Diplomi-insinööri

Question: Mitä diplomaatin työnkuvaan kuuluu?


Diplomi-insinööri (dipl.ins.[1], DI[1], ) on teknis-tieteellisen alan ylempi korkeakoulututkinto. Muita alan ylempiä korkeakoulututkintoja ovat arkkitehti ja maisema-arkkitehti.[2]
Diplomi-insinöörin tutkinnon suorittaneita on Suomen työelämässä noin 50000 – 60000 ja heidän suurin yksittäinen edunvalvojansa on Tekniikan Akateemisten Liitto TEK ry. Nykyisellään noin 2300 DI:tä valmistuu vuosittain Suomen yliopistoista.
Historia
Diplomi-insinöörin tutkintoja on myönnetty Suomessa vuodesta 1908 lähtien, jolloin Polyteknillinen opisto muuttui Teknilliseksi korkeakouluksi (TKK). Samalla TKK sai yliopiston aseman. Alkuvaiheessa TKK:lla saattoi suorittaa insinöörin, maanmittarin (lakkautettu 1930-luvulla, vaihtunut maanmittauksen DI:ksi) tai arkkitehdin tutkinnot, joihin kuitenkin yleisesti liitettiin etuliite diplomi-, sillä korkeakoulun tutkintotodistusta kutsuttiin saksalaiseen tapaan diplomiksi. Tapa virallistettiin 1940-luvulla.[3]
Tutkinto
Diplomi-insinöörin tutkinnon laajuus on yhteensä 300 opintopistettä, joista 180 kuuluu ensiksi suoritettavaan tekniikan kandidaatin tutkintoon (TkK) ja 120 varsinaiseen diplomi-insinöörin tutkintoon eli "maisteritason" opintoihin. Tämä sisältää opintojen lopuksi laadittavan diplomityön, jonka laajuus on 30 opintopistettä. Vanhassa järjestelmässä eli ennen 1.8.2005 opintonsa aloittaneilla tutkinnon laajuus oli 180 opintoviikkoa, johon sisältyi 20 opintoviikon suuruinen diplomityö. Vanhan järjestelmän mukaan opiskelevilla oli oikeus suorittaa tutkinto 31.7.2010 asti.  Tämän jälkeen he siirtyivät automaattisesti uuden järjestelmän piiriin, jos eivät olleet jo sitä ennen vaihtaneet uuteen järjestelmään.
Diplomi-insinöörin tutkinto on yliopistotutkinto, ja perusopinnot poikkeavat luonteeltaan insinöörin ammattikorkeakoulututkinnosta. Tekniikan kandidaatin tutkinto-ohjelmaan sisältyy paljon teoreettista perustietoa muun muassa matematiikasta ja fysiikasta, joka on tarkoitettu pelkästään ylempään tutkintoon valmistautumista varten, kun taas insinöörin AMK-tutkinto painottaa enemmän ammattiaineita ja käytännön osaamista. Tutkintojen erojen vuoksi insinöörin AMK-tutkinnon suorittaneen on suoritettava maksimissaan 60 opintopistettä täydentäviä opintoja, muun muassa matematiikan ja fysiikan alalta pyrkiessään opiskelijaksi suoraan uuteen 120 opintopisteen diplomi-insinöörin tutkintoon. Täydentäviä opintoja voi joutua suorittamaan myös silloin, jos on suorittanut kandidaatin tutkinnon tai insinöörin AMK-tutkinnon eri tieteestä tai koulutusohjelmasta. Jos täydentävien opintojen määrä kasvaa yli 60 opintopisteeksi, opiskelija ohjataan hakemaan tekniikan kandidaatin (TkK) tutkintoon. Täydentävien opintojen määrä päätetään tapauskohtaisesti.
Diplomi-insinöörin tutkinnon aloja ovat puunjalostus, kaivostekniikka ja metallurgia, kone-, sähkö-, energia-, rakennus-, ja kemiantekniikka, sekä uudempina kehitysaskelina sähkötekniikasta eriytyneet tieto-, automaatio-, ja bioinformaatiotekniikka, sekä sähköinen media. Tarkat koulutusalojen nimet vaihtelevat yliopistoittain. Teollisuuden tarve saada tekniikkaa tuntevia kaupallisen alan osaajia yritysten johto- ja asiantuntijatehtäviin on synnyttänyt tuotantotalouden alan. Luonnontieteellisen tutkimustiedon soveltaminen tekniikan palvelukseen on synnyttänyt teknillisen fysiikan ja teknis-luonnontieteellisen koulutuksen. Näistä jälkimmäiseltä voi valmistua koululaitokseen aineenopettajaksi, joskin vain Tampereen yliopistossa.
Diplomi-insinöörin ja tekniikan kandidaattien tutkintojen rakenne on säädösten tasolla sama kuin muissa vastaavissa yliopistotutkinnoissa, eli tutkinto koostuu yleisopinnoista, aineopinnoista, syventävistä opinnoista (maisteritaso) ja kypsyysnäytteestä. Maisteritason opinnäytetyö on osa syventäviä opintoja. Tekniikan alan tutkintoihin kuuluu myös harjoittelua, joka tavallisesti suoritetaan kesätöiden muodossa. Harjoittelun yksityiskohdat – kuten sen jakaantuminen kandidaattitutkinnon ja diplomi-insinööritutkinnon kesken – riippuvat yliopistosta ja koulutusohjelmasta. Harjoittelun osuus koko tutkinnosta on tyypillisesti huomattavasti pienempi kuin ammattikorkeakoulun insinööri (AMK) -tutkinnossa. Näin ollen yliopisto-opiskelijan oletetaan kerryttävän työkokemusta etupäässä omaehtoisesti kesätöiden ja muiden työsuhteiden kautta. 
Diplomityö päättötyönä vastaa muiden maisteritutkintojen pro gradu -tutkielmaa. Diplomityö koostuu tyypillisesti teoriaosuudesta, joka on kirjallisuusselvitys aiheeseen liittyvästä teoriasta, sekä empiriaosuudesta eli teknisen ongelman vaatimasta selvitystyöstä ja mahdollisista ratkaisuehdotuksista. Tämän vuoksi diplomityöt tehdäänkin usein palkallisina joko yrityksissä tai yliopistolla. Diplomityö voi olla myös tutkielmaluontoinen.
Diplomi-insinööri voi anoa työkokemusehdon täytyttyä Euroopan Insinöörijärjestöjen liitto FEANI:lta Euroinsinööri-nimikettä.
Työtehtävät
Diplomi-insinöörin työ on vaativaa asiantuntijatyötä. Diplomi-insinöörit sijoittuvat tyypillisesti asiantuntija- tai johtotehtäviin, mutta myös myynti-, koulutus-, ja tutkimustyöt ovat tavallisia. Diplomi-insinöörejä on yksityisyritysten, valtion, kuntien ja yliopiston palveluksessa. Diplomi-insinöörillä on ammatillinen valmius suunnittelutyöhön, mutta diplomi-insinöörin tieteellinen koulutus antaa myös laajemman näkökulman johtoa, kehittämistä ja myyntiä varten. Johtotehtävistä diplomi-insinöörit ovat yleensä keskijohdossa tai ylemmässä johdossa. Tutkinto pätevöittää myös tieteellisen jatkotutkinnon suorittamiseen. Diplomi-insinöörin jatkotutkintoja ovat tekniikan lisensiaatin (TkL) ja tekniikan tohtorin (TkT) tai filosofian tohtorin (FT) tutkinnot.
Diplomi-insinöörien työtilanne on useimmilla aloilla varsin hyvä, ja tutkintoa arvostetaan elinkeinoelämässä. Tämän vuoksi viime aikoina on esitetty vaatimuksia diplomi-insinöörin tutkinnonanto-oikeuksien myöntämiseksi eri yliopistoille, joissa ei ole aikaisemmin koulutettu diplomi-insinöörejä. Toistaiseksi tällaiset oikeudet on myönnetty Vaasan ja Turun yliopistoille. Oikeutta on toivonut lisäksi ainakin Jyväskylän yliopisto, mutta opetusministeriö on ilmoittanut, ettei tutkinnonanto-oikeuksia tulla toistaiseksi myöntämään uusille yliopistoille.
Koulutusohjelmat ja opiskelupaikat
Koulutusohjelmia ovat muun muassa

Automaatiotekniikka
Bioinformaatioteknologia
Biotekniikka
Elektroniikka
Energiatekniikka
Geomatiikka
Informaatioverkostot
Kemian tekniikka
Kiinteistötalous
Konetekniikka
Materiaalitekniikka
Materiaali- ja kalliotekniikka
Prosessitekniikka

Puunjalostustekniikka / biotuotetekniikka
Rakennus- ja yhdyskuntatekniikka
Voimalaitostekniikka
Systeemitekniikka
Sähkötekniikka
Teknillinen fysiikka
Teknis-luonnontieteellinen
Tekstiili- ja vaatetustekniikka
Tietojohtaminen
Tietoliikennetekniikka
Tietotekniikka
Tuotantotalous
Ympäristötekniikka

Diplomi-insinööriksi voi opiskella seuraavissa yliopistoissa:
Aalto-yliopiston sähkötekniikan, insinööritieteiden, kemian tekniikan ja perustieteiden korkeakouluissa Espoossa
Tampereen yliopistossa
Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa
Oulun yliopiston teknillisessä tiedekunnassa ja tieto- ja sähkötekniikan tiedekunnassa
Turun yliopiston luonnontieteiden ja tekniikan tiedekunnassa
Vaasan yliopiston teknillisessä tiedekunnassa
Åbo Akademin teknillisessä tiedekunnassa
Suurin osa opiskelupaikoista jaetaan yliopistojen yhteisessä diplomi-insinööri- ja arkkitehtikoulutuksen yhteisvalinnassa. Aloituspaikkoja kaikissa näissä on yhteensä vuosittain noin 3800 kappaletta. Aloituspaikkojen kokonaismäärää on tavoitteena supistaa 3500 paikkaan vuoteen 2015 mennessä.
Tieteelliset jatko-opinnot
Diplomi-insinöörin tutkinto antaa kelpoisuuden hakea opinto-oikeutta tieteellisiin jatkotutkintoihin, joita ovat tekniikan alalla tekniikan lisensiaatin ja tekniikan tohtorin tutkinnot. Tekniikan lisensiaatin tutkinto koostuu jatko-opinnoista ja lisensiaatintyöstä. Tekniikan tohtorin tutkinto koostuu puolestaan jatko-opinnoista ja väitöskirjasta, jota on puolustettava julkisesti väitöstilaisuudessa.
Katso myös
Teknistieteelliset yliopistotutkinnot
Insinööri
Insinööri (AMK)
Insinööri (ylempi AMK)
Tekniikan tohtori
Teekkari
Tekniikan Akateemisten Liitto TEK
Lähteet

Aiheesta muualla
.

Luokka:Yliopistotutkinnot
Luokka:Teknisen alan tutkinnot
Luokka:Rakennesuunnittelu
Luokka:Rakennusalan ammatit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit