Mielenterveyden häiriö

Question: Mikä on yleisin mielenterveyden häiriö?

Mielenterveyden häiriöllä tarkoitetaan yleensä mielenterveyden poikkeamista tavanomaisesta sellaisella tavalla, että siitä aiheutuu haittaa itselle tai muille. Mielenterveyden häiriöillä viitataan toisinaan kaikkiin psykiatrisiin häiriöihin. Esimerkiksi Yhdysvalloissa ja Kanadassa käytetty Yhdysvaltain psykiatrisen yhdistyksen diagnoosiluokitus DSM on nimeltään mielenterveyshäiriöiden luokitus, vaikka se sisältää myös elimelliset unihäiriöt, motoriset häiriöt, seksuaalitoimintojen häiriöt, lukihäiriön, ADHD:n, autismikirjon häiriön ja älyllisen kehitysvammaisuuden kaltaiset aivojen kehitykselliset häiriöt.
Vakavimmat mielenterveyshäiriöt saattavat vammauttaa ihmisen lähes kokonaan ja sulkea hänet työelämän, yhteiskunnan toimintojen ja sosiaalisten suhteiden ulkopuolelle. Joihinkin mielenterveyden häiriöihin saattaa liittyä esimerkiksi psykoosien aikana esiintyvää sairaudentunnottomuutta.
Yleisyys
Mielenterveyden häiriöt ovat kasvava kansanterveydellinen huoli[1]. Mielenterveyden häiriöt ovat yleisempiä kuin syöpä, diabetes tai sydän- ja verisuonitaudit. Yli 26 prosenttia täysi-ikäisistä yhdysvaltalaisista täyttää mielenterveyden häiriön kriteerit. Vakava mielenterveyden häiriö on seitsemällä prosentilla yhdysvaltalaisista.[2] Ahdistuneisuushäiriöt ovat yleisin mielenterveyden häiriö: 18 prosenttia aikuisväestöstä kärsii ahdistuneisuushäiriöstä. Noin puolet heistä jotka diagnosoidaan ahdistuksesta kärsiviksi diagnosoidaan myös masennuksesta kärsiviksi. Masennuksesta kärsii 6,7 prosenttia yhdysvaltalaisista ja se on johtava työkyvyttömyyden syy 15–44,3-vuotiaiden keskuudessa.[3] Alkoholismi ja mielenterveysongelmat liittyvät usein toisiinsa eli alkoholismin taustalta paljastuu mielenterveysongelma.[4]
Edward Schieffelin tutkimusten mukaan Kaluli-alkuperäisasukasheimon keskuudessa masennusta esiintyy yhdellä kahdestatuhannesta.[5][6] Mielenterveyden häiriöitä on kuusi kertaa enemmän ihmisillä, jotka kuuluvat matalimpaan sosioekonomiseen luokkaan verrattuna ylimpään sosioekonomiseen luokkaan[7].
Syyt ja riskitekijät
Minkään yksittäisen tekijän ei katsota aiheuttavan mielenterveyden häiriöitä, vaan kyse on useiden tekijöiden summasta. Usein jokin stressitekijä lopulta laukaisee mielenterveydellisen häiriön, jonka puhkeamiselle muut tekijät ovat jo aiemmin luoneet pohjaa.
Ympäristösaasteet
Myrkylliset raskasmetallit
Ympäristön raskasmetallit lyijy ja kadmium on yhdistetty skitsofrenian ilmenemiseen.[8] Lyijylle ja kadmiumille lapset altistuvat erityisesti alueilla joilla kaivetaan kivihiiltä[9]. Nykyään lyijyaltistuksen suurin lähde on hiilivoimaloiden päästämät ilmakehän hiukkaset[10].
Vuonna 2004 on löydetty että sikiöaikainen lyijyaltistus ja skitsofrenia myöhemmin elämässä saattavat liittyä toisiinsa.[11][12][13] Vuonna 2009 teoriaa on kehitetty pidemmälle[14]. Vuonna 2013 on julkaistu tutkimus jonka mukaan sikiöaikainen lyijyaltistus altistaa skitsofrenialle myöhemmin elämässä. Lyijyaltistus ei ole itsessään riittävä, vaan lyijyn on estettävä N-metyyli-D-aspartaattireseptori (NMDAR), joka vaikuttaa aivojen kehitykseen, oppimiseen ja muistiin.[15][16][17]
Ilman pienhiukkaset
Ilmansaasteista pienhiukkasten (alle 2.5 μm) on todettu vahingoittavan kehittyvien hiirten aivojen osaa joka on keskeinen skitsofreniassa. Pienhiukkaset saavat aivojen osan tulehtumaan ja se häiritsee valkoisen aineen kehittymistä.[18]
Lapsuuden infektiot
Lapsuudessa koetut vuodeosastohoitoa vaatineet infektiot ja immuunipuolustus liittyvät mielenterveyden häiriöiden etiologioihin. Erityisen korkeita todennäköisyyksiä mielenterveyden häiriön kehittymiseen myöhemmässä elämässä ovat yhteydessä kun infektion on ollut niin vakava että sen hoitamiseen on jouduttu käyttämään anti-infektiivisiä lääkkeitä, erityisesti antibiootteja.[19] Rintaruokinnan on todettu vähentävän vauvan infektioita, erityisesti korva-, kurkku- ja sinus-infektioita.[20][21]
Lehmänmaitoa sisältävän äidinmaidonkorvikkeen proteiinin on havaittu aiheuttavan vauvalle heikentyneen immuunireaktion.[22] Lehmänmaidossa on beta-laktoglobuliinia jota ei ole äidinmaidossa. Beta-laktoglobuliini muistuttaa ihmisen glykodeliini-proteiinia, joka kontrolloi ihmisen T-imusolujen tuotantoa.[23] Rintaruokinnan edut verrattuna äidinmaidonkorvikkeisiin ovat selvät kehitysmaissa, joissa on huonotasoinen hygienia.[24] Rintaruokinnan on todettu vähentävän skitsofreniaan ilmaantuvuutta.[25][26]
Äidin ja lapsen kiintymyksen puute ilman rintaruokintaa
Rintaruokinnalla on monipuolisia positiivisia vaikutuksia lapsen psykologiseen hyvinvointiin. Rintaruokinta saattaa suojata lasta myöhemmältä masennukselta ja ahdistuneisuudelta.[27][28]
Köyhyys, vaikeat elämänolosuhteet ja yhteiskunnalliset ongelmat
Liverpoolin yliopistossa tehdyssä tutkimuksessa havaittiin, että köyhyys lisää riskiä sairastua mielenterveyden häiriöihin lapsilla 40 prosenttia ja äideillä 44 prosenttia[29].
Lasten kokemat vanhempien avioerot ja isän puuttuminen liittyvät mielenterveyden häiriöihin aikuisuudessa.[30] Erityisesti tämä liittyy tyttöjen masennukseen 14-vuotiaana.[31]
Mielenterveyden häiriöiden alkulähde löytyy YK:n vuonna 2016 julkaiseman erikoisraportin mukaan usein yksilön vaikeista elämänolosuhteista ja yhteiskunnallisista ongelmista[32][33]. Myös traumaattiset kokemukset lisäävät mielenterveyden häiriön riskiä. On esimerkiksi arvioitu, että jopa puolet turvapaikanhakijoista kärsii jostain mielenterveyden häiriöstä kuten post-traumaattisesta stressihäiriäöstä, masennuksesta tai ahdistuneisuushäiriöstä. Arviolta kolme neljästä turvapaikanhakijasta on kokenut tai nähnyt väkivaltaisen tapahtuman kuten fyysistä tai seksuaalista väkivaltaa, vangitsemista, kidutusta ja kuolemaa. Pakolaistrauma voi näkyä myös kiintymyssuhteiden häiriöinä, syyllisyytenä turvaan pääsemisestä, heikentyneenä keskittymiskykynä, luottamuksen puutteena ja yksinäisyytenä.[34]
On myös todisteita sille, että mielenterveyteen vaikuttaa yhteiskunnan tai lähiympäristön nopeat muutokset, joihin yhteisöllä tai yksittäisellä ihmisellä ei ole ollut riittävästi aikaa sopeutua.[35]
Perinnölliset tekijät
1900-luvun alussa psykiatrisia sairauksia pidettiin fysiologisina rap­peu­tu­mis­ilmiöinä, joihin joillakuilla ihmisillä on tavallista voimakkaampi pe­rin­nöllinen tai­pu­mus. Ulkoiset seikat korkeintaan laukaisevat fysiologisen tapahtumasarjan, joka on var­si­nai­nen sairaus. Emil Kraepelin edusti tätä ajattelutapaa, jossa psykiatriset sairaudet olivat perinnöllisiä ja biologisia toimintahäiriöitä.
Mielenterveyden häiriöihin liittyviä geenejä on löydetty. Esimerkiksi CACNC1-geeni liittyy kalsiumin hermosoluun kulun sääntelyyn ja hermoratoihin jotka liittyvät emootioon, ajatteluun, huomiokykyyn ja muistiin. CACNC1-geeni liittyy kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön, skitsofreniaan ja masennukseen. Toinen kalsiumkanavageeni CACNB2 liittyy myös mielenterveyden häiriöihin.[36]
Mielenterveysongelmista kärsivien vanhempien lapsilla on 2–3-kertainen riski sairastua, jos he eivät itse saa tukea. Tuen saaminen vähentää sairastumisriskiä lähes 50 prosenttia.[37]
Päihteiden käyttö
Päihdyttävät aineet voivat aiheuttaa mielenterveyden häiriöitä.[38] Päihteen aiheuttama psykoosi, erityisesti kannabiksen aiheuttamana, kasvattaa skitsofreniaan tai kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön sairastumisen riskiä.[39]
Seksuaalivähemmistöön kuuluminen
Homoseksuaalisuus ja biseksuaalisuus altistavat mielenterveyden häiriöille: homoseksuaaleilla ja biseksuaaleilla on heteroseksuaaleihin verrattuna merkittävästi kohonneet masennuksen ja ahdistuksen esiintyvyydet sekä kohonnut itsemurhariski. Masennuksen esiintyvyys on homomiehillä kolminkertainen kokonaisväestöön verrattuna.[40] Yhdysvaltalaisessa tutkimuksessa 40 prosenttia seksuaalivähemmistöihin kuuluvista lukioikäisistä oli pohtinut itsemurhaa edeltävän vuoden aikana ja 25 prosenttia oli yrittänyt itsemurhaa.[41]
Sukupuolivähemmistöön kuuluminen
Transsukupuolisten hoitamaton sukupuoliristiriita altistaa masennukselle, ahdistuneisuudelle ja voi aiheuttaa esimerkiksi epätoivon tai riittämättömyyden tunnetta. Myös itsemurhariski on merkittävästi kohonnut ja kyselytutkimuksen mukaan 41 prosenttia transsukupuolisista on yrittänyt itsemurhaa.[42] Transsukupuolisten heikon mielenterveyden syitä ovat transsukupuolisuuden sijaan sosiaalinen hyljeksintä ja kohdattu väkivalta[43][44].
Historiaa
Mielenterveyden häiriöiden ja neurologisten sairauksien välinen raja on vaihdellut eri aikoina tyypillisesti siten, että mielenterveyden häiriöinä pidettyjen sairauksien on huomattu myöhemmin olevankin neurologisia sairauksia. Tallaisia sairauksia on esimerkiksi epilepsia, joka luokiteltiin psykiatriseksi sairaudeksi vielä 1950-luvulla[45].
Itsemurhat
Mielenterveyden häiriöiden on todettu liittyvän usein itsemurhaan. Tutkimusten perusteella on huomattu että jopa 93 prosenttia itsemurhan suorittaneista kärsi jonkin asteisesta mielenterveyden häiriöstä. Yleisin oli mielialahäiriöihin lukeutuva masennus, joka todettiin jonkinasteisena 66 prosentilla itsemurhan tehneistä. Vain kahdella prosentilla tutkituista ei todettu minkäänlaisia mielenterveydellisiä ongelmia. Kyseisessä tutkimuksessa viiden prosentin mielentilaa ei kyetty määrittämään. Muita huomattavia itsemurhariskin kasvattajia ovat skitsofrenia ja alkoholismi.[46] Myös ahdistuneisuushäiriöt aiheuttavat itsemurha-alttiutta.[47] Itselleen vaaraksi olevat potilaat saatetaan lain mukaan määrätä tahdosta riippumattomaan hoitoon, jos henkilö on mielisairas ja muut keinot eivät sovellu käytettäväksi.[48]
Vankilaväestö
Yhdysvalloissa psykiatrisen laitoshoidon korvaaminen avohoidolla on johtanut vankilaväestön kasvamiseen. Monet mielenterveyshäiriöistä kärsivät ovat siis vankilassa aikaisemman psykiatrisen laitoshoidon sijaan. Yhdysvalloissa mielenterveyshäiriöistä kärsivät usein vangitaan hoitamisen sijaan. Yhdysvaltalaisissa vankiloissa on runsaasti psykoosista kärsiviä.[49]
Asunnottomuus
On arvioitu että noin kolmannes täysi-ikäisistä asunnottomista kärsii jonkinasteisesta mielenterveysongelmasta tai liikuntaesteestä. Aiemmin nämä ihmiset asuivat mielisairaaloissa. National Alliance for the Mentally Ill -instituution (NAMI) mukaan pelkästään Kaliforniassa Yhdysvalloissa oli 50 000 mielenterveysongelmista kärsivää koditonta, johtuen vuosien 1957 ja 1988 välisestä pakkohoidon vähentämisestä, kun avohoidon määrää ei samalla lisätty.[50] Asunnottomuus saattaa myös altistaa mielenterveysongelmille.
Hoito
Mielenterveyden häiriöiden hoidosta vastaavat psykiatrit ja psykologit. Häiriöitä hoidetaan terapioilla ja lääkkeillä. Eduskunnan mielenterveyspoliittisen neuvottelukunnan mukaan noin puolet mielenterveyden häiriöitä kohtaavista ei saa Suomessa tarvitsemaansa hoitoa[51].
Järjestöjä
Mielenterveyden keskusliitto valvoo ja ajaa mielenterveyspotilaiden, -kuntoutujien ja läheisten etuja, esimerkiksi toimii asiantuntijana, parantaa palveluja ja tarjoaa vertaistukea. Se kokoaa jäsenyhdistyksiä eri puolilta Suomea.[52]  Keskusliitto tarjoaa esimerkiksi kursseja, joihin kuuluu ryhmä- ja yksilötapaamisia, viikonlopputapaaminen koko perheelle ja ryhmätapaaminen mielenterveysongelmista kärsivien läheisille, sekä lapsiperheiden palvelutarpeen selvittäminen.[37]
Suomen mielenterveysseura tarjoaa tukea, apua ja tietoa sekä sivuillaan, julkaisemassaan lehdessä, että järjestämällä päivystävää kriisipuhelinta.[53]
Mielenterveysomaisten keskusliitto FinFami kokoaa yhteen omaisille tarkoitettuja jäsenyhdistyksiä.[54] Toimintaan kuuluu myös sairastuneiden lapsille tarkoitettua tukea, vaikkapa tukihenkilö, jonka tehtävä on ehkäistä lapsen puhumattomuutta, yksinäisyyttä ja toivottomuutta.[55]
Luokitus

Nykyisin paljon keskustelua herättävät muun muassa persoonallisuushäiriöt, koska raja persoonaallisuuden piirteiden ja diagnostiset kriteerit täyttävän häiriöksi luokiteltavan sairauden välillä on joskus häilyvä.
Mielenterveyden häiriöitä (ICD-10 F-luokitus) ovat esimerkiksi:
Skitsofrenia, skitsotyyppinen häiriö ja harhaluuloisuushäiriöt F2
Skitsofrenia  F20
Paranoidinen skitsofrenia F20.0
Hebefreeninen skitsofrenia F20.1
Katatoninen skitsofrenia F20.2
Erilaistumaton skitsofrenia F20.3
Skitsofrenian jälkeinen masennus F20.4
Jäännös - residuaali - skitsofrenia F20.5
"Skitsotyyppinen häiriö" F21
Harhaluuloisuushäiriö - paranoia F22
Skitsoaffektiiviset häiriöt F25
Affektipsykoosit - esimerkiksi mania  F30
Orgaaniset eli elimellisistä syistä johtuvat psykoosit
Kemialliset psykoosit esimerkiksi alkoholin liikakäytöstä F10 johtuva Delirium Tremens F10.4
Mielialahäiriöt - Mielialahäiriöt eli affektiiviset häiriöt F3
Masennus - Depressio
Mania F30
Kaksisuuntainen mielialahäiriö F31
Kaksisuuntainen mielialahäiriö tyyppi I, maanis-depressiivinen sairaus F31. (0-7 eri vaiheissa sykliä)
Kaksisuuntainen mielialahäiriö tyyppi II, F31.8
Ahdistuneisuushäiriöt F4
Yksittäinen pelko - esimerkiksi ahtaiden paikkojen kammo
Julkisten paikkojen pelko F40.0
Sosiaalisten tilanteiden pelko F40.1
Yleistynyt ahdistuneisuushäiriö, yleistynyt tuskaisuus F41.1
Pakko-oireinen häiriö F42
Pakkoajatuspainotteinen pakko-oireinen häiriö F42.0
Pakkotoimintopainotteinen pakko-oireinen häiriö F42.1
Pakkoajatuksina ja pakkotoimintoina ilmenevä pakko-oireinen häiriö F42.2
Reaktiot vaikeaan stressiin ja sopeutumishäiriöt F43
Traumaperäinen stressireaktio F43.1
Dissosiaatiohäiriö (konversiohäiriö)t F44
Dissosiatiivinen muistinmenetys F44.0
Sivupersoonahäiriö F44.81
Fysiologisiin häiriöihin ja ruumiillisiin tekijöihin liittyvät käyttäytymisoireyhtymät F5
Syömishäiriöt F50
Syömishäiriö, laihuushäiriö, anoreksiat F50.0
Syömishäiriö, ahmimishäiriö, bulimiat F50.2
Aikuisiän persoonallisuus- ja käytöshäiriöt F6
Persoonallisuushäiriöt F60
Epäluuloinen persoonallisuus F60.0
Eristäytyvä (skitsoidi) persoonallisuus F60.1
Epäsosiaalinen persoonallisuus F60.2
Tunne-elämältään epävakaa persoonallisuus F60.3
Impulsiivinen häiriötyyppi F60.30
Rajatilatyyppi F60.31
Huomionhakuinen persoonallisuus F60.4
Vaativa persoonallisuus F60.5
Estynyt persoonallisuus F60.6
Riippuvainen persoonallisuus F60.7
Määrittämätön persoonallisuushäiriö F60.9
Katso myös

Psykoedukaatio
Mielenterveyslaki
Lähteet

Aiheesta muualla
 Luku V Mielenterveyden ja käyttäytymisen häiriöt
Luokka:Mielenterveys
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit