khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Roy Bhaskar

Question: Missä Rom Harré on opiskellut?

Ram Roy Bhaskar (15. toukokuuta 1944 Lontoo – 19. marraskuuta 2014 Leeds[1]) oli brittiläinen filosofi, joka keskittyi yhteiskuntatieteiden filosofiaan ja tieteenfilosofiaan. Hänet tunnettiin ennen kaikkea kriittisen realismin kannattajana.
Bhaskar opiskeli Oxfordin yliopiston Balliol Collegessa. Hän oli Rom Harrén oppilas. Bhaskar opetti Oxfordin, Edinburghin ja Sussexin yliopistoissa sekä Lontoon City Universityssa. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1971 lähtien sosialisti ja feministi Hilary Wainwright.
Bhaskar ei kutsunut kriittistä realismiaan alun perin tällä nimellä. Se alkoi ”transsendentaalisena realismina” teoksessa A Realist Theory of Science (1975) ja laajeni myöhemmin yhteiskuntatieteisiin ”kriittisenä naturalismina” teoksessa The Possibility of Naturalism (1978). Termi ”kriittinen realismi” on muiden tekemä yhdistelmä näistä termeistä.
Bhaskar kuoli kotonaan Leedsissä 19. marraskuuta 2014.[1]
Teoksia
A Realist Theory of Science (1975)
The Possibility of Naturalism (1979)
Scientific Realism and Human Emancipation (1987)
Reclaiming Reality: A Critical Introduction to Contemporary Philosophy (1989)
Philosophy and the Idea of Freedom (1990)
Dialectic: The Pulse of Freedom (1993)
Plato, etc: The Problems of Philosophy and Their Resolution (1994)
Reflections On Meta-Reality: A Philosophy for the Present (2002)
Lähteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.


Luokka:Brittiläiset filosofit
Luokka:Vuonna 1944 syntyneet
Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Volmari Iso-Hollo

Question: Kuka oli Volmari Iso-Hollo?


Volmari Fritijof Iso-Hollo (alk. Hollo, 5. tammikuuta 1907 Ylöjärvi – 23. kesäkuuta 1969 Heinola) oli suomalainen yleisurheilija ja kaksinkertainen 3 000 metrin estejuoksun olympiavoittaja, ja viimeisiä ”Lentäviä suomalaisia”. Iso-Hollon seurat olivat Keravan Veikot, Helsingin Toverit, Keravan Urheilijat ja Helsingin Kisa-Veikot
Nuorena Iso-Hollo harrasti hiihtoa, voimistelua ja nyrkkeilyä. Juoksun pariin hän siirtyi armeijassa. Hän juoksi menestyksekkäästi kaikkia matkoja 400 metrin ja maratonin väliltä. 
Ensimmäiset kansainväliset voittonsa Volmari Iso-Hollo saavutti 3000 ja 5000 metrin juoksussa Moskovan työläisspartakiadeissa vuonna 1928.[1]
Ensimmäisen olympiakisojen kultamitalinsa Iso-Hollo voitti 1932 Los Angelesissa 3000 metrin estejuoksussa. Hän mahdollisesti juoksi tuolloin maailmanennätykseen oikeuttavan ajan, mutta kisatoimitsijat sekosivat kierrosten laskussa, kun virallinen kierrosten laskija oli keskittynyt seuraamaan kymmenottelun seiväshyppyä ja unohti soittaa kelloa viimeiselle kierrokselle lähteneelle Iso-Hollolle. Lopulta Iso-Hollon juoksemaksi matkaksi tuli 3460 metriä. Los Angelesin kisoista Iso-Hollo otti myös hopeaa 10000 metrin kilpailusta.
Vuonna 1933 Lahdessa Iso-Hollo juoksi 3000 metrin esteiden maailmanennätyksen ajallaan 9.09,4. 

1936 kisoihin Iso-Hollo lähti suurena ennakkosuosikkina. Odotusten mukaisesti Berliinissä hän uusikin olympiavoittonsa parantaen maailmanennätyksen aikaan 9.03,8. Koko kärkikolmikko juoksi alle vanhan maailmanennätyksen. Iso-Hollo oli vuoteen 2012 saakka ainoa kaksinkertainen olympiavoittaja 3000 metrin estejuoksussa ja Iso-Hollon jälkeen suomalainen ei voittanut estejuoksua arvokisoissa 70 vuoteen (Jukka Keskisalo voitti EM-kultaa 2006). Iso-Hollo voitti Berliinissä myös pronssia 10000 metrillä.
Olympialaisten jälkeen Iso-Hollo kärsi reumatismista, mutta jatkoi kilpailua vuoteen 1945 saakka. Suomen mestaruuksia ”Vommalle” kertyi uransa aikana yhteensä kuusi[1] (5000 metrillä 1933, 3000 metrin esteissä 1936, maastojuoksussa 1932 ja 1936 sekä maastojuoksun joukkuekisassa 1930 ja 1933).
Volmari Iso-Hollo kuoli vuonna 1969 62 vuoden ikäisenä. Keravalla järjestetään vuosittain yleisurheilukilpailut Volmari Iso-Hollon muistoksi. Lisäksi kaupunki on muistanut juoksijasuuruutta patsaalla.
Lähteet
 at Tilastopaja(registration required)
Viitteet

Aiheesta muualla


Check date values in: |date= (help)



Luokka:Keravan historia
Luokka:Suomalaiset olympiavoittajat
Luokka:Suomalaiset estejuoksijat
Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat
Luokka:Suomalaiset yleisurheiluvalmentajat
Luokka:Vuonna 1907 syntyneet
Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Rallin maailmanmestaruussarja

Question: Millä tallilla on eniten Suomen rallin voittoja?


Rallin MM-sarja on kansainvälisen autoliiton FIA:n maailman kovatasoisin ralliautoilun kilpailusarja, joka koostuu eri puolilla maapalloa ajettavista etappikilpailuista. Sarjassa kilpaillaan sekä kuljettajien että autonvalmistajien MM-tittelistä. Lisäksi nykyään kilpaillaan juniorien ja tuotantoautojen MM-titteleistä. Nelivetosten tuotantoautojen mestaruussarja on WRC-2, kaksivetoisten tuontantoautojen mestaruussarja on WRC-3 ja junioreiden sarjan on JWRC
Ensimmäinen virallinen MM-sarjan kausi ajettiin vuonna 1973 vain autonvalmistajien mestaruudesta ja kuljettajien mestaruus otettiin mukaan 1979. Sitä ennen vastaava kilpailu tunnettiin nimellä FIA Cup, jonka Markku Alén voitti kaudella 1978.
Autot
MM-sarjan tehdasautot ovat turboahdettuja 1,6-litraisia nelivetoisia tuotantoautoihin pohjautuvia WRC-luokan autoja. Aikaisemmin kilpailtiin A-ryhmän ja B-ryhmän kalustolla, mutta kauden 1986 jälkeen B-ryhmä kiellettiin ja vuodesta 1997 lähtien WRC-autot korvasivat terävimmällä huipulla A-ryhmän kaluston. Vuonna 2011 WRC-autojen moottorikoko pieneni 1,6 litran kokoon aiemmasta 2-litraisesta. Super 2000 -luokan autot ovat 2-litraisia vapaastihengittävällä moottorilla varustettuja nelivetoisia, jotka sijoittuvat suorituskyvyltään jonnekin N-ryhmäläisten ja WRC-kaluston väliin. Nykyisten N-ryhmäläisten ja Super 2000 -luokan autojen korvaajiksi on nousemassa R5- sekä RRC-luokan autot, molemmissa luokissa autot ovat 1,6-litraisella turboahdetulla moottorilla varustettuja nelivetoisia.
Osakilpailut
Kaudella 2018 MM-sarjassa on 13 eri puolilla maapalloa ajettavaa sora-, asfaltti- ja lumikilpailua.
Viime vuosina osakilpailujen määrää on lisätty ja kalenteriin on tullut lukuisia uusia osakilpailuita, joiden tieltä monet perinteiset rallit kuten Safari-ralli ja Sanremon ralli ovat saaneet väistyä. Vuodeksi 2008 kalenterista poistuivat Norjan, Portugalin ja Irlannin rallit. Tilalle tulivat Jordanian ralli ja kalenteriin palasi Turkin ralli.
MM-sarjan kaudet ja maailmanmestarit
Kuljettajien MM-sarja on ollut virallinen vuodesta 1979. Sitä ennen kilpailu tunnettiin FIA Cupin nimellä.

Osakilpailuvoitot

Katso lista Rallin MM-Sarjan ennätyksistä 
Kuljettajien mestaruustaulukko



Mestarit kausittain

Valmistajien mestaruustaulukko (1973–2018)

Tallitilastot

Suomalaiset

Katso myös
World Rally Championship-2
World Rally Championship-3
Junior World Rally Championship
Aiheesta muualla

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
New Yorkin lippu

Question: Onko New Yorkilla oma lippu?


New Yorkin lippu on sinetin ohella New Yorkin kaupungin virallinen tunnus. Se on pystysuuntainen trikolori, jonka värit ovat sininen, valkoinen ja oranssi. Lipun keskelle valkoiseen palkkiin on kuvattu New Yorkin kaupungin sinetti sinisellä. Lipun värit ovat samat kuin Alankomaiden 1600-luvulla käyttämässä lipussa ja viittaavat kaupungin perustukseen alun perin alankomaalaisena Uuden Amsterdamin siirtokuntana. Kolmivärinen lippu otettiin käyttöön vuonna 1915 ja sen yksityiskohtia muutettiin viimeksi 30. joulukuuta 1977. Tuolloin lipussa olevan sinetin vuosiluku vaihdettiin vuodesta 1664, jolloin kaupungin alue luovutettiin Englannin kuningaskunnalle vuodeksi 1625, jolloin alankomaalaiset perustivat alkuperäisen siirtokunnan.[1] Yleisen lipun lisäksi New Yorkin kaupungin viidellä hallintoalueella () on omat viralliset lippunsa.
Hallintoalueiden liput
Bronx
Bronxin hallintoalueen lippu on vaakaraitainen trikolori, jonka värit ovat oranssi, valkoinen ja sininen. Se perustuu siirtomaa-aikaiseen alankomaalaiseen lippuun, jonka keskelle on lisätty alueen nimen alkuperän, Bronckin suvun vaakuna. Lippu otettiin käyttöön vuonna 1912.[2]
Brooklyn
Brooklynin hallintoalueen lippu valkoinen, ja sen keskelle on kuvattu Brooklynin sinetti. Lisäksi lipun reunat ovat keltaiset. Lippu perustuu Brooklynin kaupungin vanhaan lippuun ennen vuotta 1898, kun se liitettiin New Yorkin kaupunkiin.[3]
Manhattan
Manhattanin hallintoalueen lippu muistuttaa suuresti kaupungin lippua. Sen keskellä on Manhattanin sinetti kaupungin sinetin asemesta.[4]
Queens
Queensin hallintoalueen lippu on vaakaraitainen trikolori, jonka uloimmat raidat ovat sinisiä ja keskimmäinen raita valkoinen. Lipun keskellä on ristissä tulppaani ja ruusu, joita ympyröi wampum-helminauha. Tulppaani symboloi Alankomaita, ruusu Englantia ja wampum alueen alkuperäiskansoja. Lippu otettiin käyttöön vuonna 1913.[5]
Staten Island
Staten Islandin hallintoalueen lippu on valkoinen, ja sen keskelle on kuvattu alueen sinetti. Nykyinen lippu otettiin käyttöön vuonna 2002.[6]

Brooklynin lippu.
Queensin lippu.
Staten Islandin lippu.

Muita lippuja

New Yorkin pormestari käyttää erillistä muotoa kaupungin lipusta. Pormestarin virallisessa lipussa on viisi sinistä viisisakaraista tähteä kaaressa kaupungin sinetin yläpuolella. Lisäksi monilla kaupungin organisaatioilla, kuten kaupunginvaltuustolla, poliisilaitoksella, palolaitoksella, puhtaanapitolaitoksella ja puisto-osastolla on omat lippunsa.[1][7][8][9]
Lähteet

Lippu
Luokka:Liput
Antagonisti (lääketiede)

Question: Mitä tarkoittaa antagonisti?



Antagonisti eli reseptorinsalpaaja on lääkeaine, joka estää toisen reseptoriin kiinnittyvän aineen vaikutusta. Rakenteensa perusteella se salpaa kohdereseptorinsa toimintaa estäen elimistön omia viestimolekyylejä ja muita reseptoriin sitoutuvia molekyylejä eli ligandeja (esimerkiksi lääkeaine) aktivoimasta reseptoria ja siihen kytkeytyvää solun fysiologista signaalinvälitysmekanismia. Antagonisti estää sekä agonistien että käänteisagonistien vaikutuksia salpaamalla niiden kohdereseptoria. 
Antagonismia voi olla kilpailevaa tai kilpailematonta sekä palautumatonta. Jos agonistin lisääminen kumoaa antagonistin vaikutuksen, kyseessä on kilpaileva antagonismi, missä agonisti voi syrjäyttää antagonistin reseptorista. 
Jos agonistin lisäys ei vaikuta antagonismiin, kyseessä on kilpailematon antagonismi, missä agonisti ei kykene syrjäyttämään reseptoriin sitoutunutta antagonistia, koska antagonisti sitoutuu reseptorissa eri kohtaan kuin agonisti.
Palautumaton antagonisti sitoutuu kovalenttisesti reseptoriin estäen muiden ligandien reseptoriin sitoutumisen. Koska palautumatonta antagonistia ei voi syrjäyttää reseptorista, agonistin lisäys ei poista antagonismia. 
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Koulu M, Tuomisto J ja Paasonen M K| title = Farmakologia ja toksikologia, 5. painos, luku 2. Lääkeaineiden vaikutusmekanismit: Reseptorit| publisher = Medicina Kuopio| year = 1996| id = ISBN 951-97316-0-1}}
Aiheesta muualla


Luokka:Lääketiede
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Koiranliha

Question: Syövätkö kiinalaiset koiria?


Koiranliha viittaa koiran syömäkelpoisiin osiin. 
Kulutus alueellisesti

Länsimaissa koiranliha on ruokatabu, mutta joissakin Aasian maissa se on jopa suosittua ruokaa. Kiinassa etenkin tietyissä maakunnissa koiraa syödään yleisesti.[1] Myös Vietnamissa se on suosittua ruokaa, jonka uskotaan tuovan hyvää onnea. Etelä-Koreassa koirien syöminen kiellettiin vuoden 1988 olympialaisten ajaksi länsimaisten vierailijoiden vuoksi. Koiranlihan arvioidaan olevan neljänneksi suosituin lihalaji Etelä-Korean markkinoilla sian, naudan ja kanan jälkeen.[2] Koreassa koiranlihan uskotaan parantavan voimia ja viriliteettiä. Taiwanissa koirien syöminen kiellettiin lailla vuonna 2001.
Käyttö

Koiranliha on voimakkaan makuista ja hajuista. Se maustetaan voimakkaasti ja tarjotaan usein alkoholin kanssa. Koreassa suosittua on etenkin koiranlihakeitto. Koiran suosio on kasvanut etenkin Pohjois-Vietnamissa, jossa on kehitetty myös uusia eksoottisia reseptejä. Syötäväksi tarkoitetut koirat kasvatetaan tarhoissa tai kerätään maaseudulta.[3][4][5]
Suosittu korealainen koirasta tehtävä ruokalaji on Boshintang (보신탕; 補身湯) -muhennos tai keitto. Ruokalajiin kuuluu koiranlihan lisäksi vihersipulia, veripeippiä ja sen siemeniä jauhettuna ja voikukkaa. Sitä maustetaan doenjang-paputahnalla ja gochujangilla.
Koiranlihaan liittyviä rituaaleja
Koreassa vietetään heinä–elokuussa kolmea "koiran päivää" (Sambok 삼복 tai Boknal 복날), joihin koiranlihan nauttiminen oleellisesti kuuluu.[2] Kyse on samasta kuin Suomessa tunnettu mätäkuu, jonka muinaiset mesopotamialaiset ja roomalaiset tunsivat koiranpäivien nimellä Siriuksen eli Koirantähden mukaan.
Etelä-Kiinassa Guangxin alueella sijaitsevassa Yulinin kaupungissa järjestetään vuosittain kesäpäivänseisauksen aikaan koiranlihafestivaalit. Festivaalia on pidetty laittomana, koska siellä käytetty koiranliha on suurimmaksi osaksi peräisin joko mustasta pörssistä tai varastetuista koirista.[6]
Kritiikkiä
Eläinsuojelijat vastustavat koirien syöntiä. Ehkä äänekkäästä vastustuksesta johtuen koiran syöntiä ei ole ikinä virallistettu Etelä-Koreassa, eikä sitä ole lisätty tuotantoeläinten luetteloon. Tämän vuoksi koirien teurastusta eivät koske mitkään lait ja siinä voi olla hygieniapuutteita. Lisäksi korealaisen uskomuksen mukaan liha mureutuu, kun eläimiä hakataan ennen teurastusta.[2]
Katso myös
Kissanliha
Lähteet


Luokka:Liha ja lihavalmisteet
Luokka:Kiinalainen keittiö
Luokka:Vietnamilainen keittiö
Luokka:Korealainen keittiö
Luokka:Koira
Erkki Harell

Question: Kuka Erkki Harell oli?


Erkki Harell (12. maaliskuuta 1930 Pori – 25. maaliskuuta 2014 Pori[1]) oli suomalainen jalkapalloilija. Hän oli ensimmäinen Porissa jalkapallo-oppinsa saanut A-maajoukkuepelaaja.
Peliura
Puolustajana pelannut Harell edusti urallaan muun muassa Rosenlewin Urheilijoita,  Turun Palloseuraa, Porin Palloilijoita sekä Porin Karhuja. Ainoan Mestaruussarjakautensa hän pelasi TPS:ssä vuonna 1958. Lisäksi Harellille kertyi 15 kautta Suomensarjassa ja 5 kautta Maakuntasarjassa.[2]
A-maajoukkueessa Harell esiintyi vuonna 1957 kahdeksan kertaa, muun muassa Neuvostoliittoa ja Puolaa vastaan pelatuissa MM-karsintaotteluissa. Hän onnistui nousemaan maajoukkueeseen, vaikka edusti tuolloin Suomen toiseksi korkeimman sarjatason seuraa.[3]
A-maaottelut

Lähteet

Viitteet


Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat
Luokka:Vuonna 1930 syntyneet
Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Kouvolan suuralue

Question: Mikä on pienin suuralue?


Kouvolan suuralue on suuralue Kouvolassa. Se käsittää vuoden 2009 kuntaliitosta edeltäneen Kouvolan kaupungin, eli keskustan muutamine lähialueineen. Asukkaita suuralueella on 30185, vaikka pinta-ala on vain 2 % uuden Kouvolan pinta-alasta. Suurimpia asuinalueita ovat Kangas, Tornionmäki, Kaunisnurmi, Lehtomäki, ja Eskolanmäki.
Kouvolan suuralueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: [1]

Kangas
Kaunisnurmi
Sarkola
Vahtero
Käpylä
Tornionmäki
Lehtomäki
Kankaro
Mielakka
Tykkimäki
Korjala

Lähteet
Check date values in: |accessdate= (help)
Viitteet


Luokka:Kouvolan suuralueet
Kuraattori

Question: Mikä on yliopiston osakunnan tehtävä?

Kuraattori (latinan sanasta curare: huolehtia, hoitaa, vaalia) voi olla sosiaalityöntekijä, joka toimii koulussa lasten ja nuorten parissa koulun oppilashuollossa[1], osakunnan toiminnan johtaja tai taidenäyttelyn järjestäjä.
Osakuntien ja opiskelijajärjestöjen kuraattorit
Helsingin yliopiston osakunnilla on kuraattorit. Osakuntien kuraattorit ovat osakunnan toimintaan hyvin perehtyneitä, yleensä ylemmän korkeakoulututkinnon suorittaneita jäseniä. Ensimmäiset kuraattorit aloittivat osakunnissa 1680-luvulla [2]. Kuraattorin tehtävänä on johtaa osakunnan toimintaa inspehtorin keskittyessä yhteyksiin yliopiston ja osakunnan välillä.
Myös monilla Helsingin yliopiston tiedekuntajärjestöillä on kuraattori, esimerkiksi valtiotieteellisen tiedekunnan Kannunvalajilla, Svenska social- och kommunalhögskolanin StudOrgilla ja Yliopiston farmasiakunnalla. Näissä järjestöissä kuraattori on yleensä vanhempi opiskelija tai valmistunut yhdistyksen entinen jäsen, jonka tehtävänä on tukea ja neuvoa järjestön hallitusta. Muutamissa opiskelijajärjestöissä kuraattorin tehtävää vastaa seremoniallinen yhdistyksen puheenjohtajan tehtävä, esimerkiksi Pykälä ry:ssä.
Näyttelykuraattorit
Englanninkielinen sana curator tarkoittaa muun muassa museon intendenttiä. Kuraattori-sana alkoi Suomessa 1980-luvulta alkaen tarkoittaa myös näyttelyn ja erityisesti taidenäyttelyn järjestäjää. Kuraattori voi organisoida esimerkiksi taidemuseossa tai taidegalleriassa esitettäviä taidenäyttelyitä.[3] Kuraattorin työ on kuratointia.[4] Kuraattoria kutsuttiin aikaisemmin Suomessa näyttelykomissaariksi, mutta nykyisin kuraattori-sana on korvannut sen. Näyttelykuraattorit toimivat usein varsinkin kansainvälisten taidenäyttelyiden järjestäjinä. 
Kuraattori saattaa valita näyttelyn taiteilijat, järjestää sen rahoitusta, markkinointia ja tiedotusta sekä hoitaa näyttelyn järjestämiseen liittyviä käytännön asioita. Kuraattori toimii usein yhteyshenkilönä esimerkiksi taidemuseon tai taidegallerian, sponsoreiden ja taiteilijoiden välillä. Kuraattori laatii usein taidenäyttelyn konseptin, jossa määritellään sen idea, tarkoitus ja tavoitteet. Kuraattori on tässä mielessä paljolti sama kuin tuottaja.
Vuonna 2007 perustettu Suomen Kuraattorien Yhdistys SKY ry toimii Suomessa taiteen ja kulttuurin kentällä sekä instituutioissa että itsenäisesti työskentelevien kuraattorien ja alan muiden toimijoiden aatteellisena etujärjestönä. Se pyrkii vakiinnuttamaan kuraattorien ammattinimikkeen, tekemään kuraattorien työtä ja työnkuvaa tunnetuksi sekä parantamaan heidän työmahdollisuuksiaan. [5]
Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Yliopiston virat
Luokka:Taidealan ammatit
Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkue

Question: Mikä on Valkovenäjän paras sijoitus jääkiekon arvokisoissa?



Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkue edustaa Valko-Venäjää kansainvälisissä jääkiekkoturnauksissa. Joukkueen sijoitus IIHF:n vuoden 2017 jääkiekon maailmanrankinglistalla on 10:s.[1]
Vuoden 2002 talviolympialaisista alkaen Valko-Venäjä on onnistunut haastamaan menestyvimpiä jääkiekkomaita. Tuolloin maa otti 4–3-pudotuspelivoiton Ruotsista ja eteni välieriin ja pronssiotteluun. MM-kisoissa Valko-Venäjä esiintyi ensi kerran vuonna 1994 ja nousi ensimmäistä kertaa silloisiin A-sarjan kisoihin vuonna 1998. 2000-luvun alussa joukkueella oli vaikeuksia vakiinnuttaa paikkaansa korkeimmalla sarjatasolla; vuoden 2001 kisoissa Valko-Venäjä pelasi putoamissarjassa tasapelin Latvian kanssa ja voitti kaikki muut ottelunsa, mutta kaukoidän kiintiöpaikan johdosta putosi maalieron takia kisoista. Joukkue putosi viimeksi 1. divisioonaan vuonna 2004. Vuonna 2006 MM-kisoissa Valko-Venäjä ylsi parhaaseen saavutukseensa ollen kuudes. Luottopelaajia joukkueessa olivat hyökkääjät Mih’ail Hrabouski, Andrei Skabelka ja maalivahti Andrei Mezin.
MM-kisat 2014 pelattiin Minskissä, ja ne olivat Valko-Venäjän ensimmäiset kotikisat. Vuoden 2018 MM-kisoissa Valko-Venäjä putosi 1. divisioonaan pelattuaan pääsarjassa yhtäjaksoisesti vuodesta 2005.
Tunnettuja pelaajia
IIHF Hall of Fame
Ruslan Salei (valittu vuonna 2014)
NHL-pelaajat

Aljaksandr Andryjeuski
Raman Hrabarenka
Mih’ail Hrabouski
Kanstantsin Kaltsou
Andrei Kastsitsyn
Sjarhei Kastsitsyn

Dzmitryi Korabau
Charles Linglet (s. Kanadassa)
Aleh Mikultšyk
Geoff Platt (aik. alle 18-v. MM-kilpailut Kanadan paidassa)
Ruslan Salei
Uladzimir Tsyplakou

Sijoitukset
Olympialaiset
1994 – ei osallistunut
1998 – 7.
2002 – 4.
2006 – 13. (karsiutui)
2010 – 9.
2014 – 14. (karsiutui)
2018 – 15. (karsiutui)
Maailmanmestaruuskilpailuissa




1994 – C-sarja; 2.
1995 – C-sarja; 1.
1996 – B-sarja; 3.
1997 – B-sarja; 1.
1998 – 8.
1999 – 9.
2000 – 9.
2001 – 14.
2002 – 1. div, ryhmä A; 1.
2003 – 14.
2004 – 1. div, ryhmä A; 1.
2005 – 10.
2006 – 6.
2007 – 11.
2008 – 9.
2009 – 8.
2010 – 10.
2011 – 14.
2012 – 14.
2013 – 14.
2014 – 7.
2015 – 7.
2016 – 12.
2017 – 13.
2018 – 15. putosi 1. divisioonaan
IIHF Ranking
2003 – 13.
2004 – 13.
2005 – 12.
2006 – 10.
2007 – 9.
2008 – 9.
2009 – 8.[2]
2010 – 10.[3]
2011 – 11.[4]
2012 – 13.
2013 – 14.
2014 – 11.[5]
2015 – 9.
2016 – 9.
2017 – 10.
Kokoonpanoja
Olympialaiset 1998
Olympialaiset 2002
MM-kisat 2008
MM-kisat 2009
MM-kisat 2010
MM-kisat 2012
MM-kisat 2013
MM-kisat 2014
MM-kisat 2017
Lähteet

Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 {{Country data {{{1}}}| flaglink/core
| variant =
| size =
| name =
| altlink =national rugby union team
| altvar =rugby union}}


Luokka:Jääkiekkomaajoukkueet
Luokka:Valko-Venäjän jääkiekko
Poikkeavuusnegatiivisuus

Question: Miten neuropsykologia määritellään?


Poikkeavuusnegatiivisuus eli Mismatch negativity (MMN) on aivosähkökäyrästä saatava tapahtumasidonnainen vaste. MMN-vaste syntyy, kun koehenkilölle esitetään tavanomaisesta aistiärsykkeestä poikkeava ärsyke. Vaste syntyy automaattisesti, eli poikkeavaa ärsykettä ei tarvitse tiedostaa[1]. Poikkeavuusnegatiivisuuden avulla voidaankin tutkia yleisesti aisti- ja havaintojärjestelmien toimintaa, mutta myös korkeamman tason toimintoja, esimerkiksi kielen prosessointia tai yksilön tietoisuuden tasoa. 
MMN-vasteen syntyminen edellyttää, että ihmisen muistiin on muodostunut representaatio tyypillisestä vasteesta[1]. Koetilanteessa tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että koehenkilölle toistetaan ensin yhtä taajuutta monta kertaa. Tämän jälkeen taajuutta muutetaan, mistä syntyy poikkeava negatiivinen vaste. Toisaalta poikkeavuusnegatiivisuusvaste saadaan myös pidemmällä aikavälillä opituista seikoista, sillä vaste saadaan myös, kun koehenkilöille esitetään kieliopin vastaisia lauserakenteita[1]. 
Vaikka MMN viittaa erityisesti aivosähkökäyrästä saatavaan poikkeavaan negatiiviseen vasteeseen, voidaan myös muilla kuvantamismenetelmillä, kuten toiminnallisella magneettikuvauksella, aivomagneettikäyrällä ja PET-kuvauksella, mitata vastaavia signaaleja[1]. 
Historia ja tutkimus
Akatemiaprofessori Risto Näätänen löysi kuulojärjestelmän MMN-aallon aivosähkökäyrästä 1970-luvulla. 
MMN-aalto on ollut käänteentekevä aivojen tiedonkäsittelyn lainalaisuuksien tuntemisessa, ja siitä on tullut maailman neurotieteilijöiden laajasti käyttämä tutkimusmenetelmä.
Kansainvälinen MMN-konferenssi järjestetään kolmen vuoden välein[2][3]. 
Sovellukset
Neurolingvistiikka
Poikkeavuusnegatiivisuusvasteen avulla ollaan saatu selville, että jo sikiöt oppivat puhutun kielen piirteitä, sillä he osaavat synnyttyään erottaa sikiövaiheessa soitettuja, tuttuja äänteitä vieraista äänteistä[4].
Kliiniset sovellukset
Poikkeavuusnegatiivisuusvasteen käyttöä tutkitaan monien erilaisten aivoperäisten häiriöiden diagnosointiin. Sen avulla voitaisiin esimerkiksi määritellä potilaan tietoisuuden tasoa ja ennustaa, miten potilas toipuu koomasta[5].
Katso myös
Kognitiivinen psykologia

Lähteet


Luokka:Neuropsykologia
Hangon rata

Question: Onko Hangon radalla tunneleita?


Hangon rata on Karjaan ja Hangon välinen rataosuus Suomen rataverkosta. Sen liikenne koostuu pääasiassa Hangon tavarajunista ja liikenne- ja viestintäministeriön rahoittamista taajamajunista.
Historia
Hangon rata on alkuaan osa Hyvinkään ja Hangon välistä rataa. Se on Suomen ensimmäinen yksityisin varoin rakennettu rautatie. Se valmistui vuonna 1873, ja sen rakentamisen rahoittivat pietarilaiset liikemiehet. Hankkeen etuna nähtiin Hangon edullinen sijainti talvisatamana, joka pysyi pitkään jäätymättömänä ja mahdollisti siten ulkomaankaupan talviaikanakin. Toiminta osoittautui kuitenkin tappiolliseksi ja rata päätyi valtion omistukseen parin vuoden kuluttua.
Nykypäivä
Hangosta Karjaalle liikennöi arkisin seitsemän, viikonloppuisin kuusi henkilöliikenteen vuoroa, joita ajetaan 2-3 tunnin välein. Rataa liikennöidään kiskobusseilla. Kiskobussivuoroja täydentää viisi päivittäistä bussivuoroa. Radan asemat ovat Hangon rautatieaseman jälkeen Hanko-Pohjoinen, Santala, Lappohja, Skogby, Tammisaari, Dragsvik ja Karjaa.

Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Hangon liikenne
Luokka:Karjaa
Luokka:Raaseporin liikenne
Luokka:Tammisaari
Luokka:Suomen rataverkko
en:Hanko-Hyvinkää railway
Etikka

Question: Millaista viinaa Rajamäen tehtaat valmistavat?


Etikka on hapan neste, joka syntyy viinin tai väkiviinan alkoholin hapettuessa etikkahapoksi. Suomessa eniten käytettävä väritön väkiviinaetikka on veden ja etikkahapon sekoitus.[1] Etikan etikkahappopitoisuus on tyypillisesti 3–5prosenttia.  
Etikkaa tehdään istuttamalla alkoholiin sopiva bakteerikanta. Etikoituminen alkaa yleensä myös spontaanisti liian pitkäksi aikaa auki jätetyssä alkoholipullossa.
Etikkalajeja:
väkiviinaetikka, valmistetaan käymismenetelmällä
valkoviinietikka
punaviinietikka
omenaviinietikka
riisiviinietikka
mallasviinietikka
balsamietikka, valmistetaan käyttämällä rypälemehua pitkiä aikoja
synteettinen etikka, valmistetaan laimentamalla etikkahappoa
Etikkaa voidaan käyttää esimerkiksi etikkasäilönnässä ja salaatinkastikkeissa. Väkiviinaetikkaa käytetään myös puhdistusaineena, jolla voi poistaa muun muassa kalkkitahroja.
Valmistusmenetelmät
Alkuperäinen menetelmä on ollut viinin jättäminen avoimeen astiaan niin pitkäksi aikaa, että siitä tulee etikkaa eli hapanviiniä, jota ranskan kielen sana vinaigre alkujaan tarkoittaa. Menetelmällä ei kuitenkaan synny kovin korkealaatuista viinietikkaa.
Orléansin menetelmä
Tunnetuin vanhoista viinietikan valmistusmenetelmistä on Orléans-menetelmä, joka oli ensimmäinen laadukasta viinietikkaa tuottava teollinen menetelmä. Se kehitettiin 1670-luvulla Orléansissa Ranskassa.[2] Orléans-pintamenetelmässä viinin annettiin etikoitua makaavissa 200 litran tynnyreissä.
[3] Orléansin menetelmästä on kehitetty teollinen versio, jossa käytetään teräksisiä pystysäiliöitä. Tässä menetelmässä etikka lämpenee ja etikan aromit haihtuvat.[4]
Muita menetelmiä
Orléansin menetelmän tilalle tuli vähitellen 1800-luvun alkupuolella kehitetty ”pikaetikkamenetelmä” eli lastumenetelmä, jota esimerkiksi Rajamäen tehtaat käytti aloittaessaan etikan valmistuksen 1892. Menetelmässä viini tai muu alkoholipitoinen liuos valutettiin säiliön ritilän päällä olevien puulastujen läpi. Lastuissa olevat etikkabakteerit hapettivat alkoholista etikkaa.[3]
Sittemmin on siirrytty yleisesti submerssimenetelmään,[2] jossa liuoksessa elävät bakteerit hapettavat etikkaa etanolista.[3]
Funktionaalinen käyttö
Omenaviinietikkaa on markkinoitu laihdutustuotteena. Suomen lihavuustutkijat ry:n jäsen dosentti Pertti Mustajoki kuitenkin torjuu ajatuksen huijauksena.[5]
Lähteet

Aiheesta muualla

 - tiedetuubi.fi

Luokka:Ruoka-ainekset
Luokka:Viini
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kognitiivinen psykoterapia

Question: Mitä on kognitiivinen psykoterapia?

Kognitiivinen psykoterapia tutkii hyvinvointia rajoittavia, epätarkoituksenmukaisia ajatustapoja ja niiden yhteyksiä ongelmallisiin kokemuksiin, tunteisiin ja toimintatapoihin. Kognitiivisessa psykoterapiassa tunnistetaan vallitsevia ajattelutottumuksia, kehitetään ongelmanratkaisutaitoja ja etsitään terveempiä ajatuksia itsetuntoa ja elämänhalua syövien ajatusten tilalle.[1] Usein psykoterapiatyöskentely on hyvin käytännönläheistä - uusia suhtautumis- ja toimintatapoja kokeillaan jokapäiväisessä arkielämässä terapiaistuntojen välillä.
Kognitiivisen terapian isänä pidetään yhdysvaltalaista psykiatrin professori Aaron T. Beckiä (18.7.1921–). Hän havaitsi tutkiessaan 1960-luvulla masentuneita avohoitopotilaita, että nämä suhtautuivat itseensä, muihin ja tulevaisuuteen negatiivisesti vääristyneinä, vinoutuneesti tulkiten.[2][1][3]
Kognitiivinen psykoterapia on yleensä yksilöterapiaa, mutta se voi olla myös ryhmä-, pari- tai perheterapiaa. Se soveltuu kaikille ikäryhmille, myös lapsille. Monia kognitiivisen psykoterapian työtapoja sovelletaan neuvonnassa ja ohjannassa, työnohjauksessa, konsultaatiossa ja koulutuksessa. Kognitiivinen psykoterapia voi olla kestoltaan lyhyttä (10–20 kertaa) tai pitkää (vuosi tai enemmän). [1] Tavallisesti kognitiivinen psykoterapia on tiheydeltään 1–2 kertaa viikossa tapahtuvaa.
Kognitiivisella psykoterapialla on vahva teoreettinen ja tieteellinen pohja. Psykoterapiamuodoista se on tieteellisesti tutkituin. Sen on todettu tehokkaaksi esimerkiksi masennuksen, mielialahäiriöiden (mm. kaksisuuntainen mielialahäiriö), ahdistuneisuushäiriön (muun muassa paniikkihäiriö, fobiat, pakko-oireinen häiriö ja traumaperäinen stressihäiriö), paniikkihäiriön, sosiaalisten pelkojen ja syömishäiriöiden[4] hoidossa. Myös muita psykosomaattisia ongelmia, päihderiippuvuutta, persoonallisuushäiriöitä ja skitsofreniaa on hoidettu lähestymistä käyttäen. [1] Se estää myös oireiden uusiutumista, koska psykoterapiassa opitaan oireiden tunnistamista ja itsehoitokeinoja.
Kognitiivisen psykoterapian piiriin luetaan muun muassa kognitiivis-analyyttinen terapia, skeematerapia, tietoisuustaidot (engl. mindfulness)[5], eräät traumapsykoterapian menetelmät, dialektinen käyttäytymisterapia ja muitakin hoitomuotoja. Psykoedukatiivisessa terapiassa on paljon elementtejä kognitiivisesta psykoterapiasta. 
Lähteet

Aiheesta muualla
 (kognitiivinenpsykoterapia.fi)

 (yle.fi)
Luokka:Kognitiivinen psykologia
Luokka:Psykoterapia
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kreikan saaret

Question: Montako saarta on Kreikan saaristossa?






VÄLIMERI
Joonianmeri
JOONIAN-
SAARET
Korfu
Lefkas
Kefaloniá
Zákynthos
Kythera
Egean-
meri
EGEANMEREN SAARET
Euboia
Skýros
Pohjoisen Egean
saaret
Thásos
Límnos
Lesbos
Chíos
Sámos
Ikaría
Sporadit
Argo-
Saroniset
saaret
Kykladit
Ándros
Páros
Náxos
Dodekanesia
Kos
Ródos
Kárpathos
Kreeta
Libyanmeri




Kreikan saaria on eri arvioiden mukaan yhteensä noin 1400–6000, riippuen saaren koolle asetetusta kriteeristä.[1][2] Saaret voidaan jakaa kahteen pääryhmään: Egeanmeren saariin, jotka sijaitsevat Egeanmeressä Manner-Kreikan itäpuolella sen ja Vähän-Aasian rannikon välissä, sekä Jooniansaariin, jotka sijaitsevat Joonianmeressä Manner-Kreikan länsirannikolla.[2]
Egeanmeren saaret jaetaan edelleen seitsemään alisaariryhmään, jotka ovat Pohjoisen Egean saaret, (Pohjoiset) Sporadit, Euboia ja sen ympäristön saaret, Argo-Saroniset saaret, Kykladit, Dodekanesia, sekä Kreeta ja sen ympäristön saaret.[2] Kreikan suurin saari Kreeta sijaitsee Egeanmeren etelälaidalla ja osa Kreetan alueen saarista tarkemmin ottaen Egeanmeren sijasta Libyanmeressä saaren eteläpuolella. Lisäksi osa Dodekanesian itäisimmistä saarista Ródoksen itäpuolella sijaitsee Egeanmeren ulkopuolisella itäisellä Välimerellä.
Kreikan saarista noin 230 on asuttuja, ja saariston väkiluku on yhteensä noin 1655000 (vuonna 2011). Saariston rantaviivan pituus on noin 7500 kilometriä.[2][3]
Suurimmat saaret
Kreikan 20 pinta-alaltaan suurinta saarta ovat:

Katso myös
Luettelo Argo-Saronisten saarten saariryhmän saarista
Luettelo Dodekanesian saariryhmän saarista
Luettelo Jooniansaarten saariryhmän saarista
Luettelo Kreetan saarista
Luettelo Kykladien saariryhmän saarista
Luettelo Pohjoisen Egean saarten saariryhmän saarista
Luettelo Pohjoisten Sporadien saariryhmän saarista
Lähteet

*
Ratsia (yhtye)

Question: Minkä yhtyeen kappale on Lontoon Skidit?



Ratsia oli vuonna 1977 perustettu, Pihtiputaalta kotoisin oleva, punk-yhtye. Laulajana ja lauluntekijänä oli Jyri Honkavaara. Ensimmäinen kokoonpano hajosi vuoden 1978 alussa.[1]. Toiseen kokoonpanoon syksyllä 1978 tulivat mukaan kitaristi Juha Aunola, basisti Rudi Lukkarinen ja rumpali Jukka Viro. Viro käytti muun muassa alaikäisyytensä vuoksi muiden yhtyeen jäsenten keksimää taiteilijanimeä "PopKorni".  Tämä kokoonpano julkaisi keräilyharvinaisuudeksi nousseen omakustannekasetin Kloonattu Sukupolvi. PopKorni jätti yhtyeen vanhempiensa painostuksesta keskittyen opiskeluihinsa. Uudeksi rumpaliksi tuli Pasi Kuusjärvi.
Ratsian tunnetuin kappale on ”Lontoon skidit”, joka oli myös Johanna-levy-yhtiön kautta vuonna 1979 julkaistun ensimmäisen singlen nimi. Single äänitettiin 11. toukokuuta 1979 MSL-Studiolla ja sen tuottajana toimi Pantse Syrjä.[2]
Ratsia voitti vuoden 1979 rockin SM-kisojen uuden aallon sarjan ja keikkaili ajoittain hyvinkin aktiivisesti. Yhtyeen ensimmäistä LP-levyä Ratsia pidetään yhtenä suomalaisen punkin klassikkolevyistä. Myöhemmin yhtyeen tyylisuunta vaihteli ska- ja reggae-vaikutteisesta punkista powerpoppiin ja siitä vielä synkempään äänimaisemaan, jota yhtyeen kolmas albumi, Jäljet, edusti. Kosketinsoittajaksi yhtyeeseen tuolloin tuli Shadowplay-yhtyeestä myöhemmin tunnetuksi tullut Brandi Ruokonen. Hän oli vieraillut jo Ratsian toisella, Kari Hipposen vuonna 1980 tuottamalla lp:llä Elämän syke sen singlejulkaisulla ”Täältä tulee yö”, ja kappaleella ”Kun sä tanssit”. Basistiksi vaihtui Elämän syke -levyn jälkeen alkujaan Xtaasi-yhtyeessä soittanut Kari Starck. Ratsia lopetti toimintansa loppuvuodesta 1982. Samoihin aikoihin Jyri Honkavaara muutti Helsinkiin.
Aunola, Lukkarinen ja Kuusjärvi perustivat myöhemmin Jussi Ketun kanssa Rudi-yhtyeen, jonka tunnetuin kappale oli ”Taivas saa odottaa”. Jyri Honkavaara teki yhden soolosinglen ennen liittymistään Hefty Load -yhtyeeseen. Myöhemmin Ratsian musiikkia on tehnyt tunnetuksi erityisesti Yö-yhtye soittamalla keikoillaan kappaletta ”Täältä tulee yö”. ”Lontoon skidit” on esitetty 2000-luvulla myös televisiosarjassa Karjalan kunnailla, jossa sen lauloi Heikki Hela.
Mikko Niskasen elokuvassa Ajolähtö vuodelta 1982 on kohtaus, jossa elokuvan päähenkilöt ovat juuri päässeet armeijasta ja menevät juhlimaan sitä tanssilavalle. Lavalla soittaa Ratsia ja päähenkilöt huutavat Ratsian kappaleen mukana ”armoo, armoo!”
Kokoonpano
Jyri Honkavaara – laulu, kitara
Juha Aunola – kitara
Rudi Lukkarinen – basso
PopKorni (oik. Jukka Viro) – rummut
Pasi Kuusjärvi – rummut
Julkaisut

Studioalbumit

Lähteet

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Mika Saastamoinen| title = Parasta Lapsille Suomipunk 1977–1984| publisher = Johnny Kniga| year = 2007| id = ISBN 978-951-0-32379-3}}
Maalaispunkin päiväkirja, Pauli Kallio (teksti) ja Kyky Ahonen (piirrokset), Suuri Kurpitsa 2009 (puoliksi sarjakuvakirja)
Aiheesta muualla

Luokka:Suomalaiset punkyhtyeet
Eeta

Question: Tarkoittaako symboli kirjainta?


Eeta (isona kirjaimena Η, pienenä η, , ) on kreikkalaisen kirjaimiston seitsemäs kirjain. Sen äännearvo oli alun perin muinaiskreikassa pitkä [ɛ:], kun taas nykykreikassa se äännetään lyhyenä [i]. Tätä kreikan kielessä tapahtunutta äänteenmuutosta sanotaan itasismiksi. Kreikkalaisissa numeroissa eetan lukuarvo on 8.[1]
Suomen kieleen eeta translitteroidaan muinaiskreikasta e tai ē ja nykykreikasta i.
Muoto ja sen historia
Eeta on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta  (het).[1] Sen alkuperäinen nimi ja käyttö useimmissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa oli foinikialaisen esikuvan mukaan heeta, sillä tuolloin se sisälsi vielä /h/-äänteen eli alkuhenkosen. Tällaisena se kopioitui myös latinalaisen kirjaimiston H-kirjaimeksi. Alkuhenkosta vailla olleen pitkän äänteen [ɛ:] merkkinä toimi joissakin kirjaimistoissa epsilon, kunnes heetan merkki siirtyi tähän käyttöön ja sen nimi muuttui eetaksi. Eeta tunnettiin ensimmäisenä muun muassa Joonian, Knidoksen ja Kreetan sekä Deloksen ja eräiden muiden Kykladien polisten kirjaimistoissa.[2][3]
Heetan ja eetan muodossa oli paikallisissa kirjaimistoissa paljon vaihtelua. Useimmiten kirjain muistutti foinikialaisen esikuvan tavoin suorakulmiota, jonka poikki oli vedetty viiva, tai oli muodoltaan vinompi. Ajan kuluessa se kehittyi nykyiseen muotoonsa, jossa on vain yksi poikkiviiva. Ensimmäisenä tämä muoto esiintyy muun muassa Aitolian, Epeiroksen, Sikyonin, Knidoksen ja eräiden Kykladien polisten kirjaimistoissa.[3]
Epigrafisissa lähteissä eetasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:[4]

Pientä eetaa η ei pidä sekoittaa äng-äänteen IPA-merkkiin ŋ eikä isoa eetaa Η samannäköiseen latinalaisen kirjaimiston H- tai kyrillisen kirjaimiston Н-kirjaimeen.
Merkityksiä
Fysiikassa
η on hyötysuhteen tunnus.
η on virtausmekaniikassa dynaamisen viskositeetin tunnus.
Muita merkityksiä
η´ on kreikkalaisissa numeroissa luku 8.[1]
Tietokonejärjestelmissä
Latinalaisessa, kreikkalaisessa ja kyrillisessä kirjaimistossa, jotka ovat kehittyneet yhteisestä alkumuodosta, on kaikissa ison latinalaisen H-kirjaimen näköinen merkki. Vaikka nämä merkit ovat useimmissa fonteissa samannäköiset, ne eivät ole sama merkki. Jos esimerkiksi haetaan merkkejä tiedostosta tai tekstinkäsittelyohjelmalle annetaan komento muuttaa suuraakkoset pienaakkosiksi, tulos riippuu siitä, mikä merkki on kyseessä. Kreikkalaisessa kirjaimistossa latinalaisen H-kirjaimen näköinen on iso eeta (Η), kyrillisissä n-äänteen merkki (Н). Nämä koodataan eri järjestelmissä mm. seuraavilla tavoilla.

Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Kreikkalaiset kirjaimet
Virka

Question: Mitä virkasuhde tarkoittaa?

Virka on erillisellä päätöksellä perustettu palvelussuhde julkisoikeudelliseen yhteisöön. Virkoja on valtionhallinnossa, kunnallisissa tehtävissä ja muissa julkisoikeudellisissa yhteisöissä.
Virkaan valitaan viranhaltija, jolla on yleensä koeaika. Virka voi olla määräaikainen tai jatkuva ja sillä on muodolliset pätevyysehdot, jotka nimitettävän on täytettävä. Pätevien hakijoiden puuttuessa virkaan voidaan nimittää väliaikaisesti epäpätevä hakija.  
Virasta voi tietyissä tilanteissa saada virkavapaata säilyttäen viran. 
Mikäli julkishallinnon yksikkö ulkoistetaan tai yksityistetään, viranhaltija voi joissakin tapauksissa jatkaa yhtiöitettynä virkamiehenä, mutta varsinainen virka lakkautetaan ja tehtävän hoitamiseen aletaan soveltaa elinkeinoelämän sääntöjä . Valtion virka on valtakunnallinen ja kunnan tai kaupungin virka on kuntakohtainen.
Katso myös
Virkasuhde
Virkamies
Viranhaltija
Virkanimike
Aiheesta muualla
Laki kunnallisesta viranhaltijasta 
Valtion virkamieslaki 

Luokka:Julkishallinto
Luokka:Hallinto-oikeus
Magneettinen pohjoisnapa

Question: Kuinka magneettinen pohjois napa liikkuu?



Maan magneettinen pohjoisnapa on paikka, jossa Maan magneettikentän inklinaatio on 90 astetta eli kenttä osoittaa suoraan alaspäin. Se ei sijaitse maantieteellisellä pohjoisnavalla vaan pisteessä Coordinates:  Pohjoisella jäämerellä ja liikkuu kohti Venäjää 55–60 kilometriä vuodessa. [1]
Fysikaalisilta ominaisuuksiltaan pohjoisella pallonpuoliskolla sijaitseva magneettinen napa ei olekaan magneettikentän pohjoisnapa, vaan etelänapa, sillä se vetää sauvamagneetin ja erityisesti kompassinneulan pohjoisnapaa puoleensa, ja siellä magneettiset kenttäviivat osoittavat alaspäin.[2]
Löytöhistoria ja tutkimusmatkat
Kun kompassi tuli Euroopassa tunnetuksi, sen toiminnan selitettiin johtuvan siitä, että Pohjois­navalla olisi suuri magneettisesta malmista koostunut vuori. Toisen selityksen mukaan Pohjantähti olisi ollut voimakas magneetti, koska kompassin­neula näytti osoittavan sitä kohti. Kun 1500-luvulla havaittiin magneettikentän deklinaatio eli että kompassin osoittama suunta poikkesi jonkin verran maan­­tieteelli­sestä pohjois­­suunnasta, pääteltiin, että tämän "magneetti­vuoren" olikin sijaittava jonkin matkan päässä Pohjois­navasta.[3]
Vuonna 1600 englantilainen tutkija William Gilbert esitti ensimmäisenä, että Maa itse on suuri magneetti. Hän myös ensimmäisenä määritteli magneettisen pohjois­navan pisteeksi, jossa maan magneetti­kentän suunta on suoraan alas­päin.[3]
Ensimmäisenä magneettiselle pohjoisnavalle saapui 31. touko­kuuta 1831 James Clark Ross, joka havaitsi sen sijaitsevan Boothian niemimaalla, Cape Adelaidessa (). Tämän jälkeen kesti yli 70 vuotta, ennen kuin paikalla seuraavana kävi Roald Amundsen vuonna 1903 purjehtiessaan ensimmäisenä Luoteisväylän läpi. Amundsen havaitsi magneettisen navan edelleen olleen lähellä Rossin ilmoittamaa paikkaa.[4]
Kolmantena magneettisen pohjois­navan saavuttivat vuonna 1947 kanadalaiset tutkimus­matkailijat Paul Serson ja Jack Clark, jotka totesivat sen siirtyneen Allen Lakeen, Walesin prinssin saarelle (), noin 400 kilometriä luoteeseen siitä paikasta, josta Ross ja Amundsen olivat sen löytäneet. Edeltä­jis­tään poiketen he saapuivat paikalle lento­teitse, minkä vuoksi matka kävi paljon nopeammin, ja he saattoivat määrittää magneetti­navan paikan varsin tarkasti Sersonin keksimän elektronisen magnetometrin avulla[4][5]
Myöhemmin magneetti­napa on siirtynyt vielä pohjoisemmaksi ja on nykyisin Pohjoisessa Jäämeressä Ellesmerensaaren länsipuolella.
Lähteet

Luokka:Luonnonmaantiede
Pohjoisnapa
OnePlus 5

Question: Kuinka monta älypuhelinta OnePlus on julkaissut?


OnePlus 5 on OnePlusin valmistama älypuhelin, joka on OnePlus 3T:n seuraaja.
Julkistus
OnePlus vahvisti 5. toukokuuta 2017 OnePlus 3T:n seuraajan nimen olevan OnePlus 5 ja ilmoitti sen ilmestyvän kesällä.[1] OnePlus ei käyttänyt nimeä OnePlus 4, koska numeroa neljä pidetään Aasiassa yleisesti onnettomuuden lukuna.[1] OnePlus lopetti OnePlus 5:n edeltäjän myynnin omassa verkkokaupassaan 1. kesäkuuta.[2] OnePlus 5:n julkistustilaisuus alkoi 20. kesäkuuta 2017 kello 19.00 Suomen aikaa.[3] Suomessa Elisalla on yksinoikeus OnePlus 5:n myyntiin kahden tämän edeltäjän tavoin. OnePlus 5:n myynti alkoi Suomessa 21. kesäkuuta kello 17.00 Elisan Helsingissä, Turussa, Tampereella ja Oulussa sijaitsevissa pop up -myymälöissä.[4] Muualla maailmalla sitä alettiin myydä heti julkaisun jälkeen Tukholmassa, Amsterdamissa, Berliinissä, Pariisissa, Lontoossa ja New Yorkissa.[5]
Ominaisuudet
OnePlus 5 -puhelimessa on 5,5 tuuman AMOLED-näyttö, jonka tarkkuus on 1920×1080 pikseliä.[6] Puhelimen takakuori on anodisoitua alumiinia.[6] OnePlus 5:ssä on 16 megapikselin etukamera ja takana kaksoiskamera.[6] OnePlus 5 -puhelimesta on saatavilla pienemmällä 64 gigatavun tallennustilalla ja kuuden gigatavun RAM-muistilla varustettu harmaa malli sekä suuremmalla 128 gigatavun tallennustilalla ja kahdeksan gigatavun RAM-muistilla varustettu musta malli.[7] Sen järjestelmäpiiri on kahdeksanytiminen Qualcomm Snapdragon 835.[6] OnePlus 5:n käyttöjärjestelmä on puhtaasta Androidista hieman kustomoitu OxygenOS, joka pohjautui puhelimen julkaisun aikaan Androidin Nougat-versioon.[7][8] Puhelimessa on alalaidassa 3,5 millimetrin kuulokeliitäntä ja USB-C-paikka, jonka kautta puhelin ladataan. USB-C-liitäntää voi käyttää myös tiedonsiirtoon ja USB-kuulokkeiden käyttämiseen.[6] OnePlus 5 -puhelimen voi ladata valmistajan omalla Dash Charge -pikalataustekniikalla.[8] Puhelimen kiinteän akun kapasiteetti on 3300 milliampeerituntia.[7]
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Android-pohjaiset laitteet
5
Luokka:Vuoden 2017 matkapuhelimet
Monsuunimetsä

Question: Missä esiintyy monsuunimetsiä?


Monsuunimetsä on monsuunien vaikutusalueella tropiikissa ja subtropiikissa sijaitseva kasvillisuusvyöhyke, joka saa kesäisin runsaita sateita ja joutuu talvisin selviytymään pitkän kuivankauden yli. Tämän vuoksi puusto koostuu suureksi osaksi kesävihannista lehtipuista, jotka pudottavat lehtensä kuivakauden ajaksi.[1] Lehdet haihduttavat vettä, joten niiden pudottaminen auttaa puita selviämään kuivasta ajanjaksosta. Lehdettömät rungot päästävät auringonvalon lähes esteettä kenttäkerrokseen, jonne on kehittynyt tiheä ja lajistoltaan runsas aluskasvillisuus. Kosteimmilla paikoilla ja siellä, missä pohjavesi on lähellä maanpintaa, monet puut ovat ikivihreitä.
Monsuunimetsien puulajisto on pienempi kuin trooppisessa sademetsässä, ja rungot sijaitsevat harvemmassa. Siellä täällä on aukioita, joissa on tiheää pensaikkoa. Eläinten määrä on kuitenkin suuri, ja esimerkiksi suuria nisäkkäitä on enemmän kuin trooppisissa sademetsissä. Tyypillisiä monsuunimetsien kasveja ovat liaanit, bambut sekä tiikki-, santeli- ja banianpuut.[1]
Monsuunimetsiä tavataan Aasiassa, lähinnä Intian keski- ja pohjoisosissa, Sri Lankassa, Kaakkois-Aasiassa[1] ja Pienillä Sundasaarilla. Monsuunimetsät muistuttavat trooppisia ja subtrooppisia kuivametsiä, joita esiintyy myös muissa maanosissa.
Lähteet

WSOY Iso karttakirja
CD-Facta 2005

Luokka:Kasvillisuusvyöhykkeet
Kuopion kauppahalli

Question: Kuka on suunnitellut Kuopion kauppahallin?


Kuopion kauppahalli on jugend-tyyliin rakennettu kauppahalli Kuopion torilla. Kauppahallissa on myyntipiste 30 yritykselle. Se on auki ympäri vuoden kuutena päivänä viikossa.
Rakennuksen on suunnitellut Johan Victor Strömberg[1]. Kauppahalli aloitti toimintansa elokuussa 1902. Hallia laajennettiin 1914 Arne Sireliuksen suunnittelemalla lihatarkastamolla, joka toimii nykyään kalahallina[1]. Myöhemmin hallin ulkoasua on paranneltu ja tehty sisäremontteja. Kauppahallin purkamisesta keskusteltiin vakavasti viimeksi 1960-luvulla[1]. Kauppahalli päätettiin kuitenkin kunnostaa 1970-luvun alussa[1]. Rakennuksen nykyinen väritys on peräisin tältä ajalta[1].
Kauppahalli-hanketta oli suunniteltu jo 1870-luvulta lähtien[2]. Ruoan myynnin puhtausvaatimukset olivat nousseet ja näin myös Kuopiossa tuli tarve rakentaa torille pysyvä myyntipaikka. Samaan aikaan torille suunniteltiin myös basaarirakennuksen rakentamista, mutta sitä ei koskaan toteutettu[2]. Myöskään satamatorille samoihin aikoihin suunniteltu kauppahalli ei koskaan toteutunut.
Kauppahallin laajennus
Kauppahallia ja torin ympäristöä muutettiin alatorihankkeessa, johon liittyi myös kalahallin siiven purkaminen ja uuden kahvilaravintolan rakentaminen sen tilalle. Myös kauppahallin väritys muutettiin toriremontin yhteydessä keltaiseksi.
Katso myös
Kuopion tori
Siskotyttö-patsas
Veljmies-patsas
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Riekki, Helena| title = Kuopion kaupungin rakennushistoria - Kaupungin rakentamisvaiheita vuodesta 1875| chapter = 1 / Puukaupungista kivikaupungiksi: Kuopion tori| publisher = Kuopion kaupunki| year = 2005| version = Kuopion historia 6| id = ISBN 951-842-293-1| page = 127–134}}
Viitteet

Aiheesta muualla


Coordinates: 
Luokka:Kuopion kauppakeskukset
Luokka:Kuopion nähtävyydet
Luokka:Kauppahallit
Luokka:Multimäki
Gottlob Frege

Question: Milloin Gottlob Frege on syntynyt?


Friedrich Ludwig Gottlob Frege (8. marraskuuta 1848 Wismar – 26. heinäkuuta 1925 Bad Kleinen[1]) oli saksalainen filosofi, loogikko ja matemaatikko. Hän toimi matematiikan varsinaisena professorina vuodesta 1896 vuoteen 1917. Frege julkaisi muun muassa teokset Begriffsschrift sekä Grundgesetze der Arithmetik.
Frege on tullut tunnetuksi lähinnä filosofian ja logiikan alaan liittyvistä tutkimuksistaan. Frege on ollut vaikutusvaltainen erityisesti analyyttisen filosofian alkutaipaleella. Paljon keskustelua herättäneessä teoksessaan Origins of Analytic Philosophy (1994) tunnettu Frege-tutkija ja filosofi Michael Dummett jopa esittää, että Frege voidaan nähdä analyyttisen filosofian perustajana. 
Teoksia
Begriffsschrift, eine der arithmetischen nachgebildete Formelsprache des reinen Denkens (1879)
Die Grundlagen der Arithmetik: eine logisch-mathematische Untersuchung über den Begriff der Zahl (1884)
Funktion und Begriff: Vortrag gehalten in der Versammlung vom 9. Januar 1891 der Jenaischen Gesellschaft für Medizin und Naturwissenschaft (1891)
Über Sinn und Bedeutung, in Zeitschrift für Philosophie und philosophische Kritik, (1892): 25–50
Über Begriff und Gegenstand, in Vierteljahresschrift für wissenschaftliche Philosophie, XVI (1892): 192–205
Grundgesetze der Arithmetik, osa I (1893), osa II (1903)
Was ist eine Funktion?, Festschrift Ludwig Boltzmann gewidmet zum sechzigsten Geburtstage, 20. Februar 1904, S. Meyer (toim.), ss. 656–666 (1904)
Der Gedanke. Eine logische Untersuchung, Beiträge zur Philosophie des Deutschen Idealismus I (1918–1919): ss. 58–77
Die Verneinung, Beiträge zur Philosophie des deutschen Idealismus I (1918–1919): ss. 143–157
Gedankengefüge, Beiträge zur Philosophie des Deutschen Idealismus III (1923): 36–51
Kirjallisuutta suomeksi
Frege, Gottlob: Mielestä ja merkityksestä. Teoksessa Citation error, replace with{{cite book| author = Raatikainen, Panu (toim.)| title = Ajattelu, kieli, merkitys. Analyyttisen filosofian avainkirjoituksia| location = Helsinki| publisher = Gaudeamus| year = 1997| isbn = 951-662-683-1| page = 41–56}}
Lähteet

Aiheesta muualla
Internet Encyclopedia of Philosophy: Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Stanford Encyclopedia of Philosophy: Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.



Luokka:Saksalaiset matemaatikot
Luokka:Tietoteoreetikot
Luokka:Vuonna 1848 syntyneet
Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Semiootikot
Kasvisto

Question: Mitä herbaario tarkoittaa?


Kasvisto eli floora on käsite, joka tarkoittaa jonkin tietyn alueen kasveista koostuvaa elämää, kasvilajistoa.
Termi floora periytyy roomalaisen mytologian kukkien ja kevään jumalattaren nimestä Flora.
Flooraa vastaava nimitys eläimille on eläimistö eli fauna.
Katso myös
Kasvio eli herbaario - kasvikokoelma
Kasvio, myös kasvisto - tietyn alueen kasviston esittelevä teos
Luokka:Kasvimaantiede