khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Gorgias

Question: Kuka kirjoitti Helenan ylistys -teoksen?


Gorgias (, n. 483–375 eaa.) oli kreikkalainen sofisti, reetori ja esisokraatikkoihin lukeutunut filosofi.
Elämä
Gorgias oli kotoisin Leontinoista, Sisiliasta. Vuonna 427 eaa. hän toimi Ateenaan suuntautuneen lähetystön johdossa. Tarkoituksena oli pyytää Ateenan suojelua Leontinoille Syrakusan vihamielisiä toimia vastaan. Lopulta hän asettui itsekin Ateenaan, ja rahoitti itsensä harjoittamalla ja opettamalla retoriikkaa. Hän kuoli Larissassa, Thessaliassa.
Gorgias tunnetaan ennen muuta siitä, että hän istutti retoriikan pysyvästi Kreikkaan ja sai aikaan sen, että Attikan murre levisi kirjallisen proosan kieleksi. 
Gorgias on keskeisenä henkilönä Platonin samannimisessä dialogissa Gorgias josta  voidaan päätellä että Sokrates ja Gorgias arvostivat toistensa älyä, vaikka heillä olikin ystävällishenkisen kriittinen suhtautuminen toistensa elämänasenteeseen ja tietokäsitykseen.
Teokset
Gorgias kirjoitti kadonneen teoksen nimeltään Luonnosta tai Olemattomasta.[1] Teos on kadonnut, mutta sen sisältö voidaan koota Sekstos Empeirikoksen kirjoituksista sekä Aristoteleen nimiin laitetusta (mahdollisesti Theofrastoksen) tutkielmasta Melissoksesta, Ksenofaneesta, Gorgiaasta (De Melisso, Xenophane, Gorgia). Tässä teoksessa hän esitti seuraavaa:
Mitään ei ole
Jos jotain on, siitä ei voida tietää mitään
Jos jotain voidaan tietää siitä, tätä tietoa ei voida kommunikoida muille
Näillä väitteillä hänen katsotaan yleisesti kehittäneen filosofisen solipsismin ja nihilismin.
Kadonneisiin teoksiin kuuluvat lisäksi Ylistys elisläisille sekä Olympiassa ja Delfoissa pidetyt puheet. Gorgiaan teoksista ovat säilyneet Helenan ylistys (Helenēs enkōmion), Palamedeen puolustus (Hyper Palamedous apologia) sekä ateenalainen hautajaispuhe (Epitafios).[1]
Lähteet

Kirjallisuutta
Suomennetut teokset
Gorgias: Helenan ylistys. Teoksessa Citation error, replace with{{cite book| title = Kaljuuden ylistys ja muita ylistyksiä| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 2005| version = Suomennos ja selitykset Vesa Vahtikari, Pekka Tuomisto, Laura Lahdensuu ja Arto Kivimäki| id = ISBN 951-31-3452-0}}
Aiheesta muualla


Luokka:Sofistit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Meissnerin ilmiö

Question: Mikä on Meissnerin ilmiö?


Meissnerin ilmiö eli täsmällisemmin Meissnerin-Ochsenfeldin ilmiö on suprajohteilla havaittu ilmiö, joka syntyy, kun suprajohde asetetaan ulkoiseen magneettikenttään. Suprajohteet sulkevat magneettikentän ulkopuolelleen.[1] Suprajohteet ovat täydellisiä diamagneetteja eli superdiamagneetteja. Ilmiön seurauksena suprajohteen yläpuolelle asetettu magneetti levitoi suprajohteen yläpuolella, koska suprajohde luo vastakkaissuuntaisen magneettikentän, joka kumoaa magneettiin vaikuttavan gravitaatiovoiman. Ilmiön havaitsivat ensimmäisenä Walther Meissner ja Robert Ochsenfeld.
Meissnerin ilmiö havaitaan vain, jos magneettikenttä on pienempi kuin kriittinen magneettikenttä ja lämpötila on riittävän alhainen.
Lähteet

Viitteet


Luokka:Suprajohtavuus
Assur (jumala)

Question: Kuka jumala Assur on?

Assur oli alun perin Assurin kaupungin suojelusjumala, joka kohotettiin sittemmin Assyrian kansallisjumalaksi. Assur syrjäytti 1200-luvulla eaa. suosiossa Enlilin, ja Assur sai lisänimet "Suuri vuori" ja "Jumalten isä". Myöhemmin jumala rinnastettiin Anshariin. Assurin tehtäviä olivat oikeuden jako ja sotatoimet. Assyrialaisessa taiteessa hänet kuvataan usein jännittämässä jousta taustallaan siivekäs auringonkehrä.[1]
Lähteet
Manfred Lurker: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9
Viitteet

Luokka:Assyrialaiset jumaluudet
Hollikyyti

Question: Mitä hollikyyti tarkoittaa?


Hollikyyti tarkoittaa historiallista henkilöiden, alkuaan etenkin virkamiesten, kuljetuspalvelua, kyytilaitosta. Nimitys tulee ruotsin sanoista hålla, pitää (tässä: pitää tarjolla) ja skjuts, kyyti.
Hollikyytijärjestelmässä merkittävien teiden varsilla oli määrävälein kestikievareita eli majataloja, jotka pitivät matkustajia varten hevosia, kuskeja ja majoitustiloja. Kyytivuoro kiersi kylän talosta toiseen, joskin siitä oli mahdollista vapautua maksamalla toinen tilalleen. Kyytien järjestely kuului nimismiehelle, vauraalle talonpojalle, joka myös isännöi kestikievaria.[1] Holli oli paikallinen kyyditsemään velvoitettu henkilö.
Hollikyyti merkitsi huomattavaa rasitusta talonpojille. Kyseessä oli talonpojan kannalta kyyditsemisvelvollisuus, matkustavan virkamiehen näkökulmasta vapaakyyti, josta kyyditsijä ei saanut korvausta. Pisin sallittu odotusaika oli kaksi tuntia jatkoyhteydelle.
Vieläkin tunnettu sanonta "kylmä kuin hollitalli" kuvaa sitä, ettei hollikyytien käyttöön tarkoitettuja tiloja, kuten talleja ja hollitupia, suinkaan rakennettu ja pidetty kunnossa mielihyvin.
Koska oli mahdollista, että useita ajureita oli samaan aikaan odottelemassa kyyditettäviä, he kokoontuivat hollituvassa. Tästä on muodostunut suomalainen kansansanonta: "Oli kuin hollituvassa" tarkoittaen lievää epäjärjestystä.
1600-luvulla kyytilaitosta alettiin järjestää lainsäädännön avulla: Kaarle IX määräsi vuonna 1604 virkamiehet korvaamaan käyttämänsä kyydin, mutta tämä määräys ei toiminut käytännössä. Vuonna 1642 vapaakyydit poistettiin, mutta talonpoikien maksettavaksi tuli kyytilaitoksen kustannuksia kattamaan vuodesta 1649 lähtien uusi vero, kyytiraha.[2][3][4]
1690-luvulla kyytilaitos saavutti varsinaisen hollikyydin muodon: kyyditysvelvollisesta talosta oli talon koon mukaan miehen tai useammankin sekä ajoneuvojen oltava kerrallaan 3–4 päivää "hollilla". Tämä merkitsi sekä miesten että hevosten poissaoloa talon töistä. "Hollilla olo" ei kuitenkaan ollut pelkästään kielteinen asia: toisilta hollimiehiltä ja matkustavaisilta kuultiin tietoja ja uutisia oman elinpiirin ulkopuolelta.[5][6]
1800-luvun lopulle saakka kyytilaitos säilytti vanhat muotonsa. Kestikievarien tasoa oli kohennettu ja yhtenäistetty niin, että säätyläistenkin sopi yhä enemmän turvautua niihin yksityismajoituksen sijasta. Vuodesta 1883 lähtien tuli mahdolliseksi kunnan päättää hollikyydistä luopumisesta. Kyydityspalvelut vuokrattiin huutokaupalla vähiten pyytävän hoidettavaksi viiden vuoden jaksoina.[7] Näin hollikyydin aikakausi vähitellen 1900-luvulle tultaessa päättyi.
Katso myös
Kyytilaitos Suomessa
Lähteet
Suomen historia, osa 2, Weilin + Göös 1985 ISBN 951-35-2491-4
Viitteet

Aiheesta muualla

Luokka:Liikenne
Luokka:Suomi Ruotsin suurvalta-ajalla
Relativismi

Question: Mikä on relativismi?

Relativismi (< , "suhteellinen") eli suhteellisuusajattelu[1] on nimitys useille käsityksille, joita yhdistää näkemys siitä, että jokin asia on suhteellinen johonkin toiseen seikkaan nähden tai tällaisesta riippuvainen. Esimerkiksi jotkut relativistit katsovat, että ihmiset voivat ymmärtää ja arvioida käyttäytymistä tai uskomuksia ainoastaan omassa historiallisessa tai kulttuurisessa kontekstissaan.
Usein relativismilla tarkoitetaan totuusrelativismia, jonka mukaan ei ole olemassa mitään universaaleja, absoluuttisia totuuksia, vaan totuus on aina suhteessa johonkin viitekehykseen, kuten kieleen tai kulttuuriin. Antiikin aikana tällainen relativismi yhdistettiin usein sofisteihin, muun muassa sofisti Protagoraan on katsottu opettaneen relativismia, jossa asioiden totuudenmukaisuus tai eettisyys riippuu tilanteesta, opettaessaan: "Kaikkien arjen asioiden tarpeen mitta on ihminen, sellaisina kuin asiat ollessaan ovat, ja kun niitä ei ole, myös silloin".[2]
Relativismin muotoja
Esteettinen relativismi
Kulttuurirelativismi
Moraalinen relativismi
Tietorelativismi ja totuusrelativismi
Katso myös
Objektivismi
Perspektivismi
Subjektivismi
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Boghossian, Paul| title = Fear of knowledge: Against relativism and constructivism| location = Oxford| publisher = Clarendon Press| year = 2006| id = ISBN 9780199287185| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}}
Aiheesta muualla
, 19. tammikuuta 2006 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

du Nouy, Pierre Lecomte: , osa teoksesta L'Homme et sa destinée (1947) Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.


Luokka:Filosofian termit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Pétra (Lesbos)

Question: Onko Lesbos saarella asutusta?


Pétra () on Kreikan kylä sekä samanniminen Lesboksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Πέτρας , Dimotikí Enótita Pétras) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lesboksen saarella, Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3358 ja varsinaisen Pétran kylän väkiluku 1108 (vuonna 2011).[1][2]
Pétran kylä sijaitsee Lesboksen pohjoisrannikolla noin neljä kilometriä Míthymnasta eli Mólyvoksesta etelään. Pétra oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lesboksen kunnaksi yhdessä Agía Paraskevín, Agiásoksen, Géran, Eresós-Ántissan, Evergétoulaksen, Kallonín, Loutrópoli Thermíin, Mantamádoksen, Míthymnan, Mytilínin, Plomárin ja Polichnítoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.[3]
Pétra on Míthymnan ohella Lesboksen suosituinta turistialuetta. Kylän nimi, ”Kallio”, viittaa kylän keskellä kohoavaan noin 30 metriä korkeaan kalliomuodostelmaan, jonka huipulle on rakennettu Panagía Glykofiloúsan (”Suloisen suudelman Neitsyt Marian”) kirkko.[4][5]

Kunnallisyksikön osat
Pétran kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:[1]

Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Lesbos
Luokka:Pohjois-Egean saarten entiset kunnat
Luokka:Pohjois-Egean saarten kylät
Matthew Vaughn

Question: Kuka Matthew Vaughn on?


Matthew Vaughn (s. 7. maaliskuuta 1971 Lontoo) on englantilainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja.
Vaughn on tuottanut muun muassa elokuvat Puuta, heinää ja muutama vesiperä (1998), Snatch – hävyttömät (2000), Harry Brown (2009) ja Fantastic Four (2015) ja ohjannut elokuvat Layer Cake – diilerin käsikirja (2004), Tähtisumua (2007), Kick-Ass (2010), X-Men: First Class (2011) ja Kingsman: Salainen palvelu (2015). Alun perin Vaughnin oli tarkoitus ohjata myös vuonna 2014 ilmestynyt X-Men: Days of Future Past, mutta hän vetäytyi hankkeesta lokakuussa 2012.[1]
Vaugh on tehnyt yhteistyötä etenkin elokuvaohjaaja Guy Ritchien ja käsikirjoittaja Jane Goldmanin kanssa. Lisäksi hän on työskennellyt erityisesti Jason Stathamin, Vinnie Jonesin, Jason Flemyngin, Sienna Millerin, Brad Pittin, Mark Strongin, Robbie Geen, Alan Fordin, Tamer Hassanin, Dexter Fletcherin ja Rade Šerbedžijan kanssa.
Yksityiselämä
Vaughn on ollut naimisissa saksalaismalli Claudia Schifferin kanssa vuodesta 2002. Heillä on kolme lasta: poika Caspar Matthew (2003) ja tyttäret Clementine de Vere Dummond (2004) ja Cosima Violet (2010).
Lähteet


Luokka:Brittiläiset elokuvaohjaajat
Luokka:Vuonna 1971 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo One Piecen mangaluvuista

Question: Milloin One Piece animea on aloitettu esittämään?

Alla on lista One Piece -mangasarjan ilmestyneistä kirjoista ja luvuista. Listassa on sekä Suomen, Japanin, että Yhdysvaltojen julkaisut. 
One Pieceä julkaistaan Japanissa Weekly Shonen Jump -lehdessä, jossa se ilmestyy viikoittain. Piirtäjä Eiichiro Odan tahti on noin 45-48 lukua vuodessa. Kolmen tai neljän kuukauden päästä Shonen Jumpissa ilmestymisestä 9-11 lukua painetaan kirjaksi ja yksi kirja sisältää noin 200 sivua. Suomessa kirjat julkaistiin alun perin kuukauden välein, mutta julkaisujen saavuttaessa japanilaista tahtia siirryttiin julkaisemaan kirjoja kahden kuukauden välein.
Kirjojen ja lukujen suomalaiset nimet sekä kirjojen kansikuvat ovat Sangatsu Mangan julkaisemista suomalaisista painoksista.
Vuonna 2009 aloitettiin sarjan alkupään kirjojen uudelleenjulkaiseminen.
Luettelo

Lähteet
 (in Japanese)
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.



Luokka:One Piece
Luokka:Luettelot sarjakuvista
Värivallankumous

Question: Mikä oli ns. samettivallankumous?

Värivallankumous tarkoittaa  
entisissä sosialistisissa maissa 2000-luvulla tapahtuneita vallankumouksia ja näitä muistuttavia vallankumouksia eri aikoina eri puolilla maailmaa. Näissä länsimielinen kumousliike on kaatanut tai yrittänyt kaataa autoritaarisena pidetyn hallinnon.
Nimitys
Nimitys "värivallankumous" tulee Ukrainan vuoden 2004 "oranssista vallankumouksesta".
Syyt
Vallankumousten syynä ovat olleet monesti talousongelmat ja erilaiset hallinnon väärinkäytökset mm. vaalivilppi.
Venäjän hallitus on nähnyt entisen Neuvostoliiton alueen värivallankumoukset lännen luomaksi uhkaksi itselleen[1].
Värivallankumouksia
Alla lueteltu onnistuneita ja epäonnistuneita värivallankumouksia.
Georgian Ruusuvallankumous, myös Georgian samettivallankumous 2003
Ukrainan oranssi vallankumous 2004-2005
Armenian ja Azerbaidžanin kumousliikkeet 2005
Kirgisian tulppaanivallankumous 2005
Uzbekistanin protestit 2005 kukistettiin väkivalloin
Mongolian protestit 2005 väkivaltaisia, poliis kukisti
Venäjän protestit 2011-2013 eivät onnistuneet
Ukrainan vallankumous 2014 ns Euromaidan-kumous
Valko-Venäjän "farkkuvallankumous" 2006, ei onnistunut
Moldovan "greippivallankumous", "rypälevallankumous" 2009[2]
Katso myös
Arabikevät
Itä-Euroopan vallankumoukset 1989
Lähteet

Luokka:Politiikka
Luokka:Vallankumoukset
Renminbi

Question: Mikä on Kiinan valuutan nimi vuonna 2019?


Renminbi (simplified Chinese:人民币; traditional Chinese:人民幣; pinyin:Rénmínbì, kirjaimellisesti kansan raha) on Kiinan kansantasavallan virallinen valuutta,[1] jota laskee liikkeeseen Kiinan keskuspankki. Renminbi ei kuitenkaan ole käytössä Kiinan erityishallintoalueilla Hongkongissa ja Macaossa, vaan niissä on omat rahayksiköt, Macaossa pataca sekä Hongkongissa Hongkongin dollari.
Valuutan rahayksikkö on juan.[1] Kotuksen mukaan pinyiniin perustava muoto yuan on kuitenkin myös oikein.[2] Renminbin virallinen ISO 4217 -lyhenne on CNY, vaikka siitä yleisesti käytetäänkin myös ISO-standardin vastaisesti lyhennysmuotoa "RMB".
Kansainvälinen valuuttarahasto IMF päätti ottaa perusyksikkö juanin osaksi kansainvälistä valuuttakoriaan muiden reservivaluuttojen joukkoon lokakuussa 2016.[3]
Vaihto
Renminbi on nykyisin vapaasti vaihdettavissa normaalissa rahaliikenteessä, mutta ei ole merkittävä valuuttakaupassa. Kiinan kansantasavallan tavoitteena on täysi vaihdettavuus valuutalleen, mutta vuoden 1998 Aasian talouskriisi ja niin sanottu kuuma raha väijyvät peikkoina vaihdettavuuden takana.
8. huhtikuuta 2008 euron ja CNY:n suhde oli 
1 € = 10,99 ¥
8. tammikuuta 2010 euron ja CNY:n suhde oli 
1 € = 9,32 ¥
12. helmikuuta 2013 euron ja CNY:n suhde oli 
1 € = 8,45 ¥
6. lokakuuta 2015 euron ja CNY:n suhde oli
1 € = 6,88 ¥
10. heinäkuuta 2017 euron ja CNY:n suhde oli
1 € = 7,75 ¥
Yksiköt
Renminbin perusyksikkö on juan (元, yuán), joka kirjoitetaan seteleissä ja kolikoissa perinteisellä merkillä 圆 väärennösten vaikeuttamiseksi. Yksi juan jakaantuu 10 jiaohon (角, jiǎo) ja 100 feniin (分, fēn). Renminbin suurin seteli on 100 juania ja pienin kolikko 1 fen.
Juanista käytetään usein sanaa kuài (块) mandariinikiinan puhekielessä. Vastaavasti jiao on usein máo (毛).
Muuta
Väärennösten välttämiseksi seteleissä ja kolikoissa käytetään usein muodollisia versioita numeromerkeistä. Tarkemmin asiasta artikkelissa Kiinan numeraalit.
Historia
Renminbi tuli käyttöön joulukuussa 1948[4], hieman ennen kansantasavallan perustamista. Sen ansiosta Guomindangin valtakauden loppuaikojen hyperinflaatio saatiin nopeasti pysäytettyä.
Talousuudistusten alkamiseen saakka vuonna 1978 renminbin vaihtokurssit länsivaluuttoihin nähden olivat täysin epärealistiset, minkä vuoksi valuutan vaihtaminen oli erittäin vaikeaa. Vuonna 1978 käyttöön otettiin kahden rahayksikön järjestelmä, jossa kiinalaiset käyttivät renminbitä kun taas ulkomaalaisten oli hankittava valuutanvaihtotositteita. Rahasta käytiin kovaa mustan pörssin kauppaa, sillä vaihtokurssit olivat edelleen epärealistiset.
1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa Kiina tasoitti CNY:n arvon realistiseen vaihtosuhteeseen muihin valuuttoihin nähden ja kahden rahayksikön järjestelmästä luovuttiin.
Lähteet


Luokka:Kiinan talous
Luokka:Aasian rahayksiköt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Subatomiset hiukkaset

Question: Mitä tarkoittaa subatominen?


Subatomiset hiukkaset ovat atomia pienempiä hiukkasia.[1] Subatomisiin hiukkasiin kuuluvat siis erilaiset alkeishiukkaset ja niistä koostuvat yhdistelmähiukkaset eli hadronit[2]. Näitä hiukkasia käsitellään erityisesti hiukkasfysiikassa ja ydinfysiikassa. 
Historiassa ensimmäiset tiedetyt ja nykyäänkin tunnetuimmat subatomiset hiukkaset ovat atomin rakennusosaset, eli baryoneihin kuuluvat protoni ja neutroni sekä leptoneihin kuuluva alkeishiukkanen elektroni.[3] Hiukkaskiihdyttimien tultua subatomisia hiukkasia on löydetty lisää.
Subatomisten hiukkasten jaottelu
Subatomisia hiukkasia ovat:
alkeishiukkaset
mittabosonit
leptonit
kvarkit
hadronit (yhdistelmähiukkaset)
baryonit (sisältävät 3 kvarkkia)
mesonit (sisältävät 2 kvarkkia)
Subatomisista hiukkasista mittabosonit ja mesonit kuuluvat bosoneihin (spin kokonaisluku) ja loput, eli leptonit, kvarkit ja baryonit kuuluvat fermioneihin (spin puoliluku).
Katso myös
Hiukkasfysiikan standardimalli
Lähteet


Luokka:Subatomiset hiukkaset
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Alkuperäiskansa

Question: Kuinka monta alkuperäiskansaa Afrikassa on?


Alkuperäiskansa on (vähemmistönä oleva) kansallisuus, joka on jonkin alueen alkuperäistä väestöä.[1] Alkuperäiskansat muodostavat noin 6 prosenttia maailman väestöstä, ja pelkästään Intiassa on yli 100 miljoonaa alkuperäiskansoihin kuuluvaa ihmistä.[2]
Alkuperäiskansa on määritelty esimerkiksi kansainvälisen työjärjestön ILO:n yleissopimuksessa numero 169. Sen mukaan näille kansoille on ominaista, että ne polveutuvat väestöstä, joka maan valloituksen tai asuttamisen tai nykyaikaisen kansallisvaltion muodostumisen aikaan asui maassa. Toiseksi alkuperäiskansat ovat eläneet pitkälti riippumattomina aluetta hallitsevasta valtiosta ja säilyttäneet kielelliset, kulttuuriset ja yhteisölliset ominaispiirteensä ainakin osittain ympäröivästä valtakulttuurista erillisinä. Tällaiset määritelmät ovat kuitenkin tulkinnallisia. Saamelaisille on myönnetty alkuperäiskansan asema Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Venäjällä. Näistä maista vain Norja on ratifioinut ILO:n sopimuksen.
Arkeologian professori Ari Siiriäinen pitää termiä "alkuperäiskansa" harhaanjohtavana. "Termi pitää sisällään ajatuksen siitä, että jokin kansa voisi omistaa asuttamansa maa-alueen siksi, että he ovat alueen ensimmäisiä asukkaita", vaikka usein he ovat vain syrjäyttäneet jonkin vielä aikaisemman kansan. Myös sana "kansa" on kiistanalainen ja mielivaltainen käsite.[3]
Yhdistyneiden kansakuntien julkaiseman selvityksen mukaan alkuperäiskansojen eliniänodote on lyhyempi kuin muulla väestöllä. Syynä ovat muun muassa köyhyys, aliravitsemus ja tartuntataudit.[4]
Alkuperäiskansat ja luonto

80 prosenttia maapallon biodiversiteetistä on alkuperäiskansojen alueella. Alkuperäiskansojen laajemmat maaoikeudet hillitsevät tutkimuksen mukaan ilmastonmuutosta, ja ovat taloudellisin keino suojella metsiä ja siten sitoa hiilidioksidia. Alkuperäiskansat harjoittavat metsissään usein perinteistä ja kestävää elämäntapaa.[2]
Professori Siiriäisen mukaan "alkuperäiskansat" kuluttavat luontoa kuten muutkin, jopa asumiskelvottomaksi. Vaikka ihmisten vähyyden kehittymättömän teknologian vuoksi tämä kulutus jää joskus vähäisemmäksi, se ei hänen mielestään tarkoita, että alkuperäiskansa "ymmärtäisi luontoa" tai "olisi yhtä luonnon kanssa".[3]
Alkuperäiskansoja
Huomattavia eurooppalaisia alkuperäiskansoja ovat baskit, saamelaiset, Krimin tataarit, nenetsit, samojedit, komit sekä adygelaiset kansat, kuten tšerkessit. Afrikassa monia kansoja pidetään alkuperäiskansoina, vaikka he ovatkin erityisen usein syrjäyttäneet aiempia kansoja, osa melko äskettäin. Amerikassa kaikkia 1400-luvun eurooppalaisvalloittajien edeltäjistä polveutuvia pidetään alkuperäiskansoina (intiaanit, eskimot). Aasiassa alkuperäiskansoja ovat esimerkiksi armenialaiset, Pohjois-Irakin assyrialaiset, Hokkaidon ainut ja lukemattomat muut. Muualla heitä ovat muun muassa Australian aboriginaalit ja Uuteen-Seelantiin noin 1280 saapuneet maorit.
Katso myös
Kansainvälinen maailman alkuperäiskansojen päivä
Alkuperäiskansojen oikeudet
Lähteet

Aiheesta muualla
, alkuperäiskansojen oikeuksien osaamiskeskus.

*
Luokka:Etniset ryhmät
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ruotsin hallitsija

Question: Kuinka monta kuningasta on hallinnut Ruotsia?


Ruotsi on kuningaskunta, jonka nykyinen kuningas on Kaarle XVI Kustaa. Ruotsi on nykyään vahvasti parlamentaarinen maa, eikä sen kuninkaalla vuoden 1975 perustuslain astuttua voimaan ole ollut enää edes muodollista toimeenpanovaltaa, vaikkakin hän on ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja. Kuitenkin monarkialla on Ruotsissa voimakas suosio, kuninkaalla on laaja vaikutusvalta ja hän on perustuslain mukaan kansakunnan yhtenäisyyden ja perinteiden elävä symboli. Ruotsin hallitsijalle on annettu perustuslain nojalla täysi koskemattomuus eikä hallitsijaa voi syyttää mistään rikoksesta.[1] Ylin poliittinen vallankäyttäjä Ruotsissa on pääministeri.
Historia
Islantilaisten saagojen mukaan Ruotsia hallitsi monen vuosisadan ajan Ynglinga-suku, jonka kantaisänä oli Odinin jälkeläinen Yngve. Todellisuudessa Ruotsi ei kuitenkaan liene muodostanut yhtenäistä kuningaskuntaa ennen 1100- tai 1200-lukua, vaan oli jakautunut moniin eri alueisiin. Ensimmäinen  kuningas, jonka elämästä tiedetään enemmän kuin vain nimi ja muutamia yksittäisiä tapahtumia, on Eerik Voittoisa (Segersäll). Hän hallitsi Upplannissa 900-luvun lopulla. Ennen 1200-lukua ei yleensä tarkalleen tiedetä, missä, milloin ja kuinka kauan jokin kuningas hallitsi. Valintansa jälkeen kuningas vieraili eri maakunnissa. Vierailua nimitetään eerikinretkeksi.
Kustaa Vaasa otti 1540-luvulla käyttöön arvonimen Ruotsin, Göötan ja Venden kuningas (). Tämä arvonimi oli käytössä vuoteen 1973 saakka, jolloin kuninkaaksi tullut Kaarle XVI Kustaa lyhensi sen muotoon Ruotsin kuningas ().
Katso myös
Luettelo Ruotsin hallitsijoista
Lähteet

Luokka:Ruotsin hallitsijat
Luokka:Ruotsin kuninkaat‎
Luokka:Hallitsijat
ATP

Question: Mitä ATP tarkoittaa?


ATP voi tarkoittaa seuraavia:
Kemiassa
adenosiinitrifosfaatti
Yhtiöitä
Alberta Theatre Projects, suuri kanadalainen teatteritalo
Associated Talking Pictures, brittiläinen filmistudio, nykyisin Ealing Studios
BAe ATP, British Aerospace ATP
ATP Bonding Systems, brittiläinen liimausaineisiin erikoistunut teknologiayhtiö
ATP Flash Cards, säänkestävistä muistikorteistaan tunnettu yhdysvaltalainen valmistaja
Järjestöjä
Academic Talent Program
Association of Test Publishers
Association of Tennis Professionals, tenniksen miesammattilaisten järjestö
Auran Tähti Pojat, turkulainen meripartiolippukunta
Tekniikkaa
AppleTalk Transaction Protocol
Asynchronous Transfer Protocol, telekommunikaatioprotokolla
Muuta
Airline Transport Pilot -lentolupakirja
Australian Technology Park
All Tomorrow's Parties, musiikkifestivaali
”All Tomorrow's Parties”, Velvet Undergroundin vuonna 1967 julkaisema kappale
All Tomorrow's Parties, William Gibsonin romaani
Ankan Tiedustelupalvelu, Aku Ankka -sarjakuvissa esiintyvä Roope Ankan perustama salainen agenttiliitto.
Genelec

Question: Missä Genelecin pääkonttori toimii?


Genelec Oy on suomalainen vuonna 1978 perustettu äänentoistolaitteita valmistava perheyritys. Yrityksen pääkonttori ja tehdas toimivat Iisalmessa, minkä lisäksi toimii myynnin ja markkinoinnin tukitoimisto Helsingissä. Yritys markkinoi tuotteitaan yli 70 maahan ympäri maailman.
Vuonna 2009 yritys voitti Fennia Prize -tuotemuotoilukilpailun pääpalkinnon 5040A-bassokaiuttimellaan. Tuotteen oli suunnitellut muotoilija Harri Koskinen. Palkintosumma oli 15000 euroa. Kilpailussa Genelecin taakse jäivät muun muassa Iittala Group, Metso Automation, Saas Instruments ja Polar Electro.[1]
Viimeisimpänä kansainvälisenä saavutuksena yrityksen 1031A-malli pääsi 2014 erittäin arvostettuun seuraan NAMM-messujen yhteydessä, kun se valittiin TECnology Hall of Fame -tuotteeksi.[2] Samassa palkintogaalassa vuonna 2013 lanseeratut M-sarjan kaiuttimet saavuttivat studiomonitorien kategoriassa Outstanding Technical Achievement -tunnustuksen.
Tuotteet
Studiotarkkailukaiuttimet

Genelec valmistaa studiotarkkailukaiuttimia, joita Suomessa käyttää muun muassa Yleisradio studioissaan.[3] Samoja tekniikoita hyödynnetään myös kuluttajakäyttöön suunnatuissa malleissa.
Kotikaiuttimet
Genelec G One
Genelec G Two
Genelec G Three
Genelec G Four
Genelec G Five
Genelec F One
Genelec F Two
Kaksitiekaiuttimet
Genelec M030
Genelec M040
Genelec 8010A
Genelec 8020D
Genelec 8030C
Genelec 8040B
Genelec 8050B
Genelec 8320A SAM
Genelec 8330A SAM
Genelec 8340A SAM
Genelec 8350A SAM
Genelec 8340A IP SAM
Genelec 1032C SAM

Genelec 8020A -kaiuttimen tausta ilman virtakytkintä
Genelec 8020B -kaiutin
Genelec 8020B -kaiutin halkileikattuna

Kolmitiekaiuttimet
Genelec 8331A SAM
Genelec 8341A SAM
Genelec 8351A SAM
Genelec 8260A SAM
Genelec 1237A SAM
Genelec 1238A SAM
Genelec 1238AC SAM
Genelec 1238DF SAM
Genelec 1234A SAM
Genelec 1236A SAM
Subwooferit
Genelec 7350A - 8"
Genelec 7360A - 10"
Genelec 7370A - 12"
Genelec 7380A - 15"
Lähteet

Aiheesta muualla

, 

Luokka:Kaiuttimet
Luokka:Suomalaiset elektroniikkayhtiöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Viihde-elektroniikan tuotemerkit
Radioaktiivinen hajoaminen

Question: Montako hajoamis tapaa ytimella on?


Radioaktiivinen hajoaminen on prosessi, jossa radioaktiivinen atomiydin muuntuu toiseksi ytimeksi emittoimalla säteilyä.[1]
Hajoamistapa fysiikassa kuvaa tapaa, jolla hiukkanen hajoaa.
Radioaktiivisten isotooppien hajoamistavat ovat:
alfasäteily (Helium-4 ytimen l.alfahiukkasen lähetys).
β− -säteily (elektronin lähetys)
β+ -säteily (positronin lähetys)
elektronin sieppaus
protonin lähetys
spontaani fissio
Tietyllä ytimellä on tyypillisesti yksi vallitseva hajoamistapa. 
Hajoamisen jälkeen ydin jää joskus virittyneeseen tilaan. Pitkäikäisinä näitä kutsutaan isomeereiksi. Näillä isomeereillä tapahtuva isomeerinen siirtymä ytimen perustilaan ei aiheuta ytimen muuntumista toiseksi, toisin kuin radioaktiivisen hajoamisen yhteydessä.

Nämä hajoamistavat ovat:

suurienergiaisen fotonin lähetys (gammasäteily)
atomin ionisoituminen (sisäinen konversio)
Hajoamislaki

Aineen aktiivisuus eli hajoamisnopeus tietyllä hetkellä on verrannollinen ydinten määrään 




N



{\displaystyle \scriptstyle N}

 ja hajoamisvakioon 




λ



{\displaystyle \scriptstyle \lambda }

:







d
N


d
t



=
−
λ
N
.


{\displaystyle {\frac {dN}{dt}}=-\lambda N.}


Tämän separoituvan differentiaaliyhtälön ratkaisuksi saadaan ydinten määrä ajanhetkellä 




t



{\displaystyle \scriptstyle t}

:





N
(
t
)
=

N

0



e

−
λ
t


.



{\displaystyle \displaystyle N(t)=N_{0}e^{-\lambda t}.}


Hajoamislaista voidaan johtaa myös puoliintumisaika 





T

1

/

2





{\displaystyle \scriptstyle T_{1/2}}

, jossa radioaktiivisten ydinten määrä puolittuu.








N
(

T

1

/

2


)



=



N

0


2


=

N

0



e

−
λ

T

1

/

2








→

T

1

/

2





=



ln
⁡
2

λ


.






{\displaystyle {\begin{aligned}N(T_{1/2})&={\frac {N_{0}}{2}}=N_{0}e^{-\lambda T_{1/2}}\\\rightarrow T_{1/2}&={\frac {\ln 2}{\lambda }}.\end{aligned}}}


Lähteet

Luokka:Radioaktiivisuus
Luokka:Fysikaalinen kemia
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
en:Radioactive decay#Decay modes in table form
DC Comics

Question: Milloin DC comics perustettiin?


DC Comics (aiemmin National Comics) on yksi suurimpia yhdysvaltalaisia sarjakuvayhtiöitä. Sen tunnetuimpia hahmoja ovat Batman, Teräsmies, Ihmenainen ja muut Oikeuden Puolustajat. DC oli ensimmäinen supersankarisarjakuvia julkaissut yhtiö. Nykyisin DC Comics kuuluu Time Warner -konserniin.
Nimen kirjainyhdistelmä DC on lyhenne yhtiön vuodesta 1937 alkaen julkaiseman Detective Comics -sarjakuvalehden nimestä. Detective Comics ja Action Comics (1938 alkaen) ovat yhtiön pitkäikäisimmät sarjakuvajulkaisut.
DC Comicsin sarjakuvanimekkeet
DC Comics on erikoistunut perinteisiin supersankari-sarjakuviin
Mad Magazine julkaisee parodialehti Madia
Vertigo julkaisee aikuisille suunnattuja sarjakuvia, esimerkiksi The Sandman
Wildstorm julkaisee pääosin 1990-luvulla luotuihin hahmoihin perustuvia sarjakuvia, vastaavana päätoimittajana Jim Lee
CMX on erikoistunut mangaan
DC:n sarjakuvia
Animal Man
Batman
Jonah Hex
Hellblazer
Ihmenainen
Kapteeni Marvel
Lobo
Muovimies
Oikeuden Puolustajat
Preacher
Rämeen olento
Teräsmies
Salama
The Sandman
Tuomiopartio
Vartijat
Vesimies
Vihreä Lyhty
Vihreä Nuoli
Aiheesta muualla


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Avaruusasema Alfa

Question: Milloin Suomessa näytettiin sarja Avaruusasema alfa?


Avaruusasema Alfa () on brittiläisen ITC Entertainment -yhtiön tuottama scifi-sarja, jota tuotettiin vuosina 1975–1977 yhteensä 48 jaksoa.
Avaruusasema Alfa oli Kuussa sijaitseva tukikohta. Kuussa tapahtuneen ydinjätteen räjähdyksen takia Kuu siirtyi 13. syyskuuta 1999 pois kiertoradaltaan ja näin Avaruusasema Alfa siirtyi Kuun mukana tuntemattomaan avaruuteen, jossa sen miehistö kohtasi erilaisia seikkailuja.
Sarja esitettiin Suomessa MTV:llä vuosina 1976 (ensimmäinen tuotantokausi) ja 1978 (toinen tuotantokausi). Molemmilla esityskerroilla sarjan esittäminen Suomessa lopetettiin kesken television ohjelmaneuvoston vaatimuksesta. Muun muassa Suomen lastentarhanopettajat esittivät lopettamista sillä perusteella, että sarja aiheutti lapsissa voimakkaita kauhureaktioita.[1]
Sarja esitettiin uudestaan kokonaisuudessaan Subtv:llä (silloinen TVTV!) vuonna 2000 ja toisen kerran 2001. TV-Tampere lähetti sarjaa vuosina 1996–1997. MTV3 Scifi -kanavalla sarjaa näytettiin muutamaa vuotta myöhemmin.[1]
DVD-julkaisu
Suomessa Avaruusasema Alfan 1. tuotantokausi on julkaistu DVD:llä (boksit I ja II erillisinä). Toista tuotantokautta ei ole julkaistu suomenkielisillä teksteillä.
Jaksot

Lähteet
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Viitteet

Aiheesta muualla


Luokka:Scifi-sarjat
Luokka:Brittiläiset televisiosarjat
Luokka:1970-luvun televisiosarjat
Justin Trudeau

Question: Milloin Justin Trudeau on syntynyt?


Justin Pierre James Trudeau (25. joulukuuta 1971 Ottawa, Ontario) on kanadalainen poliitikko, maan nykyinen pääministeri ja Kanadan liberaalipuolueen johtaja.[1] Trudeau nousi Kanadan pääministeriksi liberaalien saatua enemmistön vuoden 2015 parlamenttivaaleissa.[2]
Elämä ja ura
Trudeau on Kanadan pitkäaikaisen pääministerin Pierre Trudeaun vanhin poika. Hän kävi muun muuassa International Baccalaureate -ohjelman ja opiskeli Englannin ja Ranskan kirjallisuutta McGill-yliopistossa Montrealissa sekä pedagogiikkaa Brittiläisen Kolumbian yliopistossa Vancouverissa. Politiikkaan Trudeau hakeutui vähitellen isänsä kuoleman jälkeen. Hänet valittiin Kanadan parlamenttiin vuonna 2008.[2] Liberaalipuolueen johtoon Trudeau valittiin huhtikuussa 2013 yli 80 prosentin kannatuksella.[3]
Lokakuussa 2015 pidetyissä vaaleissa Trudeaun johtama liberaalipuolue sai enemmistön Kanadan parlamenttiin. Vielä syksyllä hallitseva konservatiivipuolue, liberaalit ja Uusi demokraattinen puolue olivat mielipidetiedusteluissa tasaväkisiä.[4] Edellisissä vuoden 2011 vaaleissa puolue oli pudonnut kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi ensimmäistä kertaa historiansa aikana.[5] Trudeau on ilmoittanut haluavansa kasvattaa panostuksia infrastruktuuriin ja tiukentaa Kanadan ilmastopolitiikkaa. Hän on myös kertonut haluavansa laillistaa marihuanan sekä korottaa varakkaiden verotusta ja laskea samalla vähemmän ansaitsevien verotusta.[2]
Virkavalansa Trudeau vannoi 4. marraskuuta 2015. Trudeaun hallituksen kokoonpano herätti huomiota, sillä ensimmäistä kertaa Kanadan historiassa hallituksen ministereistä puolet oli naisia ja ministereiksi valitut olivat pääosin nuoria ja edustivat erilaisia väestöryhmiä.[6]
Trudeau on julkisesti julkistanut olevansa feministi. Liberaalipuolue on myös julistanut nollatoleranssin seksuaaliselle häirinnälle.[7]
Häirintäkohu
Kesällä 2018 eräs bloggaaja julkaisi lehtileikkeen vuodelta 2000, jossa Trudeaun kerrotaan musiikkifestivaaleilla "tarttuneen naispuoliseen toimittajaan sopimattomasti". Naistoimittajan nimeä ei ole julkaistu. Trudeau ei ollut tuolloin politiikassa, mutta oli kuitenkin tunnettu henkilö entisen pääministerin poikana. Trudeau on toistuvasti joutunut puolustautumaan syytöksiä vastaan ja on sanonut ettei koe toimineensa sopimattomasti.[7]
Yksityiselämä
Trudeau on naimisissa televisiojuontaja Sophie Grégoiren kanssa. Heillä on kolme lasta.[5] Uskonnoltaan hän on katolilainen.[8]
Lähteet

Aiheesta muualla





Luokka:Kanadalaiset poliitikot
Luokka:Puolueiden puheenjohtajat
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Vuonna 1971 syntyneet
Alexander Armfelt

Question: Milloin Alexander Armfelt kuoli?


Alexander Armfelt ( 18. huhtikuuta 1794 Riika – 8. tammikuuta 1876 Pietari) oli suomalainen sotilas, virkamies ja ministerivaltiosihteeri. Hän oli Gustaf Mauritz Armfeltin poika, mikä auttoi alkuun uralla. Armfelt toimi Suomen kenraalikuvernöörin adjutanttina 1821–1827 ja (ministeri)valtiosihteerin apulaisena 1834 alkaen, kunnes hänet Robert Henrik Rehbinderin kuoleman jälkeen nimitettiin ministerivaltiosihteeriksi 1842. Edeltäjänsä tavoin hän toimi virassa kuolemaansa asti, pidempään kuin kukaan toinen. Suomen asioiden esittelijänä Pietarissa hän pääsi vaikuttamaan muun muassa Suomen markan käyttöönottoon ja valtiopäiväjärjestysuudistukseen, ja selviytyi voittajana valtataisteluissa useiden kenraalikuvernöörien kanssa. Hän sai kaikki ajan korkeimmat suomalaisille myönnettävät kunniamerkit. 
Katso myös
Armfelt
Lähteet

Aiheesta muualla




Luokka:Suomen ministerivaltiosihteerit
Luokka:Tammikuun valiokunta
Luokka:Vuonna 1794 syntyneet
Luokka:Vuonna 1876 kuolleet
Voimistelu olympialaisissa

Question: Onko rytminen voimistelu olympialaji?


Voimistelu on olympialaisten ohjelmassa jokaisissa kesäolympialaisissa. Naiset kilpailivat voimistelun olympiamitaleista ensimmäisen kerran vuonna 1928. Rytminen voimistelu tuli mukaan vuonna 1984 ja trampoliinivoimistelu vuonna 2000. Voimistelun mitalitaulukkoa johtaa Neuvostoliitto. Olympialaisten voimistelua hallitsee lajin kattojärjestö, kansainvälinen voimisteluliitto.[1][2][3]
Tapahtumat
Telinevoimistelu


Rytminen voimistelu


Trampoliini


Mitalitaulukot
Telinevoimistelu

Rytminen voimistelu

Trampoliini


Lähteet
Alleeli

Question: Mitä alleeli tarkoittaa?

Geenimuodot eli vastingeenit eli alleelit ovat saman geenin vaihtoehtoisia muotoja, joilla on kromosomissa sama paikka.[1] Perinteisen perinnöllisyystieteen keksijä Gregor Mendel otti käyttöön käsitteen geenimuoto tarkoittamaan perinnöllisyyden perusyksikköä.
Diploidin solun vastinkromosomeissa samassa geenipaikassa sijaitsevat geenimuodot muodostavat alleeliparin. Diploidisolu on samaperintäinen, jos sen molemmissa vastinkromosomeissa on geenistä sama geenimuoto, tai eriperintäinen, jos geenimuodot ovat erilaiset. Monessa tapauksessa eriperintäisen parin toinen geenimuoto on vallitseva, toinen väistyvä. Väistyvän ominaisuuden esilletulo on näin ollen mahdollista vain samaperintäisenä. Myös tappava geenimuoto saattaa olla olemassa eriperintäisenä, samaperintäisenä se johtaa yksilön kuolemaan.
Geenimuodot voivat olla myös epätäydellisesti vallitsevia tai yhteisvallitsevia, jolloin molempien geenimuotojen ominaisuudet ilmenevät yksilön ilmiasussa. Yhteisvallitsevat geenimuodot ovat muun muassa ihmisen ABO-veriryhmän takana. Jos samassa kannassa geenimuotoja on kolme tai useampi, kyseessä on useasta geenimuodosta (multippeli alleeli -  moni). Esimerkiksi ihmisen veriryhmän määrittävät useat geenimuodot. Samalla yksilöllä voi kuitenkin olla enintään kaksi geenimuotoa.
Perinnöllisyystieteessä eliöllä luonnossa tavanomaisesti esiintyvää geenimuotoa kutsutaan usein villialleeliksi ja muita geenimuotoja mutanttialleeleiksi.
Lähteet

Luokka:Perinnöllisyystiede
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Eunukki

Question: Mitä eunukki tarkoittaa?



Eunukki (myös kastraatti eli kuohilas) on mies, jonka kivekset ja mahdollisesti myös siitin on poistettu kastraatiolla.  Lapsena kuohituille eunukeille ei tule murrosikää. Heillä on pysyvästi esimerkiksi korkea ääni sekä vähän karvoitusta ja fyysistä voimaa. Heidän rasvakudoksensa määrä ja sijoittuminen vartaloon voivat olla naismaiset. Aikuisena kuohituilla eunukeilla on samoja ominaisuuksia lievempinä.
Vanhimmat maininnat eunukeista ovat Sumerista 2000-luvulta eaa. Seuraavina vuosisatoina ja -tuhansina eunukit hoitivat yhteiskunnallisia tehtäviä useissa kulttuureissa. Eunukit ovat palvelleet sotilasjohtajina, laulajina, uskonnon merkkihenkilöinä, virkamiehinä ja haaremien vartijoina. Monet eunukit olivat arvostettuja palvelijoita. Heihin luotettiin paljon, koska heillä ei ollut mieshormonin vähäisyyden takia voimakasta sukupuoliviettiä ja heidän luonteensa oli rauhallinen. Eunukit saivat vartioida haaremia, koska uskottiin, että he eivät tunteneet haaremin naisiin seksuaalista vetoa. Eunukeille voitiin myöntää korkeita virkoja, koska ei ollut pelkoa, että he lisääntymiskyvyttöminä olisivat voineet perustaa perinnöllistä dynastiaa. 
Lapsena kuohitut eunukit olivat usein impotentteja, mutta aikuisena kuohittu eunukki pystyi hyvinkin saamaan erektion, jos häneltä ei  poistettu siitintä. Rooman valtakunnassa jotkut naiset suosivat eunukkeja rakastajinaan.
Tunnettuja eunukkeja
Varhaiskristillisen kirkkoisä Origeneksen (n. 185–254) on väitetty itse leikanneen sukuelimensä pois.
Kastraattilaulajista tunnetuin oli Carlo Maria Broschi eli taiteilijanimeltään Farinelli (1705–1782).
Sun Yaoting (1902–1996) oli Kiinan viimeinen eunukki. Hänen isänsä oli kastroinut hänet toivoen pojan pääsevän keisarilliseen hoviin. Keisari Pu Yi kuitenkin menetti asemansa ennen kuin toive toteutui.
Rooman keisari Nero meni naimisiin Sporus-nimisen kastroidun nuorukaisen kanssa.[1]
Lähteet


Luokka:Seksuaalisuus
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Astrid Lindgren -palkinto

Question: Minkä perusteella jaetaan Astrid Lindgren -palkinto?

Astrid Lindgren -palkinto on ruotsalainen kirjallisuuspalkinto, jonka perusti kustannusyhtiö Rabén & Sjögren 14. marraskuuta 1967 Astrid Lindgrenin 60-vuotissyntymäpäivän kunniaksi. Palkinto jaetaan vuosittain lasten- ja nuortenkirjallisuuden parissa ansioituneelle kirjailijalle.[1]
Palkinnon arvo on 50000 kruunua.[1]
Palkitut

1967 Åke Holmberg
1968 Ann Mari Falk
1969 Harry Kullman
1970 Lennart Hellsing
1971 Hans Peterson
1972 Maria Gripe
1973 Barbro Lindgren
1974 Inger & Lasse Sandberg
1975 Hans-Eric Hellberg
1976 Irmelin Sandman Lilius
1977 Kerstin Thorvall
1978 Gunnel Linde
1979 Rose Lagercrantz
1980 Maud Reuterswärd (postuumisti)
1981 Gunilla Bergström
1982 Inger Brattström
1983 Siv Widerberg
1984 Astrid Bergman Sucksdorff
1985 Viveca Sundvall
1986 Margareta Strömstedt
1987 Nan Inger Östman
1988 Lena Anderson & Christina Björk
1989 Annika Holm
1990 Maj Bylock
1991 Max Lundgren
1992 Sven Christer Swahn

1993 Ulf Stark
1994 Eva Wikander
1995 Peter Pohl
1996 Henning Mankell
1997 Anna-Clara ja Thomas Tidholm
1998 Bo R. Holmberg
1999 Per Nilsson
2000 Annika Thor
2001 Eva Eriksson
2002 Stefan Casta
2003 Sven Nordqvist
2004 Pernilla Stalfelt
2005 Jujja Wieslander
2006 Ulf Nilsson
2007 Helena Östlund
2008 Pija Lindenbaum
2009 Olof ja Lena Landström
2010 Moni Nilsson
2011 Jan Lööf
2012 Katarina Kieri
2013 Katarina von Bredow
2014 Frida Nilsson
2015 Mårten Sandén
2016 Anna Höglund
2017 Jenny Jägerfeld

Lähde[1]
Katso myös
Astrid Lindgrenin muistopalkinto
Lähteet

Luokka:Astrid Lindgren
Luokka:Ruotsalaiset kirjallisuuspalkinnot
Luokka:Lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnot
Luettelo parhaiten myyneistä videopeleistä

Question: Mikä on myydyin Xbox -peli?

Tämä on luettelo parhaiten myyneistä videopeleistä. Jokaisen pelikonsolin kohdalla on eroteltu kymmenen parhaiten myynyttä videopeliä.
Parhaiten myyneet videopelit yhdellä konsolilla

Konsoleittain
Atari
Atari 2600


Microsoft
Xbox


Xbox 360


Xbox One


Nintendo
Nintendo Entertainment System


Super Nintendo Entertainment System


Nintendo 64


Nintendo GameCube


Wii


Wii U


Nintendo Switch

Sega
Sega Dreamcast


Sega Mega Drive

Sega Saturn


Sony
PlayStation


PlayStation 2


PlayStation 3


PlayStation 4


Tietokoneittain
Tietokonepelien parhaiten myyneet alustoittain.
Atari ST

PC (Windows)

Lähteet

Luokka:Luettelot videopeleistä
Vitus Bering

Question: Kuka Vitus Bering oli?



Vitus Jonassen Bering (, tunnetaan myös nimellä Ivan Ivanovitš Bering, ; 12. elokuuta 1681 Horsens, Tanska –19. joulukuuta (J: 8. joulukuuta) 1741 Beringin saari, Kamtšatkan niemimaan lähellä) oli tanskalaissyntyinen löytöretkeilijä, joka tutki Venäjän palveluksessa Siperian rannikoita ja löysi Alaskan sekä Aleuttien saariston. Beringinmeren oli jo aiemmin löytänyt kasakka Semjon Dežnjov vuonna 1648, mutta Bering julkaisi siitä selonteon. Samoin Dežnjov purjehti Beringinsalmen läpi jo 1648 (pohjoisesta etelään), Bering vuonna 1728, mutta vasta James Cook totesi vuonna 1778 salmen erottavan Aasian Amerikasta.
Bering lähti merille jo 15 vuoden ikäisenä, ensiksi Intiaan lähtevällä laivalla. Hän vietti merillä yhteensä kahdeksan vuotta tanskalaisilla ja hollantilaisilla aluksilla. Lisäksi hän opiskeli merenkulkua Amsterdamissa. Vuonna 1704 amiraali Cornelius Cryus värväsi Beringin Venäjän laivastoon.[1] Bering palveli suuressa Pohjan sodassa Itämerellä ja vuosina 1710–1712 turkkilaisia vastaan Asovanmerellä.
Pietari Suuren ehdotuksesta Bering teki matkan Kamtšatkaan. Hän matkusti retkikuntineen vuonna 1725 Siperian halki Ohotskiin ja rakensi siellä kaksi alusta, joilla hän kiersi Kamtšatkan niemimaan. Hän rakennutti varsinaisen tutkimusretkilaivansa Tyynenmeren rannikolla Kamtšatkajoen suulla. Vuonna 1728 hän purjehti pohjoiseen, kunnes ei enää havainnut maata pohjoisessa eikä idässä kuljettuaan Beringinsalmen läpi. Samana vuonna hän löysi Saint Lawrencen saaren. Seuraavana vuonna hän purjehti itään.
Bering palasi Pietariin vuonna 1730. Paluumatkalla Siperian halki hän sairastui vakavasti ja viisi hänen lapsistaan kuoli.
Bering sai 1730-luvun alussa Venäjän keisarinna Annalta tehtäväksi etsiä meritien Amerikkaan ja ottaa selvää mantereen rannikosta. Matkan alullepanemisen taustalla oli Venäjän halu laajentaa imperiumiaan kohti Amerikkaa. Bering rakennutti Siperiassa laivat Svjatoi Pjotr (”Pyhä Pietari”) ja Svjatoi Pavel (”Pyhä Paavali”).[1] Vuonna 1740 hän perusti Kamtšatkaan Petropavlovskin asutuksen, josta hän johti seuraavana vuonna tutkimusmatkan Alaskaan. Alukset pääsivät lähtemään matkalle 29. toukokuuta 1741.[1] Paluumatkalla hän löysi Aleutit. Beringistä tuli liian sairas komentamaan laivaansa, ja retkikunta rantautui asumattomalle saarelle (nyk. Beringinsaari) Beringinmeren lounaisrannalla, missä Bering ja 28 hänen miestään kuoli. Myrsky hajotti laivan, josta puuseppä S. Starodubtsev sai rakennettua hengissä selvinneiden kanssa pienemmän aluksen. Svjatoi Pjotrin 77 miehestä vain 46 selvisi retkestä.
Suomeen Beringin yhdistää hänen vaimonsa, Anna Christina Bering, jonka isä oli viipurilainen kauppias Mathias Pülse.
Tanskalais–venäläinen tutkimusretkikunta löysi Beringin ja viiden muun merimiehen haudan elokuussa 1991.
Lähteet

Aiheesta muualla
Kim MacQuarrie:  www.pbs.org

Luokka:Venäläiset tutkimusmatkailijat
Luokka:Tanskalaiset tutkimusmatkailijat
Luokka:Vuonna 1681 syntyneet
Luokka:Vuonna 1741 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Biologinen ase

Question: Millainen ase biologinen ase on?


Biologinen ase on ase, jonka teho perustuu pieneliöiden (lähinnä bakteerien), virusten tai eloperäisten myrkkyjen aiheuttamiin haittoihin. Aseeksi se voidaan luokitella, kun se sisältää vaikuttavan aineen sekä maaliinsaattamisjärjestelmän (aseet, ohjukset, aerosolit, hyönteiset, ihmiset).
Biologiset aseet on kielletty nykyään lähes kaikkialla maailmassa, sillä niitä pidetään erityisen julmina, tarpeetonta kärsimystä aiheuttavina ja kontrolloimattomina aseina. Kuitenkin niiden helppo ja halpa valmistus tekee niistä potentiaalisia terrorin työkaluja.
Historia
Historiallisesti mitä kekseliäimpiä biologisia aseita on käytetty: 6. vuosisadalla eaa. muinaiset assyrialaiset myrkyttivät vihollisten kaivoja sienellä, joka sai heidät näkemään harhanäkyjä ja kreikkalaiset myrkyttivät vihollisten juomavettä ripulilla. Mustan surman riehuessa Euroopassa viholliskaupunkeihin viskattiin tautiin kuolleiden ruumiita katapultilla. Eurooppalaiset valloittajat suunnittelematta ja tietämättään surmasivat suunnattomia määriä intiaaneja tartuttamalla näihin vanhan maailman tauteja. Yhdysvaltojen sisällissodan aikana vihollisen juomavedenhakupaikkoihin vietiin eläinten raatoja.
Vuonna 1763 Pohjois-Amerikassa oleva englantilaisten joukkojen komentaja ehdotti isorokon tartuttamista intiaaneihin. Suunnitelma toteutettiin antamalla intiaaneille isorokon saastuttamia huopia lahjaksi.
Geneven sopimus
Ensimmäisessä maailmansodassa käytettiin kemiallisia aseita ennennäkemättömässä mittakaavassa tavalla, joka aiheutti silmitöntä kärsimystä. Tämä sai ihmiset havahtumaan joukkotuhoaseiden vaaroihin ja vuonna 1925 Geneven sopimuksella kiellettiin kemiallisten ja bakteriologisten aseiden käyttö. Vuonna 1972 sopimusta laajennettiin (Bioasekonventio) siten, että se kieltää kaiken biologisten aseiden tuotannon, kuljetuksen, varastoinnin ja käytön lukuun ottamatta tutkimustyötä pienessä mittakaavassa, jotta vastakeinoja voidaan kehittää.
Kieltosopimuksia on noudatettu varsin laajalti, mutta joitakin poikkeuksia on: toinen maailmansota käytiin ilman kiellettyjä kemiallisia tai biologisia aseita lukuun ottamatta Japanin Kiinan-valloitusta sekä saksalaisten keskitysleireillä käyttämiä myrkkyjä.
Nykyaika
Toisen maailmansodan jälkeen biologisia aseita ei ole käytetty sodassa kertaakaan, mutta Irak on käyttänyt kemiallisia aseita muun muassa Irakin–Iranin sodassa. Tyypillisiä nykyaikaisia biologisia aseita ovat bakteereista pernarutto, rutto, tularemia, melioidoosi ja bruselloosi, viruksista enkefaliitti ja variola-virukset. Toksiinit, jotka voidaan myös laskea kemiallisiin aseisiin, ovat botuliini, stafylokokin enterotoksiini B sekä risiini.
Lähteet
Lääketieteellinen mikrobiologia ISBN 951-656-007-5
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelo maailman suurimmista järvistä

Question: Mikä suurin järvi maailmassa?

Tämä on luettelo  järvistä, joiden pinta-ala on yli 2 000 neliökilometriä pinta-alaltaan.
[1][2][3]Tämä luettelo ei sisällä tekojärviä tai  laguuneja.

Joidenkin järvien pinta-ala voi vaihdella huomattavasti ajan myötä joko kausittain tai vuosittain. Tämä pätee erityisesti suolajätvoom kuivilla ilmastoalueilla.




Maanosittain
Afrikka: Victoriajärvi
Etelämanner: Vostok
Aasia: Kaspianmeri
Australia: Eyrejärvi
Keski-Amerikka: Nicaragua
Eurooppa: Laatokka
Pohjois-Amerikka: Yläjärvi
Etelä-Amerikka: Titicaca
Viitteet

*
Suurimmat järvet
Suurimmat järvet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
IPhone

Question: Milloin ensimmäinen Iphone julkaistiin?




iPhone (lausutaan /ˈaɪfoʊn/) on sarja Applen valmistamia älypuhelimia, jotka käyttävät sen omaa iOS-käyttöjärjestelmää. Sarjan ensimmäinen puhelin julkaistiin vuonna 2007.
iPhone 8 -puhelimien aiempia puhelimia suurempi muistimäärä on ollut aiheuttamassa DRAM-muistien hinnannousua vuonna 2017 9to5mac-verkkojulkaisun mukaan.[1]
iPhone-puhelimet

Katso myös
iPad
iOS
Lähteet

Aiheesta muualla





Luokka:Apple
Luokka:iOS-pohjaiset laitteet
Luettelo toisessa maailmansodassa kuolleiden määristä

Question: Kuinka monta sotilasta Neuvostoliitolla oli toisessa maailman sodassa?



Toinen maailmansota oli maailmassa käydyistä yksittäisistä konflikteista tappavin aiheuttaen kymmenien miljoonien ihmisten kuoleman. 
Yhteensä
Toisen maailmansodan kokonaisuhrimäärän on arvioitu olleen suunnilleen 62 miljoonaa ihmistä. Siviilejä näistä oli noin 37 miljoonaa ja sotilaita noin 25 miljoonaa. Liittoutuneet menettivät noin 51 miljoonaa ihmistä ja akselivallat noin 11 miljoonaa. (Huomaa, että jotkin akselivallat vaihtoivat puolta ja liittyivät liittoutuneisiin kesken sodan, joten kyseisten valtioiden tappiot on liitetty liittoutuneiden tappioihin riippumatta siitä, milloin tappiot tulivat).
Kuolleet maittain
Suhteettomia menetyksiä kärsivät useat sotaan osallistuneet valtiot.





Väestötappiot maittain
Menetykset liittokunnan mukaan



Eri armeijan haarojen miesmenetykset

Luokka:Toinen maailmansota
Toisessa maailmansodassa kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit