Hyrynsalmi

Question: Monta kuntaa kuuluu Suomen poronhoitoalueeseen kokonaisuudessaan?


Hyrynsalmi on Suomen kunta, joka sijaitsee Kainuun maakunnan keskiosassa. Kunnassa asuu  ihmistä[1] ja sen pinta-ala on km2, josta km2 on vesistöjä.[2] Väestötiheys on Expression error: Unrecognized punctuation character "[". asukasta/km2. 
Hyrynsalmella on ollut asutusta jo 8000 eaa. Hyrynsalmen naapurikunnat ovat Kuhmo, Puolanka, Ristijärvi ja Suomussalmi.
Hyrynsalmen ja Kuusamon välille rakennettiin jatkosodan aikana 1942–1944 kapearaiteinen Hyrynsalmen–Kuusamon kenttärata, joka tunnetaan  myös nimellä "Kuolemanrata". Paikalle rakennettiin myöhemmin Taivalkosken–Ämmänsaaren rata. Nykyisin Hyrynsalmen rautatieasemalla on ainoastaan tavaraliikennettä.
Hyrynsalmi on Suomen eteläisin poronhoitoalue.
Maantiede ja luonto
Kaakkois-luodesuunnassa pitkänomaisen Hyrynsalmen maisemia hallitsevat metsäiset mäet, vaarat, suot ja vuolaat vesireitit. [3]
Kallioperä ja maasto
Kallioperä on kivilajikoostumukseltaan kirjava. Kunnan länsiosat kuuluvat Kainuun liuskealueeseen, keskiosissa on laaja gneissigraniittialue ja itäosia halkoo emäksisten liuskeiden vyöhyke. Graniittigneissialueella Tervajärven itäpuolella on suuri kalliohalkeama, ns. Hiidenkirkko. Yleisin maalaji on moreeni, joka muodostaa paikoin pehmeäpiirteisiä selänteitä ja kumpareita. Eri puolilla kuntaa on harjuja, joiden sivuilla leviää aaltoilevia hiekka- ja hietamaita Savi-  ja hiesumaita ei ole juuri lainkaan, mutta turvetta on sen sijaan paljon.  Hyrynsalmi on pinnanmuodoiltaan ylävää ja vaihtelevaa seutua. Maasto nousee kunnan keskusaltaan Hyrynjärven tasosta kohti reuna-alueita Emäjoen suuntaan lukuun ottamatta. Useat itä- ja länsiosan vaarat kohoavat lähes 400 m:n korkeuteen. Korkeimmat kohoumat ovat Paljakka ja Tuomivaara. Metsät ja suot muodostavat suurimman osan pitäjän kasvullisesta maa-alasta. Mäntyvaltaiset metsät ovat yleisimpiä pohjois- ja itäosissa, sitä vastoin kuusivaltaiset länsi- ja eteläosissa Kainuun vaaravyöhykkeen alueella. [4]Kasvistoltaan Hyrynsalmi on eteläisten ja pohjoisten lajien vaihettumisvyöhykettä. Soita on eniten kunnan itäosassa. [3]
Vesistöt
Kunnan vesistöt kuuluvat kokonaisuudessaan Hyrynsalmen reittiin. Reitin pääjoki on Emäjoki, johon yhtyvät Luvanjoki itäisellä vaara-alueelta ja Tuomijoki ja Lietejoki kunnan länsiosista. Suurimmat järvet ovat Hyrynjärvi, Luvanjärvi ja Mikitänjärvi. [3]
Kylät
Hyrynsalmi, Kytömäki, Luvankylä, Moisiovaara, Oravivaara, Tapanivaara, Väisälä, Teerijärvi, Haapolanvaara, Hoikka, Pekankylä, Lietekylä, Karpinvaara, Hakokylä, Nuottikylä.
Historia
Hyrynsalmen vanhimmasta asutuksesta kertovat kunnan keskiosista löytyneet kivikautiset asuinpaikat. Vakinaisesti seutu asutettiin 1550-luvulla, jolloin seudulle muutti savolaisia uudisasukkaita. Venäläiset tuhosivat asutuksen 1570- ja 1580-luvulla ja uudelleen alue asutettiin vasta Täyssinän rauhan jälkeen 1595. [3]
Hyrynsalmen seutu kuului aluksi Limingan ja myöhemmin Paltamon seurakuntaan, mutta erotettiin omaksi seurakunnaksi jo 1786. Ristijärven, Suomussalmen ja Puolangan kappelit erosivat Hyrynsalmesta vasta 1800-luvun jälkipuoliskolla. Jakob ja Carl Rijfin rakentama Hyrynsalmen kirkko valmistui 1786. [3]
Väestö sai toimeentulonsa pääasiassa maataloudesta ja poronhoidosta. Raudanpolton hyrynsalmelaiset aloittivat jo keskiajalla. Kunnan alueelta on löytynyt lukuisia rautahyttejä eli raudanpolttopaikkoja. Kaunislehdon talomuseolla on jäljennös Moisiovaaran Kokkojärven Hyttiniemen hytistä, jota on käytetty 1500-luvulla. Hyrynsalmelaiset olivat myös käteviä käsistään, käsityötaitoa edustivat mm. tervaveneet, reet ja naisten puvut. Tommi-puukon takomisen aloitti seppä Kalle Keränen Oravivaaran Mustalahden talossa vuoden 1870 tienoilla. [3]
Hyrynsalmen väkiluku pysyi pitkään alhaisena. Vielä 1770 alueella oli vain 24 taloa. Seuraavalla vuosisadalla asukasluku alkoi kuitenkin kasvaa nopeasti. Vuonna 1920 asukkaita oli jo 2408. Asukasluku kasvoi tasaisesti 1960-luvulle saakka, jolloin poismuutto käänsi väkiluvun nopeaan laskuun. Vuonna 1960 asukkaita oli 6098, 1970 5016 ja 1985 4257. Asukasluku on ollut tästä asti jatkuvassa laskussa ja vuonna 2011 asukasluku oli enää vain 2722. [3]
Hyrynsalmen kirkko


Hyrynsalmen ristikirkko on valmistunut vuonna 1786. Tyyliltään kirkko on tuolle ajalle tunnusomainen ristikirkko, jonka hallitsevana piirteenä kohoaa normaalia kookkaampi kahdeksankulmainen keskustorni. Kirkossa on 700 istumapaikkaa ja alttaritaulun on maalannut oululainen Gustaf Hedman 1830-luvulla.
Talvisodan aikana kirkkoon koottiin Suomussalmen taisteluissa kaatuneet.
Hallinto
Kunnanvaltuustossa on 21 paikkaa, joista kaksitoista on keskustan ja kuusi SDP:n hallussa kaudella 2017–2021.[5]
Vuosien 2015 ja  2016 konsernitilinpäätösten perusteella Hyrynsalmi täyttää uuden kuntalain mukaiset kriisikuntakriteerit.[6] Arviointiryhmä kuitenkin katsoi, että Hyrynsalmen kunnalla on edellytykset palvelujen järjestämiseen ja turvaamiseen kuntalaisille itsenäisenä kuntana, koska kunnalla on toimiva säästöohjelma ja talous on paranemassa nopeasti.[7]
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.

Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Hyrynsalmella oli 2 326 asukasta, joista 1 271 asui taajamissa, 1 026 haja-asutusalueilla ja 29 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Hyrynsalmen taajama-aste on 55,3 %.[8] Hyrynsalmen taajamaväestö kuuluu vain yhteen taajamaan eli kunnan keskustaajamaan Hyrynsalmen kirkonkylään, jossa oli vuoden 2017 lopussa 1 271 asukasta.[9]
Liikenne

Valtatie 5 tulee Ristijärveltä ja jatkuu Suomussalmelle. Seututie 891 alkaa Hyrynsalmelta valtatieltä 5, ja kulkee Hyrynsalmen keskustan, Haapolan, Väisälän, Kytömäen ja Rasinkylän kautta Puolangalle Leipivaaraan. Seututie 892 eroaa seututieltä 891 Hyrynsalmen Kytömäessä. Sieltä se kulkee Suomussalmelle Ämmänsaareen. Seututie 904 risteää Härmänkylällä kantatie 89 kanssa ja ylittää Vartiuksen radan Hyrynsalmen kunnanrajalla. Sieltä tie jatkuu Karhuvaaran ja Kypärävaaran kautta Hyrynsalmelle ja liittyy siellä valtatiehen 5 kaksi kilometriä keskustan eteläpuolella. Yhdystie 8890 alkaa Ristijärveltä seututieltä 888 ja kulkee Emäjoen länsipuolta Karpinvaaran ja Oravivaaran kautta Hyrynsalmelle.
Vaakuna
Hopeisessa kentässä sininen aaltokoroinen paalu, jossa kultainen tervatynnyri. Vaakunan on suunnitellut A.Liuksiala.
Koulut
Hyrynsalmen yhtenäiskoulu (vuodesta 2013 lähtien, luokat 1-9) ja Moisiovaaran koulu. Lukio aloitti toimintansa vuonna 1981 mutta lakkautettiin vuonna 2011.
1950-ja 60-luvuilla Hyrynsalmella toimi lähes 20 koulua.
1960-luvun lopulla raju muuttoliike ravisteli Hyrynsalmea. Väki väheni, syntyvyys aleni, ja tämä näkyi vuosi vuodelta yhä selvemmin kansakoululaitoksessa. Luokkakokojen pienentyessä edessä oli koulujen lakkauttaminen:
Karpinvaaran koulu v. 1965, Karhuvaaran koulu v. 1966, Lietekylän koulu v. 1967, Hakokylän koulu v. 1968, Teerijärven koulu v. 1968,
Kyrön koulu v. 1971, Paljakan koulu v. 1971, Hoikan koulu v. 1983, Oravivaaran koulu v. 1983, Pekankylän koulu v. 1986, Ilvesjärven koulu v. 1986, Tapanikylän koulu v. 1991?, Luvankylän koulu v. 1996?, Haapolan koulu v. 1996, Väisälän koulu v. 2008, Nivan koulu (nykyinen Hyrynsalmen yhtenäiskoulu) v. 2013, Iston koulu v. 2013.[10]
Uskonnolliset yhteisöt
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Hyrynsalmella on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:[11]
Hyrynsalmen seurakunta
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Hyrynsalmen alueella toimii Kajaanin ortodoksinen seurakunta.[12] Kirkon sisäisiä herätysliikkeitä edustaa paikkakunnalla herännäisyys[13]. Muita kirkkokuntia edustavat helluntaiherätykseen kuuluva Hyrynsalmen helluntaiseurakunta[14] sekä Suomen Vapaakirkkoon kuuluva Hyrynsalmen Vapaaseurakunta[15].
Kunnantalo
Hyrynsalmen kunnantalo valmistui vuonna 1984. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Jouni Koiso-Kanttila ja siinä toimii myös kirjasto.
Matkailu ja nähtävyydet
 
Hyrynsalmella järjestetään vuosittain Pölhövaaran Vuorisuolla Suopotkupallon MM-kisat. Talvisin pidetään Umpihankifutiksen MM-kisat Ukkohallassa. Kesällä 2009 Hyrynsalmen Ukkohallassa järjestettiin Cable wakeboardingin (kaapelivesilautailu) EM-kisat. Ukkohallan Cablewakeboard-rata on maailman pohjoisin, ja se valmistui vuonna 2008. 
Komulanköngäs sijaitsee Hyrynsalmen Syväjoessa lähellä Ukkohallaa. Köngäs on 12 metrin korkuinen ja kaksihaarainen. Suosittu patikointireitti, UKK-reitti, kulkee aivan Komulankönkään vierestä.
Kaunislehdon talomuseo sijaitsee Hyrynsalmen Oravivaarassa. Museo avattiin 20.6.1973.
Teerijärvenkylällä sijaitsee Kuivajärven lintutorni. Tornille on opasteet Jorolan luota, josta on polku perille asti. 
Upea luontonähtävyys, kallioinen erämaalampi Vuorilampi, sijaitsee Hyrynsalmen kirkonkylältä noin kymmenen kilometriä Kuhmoon päin.
Lammen ympäri kiertää hiukan yli kaksi kilometriä pitkä luontopolku. Luontopolun varrella on laavupaikka.
Hiidenkirkko ja Vorlokin rotkolaaksot ovat syviä kalliorepeämiä, joiden pohjalla voi olla lunta ja jäätä vielä keskikesän helteilläkin.  
Vorlokin rotkolaakso on UKK-reitillä, välillä Hyrynsalmi - Komulanköngäs. Hiidenkirkko sijaitsee Hakokylässä Ylä-Tervajärven itäpäässä. Lähilaavu löytyy vastapäiseltä rannalta, Hiidenkirkolta Hakokylän tietä n. 4 km kirkonkylän suuntaan. 
Löytöjoen terva- ja tärpättitehdas eli niin sanottu Hallan Ukon tervauuni sijaitsee Hallan tilan naapurissa Löytöjoen varressa, noin 16 kilometrin päässä Hyrynsalmen kirkonkylältä. Tehtaan rakennutti vuonna 1924 Johan Alfred Heikkinen eli Hallan Ukko. Heikkinen oli valtiopäivämies ja monipuolinen elinkeinojen kehittäjä.
Yhteensä noin 3 km:n mittainen luontopolku kulkee Paljakanvaaran laen aarniometsässä ja tarjoaa harvinaisen tilaisuuden tutustua suurelta osin luonnontilaiseen metsäekosysteemiin. Luontopolku alkaa Mustarindan pihamaalla sijaitsevalta julkisessa käytössä olevalta kodalta. Reittivaihtoehtoja on kolme, joista punaisella merkattu reitti (700 m) johtaa Paljakanvaaran näkötornille, jolta näkyy suotuisalla säällä samanaikaisesti 12 Kainuun korkeinta vaaraa. Talvella tornille pääsee lumikengillä.
Ruokakulttuuri
Hyrynsalmen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla puoliseen eli lounaaseen kuuluvat ruoat: Hallan ukon suolastus eli suolakala (särki, ahven, muikku tai siika), suolaliha (poroa tai naudanlihaa), imelletty pottuteos eli ruiskuorinen perunapiirakka sekä pottu- ja ohrarieska, juomana kotikalja.[16]
Tunnettuja hyrynsalmelaisia
Rauno Ahonen, näyttelijä
Juho Alfred Heikkinen, poromies, aktivisti ja kansanedustaja
Taisto Heikkinen, sammakkoprofessori, sääennustaja
Raija Oranen, kirjailija
Riku Mattila, muusikko, tuottaja 
Henri Kemppainen, Taikuri-Illusionisti
Katso myös
Luettelo Hyrynsalmen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Lähteet

Aiheesta muualla



*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit