khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut

Question: Montako jääkiekon nuorten maailmanmestaruutta Suomella on?




Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut (World Junior Hockey Championship, WJHC) on vuosittain pelattava, alle 20-vuotiaille pelaajille tarkoitettu jääkiekon arvoturnaus.
Pääturnauksessa, joka muodostaa A-ryhmän, pelaa vuosittain kymmenen joukkuetta kahdessa lohkossa. MM-kisaottelut pelataan vuodenvaihteen molemmin puolin: alkavat tavallisesti joulun välipäivinä ja ratkaisevat ottelut pelataan tammikuun alkupuolella.
MM-turnauksessa on myös kolme alempaa ryhmää, divisioonat I, II ja III. Ne pelataan erillisinä turnauksina, joissa ratkaistaan nousu ylempään ryhmään ja putoaminen alempaan ryhmään.
Historia
Turnausta on pelattu virallisesti turnauksesta 1977 lähtien. B-sarja tuli mukaan ensimmäisen kerran turnauksessa 1979. C-sarjaa on pelattu turnauksesta 1983 lähtien.
Neuvostoliiton hajottua Venäjä peri paikan pääsarjassa. Samoin kävi Tšekkoslovakian jakautumisessa, jossa Tšekki peri paikan pääsarjassa Slovakian joutuessa aloittamaan C-sarjasta. Slovakian onnistui nousta jo vuoden 1996 turnauksen myötä pääsarjatasolle.
Suomi on voittanut jääkiekon nuorten maailmanmestaruuden viidesti. Ensimmäisen maailmanmestaruuden se voitti vuonna 1987 Tšekkoslovakiassa Kanadan ja Neuvostoliiton tultua suljetuiksi kisoista joukkotappelun vuoksi. Toisen mestaruuden Suomi otti kotikisoissaan vuonna 1998 voitolla Venäjästä jatkoajalla 2–1. Kolmannen kerran Suomi voitti vuonna 2014 Ruotsissa pelatussa turnauksessa, kun se päihitti isäntämaa Ruotsin jatkoajalla lukemin 3–2. Neljännen voiton Suomi saavutti kotiturnauksessaan vuonna 2016, jolloin se kaatoi loppuottelussa Venäjän jatkoerässä maalein 4–3. Viides maailmanmestaruus saavutettiin vuonna 2019 Kanadassa, kun Yhdysvallat taipui Suomelle 3–2.
Mitalistit ja kisapaikkakunnat
* Taulukossa listattuna myös epävirallisten MM-kisojen tulokset.[3][4]
Mitalitaulukko

* Mukaan laskettu vain vuodesta 1977 lähtien voitetut mitalit.

* Päivitetty turnauksen 2019 loppuottelun jälkeen. 

Arvokkaimmat pelaajat
Nuorten MM-Kisojen arvokkaimman pelaajan titteliä on jaettu vuodesta 2004. 


2004 −  Zach Parise
2005 −  Patrice Bergeron
2006 −  Jevgeni Malkin
2007 −  Carey Price
2008 −  Steve Mason
2009 −  John Tavares
2010 −  Jordan Eberle
2011 −  Brayden Schenn

2012 −  Jevgeni Kuznetsov
2013 −  John Gibson
2014 −  Filip Forsberg
2015 −  Denis Godla
2016 −  Jesse Puljujärvi
2017 −  Thomas Chabot
2018 −  Casey Mittelstadt
2019 -  Ryan Poehling

Yleisömäärät

Katso myös
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut
Lähteet

 [CSCh.{{{ch}}}]
Viitteet

Aiheesta muualla



*
Kelsey Grammer

Question: Milloin Kelsey Grammer on syntynyt?


Allen Kelsey Grammer (s. 21. helmikuuta 1955 Saint Thomas, Yhdysvaltain Neitsytsaaret) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi Suomessa tilannekomedia Frasierin Frasier Cranena ja Simpsoneiden Sideshow Bobin ääninäyttelijänä. Hän on myös työskennellyt kirjoittajana, ohjaajana ja tuottajana.
Grammer on naimisissa Kayte Walshin kanssa ja heillä on kolme yhteistä lasta, vuonna 2012 syntynyt Faith-niminen tytär, vuonna 2014 syntynyt Kelsey-niminen poika ja vuonna 2016 syntynyt Auden James Ellis -niminen poika. Grammerilla on edellisistä suhteistaan neljä lasta.[1]
Grammer on poliittiselta kannaltaan republikaani.[2] Hän sai sydänkohtauksen Havaijilla 31. toukokuuta 2008.[3]
Grammer on voittanut uransa aikana useita palkintoja, mukaan lukien Emmyjä ja Golden Globeja. Hän on kokenut suvussaan useamman tragedian; väkivaltarikosten uhreina kuolivat sekä sisko että eronnut, pojan harvoin tapaama isä. 
Televisiorooleja
Cheers (1982–1993) Frasier Crane
Frasier (1993–2004) Frasier Crane
Simpsonit (1990–) Sideshow Bob
Näkijä (2005–2011) Kuoleman enkeli
Takaisin ruutuun (2007–2008) Chuck Darling
Boss (2011) Mayor Tom Kane
Elokuvarooleja
Periskooppi pystyyn (1996), sukellusveneen komentaja Thomas Dodge
Anastasia (1997) (ääni), Vladimir
Toy Story 2 (1999) (ääni), Paukku-Pete
Eläinten kapina (1999, tv-elokuva), Lumipallo (ääni)
Significant Others (2006), Francis
X-Men: Viimeinen kohtaaminen (2006), Henry ”Hank” McCoy / Peto
Even Money (2006), Detective Brunner
The Simpsons Movie (2007), Sideshow Bob (ääni, poisleikattu rooli)
Fame (2009), Joel Cranston
Kate Reddy – täydellä teholla yötä päivää (2011), Clark Cooper
X-Men: Days of Future Past (2014), Henry ”Hank” McCoy / Peto (hahmon vanha versio)
Transformers – Tuhon aikakausi (2014), Harold Attinger [4]
The Expendables 3 (2014), Bonaparte
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Luokka:Simpsoneiden ääninäyttelijät
Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat
Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat
Luokka:Hollywood Walk of Fame
Luokka:Vuonna 1955 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tornionjoki

Question: Onko Tornion joessa kova virtaus?


Coordinates: 
Tornionjoki (, , meänkielellä Tornionväylä) on Tornionjoen vesistön 510 kilometriä pitkä laskujoki Pohjois-Ruotsissa ja -Suomessa. Joki alkaa Ruotsin puolelta, mutta alajuoksu Muonionjoen yhtymäkohdasta etelään on Ruotsin ja Suomen rajajokea.
Tornionjoki alkaa  Torniojärvestä, Kiirunan kunnasta Ruotsista ja laskee Perämereen Tornion ja Haaparannan rajalla. Tornionjoen sivujokia ovat Lainiojoki, Muonionjoki, Tengeliönjoki ja Könkämäeno. Yli puolet Tornionjoen yläjuoksun vedestä virtaa Pajalan Junosuvannosta noin 50 kilometriä pitkää Tärännönjokea pitkin Kainuunväylään eli Kalixjokeen. Ilmiötä kutsutaan bifurkaatioksi. Tornion-Kalix-joen bifurkaatio on maailman toiseksi suurin.
Valtionraja kulkee joen syvintä uomaa myöten (syväväyläperiaate), joten se voi välillä kulkea lähempänä Suomen rantaa, välillä lähempänä Ruotsin puolta. Tästä tekee poikkeuksen kuitenkin Suensaari, jossa Tornion keskusta sijaitsee. Se kuuluu Suomelle, vaikka sijaitseekin Tornionjoen länsiosassa, ja sen Ruotsin puoleisesta rannasta erottava vesiväylä ei enää ole avoin vaan paikoin maankohoamisen myötä umpeen maatunut.[1]
Tornionjoki tunnetaan runsaana lohijokena. Se on Euroopan pisin vapaana virtaava, valjastamaton joki. Paikalliset käyttävät siitä nimitystä Väylä. Tornionjoki on merkittävä tekijä Tornionlaakson kulttuurissa. Kahteen valtakuntaan jakautuvassa jokilaaksossa joesta on varsinkin viime aikoina pyritty tekemään yhdistävää, ei erottavaa tekijää. Tornionjoen kuuluisia koskia ovat muun muassa Kukkolankoski, Matkakoski, Vuennonkoski, Kattilakoski, Korpikoski, Valkeakoski.
Katso myös
Suvereniteettisaari
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Ruotsin joet
*
Luokka:Tornionlaakso
Luokka:Norrbottenin lääni
Luokka:Ruotsin ja Suomen raja
Luokka:Kolarin joet
Luokka:Pellon joet
Luokka:Ylitornion luonto
Luokka:Tornion luonto
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Rajajoet
Björn Borg

Question: Miten vanhana Boris Becker voitti ensimmäisen Wimbledonin mestaruutensa?



Björn Rune Borg  (s. 6. kesäkuuta 1956 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen tennispelaaja, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista pelaajista lajin historiassa. 
Suhteellisen lyhyen uransa (1974–1980) aikana Borg voitti 11 Grand Slam -turnausta: Wimbledonin tennisturnauksen viidesti ja Ranskan avoimet kuudesti. Yhdysvaltain avointen voitto Borgilta jäi saavuttamatta, vaikka hän eteni turnauksen loppuotteluun neljä kertaa. Australian avoimeen turnaukseen Borg osallistui vain kerran, vuonna 1974, jolloin hän hävisi kolmannella kierroksella. Hän on International Tennis Federationin maailmanmestari vuosilta 1978–1980.
Lujasta fysiikastaan ja hyvistä hermoistaan tunnettu Borg sai muun muassa lempinimen ”Jäävuori”.[1] Hänen tunnusmerkeikseen muodostuivat otsanauhalla järjestyksessä pidetty pitkä tukka ja 6–0-voitot. Borgilla oli merkittävä osuus tenniksen lyöntitekniikan kehityksessä.
Urheilu-uransa jälkeen Borg on pyrkinyt luomaan uraa muun muassa vaatetusalalla. 
Yksityiselämä
Borgin vuonna 2003 syntynyt Leo-poika on myös tennispelaaja ja voittanut jo ikäluokkansa Ruotsin mestaruudet kaksin- ja nelinpelissä[2] ja on ikäistensä 20 parhaan eurooppalaisen pelaajan joukossa.[3] Pojan äiti on Borgin kolmas vaimo, ruotsalainen Patricia Östfeldt, jonka kanssa hänet vihittiin vuonna 2002.[4] Borgin toinen vaimo oli italialainen laulajatar Loredana Bertè, jonka kanssa hän oli aviossa vuosina 1989–1993.[5] Borgin ensimmäinen vaimo oli romanialainen tennispelaaja Mariana Simionescu, jonka kanssa hän oli aviossa vuosina 1980–1984.[6]
Grand Slam -finaalit
11 voittoa




























VuosiTurnausVastustaja loppuottelussaTulos1974Ranskan avoimet Manuel Orantes2–6, 6–7, 6–0, 6–1, 6–11975Ranskan avoimet Guillermo Vilas6–2, 6–3, 6–41976Wimbledon Ilie Năstase6–4, 6–2, 9–71977Wimbledon Jimmy Connors3–6, 6–2, 6–1, 5–7, 6–41978Ranskan avoimet Guillermo Vilas6–1, 6–1, 6–31978Wimbledon Jimmy Connors6–2, 6–2, 6–31979Ranskan avoimet Víctor Pecci6–3, 6–1, 6–7, 6–41979Wimbledon Roscoe Tanner6–7, 6–1, 3–6, 6–3, 6–41980Ranskan avoimet Vitas Gerulaitis6–4, 6–1, 6–21980Wimbledon John McEnroe1–6, 7–5, 6–3, 6–7, 8–61981Ranskan avoimet Ivan Lendl6–1, 4–6, 6–2, 3–6, 6–1
Viisi finaalitappiota
















VuosiTurnausVastustaja loppuottelussaTulos1976Yhdysvaltain avoimet  Jimmy Connors6–4, 3–6, 7–6, 6–41978Yhdysvaltain avoimet  Jimmy Connors6–4, 6–2, 6–21980Yhdysvaltain avoimet  John McEnroe7–6, 6–1, 6–7, 5–7, 6–41981Wimbledon John McEnroe4–6, 7–6, 7–6, 6–41981Yhdysvaltain avoimet  John McEnroe4–6, 6–2, 6–4, 6–3
Lähteet



Luokka:Ruotsalaiset tennispelaajat
Luokka:Vuonna 1956 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Mount Rushmore

Question: Onko Mount Rushmore -patsaiden takana vuoreen kaivettu huone?




Mount Rushmore National Memorial on Etelä-Dakotassa, Yhdysvalloissa sijaitsevan Rushmore-vuoren graniittiin veistetty muistomerkki. Muistomerkissä ovat jättimäisessä koossa, noin 18 metrin korkuisina, neljän Yhdysvaltain presidentin kasvot. He ovat vasemmalta oikealle George Washington (1732–1799), Thomas Jefferson (1743–1826), Theodore Roosevelt (1858–1919) ja Abraham Lincoln (1809–1865).
Muistomerkin ideoi paikallishistoriasta innostunut Doane Robinson houkutellakseen matkailijoita luonnonkauniille Black Hillsin alueelle. Vuonna 1924 Robinson sai kuvanveistäjä Gutzon Borglumin innostumaan tästä mittavasta hankkeesta. He päättivät luoda yhdessä ”demokratian temppelin”.
Borglum oli 60-vuotias, kun työt aloitettiin Mount Rushmoressa vuonna 1927, ja hän jatkoi niitä lopun ikäänsä. Hän suunnitteli muistomerkin ja johti paikallisista kaivosmiehistä ja muurareista koostunutta suurta rakentajajoukkoa, joka räjäytti vuorenseinää dynamiitilla ja louhi valtavat kasvot taltalla ja vasaralla köysien varassa huterasti kiikkuvilta telineiltä. Borglum olisi halunnut esittää presidentit vyötärön korkeudelle saakka.[1] Hanke jäi kesken.
Borglum joutui Mount Rushmoressa kiistelemään kiivaasti kansallispuistoista ja kansallisista muistomerkeistä vastaavan National Park Servicen kanssa, ja hänen oli pakko tämän tästä keskeyttää työt rahapulan tai huonon sään vuoksi. Siitä huolimatta Washingtonin pää paljastettiin virallisesti 1930, Jefferson 1936, Lincoln 1937 ja Roosevelt 1939. Borglumin kuoltua vuonna 1941 hänen poikansa Lincoln jatkoi töitä jonkin aikaa, kunnes rahat loppuivat.[2]
Patsaiden takana on vuoreen kaivettu huone, joka ei näy turisteille. Sinne on sijoitettu Yhdysvaltoja koskevia tietoja tulevia sukupolvia varten, muun muassa itsenäisyysjulistus ja perustuslaki. Huone oli alun perin kuvanveistäjän idea, mutta se valmistui vasta 1990-luvulla.[3]
8. heinäkuuta 2005 alkaen saksalainen pesulaitevalmistaja Alfred Kärcher GmbH & Co pesi presidenttien kasvot ilmaiseksi. Kasvot pestiin ensimmäistä kertaa.[4]
Mount Rushmore National Memorial populaarikulttuurissa
Vuonna 1959 Mount Rushmore esiintyi Alfred Hitchcockin elokuvassa Vaarallinen romanssi takaa-ajokohtauksen tapahtumapaikkana. Muistomerkki inspiroi Deep Purplen vuonna 1970 julkaistun albumin Deep Purple in Rock kansikuvaa, jossa yhtyeen viiden jäsenen hahmot on esitetty kallioon hakattuina neljän presidentin sijasta. Tim Burtonin elokuvassa Mars hyökkää! (1996) marsilaiset tuhoavat monumentin ja rakentavat sen paikalle omien johtajiensa patsaat. Nukkeanimaatioelokuvassa Team America – maailman poliisi järjestön päämaja sijaitsee kallioluolassa muistomerkin takana. Vuonna 2007 ilmestyneessä seikkailuelokuvassa National Treasure: Salaisuuksien kirja Mount Rushmore on yksi tapahtumapaikoista.
Lähteet

Aiheesta muualla

Coordinates: 
Luokka:Etelä-Dakota
Luokka:National Register of Historic Places
Luokka:Yhdysvaltain muistomerkit
Luokka:Muotokuvat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Eleasar

Question: Mitä Eleasar tarkoittaa?

Eleasar on suosittu henkilönimi Vanhassa testamentissa. Se on hepreaa ja tarkoittaa "Jumala on auttanut". 
Tärkein nimeä kantanut henkilö oli Aaronin kolmas poika, josta tuli Israelissa vaikuttaneen heimon, leeviläisten, päämies. Isänsä kuoltua Eleasarista tuli ylipappi ja Mooseksen apulainen.[1] Raamatussa Eleasarista kerrotaan, että hän oli Aaronin ja Eliseban poika[2], jonka veljiä olivat Naadab, Abihu ja Iitamar[3] Hänelle puettiin Aaronin pappispuku jo ennen Aaronin kuolemaa[4] ja Eleasarista tuli Mooseksen lähin työtoveri[5]. Myöhemmin Eleasar avusti Joosuaa Kanaaninmaan jakamisessa[6]. Eleasar haudattiin Gibeaan Efraimin vuoristoon[7], ja hänen poikansa Pinehas seurasi häntä ylipapin virassa[8].
Muita nimen kantajia olivat
Abinadabin poika ()
Dodon poika ( ja )
Mahlin poika ( ja )
Pinehasin poika ()
eräs pappi ()
Elihudin poika ()
Lähteet

Luokka:Etunimet
Luokka:Vanhan testamentin henkilöt
Maailmanpyörä

Question: Onko Särkänniemellä maailmanpyörää?


Maailmanpyörä on huvipuistojen näköalalaite. Se on yleisnimitys laitteesta, johon kuuluu isokokoinen, jalustalla seisova pyörä, jonka halkaisija voi olla kymmeniä metrejä. Pyörän etuosassa on penkkejä matkustajia varten. Maailmanpyörän pyöriessä hitaasti akselinsa ympäri matkustajat liikkuvat ylös ja alas.
Nimitys ”maailmanpyörä” on suomalaista alkuperää. Esimerkiksi Yhdysvalloissa laitteita kutsutaan nimeltä ferris wheel eli ferris-pyörä. Britanniassa käytetään nimitystä Big Wheel. Ferris wheel -nimen laite on todennäköisesti saanut yhdysvaltalaisen insinööri George Washington Gale Ferris Jr:n mukaan, joka suunnitteli 80-metrisen laitteen vuonna 1893 pidettyyn Chicagon maailmannäyttelyyn.[3]
Suurimmat maailmanpyörät
Maailman suurin maailmanpyorä on tällä hetkellä (2014) Las Vegasin High Roller, joka avattiin 31. maaliskuuta 2014. Sen halkaisija on 158,5metriä ja koko korkeus rakenteineen 167,6metriä.[4] Sitä ennen ennätystä piti hallussaan kuuden vuoden ajan Singapore Flyer, jonka vastaavat mitat ovat 150 ja 165metriä ja joka avattiin vuonna 2008.[5]
New Yorkin Staten Islandille ollaan rakentamassa 192 metriä korkeaa maailmanpyörää, josta tulee valmistuttuaan maailman suurin. Laitteen valmistuminen on kohdannut viivästyksiä, mutta sen on tarkoitus olla toimintakunnossa huhtikuussa 2018.[6]
Suomen maailmanpyörät
Helsingin Katajanokalla sijaitseva SkyWheel Helsinki on Suomen suurin maailmanpyörä, korkeudeltaan noin 40 metriä. Siihen avattiin ensimmäisenä maailmanpyöränä maailmassa juhannuksen 2016 jälkeen sauna.[7] Suurimpia pyöriä olivat aiemmin Linnanmäen Helsinki-pyörä (1964–1997), Suomen Tivolin ”Giant Wheel” (1998–2005) ja Linnanmäen Rinkeli ( vuosina 2006–2014).
Katso myös
London Eye
Kouvola-pyörä
Rinkeli
Giant Wheel
Lähteet

Aiheesta muualla


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelo raketeista

Question: Mihin luotainrakettia käytetään?

Tämä on luettelo kantoraketeista, joita käytetään satelliittien ja avaruusluotainten laukaisemiseen, ja luotainraketeista, joita käytetään etenkin Maan yläilmakehän ja ionosfäärin tutkimukseen. Luettelo listaa myös joitakin kantorakettien ns. ylimpiä rakettivaiheita, ts. rakettimoottoreita, joilla satelliitti tai avaruusluotain kiihdytetään avaruudessa ratanopeuteensa.
Kantoraketit


Erillisiä kantoraketeissa käytettäviä ylävaihteita

Luotainraketit


Katso myös
Ohjus, sotilaalliset raketit
Lähteet

Luokka:Luettelot avaruustoiminnasta
Amazonas (Brasilia)

Question: Mistä Brasilia on saanut nimensä?


Amazonas on osavaltio Brasilian luoteisosassa. Siellä on arviolta 4001667 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 1559162 neliökilometriä, joten pinta-alaltaan se on Brasilian osavaltioista suurin.[1] Se rajautuu Roraiman, Parán, Mato Grosson, Rondônian ja Acren osavaltioihin sekä Peruun, Kolumbiaan ja Venezuelaan. Osavaltion pääkaupunki on Manaus.
Suurinta osaa Amazonasia peittää Amazonin sademetsä. Nimensä osavaltio on saanut Amazonjoelta.
Suurimmat kaupungit ja niiden asukasluvut
Manaus – 1 592 555
Parintins – 105 002
Manacapuru – 81 518
Coari – 80 552
Itacoatiara – 78 425
Tefe – 69 423
Maues – 44 552
Tabatinga – 42 652
Iranduba – 38 661
Manicore – 38 124
Fonte Boa – 35 752
Borba – 34 018
Santo Antonio do Ica – 33 421
Sao Gabriel da Cachoeira – 33 170
Barcelos – 30 429
Aluejako
Amazonas on jaettu väestönlaskua ja tilastointia varten neljään suuralueeseen: Centro Amazonense, Norte Amazonense, Sudoeste Amazonense ja Sul Amazonense. Hallinnollisesti Amazonas jakautuu 13 ala-alueeseen ja 62 kuntaan. Ala-alueet ovat:





Coari
Itacoatiara
Manaus
Parintins
Rio Preto da Eva
Tefé
Japurá
Alto Solimoes
Juruá
Boca do Acre
Madeira
Purus
Rio Negro
Kuvia

Poika kanootissa Napojoen sivujoella
Manaus
Manaus

Lähteet

Aiheesta muualla

 (in Portuguese)

Luokka:Brasilian osavaltiot
Tengeliönjoki

Question: Mikä on Tengeliönjoen pinta-ala?


Tengeliönjoki on Tornionjoen sivujoki, joka laskee Tornionjokeen Aavasaksalla Ylitorniolla. Joki saa alkunsa Miekojärvestä Pellon ja Ylitornion rajoilla.
Tengeliönjoki on suosittu kalajoki, vaikka sen alajuoksulle rakennettu Portimokosken voimalaitos estääkin vaelluskalojen nousun Tornionjoesta. Saaliskaloja ovat muun muassa hauki, ahven, taimen, siika ja harjus.[1]
Pituutta joella on noin 50 km.[2]
Tengeliönjoen vesivoimalaitokset
Tengeliönjoessa on kolme voimalaitosta. Tengeliönjoki valjastettiin vesivoimakäyttöön vuonna 1923, kun Haapakosken voimalaitos rakennettiin joen alajuoksulle. Vanha voimalaitos on ollut käyttämättömänä siitä asti kun uusi Portimokosken voimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1987.[3][4]















Voimalaitokset järjestyksessä alajuoksulta lukiennimiteho (MW)valmistumisvuosikuntayhtiöPortimokoski10,51987YlitornioTornionlaakson Voima Oy[5]Kaaranneskoski2,51954PelloTornionlaakson Voima OyJolmankoski0,51955YlitornioTornionlaakson Voima Oy

Lähteet

Luokka:Ylitornion luonto
Luokka:Suomen joet
Luokka:Tengeliönjoen valuma-alue
Louis Antoine Léon de Saint-Just

Question: Mihin Louis Saint-Just kuoli?


Louis Antoine Léon de Saint-Just (25. elokuuta 1767 Decize – 28. heinäkuuta 1794 Pariisi) oli ranskalainen vallankumousmies, kansalliskaartin everstiluutnantti ja runoilija. Ranskan suuren vallankumouksen sytyttyä hänet valittiin konventtiin, jossa hän liittyi vuoripuolueeseen ja siirtyi sieltä jakobiineihin.[1]
Saint-Just oli terrorin kannattaja ja toimeenpanija. Saint-Justilla oli merkittävä rooli niin kuninkaan kuin kuningattaren teloittamisessa. Hän oli ajamassa myös girondistien, hébertistien ja dantonistien kukistamista ja mestaamista. Maximilien Robespierren ja Georges Couthonin ohella hän oli niin sanotun triumviraatin jäsen Yhteishyvän valiokunnassa. Myöhemmin hän toimi konventin komissaarina Reinin armeijassa ja pohjoisessa armeijassa.[1]
Saint-Just unelmoi niin sanotusta hyveellisestä tasavallasta, jossa Jean-Jacques Rousseaun oppien mukaisesti yhteistahto ratkaisisi, eikä yksityisellä edulla olisi mitään merkitystä. Saint-Just kukistettiin ja mestattiin vuonna 1794 yhdessä kumppaniensa kanssa[1] Place de la Révolutionilla (nykyisin Place de la Concordella), Pariisissa.
Lähteet
Aubry: Ranskan suuri vallankumous, osa 2
Viitteet




Luokka:Ranskan suuren vallankumouksen henkilöt
Luokka:Ranskalaiset teloitetut
Luokka:Vuonna 1767 syntyneet
Luokka:Vuonna 1794 kuolleet
Hedelmä

Question: Miten luumarja määritellään?



Hedelmä on kasvitieteen määritelmän mukaan emin sikiäimestä hedelmöityksen jälkeen kehittynyt elin, jossa ovat kasvin siemenet.
Hedelmät jaetaan kasvitieteessä kuiviin ja meheviin hedelmiin. Kuivissa hedelmissä sikiäimen seinän solukot kuivuvat ja kovettuvat soluseinien paksuuntuessa ja puutuessa. Mehevissä hedelmissä sikiäimen seinän solukot laajenevat, ja osa niistä kehittyy ohutseinäisiksi ja meheviksi. Kuivat hedelmät jaetaan kolmeen tyyppiin sen mukaan, minkälaisista sikiäimistä ne kehittyvät, eli aukeaviin hedelmiin, pähkylöihin ja lohkohedelmiin. Mehevät hedelmät jaetaan marjoihin ja luumarjoihin. Luumarjoista voidaan erottaa myös kerrannaisluumarjat, jotka ovat usean luumarjan muodostamia rykelmiä.
Pohjushedelmiksi (pohjusmarja, pohjuspähkylä) nimitetään hedelmiä, jossa hedelmän muodostumiseen osallistuu sikiäimen lisäksi myös kukkapohjus ja sen osuus on suuri hedelmämäisestä rakenteesta. Pohjushedelmä voi olla kuiva hedelmä, kuten pohjuspähkylä, tai mehevä, kuten pohjusmarja. Kuivia pohjushedelmiä on esimerkiksi voikukkien lenninhaivenelliset pohjuspähkylät, ja meheviä pohjushedelmiä ovat muun muassa mansikka, omenan syötävä osa sekä ruusujen kiulukat. Nimitys epähedelmä perustuu tulkintaan, jossa hedelmään katsotaan kuuluvan vain sikiäimestä peräisin olevat solukot.[1]
Pieniä hedelmiä, kuten mansikkaa, kutsutaan yleiskielessä ja gastronomiassa marjoiksi, vaikka ne eivät kasvitieteellisessä mielessä marjoja olisikaan.
Kuivia hedelmiä
aukeavat hedelmät kehittyvät yksi- tai useampilokeroisista sikiäimistä, jossa lokerossa on useita siemenaiheita.
tuppilo: yhdestä emilehdestä muodostuva, saumaa myöten aukeava kuiva hedelmä
palko: yhdestä emilehdestä muodostuva, saumasta ja selkäsuonesta avautuva hernekasvin hedelmä
kota: useasta emilehdestä muodostuva aukeava hedelmä. Useita tyyppejä kuten laitaluomainen kota, hammasluomainen kota, kansiluomainen kota, reikäluomainen kota, tuppilokota ja litu.
pähkylä: kuiva ja aukeamaton hedelmä, joka kehittyy sikiäimestä, jossa on yksi ainoa siemenaihe. Pähkylöihin luetaan myös jyvät. Isoja pähkylöitä nimitetään pähkinöiksi.
lohkohedelmä: kuiva ja aukeamaton hedelmä, joka kehittyy kaksi- tai useampilokeroisesta sikiäimestä, joiden kussakin lokerossa on vain yksi siemenaihe.[1]
Meheviä hedelmiä
marja: mehevä, yleensä monisiemeninen hedelmä
luumarja: hedelmä, jossa mehevä tai kuiva ja kuituinen kerros peittää kovan siemenkuoren, jonka sisällä on itse siemen
kerrannaisluumarja: hedelmä, jossa luumarjan rakenne toistuu moneen kertaan muodostaen yhden suuremman kokonaisuuden, esimerkiksi vadelma
Lähteet


Luokka:Kasviorganologia
*
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Westminster

Question: Onko Lontoon Westminsteri kaupunginosa?



Westminster on Lontoon kaupunginosa Lontoon Cityn länsipuolella. Suppeammassa merkityksessä Westminsterillä tarkoitetaan Westminster Abbeyn lähialueita, jossa myös Westminsterin palatsi ja Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti sijaitsevat. Virallisesti City of Westminster on kuitenkin paljon laajempi alue. Se on yksi Lontoon alueen kunnista (borough), ja käsittää myös suurimman osan yleisesti West Endiksi kutsutusta alueesta ulottuen Lontoon Cityn länsirajalta Hyde Parkiin saakka sekä pohjoisessa lähelle Regent’s Parkia. Sen alueella sijaitsevat siis myös esimerkiksi tunnetut Trafalgar Squaren ja Piccadilly Circusin aukiot lähiympäristöineen sekä Buckinghamin palatsi ympäröivine puistoalueineen.
Historiaa

Alun perin kaupunginosan nimeä käytettiin kuvaamaan Westminster Abbeyn lähialueita. Englannin hallitus on sijainnut siellä jo lähes tuhat vuotta. Nimitystä käytetään myös suuremmasta alueesta, City of Westminsteristä.
Westminsterin historiallinen keskus on entinen Thorneyn saari Thamesjoella, jonne Westminster Abbey rakennettiin. Kirkosta tuli perinteinen paikka Englannin hallitsijoiden kruunajaisille. Läheisestä Westminsterin palatsista kehittyi kuninkaallinen asunto vuoden 1066 normannivalloituksen jälkeen. Myöhemmin siellä sijaitsivat parlamentti ja oikeusistuimet. Vaikka hallitsijoilla oli vahva vaikutus Lontoossa, jossa sijaitsi Tower, kuninkaat eivät silti asuneet siellä epävakaiden ja ailahtelevaisten olosuhteiden vuoksi. Lontooseen kehittyi kaksi erillistä keskustaa, taloudellinen keskusta Lontoon Cityyn ja poliittinen sekä kulttuurinen keskus Westminsteriin, missä kuninkaallinen hovi sijaitsi. Erottelu on nähtävissä vielä tänäänkin.
Myöhemmin hallitsijat muuttivat muihin palatseihin kaupungissa ja oikeusistuimet siirtyivät erillisiin oikeustaloihin Lontoon kaupungin rajalle. Alue on yhä hallinnon keskus, ja parlamentti sijaitsee nykyisin Westminsterin palatsissa ja suurin osa ministeriöistä keskittyy Westminsteriin, Whitehalliin.
Westminster-nimitystä käytetään usein merkitsemään parlamenttia tai yleisesti Britannian poliittista hallintoa (Westminsterin malli). Westminsterin järjestelmä syntyi Englannissa vuoden 1688 vallankumouksen jälkeen. Kuninkaan kabinetista tuli hallitus (kabinetti), joka alkoi tehdä päätöksiä ilman kuninkaan läsnäoloa. Järjestelmän olennainen osa on parlamentarismi, jossa hallituksen pitää nauttia parlamentin alahuoneen luottamusta.[1]
Yleistä

Lähellä Westminsterin palatsia ja Westminster Abbeyä sijaitsee Westminsterin koulu, joka on yksi Englannin suurimpia public schooleja. Kolme neljästä Westminsterin yliopiston kampuksesta sijaitsee Westminsterin kaupunginosassa.
Alueella asuu runsaasti ihmisiä, joista melko suuri osa on, kenties yllättäen, perinteistä lontoolaista työläisväkeä.
Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Lontoon kaupunginosat
Luokka:City of Westminster
Luokka:Englannin kaupungit
Sakke Aalto

Question: Mistä nimi Keko Salata tulee?


Sakari ”Sakke” Aalto[1] on helsinkiläinen musiikkituottaja, säveltäjä ja sanoittaja. Hän on tuottanut kappaleita lukuisille suomalaisille artisteille. Hänen tuotantoaan ovat muun muassa Cheekin "Sokka irti", Fintelligensin "Mikä boogie" sekä JVG:n "Häissä" ja "Kran Turismo". Aalto on tuottanut myös yhdysvaltalaisen rap-artisti Snoop Doggin More Malice -albumin kappaleen ”You’re Gonna Luv Me”.[2]
Sakke toimii myös laulajana taiteilijanimellä Keko Salata[3], joka on anagrammi nimestä Sakke Aalto[4]. Keko Salata on oman soolotuotantonsa lisäksi vieraillut muutaman artistin (kuten Auroran) kappaleilla.[5] Keko Salatan debyyttialbumi Neuroottinen, dramaattinen, charmikas julkaistiin SAHH-levymerkillä. [6]
Diskografia
Keko Salata

Tuotanto
Luettelo Sakke Aallon tuottamista kappaleista
Lähteet


Luokka:Suomalaiset hip hop -tuottajat
Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat
Luokka:Suomalaiset säveltäjät
Luokka:Suomalaiset sanoittajat
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Ro-ro-alus

Question: Mitä tarkoittaa ro-ro-rahtialus?


Ro-ro-alus tarkoittaa laivaa, johon kuormaus tapahtuu aluksen sivusta, perästä tai keulasta rullaten, eikä sen lastaamisessa tarvita nosturia. Lyhennys ro-ro tulee englannin kielen sanoista roll on roll off.[1] Nosturilla lastattava alus on vastaavasti lo-lo – eli lift on lift off.[2]
Ro-ro-aluksen turvallisuudesta on esitetty kritiikkiä sillä perusteella, että se voi olla herkempi saamaan vuotoja, jos aluksessa on keulaportti, esimerkkinä M/S Estonian keulavisiiri. Vain pieni osa maailman ro-ro-aluksista on niin sanottuja läpiajettavia (keula- ja peräportti), ja suurin osa onkin varustettu vain peräportilla. Läpiajettavuus on yleinen ominaisuus matkustaja-autolautoissa, mutta suurimmassa osassa lastilautoista on vain peräportti. Alustyyppi on nopea purkaa ja lastata, joten se soveltuu hyvin lyhyehköille matkoille sisämerien liikenteeseen. Koska ro-ro-alusten rahtitilassa on pakostakin paljon käyttämätöntä tilaa, se soveltuu huonosti valtamerirahtialukseksi, suuria autonkuljetuslaivoja lukuun ottamatta.[2]
Storo-alus
Storo-aluksen nimi tulee englannin kielen sanoista stowable ro-ro. Storo-lasti lastataan kuten ro-ro-lasti, mutta lasti siirretään aluksessa kuljetuskalustosta kannelle ja kiinnitetään kuten irtolasti. Storo-alusten lastaaminen kestää kauemmin kuin ro-ro-aluksen. Aluksen kapasiteetti on storo-aluksissa tehokkaammassa käytössä kuin ro-ro-aluksissa.[2]
Lähteet


Luokka:Laivatyypit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Gwyneth Paltrow

Question: Milloin Gwyneth Paltrow on syntynyt?



Gwyneth Kate Paltrow (s. 27. syyskuuta 1972 Los Angeles) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Hänet palkittiin roolistaan elokuvassa Rakastunut Shakespeare parhaan naispääosan Oscarilla, Golden Globella ja SAG-palkinnolla.
Vuodesta 2008 Paltrow on näytellyt Rautamiehen rakastettua Pepper Pottsia Marvelin elokuvissa Iron Man (2008), Iron Man 2 (2010), The Avengers (2012), Iron Man 3 (2013), Spider-Man: Homecoming (2017), Avengers: Infinity War (2018) ja Avengers: Endgame (2019).
Yksityiselämä
Paltrow on näyttelijä Blythe Dannerin ja tuottaja Bruce Paltrow’n tytär. Hänen veljensä Jake Paltrow on ohjaaja ja käsikirjoittaja. Näyttelijä Katherine Moennig on heidän serkkunsa.
Vuosina 2003–2014 Paltrow oli naimisissa Coldplayn laulajan Chris Martinin kanssa.[1][2][3] Ex-pariskunnalla on kaksi lasta: tytär Apple Blythe Alison Martin (s. 14. toukokuuta 2004 Lontoossa)[4] ja poika Moses Bruce Anthony Martin (s. 8. huhtikuuta 2006 New Yorkissa)[5].
Gwyneth Paltrow on ollut kihloissa näyttelijä Brad Pittin kanssa (1996–1997) ja seurustellut näyttelijä Ben Affleckin[6] kanssa. Paltrow kihlautui tammikuussa 2018 Glee-tv-sarjan tekijän Brad Falchukin kanssa[7] ja heidät vihittiin syyskuussa 2018.[8]
Paltrow asuu nykyään Britanniassa.[9]
Filmografia


Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Luokka:Parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajat
Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat
Luokka:SAG-palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1972 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Pathet Lao

Question: Kuka Pathet Lao oli?

Pathet Lao (laoksi ປະເທດລາວ, 'laojen maa') oli kansallismielinen kommunistinen aseellinen vastarintaliike Laosissa vuosina 1950-1975. Pathet Lao taisteli Vietnamista käsin ranskalaista siirtomaahallintoa vastaan [1]. Pathet Laon poliittinen siipi oli 1956 perustettu Neo Lao Hak Xat (Lao Patriotic Front, Laosin isänmaallinen rintama, LPF) [2]. Pathet Lao syrjäytti Pohjois-Vietnamin tukemana Laosin monarkian 1975 ja perusti maahan sosialistisen hallinnon [3]. Pathet Lao -liike sai sissisotavuosinaan koulutusta Pohjois-Vietnamin Việt Minhiltä ja aseellista tukea Vietkongilta ja Neuvostoliitolta [4]. Vallankumouksen jälkeen liike sulautui Laosin kommunistiseen puolueeseen (Parti révolutionnaire populaire lao, laoksi ພັກປະຊາຊົນປະຕິວັດລາວ, phak pasason pativat lao). Liikkeen johtohahmoja olivat prinssi Souphanouvong, Nouhak Phoumsavanh, Kaysone Phomvihane ja Khamtai Siphandon.
Katso myös
Indokiinan sota
Lähteet

Luokka:Vastarintaliikkeet
Luokka:Laosin politiikka
Luokka:Kommunistiset järjestöt

Luokka:Sissiliikkeet
Aurinkokello

Question: Kuka keksi aurinkokellon?


Aurinkokellon toimintaperiaate


Aurinkokello on ajanmittausväline, joka perustuu auringonvaloon ja Auringon sijaintiin taivaalla. Useimmissa aurinkokelloissa osoitin luo varjon alustaan, josta kellonaika voidaan lukea.
Rakenne ja toimintaperiaate
Aurinkokello tehdään yleensä vaakasuoralle pohjalle, mutta se voidaan sijoittaa myös pystysuoraan kirkon tai muun rakennuksen seinälle. Yleisimmin aurinkokello osoittaa ajan varjosta, jonka osoitin luo alustaan. Joissain aurinkokelloissa ajan osoittaa valoviiva. Myös peilejä tai linssejä voidaan käyttää. Onton pallon muotoisessa aurinkokellossa varjo lankeaa lävistäjätangosta ekvaattorivyön sisäpuolelle. Jotkin aurinkokellot ovat sylinterien tai kartioiden muotoisia.[1]
Aurinkokellon osoitin eli gnomon sijoitetaan leveysasteesta riippuen eri tavoin, jotta vuoden mittaan saadaan yhdenmukainen sarja varjoja. Gnomonin ja vaakatason kulmaksi asetetaan sama kuin leveysaste, jolloin gnomon on yhdensuuntaisesti Maan akselin kanssa. Pohjois- ja etelänavalla gnomon on siis pystysuorassa mutta päiväntasaajalla vaakasuorassa.[1]
Kun osoittimen luoma varjo on lyhimmillään, on keskipäivä. Tämän tiedon perusteella päivä voidaan jakaa lyhyempiin jaksoihin, kuten tunteihin.[1] Kellon alusta jaetaan yleensä 12 osaan, ja kun kepin varjo liikkuu päivän edetessä kepin ympäri, varjo osuu järjestyksessä jokaisen merkityn kellonajan kohdalle. Näin voidaan seurata ajan kulkua. Kesällä päivän pidetessä myös kellon vuorokautinen käyttöaika pitenee ja talvella päivän lyhetessä päinvastoin.
Varhaisin tunnettu aurinkokello rakennettiin Egyptissä noin vuonna 1500 eaa.[1] Aurinkokello toimii vain kun Aurinko paistaa, mutta ei pilvisellä säällä. Siksi aurinkokelloa käytettiinkin yleisimmin eteläisissä maissa, joissa päivän pituus ei vaihtele niin paljoa kuin pohjoisessa ja joissa usein on aurinkoisempaa kuin pohjoisilla leveysasteilla.
Aurinkokelloa voi käyttää myös yöllä, jos Kuu on näkyvissä. Avuksi tarvitaan taskulamppu ja jokin pallo, joka asetetaan kepin kärkeen. Asetutaan paikkaan, jossa sekä pallo että Kuu näkyvät yhtaikaa ja vierekkäin. Haetaan taskulampulle paikka, josta  sen valaisema pallo ja Kuu ovat samassa vaiheessa. Taskulampun muodostama kepin varjo osoittaa nyt ajan.
Katso myös
Whitehurstin tarkkuusaurinkokello
Aurinkovuorokausi
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Aulis Koivusalo| title = Teemme aurinkokellon| publisher = Tähtitieteellinen yhdistys Ursa| year = 1982| id = ISBN 951-9269-18-5}}
Viitteet

Aiheesta muualla

Luokka:Historialliset esineet
Luokka:Kellot
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Esso

Question: Milloin Esso perustettiin?


Esso on yhdysvaltalaisen ExxonMobil-öljy-yhtiön Yhdysvaltojen ulkopuolella käyttämä toiminimi. Aiemmin nimeä käytettiin polttonesteiden myynnissä myös Suomessa. Nimi Esso juontaa juurensa alkuperäisestä yhdysvaltalaisesta Standard Oil -yhtiöstä (SO = Esso).[1] Suomen maanlaajuisella asemaverkostolla oli noin 15 prosentin markkinaosuus liikennepolttonesteissä. Lisäksi yhtiön toimialoihin kuuluivat muun muassa lämmitysöljy-, nestekaasu-, voiteluaine- ja ilmailupolttoainemyynti. Suomessa toimii edelleen Naantalin voiteluainetehdas, joka valmistaa Esso-tuotteita ja vie niitä myös ulkomaille.
Suomen Esso
Suomen Esso perustettiin vuonna 1920 nimellä Nobel-Standard Osakeyhtiö Suomessa - Aktiebolaget Nobel-Standard i Finland. Sen perustajina olivat vuonna 1911 toimintansa aloittanut Nobelin Öljyntuonti Oy ja Suomen Petroleumi & Bensiinikomppania Standard, joka oli yhdysvaltalaisen Standard Oilin tytäryhtiö. Ensimmäisen huoltoasemansa se avasi Helsingissä Hietalahden torilla vuonna 1921, ja 1930-luvun loppuun mennessä niitä oli 39. 
Huoltoasemien ylläpidosta vastasi tytäryhtiö Bensiini Oy. Nobel-Standardin bensiinin myynti ylitti petrolin myynnin ensimmäisen kerran vuonna 1928. Vähittäismyynnin lisäksi Nobel-Standard harjoitti maahantuontia, ja sillä oli 16 merivarastoa eri puolilla rannikkoa, lisäksi sisämaassa oli lähes 30 varastoa. Yhtiöllä oli myös omia tankkilaivoja. Vuonna 1938 yrityksen nimi muutettiin muotoon Oy Nobel-Standard Ab.[2][3]
Vuonna 1952 Nobel-Standard vaihtoi nimensä Suomen Essoksi.[2] Vuonna 1954 yhdysvaltalainen emoyhtiö Standard Oil Company osti Nobelin suvun osakkeet, ja Suomen Essosta tuli täysin amerikkalaisomisteinen yhtiö. Tunnetuksi tulleen "Tiikeriä tankkiin" -mainoslauseen tueksi Suomen Esso lahjoitti vuonna 1964 kaksi oikeaa tiikeriä juuri perustetulle Tampereen eläintarhalle, joka toimi nykyisen Tampere-talon paikalla entisellä teurastamolla vuoteen 1972 saakka.[3]
Esso perusti 1960-luvulla motelliketjun Ruotsiin. Tämä eurooppalaiseksi ajateltu ketju ei kuitenkaan ehtinyt Suomeen Esson luovuttua majoitusbisneksestä. Esso-motelleista sai kuitenkin alkunsa Scandic-hotelliketju. Vuonna 1968 Suomen Esso meni mukaan Keski-Suomen maakuntaliiton käynnistämään Rantaloma Oy:hyn, joka puolestaan perusti Rantasipi-hotelliketjun. 1970-luvun puoliväliin mennessä puolet Esso-asemista oli siirtynyt itsepalveluun.[3]
Joulukuussa 2006 Suomen Esson osakekanta siirtyi SOK:n omistukseen, minkä jälkeen SOK myi osan Esson toiminnoista edelleen St1:lle. Lopputuloksena noin 140 Esso-asemasta tuli St1-asemia ja 44 Esso-asemaa muutettiin S-ryhmän ABC-ketjun asemiksi.[4] Osa yrittäjävetoisista asemista on siirtynyt myös muihin ketjuihin. Suomen viimeinen Esso, Laukaan Esso, siirtyi St1:n huoltoasemaksi heinäkuun alussa 2010.[5]
Esso käytti markkinoinnissaan 1990- ja 2000-luvuilla muun muassa sloganeita ”Esso, se ainoa oikea” ja ”Tiikeriä tankkiin!”
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Huoltoasemat
Luokka:Suomessa toimineet huoltoasemaketjut
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Neptunuksen kuut

Question: Montako kuuta Neptunuksella on?


Neptunuksella tiedetään olevan neljätoista kuuta. Suurin niistä on Triton, jonka William Lassell löysi vuonna 1846 vain 17 päivää Neptunuksen löytämisen jälkeen. Seuraava kuu, Nereid, löydettiin vasta yli sata vuotta Tritonin jälkeen.
Triton kiertää Neptunusta taannehtivalla radalla. Uloimpana kiertävillä kuilla Psamathella ja Nesolla on Aurinkokunnan kuista suurimmat kiertosäteet ja -ajat.
Taulukko

































NimiNumeroKuvaKeskihalkaisija (km)Massa (kg)Kiertoradan keskisäde (km)Kiertoaika (d)LöytöaikaNaiadIII58 (96 × 60 × 52)~ 19 × 101648 2270,2941989ThalassaIV80 (108 × 100 × 52)~ 37 × 101650 0750,3111989DespinaV148 (180 × 148 × 128)~ 210 × 101652 5260,3351989GalateaVI158 (204 × 184 × 144)~ 370 × 101661 5930,4291989LarissaVII193 (216 × 204 × 168)~ 490 × 101673 5480,5551989ProteusVIII418 (436 × 416 × 402)~ 5 000 × 1016117 6471,1221989TritonI2700 (2 709 × 2 706 × 2 705)2 140 × 1019354 800-5,877*1846NereidII340~ 3 100 × 10165 513 400360,141949HalimedeIX~ 60~ 9 × 101615 728 000-1879,71*2002SaoXI~ 38~ 9 × 101622 422 0002914,072002LaomedeiaXII~ 38~ 9 × 101623 571 0003167,852002PsamatheX~ 28~ 1,5 × 101646 695 000-9115,91*2003NesoXIII~ 60~ 9 × 101648 387 000-9373,99*2002S/2004 N 1XIV~ 19?104,2000.93622013* Kiertää retrogradista rataa (vastakkaiseen suuntaan kuin Aurinkokunnan kappaleet yleensä)

Lähteet
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
Siirtymätila

Question: Mitä tarkoittaa transitiotila?


Siirtymätila eli transitiotila on kemiallisen reaktion reaktiokoordinaatin kohta, jossa atomiryhmällä on suurin Gibbsin energian arvo. Sitä voidaan pitää reagoivien yhdisteiden ja tuotteiden välimuotona. Reaktio voi edetä siirtymätilasta kohti tuotteita tai hajota lähtöaineiksi. Toisinaan siirtymätilaa kutsutaan nimellä aktivoitu kompleksi, joka kuitenkin on IUPACin määritelmän mukaan eri asia. Siirtymätila merkitään kemiallisessa kirjallisuudessa tyypillisesti sijoittamalla se hakasulkeisiin ja merkitsemällä kaksoisristillä ‡.[1][2][3]
Siirtymätilan havaitseminen
Siirtymätila on epävakaa ja hyvin lyhytikäinen. Se kestää yleensä noin 10-14 sekuntia. Siirtymätila ei ole varsinainen molekyyli, koska atomista voi lähteä enemmän sidoksia kuin valenssisäännöt sallisivat ja sidokset eivät välttämättä ole täysin muodostuneita. Siirtymätilaa ei siis voida eristää kuten välituotetta.[2][3] Esimerkkinä alla on bromietaanin ja hydroksidi-ionin välisen S2N-reaktion siirtymätila

Siirtymätiloja voidaan kuitenkin havaita ja tutkia suoraan käyttämällä hyväksi pulssitettua laserspektroskopiaa.[4]
Lähteet


Luokka:Kemialliset reaktiot
Luokka:Fysikaalinen kemia
Luettelo alkuaineista

Question: Mikä on raudan järjestelmäluku?

Tämä on luettelo tunnetuista alkuaineista.



Katso myös
Alkuaineiden jaksollinen järjestelmä
Huomautukset

Lähteet


*
Alkuaineista kemiallisen merkin mukaan
Alkuaineista kemiallisen merkin mukaan
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Teoderik I (Austrasia)

Question: Kuka hallitsi Klodvigin jälkeen?


Teoderik I (n. 485–533 tai 534) oli frankkien kuningas. Hän hallitsi Reimsiä ja Austrasiaa vuosina 511–534 sekä Thüringeniä vuosina 531–533.[1] Teoderik oli yksi Klodvigin neljästä pojasta, joiden kesken frankkien valtakunta jaettiin Klodvigin kuoleman jälkeen. Muut olivat Klotar I, Kildebert I ja Klodomir.
Klodvigin kuoltua vuonna 511 valtakunta jaettiin neljään osaan hänen poikiensa kesken. Teoderik sai Metzin eli Kölnin vanhan kuningaskunnan, johon kuului Reims, ripuaaristen frankkien alue sekä Moselin laakso, Champagne ja Auvergne. Teoderik hallitsi myös Reinin itärantaa ja alemanneja. Vuonna 524 hän teki veljensä Klodomirin kanssa sotaretken burgundeja vastaan. Klodomir kuoli retken aikana. Vuonna 531 Teoderik liitti myös Thüringenin valtakuntaansa.
Katso myös
Luettelo frankkien kuninkaista
Lähteet


Luokka:Frankkien kuninkaat
Luokka:480-luvulla syntyneet
Luokka:530-luvulla kuolleet
Eliö

Question: Onko levä elävä olio?

Eliö eli organismi on erotettavissa oleva olio, jossa täyttyvät elämän tunnusmerkit: itsenäisyys, vastaaminen ärsykkeisiin, moduulirakenne, kasvu, mukautuvuus, aineenvaihdunta, ja kyky lisääntyä.[1] Eliö koostuu tyypillisesti yhdestä tai useammasta solusta, joissa on sama perintöaines, dna. Kaikki tunnetut eliöt rakentuvat orgaanisista yhdisteistä.  
Eliöiden varhainen kehityshistoria on hämärän peitossa, mutta evoluutiobiologisissa teorioissa otaksutaan, että ne olisivat syntyneet Maan alkumerissä tai vulkaanisissa lähteissä yli kolme miljardia vuotta sitten. Aikojen kuluessa eliökunta olisi monipuolistunut ja kehittynyt evoluution myötä.
Eliökunta (Biota) on yhteisnimitys kaikille eliölajeille ja -luokille. Se jakaantuu kolmeen domeeniin, joista aitotumaisten domeeni jakaantuu edelleen kuntiin. Kuntia on vallalla olevan käsityksen mukaan 4-6. Domeeni on taksonomian korkein ryhmä.
Virukset eivät ole yksiselitteisesti eliöitä, sillä isäntäsolujensa ulkopuolella ne ovat elottomia partikkeleja.
Eliöiden perinteinen taksonomia
Arkeonit (Archaea)
Bakteerit (Bacteria)
Aitotumaiset (Eucarya)
Protoktistit eli Alkueliöt (Protista)
Sienet (Fungi)
Kasvikunta (Plantae)
Eläinkunta (Animalia)
Viruksia ei yleensä pidetä elävinä.
Eliöiden fylogeneettinen taksonomia

Bakteerit (Bacteria)
Arkeonit (Archaea)
Crenarchaeota
Euryarchaeota
Korarchaeota
Nanoarchaeota
Aitotumaiset (Eucarya)
Archaeplastida (ns. Plantae sensu lato)
Kasvit ja viherlevät (Viridiplantae tai Chlorobionta)
Punalevät (Rhodophyta)
Ophistokonta
Eläimet (Metazoa tai Animalia)
Aitosienet (Fungi tai Eumycota)
Amebat (Amoebozoa)
Kromalveolaatit (Chromalveolata)
Ruskeat levät (Heterokontophyta tai Stramenophila)
Alveolaatit (Alveolata)
Juurijalkaiset (Rhizaria)
Ekskavaatit (Excavata)
Harvasiimaeliöt ja silmälevät (Euglenozoa)
Ameboflagellaatit (Percolozoa)
Katso myös
Elämä
Laji
Geenimuunneltu organismi
Tieteellinen luokittelu eli taksonomia
Lähteet
Taksonomian lähde: Adl, Sina M., Simpson Alastair G. B., Farmer Mark A., et al (2005). "The new higher level classification of eukaryotes with emphasis on the taxonomy of protists". J. Eukaryot. Microbiol. 52 (5): 399–451. . .
Viitteet

Aiheesta muualla



Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Troposfääri

Question: Mikä on troposfääri?


Troposfääri eli alailmakehä on ilmakehän alin kerros. 
Troposfäärin  paksuus riippuu ilmamassasta ja vuodenajasta: napa-alueilla se on keskimäärin 6–8 kilometriä, päiväntasaajalla noin 16–20 kilometriä. 
Ominaisuudet
Troposfäärissä on 90 prosenttia ilmakehän koko massasta ja likimain kaikki vesihöyry. Sääilmiöt tapahtuvat pääosin troposfäärissä; vain paksuimmat pilvet ja voimakkaimmat pystyliikkeet saattavat puhkoa sen ylärajaa.  
Lämpötila troposfäärissä laskee keskimäärin 6,5°C kilometriä kohti. Tämä on keskiarvo: inversioiden kohdalla lämpötila nousee ylöspäin, ja myös tasalämpöisiä kerroksia esiintyy. Troposfäärin ylärajalla on kylmintä: napa-alueilla noin −45 astetta, päiväntasaajalla jopa −75 °C.
Troposfäärin keskimääräinen rakenne
Ilman paine, lämpötila ja tiheys pienenevät troposfäärissä ylöspäin mentäessä keskimäärin seuraavan taulukon mukaisesti.[1]


Tropopaussi
Troposfäärin  ylärajan muodostavaa inversiota kutsutaan tropopaussiksi. Tropopaussin ympärillä lämpötila alkaa nousta ilmakehässä olevan otsonin takia[2], ja ilma muuttuu lähes täysin kuivaksi.
Tropopaussi estää suurinta osaa vesihöyryä nousemasta ylempään ilmakehään, ja hajoamasta siellä Auringon säteilyn vaikutuksesta vedyksi ja hapeksi.
Lähteet


Luokka:Ilmakehä
Muuttuva tähti

Question: Mitä muuttuva tähti tarkoittaa?

Muuttuvat tähdet eli muuttujat ovat tähtiä, joiden kirkkaus muuttuu joko säännöllisesti tai epäsäännöllisesti. Muuttuvia tähtiä on kymmeniä tuhansia, joista suurin osa on sykkiviä muuttujia.[1] Jättiläistähtien sisärakenne on herkkä häiriöille, ja siksi niiden joukossa on paljon muuttuvia tähtiä.[2] Muutokset tähdissä voivat olla esimerkiksi epäsäännöllisiä, puolisäännöllisiä tai pitkäjaksoisia.
Jaottelu
Muuttuvat tähdet ryhmitellään sen mukaan, mikä kirkkauden muuttumisen aiheuttaa:
Sykkivät muuttujat
Purkautuvat muuttujat
Pimennysmuuttujat
Pyörivät muuttujat
Nimeäminen
Aluksi muuttujia nimettiin Argelanderin ehdotuksen mukaan ensin yksi- ja sitten kaksikirjaimisilla tunnuksilla (esim. T Tauri ja RR Lyrae).[1] Nykyisin nimet annetaan uusille muuttujille eri tavalla. Niille lisätään nimeen kirjain V ja numero, joka kertoo monesko kyseisen tähdistön muuttuja on kyseessä (esim. V1057 Cygni).[1]
Katso myös
Luettelo muuttuvista tähdistä
Lähteet
Heikki Oja: Maailmankaikkeus 2003 – tähtitieteen vuosikirja. Ursa 2002.
Viitteet

Aiheesta muualla


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ruotsalaisuuden päivä

Question: Mitä Hakkapeliittain päivä tarkoittaa?

Ruotsalaisuuden päivä () on Suomessa 6. marraskuuta vietettävä yleinen liputuspäivä. Päivä juhlistaa suomenruotsalaisten oikeutta käyttää ruotsin kieltä Suomessa, mutta tarkoituksena on Folktingetin mukaan myös kunnioittaa Suomen kieliryhmien yhteistä kaksikielistä isänmaata.[1]
Päivää vietetään radiossa lähetettävällä pääjuhlalla, ja siihen liittyviä tilaisuuksia vietetään myös muun muassa ruotsinkielisissä kouluissa, joissa juhlintaan kuuluu oleellisena osana äidinkielen laulu ”Modersmålets sång”. Päivää vietetään Ruotsin kuninkaan Kustaa II Aadolfin juliaanisen kalenterin mukaisena kuolinpäivänä, joka on ollut merkittynä almanakkaan Kustaa Aadolfin nimipäiväksi jo 1600-luvulta lähtien. Kustaa II Aadolf kaatui Lützenin taistelussa vuonna 1632, gregoriaanisen kalenterin mukaan 16. marraskuuta.[2]
Taustaa
Juhlapäivä sai alkunsa, kun vasta perustettu Ruotsalainen kansanpuolue ryhtyi vuonna 1908 viettämään erityistä ruotsalaisuuden päivää, jonka tarkoituksena oli vahvistaa ruotsinkielisen kansanosan yhteenkuuluvuuden tunnetta. Päiväksi valittiin kuningas Kustaa II Aadolfin kuolinpäivä, sillä hän oli kaatunut kolmikymmenvuotisessa sodassa, jonka yhteydessä luotiin pohja Ruotsin suurvalta-asemalle. Alkuvuosina juhla keskittyikin voimakkaasti kuninkaan henkilön ympärille.[2] Ruotsissa samaa päivää on vietetty 1800-luvulta saakka nimenomaan kaatuneen kuninkaan muistoksi ja juhlan nimi on Kustaa Aadolfin päivä (Gustav Adolfsdagen).[3][4]
Kieliriitojen värittämällä 1930-luvulla ruotsalaisuuden päivän juhlintaa varjostivat äärimmillään jopa rajuiksi katutappeluiksi kärjistyneet Suomen kieliryhmien väliset kiistat. ”Suomalaisuusintoilijoiden” piirissä päivää pidettiin ”aggressiivisen imperialismin juhlapäivänä”.[5] Toisen maailmansodan aikana pyrittiin korostamaan kansan yhteenkuuluvuutta kielirajoista huolimatta ja myös juhlien järjestäjä vaihtui puoluepolitiikan ulkopuoliseksi Folktingetiksi.[2]
Yliopiston almanakkaan 6. marraskuuta on merkitty liputuspäiväksi vuodesta 1979 lähtien.[4] Nimike svenska dagen (ruotsalaisuuden päivä) on ollut almanakassa vuodesta 1980.[6]
Lähteet

Aiheesta muualla





Luokka:Marraskuun juhlapäivät
Luokka:Suomen liputuspäivät
Luokka:Suomenruotsalaisuus