khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Dōjō

Question: Mitä dōjō tarkoittaa?


 Dōjō  () on harjoitussali tai rakennus, jossa harjoitellaan bujutsua tai budolajeja. Dōjō tarkoittaa suomeksi tien paikkaa, mikä viittaa tapaan nähdä budōharjoittelu itsensäkehittämisen loputtomana tienä. Toisin kuin länsimaissa, joissa dōjō liitetään budōon, Japanissa mikä tahansa paikka, jossa harjoitellaan fyysisesti, on dōjō.
Dōjōn määritelmä
Budōn peruskirjan neljäs artikla[1] määrittelee dōjōn suraavasti:

Kuuluisia japanilaisia dōjōja
Hieno esimerkki perinteisestä dōjōsta oli Tokiossa sijainnut Noma kendō dōjō (), jossa pidettiin aamuharjoitukset (asa-geiko) 365 päivänä vuodessa. Noma dōjōn omistanut Japanin suurin kustantamo Kodansha purki rakennuksen vuonna 2007.
Muita kuuluisia japanilaisia dōjōja ovat
Kodokan (judo)
Kōdōkan () on judon kansainvälinen päämaja, josta hallinnoidaan kansainvälistä judo-toimintaa. Sen on perustanut judon kehittäjä Jigorō Kanō vuonna 1882. Nykyisin Kōdōkan sijaitsee 8-kerroksisessa rakennuksessa Tokiossa, Japanissa.
Aikikai hombu dōjō (aikikai-aikido)
Fukuoka dōjō (Shintō Musō-ryū)
Hanjiro Shiraishi (1842–1927) oli japanilainen taistelulajien opettaja. Häntä pidetään Shintō Musō-ryūn 24. päämiehenä (shihan). Shiraishi oli ainut läpi koko Meiji-kauden opettanut yhdistyneen Shintō Musō-ryūn opettaja. Hänen dojonsa Hakatassa oli pystytetty majatalon seinän varaan. Shiraishi opetti oman talonsa verannalta, joka oli sopivasti dojon avonaista sivua kohti. Shiraishin dōjōlla oli lukuisia oppilaita. Heistä kolme ovat historian valossa tärkeitä: Takayama Kiroku, Takaji Shimizu ja Ichizō Otofuji. Shiraishin kuoltua tämän oppilas Takayama Kiroku, perusti  uuden dojon 1929 nimeten sen Fukuoka dojoksi.
Nippon Budokan (Japanin kansalliset budokilpailut pidetään yleensa Budokanissa)
Iwama dōjō (aikikai-aikido)
Yoseikan
Renbukan
Butokuden
Shudogakuin dōjō (Takano Sasaburo, Ono-ha itto ryū).[2]
Yushinkan dōjō (Nakayama Hakudō, Shinto Munen ryū).[2]
Dōjō Zen Buddhismissa
Myös Zen-buddhalaisesta meditaatiohalli () mielletään dōjō kaltaiseksi opiskelupaikaksi.
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Japanilaiset budōkäsitteet
Kiikeli

Question: Milloin Kiikeli on perustettu?





Kiikeli on saari Oulujoen suiston etelärannalla Oulun Kauppatorin rannassa. Se sijaitsee Oulun kaupunginkirjaston ja Oulun kaupunginteatterin päärakennusten eteläpuolella Meritullin osa-alueella Pokkisen kaupunginosassa.
Saaressa sijaitsee nykyisin Kiikelinrannan asuinalue sekä vuonna 1999 perustettu Meritullin venesatama. Venesatamaan johtaa Kiikelinsilta-niminen katu. Saaren pohjoisosa sekä sen pohjoispuolella sijaitseva Elban pikkusaari ovat Kiikelinpuistoa, joka valittiin Vuoden ympäristörakenteeksi 2002[1]. Kiikelinsaarta ja mannerta erottava kanava on ruopattu Kiikelinrannan asuinalueen rakennustöiden yhteydessä 1900-luvun lopulla.
Aiemmin Kiikelissä sijaitsi Oulun Merenkävijäin ja Oulun Purjehdusseuran purjehduskeskus. Purjehduskeskuksen venehalli veneineen tuhoutui tulipalossa vuonna 1972. Venehalli oli rakennettu saarelle vuonna 1960. Saarella on sijainnut myös kaupungin omistama, vuonna 1889 käyttöön otettu höyrykonekäyttöinen sähkövoimalaitos, joka tuotti sähköä kaupungin katuvalaistukseen.
Kiikelin saaren rannasta on löydetty 1600–1700-lukujen vaihteessa uponnut laivanhylky, niin sanottu Kiikelin hylky.
Keväällä 2007 Kiikeli nousi otsikoihin Oulun kaupungin Teknisen lautakunnan ilmoitettua kaavailuistaan sulkea saarella sijaitseva julkinen Kiikelipuisto kesäaikana lähinnä viikonloppuöiksi. Hanke herätti laajaa keskustelua lehdistössä ja Internetin keskustelupalstoilla.
Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Oulun sisävesien saaret
Luokka:Pokkinen
Rare

Question: Milloin Rare on perustettu?


Rare, Ltd on brittiläinen pelitalo. Yrityksen perustivat Tim ja Chris Stamper vuonna 1982 nimellä  Ashby Computer Graphics (ACG). ACG kehitti pelejä 8-bittisille alustoille kuten BBC Microlle, ZX Spectrumille ja Commodore 64:lle. ACG julkaisi pelinsä nimellä Ultimate Play The Game kunnes julkaisunimi myytiin U.S. Goldille vuonna 1985.
Yhtiö voitti Golden Joystick Awards -palkinnon kahdesti parhaana ohjelmistokehittäjänä 1980-luvulla nimellä Ultimate Play The Game. Yhtiötä arvostettiin etenkin Spectrum-omistajien keskuudessa.[1]
1990-luvulla Raresta tuli toisen osapuolen kehittäjä Nintendon konsoleille. Vuonna 2002 Stamperin veljekset myivät 51 % osuutensa yhtiöstä Microsoftille, jolle Nintendo myi myös oman 49 % osuutensa jälkeenpäin. Rare on oston jälkeen kehittänyt pelejä paitsi Microsoftin konsoleille, myös Nintendon käsikonsoleille.
Yritys on tullut tunnetuksi useista luomistaan originaaleista menestyspeleistä, kuten Battletoads, GoldenEye 007 ja Perfect Dark. Microsoftin maksama ostohinta, 377 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, on säilynyt ennätysostohintana pelitalosta.
Tunnettuja pelejä
Ultimate Play The Game -nimellä

Rare-nimellä
Banjo-Kazooie, (N64)
Banjo-Tooie, (N64)
Battletoads, (NES)
Cobra Triangle, (NES)
Conker's Bad Fur Day, (N64)
Conker: Live & Reloaded, (Xbox)
Diddy Kong Racing, (N64)
Digger T. Rock: The Legend of the Lost City, (NES)
Donkey Kong 64, (N64)
Donkey Kong Country, (SNES)
Donkey Kong Country 2: Diddy's Kong Quest, (SNES)
Donkey Kong Country 3: Dixie Kong's Double Trouble!, (SNES)
Donkey Kong Land III, (Game Boy)
GoldenEye 007, (N64)
Jetpac (ZX Spectrum, BBC, Vic 20)
Kameo: Elements of Power, (Xbox 360)
Killer Instinct, (SNES)
Killer Instinct 2, (Arcade, N64)
Perfect Dark, (N64)
Perfect Dark Zero, (Xbox 360)
R.C. Pro-am (NES)
Snake Rattle 'N' Roll, (NES)
Star Fox Adventures, (GCN, Raren viimeinen peli Nintendon kotikonsoleille)
Viva Piñata , (Xbox 360 ja PC)
Wizards & Warriors, (NES)
Lisäksi lukuisia käännöksiä muiden yhtiöiden peleistä NES:lle.
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Brittiläiset videopeliyritykset
Haava

Question: Voiko alkoholilla puhdistaa haavan?


Haava on ihossa oleva pintarikko. Syntyessään haava vuotaa yleensä verta. Valtimohaava ulottuu ihon pinnalta verisuoniston valtimoon. Valtimohaava voi olla vaarallinen, jos haava on osunut kehon suuriin valtimoihin, sillä verenvuodon aiheuttama verenhukka voi aiheuttaa šokkitilan ja sitä kautta kuoleman. Kun haavan verentulo on tyrehdytetty, haavan verimassa hyytyy pienen ajan kuluttua. Näin ei kuitenkaan tapahdu, jos henkilö sairastaa hemofiliaa eli verenvuototautia. Antigoakulaatiohoito eli veren hyytymiseen vaikuttava lääkehoito, esimerkiksi Marevan-hoito, voi vaikuttaa veren hyytymiseen ja siten haavan verenvuoron tyrentymiseen. Marevan-hoidon lisäksi myös monet muut lääkkeet vaikuttavat veren hyytymiseen. Hyytymä muodostaa haavaan suojaavan ruven. Ruven alle muodostuu uutta pintaihokudosta, ja aikanaan rupi irtoaa. Tämän yhteydessä esiintyy usein kutinaa. Rupea ei pidä repiä pois, sillä se voi aukaista haavan uudelleen.
Pienten haavojen verenvuoto tyrehdytetään laastarilla. Laastari suojaa myös vaatteita ja ympäristöä sekä antaa myös esteettistä suojaa. Suurehkoihin haavoihin käytetään sideharsoa. Haavan päälle asetetaan imukykyinen haavaan tarttumaton liina, joka sidotaan tarpeeksi tiukasti sideharsolla kiinni. Jos tämäkään ei auta, varsinkin valtimoverenvuodoissa, tarvitaan painesidettä. Vakavissa loukkaantumisissa saatetaan tarvita verenkierron tyrehdyttämistä koko raajasta kiristyssiteellä. Maailmalla haavojen paranemisessa on parin viime vuosikymmenen aikana saavutettu lupaavia tuloksia uudella ns. alipainehoidolla.
Raajan suurta verenvuotoa voidaan vähentää asettamalla raaja koholle. Verenpaine raajassa laskee, ja verenvuoto haavasta vähenee.
Haava puhdistetaan runsaalla määrällä puhdasta vettä. Desinfioivia aineita voi käyttää, jos puhdasta vettä ei ole saatavilla, mutta muuten niiden käyttöä ei suositella. Haavasta ulos pulppuava veri itsessäänkin vie onnettomuudessa haavaan tulleita bakteereita ja likaa pois haavasta.
On myös haavatyyppejä, jotka eivät ole trauman vaan sairauden tai pitkäaikaisen paineen aiheuttamia, kuten painehaavat ja säärihaavat, jotka johtuvat alueen heikentyneestä tai täysin loppuneesta verenkierrosta.
Haavatyyppejä

Viiltohaava (vulnus incisum) – syntyy terävän esineen viiltäessä ihon rikki
Pistohaava (vulnus punctum) - syntyy, kun terävä esine pistää ihon läpi
Ampumahaava (vulnus sclopetarium) – syntyy, kun luoti lävistää ihon/kehon
Ruhje (contusio) - syntyy, kun ihon pintakerros rikkoutuu
Palohaava - syntyy, kun kudos lämpiää ja vahingoittuu
Leikkaushaava - kirurgin tai lääkärin tekemä haava jotakin toimenpidettä varten
Krooninen haava - haava, joka ei ole umpeutunut kolmen kuukauden kuluessa
Puremahaava - syntyy ihmisen tai eläimen puremasta
Painehaava eli makuuhaava - syntyy, kun kudosalueen verenkierto on heikentynyt tai estynyt kudokseen kohdistuvan paineen vuoksi
Säärihaava - syntyy, kun verenkierto kudoksessa on heikentynyt tai estynyt verisuonisairauden vuoksi

Luokka:Traumat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tähtienvälinen planeetta

Question: Mitä tähtienvälinen planeetta tarkoittaa?


Tähtienvälinen planeetta eli vapaa planeetta on tähtienvälisessä avaruudessa liikkuva planeetan massainen taivaankappale, joka ei ole sidottu gravitaatiolla mihinkään muuhun taivaankappaleeseen. Usein tällaiset planeetat ovat syntyneet tähden läheisyydessä, mutta heitetty myöhemmin ulos tähtijärjestelmään gravitaation vaikutuksesta toisen kohteen lähiohituksen aikana.[1] Joitain kohteita, kuten S Orionis 70 (S Ori 70) on epäilty tähtienvälisiksi planeetoiksi mutta yhtään havaintoa ei toistaiseksi ole kiistattomasti vahvistettu.
Tähtienvälisten planeettojen kaltaisia kohteita voi syntyä myös samaan tapaan kuin tähtiä. Tällaisia kohteita kutsutaan ruskeiksi alikääpiöiksi, joissa erotuksena ruskeisiin kääpiöihin ydinreaktiot eivät edes ala (ruskeissa kääpiöissä ydinreaktiot alkavat, mutta loppuvat nopeasti).[2] Ruskeita alikääpiöitä ei luokitella planeetoiksi, muttei myöskään varsinaisiksi tähdiksi.[2]
On arvioitu, että Linnunradan galaksissa olisi jopa 100000 kertaa enemmän tähtienvälisiä planeettoja kuin tähtiä. Joillakin näistä planeetoista voisi olla jopa mahdollisuus elämän ylläpitämiseen tiheän ilmakehän takia.[3]
Planemot
Planemo on planeetan kokoinen vapaasti avaruudessa liikkuva taivaankappale, joka ei kierrä tähteä eikä itse ole tähti. Planemoita esiintyy nuorissa tähtijoukoissa ja ne syntyvät tähtien tapaan kaasuista tiivistymällä. Massa jää kuitenkin planemon tapauksessa liian pieneksi, jotta fuusioreaktiot käynnistyisivät sen sisällä.[4] Useat planemot voidaan luokitella myös ruskeiksi alikääpiöiksi.
Lähteet


Luokka:Planeettatyypit
Luokka:Eksoplaneettatutkimus
Kamppi (kauppakeskus)

Question: Minä vuonna Kamppi on rakennettu?




Kauppakeskus Kamppi on Kampissa, Helsingin ydinkeskustassa sijaitseva kauppakeskus. Yhdessä Helsingin linja-autoaseman kanssa se muodostaa Kampin keskuksen, johon liittyy myös Kampin metroasema. Vuonna 2016 kauppakeskuksessa kävi yli 41 miljoonaa ihmistä, mikä tekee Kampista Suomen vilkkaimman kauppakeskuksen.[1]
Kauppakeskuksen bruttopinta-ala on 135000 neliömetriä, mistä liiketilaa on 35000 neliömetriä. Kauppakeskuksessa toimii tällä hetkellä 150 yritystä, joista 26 on kahviloita ja ravintoloita. Maaliskuusta 2006 joulukuun loppuun 2006 kauppakeskuksen myynti oli 140 miljoonaa euroa ja kävijämäärä 26 miljoonaa asiakasta.
Historia
Kampin kauppakeskuksen avasi torstaina 2. maaliskuuta 2006 kello 9 Helsingin kaupunginjohtaja Jussi Pajunen. Kampin keskuksen maanpäällisten osien suunnittelijat ja toteuttajat palkittiin vuonna 2006 Vuoden teräsrakenne -palkinnolla.[2][3] Alusta alkaen kauppakeskukseen avattiin muun muassa K-Supermarket, Quick & Tasty -ravintolamaailma ja useita vaatekauppoja.
Lokakuussa 2007 kauppakeskusta laajennettiin myös Sähkötalon puolelle[4], jonne avattiin muun muassa Lidl ja apteekki. Aiemmin kauppakeskuksen viides kerros keskittyi nuorille suunnattuihin liikkeisiin, ja siellä toimi myös muun muassa nettikahvila ja Sedu Koskisen yökerho The Tiger. Vuonna 2016 viides kerros uudistettiin ravintolamaailmaksi, joka käyttää nimeä Kortteli.
Kerrokset
Kauppakeskuksen alin myymälätaso on E-taso, joka on viereisen Narinkkatorin korkeudella. Sen pääkäytävältä ovat myös ovet Länsiväylää pitkin Espooseen kulkevien bussien lähtölaitureille. Kauppakeskuksen E-tasossa on kolme ruokakauppaa (K-Supermarket, Alepa ja Lidl), ravintoloita, kukkakauppoja, matkapuhelinliikkeitä, apteekki ja useita muita liikkeitä. Osa liikkeistä on viereisten, Urho Kekkosen kadun varressa sijaitsevien, samassa yhteydessä rakennettujen asuinkerrostalojen alla. E-tasolta on tunneliyhteys kauppakeskus Forumiin.
Kauppakeskuksen ensimmäinen kerros on E-tason yläpuolella, Annankadun pohjoispään ja Urho Kekkosen kadun korkeudella. Siellä on ravintoloita, jotka sijoittuvat pääosin Tennispalatsinaukion puolelle, mihin niille tulee kesäisin terassi. Ensimmäisessä kerroksessa on lisäksi useita muoti- ja vapaa-ajan liikkeitä. Toisessa kerroksessa on lukuisia, erityisesti vaatetukseen erikoistuneita merkkiliikkeitä. Kolmannessa kerroksessa puolestaan on mm. lastentarvikeliikkeitä ja kodin sisustusta myyviä liikkeitä. Neljännessä kerroksessa on nuorison muotiliikkeitä, pelikauppa[5] ja keilahalli. Viidennessä kerroksessa toimii ravintolamaailma Kortteli. Kuudennessa kerroksessa toimii Ravintola Maxine[6].
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Kampin keskus
Luokka:Vuoden teräsrakenne
Marvelous

Question: Onko Climax Studios suomalainen yhtiö?


Marvelous () on japanilainen videopelien kehittäjä ja anime-tuottaja.
Yhtiö on perustettu vuonna  nimellä Marvelous Entertainment.
Yhtiö osti JVC:ltä Victor Interactive Softwaren vuonna 2003 ja nimesi sen uudestaan Marvelous Interactive -yhtiöksi.[1][2]
Yhtiö on aiemmin tunnettu myös nimellä Marvelous AQL kun AQ Interactive liittyi yhtiöön vuonna 2011.[3]
Yhtiöllä on tytäryhtiöitä kuten Xseed Games ja Artland.
Pelit
Nintendo 3DS
Lord of Magna: Maiden Heaven
Kaio: King of Pirates (kehittänyt Comcept)
Harvest Moon: A New Beginning
PoPoLoCrois Bokumonogatari
Rune Factory 4 (kehittänyt Neverland)
Senran Kagura
Senran Kagura Burst
Senran Kagura 2: Deep Crimson
Story of Seasons
Story of Seasons: Trio of Towns
Nintendo Wii
Fortune Street
Harvest Moon: Animal Parade
Harvest Moon: Tree of Tranquility
Rune Factory Frontier (kehittänyt Neverland)
Rune Factory: Tides of Destiny (kehittänyt Neverland)
Valhalla Knights: Eldar Saga
PlayStation 3
Rune Factory: Tides of Destiny (kehittänyt Neverland)
Nitroplus Blasterz: Heroines Infinite Duel (kehittänyt Examu, julkaistu Nitroplus-yhtiön kanssa)
PlayStation Portable
English Detective Mysteria
Fate/Extra
Fate/Extra CCC
Valhalla Knights
Valhalla Knights 2
PlayStation Vita
Browser Sangokushi Next (PlayStation Network)
IA/VT Colorful
Muramasa: Rebirth
New Little King's Story (kehittänyt / julkaissut Konami)
Senran Kagura Bon Appétit!
Senran Kagura Shinovi Versus
Soul Sacrifice (kehittänyt / julkaissut Sony Computer Entertainment)
Soul Sacrifice Delta (kehittänyt / julkaissut Sony Computer Entertainment)
Uppers
Valhalla Knights 3 (kehittänyt K2 LLC)
Valhalla Knights 3 Gold
Half-Minute Hero: The Second Coming (kehittänyt Opus)
Senran Kagura: Estival Versus
Fate/Extella: The Umbral Star
PlayStation 4
Senran Kagura: Estival Versus
Nitroplus Blasterz: Heroines Infinite Duel (kehittänyt Examu, julkaistu Nitroplus-yhtiön kanssa)
Fate/Extella: The Umbral Star
Microsoft Windows
Half-Minute Hero: Super Mega Neo Climax Ultimate Boy
Skullgirls[4]
Half-Minute Hero: The Second Coming (kehittänyt Opus)
Selainpeli
Logres of Swords and Sorcery
Mobiili
RunBot (developed by Bravo Game Studios)[5]
Puzzle Coaster (developed by Bravo Game Studios)[6]
Eyes Attack (developed by Alexander Murzanaev)[7]
Anime
Aura: Maryūinkōga Saigo no Tatakai
Cat God
Suite PreCure: Take it back! The Miraculous Melody that Connects Hearts!
Humanity Has Declined
(The) Prince of Tennis II
Princess Tutu
Ring ni Kakero 1: Shadow
Saint Beast: Kouin Jojishi Tenshi Tan
Senran Kagura
Tokyo Majin
Tokyo Majin Gakuen Kenpucho: Tou 2nd Act
And apparently to YouTube Tokyo Ghoul
We Without Wings: Under the Innocent Sky
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Japanilaiset videopeliyritykset
Luokka:Animeyhtiöt
Kiinan sisällissota

Question: Miksi Kiina ja Japani ovat sotineet?



Kiinan sisällissota on yhteisnimitys vuosina 1927−1936 ja 1946−1950 Kiinassa käydylle kahdelle sodalle Mao Zedongin johtaman kommunistisen puolueen ja Tšiang Kai-šekin johtaman nationalistipuolue Kuomintangin välillä. Puolueet sotivat armeijoidensa avulla Kiinan hallinnasta. Yhtenä syynä sotaan oli valtatyhjiö, joka oli vallinnut Kiinassa diktaattori Yuan Shikain kuoleman jälkeen vuodesta 1916 lähtien.
Sisällissota taukosi vuosina 1937−1945 käydyn Kiinan ja Japanin välisen sodan ajaksi, koska kommunistit ja Kuomintang perustivat Toinen yhteisrintama -nimisen liiton torjuakseen Japanin hyökkäyksen. Japanin antautumisen jälkeen puolueet jatkoivat sisällissotaa vuonna 1946.
Pääosin sisällissota päättyi, kun Mao Zedongin johtamat kommunistit voittivat sodan ja aktiiviset taistelut loppuivat vuonna 1950. Virallisesti rauhaa ei ole koskaan solmittu. Sisällissodassa kuoli noin 12 miljoonaa ihmistä.
Seuraukset
Kommunistit perustivat vuonna 1949 Kiinan tasavallan tilalle Kiinan kansantasavallan. Kuomintangin kannattajat vetäytyivät Taiwanin saarelle, jonne he perustivat Kiinan tasavallan eli Taiwanin valtion. Sodan päättyminen kommunistien voittoon johtui luultavasti siitä, että he tekivät huomattavasti vähemmän taktisia virheitä kuin Kiinan tasavallan armeija.
Katso myös
Kiinan historia 1900-luvulla
Sotaherrojen aikakausi 1916−1928
Aiheesta muualla


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Fossiilinen polttoaine

Question: Mikä on fossiilinen polttoaine?


Fossiiliset polttoaineet ovat polttoaineita, jotka ovat syntyneet muinaisten eliöiden fossiloituessa. Tärkeimmät fossiiliset polttoaineet ovat öljy, kivihiili, maakaasu ja turve (EU, IPCC).[1][2]  Fossiiliset polttoaineet ovat uusiutumattomia luonnonvaroja, tai hyvin hitaasti uusiutuvia,[2] kuten noin 10000 vuoden ajanjaksolla uusiutuva turve. Fossiilisten polttoaineiden kemiallinen energia on alun perin maapallon alkuaikojen kasvillisuuden keräämää aurinkoenergiaa. Energiantuotanto fossiilisilla polttoaineilla perustuu raaka-aineen polttamiseen, jolloin vapautuu lämpöä. Se on huomattava kasvihuonepäästöjen aiheuttaja[2].
Öljyn tarjonnan ennustetaan niukkenevan jo lähitulevaisuudessa, mutta maakaasua ja hiiltä riittää maaperässä jopa sadoiksi vuosiksi. Jos ilmaston lämpeneminen halutaan pitää aisoissa, fossiilisten polttoaineiden jäljellä olevat varannot pitäisi kuitenkin jättää lähes kokonaisuudessaan maan poveen.[3] Fossiilisten polttoaineiden päästöjen on lähdettävä globaalisti laskuun 2020 mennessä, jotta Pariisin ilmastosopimuksen tavoitteet voidaan saavuttaa.[4]
Määritelmä
IPCC:n uusimman arviointiraportin (2007) määritelmä fossiiliselle polttoaineelle on ”Hiilipohjainen polttoaine fossiilisesta hiilivetykerrostumasta sisältäen hiilen, turpeen, öljyn ja maakaasun.” (Fossil fuels: Carbon-based fuels from fossil hydrocarbon deposits, including coal, peat, oil and natural gas.)[1]
Käyttö
Fossiiliset polttoaineet ovat teollisuusmaiden merkittävin energianlähde. Alla oleva kaavio havainnollistaa fossiilisten polttoaineiden merkitystä suhteessa muihin energianlähteisiin eräissä teollisuusmaissa. Tanska ja Saksa ovat tyypillisempiä teollisuusmaita kuin Suomi ja Ruotsi siinä suhteessa, että Suomessa ja Ruotsissa ydinvoiman, vesivoiman ja biopolttoaineiden käyttö on tavallista merkittävämpiä. Kaaviossa fossiilisiin polttoaineisiin luetaan mukaan ajoneuvojen nestemäiset polttoaineet.

Päästöt
Poltettaessa syntyy polttoaineesta riippuen erilaisia savukaasuja, joista yleisin on hiilidioksidi, joka on kasvihuonekaasu. Palaessa vapautuu myös rikkidioksidia, typen oksideja ja lukuisia pienhiukkasia. Rikin ja typen oksidit aiheuttavat vesissä ja maaperässä happamoitumista. Maakaasulla hiilidioksidipäästöt ovat noin kolmanneksen muita fossiilisia polttoaineita matalammat.
Hiilidioksidin poistaminen savukaasuista on mahdollista, joskaan ei hiilidioksidin loppusijoittamisen hankaluuden takia kovinkaan yleistä. Rikin ja typen oksidit pystytään poistamaan erilaisin puhdistusmenetelmin ja polttoprosessia hienosäätämällä. Sähkösuodattimilla voidaan savukaasuista poistaa lähes kaikki pienhiukkaset.
Lähteet
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Viitteet

Aiheesta muualla


Luokka:Uusiutumattomat energianlähteet
Luokka:Polttoaineet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Paco de Lucía

Question: Milloin Paco de Lucía kuoli?


Paco de Lucía (alun perin Francisco Sánchez Gómez; 21. joulukuuta 1947 Algeciras, Cádiz – 25. helmikuuta 2014 Cancún, Meksiko[1]) oli kansainvälisesti tunnettu espanjalainen flamencokitaristi. De Lucía kehitti uuden flamencotyylin, jossa perinteiseen flamencoon liitetään muun muassa jazzvaikutteita. Hän otti flamencossa käyttöön uusia soittimia, kuten cajonin, huilun ja bassokitaran. Paco de Lucíaa pidetään eräänä kaikkien aikojen merkittävimmistä flamencomuusikoista, ja hän on esiintynyt muun muassa Al Di Meolan ja John McLaughlinin kanssa.[2]
De Lucía syntyi Etelä-Espanjassa Algecirasin kaupungissa ja oli viidestä sisaruksesta nuorin. Taiteilijanimensä hän valitsi äitinsä Lucía Gómezin kunniaksi. Paco de Lucía oli merkittävää muusikkosukua: hänen isänsä Antonio Sánchez ja veljensä Ramón de Algeciras ovat flamencokitaristeja, ja veli Pepe de Lucía on flamencolaulaja. De Lucía esiintyi julkisesti ensimmäisen kerran 11-vuotiaana Radio Algecirasissa, ja seuraavana vuonna hän sai kunniamaininnan Jerezin flamencokilpailussa. Vuonna 1961 hän oli kiertueella tanssija José Grecon kanssa, ja vuosina 1968–1977 hän työskenteli merkittävän flamencon uudistajan Camarón de la Islan kanssa ja he äänittivät kymmenen albumia.[2]
Flamencon lisäksi de Lucía on äänittänyt myös espanjalaista taidekitaramusiikkia, muun muassa Manuel de Fallan teoksia ja Joaquín Rodrigon Aranjuez-konserton. Paco de Lucía oli poikkeuksellisen taitava kitaristi, ja hänet tunnetaan erityisesti rasgueadoistaan ja picadoistaan. De Lucía pystyy soittamaan nailonkielisellä kitaralla 16-osanuottitrioleja 180 bpm:n nopeudella.
Paco de Lucía kuoli 25. helmikuuta 2014 sydänkohtaukseen Meksikossa 66-vuotiaana.[1]
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Espanjalaiset kitaristit
Luokka:Vuonna 1947 syntyneet
Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Tobe Hooper

Question: Kuka Tobe Hooper on?


William Tobe Hooper (25. tammikuuta 1943 Austin, Texas[1] – 26. elokuuta 2017 Sherman Oaks, Los Angeles, Kalifornia[2]) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, joka tunnetaan varsinkin kauhuelokuvistaan. Hänen elokuviaan olivat muun muassa Texasin moottorisahamurhat (1974) ja sen jatko-osa Texasin moottorisahamurhat 2  (1986), Salem’s Lot – kauhujen kaupunki (1979), Poltergeist (1982), Tappava yhteys (1985) ja Toolbox Murders (2004). 
Lähteet

Aiheesta muualla

Peter Bradshaw, The Guardian:  27.8.2017



Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Vuonna 1943 syntyneet
Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Laura Prepon

Question: Onko Laura Prepon näytellyt Ensisilmäyksellä -sarjassa?


Laura Prepon (s. 7. maaliskuuta 1980 Watchung, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänet tunnetaan muun muassa Donna Pinciottin roolistaan televisiosarjassa 70’s Show sekä rooleistaan televisiosarjoissa October Road ja Vielä yhdet Chelsea?. Vuodesta 2013 Prepon on näytellyt Alex Vausea televisiosarjassa Orange Is the New Black.
Tausta
Laura Prepon syntyi kuopukseksi lukio-opettaja Marjorielle (o.s. Coll) ja ortopedi Michael Preponille. Hänen äitinsä on irlantilaista ja isänsä venäjänjuutalaista syntyperää.[1] Michael Prepon kuoli 49-vuotiaana sydänleikkauksen aikana vuonna 1993, Lauran ollessa 13-vuotias. Hänellä on neljä vanhempaa sisarusta. Prepon kävi koulua Watchung Hills Regional High Schoolissa ja opiskeli sen jälkeen Total Theatre Lab -teatterikoulussa.[2]
Ura
Uransa alkuaikoina Prepon toimi mallina Brasiliassa, Milanossa ja Pariisissa. Mallinura ei tuntunut omalta Preponille, ja hän tiesi haluavansa näyttelijäksi. 
Vuonna 1998 Prepon sai Donna Pinciottin roolin komediasarjasta 70’s Show, joka teki hänestä kansainvälisesti tunnetun. Sarjaa jatkettiin kahdeksan kautta vuoteen 2006 asti. Lisäksi Prepon näytteli vuoden 2002 elokuvassa Slackers – pinnarit.
Prepon näytteli toista pääosaa vuoden 2006 elokuvassa Karla. 
Vuonna 2008 Prepon näytteli televisiosarjassa October Road. Hän oli yksi vakituisista näyttelijöistä ja sarjaa tehtiin kahden kauden verran. Sarja on esitetty kerran Suomessa. Vuonna 2009 Prepon vieraili kolmen jakson verran televisiosarjassa Ensisilmäyksellä Karenin roolissa.

Alkuvuonna 2011 Prepon teki vierailun sarjaan Castle, ja tähditti päähenkilönä sarjaa Vielä yhdet Chelsea? (Are you there, Chelsea?), joka perustui kirjailija Chelsea Handlerin kirjoittamaan kirjaan. NBC lopetti ohjelman toukokuussa 2012. Hän vieraili samana vuonna tv-sarjassa Miesten juttuja, jossa näytteli myös 70’s Show’sta tunnettu näyttelijä Danny Masterson. Vuodesta 2013 Prepon on näytellyt Alex Vausea Netflix-alkuperäissarjassa Orange Is the New Black.
Yksityiselämä
Prepon kihlautui loppuvuodesta 2016 ja avioitui kesäkuussa 2018 näyttelijä Ben Fosterin kanssa.[3] He saivat Ella-nimisen tyttölapsen elokuussa 2017.[4] Prepon asuu perheineen New Yorkissa.[5]
Filmografia





Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit
Luokka:Skientologit
Luokka:Vuonna 1980 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tatra 613

Question: Milloin Tatran henkilöautojen valmistus lakkasi?


Tatra 613 oli tšekkoslovakialaisen, sittemmin tšekkiläisen autonvalmistaja Tatran valmistama luksusluokan sedan-mallinen, takavetoinen henkilöauto joka tuli myyntiin vuonna 1973. Korin suunnitteli italialainen Vignale. Aiemmat mallit olivat kaikki olleet Tatran itse suunnittelemia.
T613:sta suunniteltiin myös coupé-versio joka ei kuitenkaan koskaan tullut sarjatuotantoon. Autoa valmistettiin myös ambulanssi-mallina.
Tuotantoluvut olivat hyvin matalia mallin koko elinkaaren ajan, mutta romahtivat samettivallankumouksen jälkeen vuonna 1994 alle kymmeneen autoon vuodessa. Tšekin poliittinen johto lakkasi ostamasta kalliita edustusautoja, sillä se ei halunnut näyttäytyä veronmaksajien rahojen tuhlaajana. T613:lle kuitenkin suunniteltiin vielä seuraajamalli T700, ennen kuin Tatran henkilöautotuotanto päättyi vuonna 1998.[1]
Teknisiä tietoja
Auton voimanlähteenä oli 3,5-litrainen, ilmajäähdytetty V8-moottori. Moottori oli varustettu hihnavetoisilla, sylinterinkansien yläpuolisilla nokka-akseleilla, joita oli yksi kummallakin sylinteririveillä. Moottori oli sijoitettu taka-akselin kohdalle siten että vetopyörästö sijaitsi öljypohjan keulan puoleisen pään alapuolella. Vaihdelaatikko sijaitsi takapyörien etupuolella. Jousitus vastasi hyvin pitkälti edeltäjämalli T603:ssa käytettyjä ratkaisuja. Joka pyörällä oli jäähdytetyt levyjarrut. Autossa oli 12 voltin sähköjärjestelmä, mutta jostain syystä kaksi kuuden voltin akkua, jotka oli kytketty sarjaan.[1]
Mittaristo oli varustettu myös kierrosluku- ja öljynlämpömittareilla.[1]
Ominaisuuksia
Auton ajomukavuutta pidettiin hyvänä vielä 160 km/h nopeudessa. Kytkinpoljin ja vaihteenvalitsin toimivat kevyesti. Sen sijaan ohjausta moitittiin tunnottomaksi. Ajo-ominaisuuksia pidettiin kohtalaisena, lukuun ottamatta pientä jälkiheijausta ohjauksen oikaisun yhteydessä. Suorituskyky ei ollut parhaimmasta päästä tämän luokan autolle ja korkeaa polttoaineenkulutusta moitittiin.[1]
Kuvia

Tatra 613 coupe - prototyyppi Vignale (1969)
Ambulanssiversio
Tatra 613-4 MiLong (1995), 200 hv, 230 km/h{{subst:Lähde-aika}}

Lähteet

Aiheesta muualla



T613
Luokka:1970-luvun autot
Luokka:1980-luvun autot
Luokka:1990-luvun autot
Fausto Gresini

Question: Milloin Daniel Pedrosa aloitti ammattilais uransa?


Fausto Gresini (s. 23. tammikuuta 1961 Imola[1]) on italialainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti kaksi 125cc-luokan maailmanmestaruutta vuosina 1985 ja 1987. Gresini ajoi molemmat mestaruutensa Garellilla. Nykyisin Gresini toimii MotoGP-sarjassa tallipäällikkönä.
Gresini aloitti ammattilaisuransa vuonna 1979. 125-kuutioisten MM-sarjaan hän siirtyi vuonna 1983.[2] Ensimmäinen osakilpailuvoitto tuli seuraavalla kaudella ja kokonaispisteissä hän oli kolmas. Gresinin uran ensimmäinen maailmanmestaruus tuli kaudella 1985. Seuraavalla kaudella hän oli MM-sarjan toinen. Uran toinen maailmanmestaruus tuli vuonna 1987 ylivoimaisella esityksellä. Gresini voitti 11 osakilpailusta kymmenen ja viimeinen osakilpailu päättyi ulosajoon. Kolmen heikomman kauden jälkeen Fausto Gresini pääsi jälleen osakilpailuvoittojen makuun kausilla 1991 ja 1992, kun hän oli siirtynyt ajamaan Hondalla. Gresini lopetti uransa kauden 1994 jälkeen.
Ajajauran jälkeen Fausto Gresini perusti joulukuussa 1996 omaa nimeään kantavan kilpatallin Gresini Racing, joka ajaa Hondan moottoripyörillä. Kaudella 1997 Gresinin talli debytoi 500-kuutioisten MM-sarjassa kuljettajanaan muun muassa Alex Barros. Gresini Racingin kuljettaja oli 250-kuutioisissa MM-sarjan kolmas kausina 1999 ja 2000 ja maailmanmestaruus tuli kaudella 2001 Daijirō Katōn ajamana. Roberto Rolfo oli MM-sarjan kolmas kaudella 2002 ja sen jälkeen Gresini Racing siirtyi MotoGP-luokkaan. MotoGP-luokassa talli on saanut kaksi MM-sarjan hopeaa Sete Gibernaun ajamana. Kaudella 2009 tallissa ajavat Toni Elías sekä Alex de Angelis.
Saavutukset
Kuljettajana
50cc-luokka
Italian mestaruussarjan toinen 1984
125cc-luokka
Maailmanmestaruus 1985 ja 1987
MM-sarjan toinen 1986, 1991 ja 1992
MM-sarjan kolmas 1984
21 osakilpailuvoittoa, 15 kakkossijaa, 11 kolmossijaa
Italian mestaruussarjan toinen 1983 ja 1985
Italian mestaruussarjan kolmas 1984
Tallipäällikkönä
250cc-luokka
Daijirō Katō maailmanmestari 2001
Loris Capirossi MM-sarjan kolmas 1999
Daijirō Katō MM-sarjan kolmas 2000
Roberto Rolfo MM-sarjan kolmas 2002
500cc-luokka
Sete Gibernau MM-sarjan toinen 2003 ja 2004
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Italialaiset ratamoottoripyöräilijät
Luokka:Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestarit
Luokka:Vuonna 1961 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
DTM (yökerho)

Question: Milloin DTM on perustettu?



DTM on Helsingissä (Mannerheimintie 6) sijaitseva seksuaalivähemmistöille suunnattu yökerho. Nimen kirjainyhdistelmä on akronyymi ravintolan aiemmasta nimestä Don't Tell Mama ().
Jatkoaikaluvallisessa yökerhossa on kolme baaria. Yökerhossa järjestetään esimerkiksi Miss Drag Queen -kisat, klubi-iltoja ja muotinäytöksiä.
Historia
Vuonna 1984 Setan yhteydessä toimiva SETA-säätiö perusti Ravintola Oy Afroditen. Osakeyhtiö osti ravintola Gambrinin Iso Roobertinkadulla ja avasi tiloihin Suomen ensimmäisen seksuaalivähemmistöille suunnatun yökerhon Gay Gambrinin. 
Ravintola työntekijöineen kärsi alkuaikoinaan ilkivallasta – muun muassa ikkunat kivitettiin rikki – joten henkilökunta tuli työpaikalleen takaoven kautta[1]. Gay Gambrinin menestyttyä osakeyhtiö siirtyi 1992 pitämään Don't Tell Mamaa Annankadulle, Kamppiin. 
2000-luvun alussa Helsingissä oli kymmenkunta seksuaalivähemmistöjen suosimaa yökerhoa. Ravintolan nimeksi muutettiin DTM (kaupparekisterissä aputoiminimenä on Gay Night Club DTM). Vuonna 2002 yökerho muutti Iso Roobertinkadulle, jossa se toimi vuoden 2011 loppuun asti. 
Isolla Roobertinkadulla sijainnut DTM-ravintola suljettiin 31. joulukuuta 2011, hetkeä ennen kuin toimintaa harjoittanut Ravintola Oy Afrodite ajautui konkurssiin. Samalla sulkeutui myös saman yrityksen toinen, Helsingin Kampissa sijainnut ravintola K23. Nykyisen DTM:n taustalla oleva Äkä Oy avasi 1. helmikuuta 2012 Mannerheimintie 6:ssa uuden DTM-nimeä käyttävän ravintolan, jonka kaupparekisterissä oleva virallinen nimi on vanhan DTM:n tapaan Gay night club DTM.
Aiheesta muualla

Lähteet

Luokka:Ravintolat Helsingissä
Luokka:Kamppi
Luokka:Yökerhot
Nekropoli

Question: Mitä nekropoli tarkoittaa?



Nekropoli (kreikan sanasta nekropolis ’kuolleiden kaupunki’[1]) tarkoittaa isoa hautausmaata tai hautapaikkaa, missä haudoille on rakennettu omat rakennelmat. Termiä käytetään pääasiassa kuvaamaan hautausmaita, jotka sijaitsevat muinaisten kansojen kaupunkien ja keskusten läheisyydessä.
Historia ja tarkoitus
Maailman vanhin nekropoli lienee Maltalla sijaitseva Hal Saflienin hypogeum, joka on noin vuodelta 2500 eaa.
Nekropoleja rakennetaan useista syistä. Joskus niiden tarkoitus on pelkästään uskonnollinen, mistä on esimerkkinä Egyptin Kuninkaiden laakso. Eri uskonnoissa uskottiin usein kuolemanjälkeiseen elämään, jolloin haudoille rakennettiin "asumuksia" ja rakennelmia.[1] Toiset kulttuurit ovat taas luoneet nekropoleja, koska kaupungissa on ollut hautauskielto; hyvinä esimerkkeinä etruskien rakentamat nekropolit, joita löytyy Italiasta, eteläisestä Toscanasta ja pohjoisesta Latiumista. Rooman valtakunnassa nekropoleja muodostui samasta syystä teiden varsille heti kaupunkien ulkopuolelle, esimerkiksi Via Appia Rooman ja Alyscamps Arlesin ulkopuolella.
Eräs hyvin huomattava historiallinen nekropoli on Samarkandissa sijaitseva Shahi Zinda, johon on haudattu entisten hallitsijaperheiden jäseniä.
1800-luvun aikana nekropoleja rakennettiin taas viktoriaanisen suurellisen ja yksityiskohtaisen muodin innoittamana. 
Nykyaikainen nekropoli löytyy esimerkiksi Colmasta, Kaliforniasta. Se on San Franciscon esikaupunki, jonne on haudattu jo vuosikymmenien ajan San Franciscon ja muiden lähikaupunkien kuolleet. Kaupunkilaiset näkivät tarpeelliseksi haudata kuolleet kaupungin ulkopuolelle.
Katso myös
Katakombi
Krypta
Lähteet

Luokka:Hautaus
Luettelo novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista suomennetuista kauhunovelleista

Question: Onko Kalkutalla skorpioneja?

Tämä on luettelo novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista suomennetuista kauhunovelleista. 
Sf-lehdissä ja -lukemistoissa julkaistut novellit löytyvät artikkelista Luettelo lehdissä ja lukemistoissa julkaistuista suomennetuista science fiction-, fantasia- ja kauhunovelleista.

Taulukko novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista novelleista

Katso myös
Luettelo novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista suomennetuista science fiction -novelleista
Luettelo novellikokoelmissa ja antologioissa julkaistuista suomennetuista fantasianovelleista
Lähteet
Check date values in: |accessdate= (help)
Check date values in: |accessdate= (help)
Check date values in: |accessdate= (help)

Luokka:Luettelot kirjoista
Luokka:Fantasianovellikokoelmat
Luokka:Kauhunovellikokoelmat
Luokka:Tieteisnovellikokoelmat
Don Bluth

Question: Milloin Don Bluth syntyi?


Don Bluth (s. 13. syyskuuta 1937) on animaatioelokuvien ohjaaja ja animaattori. Hän työskenteli Disneyllä vuoteen 1978 asti animaattorina, mutta erosi ja perusti oman yhtiön. Vuonna 1997 Don Bluth siirtyi Twentieth Century Foxille.
Filmografia
NIMH – rouva Brisby ja hänen salainen maailmansa (The Secret of NIMH, 1982)
Fievel matkalla Amerikkaan (An American Tail, 1986)
Maa aikojen alussa (The Land Before Time, 1988)
Kaikenkarvainen Charlie (All Dogs Go to Heaven, 1989)
Rokkikukko (Rock-A-Doodle, 1991)
Peikko Keskuspuistossa (A Troll in Central Park, 1994)
Peukalo-Liisa (Thumbelina, 1994)
Pikku pingviini (The Pebble and the Penguin, 1995)
Anastasia (Anastasia, 1997)
Titan A.E. (Titan A.E., 2000)
Aiheesta muualla



Luokka:Animaatio-ohjaajat
Luokka:Yhdysvaltalaiset animaattorit
Luokka:Vuonna 1937 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Niulakita

Question: Kuka on löytänyt Tuvalun?


Niulakita on eteläisin ja pienin saari Tuvalun saarivaltiossa.[1] Sen pinta-ala on 0,42 neliökilometriä, ja siellä oli vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan 30 asukasta.[2] Niulakitaa hallitaan Niutaon paikallishallinnon kautta.[3]
Historia
Ensimmäinen Niulakitan löytänyt eurooppalainen oli espanjalainen Alvaro de Mendana, joka löysi saaren vuonna 29. elokuuta 1595. Hän nimesi saaren "La Solitaria"ksi. 6. marraskuuta 1821 kapteeni George Barrett löysi saaren uudelleen.[4] Niulakita oli alun perin asumaton, mutta osa Niutaon saaren asukkaista muutti sinne vuonna 1949. Niutaota pidettiin tuolloin liikakansoitettuna.
Lähteet



Luokka:Tuvalun saaret
Luettelo Kalevalan henkilöistä

Question: Onko Kaleva Väinämöisen isä?


Suomalaisten kansalliseepoksessa Kalevalassa esiintyy useita henkilöitä:
Ahti, meren haltijoiden kuningas[1]
Aino, neito, Joukahaisen sisar[2]
Annikki, Seppo Ilmarisen sisko[3]
Antero Vipunen, haudattu jättiläinen, joka on viisain kaikista; jopa Väinämöistä viisaampi[4]
Iku-Turso, merihirviö[5]
Ilmarinen, tai Seppo Ilmarinen, maan paras seppä, "takoja iänikuinen"[6]
Ilmatar, Väinämöisen äiti[7]
Joukahainen, nuori lappalaismies, vihaa Väinämöistä[8]
Kalervo, Kullervon isä[9]
Kokko eli vaakalintu, puhuva jättiläiskotka[10]
Kullervo, epäonninen mies[11]
Kyllikki, Lemminkäisen nainen[12]
Lemminkäinen, sankari, ei voi vastustaa sodankäyntiä ja naisia[13]
Lemminkäisen äiti, herätti Lemminkäisen eloon[14]
Louhi, Pohjolan emäntä tai Pohjan akka, pahan synnyttäjä[15]
Marjatta, synnyttää Karjalan kuninkaan, tultuaan neitseellisesti raskaaksi syötyään puolukan[16]
Pieni mies, kaataa suuren tammen[17]
Pohjolan isäntä, Louhen puoliso, jonka Lemminkäinen tappaa Pohjolan häissä[18]
Pohjolan tyttäret, maankuuluja kaunottaria[19]
Sampsa Pellervoinen, maiden kylväjä, toukojen tihittäjä[20]
Tapio, metsän väen kuningas[21]
Tellervo, Tapion viehkeä tytär[22]
Terhenetär, terhenet ovat usvan nostattavia, veden pinnalla tanssivia neitoja[23]
Tiera (Tuira), Lemminkäisen sotakumppani, taitava keihäänkäyttäjä[24]
Tuonen verinen poika; löytää Lemminkäisen Tuonelan virrasta ja pilkkoo hänet paloiksi ja heittää takaisin virtaan[25]
Tuonen tytti, Tuonelan lautturi[26]
Tuuri ja Tuurin vaimo. Heidän taloonsa tulikipuna putoaa[27]
Ukko, ylijumala[28]
Untamo, Kalervon vihollinen[29]
Vellamo, veen emonen[30]
Vellamon neito, Aino kuolemansa jälkeen[31]
Väinämöinen, laulaja, sankari, puolijumala
Lähteet



*
Kalevala
Todellisuus

Question: Mitä kollokvio tarkoittaa?



Todellisuus tarkoittaa kaikkea sitä, mikä on olemassa.[1]
Todellisuuskäsitys
Todellisuuskäsitys eli maailmankuva on laajin mahdollisin käsitys todellisuudesta. Todellisuuskäsitys sisältää perustavat käsitykset todellisuuden luonteesta sekä tiedosta.[2] Todellisuuskäsitys vaikuttaa ajatteluun, toimintaan ja yhteiskuntaan.[3] Ihmiskunnan historiassa todellisuuskäsitys on perustavasti muuttunut länsimaissa niin antiikin aikana kuin uuden ajan taitteessakin.[4]
Todellisuuden tutkimus


Tieteen avulla ihminen on pyrkinyt muodostamaan yhä luotettavamman ja totuudenmukaisemman käsityksen todellisuudesta.[5] Nykyaikaisen käsityksen mukaan pelkän logiikan ja matematiikan avulla ei voida todistaa mitään tosiasioihin ja todellisuuteen liittyvää, vaan todellisuutta tulee tutkia kokemuksen kautta.[6]
Filosofi Ilkka Niiniluoto on sanonut, että vaikka tieteessä ei olekaan ehdottomia takeita totuudesta, on järkiperäisempää hyväksyä tieteen tulokset kuin sen kanssa ristiriidassa olevat käsitykset. Näin ei tule menetellä siksi, että ne välttämättä olisivat tosia, vaan siksi, että ne on saavutettu avoimen, kriittisen, havaintoihin perustuvan ja julkisesti valvottavissa olevan menetelmän avulla.[7]
Oletuksia todellisuuden rakenteesta
Tähtitieteilijä Viktor Ambartsumjan esitti, että aine pyrkii muodostamaan yhä uudenlaisia järjestelmiä, kun siirrytään pienemmistä järjestelmistä suurempiin. Ambarzumjanin mukaan voidaan kuvitella, että aine voi muodostaa äärettömän määrän erilaisia, sisäkkäisiä järjestelmiä, joista ihminen on toistaiseksi havainnut kvarkkien ja havaitun kaikkeuden väliset järjestelmät. [8]
Katso myös
Luonto
Maailmankatsomus
Simuloitu todellisuus
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Kallio-Tamminen, Tarja| title = Kvanttilainen todellisuus. Fysiikka ja filosofia maailmankuvan muokkaajina| location = Helsinki| publisher = Yliopistopaino| year = 2006| isbn = 951-570-625-4}}
Viitteet

Kirjallisuutta

Citation error, replace with{{cite book| author = Ganten, Detlev & Deichmann, Thomas & Spahl, Thilo| title = Luonto, tiede ja elämä. Kaikki, mitä tulee tietää| location = Helsingissä| publisher = Ajatus| year = 2007| version = (Leben, Natur, Wissenschaft, 2003.) Suomentanut Mervi Ovaska| isbn = 951-20-7284-2}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Enqvist, Kari| title = Monimutkaisuus. Elävän olemassaolomme perusta| location = Helsinki| publisher = WSOY| year = 2007| isbn = 978-951-0-32679-4}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Kotkavirta, Jussi ym. (toim.)| title = Maailma| location = Jyväskylä| publisher = Jyväskylän yliopisto| year = 2012| version = Suomen filosofisen yhdistyksen Maailma-kollokvio| isbn = 951-34-0711-X| format = [ online version] (PDF)}}

Luokka:Filosofian termit
Luokka:Todellisuuskäsitykset
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Mattel

Question: Milloin Mattel on perustettu?


Mattel on yhdysvaltalainen leluja valmistava yritys. Sen tuotteisiin kuuluvat muun muassa Barbie-nuket, Hot Wheels- ja Matchbox-leikkiautot sekä lautapelit. Barbie-nuket tuottavat yli 80 prosenttia Mattelin tuloista. Mattel omistaa American Girlin ja Fisher-Pricen.
Mattel on yksi maailman suurimmista leluyhtiöistä.[1] Vuonna 2015 Lego meni siitä ohi, jolloin Mattel jäi toiseksi suurimmaksi.[2]
Historia
Elliot Handler ja Harold "Matt" Matson (etunimistä syntyi Matt-el) perustivat Mattelin vuonna 1945. Elliot Handlerin vaimosta Ruth Handlerista tuli myöhemmin yrityksen toimitusjohtaja. Yritys tuotti alun perin tauluraameja ja nukkekodin varusteita tauluraamien jätteistä. Nukkekodin varusteiden synnyttämän suosion takia yritys suuntasi katseensa leluihin. Ruth Handler perusti Barbie-tuotantolinjan vuonna 1959. Yritys listautui pörssiin vuonna 1960. Koko 1960-luvun läpi Mattel laajensi toimintaansa ostamalla pienempiä leluyrityksiä tuotteineen.[3]
Yhtiö teki epäonnisia yrityksiä videopelien kanssa ja horjui konkurssin partaalla vuonna 1983. Tervehdyttämisen kuului keskittyminen ydinliiketoimintoihin. Vuonna 1988 yhtiö sai neuvoteltua Disneyn kanssa kattavan sopimuksen, joka toisaalta antoi sille yksinoikeuden moniin Disneyn suosikkielokuviin perustuviin leluihin, toisaalta takasi leluille suurta näkyvyyttä Disneyn huvipuistoissa.[3]
Vuonna 1993 Mattel fuusioitui Fisher-Pricen kanssa.[4] 1996 Mattel osti Matchbox-leluautoistaan tunnetun Tyco Toysin, joka oli tuolloin kolmanneksi suurin leluvalmistaja.[5]
Tuotteet
Lelut

American Girl
Barbie ja Ken -nuket
Batman
Big Jim
BraveStarr
Kaalimaan kakarat (Cabbage Patch Kids) (1994-2000)
Computer Warriors (1989-1990)
Chatty Cathy (1959-1965, 1969-1971, 1998, 2001)
Ever After High
Fisher-Price
Hot Wheels
Justice League Unlimited
Masters of the Universe (He-Man-sarja)
Magic 8 Ball

Major Matt Mason (1966 - 1970)
Matchbox
Max Steel
Monster High
My Scene
My Meebas
Winx Club
Pixar's Cars
Polly Pocket
Popples plush toys
Pound Puppies
See 'n Say
Strange Change Machine (1968)
Superman
Tyco R/C
Vertibird
Rock 'Em Sock 'Em Robots (1966)
Tuomas Veturi

Pelit
Othello (Reversi)
UNO
Scene It?
MAD GAB
Sonar Sub Hunt
Skip-Bo
Boomo
Uno Rommy
Konsolit
1980-luvun alussa Mattel valmisti Intellivision-, Aquarius- ja HyperScan-pelikonsoleita.
Vuonna 1987 Mattel hoiti joissakin Euroopan maissa Nintendo Entertainment Systemin jakelun, sillä Nintendolla ei tuohon aikaan vielä ollut Euroopan jaostoa. Joissakin varhaisissa Euroopan konsoleissa lukeekin Nintendo Entertainment Systemin alla "Mattel Version".
Triviaa
Barbie ja Ken -nuket on nimetty Handlerien lasten mukaan.
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Luokka:Yhdysvaltalaiset leikkikaluvalmistajat
Luokka:Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Luettelo valtioista asukaskohtaisen bruttokansantuotteen mukaan (PPP)

Question: Mikä on Portugalin GPD vuonna 2018?


Tämä on luettelo valtioista asukaskohtaisen bruttokansantuotteen mukaan. Bruttokansantuote (BKT) on ilmoitettu Yhdysvaltain dollarein ostovoimapariteetilla (PPP) korjattuna. Ostovoimapariteettia käyttäen voidaan verrata saman rahamäärän todellista arvoa (ostovoimaa) kussakin maassa. Näin saatuja lukuja pidetään parempina maiden välisiin vertailuihin kuin suoraan valuuttakursseilla muutettuja lukuja. Suoraan valuuttakursseista katsotut luvut kuvaavat kuitenkin paremmin maan kykyä tuottaa tuotteita ja palveluita  vaikkakaan eivät kerro ihmisten elinkustannuksista. Luettelossa on myös mukana merentakaisia alueita sekä itsehallinnollisia alueita vaikka ne eivät ole itsenäisiä valtioita.
Luettelo







Kansainvälinen valuuttarahasto (2016)[1]Maailmanpankki (2011–2015)[2]Central Intelligence Agency (1993–2016)[3]
Katso myös
Luettelo valtioista bruttokansantuotteen mukaan
Luettelo valtioista inhimillisen kehityksen indeksin mukaan
Luettelo valtioista taloudellisen vapauden mukaan
Luettelo valtioista liiketoiminnan helppouden mukaan
Lähteet
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Viitteet

Asukaskohtaisen bruttokansantuotteen mukaan
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Titan IV

Question: Milloin Titan IV:n suunnittelu alkoi?


Titan IV on Yhdysvaltain ilmavoimien käyttämä kantorakettiperhe, joka pohjautuu 1950-luvun lopun mannertenvälisiin Titan-ohjuksiin. Kantoraketteja on kahta tyyppiä, IVA ja IVB, ja niitä laukaistiin kahdesta tukikohdasta; Floridasta Cape Canaveralin ilmatukikohdasta sekä Kaliforniasta Vandenbergin lentotukikohdasta. 
Titan IV poistetaan käytöstä vuoden 2005 aikana. Viimeinen laukaisu Cape Canaveralista tapahtui 29. huhtikuuta ja Vandenbergista viimeinen laukaisu tehtiin 19. lokakuuta. [1]
Viimeinen Titan IVA laukaistiin elokuussa 1998, ja ensimmäinen Titan IVB laukaistiin 23. helmikuuta 1997.
Historia
Titan-rakettiperhe syntyi lokakuussa 1955, kun Yhdysvaltain ilmavoimat solmi Martin Marietta -yhtiön (vuodesta 1995 Lockheed Martin) kanssa sopimuksen mannertenvälisen ballistisen ohjuksen (Intercontinental Ballistic Missile, ICBM) rakentamisesta (SM-68). Siitä tuli Titan I, Yhdysvaltain ensimmäinen kaksivaiheinen mannertenvälinen ballistinen ohjus. Se syrjäytti aikaisemman Atlaksen toisena pystysuorassa säilytettynä siilosta laukaistavana ohjuksena. Titan I:n molemmat vaiheet käyttivät nestemäistä happea ja alkoholia polttoaineena. 
Titan II oli samanlainen kuin Titan I, mutta tehokkaampi. Sen tunnus oli LGM-25C, ja se oli aikansa suurin ohjus.
Titan III:n kehitys alkoi 1961. Vuosia myöhemmin Titan IVB kehittyi Titan III:sta.
Numerotietoa
Hyötykuormat:
LEO 28° 21680 kg
LEO napojen yli 17600 kg
Geosynkroninen rata 5760 kg
Pakonopeus 5660 kg

































Titan-raketitTitan IITitan III (Titan IIIA)Titan IIIE CentaurTitan IVATitan IVBEnsilento8. huhtikuuta 19642. syyskuuta 196411. helmikuuta 19744. kesäkuuta 198923. helmikuuta 1997Viimeinen laukaisu18. lokakuuta 200325. syyskuuta 19925. syyskuuta 197912. elokuuta 199819. lokakuuta 2005Kokonaismassa (ajoaineen massa)151 t (137 t)173 t (158 t)632 t860 t (733 t)924 t (811 t)Hyötykuorma LEO-radalle3,8 t3,5 t15,4 t17,7 t21,7 t (5,7 t GEO-radalle)Korkeus32 m39 m48 m50 m51 mHalkaisija3,05 m3,05 mmaks. 4,27 mmaks. 5,1 mmaks. 5,1 mTyöntövoima1912kN1941kN8900kN11230kN13531kNAjoaineAerozine 50/N2O4Aerozine 50/N2O4Aerozine 50/N2O4, kiinteä ajoaine (HTPB)Aerozine 50/N2O4, kiinteä ajoaine (HTPB)Aerozine 50/N2O4, kiinteä ajoaine (HTPB)

Lähteet

Aiheesta muualla





Luokka:Kantoraketit