Eurooppatie

Question: Mikä oli Suomen ensimmäinen Eurooppatie?


Eurooppatiet ovat Euroopan valtioita yhdistävään kansainväliseen E-tieverkkoon kuuluvia teitä. Tiet johtavat maasta toiseen ylittäen valtakunnan rajat ja verkoston numerointi on Yhdistyneiden kansakuntien alaisen Euroopan talouskomission (UNECE) alaisuudessa. Tiet ulottuvat joiltakin osin myös Aasiaan.
Ensimmäinen eurooppateiden numerointi suoritettiin vuonna 1950.[1] Nykyisen E-tieverkon määrittelevä kansainvälinen sopimus (niin sanottu AGR-sopimus) on vuodelta 1975.[2][3] Teiden numerointi on muuttunut merkittävästi vuosien saatossa. Viimeisin merkittävä uudistus numerointiin on tehty vuonna 1992.
Luokittelu ja numerointi

Kansainvälinen E-tieverkko koostuu perusteistä (), niiden välissä sijaitsevista väliteistä () sekä haarautumista ja yhdysteistä (). Eurooppateiden yhteydessä yhdystie on eri asia kuin Suomen kansallisessa tieluokitusjärjestelmässä tarkoitettu yhdystie. Perus- ja väliteitä sanotaan myös A-luokan teiksi, ja haarautumia ja yhdysteitä B-luokan teiksi.
Eurooppatiet on numeroitu numerosta E01 eteenpäin. Numero merkitään tieopasteisiin valkoisella tekstillä vihreälle pohjalle. Perus- ja välitiet ovat kaksinumeroisia, joskin Itä-Euroopassa ja Aasiassa on myös kolminumeroisia perus- ja väliteitä. Tienumeroista E01–E09 etunolla tosin useimmiten jätetään pois: esimerkiksi E4 ja E04 ovat siis sama tie. Itä-länsi-suuntaisten perus- ja väliteiden numerot ovat parillisia ja pohjois-etelä-suuntaisten parittomia. Tähän sääntöön on kuitenkin poikkeuksia, kuten Tromssasta Turkuun lähes täysin pohjois-etelä-suunnassa kulkeva E8. Haarautumat ja yhdystiet ovat kolminumeroisia, ja osa niistä alkaa nollalla. E004 on siis eri tie kuin E4 (E04).
Pohjois-etelä-suuntaiset perusteiden numerot päättyvät numeroon viisi ja suurenevat lännestä itään siirryttäessä. Tähänkin sääntöön on kuitenkin poikkeuksia Itä-Euroopan ja Aasian osalta. Itä-länsi-suuntaisten perusteiden numerot päättyvät numeroon nolla ja suurenevat pohjoisesta etelään siirryttäessä.
Joissain maissa, kuten Ruotsissa ja Norjassa, eurooppatiet ovat myös osa kansallista tienluokitusjärjestelmää. Siellä eurooppateillä ei siis ole erillistä kansallista tienumeroa.
Eurooppatiet Suomessa

Suomessa kulkevat seuraavat eurooppatiet:[4][3]
 Tornio
 Kilpisjärvi – Kaaresuvanto – Muonio – Tornio – Kemi – Oulu – Kokkola – Vaasa – Pori – Turku
 Vaasa – Tampere – Helsinki
 Turku/Naantali – Helsinki – Kotka – Vaalimaa
 Kaaresuvanto – Palojoensuu – Hetta – Kivilompolo
 Turku – Tampere – Jyväskylä – Kuopio – Iisalmi – Kajaani – Kuusamo – Kemijärvi – Sodankylä
 Utsjoki – Inari – Ivalo – Sodankylä – Rovaniemi – Kemi – Oulu – Jyväskylä – Heinola – Lahti – Helsinki
Myös E67 on AGR-sopimuksessa merkitty alkamaan Helsingistä,[4][3] mutta käytännössä sitä ei ole merkitty Helsingin tieopasteisiin tai -karttoihin.
Suomessa eurooppatiet eivät ole osa tieluokitusjärjestelmää vaan opastuksellinen lisätieto. Eurooppateillä on siis aina myös kansallinen tienumero.
Ääripäät
Pisin E-tie on  Ranskasta Kazakstaniin, pituutta noin 8500 kilometriä.[5]
Lyhyin on  Italiassa, 24 kilometriä.
Pohjoisin on , joka päättyy Norjan Nordkappiin.
Läntisin on  Lissabonissa Portugalissa.
Eteläisin on  Kreetalla Kreikassa.
Itäisin on  Maikapshagaissa Kazakstanissa.
Korkeimmalla (4272 m) kulkee  Tadžikistanissa.
Korkeimmalla Euroopassa kulkeva E-tie on  (2005 m) Simplonsolassa Sveitsissä.
Alimpana kulkeva E-tie on  joka kulkee 262 metriä merenpinnan alapuolella Bomlafjordin tunnelissa Norjassa.
Katso myös
Luettelo eurooppateistä
Lähteet

Aiheesta muualla


*