khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Rainbow Six

Question: Mikä oli Tom Clancyn ensimmäinen teos?


Tom Clancy’s Rainbow Six on ensimmäisen persoonan taktinen ammuntapelisarja, joka pohjautuu Tom Clancyn romaaniin Iskuryhmä Rainbow (Rainbow Six, 1998). Siinä esiintyy kuvitteellinen YK:n alaisuudessa toimiva monikansallinen terrorismin vastainen yksikkö Rainbow.
Ensimmäinen peli oli Red Storm Entertainmentin kehittämä, ja se tehtiin yhtä aikaa kirjan kanssa. Se myös myötäili väljästi kirjan juonta tehtävästä toiseen. Peliin tehtiin myöhemmin useita jatko-osia ja lisäosia. Ubisoft on ostanut Red Stormin ja kehittää sarjaa tällä hetkellä.
Rainbow Six ja sen jatko-osat määrittivät taktisen ammunnan lajin, jossa pelaajan on pakko keskittyä enemmän huomaamattomuuteen, tiimityöskentelyyn ja taktiikkaan kuin suoraviivaiseen räiskintään. Tuoreimmissa julkaisuissa sarja tosin on kehittynyt enemmän ”valtavirtaa” kohti ja yrittää saada laajempaa pelaajayhteisöä etääntyen näin alkuperäisestä konseptistaan, joka teki siitä alun perin suositun.
Videopelit



Lähteet

Aiheesta muualla

*
Luettelo Thaimaan hallitsijoista

Question: Kuka oli Thaimaan ensimmäinen hallitsija?


Tämä on luettelo Thaimaan kuninkaista (thai. รายพระนามพระมหากษัตริย์ไทย) . Luettelo on aikajärjestyksessä 
Sukhothain kuningaskunta
Phra Ruang -dynastia (1239–1368,1368–1438)

Ayutthayan kuningaskunta
Uthongin ensimmäinen dynastia  (1350–1370)

Suphannaphumin ensimmäinen dynastia (1370–1388)

Uthongin toinen dynastian   (1388–1409)

Suphannaphumin toinen dynastia  (1409–1569)

Sukhothai-dynastia (1569–1629)

Prasat Thongin dynastia (1630–1688)

Ban Phlu Luang -dynastia (1688–1767)

Thonburin kuningaskunta
Thonburi-dynastia (1768–1782)

Rattanakosin kuningaskunta (nykyinen Thaimaa)
Chakri-dynastia (1782– )

*
Thaimaa
Travian Games

Question: Milloin Travian Games on perustettu?


Travian Games GmbH on saksalainen pelitalo, joka on erikoistunut selainpohjaisiin moninpeleihin. Yhtiö perustettiin 2005 ja se työllistää Saksassa yli 150 työntekijää. Travian Games on luonut kahdeksan MMOG-peliä.
Pelit
Travian (2004)
Travians (2008)
Wewaii (2009)
Imperion (2009)
Goalunited (2006)
 (2015)
Pyramid Raid (2015)
Cheats4Hire (2015)
Aiheesta muualla


Luokka:Saksalaiset videopeliyritykset
Berlaymont

Question: Mikä on Euroopan komission rakennuksen nimi?





Berlaymont on Belgian pääkaupungissa Brysselissä sijaitseva Euroopan komission päärakennus. Komissiolla on Berlaymontin lisäksi kymmeniä muita rakennuksia.
Historia
Vuonna 1960 Belgian valtio osti maata Brysselin keskustasta rakentaakseen Euroopan komission majoittamista varten rakennuksen. Rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Lucien de Vestel, Jean Gilson, André Polak ja Jean Polak. He suunnittelivat rakennuksesta ristin muotoisen. Rakennuksen pinta-alan oli suunniteltu olevan 240000 m², jolloin rakennukseen olisi mahtunut työskentelemään jopa 3 000 virkamiestä.
Berlaymontia rakennettiin vuodesta 1963 vuoteen 1969.
Evakuoinnit
Vuonna 1991 koko Berlaymont-rakennus evakuoitiin havaitun asbestin vuoksi. Asbestinpoisto kävi hyvin kalliiksi Belgian valtiolle. Lopulta vuonna 2004 työt valmistuivat ja komissio pääsi vihdoinkin majoittumaan uudelleen rakennukseen. Rakennus myytiin komissiolle 21. lokakuuta 2004.
Toukokuun 18. päivänä vuonna 2009 kello yhden aikaan iltapäivällä rakennuksessa syttyi tulipalo. Kaikki paikalla olleet 2700 henkilöä evakuoitiin rakennuksesta. Brysselin palokunta sai tapauksesta hälytyksen, ja useat yksiköt lähtivät paikan päälle. Palokunta sai palon täydellisesti sammutettua myöhään iltapäivällä. Palon syytä ei tiedetä varmasti.
Katso myös

Euroopan unioni
Euroopan komissio
Euroopan parlamentti
Euroopan neuvosto
Luokka:Brysselin rakennukset ja rakennelmat
Luokka:Euroopan komissio
Luokka:Euroopan unionin rakennukset ja rakennelmat
Coordinates:
Biosfääri

Question: Miten biosfääri määritellään?


Biosfääri (kr. βίος, bios, elämä ja σφαίρα, sfaira, kehä) eli elonkehä on maapallon pinnan osa, jolla elämä on mahdollista.
Koko
Biosfäärin kokoa on vaikea määritellä tarkasti. Jotkin muuttolinnut lentävät jopa 10 kilometrin korkeudessa, ja kaloja löytyy syvimmistäkin
meren syvänteistä. Bakteereja ja muita mikro-organismeja voi löytyä vieläkin suuremmalta alalta. Konservatiivinen arvio biosfäärin koosta on 3 400 metriä merenpinnan alapuolelta 5 400 metrin korkeudelle merenpinnasta.
Nimitys
Biosfääri-nimityksen on ensimmäisenä tässä merkityksessä lanseerannut venäläinen tiedemies Vladimir Vernadskij vuonna 1926.[1] On keinotekoisia kokeiluita, jotka myös käyttävät biosfääri-nimitystä.
Keinotekoisia kokeiluita
Biosfääri 2 = Biosphere 2, kokeilu Tucsonin lähellä Arizonassa. Numero 2 on annettu siksi, että numero 1 on varattu planeetta Maalle.
Biosfääri 3, venäläinen kokeilu
Kaksi viimeksi mainittua ovat keinotekoisia suljettuja ekosysteemejä.
Katso myös
Biomi
Elinkelpoinen vyöhyke
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Ekosysteemi
Luokka:Superorganismi
Terry Gilliam

Question: Milloin Terry Gilliam luopui Yhdysvaltojen kansalaisuudesta?


Terence Vance ”Terry” Gilliam (s. 22. marraskuuta 1940 Minneapolis, Minnesota[1]) on brittiläinen elokuvaohjaaja ja Monty Python -komediaryhmän ainoa alkuperältään ei-brittiläinen jäsen. Syntyään yhdysvaltalainen Gilliam sai Britannian kansalaisuuden vuonna 1968. Vuonna 2006 hän luopui Yhdysvaltojen kansalaisuudesta. Hänelle myönnettiin erikois-BAFTA vuonna 1970 ja BAFTA:n kunniajäsenyys vuonna 2009.[2]
Gilliam opiskeli poliittista historiaa Occidental Collegessa Los Angelesissa. Hän toimi 1960-luvun alkupuolella Help-nimisen lehden toimittajana ja freelance-kuvittajana New Yorkissa, kunnes muutti Britanniaan.[3] Hän aloitti uransa animaattorina ja sarjakuvantekijänä. Hänen ensimmäinen kokonaan oma ohjaustyönsä oli Jappervokki (1977), joka muistutti vielä huomattavasti Python-huumoria. Elokuvan Brazil – tämän hetken tuolla puolen (1985) menestyksen myötä Gilliam sai mahdollisuuden tehdä suuremman budjetin elokuvan Paroni von Münchhausenin seikkailut (1988), josta kuitenkin tuli taloudellinen floppi vaikka kriitikoiden vastaanotto oli hyvä[4]. Gilliamin seuraava työ oli jälleen pienellä budjetilla tehty Fisher King (1991), jossa hän säilytti omintakeisen tyylinsä ja aukaisi itselleen ovet Hollywoodiin. Gilliam sai luvan ohjata elokuvan 12 apinaa (1995), johon hän sai suuren budjetin ja hyviä näyttelijöitä. Gilliamin omintakeinen tyyli teki elokuvasta menestyksen, eikä hänen ohjaajan lahjojaan enää epäilty. Vuonna 1998 Gilliam ohjasi elokuvan Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa muuntaen kulttimaineessa olleen Hunter S. Thompsonin gonzotyylin romaanin omaperäiseksi elokuvaksi.
Terry Gilliam on vieraillut Suomessa vuonna 1998 Sodankylän elokuvajuhlilla.[5]
Filmografia
Terry Gilliam on ohjannut seuraavat elokuvat:[6]
Monty Pythonin hullu maailma (Monty Python and the Holy Grail, yhdessä Terry Jonesin kanssa, 1975)
Jappervokki (Jabberwocky, 1977)
Rosvoja, rosvoja (Time Bandits, 1981)
Brazil – tämän hetken tuolla puolen (1985)
Paroni von Münchhausenin seikkailut (The Adventures of Baron Munchhausen, 1988)
Fisher King (1991)
12 apinaa (Twelve Monkeys) (1995) – inspiraatio elokuvaan tuli Chris Markerin lyhytelokuvasta La Jetée.
Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa (Fear and Loathing in Las Vegas, 1998)
Grimmin veljekset (The Brothers Grimm, 2005)
Tideland (2005)
The Imaginarium of Doctor Parnassus (2009)
The Zero Theorem (2013)
Lisäksi Gilliam on ohjannut elokuvaa The Man Who Killed Don Quixote, jonka kuvaukset keskeytettiin vuonna 2010. Elokuvan kuvaukset on saatu valmiiksi vuonna 2017.[7]
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Monty Python -ryhmän jäsenet
Luokka:BAFTA-palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1940 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Joe Sutter

Question: Kuka Joe Sutter oli?


Joseph F. ”Joe” Sutter (21. maaliskuuta 1921 Seattle, Washington – 30. elokuuta 2016[1]) oli yhdysvaltalainen lentokonesuunnittelija. Hän suunnitteli Boeing 747:ää ja muita Boeingin koneita. Smithsonian Air and Space Magazine on kutsunut Sutteria ”747:n isäksi”.[2]
Sutter syntyi Seattlessa ja kasvoi Boeingin Seattlen tehtaan läheisyydessä. Hän oli sukujuuriltaan slovenialainen: hänen isänsä Franc Suhadolc (1879–1945) oli kotoisin Dobrovasta ja tuli Amerikkaan kultaryntäyksen aikoihin. Sutter opiskeli Washingtonin yliopistossa Seattlessa ja suoritti lentokonesuunnittelun alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1943.[3]
Vuonna 1940 Sutter sai kesätöitä Boeing Plant 2:lta opiskellessaan lentokonesuunnittelua Washingtonin yliopistossa. Lopulta hänestä tuli ”Boeing 747:n isä”, kun hän suunnitteli 747:n 1960-luvulla.[4] Boeingin uransa lisäksi Sutter palveli Yhdysvaltain merivoimien hävittäjäsaattueessa toisessa maailmansodassa.
Lähteet

Aiheesta muualla
 – Boeing Blog. Randy's Journal 16.8.2006 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.



Luokka:Yhdysvaltalaiset lentokonesuunnittelijat
Luokka:Vuonna 1921 syntyneet
Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Daihatsu

Question: Milloin Daihatsu perustettiin?


pienoiskuva|Daihatsu Charade vuosimallia 1991.
pienoiskuva|Daihatsu Copen
Daihatsu on japanilainen autonvalmistaja, joka kuuluu nykyisin Toyota-yhtymään.
Vuonna 1907 perustetun yhtiön nimi oli alun perin Osaka Hatsudoki Seizo Kabushiki Kaisha. Se valmisti vuodesta 1930 lähtien 3-pyöräisiä ajoneuvoja, joita myytiin nimillä Daihatsu ja Tsubasa. Vuonna 1951 yhtiön nimeksi otettiin Daihatsu Kogyo Kabushiki Kaisha. Merkin tunnuksena on D-kirjain ympyrässä.
Daihatsu Suomessa
Daihatsu-autoja tuotiin Suomeen 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa ja uudelleen 1980- ja 1990-luvuilla. Merkki ei koskaan tullut yleiseksi ja japanilaisista automerkeistä se oli Suomessa koko ajan pienin.
Ensimmäinen Daihatsun maahantuoja Suomessa oli helsinkiläinen Uotila Oy, joka oli tuonut maahan muutaman italialaisen Lancia-auton 1960-luvun alkupuolella. Yhtiö toi Daihatsu 1000 -henkilöautoja keväästä 1968 lähtien, mutta ne eivät saaneet mainittavaa vastakaikua suomalaisten autonostajien keskuudessa. Vuoteen 1971 mennessä rekisteröitiin vain vajaat 40 Daihatsu-henkilöautoa ja merkin ensimmäinen yritys Suomen automarkkinoilla päättyi siihen.[1]
Ranskalaisia Peugeot-autoja edustanut Oy Maan Auto Ab aloitti Daihatsun maahantuonnin uudelleen 1980-luvun alussa vuonna 1977 esitellyllä Charade-mallilla.[2] Vuonna 1983 maahantuojaksi vaihtui puolalaisia FSO-autoja tuonut Polmot Oy, jonka nimi muuttui hieman myöhemmin Maanteho Oy:ksi.[3] Suomessa myytiin henkilöautomalleja Charade, Charmant ja Applause, Feroza- ja Rocky -maastoautoja sekä pientä 850-pakettiautoa. Vuoden 1988 lopussa Suomessa oli rekisterissä 5015 Daihatsu-henkilöautoa ja se oli tilaston 25. sijalla.[4] Vuoden 1990 aikana Suomessa rekisteröitiin 614 Daihatsu-henkilöautoa ja tuolloin merkki oli rekisteröintitilaston 24. sijalla.[5] Vuoden 1991 alussa Daihatsun maahantuonti siirtyi Saabia edustaneelle Oy Scan-Auto Ab:lle.[6] Daihatsun maahantuonti päättyi uusien autojen myynnin romahtaessa lamakauden seurauksena vuonna 1993.[7] Nykyisin Daihatsu-autoja ei tuoda yhtään Eurooppaan.
Suomessa oli Daihatsu-autoja vielä vuoden 1999 lopussa rekisterissä 6135 autoa, joista yli puolet (3585kpl) oli Charade-mallia. Huhtikuussa 2010 Daihatsuja oli rekisterissä enää 1865kpl.
Lähteet

Aiheesta muualla
Risiiniöljy

Question: Mitä risiini on?


Risiiniöljy on kasviöljy, jota saadaan puristamalla risiinikasvin papumaisista siemenistä. Risiiniöljyä käytetään voiteluaineena korkeaviritteisissä moottoreissa ja laksatiivina.
Risiiniöljyn valmistuksessa kasvin siemenet kuoritaan, murskataan ja kylmäpuristetaan. Myös kuumapuristettua öljyä tehdään. Risiinikasvin siemenissä on risiini-nimistä myrkkyä, josta enin osa poistetaan öljystä kuumentamalla. Puristejäämä sisältää noin 5% myrkkyä[1].
Risiiniöljy on huoneenlämpötilassa väritöntä, jähmeää nestettä jonka sulamispiste on −10…−18°C, kiehumispiste 313°C, tiheys 0,96 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 229°C (c.c.), itsesyttymislämpötila 448°C ja CAS-numero 8001-79-4.


Lähteet

Aiheesta muualla


 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 (pdf) Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Kasviöljyt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Raspberry Pi

Question: Kuka kehitti raspberry pi?





Raspberry Pi, tuttavallisemmin RasPi, on yhden piirilevyn tietokone, jonka on kehittänyt brittiläinen Raspberry Pi Foundation. Tietokoneet valmistetaan Walesissa Sonyn Pencoedin tehtaalla.
Raspberry Pi
Tietokoneen ensimmäisestä mallista on julkaistu neljä versiota: Model A, Model A+ ja Model B sekä Model B+. Laitteisto perustuu Broadcomin BCM2835-järjestelmäpiiriin (suorittimena ARM1176JZF-S), joka sisältää suorittimen, muistin ja integroidun grafiikkapiirin. Tietokone kytketään televisioon tai monitoriin, syöttölaitteina voi käyttää USB-näppäimistöä ja hiirtä, massamuistina on Secure Digital -kortti. Virtalähteeksi sopii kännykän laturi.
Tietokoneen suoritin on samanlainen kuin vanhemmissa älypuhelimissa. Laitteen suorituskykyä on verrattu 300MHz Pentium II:een, grafiikkapiirin puolestaan ensimmäiseen Xboxiin.
Yksi puutteista on paristovarmennettu kello. Konetta käynnistettäessä kellonaika pitää aina synkronisoida netistä tai syöttää käsin.
Raspberry Pi julkaistiin 29.2.2012 kello 6:00 (UTC). Tuotteen jakelijoina toimii Premier Farnell ja RS Components. Kummankin jakelijan verkkosivut lamaantuivat tietokoneen valtavan suosion vuoksi ja ensimmäinen 10000 kappaleen erä Model B-sarjaa myytiin lähes välittömästi loppuun.[1]
Helmikuussa 2015 koneita oli myyty viisi miljoonaa kappaletta, joten se ohitti Sinclair ZX Spectrumin myydyimpänä brittiläisenä koneena.[2]
Raspberry Pi 2
Helmikuussa 2015 säätiö julkaisi Raspberry Pi 2:n joka käyttää neliytimistä 900 MHz BCM2836 ARM Cortex-A7 -suoritinta ja sisältää 1 Gt muistia. Uusi suoritin on suorituskyvyltään noin kuusinkertainen entiseen nähden. Hinnan on tarkoitus olla saman kuin vanhalla B-mallilla.[3]
Raspberry Pi 3
29. helmikuuta 2016 julkaistiin Raspberry Pi 3, jossa on niin Bluetooth kuin WLAN:kin. Erona edellisiin Raspberry Pi:hin ja Raspberry Pi 2:een on se, että tietokoneen suoritin on 32-bittisyyden sijaan 64-bittinen.
Tekniset tiedot ja versiohistoria

Raspberry Pi -tietokoneiden käyttöjärjestelmät
Lukuisista Linux-jakeluista on RasPille sovitettuja versioita, kuten myös FreeBSD:stä ja NetBSD:stä. Myös Plan 9 from Bell Labs ja Inferno on sovitettu koneelle.
Luettelo Raspberry Pi:iden erilaisista käyttöjärjestelmistä
Ichigojam RPI - Raspberry Pi Desktrop
 www.raspberrypi.org:[7]
KODI-kodinviihdekeskuksen aikaisempi nimi oli XBMC.
Risc Os - Windows 10 IoT Core
 www.raspberrypi.org:[8]
Raspberry Pi Foundation
Raspberry Pi Foundation -säätiö perustettiin 2009 kannustamaan tietotekniikan opetusta kouluissa. Säätiötä tukevat Cambridgen yliopisto tietotekniikan laitos ja Broadcom.
Säätiön perustajiin kuuluivat mm. Elite- ja Elite: Dangerous -pelien kehittäjä tunnettu David Braben, Cambridgen yliopiston tietotekniikan laitoksen professori Alan Mycroft,  laitoksen lehtorit Rob Mullins ja Jack Lang, Norcott Technologiesin johtaja Pete Lomas  ja  Broadcomin teknologiajohtaja Eben Upton, joka oli myös koneen pääsuunnittelija.
Lähteet

Aiheesta muualla


 Lazarus ja Raspberry Pi

Luokka:Tietokoneet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Novyi mir

Question: Mikä on Novy Mir?

Novyi mir (, 'Uusi maailma') on venäjänkielinen kirjallisuuslehti, joka on ilmestynyt Moskovassa tammikuusta 1925. Sen oli tarkoitus jatkaa samoja perinteitä kuin ennen neuvostoaikaa ilmestyneet suositut kirjallisuuslehdet Mir Božy ('Jumalan maailma')[1], joka ilmestyi 1892–1906, ja sen seuraaja Sovremennyi Mir ('Nykymaailma')[2], joka ilmestyi 1906–1917. Se julkaisi lähinnä proosaa, joka noudatti kommunistisen puolueen hyväksymää linjaa. Pieni polemiikki syntyi 1945, kun Novyi Mir julkaisi Aleksandr Bekin esseen, jossa mainittiin kuusi slangitermiä sanalle "perineum".)
Novyi Mir muutti poliittista asennettaan 1960-luvun alussa ja kallistui toisinajattelijoiden suuntaan. Marraskuussa 1962 lehti herätti huomiota julkaistuaan Aleksandr Solženitsynin läpimurtoteoksen Ivan Denisovitšin päivä, kertomuksen gulag-vangista. Lehti julkaisi kiistaa herättäneitä artikkeleita ja kertomuksia Neuvostoliiton ja Venäjän historiasta, kunnes Aleksandr Tvardovski painostettiin eroamaan helmikuussa 1970. Kun päätoimittajaksi nimitettiin Sergei Zalygin perestroika-kauden alussa 1986, lehti arvosteli neuvostohallintoa yhä rohkeammin. Se julkaisi aiemmin kiellettyjen kirjailijoiden kuten George Orwellin, Joseph Brodskyn ja Vladimir Nabokovin proosaa ja runoja. Lehti kuuluu niin sanottuihin paksuihin kirjallisuuslehtiin[3].
Muiden venäläisten kirjallisuus- ja kulttuurilehtien tavoin myös Novyi Mir on menettänyt vuodesta 1991 alkaen tilaajia, ja levikki on supistunut niin pieneksi, ettei toimittajille ja kirjoittajille voida maksaa palkkioita[3].
Lehti myöntää Juri Kazakov -palkinnon vuoden parhaasta novellista[3].
Päätoimittajat
Vjatšeslav Polonski (1926–1931)
Ivan Gronski (1931–1937)
Vladimir Stavski (1937–1941)
Vladimir Štšerbina (1941–1946)
Konstantin Simonov (1946–1950)
Aleksandr Tvardovski (1950–1954)
Konstantin Simonov (1954–1957)
Aleksandr Tvardovski (1958–1970)
Viktor Kosolapov (1970–1974)
Sergei Narovtšatov (1974–1981)
Vladimir Karpov (1981–1986)
Sergei Zalygin (1986–1998)
Andrei Vasiljevski (1998– )
Lähteet
Michael Glenny, Novy Mir. A Selection 1925–1967, Jonathan Cape, London, 1972. Review:
Viitteet

Luokka:Venäläiset kirjallisuuslehdet
Intian ja Pakistanin suhteet

Question: Minä vuonna Pakistan itsenäistyi?


Intian ja Pakistanin suhteet ovat olleet rasittuneet useista historiallisista ja poliittisista syistä, joita määrittävät Intian jako vuonna 1947, Kashmirin konflikti ja useat sotilaalliset konfliktit näiden kahden kansakunnan välillä. 
Vuosina 1947-1948 käytiin Ensimmäinen Intian–Pakistanin sota. Toinen sota puhkesi maiden välillä vuonna 1965. Vuonna 1971 käytiin kolmas sota, joka liittyi Itä-Pakistanin itsenäistymiseen Bangladeshiksi.
Intian ja Pakistanin välit kylmenivät taas vuoden 2006 ja vuoden 2008 Mumbain terrori-iskujen takia.[1]
Kashmirista syntyi kiistaa, kun Pakistanin ja Intian itsenäistyessä muslimienemmistöisen Kashmirin maharaja, joka oli itse hindu, päätti liittyä Intiaan.[1] Kashmirin takia on käyty sotia 1948, 1965, 1971 ja 1989.[2]
Katso myös
Intian joukkotuhoaseet
Pakistanin joukkotuhoaseet
Lähteet


Luokka:Intian historia
Luokka:Pakistanin historia
Luokka:Intian kahdenväliset suhteet
Luokka:Pakistanin kahdenväliset suhteet
Atolli

Question: Mitä atolli tarkoittaa?


Atolli eli kehäriutta on trooppisten merialueiden matala korallisaari. Atolli muodostuu renkaanmuotoisesta koralliriutasta, joka ympäröi matalampaa keskiosaa.[1] Jos keskiosa on merenpinnan alapuolella, siihen muodostuu laguuni tai harvemmin makea- tai suolavetinen järvi, mutta se voi olla myös kuivilla. 
Atolli-sanan toi yleiseen tietoisuuteen Charles Darwin, joka määritteli atollin erityislaatuiseksi trooppiseksi saareksi, jonka ominaispiirre on elävä koralliriutta. Sana tulee Malediiveilla puhutusta divehin kielestä. 
Suurimmat atollit sijaitsevat Malediiveilla. Useimmat maailman atollit ovat Tyynellä tai Intian valtamerellä, mutta Atlantillakin on muutamia Nicaraguassa ja Kolumbiassa. 
Biodiversiteetti on atolleilla ja niihin liittyvillä merenalaisilla riutoilla suurta.
Atollin muodostuminen
Darwin julkaisi teorian eteläisen Tyynenmeren atollien kehittymisestä vuonna 1842. Teoria perustui Darwinin havaintoihin hänen ollessaan matkalla HMS Beaglen mukana vuosina 1831–1836.[2]  Hänen teoriansa, jota pidetään edelleen perusteiltaan oikeana, perustui ideaan, että erityyppiset trooppiset saaret – korkeat vulkaaniset saaret, valliriuttasaaret ja matalat atollit – edustavat sarjaa merellisen tulivuoren vajoamisen vaiheista.
Darwin järkeili, että trooppisella merellä vulkaanista saarta ympäröivä rantariutta (palleriutta) kasvaa ylöspäin saaren vajotessa (upotessa), saaren muuttuessa tyypiltään valliriuttasaareksi (esimerkiksi Bora Bora ja muut Seurasaaret). Rantariutasta tulee valliriutta sen ulomman osan pysyessä merenpinnan tason lähellä hyvien kasvuolosuhteiden ansiosta, kun taas riutan sisäosan kasvuvauhti jää jälkeen ja se muodostaa laguunin, koska olosuhteet ovat heikommat koralleille ja kalkkileville. Ajan myötä entinen tulivuori vajoaa merenpinnan alle koralliriutan jatkaessa kasvua lähellä merenpintaa. Tässä vaiheessa saaresta on tullut atolli.
Reginald Aldworth Daly esitti hieman erilaisen teorian atollien muodostumisesta: viime jääkaudella merenpinnan ollessa 100 metriä alempana nykyistä olisi eroosio rapauttanut saaret merenpinnan tasoon, ja jäätiköiden lopulta sulaessa ja merenpinnan noustessa koralliriutat olisivat kasvaneet nousevan merenpinnan mukana.[3]
Atollien alta on löydetty vulkaanista ainesta hyvin syvältä (esimerkiksi Midwaysaarten  atollilta yli 160 metrin syvyydestä), joka olisi todiste Darwinin teorian puolesta; toisaalta merenpinnan tason vaihtelulla on todennäköisesti ollut merkittävää vaikutusta atolleihin ja muihin riuttoihin. 
Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Geomorfologia
Luokka:Vulkanologia
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Verenmyrkytys

Question: Miten verenmyrkytystä hoidetaan?


Verenmyrkytys eli sepsis on yleensä bakteerin tai sienien aiheuttama vakava yleisinfektio. Kuolleisuus vaikeaan sepsikseen on jopa yli 30 prosenttia. Sepsiksistä noin puolet on grampositiivisten bakteerien aiheuttamia, vajaa puolet gramnegatiivisten bakteerien aiheuttamia ja noin viisi prosenttia sieni-infektioiden aiheuttamia.[1]
Ennen steriilejä leikkausvälineitä ja antibiootteja sepsis oli yleinen haavojen komplikaatio.[2]
Sepsikselle altistavat vaikea perussairaus, immuniteettia heikentävä lääkitys (esimerkiksi hyljinnänestolääkitys), katetrit ja suuret leikkaukset.[3] Suomessa ilmenee noin 7000 uutta tapausta vuodessa – jopa puolet niistä on sairaalasyntyisiä.[4]
Verenmyrkytyksen oireita ovat huono yleistila, äkillinen kuumeen nousu, sekavuus, voimakas vapina, pahoinvointi, nopea syke, nopea hengitys, iho-oireet (usein pienet verenpurkaumat eli petekiat) ja matala verenpaine.
Sepsis hoidetaan suoneen annettavalla antibiootilla. Usein tarvitaan myös muita hoitoja, kuten verenpainetta ylläpitävää lääkitystä ja tehokasta nestehoitoa eli suonen sisäistä veritilavuutta lisääviä hoitoja.
Puolassa vuonna 2015 kehitetyllä testillä verenmyrkytyksen aiheuttaja voidaan löytää verinäytteestä alle kuudessa tunnissa.[5]
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Tartuntataudit
Luokka:Tulehdukset
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kunnanlääkäri

Question: Milloin Gunnar von Hertzen tuli lääkäri?

Kunnanlääkäri oli maalaiskuntien lääkärin virka, jota kaupungeissa vastasi kaupunginlääkäri. Ensimmäinen kunnanlääkäri palkattiin Viitasaarelle vuonna 1882, ja järjestelmä laajeni, kun 1885 kunnanlääkärien palkkaukseen saatettiin myöntää valtionapua. 1910-luvun alussa Suomessa oli 159 kunnanlääkäriä ja 1960-luvun alussa 445. Kunnanlääkärijärjestelmä loppui, kun kansanterveyslaki tuli voimaan 1972, ja toiminta siirtyi terveyskeskuksiin.[1] Kaupunginlääkäreitä on ollut jo hiukan aikaisemmin. Turkuun tuli porvarien kustantama kaupunginlääkäri 1755, jonka palkka alettiin vuonna 1827 maksaa kaupungin varoista.[2]
Tunnettuja kunnan- ja kaupunginlääkäreitä:
Väinö Airo, Isokyrö
Eero Akaan-Penttilä, kansanedustaja, Nurmijärvi
Arno Forsius, Kiikka
Johannes Heilala, Paavola, Hausjärvi ja Laitila
Gunnar von Hertzen, Pihtipudas
Ernst V. Knape, Uusikaarlepyy
Wilhelm Sucksdorff, Helsinki
Carl Immanuel Qvist, Helsinki
Vilho Rantanen, jääkäri, Laitila ja Ilmajoki
Matti Ruokola, Oulainen
Oskari Reinikainen, Luumäki
Severi Savonen, Teuva
J.G. von Schrowe, valtiopäivämies, Parikkala
Wilhelm Snellman, Hanko
Rikhard Sotamaa, Laukaa
Gustaf Toppelius, Oulu
Tauno Wartiovaara, Helsinki
Aleksander Warppe, Orivesi
Johan Vitali, Lahti
Katso myös
Piirilääkäri
Lähteet




Luokka:Suomen sosiaali- ja terveyshuollon historia
Luokka:Terveydenhoito Suomessa
Insomniac Games

Question: Milloin Insomniac Games perustettiin?


Insomniac Games on yhdysvaltalainen vuonna 1994 perustettu pelitalo. 
Yhtiön johdossa on nykyään Ted Price.
Insomniac on luonut Spyro- ja Ratchet & Clank -pelisarjat sekä Resistance -pelisarjan. Yhtiö teki Spyro-sarjan kolme ensimmäistä osaa, minkä jälkeen pelisarjan kehityksestä ovat vastanneet muut tahot.
Pelit

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.

Luokka:Yhdysvaltalaiset videopeliyritykset‎
Luettelo maailmanlopun päivämääristä

Question: Tuleeko Raamatun mukaan Jeesus ilmestymään uudelleen maailman lopussa?

Tämä on luettelo ajankohdista, joihin maailmanloppuun liittyvien tapahtumien on ennustettu sijoittuvan.

Menneisyys

Tulevaisuus

Tuntematon päivämäärä

Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Richard Abanes| title = End-Time Visions| location = New York| publisher = Four Walls Eight Windows| year = 1998| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| accessdate = 18.12.2011}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Richard Kyle| title = The Last Days are Here Again| location = Grand Rapids MI| publisher = Baker Books| year = 1998| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| accessdate = 18.12.2011}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Boyett, Jason| title = Pocket Guide to the Apocalypse: The Official Field Manual for the End of the World| year = 2005| id = ISBN 978-0976035718| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| format = [ Google Books]| accessdate = 18.12.2011}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Tom McIver| title = The End of the World: An Annotated Bibliography| location = Jefferson NC| publisher = McFarlane & Co.| year = 1999| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| accessdate = 18.12.2011}}
Citation error, replace with{{cite book| author = James Randi| title = The Mask of Nostradamus| location = Amherst NY| publisher = Prometheus Books| year = 1993| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| accessdate = 18.12.2011}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Eugen Weber| title = Apocalypses| location = Cambridge MA| publisher = Harvard University Press| year = 1999| accessdate = 18.12.2011}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Thomas Robbins et al.| title = Millennium, Messiahs and Mayhem| location = New York| publisher = Routledge| year = 1997| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| accessdate = 18.12.2011}}
Viitteet

Aiheesta muualla


Luokka:Eskatologia
Maailmanlopun päivämääristä
Aeria Games and Entertainment

Question: Milloin Aeria Games and Entertainment on perustettu?


Aeria Games and Entertainment on videopelien kehittäjä- ja julkaisijayritys. Kaikki sen julkaisemat pelit ovat ilmaiseksi pelattavissa. Aeria Games perustettiin vuonna 2006.
Pelit
Latauspelit
Last Chaos - Fantasia-MMORPG
Dream of Mirror Online - Anime-teemainen MMORPG
Shin Megami Tensei: Imagine Anime- ja Sci-Fi-MMORPG
Dynasty Warriors Online - Toiminta-MMORPG
Shaiya - Taistelu-MMORPG
Twelve Sky 2 - Taistelu-MMORPG
WolfTeam - Sci-Fi-ammuntapeli
Metal Assault - 2D-toiminta/ammuntapeli
Grand Fantasia - Anime-teemainen MMORPG
Eden Eternal - Anime-teemainen MMORPG
R.O.H.A.N. Vendetta - Fantasia-MMORPG (Vain saksaksi)
Selainpelit
Poker Heroes - Pokeripeli Facebookissa
MilMo - MMORPG
Pirate Galaxy - Sci-Fi MMORPG
Lords Online - Fantasia/MMORTS
DDTank - Vuoropohjainen toimintapeli
Ministry of War - Historia-pohjainen MMORTS
Lord of Ages - Historia-pohjainen MMORTS
Heroes of Gaia - MMORTS
Tauri World - MMORTS
Aiheesta muualla


Luokka:Yhdysvaltalaiset videopeliyritykset
DC Comics

Question: Mikä oli DC Comicsin ensimmäinen sarjakuva?


DC Comics (aiemmin National Comics) on yksi suurimpia yhdysvaltalaisia sarjakuvayhtiöitä. Sen tunnetuimpia hahmoja ovat Batman, Teräsmies, Ihmenainen ja muut Oikeuden Puolustajat. DC oli ensimmäinen supersankarisarjakuvia julkaissut yhtiö. Nykyisin DC Comics kuuluu Time Warner -konserniin.
Nimen kirjainyhdistelmä DC on lyhenne yhtiön vuodesta 1937 alkaen julkaiseman Detective Comics -sarjakuvalehden nimestä. Detective Comics ja Action Comics (1938 alkaen) ovat yhtiön pitkäikäisimmät sarjakuvajulkaisut.
DC Comicsin sarjakuvanimekkeet
DC Comics on erikoistunut perinteisiin supersankari-sarjakuviin
Mad Magazine julkaisee parodialehti Madia
Vertigo julkaisee aikuisille suunnattuja sarjakuvia, esimerkiksi The Sandman
Wildstorm julkaisee pääosin 1990-luvulla luotuihin hahmoihin perustuvia sarjakuvia, vastaavana päätoimittajana Jim Lee
CMX on erikoistunut mangaan
DC:n sarjakuvia
Animal Man
Batman
Jonah Hex
Hellblazer
Ihmenainen
Kapteeni Marvel
Lobo
Muovimies
Oikeuden Puolustajat
Preacher
Rämeen olento
Teräsmies
Salama
The Sandman
Tuomiopartio
Vartijat
Vesimies
Vihreä Lyhty
Vihreä Nuoli
Aiheesta muualla


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jorge Garcia

Question: Milloin Jorge Garcia on syntynyt?


Jorge Garcia (s. 28. huhtikuuta 1973 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko, joka tunnetaan parhaiten Hugo ”Hurley” Reyesin roolista televisiosarjassa Lost (2004–2010).
Garcia syntyi Omahassa, Nebraskassa chileläiselle isälle ja kuubalaiselle äidille. Hän kasvoi eteläisessä Kaliforniassa ja kävi San Clemente High Schoolia. Seniorina hänet valittiin ”Triton of the Yeariksi”. Seitsemännellä luokalla ollessaan Garcia näytteli Drabble-sarjakuvan musikaalissa, jossa hän villitsi yleisön. Hänestä tuntui, että hänessä voisi olla ainesta näyttelijäksi. Collegen jälkeen hän lähti Beverly Hillsiin opiskelemaan näyttelemistä ja on sillä tiellä vieläkin. Garcia on nähty elokuvissa The Good Humor Man (2005) ja Little Athens (2005). Garcia esiintyi myös Trouma Studion elokuvassa Tales from the Crapper, jossa hän esitti rakastuvaa nuorta miestä.
Garcia oli ensimmäinen näyttelijä, joka palkattiin hitiksi muodostuneeseen Lost-televisiosarjaan. Tuottajat näkivät hänet Jäitä hattuun -sarjan jaksossa näyttelijävalintoja edeltäneenä iltana ja loivat Hugo Reyesin hahmon juuri Garciaa varten.
Garcia esiintyi kahdeksankautisen Celebrity Poker Showdownin toisessa jaksossa. Hän hävisi Michael Ian Blackille. Jorge oli myös kilpailijana yhdessä Russian Poker on Game Show Networkin jaksossa, mutta epäonnistui boksarikapinaa koskeneessa kysymyksessä ja putosi luukun läpi.
Garcian kuva on Weezer-yhtyeen vuonna 2010 julkaistun Hurley-albumin kannessa. Albumi on nimetty Garcian Lost-roolihahmon mukaan.[1]
Filmografia
Elokuvat

Televisiosarjat

Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1973 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Modaalisuus

Question: Mitä modaalisuus tarkoittaa?


Modaalisuus (lat. modus = 'tapa, laatu, standardi', moodi = järjestelmän perustaksi soveltuva) viittaa länsimaisen musiikin yhteydessä keskiajalla syntyneeseen asteikkojärjestelmään, jossa diatonisen asteikon sävel voi muodostaa perussävelen asteikolle, jolla on sille ominainen intervallirakenne. Moodit ovat kiinteitä, pysyviä säveltasorakenteita tai pysyviä rytmikuvioita. Moodeja sanotaan myös kirkkosävellajeiksi.[1]
Moodijärjestelmään perustuvat monien kulttuurien sävel- ja rytmijärjestelmät, ja länsimaisten säveltäjien kiinnostusta ovat herättäneet Intian, Japanin, Balin, Indonesian ja arabialaisten sekä monien Afrikan kulttuurien järjestelmät. Moodijärjestelmää ovat soveltaneet muun muassa Béla Bartók, Igor Stravinsky ja Olivier Messiaen.[1] Sibelius käytti arkaisoivaa modaalista ilmaisua uransa alkuvaiheen kuorolauluissa, mutta orkesteriteoksissa modaalisia piirteitä on tuotannon kaikissa vaiheissa.[2]
Katso myös
Kirkkosävellajit
Modaalinen jazz
Lähteet

Luokka:Musiikin teoria
Luokka:Musiikkitermit
Rusketus

Question: Ruskettaako UV-säteily ihoa?



Rusketus on ihmisen ihon tummumista reaktiona altistumiselle ultraviolettisäteilylle. Ruskettuminen tapahtuu yleensä auringonpaisteessa; iho kerää pigmenttiä ja tummuu vähitellen. Rusketusta tavoitellaan myös keinotekoisesti. Rusketuksen ihailu ja tavoittelu on suhteellisen nuori, vasta 1930-luvulla vallan saanut trendi[1]. Rusketusriippuvaisuutta kutsutaan tanoreksiaksi.
Ruskettumisen mekanismi
Ihon melanosyyteissä alkava prosessi on monivaiheinen. UV-säteilyn aiheuttamassa reaktiossa väritön aminohappo hapettuu entsyymin avulla melaniiniksi eli pigmentiksi, joka siirtyy sarveissoluihin. Yksi melanosyyttisolu tuottaa pigmenttiä noin 40 sarveissolun tarpeisiin.
Ruskettumista on välitöntä ja viivästynyttä. Välittömässä ruskettumisessa pigmentoituminen tapahtuu sarveiskerroksen alle yltävien UVA-säteiden vaikutuksesta, jolloin ihossa valmiina oleva melaniini tummuu 10–30 minuutin viiveellä.
Viivästyneessä rusketuksessa UVB-säteet aktivoivat melanosyyttisoluja tuottamaan lisää melaniinia. Ennen kuin tuore melaniini näkyy pigmentoitumisena, aikaa ehtii kulua 2–4 vuorokautta.
Erityyppisissä ihoissa melanosyyttejä on suunnilleen sama määrä, mutta niiden koossa ja toiminta-aktiivisuudessa on eroja. Siksi ihmisten rusketukset ovat erilaisia.
Rusketuksissa on myös sävyeroja. Melaniinia on kahta eri tyyppiä: punakeltaista feomelaniinia ja tummanruskeaa eumelaniinia. Sävy määräytyy kahden melaniinityypin sekoitussuhteesta.
Eumelaniini on luontainen suoja UV-säteiden haittavaikutuksia vastaan. Feomelaniinin ei ole todettu toimivan samoin.
Rusketus häviää pigmentoituneiden ihosolujen uusiutuessa.
Israelilaistutkimuksen hiirikokeen perusteella DNA-vaurioita tulisi vähemmän, jos aurinkoa otetaan joka toinen päivä tai harvemmin. Tällöin myös iho ruskettuisi enemmän. Ihosolut tarvitsevat noin 48 tuntia säteilystä palautumiseen.[2]
Keinotekoinen rusketus
Solarium perustuu välittömään rusketukseen, ja sitä on käytetty virheellisesti vaarattomamman, tasaisemman ja varmemman rusketuksen hankintaan. Solariumrusketuksen on myöhemmin todettu olevan paljon vaarallisempaa ja ihoa paljon nopeammin vanhentavaa kuin luonnon UV-säteissä paahtuminen.
Itseruskettavat voiteet levitetään iholle ja väri ilmaantuu muutamassa tunnissa. Rusketus säilyy muutaman päivän.
Ruiskurusketus on iholle ruiskutettava värikerros, joka otetaan yleensä kauneushoitolassa. Värikerros kestää iholla noin viikon.
Vaarat
UV-säteily tuhoaa ja vanhentaa ihosoluja. Rusketus on luontainen vastustusreaktio, jossa iho yrittää estää vahingollisten säteiden pääsyä syvemmälle ihoon. Luontainen suoja on harvoin tarpeeksi vahva. Ilman lisäsuojaa iho palaa, kuivuu ja rypistyy, siihen ilmaantuu pigmenttiläiskiä ja ihottumaa ja se menettää kimmoisuuttaan. Vakavin terveysuhka on melanooma eli tummasolusyöpä.
Katso myös
Auringonotto
Lähteet

Aiheesta muualla
Lisätietoa rusketuksesta ja sen historiasta: 
Luokka:Iho
Luokka:Kauneudenhoito
Josephsonin ilmiö

Question: Mikä on Josephsonin ilmiö?

Josephsonin ilmiö on fyysikko Brian David Josephsonin 1962 keksimä kontaktiliitoksella toisiinsa yhdistettyjä suprajohteita koskeva ilmiö (tai oikeammin joukko ilmiöitä).[1][2][3][4] Tällaisessa Josephsonin liitoksessa voi tunneli-ilmiön vaikutuksesta kulkea supravirta, vaikka jännite-ero liitoksen eri puolilla on nolla, eikä itse liitos ole suprajohtava.[1][2] Jos taas jännite-ero pidetään vakiona 



V


{\displaystyle V}

, kulkee liitoksen kautta sinimuotoisesti vaihteleva supravirta, jonka taajuus on 



f
=
2
e
V
∣
h


{\displaystyle f=2eV\mid h}

. Tunneli-ilmiö on tunnettu 1950-luvulta asti, mutta suprajohtavaa tunneloitumista, jossa ilmenee Cooperin pareja ennustettiin ensimmäisen kerran 1962.[5][6] Jos suprajohteet ovat yhteydessä toisiinsa kahden tai useamman Josephsonin liitoksen välityksellä, aiheutuu ulkoisessa magneettikentässä eri reittejä pitkin kulkevien supravirtojen superponoituessa interferenssi-ilmiöitä. Josephsonin liitos voidaan toteuttaa ns. pistekontaktina teräväkärkisen suprajohtavan ruuvin koskettaessa toista suprajohdetta tai myös kahden suprajohteen välisellä oksidi- tai normaalimetallikerroksella. Koska taajuus 



f


{\displaystyle f}

 ja jännite 



V


{\displaystyle V}

 ovat tarkasti mittatavissa voidaan ilmiön avulla avulla määrittää elektronin varauksen 



e


{\displaystyle e}

 ja Planckin vakion 



h


{\displaystyle h}

 suhde erittäin tarkasti. Josephsonin ilmiöön perustuvilla laitteilla on lisäksi mahdollista mitata hyvin pieniä jänniteitä (jopa 




10

−
15


V


{\displaystyle 10^{-15}V}

) ja magneettikenttien muutoksia (tarkkuudella 




10

−
13


V
s

m

−
2




{\displaystyle 10^{-13}Vsm^{-2}}

).[2][1][6]
Josephsonin ilmiö on kvanttitason sähköfysiikan ilmiö. Sitä käytetään uudessa voltin määritelmässä. 
Standardin mukaan 
Lähteet

Luokka:Tiiviin aineen fysiikka
Luettelo Rooman keisareista

Question: Minä vuonna Marcus Aurelius Probus on syntynyt?



Tämä on luettelo Rooman keisareista ensimmäisestä keisarista Augustuksesta aina Länsi-Rooman viimeiseen keisariin Romulus Augustulukseen, joka syrjäytettiin vuonna 476. Luettelo käsittää myös Itä-Rooman keisarit vuoteen 476, minkä jälkeen luettelo jatkuu luettelossa Bysantin keisareista.
Suurin osa Rooman keisareista käytti arvonimeä augustus. Keisarin nimittämä seuraaja sai yleensä arvonimen caesar. Vuonna 293 keisari Diocletianus loi uuden järjestelmän, jossa hän jakoi valtakunnan kahteen osaan: kumpaakin johti augustus ja kummankin alaisena oli yksi caesar.[1]
Juliusten-Claudiusten hallitsijasuku




Neljän keisarin vuosi


Flaviusten hallitsijasuku


Adoptiokeisarit


Viiden keisarin vuosi ja Severusten hallitsijasuku

Sotilaskeisarit


Gallian keisarikunta eli gallialaiset vastakeisarit


Palmyran valtakunta


Dominaatti


Vuonna 293 Diocletianus jakoi valtakunnan kahteen osaan: Itä- ja Länsi-Roomaan. Uudessa järjestelmässä oli kaksi keisaria, arvonimeltään augustus, toinen Italiassa ja toinen Kreikassa. Kummallakin keisarilla oli lisäksi nuorempi hallitsijakumppani arvonimeltään caesar.[65]

Tetrarkia idässä

Tetrarkia lännessä

Konstantinuksen hallitsijasuku

Valentinianuksen hallitsijasuku
Länsi-Rooma

Itä-Rooma

Theodosiuksen hallitsijasuku

Länsi-Rooma

Itä-Rooma

Länsi-Rooman keisarit

Itä-Rooman keisarit

Aikajana

Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Arto Kivimäki ja Pekka Tuomisto| title = Rooman keisarit| publisher = Karisto| year = 2000| id = ISBN 951-23-4094-1}}
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link)
Viitteet

Rooman keisarit
*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:92 Euroopan historia
Luettelo maailman suurimmista järvistä

Question: Maailman monenneksi suurin makeanveden järvi Laatokka on?

Tämä on luettelo  järvistä, joiden pinta-ala on yli 2 000 neliökilometriä pinta-alaltaan.
[1][2][3]Tämä luettelo ei sisällä tekojärviä tai  laguuneja.

Joidenkin järvien pinta-ala voi vaihdella huomattavasti ajan myötä joko kausittain tai vuosittain. Tämä pätee erityisesti suolajätvoom kuivilla ilmastoalueilla.




Maanosittain
Afrikka: Victoriajärvi
Etelämanner: Vostok
Aasia: Kaspianmeri
Australia: Eyrejärvi
Keski-Amerikka: Nicaragua
Eurooppa: Laatokka
Pohjois-Amerikka: Yläjärvi
Etelä-Amerikka: Titicaca
Viitteet

*
Suurimmat järvet
Suurimmat järvet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Alien vs. Predator

Question: Milloin Aliens vs. Predator elokuva julkaistiin?

Alien vs. Predator on Alien- ja Predator-elokuvasarjoihin perustuvaa sarja, josta on julkaistu muun muassa elokuvia, videopelejä ja sarjakuvia.
Elokuvat
Alien vs. Predator (2004)
Aliens vs. Predator 2 (2008)
Videopelit
Alien vs. Predator (1993)
Alien vs. Predator (1994)
Aliens versus Predator (1999)
Aliens versus Predator 2 (2001)
Aliens vs. Predator (2010)
Sarjakuvat
Aliens versus Predator
Aliens vs. Predator vs. The Terminator
Aliens vs. Predator/Witchblade/Darkness: Mindhunter
Aliens vs. Predator/Witchblade/Darkness: Overkill
Superman & Batman vs. Aliens & Predator
Aliens/Predator: Deadliest of the Species

*
Blizzard Entertainment

Question: Milloin Blizzard on perustettu?


Blizzard Entertainment on yhdysvaltalainen videopelien kehittämiseen ja julkaisuun keskittynyt yritys. Yhtiön päämaja sijaitsee Kalifornian Irvinessä.
Historia
Blizzard Entertainmentin perustivat Michael Morhaime, Allen Adham ja Frank Pearce vuonna 1991 nimellä Silicon & Synapse. Yhtiö kehitti pelejä, kuten Rock & Roll Racing ja The Lost Vikings (julkaisijana Interplay Productions). Vuonna 1994 levittäjä Davidson & Associates osti Blizzardin alle 10 miljoonalla dollarilla. Vain vähän myöhemmin Blizzard julkaisi läpimurtopelinsä Warcraftin.
Blizzard on tämän jälkeen vaihtanut omistajaa useita kertoja: CUC osti Davidson & Associatesin vuonna 1996, ja CUC yhdistyi HFS Corporationin kanssa muodostaakseen Cendant Softwaren vuonna 1997. Kun vuonna 1998 kävi ilmi, että Cendant oli syyllistynyt kirjanpitorikoksiin vuosien ajan ennen fuusiota, koko yhtiö, myös Blizzard, myytiin ranskalaiselle julkaisijalle Havasille, jonka ranskalainen Vivendi osti vielä samana vuonna. Activision, Vivendi Games sekä Vivendin omistama Blizzard Entertainment yhdistyivät maailman suurimmaksi videopelijulkaisijaksi vuonna 2008. Tämä sai nimekseen Activision Blizzard.
Vuonna  julkaistu Overwatch on kahdeksas miljardin dollarin myyntiin yltänyt peli.[1]
Pelit
The Lost Vikings (1992)
Rock & Roll Racing (1993)
Blackthorne (1994)
Warcraft: Orcs & Humans (1994)
The Lost Vikings II (1995)
Warcraft II: Tides of Darkness (1995)
Warcraft II: Beyond the Dark Portal (1996)
Diablo (1996)
StarCraft (1998)
StarCraft: Brood War (1998)
Diablo II (2000)
Diablo II: Lord of Destruction (2001)
Warcraft III: Reign of Chaos (2002)
Warcraft III: The Frozen Throne (2003)
World of Warcraft (2004)
World of Warcraft: The Burning Crusade (2007)
World of Warcraft: Wrath of the Lich King (2008)
StarCraft II: Wings of Liberty (2010)
World of Warcraft: Cataclysm (2010)
Diablo III (2012)
World of Warcraft: Mists of Pandaria (2012)
StarCraft II: Heart of the Swarm (2013)
Hearthstone (2014)
Diablo III: Reaper of Souls (2014)
World of Warcraft: Warlords of Draenor (2014)
Heroes of the Storm (2015)
StarCraft II: Legacy of the Void (2015)
Starcraft II: Nova Covert Ops (2016)
Overwatch (2016)
World of Warcraft: Legion (2016)
Diablo III: Rise of the Necromancer (2017)
Starcraft: Remastered (2017)
World of Warcraft: Battle For Azeroth (2018)
World of Warcraft: Classic (tekeillä)
Diablo: Immortal (tekeillä)
Warcraft III: Reforged (tekeillä)
Julkaisemattomat
Pax Imperia II
Warcraft Adventures: Lord of the Clans
StarCraft: Ghost
Titan
Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Blizzard Entertainment
Luokka:Yhdysvaltalaiset videopeliyritykset
Luokka:Irvine
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Daihatsu

Question: Mikä oli Daihatsun ensimmäinen auto?


pienoiskuva|Daihatsu Charade vuosimallia 1991.
pienoiskuva|Daihatsu Copen
Daihatsu on japanilainen autonvalmistaja, joka kuuluu nykyisin Toyota-yhtymään.
Vuonna 1907 perustetun yhtiön nimi oli alun perin Osaka Hatsudoki Seizo Kabushiki Kaisha. Se valmisti vuodesta 1930 lähtien 3-pyöräisiä ajoneuvoja, joita myytiin nimillä Daihatsu ja Tsubasa. Vuonna 1951 yhtiön nimeksi otettiin Daihatsu Kogyo Kabushiki Kaisha. Merkin tunnuksena on D-kirjain ympyrässä.
Daihatsu Suomessa
Daihatsu-autoja tuotiin Suomeen 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa ja uudelleen 1980- ja 1990-luvuilla. Merkki ei koskaan tullut yleiseksi ja japanilaisista automerkeistä se oli Suomessa koko ajan pienin.
Ensimmäinen Daihatsun maahantuoja Suomessa oli helsinkiläinen Uotila Oy, joka oli tuonut maahan muutaman italialaisen Lancia-auton 1960-luvun alkupuolella. Yhtiö toi Daihatsu 1000 -henkilöautoja keväästä 1968 lähtien, mutta ne eivät saaneet mainittavaa vastakaikua suomalaisten autonostajien keskuudessa. Vuoteen 1971 mennessä rekisteröitiin vain vajaat 40 Daihatsu-henkilöautoa ja merkin ensimmäinen yritys Suomen automarkkinoilla päättyi siihen.[1]
Ranskalaisia Peugeot-autoja edustanut Oy Maan Auto Ab aloitti Daihatsun maahantuonnin uudelleen 1980-luvun alussa vuonna 1977 esitellyllä Charade-mallilla.[2] Vuonna 1983 maahantuojaksi vaihtui puolalaisia FSO-autoja tuonut Polmot Oy, jonka nimi muuttui hieman myöhemmin Maanteho Oy:ksi.[3] Suomessa myytiin henkilöautomalleja Charade, Charmant ja Applause, Feroza- ja Rocky -maastoautoja sekä pientä 850-pakettiautoa. Vuoden 1988 lopussa Suomessa oli rekisterissä 5015 Daihatsu-henkilöautoa ja se oli tilaston 25. sijalla.[4] Vuoden 1990 aikana Suomessa rekisteröitiin 614 Daihatsu-henkilöautoa ja tuolloin merkki oli rekisteröintitilaston 24. sijalla.[5] Vuoden 1991 alussa Daihatsun maahantuonti siirtyi Saabia edustaneelle Oy Scan-Auto Ab:lle.[6] Daihatsun maahantuonti päättyi uusien autojen myynnin romahtaessa lamakauden seurauksena vuonna 1993.[7] Nykyisin Daihatsu-autoja ei tuoda yhtään Eurooppaan.
Suomessa oli Daihatsu-autoja vielä vuoden 1999 lopussa rekisterissä 6135 autoa, joista yli puolet (3585kpl) oli Charade-mallia. Huhtikuussa 2010 Daihatsuja oli rekisterissä enää 1865kpl.
Lähteet

Aiheesta muualla
Kaliumkarbonaatti

Question: Mitä kaliumkarbonaatti on?


Kaliumkarbonaatti, K2CO3, on kaliumin hiilihapon kanssa muodostama suola. Potaska on kaliumkarbonaatista yleisesti käytetty nimitys.[1] Se on natriumkarbonaatin eli soodan kanssa analoginen suola, jossa kationina on natriumin sijaan toinen alkalimetalli, kalium.
Kaliumkarbonaattia on käytetty lasin ja suovan raaka-aineena[1] sekä lannoitteena muinaisesta Egyptistä ja Roomasta alkaen. Sitä käytetään toisinaan myös ruoan valmistuksessa. Niinpä esimerkiksi Hämeessä ja Satakunnassa koivuntuhkasta saatua potaskaa on perinteisesti käytetty lipeäkalan valmistukseen.

Sana potaska johtaa itsensä germaanisista kielistä ja merkitsee sananmukaisesti ruukkutuhkaa (, , ).[2] Kaliumkarbonaattia onkin menneinä aikoina valmistettu puun tuhkasta[1], Suomessa varsinkin koivun tuhkasta. Tuhka liuotettiin vedessä ja liuos kuivatettiin, jolloin orgaaniset aineet hapettuivat. Epäorgaaniset aineet kiteytettiin.
Kaliumkarbonaattia on vanhastaan saatu myös lampaan villasta pesemällä.[1] Nykyään sitä valmistetaan pääasiassa kaliumhydroksidista hiilidioksidin avulla.[1] Sitä kaivetaan myös  teollisuusmineraalilouhoksista. Vuonna 1790 Samuel Hopkins keksi yhdisteelle uuden valmistusmenetelmän, jolle myönnettiin Yhdysvaltojen ensimmäinen  patentti.[3]
Pietari Brahe perusti 1600-luvulla Suomen ensimmäisen potaskatehtaan Pohjois-Suomeen, Ruukin kylään.[4]
Kaliumkarbonaattia käytetään elintarvikkeiden valmistuksessa happamuudensäätelyaineena E-koodilla E501. Saman koodin alle kuuluu myös kaliumbikarbonaatti.
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Karbonaatit
Luokka:Kaliumyhdisteet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit