khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Svetisismi

Question: Mitä encomienda tarkoittaa?

Svetisismi eli ruotsalaisuus tarkoittaa kielitieteessä ruotsista muuhun kieleen siirtynyttä lauserakennetta tai sanaa.[1]
Suomen kielenhuollossa on svetisismejä perinteisesti pidetty kartettavina. Esimerkiksi E. A. Saarimaan vuosina 1930 ja 1947 ilmestyneissä kielenoppaissa pidettiin useita ilmaustyyppejä kartettavina nimenomaan niiden (oletetun) ruotsin mallin mukaisuuden vuoksi. Osa näistä on sittemmin hyväksytty yleiskieleen.[2] Saarimaa käytti yleensä termiä ruotsinvoittoisuus ja svetisismiä lähinnä kartettavimpien ilmausten leimaamiseen.[3]
Esimerkkejä
Yleinen suomen kieleen siirtynyt svetisismi on löytyä-sanan käyttö olla- tai sijaita-sanan asemesta sellaisissa tapauksissa, joissa löytyä-sanan objekti ei löydy etsimällä (esimerkiksi kaapista löytyy kaksi kirjaa, ruots. det finns två böcker i skåpet).
Myös tyyppi ”omenat ovat loppu” virkkeen "omenat ovat lopussa" sijaan on svetisismi (vrt. ruotsin äpplena är slut). [4]. Toisaalta nominatiivinkaltaiset tilan tai ajan ilmaisut näyttävät jo olevan osa suomen kieltä (vrt. Hän kävi meillä tässä joku päivä. Yksi kerta menin kouluun pyörällä.) 
Osa aikaisemmin svetisismeiksi koetuista ilmauksista on hyväksytty suomen yleiskieleen. Esimerkiksi ennen kartettiin tekemisen tavan ilmaisemista adessiivilla, koska niissä nähtiin suomen kielelle vieraita ilmaisutapoja (vrt. ruotsin med-rakenne). Suositus ei tosin ollut aivan ehdoton, vaan hyväksyttiin tavan ilmaisijoina adessiivit avulla, luvalla, suostumuksella ja sillä ehdolla.[4]. Suomen kielen lautakunnan päätöksestä keväällä 2003 päätettiin suositusta löyhentää ja alettiin hyväksyä sellaisetkin tapaa ilmaisevat adessiivirakenteet kuin tehdä työtä ilolla tai siivota huolella[5].
Svetisismejä ilmenee etenkin puhekielessä. Usein kuulee käytettävän muodollista subjektia eli se on -passiivia (vrt. ruotsin det är). Esimerkiksi virkkeen ”On vaikea ymmärtää, miksi hän tekee niin” asemesta sanotaan: ”Se on vaikea ymmärtää, miksi hän tekee niin” (toinen esimerkki: ”Se on kiva päivä tänään”).
Muita esimerkkejä suomen svetisismeistä:
väki<i data-parsoid='{"dsr":[3516,3525,2,2]}'>rikas, miel. runsasväkinen tai väekäs
toiverikkaasti, miel. toiveikkaasti
kuitu<i data-parsoid='{"dsr":[3603,3612,2,2]}'>köyhä, miel. vähäkuituinen
vero<i data-parsoid='{"dsr":[3640,3649,2,2]}'>vapaa, miel. veroton
satsata, miel. panostaa, sijoittaa
tienata, miel. ansaita
pitää sisällään (=innehålla), miel. sisältää
vetää johtopäätös, miel. tehdä johtopäätös, päätellä
Svetisismi tyylikeinona kirjallisuudessa
Saarimaa kiinnitti huomiota Aleksis Kiven tapaan käyttää svetisismejä tai kyökkisuomea koomisina tehokeinoina näytelmissään.[6]
Katso myös
Anglismi
Puristi
Lähteet

Aiheesta muualla
 – Suomen kielessä ilmenevät svetisismit
 – Suomen kielitoimisto

Luokka:Kielenhuolto
ISO

Question: Mitä lyhenne ISO tarkoittaa?




International Organization for Standardization eli ISO[1] on kansainvälinen standardisoimisjärjestö. Se käyttää myös ranskaksi nimeä Organisation Internationale de Normalisation (OIN). ISO on perustettu helmikuussa 1947 ja se tuottaa kansainvälisiä standardeja.
ISO ei ole minkään hallituksen alainen, mutta standardiensa välityksellä sillä on merkittävä vaikutusvalta. ISOn jäseniä ovat kansalliset standardisoimisjärjestöt, yksi kustakin maasta. Suomea järjestössä edustaa Suomen Standardisoimisliitto SFS. ISOn standardit ovat suosituksia.
ISOn dokumentteja ei jaeta vapaasti, mutta luonnosdokumentit ovat yleensä vapaasti saatavilla sähköisessä muodossa. 1990-luvulla ISO sai maineen hitaana ja byrokraattisena järjestönä, joka ei kuuntele kuluttajien ja käyttäjien mielipidettä. Tämän jälkeen järjestössä on pyritty korjaamaan havaittuja epäkohtia ja nopeuttamaan standardisointiprosessia.
Koska ISOn määrittelemiä standardeja on otettu laajasti käyttöön, joissain tuotteissa niihin viitataan jopa nimellä. Tällainen on esimerkiksi CD-ROM -levyjen tiedostojärjestelmän standardi ISO 9660, jonka perusteella tiedostojärjestelmän sisältäviä tiedostoja on alettu nimittää "ISO-imageiksi". Toinen esimerkki on filmin valoherkkyys, jossa käytetään ISO-standardia, jonka mukaan kameroiden filmiä myydään "ISO-numerolla".
Tietotekniikka-alan standardisointi tehdään yhteistyössä IEC-standardisointiorganisaation kanssa. Yhteistä työryhmää kutsutaan nimellä JTC1 (Joint Technical Committee).
Muutamia ISO-standardeja
ISO 9, kyrillisten merkkien translitterointi
ISO 216, paperikoot, kuten A4
ISO 639, kielten lyhenteet
ISO 646, ASCII
ISO/IEC 1539-1, Fortran-ohjelmointikieli
ISO 20252, markkinatutkimus- ja markkinointitutkimus
ISO 2108, ISBN -koodi kirjojen tunnistamiseksi
ISO 3166, maiden koodit
ISO 3602, japanin kielen romanisaatio
ISO 3901, ISRC -koodi äänitteiden tunnistamiseksi
ISO 4217, valuuttakoodit
ISO 5218, ihmisten sukupuolten koodit (0 = ei tunneta, 1 = mies, 2 = nainen, 9 = ei määritelty)
ISO 8601, päivämäärien muoto
ISO 8859, 8-bittinen merkistökoodaus
ISO 8879, Standard Generalized Markup Language (SGML)
ISO 9000, laatustandardi
ISO/IEC 9075, SQL
ISO 9660, CD-ROM-tiedostojärjestelmä
ISO 9899, C-ohjelmointikieli
ISO/IEC 9945 Portable Operating System Interface (POSIX)
ISO 10279 BASIC-ohjelmointikieli
ISO 10646, Universal Character Set (vrt. Unicode)
ISO 10303, STEP
ISO/IEC 11172, MPEG-1
ISO/IEC 13818, MPEG-2
ISO/IEC 14496, MPEG-4
ISO/IEC 14882, C++
ISO/IEC 15948, PNG
ISO/IEC 16262, ECMAScript (vrt. JavaScript)
ISO 10487, autostereoiden liitäntästandardi
ISO 7736, Määrittää autoradioiden koon (alkujaan DIN 75490)
ISO 10668 Brändin taloudellinen arvo
ISO 26300, ODF
ISO 29500, OOXML
ISO 32000, Adobe PDF
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Kansainväliset järjestöt
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Scott Cawthon

Question: Milloin Scott Cawthon on syntynyt?


Scott Cawthon on yhdysvaltalainen videopelisuunnittelija. Hän on tullut tunnetuksi pelisarjastaan Five Nights at Freddy’s, mutta on tehnyt myös useita muita pelejä. Hän asuu tällä hetkellä Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa perheensä kanssa.
Tuotanto
Pelit
The Desolate Hope
The Pilgrim's Progress
The Desolate Room
Legacy of Flan 4: Flan Rising
Iffermoon
Sit 'N Survive
There is no Pause Button!
Chipper & Sons Lumber Co.
8-Bit RPG Creator
Rage Quit!
Chubby Hurdles
Slumberfish
Cropple
Pimp My Dungeon
Fart Hotel
Golden Galaxy
Use Holy Water!
Pogoduck
Shell Shatter
Forever Quester
FighterMageBard
Gemsa
Kitty in the Crowd
Spooky Scan
20 Useless Apps
Elemage
Stellar Gun
Gunball
Ships of Chaos
Legacy of Flan 1
Legacy of Flan 2
Legacy of Flan 3
Flanville 
Five Nights at Freddy's
Five Nights at Freddy's 2
Five Nights at Freddy's 3
Five Nights at Freddy's 4
FNaF World
Five Nights at Freddy’s: Sister Location
Freddy Fazbear's Pizzeria Simulator
Ultimate Custom Night
Filmografia
Noah's Ark (2005[1])
The Pilgrim's Progress (2005[2])
A Christmas Journey (2006[3])
The Jesus Kids Club (2010[4])
Vuonna 2015 ilmoitettiin, että Five Nights at Freddy’s -pelistä tehdään elokuva. Elokuvan julkaisuajankohta ei tällä hetkellä ole tiedossa.
Bibliografia
Five Nights at Freddy's: The Silver Eyes (2015)
Five Nights at Freddy's: The Twisted Ones (2017)
Five Nights at Freddy's: The Freddy Files (2017)
Five Night at Freddy's: Survival Logbook (2017)
Five Nights at Freddy's: The Fourth Closet (2018)
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Yhdysvaltalaiset videopelisuunnittelijat
Luokka:Vuonna 1971 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Luettelo Yhdysvaltain presidenteistä

Question: Minä vuonna James Knox Polk on syntynyt?


Yhdysvaltain presidentti on Yhdysvaltain valtion ja hallituksen päämies. Presidentti johtaa liittovaltion toimeenpanevaa elintä ja on asevoimien ylipäällikkö. Presidentti valitaan epäsuorasti neljävuotiselle virkakaudelle kansanäänestyksellä valitsijamieskokouksen kautta. Vuodesta 1951 alkaen presidentin toimikausien maksimimäärä rajoitettiin kahteen kauteen.[1]
Tähän luetteloon on otettu ne henkilöt, jotka vannoivat Yhdysvaltain presidentin valan sen jälkeen kun Yhdysvaltain perustuslaki ratifioitiin vuonna 1789. Yhdysvaltain johtajista ennen ratifiointia katso siirtokuntien kongressin presidentti. Luetteloon ei ole otettu perustuslain 25. lisäyksen mukaan toimea hoitaneita väliaikaisia presidenttejä.
Viimeiset numerot osoittavat kausia, joiden ajan presidentti oli vallassa. Esimerkiksi George Washington oli toimessaan kaksi perättäistä kautta ja hänet lasketaan ensimmäiseksi presidentiksi (ei ensimmäiseksi ja toiseksi). Gerald Ford nousi presidentiksi sen jälkeen, kun Richard Nixon oli eronnut, ja toimi presidenttinä loput Nixonin toisesta kaudesta. Grover Cleveland taas oli virassa kaksi kautta, jotka eivät olleet peräkkäisiä, joten hänet lasketaan sekä 22. että 24. presidentiksi. Sen vuoksi luettelossa on 45 ”presidenttiyttä” mutta vain 44 henkilöä.
Presidentit


Katso myös
Luettelo Yhdysvaltain presidenteistä eliniän mukaan
Lähteet
CS1 maint: unrecognized language (link)
CS1 maint: unrecognized language (link)
CS1 maint: unrecognized language (link)
Viitteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.


Presidentit
*
Yhdysvaltain presidentit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:99.3 Yhteiskuntaelämän edustajat
Löyly (saunakompleksi)

Question: Toimiiko Kaikki kuvaa-hanke vuonna 2019?


Löyly on saunakompleksi Helsingin Hernesaaressa. Vuonna 2016 avatussa Löylyssä on kolme saunaa ja ravintola. Vuonna 2018 Time-lehti nimesi Löylyn yhdeksi maailman sadasta parhaasta nähtävyydestä.[1]
Historiaa
Vuonna 2014 julkista saunaa Hernesaareen luotsasi yrittäjä Ville Iivonen. Silloin kompleksin nimeksi oli tulossa Sauna Finlandia.[2]
Näyttelijä Jasper Pääkkönen ja poliitikko Antero Vartia alkoivat vetää hanketta vuonna 2015 nimellä Löyly.[3] Löylyn liiketoiminnasta ja palveluista vastaa Royal Ravintolat.[4]
Löyly avattiin yleisölle toukokuussa 2016.
Antero Vartia myi osuutensa Löylystä Jasper Pääkköselle lokakuussa 2018.[5]
Vuoden 2018 aikana Löylyssä oli vieraillut elokuuhun mennessä 200 000 kävijää.[6]
Rakennus
Löylyn suunnittelivat Avanto Arkkitehtien Anu Puustinen ja Ville Hara. Löyly on yhdeksän metriä korkea kompleksi on rakennettu pääosin puusta.[7] Löylyn rakennusmateriaali on kaadettu Venäjällä, vaikka alun perin uutisoitiin kyseessä olevan suomalaista puuta.[8] 1 800 neliömetrin kokoisessa kompleksissa on asiakaspaikat 600 hengelle.[9] Löyly on Suomen ensimmäinen FSC-projektisertifioitu rakennus.[10] Löylyn rakennuskulut olivat noin kuusi miljoonaa euroa.[11]


Vuonna 2016 Löyly sai ehdokkuudet Arkkitehtuurin Finlandia -palkinnon, Puupalkinnon ja Vuoden betonirakenne -palkinnon saajaksi.
Palvelut
Löylyssä on kolme erillistä saunomistilaa, joista on välitön pääsy mereen uimaan.[7] Lisäksi kokonaisuus sisältää ympärivuotisen ravintola-kahvilan ja koko toiminnasta vastaa Royal Ravintolat.[12] Kahden tunnin saunominen maksaa yhdeltä henkilöltä 19 euroa.[13] Löylyssä saunotaan yhteissaunassa uimapuku päällä.[14]
Kuvia

Sauna- ja ravintolakokonaisuus Löyly
Ravintola sisältä
Terassi

Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Yleiset saunat
Luokka:Ravintolat Helsingissä
Luokka:Helsingin nähtävyydet
Luokka:Kahvilat
Luokka:Länsisatama
Jerzy Skolimowski

Question: Milloin Jerzy Skolimowski on syntynyt?


Jerzy Skolimowski [jɛʐɨ skɔliˈmɔfskʲi] (s. 5. toukokuuta 1938 Łódź, Puola)[1] on puolalainen elokuvaohjaaja, näytelmäkirjailija, käsikirjoittaja ja näyttelijä.
Skolimowskin isä kuului toisen maailmansodan aikana Puolan vastarintaliikkeeseen ja joutui natsien teloittamaksi. Hänen äitinsä piilotteli juutalaisperhettä. Sota leimasi Skolimowskin lapsuutta voimakkaasti.
Skolimowski on valmistunut Varsovan yliopistosta 1959, ja sen jälkeen hän on käynyt Łódźin elokuva-akatemian, josta hän valmistui ohjaajaksi 1964.[2]
Läpimurtona elokuva-alalle toimivat Skolimowskin mukanaolo Roman Polanskin elokuvan Veitsi vedessä ja Andrzej Wajdan elokuvan Yön leikit (1960) käsikirjoitustiimissä. Hän ohjasi Puolassa aluksi kolme elokuvaa, joissa jokaisessa sivulliseksi jäävä hahmo etsii itseään: Irrallinen (1964), Walkower (1965) ja Muuri (1966). Godard-tyylisen elokuvan Lähtö (1967) hän ohjasi belgialaisella rahoituksella ja elokuvan Kädet ylös (1967) taas Puolassa. Se kiellettiin rienaavana, ja Skolimowski päätti muuttaa pysyvästi ulkomaille.[3]
Töiden saanti lännessä oli aluksi vaikeata, mutta sitten Skolimowski sai ohjattavakseen brittituotannon Hyväilysi kosketus (1970), josta tuli hänen kansainvälinen läpimurtonsa. Sen jälkeen tehty, Vladimir Nabokovin tarinaan perustuva Kuningas, rouva, sotamies (1971) epäonnistui kaupallisesti, ja seuraavan tilaisuutensa hän sai vasta vuosikymmenen lopussa elokuvalla Huuto (1978), surrealistisella tarinalla miehestä joka kykenee tappamaan huutamalla. Skolimowskin 1980-luvun elokuvista Kuutamokeikka kuvaa Britanniaan laittomasti saapuvaa puolalaista rakennustyömiesporukkaa. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.[4] Vuoden 1984 Menestys on paras kosto on omakohtainen tarina Lontoossa asuvasta puolalaisohjaajasta ja tämän kapinoivasta teinipojasta. Siegfried Lenzin tarinaan perustuva, Yhdysvalloissa tuotettu Majakkalaiva (1985) sai parhaan elokuvan palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla, mutta sitä levitettiin heikosti.[3]
Skolimowski asui pitkään Los Angelesissa Yhdysvalloissa ja harrasti maalausta. 2000-vuosikymmenellä hän palasi kotimaahansa Puolaan. Vuonna 2016 hän sai elämäntyöpalkinnon Venetsian elokuvajuhlilla.[5]
Skolimowski on ollut naimisissa puolalaisen näyttelijän Elżbieta Czyzewskan kanssa.
Tuotantoa ohjaajana
Irrallinen (1964)
Muuri (1966)
Kädet ylös (1967)
Lähtö (1967)
Hyväilysi kosketus (1970)
Kuningas, rouva, sotamies (1971)
Jerzy Skolimowskin Huuto (1978)
Kuutamokeikka (1982)
Menestys on paras kosto (1984)
Majakkalaiva (1985)
Kuin keväinen tulva (1989)
Avain moneen oveen (1992)
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Puolalaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Puolalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1938 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Harvey Bullock (sarjakuvahahmo)

Question: Onko Harvey Bullock poliisietsivä?


Harvey Bullock on DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä poliisietsivä. Doug Moenchin ja Don Newtonin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1974 Detective Comics -sarjakuvalehden numerossa 441.
Sarjakuvissa
Bullock on Gotham Cityn kiistanalaisin poliisi. Hän oli 1980-luvun sarjakuvissa korruptoitunut poliisi, joka otti vastaan lahjuksia ja sai tehtäväkseen pormestari Hamilton Hilliltä sabotoida komisario James Gordonin uraa. Sittemmin hän kuitenkin pelasti Gordonin hengen Jokerin käsistä, kaksikko pysäytti myös roiston räjäyttämästä kaupunkia Bullockin selvittämien vihjeiden perusteella.
Vuosia myöhemmin hänet ylennettin etsiväksi ja hän sai parikseen Renee Montoyan, josta tuli Bullockin uskollinen työpari. Kaksikko työskenteli yhdessä siihen asti kunnes Bullock erosi GCPD:sta sisäisen tutkimuksen seurauksena, kun häntä epäiltiin osasyylliseksi komisario Gordonin salamurhayritykseen.[1] Hän kuitenkin toimi silloin tällöin yksityisetsivänä Gotham Centralissa. 
Muissa medioissa
Televisio
Batman
Bullock esiintyi ensi kerran televisiossa animaatiosarjassa Batman, jaksossa ”On Leather Wings” syyskuussa 1992. Hahmo pohjautui hyvin pitkälti sarjakuvaversioonsa ja se inhosi Batmania, syyttäen tätä osalliseksi useimpiin rikoksiin.
Bullock kuvataan sarjassa usein nihkeänä, ylimielisenä, ja älyllisesti ja motorisesti sarjan muita poliiseja yksinkertaisempana ja kömpelömpänä hahmona, joka esimerkiksi kompastelee pienimpiinkin esteisiin ja tajuaa rikospaikkojen johtolangat vasta kun ne erikseen hänelle selitetään. Bullock on myös sarjakuvaversioita lyhytpinnaisempi ja menettää usein malttinsa varsinkin nokkelampien konnien kuten Linnunpelättimen ja Jokerin suhteen. Hän on myös Pormestari Hillin ohella sarjan ainoa ei-rikollinen hahmo joka tuntee suoraa inhoa Batmania ja Robinia kohtaan.
Harvey Bullockin suomenkielinen ääninäyttelijä oli Ilkka Merivaara vuoden 1992 sarjassa Batman.
Elokuvat
Bullockilla oli sivurooli animaatioelokuvissa Batman ja Pakkasherra sekä Batman: Salaperäinen Batwoman.
Videopelit
Bullock esiintyi vuonna 2003 Batman: Dark Tomorrow -pelin sivuhahmona, jossa hahmon äänenä toimi Dean Elliott.
Se oli pelattavana hahmona vuoden 2008 Lego Batman: The Video Gamen Nintendo DS -versiossa.
Hahmoa näytelleet

Lähteet

Luokka:DC-universumin sivuhenkilöt
Luokka:Kuvitteelliset poliisit
Said Qutb

Question: Kuka Said Qutb oli?


Said Qutb  (; ‎9. lokakuuta 1906 – 29. elokuuta 1966[1]) oli egyptiläinen kirjailija, runoilija ja filosofi. Hän oli muslimiveljeskunnan johtava jäsen 1950- ja 1960-luvulla ja 1900-luvun tunnetuin islamistiajattelija[2].
Maallistunut nationalisti Qutb sai opettajankoulutuksen. Siirtomaavallan päättyessä hän kuitenkin kääntyi etsimään vastauksia uskonnosta, kun poliittiset puolueet eivät onnistuneet ratkomaan Egyptin ongelmia. Yhdysvalloissa 1950-luvulla viettämiensä parin vuoden aikana hän totesi oikeaksi käsityksensä lännen turmeltuneisuudesta ja liittyi palattuaan Muslimiveljeskuntaan, jonka pääajattelija hänestä pian tuli. Suhteen Nasseriin olivat alkuun hyvät, mutta Nasserin hylättyä islamin ja turvauduttua koviin otteisiin veljeskuntaa kohtaan suhteet katkesivat ja Qutb alkoi radikalisoitua. Vankilaan joutunutta Qutbia kidutettiin. Samaan aikaan hänen ajattelunsa uskonnollinen nationalismi vahvistui. Hän näki vihollisena myös mielestään turmeltuneen islamilaisen eliitin.[2]
Qutb hirtettiin 1966, jolloin hänestä tuli liikkeen marttyyri. Terroristijärjestö Al-Qaidan johtokaksikko Ayman al-Zawahri ja Osama bin Laden perehtyivät hänen myöhäistuotantoonsa ja omaksuivat muiden ääri-islamistien tavoin sen sisällön. Tätä hänen elämäntyönsä vaihetta pidetään New Yorkissa syyskuussa 2001 tapahtuneiden iskujen taustana ja juurina. Vaikka nykyinen Egyptin Muslimiveljeskunta on tuominnut väkivallan käytön ja terroristijärjestöt, se ei ole ottanut etäisyyttä Qutbin myöhäisajatteluun vaan suhtautuu siihen välinpitämättömästi.[2]
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Egyptiläiset kirjailijat
Luokka:Afrikkalaiset filosofit
Luokka:Muslimiveljeskunnan jäsenet
Luokka:Vuonna 1906 syntyneet
Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Luokka:Islamilaiset filosofit
Luokka:Teloitetut
Justin Trudeau

Question: Milloin Justin Trudeau valittiin pääministeriksi?


Justin Pierre James Trudeau (25. joulukuuta 1971 Ottawa, Ontario) on kanadalainen poliitikko, maan nykyinen pääministeri ja Kanadan liberaalipuolueen johtaja.[1] Trudeau nousi Kanadan pääministeriksi liberaalien saatua enemmistön vuoden 2015 parlamenttivaaleissa.[2]
Elämä ja ura
Trudeau on Kanadan pitkäaikaisen pääministerin Pierre Trudeaun vanhin poika. Hän kävi muun muuassa International Baccalaureate -ohjelman ja opiskeli Englannin ja Ranskan kirjallisuutta McGill-yliopistossa Montrealissa sekä pedagogiikkaa Brittiläisen Kolumbian yliopistossa Vancouverissa. Politiikkaan Trudeau hakeutui vähitellen isänsä kuoleman jälkeen. Hänet valittiin Kanadan parlamenttiin vuonna 2008.[2] Liberaalipuolueen johtoon Trudeau valittiin huhtikuussa 2013 yli 80 prosentin kannatuksella.[3]
Lokakuussa 2015 pidetyissä vaaleissa Trudeaun johtama liberaalipuolue sai enemmistön Kanadan parlamenttiin. Vielä syksyllä hallitseva konservatiivipuolue, liberaalit ja Uusi demokraattinen puolue olivat mielipidetiedusteluissa tasaväkisiä.[4] Edellisissä vuoden 2011 vaaleissa puolue oli pudonnut kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi ensimmäistä kertaa historiansa aikana.[5] Trudeau on ilmoittanut haluavansa kasvattaa panostuksia infrastruktuuriin ja tiukentaa Kanadan ilmastopolitiikkaa. Hän on myös kertonut haluavansa laillistaa marihuanan sekä korottaa varakkaiden verotusta ja laskea samalla vähemmän ansaitsevien verotusta.[2]
Virkavalansa Trudeau vannoi 4. marraskuuta 2015. Trudeaun hallituksen kokoonpano herätti huomiota, sillä ensimmäistä kertaa Kanadan historiassa hallituksen ministereistä puolet oli naisia ja ministereiksi valitut olivat pääosin nuoria ja edustivat erilaisia väestöryhmiä.[6]
Trudeau on julkisesti julkistanut olevansa feministi. Liberaalipuolue on myös julistanut nollatoleranssin seksuaaliselle häirinnälle.[7]
Häirintäkohu
Kesällä 2018 eräs bloggaaja julkaisi lehtileikkeen vuodelta 2000, jossa Trudeaun kerrotaan musiikkifestivaaleilla "tarttuneen naispuoliseen toimittajaan sopimattomasti". Naistoimittajan nimeä ei ole julkaistu. Trudeau ei ollut tuolloin politiikassa, mutta oli kuitenkin tunnettu henkilö entisen pääministerin poikana. Trudeau on toistuvasti joutunut puolustautumaan syytöksiä vastaan ja on sanonut ettei koe toimineensa sopimattomasti.[7]
Yksityiselämä
Trudeau on naimisissa televisiojuontaja Sophie Grégoiren kanssa. Heillä on kolme lasta.[5] Uskonnoltaan hän on katolilainen.[8]
Lähteet

Aiheesta muualla





Luokka:Kanadalaiset poliitikot
Luokka:Puolueiden puheenjohtajat
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Vuonna 1971 syntyneet
Alexander von Humboldt

Question: Milloin Alexander von Humboldt eli?



Vapaaherra Friedrich Wilhelm Heinrich Alexander von Humboldt (14. syyskuuta 1769 Berliini – 6. toukokuuta 1859 Berliini) oli preussilainen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija. Hän oli preussilaisen ministeri, filosofi ja kielitieteilijä Wilhelm von Humboldtin nuorempi veli. Humboldtin teos kasvimaantieteestä oli eliömaantieteen perusteoksia.
Humboldtin isä oli Alexander Georg von Humboldt, joka oli majuri Preussin armeijassa ja kuului huomattavaan pommerilaiseen sukuun. Alexander von Humboldt avioitui 1766 Maria Elizabeth von Colombin kanssa. Colomb oli paroni von Holweden leski. Perheeseen syntyi kaksi poikaa, joista toinen oli Alexander.
Humboldt opiskeli Frankfurtin ja Göttingenin yliopistoissa sekä Freibergin kaivosakatemiassa. Hänen ajatuksiinsa vaikutti suuresti geologi Abraham Gottlob Werner. Nuorena hän työskenteli Preussin kaivoshuollossa. 1790 hän vieraili Pariisissa Georg Forsterin kanssa. Vuodesta 1796 alkaen hän oli taloudellisesti riippumaton tutkija. Hän jatkoi opintojaan Jenassa ja tapasi muun muassa Goethen ja Schillerin.
Humboldt oli nykyaikaisen maantieteen uranuurtajia. Hän tutki myös maamagnetismia, meteorologiaa, klimatologiaa ja geologiaa.[1]
Humboldt matkusteli vuosina 1799–1804 Latinalaisessa Amerikassa yhdessä kasvitieteilijä Aimé Bonplandin kanssa ja tutki sekä kuvaili aluetta ensimmäisenä tieteellisestä näkökulmasta. Hän kirjoitti matkaa käsittelevät kuvauksensa valtavaksi kirjasarjaksi 21 vuoden aikana. Hän oli ensimmäisiä, joka ehdotti, että Atlanttia reunustavat maa-alueet ovat aikoinaan olleet yhdessä, etenkin Etelä-Amerikka ja Afrikka. Myöhemmin hän pyrki viisiosaisessa teoksessaan Kosmos yhdistämään eri tiedonaloja. Humboldt oli yhteistyössä muiden tieteilijöiden kanssa, kuten Joseph-Louis Gay-Lussac, Justus von Liebig, Louis Agassiz ja Matthew Fontaine Maury.
Humboldt nimesi useita lintulajeja, muun muassa kolumbiankaklattajan (Ortalis garrula) ja rasvakehrääjän (Steatornis caripensis).[2] Hänen kunniakseen on nimetty ainakin perunpingviini (Spheniscus humboldti).[3]
Humboldt ei mennyt naimisiin, eikä hänellä tiettävästi ollut lapsia. Koska hän tuhosi kaiken kirjeenvaihtonsa, ei ole varmaa dokumentointia hänen sukupuolisesta suuntautumisestaan, mutta aikalaisten mukaan hän oli homoseksuaali. Hänellä tiedetään olleen vain kaksi rakkaussuhdetta naisen kanssa, ohjaajansa Marcus Herzin vaimoon ja Pauline Wieseliin vuonna 1808 Pariisissa.
Katso myös
Karl Ritter
Lähteet

Aiheesta muualla

 Gutenberg-projektissa. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.



Luokka:Saksalaiset ornitologit
Luokka:Saksalaiset tutkimusmatkailijat
Luokka:Copley-mitalin saajat
Luokka:Vuonna 1769 syntyneet
Luokka:Vuonna 1859 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Riimukivi

Question: Mitä riimukivet ovat?


Riimukivet ovat rautakaudelta ja varhaiskeskiajalta peräisin olevia kivipaasia, joissa on skandinaavisella kielellä tehtyä riimukirjoitusta. Useissa riimukivissä on myös kuvia, kuten eläinaiheista koristelua. Riimukiviä esiintyy Skandinaviassa.[1] Pari yksittäistä löytöä tunnetaan muualtakin Euroopasta viikinkien jättäminä jälkinä.
Riimukivien pystyttäminen on luultavasti saanut alkunsa kuolleiden muistoksi pystytetyistä kivipaasista. Myös suurin osa riimukivistä on vainajien muistokiviä.[1]
Vanhimmat riimukivet ovat kansainvaellusaikaisia, mutta riimukivien pystytys yleistyi viikinkiajalla. Riimukiviä on löytynyt yli 3 000, suurin osa Ruotsin alueelta. Yleisintä riimukivien pystytys oli Keski-Ruotsissa 1000-luvulla. Tämän vaiheen riimukivissä on usein kristillisiä tunnuksia ja lauseita. 
Ruotsalainen tutkija Marco Bianchi on väitöskirjassaan osoittanut, että viikinkien riimukivien riimuilla ei aina ollut sisältöä vaan niitä kirjoiteltiin myös todisteeksi kirjoittajansa kirjoitustaidosta, vaikka sitä ei olisi ollutkaan. Kristinuskon vallatessa alaa kirjoitustaitoa alettiin pitää tärkeänä, minkä on päätelty olevan syynä sisällyksettömien riimujen kirjoittamiseen.[2]
Riimukivet ja Suomi
Suomesta on löydetty yksi aidoksi katsottu riimukiven katkelma Dragsfjärdin saaristosta. 24 kg painava riimukiven kappale löydettiin vuonna 1997. Kappaleessa on yhteensä 15 riimua kahdessa rivissä. Jotunista hiekkakiveä oleva lohkare makasi rantavedessä, madaltuneeseen luonnonsatamaan johtavan salmen suussa. On esitetty, että kivi on voinut joutua paikalle purjealuksen painolastina.[1]
Pohjanmaalta Vöyristä on löydetty kallioon kaiverrettuja riimukirjoituksia, mutta vuonna 1986 julkaistu työstöjälkitutkimus viittaa siihen, että ne ovat 1900-luvulla tehtyjä väärennöksiä.[3] Museoviraston rekisteriportaalin mukaan Träskishällorin riimukirjoitus on ”enintään ehkä 100–200 vuoden ikäinen”. Kahden muun Vöyrin riimukirjoituksen ajoitukseen rekisteriportaali ei ota selkeää kantaa, mutta niidenkään myöhäistä alkuperää ei torjuta.[4]. 
Kolmessa ruotsalaisessa riimukivessä (GS 13, U 582, G 319) on viittaus Suomeen.[1] Niissä kerrotaan, että vainaja on saanut surmansa Suomeen tehdyllä retkellä. Yleensä kyseessä olivat ryöstöretket. Muita mahdollisia riimukiviä jotka viittaavat Suomeen ovat Sigsteinn-nimiselle henkilölle pystytetty U 180, jossa tapahtumapaikaksi kuvataan Véborg, mikä voi viitata Viipuriin. Toisaalta se voi myös viitata Tanskassa sijaitsevaan Viborgiin. Riimukivi U 518 viittaa Erik Braten mukaan mahdollisesti Saloon.
Lähteet


Luokka:Riimukivet
Luokka:Viikinkiaika
Madison Square Garden

Question: Mikä on jääkiekkojoukkue New York Rangersin kotikenttä?



Madison Square Garden, lyhennetään usein MSG, on ollut nimenä neljällä areenalla New Yorkissa.[1] Kaksi ensimmäistä sijaitsivat Madison Squarella, josta areena on saanut nimensä. Sitten rakennettiin uusi yli 20 000-paikkainen areena osoitteeseen 50th Street ja 8th Avenue, ja nykyinen areena sijaitsee 7th Avenuella.[2] Jotkut kutsuvat nykyistä areenaa sen mainoslauseella: "Maailman kuuluisin areena".[2]
Nykyisin areenalla järjestetään noin 320 tapahtumaa vuodessa.[3] Näihin lukeutuvat muun muassa kaikki jääkiekkojoukkue New York Rangersin sekä koripallojoukkue New York Knicksin kotipelit, sekä WWE-turnauksia ja nyrkkeilyotteluita. Madison Square Garden oli vuonna 2015 maailman neljänneksi suosituin areena tapahtumien yhteenlasketulla lipunmyynnillä mitattuna ja suosituin Yhdysvalloissa.[4]
Vuodesta 2017 lähtien Madison Square Garden on ollut ainoa NHL- tai NBA-areena, jota ei ole nimetty sponsorin mukaan.[5][6]
Galleria

Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:New Yorkin rakennukset ja rakennelmat
Luokka:Yhdysvaltain jäähallit
Luokka:Yhdysvaltain urheiluhallit
Luokka:New York Knicks
Luokka:New York Rangers
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Espanjan inkvisitio

Question: Mikä Espanjan inkvisitio oli?


Espanjan inkvisitio oli katolinen tutkinta- ja tuomiolaitos, jonka perustivat vuonna 1478 Isabella ja Ferdinand Kastiliassa. Inkvisition tuomiovalta ulottui vain Espanjan kristittyihin, mikä maurien ja juutalaisten karkottamisen jälkeen tarkoitti kuitenkin käytännössä kaikkia espanjalaisia. Espanjan inkvisitio lopetettiin Napoleonin vallan aikana 1808–1812, mutta se perustettiin uudelleen Ferdinand VII:n palattua valtaistuimelle. Se lopetettiin 1834.[1] Inkvisitio otettiin käyttöön myös Meksikossa, ja se jatkoi toimintaansa Meksikon itsenäistymiseen saakka.
Inkvisitio teki muun muassa käännynnäisten (conversos) muslimien ja juutalaisten käsittelyä.Inkvisitio pyrki varmistamaan "veren puhtautta" (limpieza de sangre) käännynnäisten joukossa. Nämä toimet ja julkiset rankaisemiset (autodafee) saivat varsin synkän maineen. Huonoa mainetta selittää osin Englannin protestanttien 1500-luvulla levittämä propaganda.[2] Portugali toteutti samanlaisia uskonnollisia tutkimuksia merentakaisissa siirtokunnissaan, etenkin Goassa, jossa katolilaisuuden ja hindulaisuuden synkretismi kitkettiin pois.
Myöhemmät tutkimukset ja Vatikaanin arkistot paljastavat, että Espanjan inkvisitio ei ollut niin raaka kuin sen maine on antanut ymmärtää. Tuomiot olivat huomattavasti lievempiä kuin maallisissa inkvisitioissa. Syytökset tutkittiin tarkkaan, sillä inkvisitio oli tietoinen mahdollisista perättömistä ilmiannoista.[2] Useasti syytetylle tuomittiin katumusharjoituksia ja vain harvoin päädyttiin roviolle. Vatikaanin teettämän ja vuonna 2004 julkaistun tutkimuksen mukaan Espanjan inkivisition tutkimista ihmisistä 1,8% teloitettiin.[3] BBC julkaisi jo kymmenen vuotta aiemmin Timewatch -sarjassaan aihetta käsitelleen dokumentin nimellä The Myth of the Spanish Inquisition, joka käsitteli Espanjan inkvisition huonon maineen syntymistä.[4]
Katso myös
Montaillou
Lähteet


Luokka:Espanjan historia
Luokka:Inkvisitio
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Coronation Street

Question: Milloin televisiosarjasta Coronation Street  esitettiin ensimmäisen jakso?


Coronation Street on Ison-Britannian pisimpään jatkunut saippuasarja ja maan katsotuin televisio-ohjelma.[1] Sarjan loi Tony Warren ja ensimmäinen jakso esitettiin 9. joulukuuta 1960 ITV1-kanavalla, jossa se jatkuu edelleen.[2][3] Ohjelman tuottaa Granada Television, joka on ITV1:n edustus Luoteis-Englannissa, ja sarjaa näytettiin aluksi vain siellä. Koko maassa sitä alettiin esittää toukokuussa 1961. 
Coronation Streetin tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliselle kadulle kuvitteellisessa kaupungissa nimeltä 'Weatherfield', joka sijaitsee Salfordissa.[4] Ohjelman pääkilpailijat ovat BBC Onen saippuaooppera EastEnders ja ITV:n Emmerdale.
Ohjelman tunnusmusiikki soitetaan vaskipuhaltimella ja sen teki alun perin Eric Spear.[5][6] Musiikkia on muutettu vain vähän vuosien saatossa.
Granada ja ITV:n johtajat sekä muut ohjelmaa levittävät tahot mukaan lukien Guinnesin ennätystenkirja ovat sanoneet Coronation Streetia maailman pisimpään jatkuneeksi saippuaoopperaksi (Granada on myös myynyt eniten sarjan jaksoja ulkomaille).[3][7]
Heinäkuussa 2009 Google kuvasi Coronation Streetin tapahtumapaikat Manchesterissa sekä loi niistä ja lavasteista turisteja varten virtuaalisen katunäkymän karttapalveluunsa.[8]
Nykyiset hahmot

Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Saippuasarjat
Luokka:Brittiläiset televisiosarjat
Luokka:Perhesarjat
Luokka:1960-luvun televisiosarjat
Luokka:1970-luvun televisiosarjat
Luokka:1980-luvun televisiosarjat
Luokka:1990-luvun televisiosarjat
Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Väinö Myllyrinne

Question: Kuinka iso Daniel Cajanus oli?


Väinö Myllyrinne (27. helmikuuta 1909 Helsinki – 13. huhtikuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen mies, joka on tunnettu suuren kokonsa ansiosta. Hän oli 247–251,4 senttimetriä pitkä, joskin tiedot vaihtelevat. Yleisemmin hänen pituutensa kerrotaan olleen . Itse hän sanoi pituutensa olleen esiintymisaikoina . Hän oli aikanaan Suomen ja Euroopan pisin mies sekä jonkin aikaa myös maailman pisin.
Myllyrinteen paino oli 175–180 kilogrammaa. Syli oli . Hänen rinnanympäryksensä oli , kengännumero oli 58, hatun numero 66 ja paidan numero 52.[1]
Sukutausta
Myllyrinteen suku oli kotoisin Satakunnasta, mutta hänen äitinsä Anna Maria Keränen oli syntyisin Paltamosta.[2] Samalta paikkakunnalta oli kotoisin myös  pitkä Daniel Cajanus, joka eräiden tietojen mukaan on Suomen kaikkien aikojen pisin mies.[3]
Elämä ja ura
Lapsuudessaan Myllyrinne asui monissa eri paikoissa, sillä hänen perheensä muutti usein. Armeijan käytyään hän asui Helsingissä. 
Hämeenlinnassa sijaitsevassa Suomen Tykistömuseossa esitellään tämän kaikkien aikojen kookkaimman suomalaisen sotilaan uraa. Myllyrinne palveli Viipurissa raskaassa tykistörykmentissä. Mennessään sotaväkeen vuonna 1929 hän oli noin  pitkä ja hyvin vahva. Hän koki uuden kasvukauden vielä 40-vuotiaana. 1930-luvulla hän kiersi ympäri Eurooppaa showpainijana ja sirkusesiintyjänä, mutta palasi talvisodan syttyessä kotimaahan. Myllyrinne palveli talvi- ja jatkosodan aikana kotirintamalla, ainakin Miinapajalla Katajanokalla Helsingissä.
Vuodesta 1946 hän asui Järvenpäässä, missä hänellä oli pieni kanala, jota hän piti . Lopun elämästään hän eli veljensä perheen yhtenä jäsenenä. Hänet on haudattu Järvenpäähän. Myllyrinteestä on harvoin esillä oleva vahanukke Järvenpään kirjastotalossa sekä toinen Merikarvian Korsumuseossa.
Jälkimaine
Väinö Myllyrinne äänestettiin vuonna 2004 Ylen Suuret suomalaiset -äänestyksessä sijalle 12.[4]
Vuonna 2011 sai Visions du Reel -festivaaleilla ensi-iltansa Jani Peltosen ohjaama dokumenttielokuva Väinö Myllyrinteestä.[1]
Lähteet

Aiheesta muualla
Iltalehti 20.4.2013 Taustat & tekijät, s. 22–23. Huom. Iltalehden artikkeli käyttää yhtenä lähteenään tätä sivua.

Please use a more specific IMDb template. See the documentation for available templates.

Luokka:Artikkelit, joissa on vanhentuneita linkkejä

Luokka:Suomalaiset jättikasvuiset henkilöt
Luokka:Vuonna 1909 syntyneet
Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luettelo valtioista pinta-alan mukaan

Question: Paljonko on Taiwanin pinta-ala?


Tämä on luettelo maailman maista pinta-alan mukaisessa suuruusjärjestyksessä.[1] Pinta-alat on annettu neliökilometreinä.
Valtiot ja erillisalueet

Lähteet



pinta-alan mukaan
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kuurinmaa

Question: Missä Kuurinmaa sijaitsee?



Kuurinmaa (, ) on nykyisen Latvian alueella sijainnut historiallinen maakunta, joka vuosisatojen saatossa kuului Liivinmaan liittoon, Puola-Liettuaan ja Venäjän keisarikuntaan. 
Kuurinmaa kattaa Latvian läntiset osat. Jos siihen lasketaan kuuluvaksi myös Zemgalen alue, sen koillisraja kulkee pitkin Väinäjokea. Alueen korkein kohta on vain 213 metriä meren pinnasta.
Kuurinmaa on saanut nimensä muinaisesta kuurien eli kuurilaisten kansasta, joka puhui balttilaista kieltä. Viikinkiajalla alueella asui lättiläisiä, joilta virolaiset ja liiviläiset valloittivat Kuurinmaan rannikkoalueita.[1] Kuurinmaa kuului 1200-luvun alusta Saksalaiselle ritarikunnalle, joka hajosi uskonpuhdistuksen vaikutuksesta 1500-luvun alussa. Ritarikunnan raunioille perustettiin Liivinmaan liitto, joka kuitenkin hajosi 1555. Vuonna 1561 perustettiin Kuurinmaan herttuakunta, joka haki suojelua asettumalla Liettuan vasalliksi. Kuurinmaa kuului Puola-Liettualle vuoteen 1795, jolloin se liitettiin Venäjän keisarikuntaan Puolan kolmannessa jaossa, ja se muodosti Kuurinmaan kuvernementin. Siitä sekä Virosta ja Liivinmaasta käytettiin yhteisnimitystä Itämerenmaakunnat.
Vuodesta 1918 Kuurinmaa kuului itsenäiselle Latvialle vuoteen 1940 asti, jolloin Latvian tasavallasta tuli Latvian sosialistinen neuvostotasavalta ja Neuvostoliiton jäsen. Vuonna 1991 Latvia itsenäistyi uudelleen.
Toisen maailmansodan loppuvaiheissa vuonna  1944  saksalainen armeijaryhmä jäi mottiin Kuurinmaalle ja taisteli siellä aina Saksan antautumiseen asti. Latvialaiset partisaanit taistelivat alueella vielä puna-armeijaa vastaan, mutta 1940-luvun lopulla vastarinta hiipui. 
Väestöstä
Vuonna 1897 Kuurinmaan kuvernementissa oli 674 437 asukasta. Heistä 79 prosenttia oli latvialaisia, 8,5 % saksalaisia, 1,7 % venäläisiä, 1 % puolalaisia ja 1 % liettualaisia. Suurimmat kaupungit olivat Libau (64 500 asukasta) ja Mitau (35 011 asukasta). 75 prosenttia väestöstä oli luterilaisia, loput ortodokseja ja katolisia. Kuurinmaalla oli myös pieni juutalainen yhteisö.
Katso myös
Liivinmaa
Latgale
Vidzeme
Zemgale
Lähteet
Check date values in: |accessdate=, |date= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)


Luokka:Latvian historialliset alueet
Saksan osavaltiot

Question: Montako osavaltiota Saksassa on?

Saksa on liittotasavalta, joka koostuu kuudestatoista osavaltiosta. Saksan kielellä osavaltion virallinen nimitys on Land eli maa, joskin usein käytetään epävirallista (lakiteknisesti virheellistä) nimitystä Bundesland (liittomaa). Kolme maata käyttää nimitystä vapaavaltio (Freistaat): Baijeri (vuodesta 1919), Saksi (vuodesta 1990) ja Thüringen (vuodesta 1994). Lisäksi kaksi kaupungista muodostuvaa osavaltiota eli kaupunkivaltiota (Stadtstaat) viittaa nimessään hansaan: vapaa ja hansakaupunki (Freie und Hansestadt) Hampuri (vuodesta 1806) sekä vapaa hansakaupunki (Freie Hansestadt) Bremen (vuodesta 1806).
Koska Saksa on federalistinen valtio, osavaltioilla on laaja itsemääräämisoikeus.[1] Jokaisella osavaltiolla on oma lainsäädäntö ja perustuslaki sekä oma vaaleilla valittu parlamentti, maapäivät (Landtag). Osavaltion hallitusta (Landesregierung) johtaa pääministeri (Ministerpräsident). Liittovaltion tasolla osavaltioita edustaa liittoneuvosto (Bundesrat), jossa osavaltiot ovat edustettuina asukaslukuihinsa suhteutettuina.
Saksan nykyiset osavaltiot perustettiin suurelta osin vasta 1940-luvun jälkipuoliskolla, ja ne vastaavat vain osittain aikaisempia Saksan keisarikunnan ja Weimarin tasavallan aikaisia osavaltioita. Esimerkiksi silloisen Preussin alueet ovat nykyisin jaettuna monien osavaltioiden kesken. Saksan nykyiset osavaltiot muodostettiin vuosina 1945–1947 toisessa maailmansodan neljän liittoutuneen eli Yhdysvaltain, Neuvostoliiton, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan yhteisen sotilashallinnon päätösten mukaisesti. Vuonna 1949 Saksan läntisillä miehitysvyöhykkeillä olleet osavaltiot yhdistyivät Saksan liittotasavallaksi. Badenin, Württemberg-Badenin ja Württemberg-Hohenzollernin osavaltiot yhdistettiin vuonna 1952 nykyiseksi Baden-Württembergin osavaltioksi. Saarland oli aluksi puoliautonominen ja liittyi vasta vuonna 1957 liittotasavaltaan. Saksan demokraattisen tasavallan alueella olleet viisi osavaltiota korvattiin vuonna 1952 neljällätoista piirillä. Hieman ennen Saksan jälleenyhdistymistä vuonna 1990 Saksan demokraattiseen tasavaltaan muodostettiin uudelleen osavaltiot, jotka sitten yhdistyivät liittotasavaltaan. Tällöin myös Berliinistä muodostettiin yksi liittotasavallan osavaltioista. Sodan jälkeen kaupunki oli ollut virallisesti neljän vallan miehityksessä, mutta käytännössä se oli jakautunut Itä-Berliiniin ja monin tavoin jo epävirallisesti osavaltioksi luokiteltuun Länsi-Berliiniin.

Saksan liittotasavallan osavaltiot lokakuussa 1949
Huhtikuusta 1952 elokuuhun 1955 Baden-Württembergin perustamisen jälkeen
Tammikuusta 1957 lokakuuhun 1990 Saarlandin liittymisen jälkeen
Saksojen yhdistymisen jälkeen
Nykyinen osavaltiojako vuonna 1992 tehtyjen pienten rajamuutosten jälkeen

Luettelo Saksan nykyisistä osavaltioista

Osavaltiot kartalla

Lähteet



*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Parhaan musiikin Oscar-palkinto

Question: Onko Musta kuu -elokuva voittanut palkintoja?

Parhaan musiikin Oscar-palkinto on Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuotuinen palkinto parhaalle elokuvamusiikille. Palkinto on jaettu vuodesta 1934 lähtien. Palkinnon luonne on vaihdellut suuresti. Yleensä palkinto on jaettu erikseen esimerkiksi draamalle ja musikaalille tai alkuperäiselle ja sovitetulle sävellykselle. Vuodesta 2000 lähtien on jaettu vain yksi palkinto alkuperäiselle elokuvamusiikille.
Voittajat ja ehdokkaat
Vuodet ovat elokuvien julkaisuvuosia. Suluissa vuodet, jolloin palkinto jaettiin kyseisessä muodossa.
Alkuperäissävellys

Sovitettu sävellys (1963-1968, 1979)

Alkuperäinen draama- tai komediasävellys (1943–1957, 1959–1962)

Alkuperäinen musikaalisävellys (1942–1957, 1959–1963)

Alkuperäinen tai sovitettu musikaalisävellys (1969–1976, 1984)

Alkuperäinen musikaalisävellys ja sen sovitus tai sovitettu sävellys (1977–1980, 1983)

Alkuperäinen draamasävellys (1942, 1996–1999)

Alkuperäinen musikaali- tai komediasävellys (1996–1999)


Musiikki
*
Luokka:Elokuvamusiikki
Etninen ryhmä

Question: Miten määritellään etninen ryhmä?

Etnisellä ryhmällä tarkoitetaan ihmisjoukkoa, jonka katsotaan muodostavan erillisen ryhmän, joka perustuu sen jäsenten yhteiseen kulttuuriperintöön, uskontoon, kieleen, alkuperämaahan tai ulkonäköön. Etnisyyden käsite viittaa niihin kulttuurisiin piirteisiin, joita käytetään tämän ryhmittelyn pohjana.[1] Etniset ryhmä korreloivat kielialueiden kanssa ja ryhmien väliset etniset ja kielelliset rajat ovat usein samoja.[2] Etnisen ryhmän ja kansan käsitteet voivat joissakin asiayhteyksissä olla päällekkäisiä, esimerkiksi puhuttaessa suomalais-ugrilaisista kansoista. Etnisyyden määrittelyssä voidaan käyttää seuraavia ehtoja, jotka ovat kaikki olennaisia:[2]
yhteinen alue tai maa
yhteinen syntyperä tai "suku"
yhteinen kieli
yhteiset tavat ja kulttuuri
yhteiset uskomukset tai uskonto
yhteinen identiteetti ja itsetietoisuus
yhteinen nimi joka ilmaisee ryhmän
yhteinen tarina alkuperästä
Etniset ryhmät eroavat muista sosiaalisista ryhmistä kuten alakulttuureista, intressiryhmistä ja sosiaalisista luokista siten, että niiden katsotaan syntyvän ja muuttuvan historiallisesti etnogeneesin myötä, seurauksena endogamian (sisäryhmäavioliittoisuuden) jaksoista. Etnistä identiteettiä vahvistetaan ajatuksella yhteisistä piirteistä, jotka ovat tyypillisiä kyseisen etnisen ryhmän jäsenille.
Etnisen ryhmän käsite on tavallinen niin sanotussa etnopolitiikassa, jossa erilaiset organisaatiot (esimerkiksi puolueet, uskontoryhmät tai kansanliikkeet) pyrkivät synnyttämään etnistä identiteettiä edistääkseen poliittisia tai kulttuurisia tavoitteitaan, tai vaihtoehtoisesti vastustamaan jonkin toisen organisaation vastaavia pyrkimyksiä.[3][4]
Katso myös
Kansalaisuus
Kansatiede
Etnofilosofia
Kansakunta
Luettelo etnisistä ryhmistä
Nationalismi
Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Brubaker, Rogers| title = Etnisyys ilman ryhmiä| location = Tampere| publisher = Vastapaino| year = 2013| version = (Ethnicity without Groups, 2004.) Suomentaneet Erkki Vainikkala ja David Kivinen| id = ISBN 978-951-768-403-3}}

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Surkeiden sattumusten sarja (televisiosarja)

Question: Minä vuonna Surkeiden sattumusten sarja on julkaistu?


Surkeiden sattumusten sarja (A Series of Unfortunate Events, tunnetaan myös nimellä Lemony Snicket's A Series of Unfortunate Events) on mustan huumorin Netflix-sarja.[1] Se perustuu Lemony Snicketin Surkeiden sattumusten sarja -nuortenkirjasarjaan.[2] Sarjan ensimmäinen kausi julkaistiin Netflixissä 13. tammikuuta 2017.[3]
Ensimmäisen kauden kahdeksan jaksoa liittyy Surkeiden sattumusten sarjan neljään ensimmäiseen osaan.[4][5] Kymmenen jakson mittainen toinen tuotantokausi kattaa kirjasarjan osat 5–9 ja kolmas kausi loput neljä osaa.[6]
Näyttelijät

Tuotanto
Marraskuussa 2014 Netflix ja Paramount Television ilmoitti suunnittelevansa Surkeiden sattumusten sarja -kirjoihin perustuvaa televisiosarjaa. Kirjasarjan luoja Daniel Handler toimii samalla myös televisiosarjan tuottajana.[7] Syyskuussa 2015 ilmoitettiin Barry Sonnenfeldin ja Mark Hudisin kiinnityksestä sarjan kehitystiimiin.[8] Myöhemmin vuoden 2016 tammikuussa Hudis lähti kehitystiimistä, eikä hänen tilalle ole nimetty seuraajaa.[9]
Sarjan kuvaukset aloitettiin toukokuussa 2016.[10] Tammikuussa 2017 Handler vahvisti työstävänsä käsikirjoitusta sarjan toiselle kaudelle.[6] Hieman myöhemmin huhtikuussa vahvistettiin sarjan saaneen tilauksen myös kolmannesta kaudesta.[11] Neil Patrick Harris on vahvistanut kolmannen kauden jäävän sarjan viimeiseksi.[12]
Tuotantokaudet

Palkinnot ja ehdokkuudet

Lähteet

Aiheesta muualla

Please use a more specific IMDb template. See the documentation for available templates.

Luokka:Netflix-alkuperäissarjat
Luokka:Surkeiden sattumusten sarja
Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Toinen Saksan–Tanskan sota

Question: Milloin Preussin-Tanskan sota käytiin?



Toinen Saksan–Tanskan sota käytiin vuonna 1864.[1] Sota alkoi saksalaisvaltioiden hyökkäyksellä Tanskaa vastaan. Taustalla oli pitkään jatkunut rajakiista Schleswig-Holsteinin alueesta.[1] Sota päättyi saksalaisten voittoon kestettyään noin viisi kuukautta. Tanska joutui luovuttamaan Preussille ja Itävallalle Schleswig-Holsteinin.[2] Preussi valtasi koko alueen Itävallalta vain kahta vuotta myöhemmin vuonna 1866, ja Schleswig-Holsteinista tuli osa Saksan keisarikuntaa.
Tanska joutui sodassa taipumaan vihollisen ylivoiman edessä. Se sai osakseen ulkomaista sympatiaa, mutta vain vähän oikeaa apua. Ruotsi julistautui neutraaliksi, vaikkakin Ruotsista tuli vapaaehtoisia Tanskan avuksi.[2]
Sodassa tapahtunut tanskalaisten perääntyminen Schleswigissä sijaitsevalta Dannevirken linnoitukselta aiheutti tanskalaisten keskuudessa suurta paheksuntaa. Kyseessä oli symbolinen tappio, sillä isänmaalliset tanskalaiset pitivät Dannevirken linnoitusta voittamattomana ja sen varusteluun oli käytetty runsaasti varoja. Todellisuudessa linnoitus oli sodan aikana keskeneräinen, vähäisesti miehitetty ja osa sen rakenteista oli jäänyt veden valtaan tai jäätynyt. Tanskan armeija siirtyi pohjoisemmaksi, Flensburgin lähellä sijaitsevaan ja helposti puolustettavaan Dybbølin () linnoitukseen, jonka sitkeä vastarinta nostatti tanskalaisten kansallistunnetta. Urheasta puolustautumisesta huolimatta Saksa voitti sodan.[2]
Schleswig-Holsteinin mukana Saksan keisarikunnan alaisuuteen siirtyi huomattava määrä tanskalaista väestöä. Osa Schleswig-Holsteinista palautui Tanskalle vuonna 1920 kansanäänestyksen perusteella ja Kansainliiton välityksellä.
Katso myös
Helgolandin meritaistelu
Ensimmäinen Saksan–Tanskan sota
Lähteet

Luokka:1800-luvun sodat
Luokka:Saksan sodat
Luokka:Tanskan historia
Hersonin kuvernementti

Question: Mikä Hersonin kuvernementti oli?


Hersonin kuvernementti (, ) oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti vuosina 1802–1920, joskin aivan aluksi, nimenä oli kuvernementtikaupungin mukaan Mykolajivin (Nikolajevin) kuvernementti (1802-1803). Kuvernementti perustettiin vuonna 1802  pilkottaessa aluelaajennusten kasvattamaa Uuden Venäjän kuvernementtiä (, Novorossijskaja gubernija) pienempiin osiin. 

Kuvernemenin naapureina olivat pohjoisessa Podolian, Kiovan ja Pultavan kuvernementit, idässä Jekaterinoslavin ja kaakossa Taurian kuvernementti. Lounaassa alue rajoittui Mustaanmereen ja lännessä Bessarabian kuvernementtiin. 
Väestön määrä oli kasvanut voimakkaasti kuvernementin perustamisen jälkeen ja suuri osa väestönkasvusta selittyi muuttoliikkeellä alueelle. Vuonna 1812 kuvernementin väkiluku oli noin 245000, vuonna 1851 893000, vuonna 1863 1330000, vuonna 1885 2027000, vuonna 1897 2733600 ja vuonna 1914 jo 3744600.[1]
Kuvernementti jakautui kihlakuntiin (ujezd), joita oli vuonna 1897 kuusi.[2]
Vuoden 1897 väestönlaskennan aikaan kuvernementin asukasluku oli 2733612. Asukkaista maaseutuväestöä oli 71,1 prosenttia ja kaupunkilaisia 28,9 prosenttia. Suurimmat kaupungit olivat Odessa (403815 as.), Mykolajiv (92012 as.), Jelisavetgrad (61488 as.) ja H’erson (59076 as.). Näistä Odessa oli samalla erityisasemassa oleva hallintoalue (градоначальство) ja Mykolajiv (Nikolajev) erityisasemassa oleva sotilaallinen hallintoalue (военн. градоначальство). [2][3]
Asukkaiden etnisistä ryhmistä suurimmat olivat ukrainalaiset (53,5 %, 1462039 as.), (iso)venäläiset (21,0 %, 575375 as.), juutalaiset (11,8 %, 322537 as.), moldovalaiset ja romanialaiset (5,4 %, 147218 as.) sekä saksalaiset (4,5 %, 123453 as.).[4] Väestönkasvun, kaupugistumisen ja kuvernementiin suuntautuvan muuttoliikkeen johdosta etninen jakauma oli muuttunut huomattavasti vuosikymmenten saatossa. Vielä 1850-luvulla ukrainalaisia oli ollut 68–75, romanialaisia 8–11, (iso)venäläisiä vain 3–7, juutalaisia 6, saksalaisia 4, bulgarialaisia 2 prosenttia. Tämän lisäksi kuvernementissa asui muun muassa serbejä, kreikkalaisia ja romaneja.[1]
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Venäjän keisarikunnan kuvernementit
Luokka:Ukrainan historia
Luokka:Hersonin alue
Luokka:Odessan alue