Suominen, joka teki itsemurhan kesken kauden vuonna 1978. Sitä ei kuitenkaan ole jäädytetty kunnianosoituksena eikä paitaa kuvaava lippu roiku hallin katossa.
Muita maineikkaita entisiä pelaajia

Reijo Hakanen
Kalle Havulinna
Pentti Isotalo
Ossi Kauppi
Raimo Kilpiö
Erkki Koiso
Henry Kvist
Pekka Leimu

Juhani Lahtinen
Risto Lindroos
Juhani Linkosuo
Jyrki Lumme
Len Lunde
Markus Mattsson
Mikko Mäkelä
Lotfi Nasib

Mika Nieminen
Timo Peltomaa
Eero Saari
Risto Siltanen
Ville Sirén
Raimo Summanen
Jukka Tammi
Jukka Wuolio

Pekka Leimua ja Len Lundea lukuun ottamatta kaikki yllä luetellut on valittu Suomen Jääkiekkoleijoniksi. Heidän lisäkseen Ilveksessä pitkään vaikuttaneita jääkiekkoleijonia ovat valmentaja ja manageri Seppo Helle, huoltaja Lasse Laukkanen sekä Ilveksen naisjoukkueen monivuotinen pelaaja ja valmentaja Marianne Ihalainen.

Raimo Helminen ottelussa SaiPaa vastaan syyskuussa 2007.
Jyrki Lumme ottelussa HPK:ta vastaan maaliskuussa 2006.

Ilvestä edustaneet jääkiekkoleijonat

5: Risto Lindroos
7: Juhani Linkosuo
8: Pentti Isotalo
9: Matti Rintakoski
10: Aarne Honkavaara
12: Henry Kvist
13: Kalle Havulinna
15: Lotfi Nasib
16: Jukka Wuolio
21: Yrjö Hakala
22: Ossi Kauppi
23: Tuomo Lindroos
27: Matti Lampainen

28: Erkki Koiso
29: Teppo Rastio
30: Raimo Kilpiö
34: Juhani Lahtinen
36: Jarmo Wasama
43: Juhani Wahlsten
48: Matti Reunamäki
53: Lasse Oksanen
59: Reijo Hakanen
60: Jorma Peltonen
88: Seppo Suoraniemi
90: Seppo Ahokainen
94: Eero Saari

107: Ilkka Sinisalo
111: Markus Mattsson
112: Risto Siltanen
129: Jorma Salmi
130: Jukka Tammi
138: Risto Jalo
139: Mikko Mäkelä
142: Raimo Summanen
148: Curt Lindström
152: Seppo Helle
165: Reijo Mikkolainen
166: Mika Nieminen
169: Lasse Laukkanen

173: Ville Sirén
175: Pekka Järvelä
187: Marianne Ihalainen
192: Raimo Helminen
194: Sari Krooks
196: Jyrki Lumme
197: Jarmo Myllys
203: Matti Rautiainen
210: Jukka Jalonen
215: Timo Peltomaa
216: Hannu Soro
217: Pertti Kontto
Kannattajien äänestämät tähdistökentälliset
[14]

1960-luvun lopulta

Juhani Lahtinen

Jarmo Wasama – Erkki Koiso

Lasse Oksanen – Jorma Peltonen – Aarne Honkavaara

Vuodelta 1997

Jukka Tammi

Risto Siltanen – Jyrki Lumme

Lasse Oksanen – Raimo Helminen – Aarne Honkavaara

Tilastot ja luettelot
Saavutukset

SM-liigan maratontaulukossa Ilves on sijalla 4[15]. Se on saavuttanut 74 miesten pääsarjakautensa aikana 16 Suomen mestaruutta, 9 hopeaa ja 12 pronssia. Saavutuksiin lukeutuu myös kaksi Suomen Cupin voittoa ja kaksi kakkossijaa sekä Euroopan cupin kakkossija vuodelta 1967. Continental Cupissa Ilves on saavuttanut kahdesti pronssia. Ilveksen naiset ovat voittaneet yhdeksän Suomen mestaruutta; A-pojilla on 21, A-tytöillä 2, B-pojilla 7, C-pojilla 5, D-pojilla 3 ja E-pojilla 6 kultamitalia.
Kaikkiaan Ilveksen joukkueet ovat voittaneet jääkiekossa 69 Suomen mestaruutta, eniten Suomessa.[16]
IIHF myönsi vuonna 2006 Ilvekselle kultaisen ansiomitalin merkittävästä työstä jääkiekon hyväksi. Ilves on ainoa pohjoismainen seura, jolle tämä kunnianosoitus on myönnetty.
Mitalivuodet
[16]
16 mestaruutta: 1936, 1937, 1938, 1945, 1946, 1947, 1950, 1951, 1952, 1957, 1958, 1960, 1962, 1966, 1972, 1985
9 hopeaa: 1935, 1948, 1949, 1965, 1968, 1969, 1970, 1990, 1998
12 pronssia: 1934, 1939, 1941, 1943, 1963, 1964, 1967, 1974, 1975, 1983, 1989, 2001
Suomen cup
Mestaruus 1958 ja 1971
2. sija 1955 ja 1969
Muut saavutukset
1 Euroopan Cupin hopea: 1967
2 Continental Cupin pronssia: 1998 ja 2007
IIHF:n myöntämä kultainen ansiomitali merkittävästä työstä jääkiekon hyväksi: 2006 (ainoana seurana pohjoismaissa)
Karsi liigapaikastaan mestisjoukkue Jokipoikia vastaan 2010
Karsi liigapaikastaan mestisjoukkue Vaasan Sportia vastaan 2012
Karsi liigapaikastaan mestisjoukkue Mikkelin Jukureita vastaan 2013
Palkitut pelaajat

Tähtikentälliseen valitut
1962: Juhani Lahtinen, Jarmo Wasama ja Raimo Kilpiö
1963: Juhani Lahtinen ja Jarmo Wasama
1964: Juhani Lahtinen ja Jarmo Wasama
1965: Juhani Lahtinen, Jarmo Wasama ja Lasse Oksanen
1966: Juhani Lahtinen, Jarmo Wasama, Lasse Oksanen,
Jorma Peltonen ja Reijo Hakanen
1967: Lasse Oksanen
1968: Lasse Oksanen
1969: Lasse Oksanen ja Jorma Peltonen
1970: Lasse Oksanen
1971: Lasse Oksanen
1972: Lasse Oksanen
1975: Lasse Oksanen
1977: Risto Siltanen
1983: Raimo Summanen
1984: Raimo Summanen ja Risto Jalo
1985: Mikko Mäkelä
1988: Raimo Helminen
1989: Jukka Tammi, Risto Siltanen ja Raimo Summanen
1990: Jukka Tammi, Risto Siltanen, Mika Nieminen
ja Raimo Summanen
1997: Raimo Helminen
1998: Allan Measures, Peter Larsson
ja Raimo Helminen
1999: Raimo Helminen
2004: Cory Murphy
2005: Hannes Hyvönen
2009: Markus Seikola
2014: Michael Keränen
Suomen paras jääkiekkoilija
Aarne Honkavaara (1950 ja 1952)
Juhani Lahtinen (1962 ja 1964)
Teppo Rastio (1957)
Raimo Kilpiö (1961)
Jarmo Wasama (1965)
Lasse Oksanen (1966)
Kultainen kypärä
Jukka Tammi (1990)
Raimo Helminen (1998)

Urpo Ylönen -palkinto
Juhani Lahtinen (1961 ja 1964)
Jukka Tammi (1990)
Pekka Rautakallio -palkinto
Erkki Koiso (1957 ja 1960)
Pentti Isotalo (1950)
Ossi Kauppi (1951)
Jarmo Wasama (1963)
Risto Siltanen (1990)
Markus Seikola (2009)
Juha Rantasila -palkinto
Markus Seikola (2009 ja 2010)
Paras hyökkääjä
Raimo Kilpiö (1958, 1961 ja 1962)
Aarne Honkavaara (1950 ja 1952)
Teppo Rastio (1957)
Lasse Oksanen (1971)
Risto Jalo (1984)
Mikko Mäkelä (1985)
Raimo Summanen (1990)
Kalevi Numminen -palkinto
Seppo Hiitelä (1985)
Lasse Oksanen -palkinto
Raimo Helminen (1998)
Michael Keränen (2014)
Veli-Pekka Ketola -palkinto
Raimo Summanen (1989 ja 1990)
Peter Larsson (1998)
Steve Kariya (2005)
Aarne Honkavaara -palkinto
Raimo Summanen (1983 ja 1990)
Mikko Mäkelä (1985)
Vesa Viitakoski (2002)

Jarmo Wasama -palkinto
Seppo Ahokainen (1972)
Markus Mattsson (1975)
Risto Siltanen (1977)
Jukka Tammi (1983)
Jari Neuvonen (1985)
Mika Nieminen (1988)
Pasi Puistola (1998)
Toni Dahlman (2001)
Simo Vidgren (2005)
Perttu Lindgren (2006)
Raimo Kilpiö -palkinto
Raimo Kilpiö (1960)
Lasse Oksanen (1968)
Reijo Hakanen (1972)
Jorma Kallio (1974)
Risto Jalo (1983)
Juha Järvenpää (1990)
Vesa Viitakoski (2002)
Matti Keinonen -palkinto
Antti Heikkilä (1985)
Risto Jalo (1988)
Mika Nieminen (1990)
SM-liigan kuukauden pelaaja
Allan Measures (syyskuu 1997)
Peter Larsson (lokakuu 1997)
Mika Pietilä (joulukuu 2000)
Raimo Helminen (lokakuu 2001)
Juha Pitkämäki (syyskuu 2003)
Hannes Hyvönen (joulukuu 2004)
Ville Kolppanen (syyskuu 2013)
Tapio Laakso (tammikuu 2015)
SM-liigan Sisu-pelaajat
Jukka Tammi (1990)
Risto Jalo (1990)
SM-liigan avainpelaajat
Risto Jalo (1983 ja 1985)
Jukka Tammi (1990)
Muut palkitut pelaajat
Lynces Academicin erikoispatsas: Aarne Honkavaara (1987)
President's Trophy: Raimo Helminen (2001)
Leijonapelaaja: Vesa Toskala (1997)

Ilves SM-tasolla yhteensä
(Tilanne kauden 2009–2010 jälkeen)[17]




















KaudetOttelutVoitotTasapelitTappiotTMPMPisteet7621791041306832862872422563
Kaikkiaan Ilves on pelannut kauden 2014–15 loppuun mennessä 40 kautta SM-liigassa (1975–2015), 39 kautta SM-sarjassa (1933–54, 1955–75), 1 kauden Suomen sarjassa (1954–55), 2 kautta SM-sarjaa edeltäneessä SM-cupissa (1932, 1933) sekä 12 kautta SM-sarjan kanssa rinnakkain pelatussa Suomen Cupissa (1954–58, 1963–71).
Kausitaulukko
[18],
[19],[20],
[21]























































































































































































#KausiSijaPäävalmentajaKapteeniOVJVTHTMPMP1.1931–1932CNiilo TammisaloNiilo Tammisalo10–0112–2.1932–1933CNiilo TammisaloNiilo Tammisalo10–0125–3.1933–19343Niilo TammisaloNiilo Tammisalo31–115634.1934–19352Niilo TammisaloRisto Lindroos42–028945.1935–19361Niilo TammisaloRisto Lindroos63–30201196.1936–19371Niilo TammisaloRisto Lindroos64–202211107.1937–19381Risto LindroosJussi Tiitola44–0014588.1938–19393Risto LindroosJussi Tiitola64–0214789.1940–19413Risto LindroosRisto Tiitola73–221614810.1942–19433Risto LindroosMatti Wasama74–212671011.1943–1944KRisto LindroosMatti Wasama53–20273812.1944–19451Risto LindroosHenry Kvist86–2028101413.1945–19461Risto LindroosHenry Kvist88–0098221614.1946–19471Henry KvistTeuvo Hellén87–01105331415.1947–19482Henry KvistTeuvo Hellén64–027719816.1948–19492Henry KvistKalle Havulinna76–0187161217.1949–19501Risto LindroosKalle Havulinna77–0050181418.1950–19511Risto LindroosLotfi Nasib88–006691619.1951–19521Risto LindroosAarne Honkavaara44–002713820.1952–19533AAarne Honkavaara,
 Risto LindroosAarne Honkavaara,
 Jukka Wuolio[22]104–2435381021.1953–19545AAarne HonkavaaraJuhani Ruusunen82–152734522.1954–19551SSAarne HonkavaaraPentti Isotalo109–1073171923.1955–19564Aarne HonkavaaraPentti Isotalo84–042622824.1956–19571Aarne HonkavaaraPentti Isotalo88–0053191625.1957–19581Aarne HonkavaaraErkki Koiso86–0266271226.1958–19596Aarne HonkavaaraErkki Koiso188–4773661927.1959–19601Aarne HonkavaaraErkki Koiso1814–22124523028.1960–19617Aarne HonkavaaraErkki Koiso186–4870651629.1961–19621Seppo HelleRaimo Kilpiö1815–1295333130.1962–19633Seppo HellePentti Pynnönen1811–4372452631.1963–19643Seppo HellePentti Pynnönen1814–0481402832.1964–19652Rauli VirtanenPentti Pynnönen1810–4470442433.1965–19661Erkki KoisoPentti Pynnönen2016–22111463434.1966–19673Erkki KoisoLasse Oksanen2214–26115603035.1967–19682Aarne HonkavaaraLasse Oksanen2014–33125573136.1968–19692Raimo VasamaLasse Oksanen2214–44129633237.1969–19702Raimo VasamaLasse Oksanen2217–05161703438.1970–19716Raimo VasamaLasse Oksanen3215–6111351143639.1971–19721Juhani Ruusunen,
 Len Lunde[23]Jorma Peltonen3222–191921064540.1972–19734Len Lunde,
 Raimo Vasama[24]Jorma Peltonen3618–3151501293941.1973–19743Raimo VasamaJorma Peltonen3623–1121821354742.1974–19753Matti Reunamäki,
 Raimo Vasama,
 Esko Mäkinen[25]Jorma Peltonen3628–5131721324143.1975–19767Esko MäkinenSeppo Ahokainen3614–6161471603444.1976–19776Juhani RuusunenVeikko Suominen3614–6161711733445.1977–19784Juhani RuusunenVeikko Suominen3619–3141871694146.1978–19797Juhani RuusunenVeikko Suominen,
 Lasse Oksanen[26]3613–7161291373347.1979–19808Juhani RuusunenKari Järvinen3611–8171511893048.1980–19816Raimo MäättänenLasse Oksanen3618–2161521523849.1981–19828Raimo MäättänenLasse Oksanen3611–5201301612750.1982–19833Seppo HiiteläMatti Kaario3621–3121791464551.1983–19846Seppo HiiteläMatti Kaario3716–8131521474052.1984–19851Seppo HiiteläMatti Kaario3622–1131681334553.1985–19866Seppo HiiteläMatti Kaario3617–4151591433854.1986–19875Seppo Hiitelä,
 Matti Kaario[27]Jukka Hirsimäki4421–5181951694755.1987–19884Sakari PietiläRisto Jalo4430–3112271436356.1988–19893Sakari PietiläRisto Jalo4427–4132321715857.1989–19902Sakari PietiläRisto Jalo4425–7122081415758.1990–199110Matti Kaario,
 Seppo HiiteläRisto Siltanen,
 Pasi Huura[28]4416–6221581853859.1991–19929Anatoli BogdanovRisto Jalo4416–3251341553560.1992–19938Anatoli Bogdanov,
 Jukka Jalonen[29]Hannu Mattila4820–8201501554861.1993–19947Jukka JalonenHannu Mattila4821–9181531445162.1994–199512Jukka Jalonen,
 Heikki VesalaIlkka Sinisalo,
 Timo Peltomaa[30]5012–5331521962963.1995–19968Vladimir Jursinov jr.Hannu Henriksson5018–7251531834364.1996–19974Vladimir Jursinov jr.Hannu Henriksson5026–7171831475965.1997–19982Vladimir Jursinov jr.Hannu Mattila4827–6151841386066.1998–19996Vladimir Jursinov jr.,
 Matti Kaario[31]Hannu Mattila5430–0241801436067.1999–20008Heikki MälkiäRaimo Helminen5419–9261511904768.2000–20013Heikki MälkiäRaimo Helminen5624–11211471465969.2001–20027Ari-Pekka SelinRaimo Helminen5622210221551615870.2002–200313Ari-Pekka Selin,
 Teijo Räsänen[32]Raimo Helminen56739371112112971.2003–20046Václav SýkoraRaimo Helminen562457201591486572.2004–20057Václav Sýkora,
 Curt Lindström[33]Raimo Helminen562268201641798673.2005–20066Kari ElorantaRaimo Helminen562395191441399274.2006–20077Kari Eloranta,
 Petteri Hirvonen,
 Sakari PietiläRaimo Helminen,
 Pasi Petriläinen[34]562165241391478075.2007–20088Sakari PietiläRaimo Helminen562482221611649076.2008–200910Sakari PietiläPasi Määttänen582272271501668277.2009–201014Heikki Mälkiä, 
 Juha PajuojaPasi Määttänen581707341551915878.2010–20118Juha PajuojaPasi Määttänen602174281611928179.2011–201214Juha Pajuoja, 
 Seppo HiiteläMartti Järventie6010818321401995680.2012–201314Raimo Helminen, 
 Tuomas Tuokkola[35]Martti Järventie,[36] 
 Erkki Rajamäki601366351241935781.2013–201411Tuomas TuokkolaJarkko Näppilä602436271441468482.2014–201510Tuomas TuokkolaSami Sandell6024511251501608883.2015–201614Tuomas Tuokkola, 
 Kari HeikkiläSami Sandell, 
 Tapio Laakso601655341241636384.2016–2017-Karri Kivi---------
Selite

C – Ilves pelasi SM-sarjaa edeltäneessä cupissa, putosi 1932 puolivälierissä ja 1933 välierissä.
Kausina 1939–1940 ja 1941–1942 ei sodan vuoksi pelattu lainkaan.
K – sarja jäi kesken sodan vuoksi; Ilves olisi voittaessaan viimeisen ottelunsa ollut mestari.
3A, 5A – sijoitus SM-sarjan A-lohkossa, kokonaissijoitus määrittelemätön
1SS – Ilves pelasi Suomen sarjassa
Kaudella 1965–1966 pelattiin kahteen lohkoon jaettu alkusarja sekä ylempi ja alempi loppusarja. Taulukkoon on Ilveksen tilastot alkusarjan B-lohkosta ja ylemmästä loppusarjasta laskettu yhteen.


Parhaat pistemiehet SM-liigassa kaudesta 1975–1976

Naiskiekko







 Kultaa:101985, 1986, 1987, 1988, 1990, 1991, 1992, 1993, 2006, 2010 Hopeaa:101983, 1989, 1994, 1995, 2004, 2005, 2008, 2009, 2011, 2012, 2018 Pronssia:61984, 1999, 2000, 2001, 2003, 2015
Ilves on Suomen toiseksi menestynein seura myös naisten jääkiekossa. Vuodesta 1983 pelatussa naisten SM-sarjassa Ilves on voittanut 10 kultaa, 10 hopeaa ja 6 pronssia.[37][38] Tosin 2000-luvun naiskiekkoilun mahtiseura Blues ohitti keväällä 2013 mestaruuksien määrässä Ilveksen, kun espoolaiset juhlivat mestaruutta jo 11. kerran.[39] Ilves on ainoa joukkue, joka pelannut naisten SM-sarjassa joka kausi sen perustamisesta lähtien.
Ilveksen naisjoukkue pelaa kotiottelunsa Tesoman jäähallissa Länsi-Tampereella Tesomajärven kaupunginosassa.
Historia
Naisten jääkiekkotoiminta alkoi Ilveksessä vuonna 1971. Mukana oli alkuun edustusjoukkueen tähtipelaaja Lasse Oksanen, joka ei kuitenkaan toiminut joukkueessa varsinaisena valmentajana, vaan omien sanojensa mukaan ”kummisetänä”, joka opasti ja kannusti tyttöjä jääkiekon pariin.[40]
Ensimmäisinä kausinaan Ilveksellä oli ainoa naisjoukkue Tampereella, joten vastusta haettiin poikien juniorijoukkueista. Vasta 5.3.1978 pelattiin ensimmäinen ottelu naisia vastaan; Ilves voitti Jäähongan Espoossa luvuin 5–6.[41]
Alkuun naisjoukkueen toiminta oli hyvin omatoimista. Seuran puolelta ei tullut aloitteita juuri mihinkään, vaan joukkueen ensimmäinen valmentaja ja monivuotinen puuhamies Esko Peltonen, tähtihyökkääjä Jorma Peltosen veli, järjesti suhteillaan joukkueelle niin sponsoreita, medianäkyvyyttä kuin jäävuorojakin. Peltosen aktiivisen varainhankinnan ansiosta Ilveksen ei pitkään aikaan tarvinnut vaatia lisenssimaksuja pelaajilta, mikä oli tärkeää uuden harrastuksen juurruttamisessa Tampereelle.[42]
Vuonna 1980 pelaajia oli jo niin paljon, että naisille voitiin perustaa kakkosjoukkue, nimeltään Ilves-Kiekko.[43]
Alkuun Ilves harjoitteli ja pelasi Kaukajärven kentällä ja siirtyi sieltä Peltosen tullessa valmentajaksi Vehmaisten kaupunginosaan. Koulukadun tekojäälle naiset pääsivät vakituisesti vasta 1980-luvun taitteessa, mutta vielä pitkään sen jälkeenkin poikien juniorijoukkueiden valmentajat vastustivat kallisarvoisten jäävuorojen antamista naisille. Silloin tällöin naisjoukkue sai 1980-luvulla jääaikaa myös kaupungin jäähalleista, mutta vasta 1989 valmistuneesta Tesoman jäähallista tuli Ilveksen naisille pysyvä kotiareena.[44]
Ilves osallistui Lipstick-turnauksen nimellä vuosina 1978–1979 ja 1981–1983 pelattuun epäviralliseen naisten SM-turnaukseen. Turnausten mitalisteista ei ole kuitenkaan säilynyt tietoa. Vuonna 1982 alkoi virallinen SM-sarja. Ilveksen avausottelu pelattiin 27.11. Koulukadun kentällä. Ilves voitti Porin Ässät 14–2.[43]
Ilves voitti naisten Suomen mestaruuden neljästi perättäin vuosina 1985–1988. Joukkueen menestyksen syyksi on arvioitu hyvää luistelua; Ilves harjoittelikin verrattain paljon. Vuonna 1989 Ilves hävisi mestaruudesta käydyn uusintaottelun EVU:lle, mutta palasi mestariksi taas seuraavana vuonna ja säilytti tittelin aina vuoteen 1994, jolloin Keravan Shakers pudotti Ilveksen hopealle. Samat joukkueet pelasivat finaaleissa myös 1995, mutta sen jälkeen Ilvestä ei nähty mitaleilla ennen kuin vuosina 1999–2001 se saavutti kolme pronssimitalia perätysten.[45]
Vuosina 2004–2006 Ilves pelasi entisen huippupelaajansa Marianne Ihalaisen valmentamana kolmasti perättäin finaaleissa. Kaksi ensimmäistä yritystä tuottivat hopeaa Bluesin ollessa kummallakin kerralla parempi, mutta vuonna 2006 joukkue kukisti Oulun Kärpät ja voitti Suomen mestaruuden 13 vuoden tauon jälkeen. Vuosina 2008–2012 selvisi viisi kertaa peräkkäin SM-sarjan finaaleihin ja viimeisimmän mestaruuden Ilves voitti kaudella 2009–2010 päihittämällä Bluesin. Kaudella 2012–2013 edellisen kevään finalistit pelasivat pronssista ja Kärpät oli tälläkin kertaa parempi joukkue.[39] Kaudella 2013–2014 Ilveksen pelit päättyivät harvinaisesti jo ennen mitalikamppailuja, kun HPK voitti tiukan puolivälieräsarjan viidennen ottelun jatkoajalla.[46]
Kaudella 2017-2018 Ilves voitti naisten runkosarjan suvereenisti. Sen pistetehtailijoina kunnostautuivat Linda Välimäki ja Riikka Noronen. Ilves kaatoi semifinaaleissa Team Kuortaneen.[47]
Maineikkaita pelaajia
Jäädytetyt numerot
16: Marianne Ihalainen
10: Anne Haanpää (s. Bäckman)
Muita pelaajia
Junioritoiminta
Ilveksen toiminta on aina rakentunut vankan juniorityön varaan. Jääkiekon varhaisina aikoina Suomessa tämä oli maan tapa kaikissa joukkueissa, mutta Ilves onnistui pitkään pitämään kasvatustyön merkittävämpänä menestystekijänä edustusjoukkueelle kuin monissa muissa seuroissa.
Ilves on Suomen Jääkiekkoliiton sinettiseura.
Historia
Ilveksen junioritoiminta alkoi 1930-luvun puolivälissä, kun jääkiekkoinnostus Tampereella alkoi nousta ja nuoria pelaajia olla enemmän kuin edustusjoukkueeseen mahtui. Vuonna 1937 Ilvekseen kuului 70 jääkiekkoilijaa, joista 40 oli alle 17-vuotiaita.[48]
Sotavuosina junioreilla oli suuri vastuu edustusjoukkueessa, kun aikuiset miehet olivat enimmäkseen rintamalla.


















SarjaKultaaHopeaaPronssiaA-pojat21116A-tytöt210B-pojat726B2-pojat110C-pojat532D-pojat312E-pojat621
A-poikien Suomen-mestaruudesta on pelattu vuodesta 1945, A-tyttöjen mestaruudesta vuodesta 2001, B- sekä C-poikien vuodesta 1972 ja B2-poikien mestaruudesta vuodesta 2008. D-nuorten mestaruudesta pelattiin 1971–1978 ja E-nuorten 1967–1978.

Nuorten Suomen mestaruudesta pelattiin ensimmäisen kerran 1945. Ilves voitti kultaa, samoin kuin neljällä seuraavallakin kaudella. Oheisessa taulukossa on lueteltu Ilveksen juniorijoukkueiden mitalit.
Kanada-sarja
Käänteentekevä uudistus Ilveksen junioritoiminnassa tehtiin kaudelle 1962–1963, kun D-junioreille perustettiin kaupunginosien välinen Kanada-sarja, sittemmin myös NHL:nä tunnettu. Kunkin kaupunginosan joukkue otti NHL-joukkueen nimen ja niille teetettiin myös esikuvia mukailevat peliasut logoineen.[49]
Ensimmäisessä Kanada-sarjassa pelasivat NHL:n ns. Original Six -joukkueet Härmälän Chicago Black Hawks, keskikaupungin Detroit Red Wings, Pyynikin New York Rangers, Viinikan Boston Bruins, Kalevan Montreal Canadiens ja Sammon alueen Toronto Maple Leafs. Myöhemmin sarjaa laajennettiin kaupungin ja junioritoiminnan kasvaessa. Esimerkiksi viidennelle kaudelle tuli mukaan Kaukajärven–Messukylän alueen pojista koottu San Franciscon joukkue; oikeaan NHL:ään oli samoihin aikoihin tulossa California Seals.
Kanada-sarjaa pelattiin hieman muokatuin säännöin: erät olivat 15-minuuttisia ja Hakametsän jäähallissa käydyissä otteluissa niitä pelattiin kaksi, ulkojäillä tavalliset kolme. Lyöntilaukaukset olivat kiellettyjä, millä oli tarkoitus kehittää poikien rannelaukaustaitoja. Joukkueessa tuli olla vähintään kaksi puolustajaparia ja kolme hyökkäysketjua ja niitä tuli peluuttaa vuorotellen.[50]
Sarja oli suosittu paitsi pelaajiensa myös katsojien keskuudessa. Lehtiartikkeli kertoo vuonna 1966 Hakametsän jäähallissa pelatuissa otteluissa olleen jopa 4000 katsojaa.[50]
Vuonna 1970 Helsingin Jokerit perusti Ilveksen esimerkkiä seuraten oman vastaavanlaisen ja samannimisen kaupunginosasarjan.[51]
1960-luvun kasvuvuodet
Kanada-sarjan myötä Ilveksen juniorimäärät ja kiekkoilun suosio koko kaupungissa lisääntyivät huimasti. Jääkiekosta tuli toimittajan sanoin tamperelaisnuorisolle ”henki ja elämä”. Kanada-sarjan alkaessa 1962 Ilveksellä oli kaikkiaan 20 juniorijoukkuetta, vuonna 1966 jo vajaat 30 ja kaudella 1973–1974 34 joukkuetta. Oli perustettava muun muassa Suomen ensimmäinen F-juniorijoukkue, kun kaikki halukkaat eivät mahtuneet Viinikan E-junioreihin ja osa pojista oli alaikäisiä.[49][50][52]
Kasvu johti resurssiongelmiin. Jäävuoroja oli rajallisesti, järjestettyjä harjoituksia esimerkiksi kahdesti viikossa, ja valmentajat kehottivatkin poikia harjoittelemaan omalla ajallaan, takapihoille ja lammenjäille tehdyillä kentillä, mahdollisimman paljon.
Myös Ilveksen taloudelle junioritoiminnan kasvu oli haaste, sillä 1960-luvulla seura vielä maksoi toiminnan kaikki kulut. Manageri Seppo Helle näki kuitenkin, että laajamittainen pelaajakasvatus oli myös edustusjoukkueen etu: mitä parempi juniorituotanto, sitä menestyksekkäämpi edustusjoukkue, ja mitä menestyksekkäämpi edustusjoukkue, sitä paremmat edellytykset junioritoiminnan pyörittämiseen.[53]
Junioreiden vanhemmat järjestäytyivät Ilves/juniorijääkiekkoilun tuki -nimiseksi yhdistykseksi, joka alkoi auttaa joukkueita varainhankinnassa ja järjesteli muun muassa kuljetuksia.
Vuonna 1972 Ilves voitti aikuisten SM-sarjan lisäksi kultaa myös C-, D- ja E-junioreissa. A-nuorten mestaruuden vei Tappara ja B-nuorten Koovee, joten kaikki mahdolliset jääkiekkomestaruudet tulivat tuona vuonna Tampereelle.
1980-luvulle tultaessa alkoi juniorikiekkoilussakin toiminta olla yhä ammattimaisempaa. Ilvekseen palkattiin päätoiminen junioreiden valmennuspäällikkö, Pasi Mustonen, jonka johdolla harjoittelua kehitettiin.
Ilveksen vuoden 1985 liigamestaruus nojasi yhä vahvasti omiin kasvatteihin. Joukkueen 23 pelaajasta vain 6 oli syntynyt Pirkanmaan ulkopuolella ja hekin kaikki nousseet liigaan Ilveksessä.
Poika ja Ilves
Edustusjoukkueen jäätyä vuonna 2003 SM-liigan viimeiseksi Ilveksessä herättiin jälleen kehittämään junioritoimintaa. Vuonna 2005 aloitettiin kolmivuotinen ”Poika ja Ilves” -projekti, jonka tavoitteena oli turvata Ilveksen asema Suomen suurimpana jääkiekkoseurana, pitää nuoret lahjakkuudet Ilveksessä ja nostaa edustusjoukkue SM-liigan mitalipeleihin kaudeksi 2008.[54]. Toimintastrategian onnistumisen takaamiseksi Ilves jatkoi valmentajansa Kari Elorannan sopimusta kevääseen 2008.[55]. Saman vuoden marraskuussa Eloranta kuitenkin irtisanottiin.
Projekti alkoi otollisena ajankohtana, sillä A-juniorit olivat edellisenä keväänä voittaneet mestaruuden Perttu Lindgrenin, Marko Anttilan ja Tuukka Raskin johdolla, ja Ilves Hockey Oy:n vuosituhannen vaihteessa horjahtanut talous oli saatu taas hyvälle tolalle.
Tavoiteltua urheilullista menestystä ei kuitenkaan projektin alkuperäisissä puitteissa saavutettu, vaan Ilves pysyi SM-liigan alemman keskikastin joukkueena. Nuoria pelaajia on kyllä viime vuodet ahkerasti nostettu edustusjoukkueeseen, mutta peliaikaa he ovat yleensä saaneet niukalti, ja parhaat ovat jatkaneet matkaansa nopeasti Pohjois-Amerikan sarjoihin. Vuosien 2007–2008 mittaan projekti haudattiin hiljaisuudesa.
Ilveksen kasvattamat NHL-pelaajat


Seuraavat NHL-pelaajat pelasivat Ilveksessä koko junioriaikansa ja aloittivat liigauransa Ilveksen edustusjoukkueessa.
Sami Aittokallio
Riku Helenius
Jyrki Jokipakka
Martti Järventie
Ville Koistinen
Perttu Lindgren
Markus Mattsson
Tomi Pettinen
Jyrki Seppä
Risto Siltanen
Ville Sirén
Vesa Toskala
Jarkko Varvio

Lisäksi seuraavat pelasivat Ilveksessä vähintään A-juniori-ikäisestä alkaen ja nousivat SM-liigaan Ilveksessä.
Raimo Helminen (ennen Ilvestä Kooveessa)
Ari Haanpää (ennen Ilvestä Tapparassa)
Michael Keränen (ennen Ilvestä Tapparassa)
Ville Leino (ennen Ilvestä SaPKossa)
Jyrki Lumme (ennen Ilvestä Kooveessa)
Mikko Mäkelä (ennen Ilvestä Tapparassa)
Joonas Rask (ennen Ilvestä SaPKossa)
Tuukka Rask (ennen Ilvestä SaPKossa)

Lisäksi Jari Kaarela pelasi vielä A-juniorina Ilveksessä, mutta debytoi aikuisten sarjoissa SaPKon I-divisioonajoukkueessa, mistä siirtyi NHL:ään.
Muiden seurojen kasvattamia mutta Ilveksestä NHL:ään siirtyneitä pelaajia ovat Toni Dahlman, Risto Jalo, Joonas Korpisalo, Ivan Majeský, Tony Salmelainen, Raimo Summanen ja Petr Tenkrát.
Joukkueen ennätyksiä

Tulosennätykset
Suurin kotivoitto: Ilves–TPS 31–0 4. tammikuuta 1948
Suurin vierasvoitto: ÅIFK–Ilves 2–20 5. tammikuuta 1946
Suurin erävoitto kotona: 16–0, Ilves–TPS 31–0 4. tammikuuta 1948
Suurin erävoitto vieraissa: 0–10, Hilpara–Ilves 3–20 30. tammikuuta 1970
Runsasmaalisin tasapeli: Ilves–Jokerit 8–8 23. lokakuuta 1983
Vähämaalisin ottelu: HSK–Ilves 0–0 2. helmikuuta 1941
 ja Ilves–Jokerit 0–0 19. syyskuuta 2000
Runsasmaalisin ottelu: Ilves–TPS 31–0 4. tammikuuta 1948
Suurin tappio: Jokerit–Ilves 12–1 21. marraskuuta 1977,
 Tappara–Ilves 14–3 6. maaliskuuta 1977
 ja TPS–Ilves 11–0 25. marraskuuta 1999
Suurin kotitappio: Ilves–Tarmo 0–10 24. helmikuuta 1953
 ja Ilves–Ässät 1–11 19. lokakuuta 1978
Suurin vierastappio: Jokerit–Ilves 12–1 21. marraskuuta 1977,
 Tappara–Ilves 14–3 6. maaliskuuta 1977
 ja TPS–Ilves 11–0 25. marraskuuta 1999

Jäähyennätykset
Eniten jäähyminuutteja kotiottelussa: 62, Ilves–Jokerit 3–2 6. joulukuuta 1992
Eniten jäähyminuutteja vierasottelussa: 131, Tappara–Ilves 6–1 7. joulukuuta 2002
Eniten yhden kauden aikana:
Voittoja: 30, 1987–1988 ja 1998–1999
Tasapelejä: 18, 2011–2012
Tappioita: 34, 2009–2010
Tehtyjä maaleja: 232, 1988–1989
Päästettyjä maaleja: 199, 2011–2012
Pisteitä: 92, 2005–2006
Rangaistusminuutteja: 1136, 1998–1999
Yleisöennätykset
Suurin yleisömäärä: 10020, Ilves–HIFK 13. tammikuuta 1970 (useita kertoja, viimeisin kerta)
Pienin yleisömäärä: 150, Ilves–HJK 5. tammikuuta 1941

Pelaajien ennätyksiä
Yhden kauden ennätykset runkosarjassa
Eniten maaleja kaudessa: 45, Raimo Summanen
Eniten syöttöjä kaudessa: 46, Pekka Järvelä ja Raimo Summanen
Eniten pisteitä kaudessa: 81, Raimo Summanen
Eniten jäähyminuutteja kaudessa: 162, Sami Helenius
Paras +/- kaudessa: +46, Risto Jalo
Ennätykset koko ajalta
Eniten kausia Ilveksessä: 19, Lasse Oksanen
Eniten otteluita Ilveksessä: 749, Raimo Helminen
Eniten maaleja Ilveksessä: 268, Lasse Oksanen
Eniten syöttöjä Ilveksessä: 419, Raimo Helminen
Eniten pisteitä Ilveksessä: 580, Raimo Helminen
Eniten rangaistusminuutteja Ilveksessä: 675, Timo Peltomaa
Eniten mestaruuksia Ilveksessä: 7, Aarne Honkavaara ja Pentti Isotalo
Eniten mitaleita Ilveksessä: 12, Lasse Oksanen
Eniten hattutemppuja Ilveksessä: 27, Aarne Honkavaara
Pisin katkeamaton ottelusarja: 426, Jukka Tammi
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Mustonen, Olli| title = Veijareita & virtuooseja: tarina legendaarisesta jääkiekkoseurasta 1980-2001| location = Tampere| publisher = Poika kotiin Oy| year = 2001| isbn = 952-91-3862-8}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Wacklin, Matti| title = Sydämenasiana Ilves| location = Tampere| publisher = Ilves| year = 2006| isbn = 952-92-0783-2}}
Viitteet

Aiheesta muualla








Leikkeitä Ilveksen otteluista Yleisradion Elävässä arkistossa:



*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit