Siitin

Question: Onko penis lihas?


Siitin eli penis on urosnisäkkäiden ja joidenkin muiden urospuolisten selkärankaisten sukupuolielin, jolla on keskeinen rooli lisääntymisessä, seksuaalisuudessa ja monilla nisäkkäillä virtsaamisessa. Siitin toimii uroksen yhdyntäelimenä. Siittimen kautta elimistöstä poistuu siemenneste. Seksuaalisen kiihottumisen myötä siitin paisuu erektioon, mikä on edellytyksenä onnistuneelle yhdynnälle. 
Ihmisen siitin
Anatomiaa
Siitin on pehmeästä sidekudoksesta muodostunut putkimainen elin, joka sijaitsee etupuolella vartalon alaosassa kivesten yläpuolella. Siitin kiinnittyy lantion pohjaan eikä ole kokonaan näkyvissä.
Siittimessä on kolme paisuvaista, kaksi varsinaista paisuvaista ja yksi virtsaputkea ympäröivä paisuvainen,[1] jotka muodostavat suurimman osan siittimen tilavuudesta. Paisuvaiset jatkuvat kivesten yläpuolitse lähelle peräaukkoa asti. Seksuaalisen kiihottumisen seurauksena paisuvaisten paisuvaiskudokseen pakkautuva veri saa aikaan erektion, jolloin siitin nousee pystyyn sekä laajenee pitemmäksi, paksummaksi ja kovemmaksi.
Siittimen uloin osa eli terska on limakalvon peittämä virtsaputken paisuvaisen laajentunut pää, jonka päähän siittimen sisällä kulkeva virtsaputki avautuu. Virtsaputki alkaa virtsarakosta, ja siihen liittyvät siemenjohtimet, jotka lähtevät lisäkiveksistä. Terskassa on runsaasti hermopäätteitä, ja se on miehen tuntoherkintä aluetta.
Siittimen päällä on joustava nahka, jonka terskan peittävää ulointa osaa kutsutaan esinahaksi. Esinahka peittää terskan kokonaan tai osittain, siittimen paisuessa erektioon se yleensä liukuu terskan päältä pois. Esinahka kiinnittyy terskaan kapean ihopoimun, frenulumin avulla. Ympärileikkauksessa esinahka poistetaan, minkä jälkeen terska on aina paljaana.
Yksilöiden väliset erot siittimen koon ja ulkonäön suhteen ovat huomattavia.
Siittimen kasvu ja kehitys
Siitin kehittyy aluksi voimakkaasti sikiöaikana, jolloin se saa jo lähes aikuisen muodon, mutta koossa tapahtuu suurta kasvua murrosiässä. Kun kivekset kasvavat 4 vuotta, peniksen kasvuaika sijoittuu suunnilleen kivesten kasvuvuosille 2 ja 3, eli keskimäärin noin 13–15 vuoden ikään. Näinä reilu kahtena vuonna siitin kasvaa lapsen erektiopituudeltaan seitsen senttisestä peniksestä aikuisen miehen penikseksi, joka on erektiossa noin 9–15-senttinen, riippuen henkilöstä. Myös terskan muoto muuttuu murrosiässä selvästi aikuismaisemmaksi.
Siitin velttona

Siitin ”elää” koko ajan. Sille ei voi määrittää mitään normaalitilaa. Se on velttona pehmeä, kumimainen ja taipuisa ja se roikkuu alaspäin. Esinahka yleensä peittää terskan kokonaan tai osittain. Virtsaaminen onnistuu yleensä vain siittimen ollessa velttona, erektiossa se saattaa olla vaikeaa.
Velton siittimen koko vaihtelee paljon yksilöittäin, mutta myös olosuhteiden mukaan. Kylmässä siitin voi kutistua 
hyvinkin pieneksi, koska elimistö vähentää ääreisverenkiertoa elimistön jäähtyessä liikaa, mikä vaikuttaa suoraan siittimen kokoon. Psyykkiset tekijät, kuten jännittäminen, voivat vaikuttaa siittimen kokoon, koska autonominen hermosto säätelee ääreisverenkiertoa.
Tavallisesti lepotilassa oleva siitin on noin 6–12 senttimetriä pitkä ja 2–4 senttimetriä paksu. Lepokoko ei anna viitteitä siittimen koosta erektiossa. Lepotilassa toista siitintä pienempi siitin saattaa erektiossa olla suurempi.
Siitin erektiossa

Seksuaalisen kiihottumisen myötä siittimen paisuvaiskudokset täyttyvät verellä ja siitin jäykistyy erektioon. Siitin myös pitenee ja paksuuntuu. Nuorella miehellä siitin jäykistyy nopeasti täysin kovaksi, ikääntymisen myötä erektion muodostuminen hidastuu eikä siitin enää jäykisty yhtä kovaksi. Erektiohäiriöt lisääntyvät iän myötä. Impotenssista puhutaan, kun siitin ei jäykisty enää tarpeeksi. Erektion kovuus voi vaihdella paitsi iän, myös kiihottumisen voimakkuuden myötä. Osalla siitin seisoo suoraan eteenpäin, kun taas toisilla siitin voi seistä kiinni mahassa.
UCSF:n vuonna 1996 tehdyn tutkimuksen mukaan tyypillinen erektiossa oleva siitin on 10,1–15,9 senttimetriä pitkä terskan kärjestä häpyluuhun asti mitattuna, keskiarvon ollessa 13,0 senttimetriä. Tämä on vain tilastollinen mittaus ja siittimen koko saattaa poiketa huomattavastikin näistä arvoista. Yhdynnän suorittamisen kannalta erektiossa olevan siittimen pituudella ei ole olennaista merkitystä.
Siittimen stimulointi ja orgasmi
Terska on miehen herkintä aluetta ja sen stimulointi tuottaa mielihyvän tunnetta. Yhdynnässä terska hankautuu emättimen seinämiä vasten, itsetyydytyksessä terskaa stimuloidaan liikuttamalla esinahkaa sen yli ja takaisin tai suoraan kädellä. Myös siittimen vartta voidaan stimuloida puristelemalla ja hyväilemällä. Anaaliseksissä siitin työnnetään kumppanin peräaukkoon. Siittimen merkitys mielihyvän tunteiden saavuttamisessa on miehelle suuri. Usein stimulointia jatketaan orgasmiin asti, johon sukukypsällä miehellä liittyy siemensyöksy. Siemensyöksyssä siemennestettä purkautuu terskan päähän avautuvasta virtsaputken suusta. Unen aikana voi tulla myös tahaton, niin sanottu yöllinen siemensyöksy.
Ympärileikkaus
Yleisin sukuelinten keinotekoinen muuntelu on ympärileikkaus. Siinä poistetaan esinahka tai osa siitä. Joskus harvoin poistetaan samalla myös esinahan ja terskan välinen kapea ihopoimu, frenulum. Ympärileikkaus kuuluu pääasiassa kahteen maailmanuskontoon, islamiin ja juutalaisuuteen. Ympärileikkauksesta  Yhdysvalloissa tuli suhteellisen yleinen 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla, mutta viime vuosina tapa on ollut taas väistymässä. Juutalaisessa kulttuurissa rituaalia kutsutaan nimellä Brit Milah. Ympärileikkaus suoritetaan pojille jo vauvaiässä. Joissakin afrikkalaisissa heimoissa tapa liittyy aikuistumisriitteihin varhaisessa murrosiässä. Ympärileikkaus on mahdollisesti vanhaa afrikkalaista perinnettä, josta se saattoi levitä muinaisen Egyptin vaikutuksesta Lähi-itään. Alkeellisissa olosuhteissa suoritetut miesten ympärileikkaukset, joita toteutetaan enimmäkseen muun muassa Afrikassa ja niin kutsutun islamilaisen sirppikuun alueella Pohjois-Afrikasta Lähi-itään ja sieltä aina islamin Aasian vaikutusalueelle, ovat puutteellisten tilojen ja huonon hygienian vuoksi terveydelle vaarallisia.
Ympärileikkaus voidaan suorittaa myös terveydellisistä syistä, jos esinahka on liian ahdas. Esinahan ahtaudesta puhutaan silloin, kun esinahkaa ei voi vetää taakse terskan ylitse. Hoitona on yleensä leikkaus, niin sanottu ympärileikkaus. Lääkäri voi myös määrätä salvaa kireän esinahan hoitoon.[2] Vastasyntyneillä on tavallista, että esinahan aukko on pieni ja esinahka on kiinnittyneenä paikoilleen. Suurimmalla osalla kuitenkin esinahka väljenee muutamana ensimmäisenä elinvuotena. Esinahan ahtaumaa kutsutaan fimoosiksi. 
Siittimen sairaudet
Virtsaputken tulehdus eli uretriitti on suhteellisen yleinen vaiva, joka ei ole kuitenkaan kovin vaarallinen. Esinahan ahtaumaa eli fimoosia esiintyy jonkin verran, ja se voidaan hoitaa ympärileikkauksella. Peyronien taudissa siitin käyristyy, koska paisuvaiskudoksen kalvoon tulee kovettumia, mutta tauti on vaaraton, joskin harmillinen. Pitkittynyt ja kivulias erektio eli priapismi vaatii hoitoa, koska hyvin pitkäkestoisessa erektiossa kudoksia uhkaa hapenpuute ja veri saattaa hyytyä siittimen sisälle. Priapismi ei yleensä liity seksuaaliseen kiihottumiseen. Mikropenis tai mikrofallos tarkoittaa epänormaalin pientä siitintä. Siittimeen ja virtsaputkeen voi tulla kasvaimia. Siitinsyöpä on kuitenkin länsimaalaisittain varsin harvinainen, ja yleisempi muun muassa osissa Afrikkaa. 
Muualla alkaneet syövät voivat lähettää etäpesäkkeitä penikseen, mutta tämä on erittäin harvinaista. Kirjallisuudessa on kuvattu kolmisensataa tapausta. Alkuperäisen kasvaimen sijainti on näissä tapauksissa ollut yleensä virtsarakko (33 % tapauksista), eturauhanen (30 %), paksusuoli (17 %) tai munuainen (7 %).[3] Siittimeen levinneen syövän ennuste on huono.[4]
Ensimmäinen onnistunut peniksensiirto toteutettiin Kantonissa, Kiinassa syyskuussa 2005.
Hyvin harvinaisia synnynnäisiä epämuodostumia ovat difallia ja afallia. Difallia aiheuttaa siittimen tai sen osan duplikaation, ja afalliasta kärsivä poika syntyy ilman siitintä. Afalliaa eli siittimettömyyttä esiintyy arviolta yhdellä 30 miljoonasta miehestä.[5]
Siittimen koko
Ihmisen siittimen koko vaihtelee jäykistymättömän ja jäykistyneen eli erektiossa olevan siittimen välillä. Siittimen koko vaihtelee ihmisittäin, mutta mittausaineistoista kyetään laskemaan esimerkiksi keskiarvo ja mediaani. Tyypillisiä mittoja ovat pituus jäykistymättömänä, pituus jäykistyneenä ja ympärysmitta jäykistyneenä.
Yhdysvalloissa suoritetussa tutkimuksessa oli mukana 1 661 miestä. Tutkimuksessa siittimen pituuden keskiarvoksi jäykistyneenä (erektiossa) saatiin 14,15 senttimetriä (keskihajonta 2,66 senttimetriä). Lyhin siitin oli jäykistyneenä neljä senttimetriä ja pisin 26 senttimetriä. Siittimen ympärysmitan keskiarvoksi jäykistyneenä (erektiossa) saatiin 12,23 senttimetriä (keskihajonta 2,23 senttimetriä). Siittimen ympärysmitta jäykistyneenä vaihteli kolmen senttimetrin ja 19 senttimetrin välillä.[6]
Lihavilla miehillä alavatsalle kertynyt rasvakudos aiheuttaa sen, että siitin ei näy kokonaan, minkä lisäksi se näyttää suhteellisesti pienemmältä.
Ihmisellä on isoin siitin kaikista kädellisistä sekä pituudeltaan että paksuudeltaan. Esimerkiksi gorillan erektiossa olevan siittimen koko on vain noin viisi senttimetriä. Jos siittimen koolla ei ole väliä, ihmisuroksen siittimen evoluutiota on varsin vaikea selittää.[7]
On olemassa yksityisiä plastiikkakirurgeja, jotka tekevät siittimen pidennys- ja paksunnusleikkauksia. Näissä siitintä pidennetään laskemalla irti nivelside, joka pitää siittimen kiinni häpyluussa. Siitintä paksunnetaan siirtämällä potilaan omaa rasvakudosta siittimen varteen, jolloin siittimen koko kasvaa. Näiden leikkausten on kuitenkin sanottu vähentävän yhdynnässä saadun seksuaalisen mielihyvän määrää, puhumattakaan siitä, että leikkauksista voi aiheutua impotenssi, jota ei voi korjata. Lisäksi siittimen suurentamista voidaan arvostella sillä, että siittimen suurentamisella ei välttämättä saavuteta etua, ja että siittimen suurennushalujen taustalla on usein pelkkä subjektiivinen käsitys oman siittimen koosta.
Siitin muilla lajeilla
Joidenkin eläinlajien siittimissä on siitinluu, jonka tarkoituksena on olla siittimen lisätukena. Ihmisellä tällaista ei ole. Eläimiä, joilla on siitinluu, ovat muun muassa karhu[8] ja koira.[9]
Ihmisapinoista suurin siitin on ihmisellä, pienin gorillalla; simpanssilla se on kooltaan näiden väliltä.[10] Vaikka gorilla on selvästi ihmistä ja simpanssia vahvempi, ja sen maskuliiniset piirteet ovat muutenkin korostuneet, sillä on myös ihmistä ja varsinkin simpanssia pienemmät kivekset. Tämä näennäinen epäjohdonmukaisuus johtuu siitä, että gorillat, päin vastoin kuin ihmiset ja simpanssit, elävät yhdestä uroksesta ja yhdestä tai useammasta naaraasta koostuvissa ryhmissä, eivätkä gorillaurokset siten joudu kilpailemaan keskenään sperman laadusta tai seksuaalisesta kyvystä. Gorillat päin vastoin kilpailevat, usein uhitteluilla tai fyysisillä yhteenotoilla, naaraiden hallinnasta. Kun ottelut on ratkaistu, voi gorilla rauhassa ja ajan kanssa hedelmöittää naaraat. Simpanssit ja ihmiset taas elävät sekaryhmissä, joissa kyky tuottaa nopeasti lisää spermaa, ja kenties myös kyky tehdä naaraisiin vaikutus sukuelinten koolla, on paljon tärkeämpää.
Katso myös


Syväviilto
Lähteet


Viitteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Heusala, Kari| title = Penis: Asento ja lepo| location = Järvenpää| publisher = Monimediatalo| year = 1997| id = ISBN 952-90-9448-5}}

Aiheesta muualla


Luokka:Uroksen sukupuolielimistö
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit