Don Quijote

Question: Milloin Don Quijote teos julkaistiin?






Don Quijote, koko nimeltään Neuvokas ritari don Quijote Manchalainen () on espanjalaisen Miguel de Cervantesin (1547–1616) kahtena niteenä vuosina 1605 ja 1615 ilmestynyt veijariromaani. Sitä pidetään nykyaikaisen romaanitaiteen perustajana ja yhtenä maailmankirjallisuuden suurista klassikoista.
Juoni
Köyhä maalaishidalgo Alfonso Quijano (”hidalgo” on espanjalaisista aatelisarvoista alhaisin), joka menettää järkensä liikaa ritariromaaneja ahmittuaan, päättää lähteä maailmalle taistelemaan vääryyttä vastaan ja puolustamaan sorrettuja ratsastaen vanhalla kaakillaan Rosinantella. Hän ottaa nimekseen don Quijote Manchalainen ja pukeutuu ruosteiseen haarniskaan (”don” on korkeampi aatelisarvo ja ”quijote” on espanjaksi reisisuojus eli haarniskan osa). Aseenkantajakseen hän ottaa pelkurimaisen, viekkaan ja maalaisjärkeä käyttävän Sancho Panzan, joka nimittää isäntäänsä ”surkean hahmon ritariksi”.
Don Quijote, lämminsydäminen ja herkkä herrasmies, on selvästi hourupäinen useimpien ihmisten mielestä, ja herättää heissä ihmetystä ja hilpeyttä. Myös miehen ulkonäkö hämmästyttää, hän on luiseva ja kasvoiltaan laiha; posket ovat välillä niin kuopalla, että ”niiden sisäpinnat suutelevat toisiaan”. Hän luulee tavallisia majataloja lumotuiksi linnoiksi, lampaita kääpiöiksi ja talonpoikaistyttöjä kauniiksi prinsessoiksi. Hän taistelee jättiläisiksi luulemiaan tuulimyllyjä vastaan ja kuvittelee, että naapurissa asuva maalaistyttö on Dulcinea Tobosolainen, kaunis neitsyt, jolle hän vannoo ikuista rakkauttaan ja uskollisuuttaan.
Sancho Panzakin pitää isäntäänsä hulluna, mutta hän osallistuu leikkiin, koska toivoo rikastuvansa. Hän ja Quijote päättävät, että koska Dulcinea ei ole kaunis eikä tuoksu hyvältä, hänet on varmasti noiduttu ja sankarien tehtävänä on poistaa lumous. Parivaljakon elämänasenteiden, Panzan realismin ja don Quijoten idealismin vastakkaisuus, valottaa tapahtumia kahdesta näkökulmasta.
Monien seikkailujen jälkeen yksi don Quijoten ystävistä, pakottaakseen tämän palaamaan kotiin retkiltään, naamioituu ritariksi, voittaa vastustajansa, ja vaatii tätä luopumaan ritariseikkailuistaan vuodeksi. Don Quijote päättää ryhtyä maaseudulle paimeneksi mutta sairastuu. Kirjan toisen osan lopussa, kuolinvuoteellaan, don Quijote huomaa oman narrimaisuutensa ja tajuaa tekonsa hullutuksiksi. Teoksen ensimmäinen osa on muodoltaan hajanainen ja koostuu erillisistä seikkailuepisodeista. Toinen on sävyltään tummempi ja syvällisempi, ja se kuvaa päähenkilöiden psykologista kehitystä, mutta ei kuitenkaan luovu humoristisesta otteestaan.
Teoksen merkitys
Cervantes sanoo kirjansa lopussa, että hänen ainoa tarkoituksensa on ”esittää ansion mukaan halveksittaviksi nuo mahdottomat ja typerät ritariromaanit”. Siinä hän onnistuukin, mutta teos on paljon muutakin kuin parodia. Romaanin sankari, hassahtava don Quijote, ei ole vain parodiahenkilö vaan edustaa ikuista idealistia, haaveilijaa, tai runoilijaa, joka etsii elämästä muuta kuin pelkkiä realiteetteja ja tämän takia joutuu toistuvasti ja tragikoomisella tavalla vastakkain maailman karujen lainalaisuuksien kanssa. Tästä syystä hän herättää lukijoiden myötätunnon kaikessa naurettavuudessaankin.
Don Quijoten vaikutus romaanitaiteeseen on suuri. Esimerkiksi Walter Scott, Charles Dickens, Gustave Flaubert ja Fjodor Dostojevski ovat saaneet siitä vaikutteita. Suomessa Don Quijote toimi innoittajana muiden muassa Aleksis Kivelle tämän kirjoittaessa Seitsemää veljestä.
Don Quijote ilmestyi suomeksi J. A. Hollon käännöksenä 1927–1928. Yrjö Jylhä sommitteli teoksessa olevat runot suomeksi. Jyrki Lappi-Seppälän uusi käännös ilmestyi vuonna 2013. Uudessa suomennoksessa runot on tulkinnut Jukka Koskelainen.
Romaanista on tehty useita filmatisointeja, baletti, ooppera Don Quichotte ja musikaali Mies La Manchasta. Lukuisat kuvataiteilijat, muiden muassa Salvador Dalí ja Pablo Picasso, ovat saaneet romaanista innoitusta tauluihinsa.
Don Quijoten suosio on merkittävä matkailuvaltti teoksen tapahtumapaikalle, joka on Espanjan maakunta Kastilia- La Mancha. Siellä sijaitsevat myös kuuluisat tuulimyllyt.
Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Cervantes Saavedra, Miguel de| title = Mielevä hidalgo don Quijote Manchalainen| location = Helsinki| publisher = WSOY| year = 2005| version = (El ingenioso hidalgo Don Quijote de la Mancha, 1605, 1615.) Suomentanut J. A. Hollo (1. painos 1927–1928). Runot sommitellut Yrjö Jylhä. Kuvittanut Gustave Doré. Selkänimike: Don Quijote| isbn = 951-0-30302-X}}
Cervantes, Miguel de: Don Quijote. Ensimmäinen ja toinen osa. (El ingenioso hidalgo Don Quijote de la Mancha, 1605, 1615.) Neuvokas ritari Don Quijote manchalainen I ja II. Suomentanut Jyrki Lappi-Seppälä. Runot tulkinnut Jukka Koskelainen. Helsinki: WSOY, 2013. ISBN 978-951-0-34901-4.
Lähteet
.
Roos, Vappu: Suuri maailmankirjallisuus. Länsimaisen kirjallisuuden vaiheet Homeroksesta O’Neilliin. 3. tarkistettu ja lisätty painos (1. painos 1949). Porvoo: WSOY, 1965.
Aiheesta muualla


 Gutenberg-projektissa. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
. (in Spanish)
. (in Spanish)
.
Hiltunen, Jari Olavi: . Kiiltomato.net 18.9.2013.
Nyqvist, Sanna: . Kiiltomato.net 16.8.2006.
Salminen, Kari: . Turun sanomat 14.5.2013.

Luokka:Kirjallisuuden henkilöhahmot
Luokka:Espanjalaiset romaanit
Luokka:Espanjan kieli
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit