Jack Barsky

Question: Miksi Jack Barsky toimi KGB:n agenttina Yhdysvalloissa?


Jack Philip Barsky (alun perin Albrecht Dittrich, s. 13. marraskuuta 1949  Reichenbach, Ylä-Lausitz, Itä-Saksa) on saksalaisamerikkalainen kirjailija, IT-asiantuntija ja edellinen KGB:n agentti, joka vakoili Yhdysvalloissa vuosina 1978–1988. Hänen vakoilutoimintansa paljastettiin Kylmän sodan jälkeen; Barsky alkoi auttamaan Yhdysvaltojen vastavakoiluvirastoja, ja hän sai jäädä Yhdysvaltoihin. Barskyn autobiografia Deep Undercover julkaistiin vuonna 2017. Barsky puhuu usein hänen kokemuksistaan ja eksperttinä vakoilutoiminnassa. Barskylla on yhteensä neljä lasta.
Varhainen elämä
Dittrich syntyi Itä-Saksassa pari viikkoa Saksan jakautumisen jälkeen ja eli lapsuutensa Jenassa Itä-Saksassa.[1] Hänen opettajaisänsä oli tiukka marxismi-leninismin kannattaja. Hänellä oli myös häntä kolme vuotta nuorempi veli Günther.[2] Dittrich meni 14-vuotiaana sisäoppilaitokseen. Pian vanhemmat erosivat. Hän hankki tutkinnon kemiassa Jenan yliopistossa.
Ura KGB:ssa
Vuonna 1969 Dittrich oli seniori Jenan Yliopistossa, kun häntä lähestyi joku Itä-Saksan salaisesta poliisista, kuka kysyi häneltä, jos hän olisi kiinnostunut työpaikasta Carl Zeiss AG:ssa. Hänelle ehdotettiin oikeasti työpaikkaa Stasissa.[2] Opiskellessa tohtoriksi kemiassa ja toimiessa apuopettajana, hänet lähetettiin Itä-Berliiniin moneksi viikoksi KGB-koulutukseen.[3] Hänelle kerrottiin, että Neuvostoliitto käyttää vain vapaaehtoisia vakoojia, joten hänellä oli vaihtoehto torjua heidän työehdotuksensa. Barskylla oli päivä aikaa päättää.Häntä kiehtoi mahdollisuus; hän päätti hyväksyä ehdotuksen.[2]
Helmikuussa 1973 Dittrich ilmoitti läheisillensä, että hänestä tulee diplomaatti, hän lähtee yliopistosta ja että hän muuttaa Itä-Berliinin. KGB opetti hänelle Morsen aakkoset, kryptografiaa, tapoja välttää valvontaa ja myös Englannin kieltä. Hänet lähetettiin Moskovaan vuonna 1975, missä hänen Englannin kielensä arvioi amerikkalainen nainen, kuka oli naimisissa neuvostoliittolaisen kanssa. Hän "kärsi" kaksi lisävuotta KGB-koulutusta.[2]
Vuonna 1978 Dittrich lähetettiin Yhdysvaltoihin vakoojaksi. Hänen alias [Jack Barsky] oli otettu lapselta, kuka oli kuollut vuonna 1955 10-vuotiaana. KGB oli löytänyt nimen Juutalaiselta hautausmaalta Marylandissa.[4][5] Hänen uudelle identieetille annettiin taustatarina: hänen äitinsä oli saksalainen, selittääkseen hänen aksenttinsa lausuessaan joitain sanoja.[2] Hän kertoi  perheellensä, että hän tulee suorittamaan tehtäviä Baikonour Cosmodromessa. Hän kirjoitti monta tusinaa kirjettä perheelleen etukäteen, jotta ne voitaisiin lähettää säännöllisesti Baikonurista heille.[2]
Dittrich saapui Chicagoon lokakuun 8. päivänä vuonna 1978, lentäen Mexicon kautta käyttäen väärennettyä Kanadalaista passia, jossa oli nimi William Dyson. KGB varusti Dittrichin Barskyn syntymätodistuksella ja kuudella tuhannella dollarilla. Hänen tehtävänsä oli saada Yhdysvaltalainen passi, sijoittaa itsensä Amerikkalaiseen yhdyskuntaan, luoda kontakteja ulkopolitiikassa ja päästä lähelle Zbigniew Brzezinskia.[2]
Dittrich vuokrasi asunnon New Yorkissa ja eli käyttäen Jack Barskyn identiteetiä. Hänelle annettujen ohjeiden mukaan: hänen pitää käyttää hänelle annettua syntymätodistusta ja hankkia sen avulla passi, mutta byrokratia osoittautui vaikeammaksi kuin KGB arveli.[4] Hän perusti hänen identiteetin hankkimalla kortin Natural History Museumiin, kirjastokortin, ajokortin ja viimeiseksi henkilökortin.[2] Hän toimi pyörälähettinä ja osallistui Barauch Collageen, opiskellen tietokoneohjelmointia.[1]
Barskyn mielestä hänen ensimmäiset tehtävät olivat vaikeita suorittaa, koska hänen kouluttajansa eivät oikeasti ymmärtäneet amerikkalaisia.[1] Barskyn piti soluttautua poliittisiin seuroihin ja päästä lähelle Brzezinksiä, mutta hänelle ei annettu suoria ohjeita, miten näin tehdään. Hän myös oppi, että vaikka hänen englannin kieli oli erinomainen, hän oli kuitenkin tunkeileva ja argumentoiva ihmisten seurassa toisin sanoen (Barskyn mukaan) "olin vielä kulttuurisesti saksalainen". Hän yllättyi, kun hänen kyllästynyt kaveri kertoi hänelle tästä. Hän tajusi, että hän oli liian Itä-Saksalainen sopiakseen joukkoon.[2][4]
Barsky sai viikottain salattuja radioviestejä Neuvostoliitolaisilta; hän käytti tunteja salauksen poistamiseen viesteistä. Kuvat ja asiakirjat lähetettiin KGB:lle käyttämällä kylmiä kätköjä ympärillä New Yorkkia. Barskyn työtehtäviin kuuluivat mm. Neuvostoliittolaisen jäljittäminen Kaliforniassa, KGB:n vakoojan jäljittäminen Kanadassa ja jopa arvion kirjoittaminen Yhdysvaltalaisten tulkinnasta Afganistanin sodasta.[4]
Joka toinen vuosi Barsky meni takaisin Itä-Saksaan kolmeksi viikoksi lomalle, palaten Yhdysvaltoihin käyttäen aina värennettyä passia.[1][4] Barskyn ensimmäisellä matkalla takaisin Itä-Saksaan vuonna 1980, hänen annettiin mennä naimisiin hänen tyttöystävän kanssa. KGB salli Barskyn avioliiton, koska he uskoivat, että jos vakooja on naimisissa ja hänellä on puoliso kotona hän todennäköisemmin ei livahda olessa Yhdysvalloissa.[2]
Vuonna 1984 hän aloitti työnsä MetLifessa antaen ohjelmakoodia venäläisille, joka auttoi heitä pysymään samalla tasolla länsimaiden kanssa.[1][6]
Hän meni uudestaan naimisiin Yhdysvalloissa vuonna 1986, antaakseen laittomalle maahanmuutajalle kansallisuuden. Hänen uusi vaimo oli Guyanasta. Hän meni puolisonsa kanssa naimisiin palveluksena, mutta kun hänen vaimosta tuli raskas: he yrittivät saada avioliiton onnistumaan.[7] Barsky eli kauan kaksoiselämää, sillä hänelle oli kaksi perhettä; toinen Yhdysvalloissa, toinen Itä-Saksassa. Kumpikaan hänen perheistään ei missään vaiheessa tiennyt toisestaan.[1] Myöhemmin hän paljasti, että hän eroitti mielessä hänen kaksi eri identiteettiä. Hän kertoi Der Spiegel</i>ille vuonna 2015: (suom.) "Minä erotin ne kaksi hyvin [viittaa perheisiin]. Barsky ei liittynyt Dittrichiin ja Dittrich ei liittynyt Barskyyn".[4]
Lähtö vakoilusta
Joulukuussa 1988 kun Barsky eli Queensissa, kun KGB ilmeisesti luuli, että hänen vakoilutoimintansa oli paljastunut Yhdysvaltojen viranomaisille; meneässä töihin hänelle ilmoitettiin tästä punaisella maali roiskahduksella metroalustalla.[2] Punainen maali oli aiemmin määritelty signaali isoimmasta hätätilanteesta – sen piti käskeä hänet ilmoittautumaan heti Neuvostoliiton lähetystöön Kanadassa, jotta hänet voidaan palauttaa Itä-Saksaan.[3] Huolissaan tuesta hänen tyttärelleen hän päätti, että hän ei voi lähteä.[1] Hän laiminlöi hänelle annettut käskyt monen kuukauden ajan, kunnes KGB:n agentti tapasi hänet metrossa ja kertoi hänelle, että hänen pitää seurata käskyjä, ellei hän halua kuolla.[3] Ettei hänen tarvitsenut lähteä, hän virheellisesti kertoi KGB:lle, että hän oli saanut HIV HI-viruksen ja että hänen pitää jäädä Yhdysvaltoihin hoidon takia, luottaen siihen, että KGB pelkäsi HI-viruksen tuloa Neuvostoliittoon. Hän ilmoitti komentajilleen, että hän ei karkaa.[8][1] Barskyn tilanteessa hänen valheet joko hyväksyttiin tai eivät pystyneet poistaa häntä Yhdysvalloista; hänen valheet uskottiin.[1]
Samaan aikaan KGB kuulemma kertoi hänen vaimolle (Itä-Saksassa), että hän oli kuollut. Tämä vaimo tiesi, että Dittrich oli vakooja.[1] Tämän jälkeen hänen vaimonsa ilmoitti hänen olevan hukassa ja hankki avioeron.[4] Hänen äitinsä oikeasti uskoi, että hän oli kadoksissa Neuvostoliitossa. Vuosien ajan hänen äitisä etsi häntä ottaen yhteyttä saksalaisiin lähetystöihin Moskovassa ja jopa kirjoittamalla Neuvostoliiton päällikölle Mikhail Gorbaceville. Vuonna 1996 tutkijat, ketkä toimivat saksalaisen ulkoministeriön kanssa, päättelivät, että Barskyn kertoma tarina oli valhe. Projekti Baiknourissa, mistä hän Dittrich kertoi tarinassaan, päättyi vuonna 1978. Barskyn äidille diagnosoitiin Parkinssonin tauti; hän kuoli tietämättä totuutta hänen pojastaan. Barsky näki äitinsä viimeisen kerran vuonna 1986.[4]
Vuonna 1989 Berliinin seinä murrettiin, ja Neuvostoliitto romahti kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 1992 KGB:n petturi nimeltä Vasili Mitrokhin antoi tietoa MI6:lle Neuvostoliiton vakoilutoiminnasta ympäri maailmaa, mukaan ottaen Barskyn vakoilu tehtävät Yhdysvalloissa.[1]
FBI paikansi Barskyn vuonna 1994 ja tarkkaili häntä kolme vuotta, salakuunnellen hänen taloa ja jopa ostaen Barskyn viereisen talon Pennsylvaniassa. FBI-agentti muutti kyseiseen taloon ja valvoi Barskyn jokaista liikettä, että hän voisi päätellä, jos Barsky oli vielä aktiivinen vakooja. FBI otti yhteyden oikeab Jack Barskyn isovanhemmille; he saivat tietää, että heidän kuolleen lapsenlapsen identiteetti oli varastettu. Vaikka oikean Barskyn isovanhemmat olivat järkyttyneitä, he sopivat, että he eivät paljasta tietoa Jackin identiteettivarkaudesta.[5]
FBI:n tekemä tutkimus kiihtyi nopeasti vuonna 1997, kun Barskyn ja hänen vaimonsa kanssa syntyneessä riidassa Barsky myönsi, että hän on vakooja; FBI sai tämän nauhalle.[4][7] Pian kyseisen riidan jälkeen, Barskyn pidätti poliisi, kun hän oli matkalla kotiin töistä; hänet laitettiin FBI:n hallussapitoon. Kesken kuulustelun, Barsky myönsi nopeasti hänen oikean identiteetin; hänen vakoilunsa loppui vuonna 1988. Hän jakoi hänen tietonsa KGB:n koulutuksesta ja Venäläisten "nukkuva agentti"-nimisestä toimintatavasta.[4] FBI päätyi päätökseen, että hän ei ole enää aktiivinen vakooja ja että hän on arvokas lähde tiedolle vakoilutavoista. Hän ei ikinä saanut syytteitä hänen vakoilustaan.[1]
Kylmän sodan jälkeiset aktiviteetit
Barskyn vakoilun paljastamisen jälkeen, hän paljasti itse hänen perheilleen sen Saksassa että Yhdysvalloissa.[1] Hän auttoi FBI:tä ja NSA:ta, ja vuonna 2014 hänestä tuli Yhdysvaltojen kansalainen.[4] Barsky jatkoi hänen työtään IT-alalla,[9] ja hän oli tietohallintajohtaja energia koneistolle. Vuonna 2011 hän liittyi New Yorkin itsenäisiin ylläpitäjiin ohjelmistopäällikkönä.[1][9][10] Hän ei kertonut hänen työantajalle hänen menneisyydestään; hän sai työn, ja sai potkut vuonna 2015, kun hän kertoi hänen tarinansa "60 Minutes"-nimiselle media-alustalle.
Barsky julkaisi kirjan vuonna 2017 hänen kokemuksistaan, Deep Undercover: My Secret Life and Tangled Allegiances as a KGB Spy in America.[9]
Barsky on esiintynyt CNN:llä experttinä agenttitoiminnassa, kommentoiden Venäjän häirinnässä Yhdysvaltojen vaaleissa vuonna 2016,[11] ja lähettilään Sergey Kislyakin keskustelusta Donald Trumpin liittolaisten kanssa.[12]
Henkilökohtainen elämä
Barsky on ollut naimisissa yhteensä kolme kertaa. Ensimmäisellä keralla, Albrech Dittrichinä, hän meni naimisiin Gerlinden kanssa, kenen kanssa hän hankki lapsen, Matthias Dittrichin, kuka syntyi vuonna 1981. Kun hän eli Jack Barskyna, hän meni naimisiin maahanmuuttajan kanssa, kuka tuli Guyanasta; hänestä tuli raskas vuonna 1986. He saivat tyttären, Chelsean, kuka syntyi vuonna 1987, minkä jälkeen he saivat Jessien. Matthias, kuka oli apteekkari, tuli Yhdysvaltoihin vuonna 2005 vierailemaan. Kun hänen tyttärensä oli 27, hän matkusti Saksaan, että hän voisi tavata hänen velipuolensa.[13] Hänestä tuli kristitty, kun hän tapasi hänen kolmannen vaimonsa, Shawnan. Shawna oli hurskas kristitty Jamaikalta.[8] Monien vuosien ajan, hän luuli, että Barskyn kertoma tarina hänen vakoilustaan oli pelkkää fantasiaa.[2]
Barsky eli Schanghticokessa, New Yorkissa[10] vuoteen 2016 asti. Nykyisin hän asustaa lähellä Atlantaa, Georgiassa, Shawnan ja hänen tyttärensä kanssa, kuka on Trinity ja syntyi vuonna 2010.[14] Kyseisestä FBI agentista, kuka eli Barskyn vieressä olevassa talossa, ja kuulusteli Barskya hänen pidättämisensä jälkeen, tuli kuulemma Trinityn läheinen ystävä ja hänen kummisetä.[2]
Lähteet



Luokka:Saksalaiset vakoojat
Luokka:Vuonna 1949 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt