Kap Verde

Question: Onko Portugalissa trooppinen ilmasto?


Kap Verden tasavalta eli Kap Verde (, ’vihreä niemi’) on Afrikan saarivaltio. Se sijaitsee Atlantin valtamerellä, noin  päässä Länsi-Afrikan rannikolta. Se on Makaronesiaan kuuluva tasavalta.[1]
Alun perin nimi Kap Verde tarkoitti Afrikan mantereen läntisintä niemeä, joka sijaitsee nykyisessä Senegalissa lähellä Dakaria. Niemen edustalla sijaitsevalle saariryhmälle annettiin sen mukaan myöhemmin nimi Kap Verden saaret, maan itsenäistymisen jälkeen vuonna 1975 lyhyesti Kap Verde.
Kap Verde oli asumaton portugalilaisten saapuessa sinne 1400-luvulla. Saaret asutettiin ja niistä tehtiin osa portugalilaista imperiumia, jolloin saarista tuli Portugalin siirtomaa. Kap Verdestä tuli pian orjakaupan keskus, ja pääosa nykyisistä asukkaista onkin afrikkalaisten orjien ja portugalilaisten siirtolaisten jälkeläisiä.
Kap Verde tunnustettiin itsenäiseksi valtioksi 5.heinäkuuta 1975. Se kuuluu Portugalinkielisten maiden yhteisöön.
Maantiede

Kap Verde sijaitsee 480kilometriä länteen Dakarista, Senegalista. Se koostuu kymmenestä suuresta ja viidestä selvästi pienemmästä saaresta, jotka ovat vulkaanista alkuperää. Ne sijaitsevat trooppisen sadevyöhykkeen reunamilla, missä sateet ovat vähäisiä ja epäsäännöllisiä.[2]
Ilmasto

Saarten ilmasto on kuuma, vähäsateinen, mutta silti joskus epämiellyttävän kostea. Tukaluutta lievittää usein vilvoittava merituuli.[2] Kap Verden pohjoisosassa Sal-nimisen saaren sääasemalla mitattu kuukauden keskilämpötila on 21–27 astetta, lämpimin kuukausi on syyskuu.[3] Tammi- ja helmikuussa saarilla kärsitään usein Saharasta lähtöisin olevista hiekkamyrskyistä.[4]
Saaret
Kap Verden saaret jaetaan kahteen erilliseen saariryhmään, joista pohjoisempi Barlaventosaarten ryhmä käsittää kuusi suurta pääsaarta ja eteläisempi Sotaventon ryhmä neljä.[5][6] Saariryhmän korkein kohta on tulivuori Pico de Fogon huippu Fogo-saarella, joka on  merenpinnan tasoa ylempänä.[7]
Barlaventosaariin kuuluvat Boa Vista, Sal, Santa Luzia, Santo Antão, São Nicolau ja São Vicente sekä kaksi pienempää luotoa, Raso ja Branco. Saarten maasto on pääsääntöisesti karua ja ilmasto kuumaa, ja ne kärsivät jatkuvasti kuivuudesta alhaisen sademäärän takia.[5]
Eteläisemmän, Sotaventon saariryhmän pääsaaret ovat Brava, Fogo, Maio ja Santiago. Saariryhmään kuuluu myös kolme luotoa, Grande, Luís Carneiro ja Cima, jotka yhdessä tunnetaan nimellä Rombos. Saaret ovat vulkaanista alkuperää, ja niillä vallitsee trooppinen ilmasto. Sademäärä on niukka, ja kuivuus aiheuttaa näilläkin saarilla ongelmia.[6]
Saaret eroavat toisistaan maastoltaan. Sal, Boavista, Maio ja São Vicente ovat matalia autiomaasaaria, joilla on hiekkadyynejä. Santiago, Santo Antão, Fogo ja São Nicolau ovat vuoristoisempia ja hedelmällisempiä, vaikka kuivuus haittaa maanviljelyä. Ainoastaan yksi tulivuori, Fogo on aktiivinen. Pääkaupunki Praia sijaitsee Santiagon saarella, joka on suurin ja pisimpään asuttu saari.[8]
Luonto
Kasvillisuus levittäytyi tuliperäisille saarille hitaasti. Siemeniä tuli merivirtojen ja lintujen mukana sekä Afrikasta, Latinalaisesta Amerikasta että muilta saarilta kuten Azoreilta, Madeiralta ja Kanariansaarilta. On arvioitu, että kun saaret asutettiin, niillä eli . Kasveja on lisätty järjestelmällisesti eroosion hillitsemiseksi, ja nykyisin lajeja on noin 850.[9]
Kap Verdellä ei ole muita luontaisia maanisäkäslajeja kuin lepakot. Ihmisen mukana tulleet lajit, kuten hiiri ja kaniini ovat villiintyneet. Monet muuttolinnut pysähtyvät saarille matkallaan. Kylmän ja ravinteikkaan Kanarianvirran ansiosta saaria ympäröivässä meressä on monenlaisia kaloja ja selkärangattomia.[10] Valaita on havaittu .[11]
Historia

Portugalilaiset löysivät asumattomat Kap Verden saaret vuonna 1460 ja alkoivat asuttaa niitä kaksi vuotta myöhemmin. He perustivat Ribeira Granden kaupungin, joka oli ensimmäinen eurooppalaisten pysyvä asutus tropiikissa (nykyisin nimeltään Cidade Velha). He toivat maahan afrikkalaisia orjia istuttamaan puuvillaa, hedelmäpuita ja sokeriruokoa. Saarelle muutti myös yrittäjiä ja uskonnollisten vainojen ajamia pakolaisia Euroopasta. Hyvän sijaintinsa vuoksi Afrikan rannikolla Kap Verdestä tuli tärkeä keskus Portugalin orjakaupalle. Merirosvot hyökkäisivät saarelle ajoittain, Sir Francis Drake ryösteli siellä vuonna 1585. Ranskalaisten hyökättyä Ribeira Grandeen vuonna 1712 se menetti merkitystään ja pääkaupunki siirrettiin Praiaan vuonna 1770.[1]
Orjakaupan hiipuessa Kap Verden merkitys väheni, mutta sen sijainti Atlantin poikki kulkevien laivareittien varrella ja Mindalon erinomainen satama São Vicenten saarella tekivät siitä kauppalaivojen pysähdyspaikan.[1]

Portugali muutti Kap Verden statusta siirtomaasta merentakaiseksi provinssiksi vuonna 1956 hillitäkseen kasvavaa nationalismia. Silti samana vuonna perustettiin Guinean ja Kap Verden afrikkalainen itsenäisyyspuolue (PAIGC), joka vaati parannuksia poliittiseen ja taloudelliseen tilanteeseen.[1] Vuonna 1975 Kap Verde itsenäistyi. Koska sama puolue johti molempia maita itsenäistymisen jälkeen, Guinea-Bissau ja Kap Verde oli tarkoitus yhdistää yhdeksi valtioksi. Hanke kuitenkin päättyi vallankaappaukseen Guinea-Bissaussa vuonna 1980.[12] Kap Verdellä puolue muutti nimensä Kap Verden afrikkalaiseksi itsenäisyyspuolueeksi (PAICV). Puolue johti Kap Verdeä itsenäistymisestä vuoteen 1990. Ensimmäiset monipuoluevaalit pidettiin tammikuussa 1991. Oppositioryhmien yhteenliittymä MPD voitti enemmistön parlamentissa, ja sen presidenttiehdokas António Mascarenhas Monteiro sai  äänistä. MPD:n enemmistö parlamentissa vahvistui vuonna 1995, ja vuonna 1996 Monteiro valittiin toiselle kaudelle.[1] Vuonna 2001 valta palasi PAICV:lle, ja presidentiksi nousi Pedro Pires. Vuonna 2011 PAICV voitti taas parlamentin enemmistön.[1] Presidentinvaalissa voiton vei MPD:n Jorge Carlos Fonseca toisella kierroksella.[13]

Politiikka
Kap Verde on semipresidentiaalinen tasavalta. Kap Verden hallintomalli perustuu vuonna 1992 hyväksyttyyn perustuslakiin. Siihen 1995 tehty lisäys lisäsi presidentin valtaa.[13]
Sekä presidentti että pääministeri valitaan vaalein viiden vuoden välein. Vuoden 2011 vaalit voitti Jorge Carlos Fonseca. 72-jäseninen parlamentti valitaan myös viiden vuoden välein. Vuonna 2011 valitussa parlamentissa maata pitkään hallinneella puolueella ”Afrikkalainen puolue Kap Verden itsenäisyyden puolesta” (Partido Africano da Independência de Cabo Verde, PAICV) on , Demokratialiikkeellä (Movimento para a Democracia, MPD) .[13]
Kunnat
Kap Verde koostuu 22kunnasta (conselhos, yksikössä conselho).[14]

Boa Vista
Brava
Maio
Mosteiros
Paul
Praia
Porto Novo
Ribeira Brava
Ribeira Grande
Ribeira Grande de Santiago
Sal

Santa Catarina
Santa Catarina do Fogo
Santa Cruz
São Domingos
São Filipe
São Lourenço dos Órgãos
São Miguel
São Salvador do Mundo
São Vicente
Tarrafal
Tarrafal de São Nicolau

Talous

Kap Verde on pieni maa, jolla ei ole luonnonrikkauksia ja joka on kärsinyt pahoista kuivista kausista ja veden puutteesta. Sateiden puute rajoittaa maataloutta, jota harjoitetaan vain neljällä saarella vuoden ympäri. Suurin osa saarten bruttokansantuotteesta syntyy palvelusektorilla.[13]
Lähivesillä olisi hummereita ja tonnikaloja, mutta kalastuspotentiaalia ei hyödynnetä täydellä teholla.[15] Ulkomailla asuvien kapverdeläisten kotiin lähettämät rahat tuottavat yli  bruttokansantuotteesta.[13]
Saarilla on yhteensä kymmenen lentokenttää. Maantietä on 1350kilometriä. Porto Grande on ainoa varsinainen satama.[13] Kaikkien asuttujen saarten välillä on matkustajalauttaliikennettä.[16]

Väestö
Vuoden 2010 väestönlaskennassa maan   eli kaupungeissa. Nuorten osuus oli suuri: puolet väestöstä oli alle 22-vuotiaita.[17]
Suurin osa Kap Verden asukkaista on alkuperältään portugalilaisten siirtolaisten ja afrikkalaisten orjien jälkeläisiä. Etnisistä ryhmistä kreoleiksi kutsuttuihin mulatteihin lasketaan kuuluvaksi , afrikkalaisiksi  ja eurooppalaisiksi prosentti asukkaista. Itse asiassa kapverdeläisiä asuu enemmän Kap Verden ulkopuolella kuin itse maassa, sillä sateiden niukkuus ja luonnonvarojen vähäisyys ovat rohkaisseet monia muuttamaan ulkomaille.[13][1]
Portugalin lisäksi saarilla puhutaan portugaliin pohjautuvaa kapverdenkreolia, jolla ei kuitenkaan ole virallista asemaa.[1] Roomalaiskatolisuus on hallitseva uskonto, ja siihen on sekoittunut piirteitä perinteisistä heimouskonnoista.[13]
Kulttuuri

Kap Verden kulttuuri heijastaa sen afrikkalaisia juuria. Saaret tunnetaan erilaisista musiikkilajeistaan, joiden alkuperä vastaa eri puolilta tulleiden kapverdeläisten alkuperää.[18]
Laulaja Cesária Évora on esiintynyt ympäri maailmaa, ja hänen levyjään on myyty suuria määriä Euroopassa.[19] Hän nousi maailmanmaineeseen lähes 50-vuotiaana ja jatkoi esiintymistä 70-vuotiaaksi asti.[20]
Perusruokaa on maissi. Kansallisruoka cachupa on pataruoka, joka tehdään kuivatusta maissista eli hominystä, pavuista ja lihasta. Sokeriruo’osta tehdään grog-nimistä viinaa.[8]
Urheilu
Kap Verde on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1996 alkaen kahden tai kolmen hengen joukkueella. Se ei ole saanut mitaleita.[21] Kap Verden koripallomaajoukkue on päässyt Afrikan-mestaruuskilpailuissa kolmanneksi, vuonna 2007. Kap Verden jalkapallomaajoukkue oli FIFAn rankingissa vuoden 2014 päättyessä sijalla 40.[22]

Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Kakkuri, Juhani| title = Planeetta Maa| publisher = Ursa| year = 1991| isbn = 951-9269-56-8}}
Viitteet

Aiheesta muualla

 (Background Note: Cape Verde) Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.


Luokka:43 Afrikka
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit