Wayne Gretzky

Question: Mikä oli Wayne Gretzkyn viimeinen NHL-joukkue?


Wayne Douglas Gretzky (s. 26. tammikuuta 1961 Brantford, Ontario, Kanada) on ammattilaisuransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Kansainvälisen jääkiekkoliiton mukaan Gretzkyä pidetään yleisesti kaikkien aikojen parhaana jääkiekkoilijana.[1]
Gretzky pelasi Pohjois-Amerikan NHL-liigassa yhteensä 20 kauden ajan edustaen Edmonton Oilersia, Los Angeles Kingsiä, St. Louis Bluesia ja New York Rangersia voittaen NHL:n Stanley Cup-mestaruuden neljä kertaa. NHL:n runkosarjassa Gretzky pelasi yhteensä 1 487 ottelua tehopistein 894+1963=2857. Hänen pistekeskiarvonsa NHL:ssä on 1,92 tehopistettä yhtä ottelua kohden, minkä johdosta hän on liigan historian kaikkien aikojen paras pistemies, maalintekijä sekä eniten maalisyöttöjä merkkauttanut pelaaja. 
NHL:ssä Gretzky ylitti 200 tehopisteen rajan neljä kertaa runkosarjan aikana, eikä yksikään toinen pelaaja ole kyennyt ylittämään kyseistä rajaa kertaakaan.[2] Päättäessään ansiokkaan pelaajauransa vuoden 1999 keväällä kauden 1998–1999 päätteeksi Gretzky piti hallussaan neljääkymmentä runkosarjan ennätystä, viittätoista pudotuspeliennätystä ja kuutta NHL:n tähdistöottelussa saavutettua ennätystä. Hän on myös voittanut NHL:n herrasmiespelaajalle jaettavan Lady Byng Memorial Trophyn viidesti, useammin kuin yksikään toinen pelaaja.[3] Hän myös puhui usein julkisesti haluavansa kitkeä väkivaltaiset kaukalotappelut jääkiekosta kokonaan.[4]
Gretzky pelasi viimeisen NHL-ottelunsa 18. huhtikuuta 1999 New York Rangersin kotiareenalla Madison Square Gardenissa. Edmonton Oilers jäädytti Gretzkyn pelinumeron 99 hänen aktiiviuransa jälkeen 1. lokakuuta 1999. Gretzkyn pelinumero jäädytettiin koko NHL:ssä 6. helmikuuta 2000, eikä kenenkään toisen pelaajan pelinumeroa ole edelleenkään jäädytetty NHL:ssä koko liigan laajuisesti. Ympäri maailmaa tätä numeroa myös kunnioitetaan, sillä esimerkiksi SM-liigassa ei ole Gretzkyn vaikutuksen jälkeen kukaan ottanut pelinumeroa 99, vaikka sitä ei virallisesti ole kielletty.
Kanadan jääkiekkomaajoukkuetta Gretzky edusti vain muutamaan otteeseen. Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin hän osallistui ainoastaan vuonna 1982, sillä muutoin hän pelasi joka kevät joukkueineen NHL:n pudotuspeleissä. Gretzky edusti maataan neljässä Kanada-cup-turnauksessa ja kerran olympiakisoissa sekä maailmancupissa. Aikuisten maajoukkuetasolla hän saavutti kuusi ja alle 20-vuotiaiden tasolla yhden mitalin.
Nuoruusvuodet

Gretzkyn äiti Phyllis (o.s. Hockin, k. 2005) oli brittiläistä sukua ja syntyi ja kasvoi Parisissa, Ontariossa[6]. Gretzkyn isänisä Anton "Tony" Gretzky oli puolalainen siirtolainen, joka muutti vuonna 1917 Venäjältä nykyisen Valko-Venäjän alueelta Yhdysvaltoihin Chicagoon aikomuksenaan liittyä Yhdysvaltain armeijaan. Kanadan armeijassa maksettiin kuitenkin parempaa palkkaa, ja hän muuttikin pian Winnipegiin Kanadaan.[7][8] Vuonna 1932 Anton ja Mary Gretzky perustivat vihannestarhan lähelle Brantfordia.[8] Waynen isän Walter Gretzkyn mukaan Anton ja Mary olivat valkovenäläisiä,[9] mutta he ovat voineet olla myös Valko-Venäjällä asuneita puolalaisia, sillä Wayne Gretzky on toisinaan vitsaillut puolalaisilla juurillaan.
Jääkiekkoa Wayne opetteli pelaamaan jo kaksivuotiaana kotinsa takapihalla isänsä jäädyttämällä kentällä. Hän harjoitteli ahkerasti luistelua, laukomista ja mailankäsittelyä. Kuusivuotiaana Gretzky aloitti pelaamisen joukkueessa, jossa osa pelaajista oli kymmenvuotiaita eli häntä neljä vuotta vanhempia. Jo nuorena Gretzky oli niin lahjakas pelaaja, että hän pelasi vuosia itseään vanhempien sarjoissa. Viimeisellä juniorikaudellaan Brantfordissa Gretzky teki 85 ottelussa 378 maalia ja 139 syöttöä eli yhteensä 517 tehopistettä. Juniorisarjoissa Wayne sai lempinimen "valkoinen tornado", joka perustui hänen nopeuteensa ja siihen, että hän käytti valkoisia pelihanskoja.[10]
14-vuotiaana Gretzky jätti liian pieneksi jääneen kotikaupunkinsa ja muutti Torontoon. Torontossa Gretzky pelasi ensin Toronto Natsissa ja seuraavaksi OHA-liigan Peterborough Petesissä. Kausi 1977–78 oli ainoa täysi kausi, jonka Gretzky pelasi kokonaan OHA:ssa. Seuraavasta kaudesta osan hän pelasi Kanadan nuorten jääkiekon MM-joukkueessa, mutta voitti silti OHA:n pistepörssin.[10]
Kaudella 1978–79 pelatessaan OHA:n Sault Ste. Marie Greyhoundsissa Gretzky olisi halunnut käyttää esikuvansa Gordie Howen numeroa 9, mutta se oli joukkueessa jo käytössä. Gretzky pelasi jonkin aikaa numerolla 19, joka vaihtui sitten numeroon 14. Valmentaja Muzz MacPherson kehotti Gretzkyä kokeilemaan numeroa 99 Phil Espositon ja Ken Hodgen lailla.[11] Ensimmäisessä ottelussa, jossa Gretzky käytti numeroa 99, yleisö naureskeli numerolle aluksi, mutta ottelun jälkeen nauru hiljeni Gretzkyn tehtyä kolme maalia eli kypärätempun.[12] Gretzky mieltyi numeroon, jota kukaan ei ollut aiemmin käyttänyt, eikä tämän jälkeen luopunut siitä.[13]
Ammattilainen Gretzkystä tuli kaudella 1977–78 hänen siirryttyään WHA-liigan Indianapolis Racersiin. Indianapolisissa Gretzky ehti pelata vain kahdeksan ottelua ennen kuin Racers myi hänet vielä tuollon WHA-liigassa pelanneelle Edmonton Oilersille. Gretzky olisi mieluummin siirtynyt OHA:sta suoraan NHL:ään, mutta liigan ikäraja oli tuolloin 20 vuotta. OHA-sarjaan jäämisen Gretzky ei nähnyt kehittävän uraansa, joten WHA oli paras vaihtoehto.[10] Ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan Gretzky oli WHA:n pistepörssin kolmas pistein 46 + 64 = 110.[14]
NHL-ura
Edmonton Oilers
Gretzky teki Edmontonin kanssa alun perin huikean kahdenkymmenen vuoden sopimuksen, jonka oli määrä kestää vuoteen 1999 asti. Gretzky aloitti uransa NHL:ssä (National Hockey League) syksyllä 1979, kun WHA yhdistyi NHL:ään. NHL:n sääntöjä muutettiin siten, että WHA:n useat alaikäiset juniorit saattoivat jatkaa uraansa NHL:ssä.
Vaikka kukaan ei uskonut Gretzkyn kykenevän NHL:ssä samanlaisiin tehoihin kuin WHA-liigassa, Gretzky oli jo ensimmäisellä NHL-kaudellaan jaetulla ykkössijalla pistepörssissä Marcel Dionnen kanssa tehopistein 51 + 86 = 137.  Gretzky myös kirjasi kaudella eniten syöttöjä runkosarjassa. Tulokaskaudellaan Gretzky ajautui uransa ensimmäiseen tappeluun Chicago Blackhawksin Doug Lecuyeria vastaan. Uransa aikana Gretzky osallistui tappeluun vain kolmesti.[15]
Jo toisella NHL-kaudellaan Gretzky rikkoi Bobby Orrin syöttöennätyksen ja Phil Espositon piste-ennätyksen jakamalla 109 syöttöä ja tekemällä 164 tehopistettä. Kauden kruunasivat Art Ross ja Hart Memorial Trophyt.[10]
Kaudella  Gretzkyn oikealla laidalla alkoi pelata suomalaistulokas Jari Kurri. Kurrin tulo Gretzkyn ketjuun näkyi ajoittain itsekkyydestä syytetyn keskushyökkääjän plus-miinustilastojen parantumisena. Kaksikolle tyypillistä oli kiekon siirto yhdellä kosketuksella sinne, minne toinen oli vasta menossa. Kaikkiaan hyökkääjät pelasivat Edmontonissa yhdessä kahdeksan kautta, joiden aikana Kurri syötti Gretzkyn maaleista 196.[16] Vastaavasti Gretzky syötti Kurrin maaleista 364. Heistä puhutaan yhä liigan kaikkien aikojen kovimpana ja legendaarisimpana kaksikkona.[17][18]
Kaudella  Gretzky teki ennätykselliset 92 maalia. Kukaan muu ei ollut aiemmin saavuttanut yhdellä kaudella edes 80 maalin rajaa. 
Gretzky saavutti ensimmäisenä pelaajana 200 tehopistettä 92 maalillaan ja 120 syötöllään (yhteensä 212).[10] Seuraavina kausina Gretzky paranteli joka kerta omaa yhden kauden syöttöennätystään (125, 135, 163) ja saavutti lopullisen yhden kauden piste-ennätyksensä (215 pistettä). 
Kausi  ei ollut aivan edellisen veroinen, mutta silti Gretzky voitti maali- ja pistepörssit 71 maalilla ja 125 syötöllä. Samalla kaudella hän osallistui myös uransa toiseen tappeluun Minnesota North Starsin Neal Brotenia vastaan.[15] Kauden jälkeen Gretzky palkittiin jälleen NHL:n arvokkaimpana pelaajana niin pelaajien kuin pelaajayhdistyksenkin puolesta.
Vaikka Jari Kurri oli vakiinnuttanut nopeasti paikkansa Gretzkyn rinnalla, ketjun vasenta laitahyökkääjää haettiin pitkään. Paikalla kokeilivat muun muassa Mike Krushelnyski, Willy Lindström, Jaroslav Pouzar ja Raimo Summanen. Kaudella  ketju sai lopulta toisen helsinkiläisen laiturin, kun Esa Tikkanen istutettiin Edmontonin ykkösvitjaan. Tikkasen rooliin kuului tilan raivaaminen taitaville ketjukavereille, Gretzkyn koskemattomuuden varjeleminen ja nurkissa taisteleminen. Syvyyssuunnassa Oilersin ykkösketjun takana peliä teki Hockey Hall of Fame -puolustaja Paul Coffey. 
Keväällä 1984 Gretzky ajautui viimeistä kertaa urallaan tappeluun. Chicago Blackhawksin Bob Murray sai kunnian olla viimeinen Gretzkyn kanssa tapellut.[15]
Kun Gretzky myytiin Oilersista Los Angeles Kingsiin kauden  päätteeksi, hänellä oli hallussaan 49 NHL-ennätystä, mikä oli jo sinänsä ennätys. 
Gretzkyn myynti johtui enemmänkin Oilersin taloudellisesta tilanteesta kuin Kingsin pelaajillisista syistä. Oilersin omistaja Peter Pocklington näki Gretzkyn olevan täydellinen markkinatuote, jonka arvo oli kuitenkin kääntymässä laskusuuntaan. Los Angelesin Kingsien saatua Gretzkyn joukkueeseensa seuran omistaja Bruce McNall ymmärsi, että jos hän nostaisi Gretzkyn palkkaa niin että tämä saisi korvauksia PR-tilaisuuksista, joukkueen tulot lähtisivät samalla kasvuun. Hän oli oikeassa, mutta sai näin aikaan NHL:n palkkatason huiman ja nopean nousun, mikä taas teki NHL:stä bisnestuotteen.
Los Angeles Kings
Wayne Gretzky pelasi Los Angeles Kingsin joukkueessa kahdeksan kautta. Heti Gretzkyn ensimmäisellä Los Angelesin-kaudella Kings eteni pudotuspeleihin, joissa se pudotti ensimmäisellä kierroksella jatkosta Gretzkyn entisen seuran Edmonton Oilersin. Gretzky teki tuolla kaudella 54 maalia ja antoi 114 maaliin johtanutta syöttöä, yhteensä 168 pistettä. Kingsin taival pudotuspeleissä kuitenkin päättyi toisella kierroksella. Vastustajana otteluparissa oli Calgary Flames, joka eteni lopulta Stanley Cup-voittoon. Kauden päätteeksi Gretzky palkittiin Hart Trophylla.
Seuraavalla kaudella Gretzkyn entinen joukkue Oilers voitti ensimmäisen mestaruutensa ilman Gretzkyä. Tuo voitto on toistaiseksi Edmonton Oilersin viimeisin. 
Gretzky ei voittanut Stanley Cupia uudelleen enää Oilersista lähdettyään. Finaaliin asti Gretzky pääsi Kingsin kanssa kaudella , mutta tuolloin Montreal Canadiens vei Stanley Cupin otteluvoitoin 4–1. Gretzkyn joukkuekavereina pelasivat tuolla kaudella muun muassa kaksi jo Oilersin ajoilta tuttua joukkuekaveria: Jari Kurri ja Marty McSorley.
Gretzky voitti uransa viimeisen pistepörssin voitosta myönnettävän Art Ross Trophyn kaudella  pelatessaan Kingsissa.
St. Louis Blues
Kaudella  Los Angeles Kings näytti jäävän ulos pudotuspeleistä, joten Gretzky kaupattiin kesken kauden St. Louis Bluesiin Brett Hullin seuratoveriksi. Gretzky ja Hull eivät soveltuneet parivaljakoksi niin hyvin kuin oli odotettu. Loppukaudella Gretzky pelasi Bluesin riveissä 18 ottelua tehopisteillä 8+13=21. Blues eteni pudotuspeleihin, mutta putosi kuitenkin jatkossa toisella kierroksella Detroit Red Wingsiä vastaan. 
Keväällä 1996 Gretzkystä tuli vapaa pelaaja, joten hän oli vapaa siirtymään mihin tahansa seuraan.
New York Rangers

Gretzky valitsi uudeksi seurakseen kevään 1994 Stanley Cup-mestari New York Rangersin, jossa hän sai tilaisuuden pelata entisen seurakaverinsa Mark Messierin kanssa. Gretzkyn pelillinen rooli uran loppupuolella painottui entistä vahvemmin pelinrakentajana toimimiseen. Hän antoi Rangersissa pelaamissaan 234 ottelussa 197 maaliin johtanutta syöttöä, mutta teki vain 57 maalia.
Keväällä 1997 Rangers eteni pudotuspeleissä konferenssin finaaleihin. Joukkue putosi Stanley Cup-finaaleista häviten Philadelphia Flyersille otteluvoitoin 4–1. 
Gretzkyn kaksi viimeistä NHL-kautta päättyi jo runkosarjaan. Hän pelasi uransa viimeisen ottelun Rangersin paidassa 18. huhtikuuta 1999 Madison Square Gardenissa Pittsburgh Penguinsia vastaan.[19] Gretzky merkkautti viimeisessä ottelussaan yhden syöttöpisteen Brian Leetchin maaliin. Rangers hävisi ottelun jatkoajalla 2–1. Gretzkystä tuli NHL:n toiseksi viimeinen pelaaja, joka oli aloittanut uransa WHA-liigassa. Viimeiseksi jäi hänen pitkäaikainen joukkuetoverinsa Mark Messier.
Kun viidettäkymmenettä NHL All-Stars-ottelua pelattiin, ottelun alkuseremonioissa julistettiin, ettei numeroa 99 saa NHL:ssä Gretzkyn jälkeen enää käyttää, vaan numero jäädytettiin kaikissa joukkueissa.[20] Gretzky nimettiin myös välittömästi kauden päätteeksi Hockey Hall of Fameen, jolloin hänestä tuli kymmenes pelaaja, joka sai kyseisen kunnian heti uransa päätettyään.
Viimeisen kautensa päätteeksi Gretzky sai vielä yhden henkilökohtaisen NHL-palkinnon, Lady Byng Memorial Trophyn, joka myönnettiin hänelle, koska hän osoitti kauden aikana suurinta urheiluhenkeä sekä herrasmiesmäistä käytöstä yhdistettynä pelaamisen laadukkaaseen tasoon.[21]
Maajoukkueura















Gretzky edusti maataan ensimmäisen kerran jääkiekon nuorten MM-kilpailuissa vuonna 1978, jolloin Kanada voitti pronssia. Tämän jälkeen Gretzky aloitti ammattilaisuran. Hänen ensimmäinen aikuisten arvokilpailunsa oli vuoden 1981 Kanada-cup. Kanada jäi kisoissa hopealle. Seuraavana vuonna 1982 Gretzky edusti ensimmäistä ja ainoata kertaa maataan MM-kisoissa. Kisat järjestettiin Suomessa, ja Kanadan joukkue saavutti pronssimitalit.
Arvokilpailuvoittoa Gretzky pääsi juhlimaan vuoden 1984 Kanada-cupissa. Sama toistui vuosien 1987 ja 1991 Kanada-cupissa. Kanada-cup on ainoa arvokisamestaruus, jota Gretzky oli mukana voittamassa.
Gretzky edusti Kanadan jääkiekkomaajoukkueessa maataan olympialaisissa vain kerran. Vuoden 1998 Naganon talviolympialaiset olivat myös hänen uransa viimeiset arvokisat maajoukkueessa. Kanada jäi ilman mitalia hävittyään Suomelle pronssiottelussa.
Aktiiviuran jälkeen
Gretzky ilmoitti uransa lopettamisesta 16. huhtikuuta 1999. Jo vuonna 2000 Gretzky siirtyi NHL-seura Phoenix Coyotesin (nykyään Arizona Coyotes) osaomistajaksi.[10] 
Peliuransa jälkeen Gretzky on toiminut Kanadan maajoukkueen johtajana (General Manager). Kaudella 2005–06 Gretzky toimi Phoenix Coyotesin valmentajana, toimessa johon hänet nimettiin 8. elokuuta 2005.[22]
Gretzky valmensi Phoenixia neljän kauden ajan. Phoenix jäi jokaisella kaudella pudotuspelien ulkopuolelle. Joukkue voitti Gretzkyn valmentajauran aikana 143 ottelua ja hävisi 161. 
Gretzky erosi Phoenixin valmentajan tehtävistä syyskuussa 2009 vähän ennen kauden 2009–2010 alkua. Hän ei ollut osallistunut joukkueen harjoituskauteen, vaan joukkuetta oli vetänyt apuvalmentaja Ulf Samuelsson. Gretzkyn eron jälkeen Phoenix palkkasi joukkueen uudeksi valmentajaksi Dave Tippettin.[23]
Gretzky sytytti 2010 Vancouverin olympialaisten olympiatulen.
Gretzky osallistui jääkiekkopeli NHL 12 tekemiseen. Kun pelaaja saavuttaa "Be a pro"-pelimuodossa pelin jälkeen jonkin legendojen merkkipaalun, Gretzky kertoo ennätyksestä. Lisäksi hänen hahmonsa on pelissä mukana legendajoukkueessa. Gretzkyn hahmolla voi myös pelata uutta "Be a legend"-pelimuotoa.
Yksityiselämä
Gretzkyllä on neljä nuorempaa sisarusta: Kim, Keith, Glen ja Brent. Heistä myös Keith ja Brent ovat pelanneet jääkiekkoa. 
Gretzky on ollut naimisissa Janet Jones-Gretzkyn kanssa vuodesta 1988 lähtien, ja heillä on viisi lasta: Paulina, Ty Robert, Trevor Douglas, Tristan Wayne ja Emma Marie.[24]
Gretzky omistaa Torontossa sijaitsevan ravintolan, jonka nimi on Wayne Gretzky's.[24]
Tilastot
Lähde: The Internet Hockey Database (HockeyDB.com)[25]



























































1975–1976Vaughan NationalsMetJHL282733607–––––1976–1977Seneca EaglesMetJHL323636723523403575–Peterborough PetesOHL30330–––––1977–1978Sault Ste. MarieOHL647011218214–––––JMM6891721978–1979Indianapolis RacersWHA83360–––––Edmonton OilersWHA72436110419131010202 1979–1980EdmontonOilersNHL7951861372132130   1980–1981Edmonton OilersNHL8055109164289714214  1981–1982Edmonton OilersNHL809212021226557128  KC757122MM10681401982–1983Edmonton OilersNHL807112519659161226384   1983–1984Edmonton OilersNHL7487118205391913223512    1984–1985Edmonton OilersNHL807313520852181730474     KC8571221985–1986Edmonton OilersNHL80521632154610811192   1986–1987Edmonton OilersNHL79621211832821529346    1987–1988Edmonton OilersNHL6440109149241912314316    KC93182121988–1989Los Angeles KingsNHL78541141682611517220  1989–1990LosAngelesKingsNHL734010214242737100  1990–1991Los Angeles KingsNHL78411221631612411152   1991–1992Los Angeles KingsNHL7431901213462572  KC7481221992–1993Los Angeles KingsNHL4516496562415254041993–1994Los Angeles KingsNHL81389213020–––––   1994–1995Los Angeles KingsNHL481137486–––––1995–1996Los Angeles KingsNHL6215668132–––––St. Louis BluesNHL18813212132141601996–1997New York RangersNHL8225729728151010202 MC834721997–1998NewYorkRangersNHL8223679028––––– OK604421998–1999New York RangersNHL709536214––––– 21 kauttaYhteensäNHL14878941963285757720812226038266
Saavutuksia ja palkintoja pelaajana
NHL
[26]

Valittu NHL:n tähdistöotteluun 1980, 1981, 1982, 1983 (MVP), 1984, 1985, 1986, 1988, 1989 (MVP), 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999 (MVP)
NHL:n kakkostähdistössä 1980, 1988, 1989, 1990, 1994, 1997, 1998
Lady Byng Trophy 1980, 1991, 1992, 1994, 1999 (urheilullisuudesta ja herrasmiesmäisyydestä)
NHL:n ykköstähdistössä 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1991
Art Ross Trophy 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1990, 1991 1994 (eniten tehopisteitä)
Hart Memorial Trophy 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1989 (arvokkain pelaaja)
NHL:n paras maalintekijä 1982, 1983, 1984, 1985, 1987
Lester B. Pearson Award 1982, 1983, 1984, 1985, 1987 (pelaajayhdistyksen valinta kauden parhaaksi)
Plus-miinustilaston ykkönen 1982, 1984, 1985, 1987
Lou Marsh Trophy 1982, 1983, 1985, 1989
Sports Illustrated -lehden vuoden urheilija 1982
Edmonton Oilersin kapteeni 1983–88
Conn Smythe Trophy 1985, 1988 (pudotuspelien arvokkain pelaaja)
Rendez-vous ’87 -turnauksen paras pelaaja 1987
Los Angeles Kingsin kapteeni 1989–1996
St. Louis Bluesin kapteeni 1996
Lester Patrick Trophy (jääkiekon asian edistämisestä USA:ssa) 1994
Sijalla 1 The Hockey News -lehden kaikkien aikojen ammattilaispelaajan valinnassa 1998[27]
Gretzkyn pelinumero 99 on poistettu käytöstä koko NHL-liigassa
Gretzky äänestettiin sijalle 10 kaikkien aikojen kanadalaista etsineessä The Greatest Canadian -äänestyksessä vuonna 2004.[28]
Vuonna 2007 ESPN valitsi Gretzkyn 1900-luvun viidenneksi parhaaksi pohjoisamerikkalaiseksi urheilijaksi.[29]
Kanadan maajoukkueet
Nuorten MM-kilpailujen maalipörssin voitto ja pronssimitali 1978
Kanada cupin hopeaa ja pistepörssin voitto 1981, kultaa ja pistepörssin voitto 1984, kultaa ja pistepörssin voitto 1987 kultaa ja pistepörssin voitto 1991
MM-kilpailujen paras pistemies, maalintekijä ja pronssia 1982
World Cup 1996 (hopeaa)
Talviolympialaiset 1998
Valinta Kansainvälisen Jääkiekkoliiton vuosisadan tähtikentälliseen 2008
Katso myös
The Hockey Newsin luettelo 100 parhaasta NHL-pelaajasta
Luettelo Hockey Hall of Famen jäsenistä
Luettelo Wayne Gretzkyn NHL-ennätyksistä
Luettelo 1000 tehopistettä saavuttaneista NHL-pelaajista
Luettelo 500 NHL-maalia tehneistä pelaajista
Luettelo NHL-ennätysten tekijöistä
Luettelo vähintään viisi maalia yhdessä NHL-ottelussa tehneistä pelaajista
Amiga-videopelit  ja  Amiga Hall of Light</i>issa.
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = MacKinnon, John & McDermott, John| title = NHL Hockey – Virallinen faniopas 2000–2001| publisher = Karisto| year = 2000| id = ISBN 951-23-4100-X| accessdate = 16.6.2008}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Gretzky, Wayne & Reilly, Rick| title = Gretzky – omaelämänkerta| publisher = HarperCollins Publisher Ltd.| year = 1991| id = ISBN 951-26-3628-X| accessdate = 24.1.2009}}

Kirjallisuus
Al Strachan, Wayne Gretzky: 99: Wayne Gretzkyn tarina. Minerva. 2014.
Aiheesta muualla
 at 



Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Kanadalaiset jääkiekkovalmentajat
Luokka:Hockey Hall of Fame
Luokka:Hart Memorial Trophy -voittajat
Luokka:Art Ross Trophy -voittajat
Luokka:Lady Byng Memorial Trophy -voittajat
Luokka:Conn Smythe Trophy -voittajat
Luokka:Lester B. Pearson Award -voittajat
Luokka:NHL Plus/Minus Award -voittajat
Luokka:Companion of the Order of Canada
Luokka:Vuonna 1961 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit