khalidalt/tydiqa-goldp huggingface dataset:
Walter Dornberger

Question: Kuka Walter Dornberger oli?


Walter Dornberger (6. syyskuuta 1895 Gießen, Saksa – 27. kesäkuuta 1980 Baden-Württemberg, Saksa) oli Saksan toisen maailmansodan aikaisen V2-ohjuksen kehitystyötä johtanut tykistön upseeri. Vuonna 1943 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.
Dornberger osallistui ensimmäiseen maailmansotaan, oli muun muassa ranskalaisten sotavankina[1]  ja luki sodan jälkeen konetekniikan  diplomi-insinööriksi (valmistui 1930). Hänelle myönnettiin vuonna 1935 tekniikan kunniatohtorin arvo. Vuonna 1930 Dornberger määrättiin tutkimaan sotilaskäyttöön ja massatuotantoon sopivan nestekäyttöisen raketin kehittämistä tykistöön. Keväällä 1932 Dornberger vieraili Saksan avaruuslentoyhdistyksen VfR:n rakettien lennätyspaikalla Raketenflugplatzissa. Saman vuoden joulukuussa yhdistyksen Dornbergerille lupaama rakettikoe epäonnistui, mutta Dornberger uskoi rakettitutkijoiden tulevaisuudessa onnistuvan kokeissaan. Vuonna 1933 VfR:n toiminta lakkasi, ja monet sen jäsenet kuten Wernher von Braun jatkoivat toimintaansa armeijan rakettitutkimuskeskuksessa Kummersdorfissa. Vuonna 1937 tutkimuspaikka siirrettiin Itämeren rannalle Peenemündeen. Syksyllä 1942 Dornberger koordinoi lentävän pommin V1:n ja ohjusraketti V2:n tuotantoa.
Maaliskuussa 1945 Dornberger, von Braun ja viisi muuta johtavaa saksalaista rakettimiestä pyöräilivät saksalaisten puolelta amerikkalaisten luokse. Tämän jälkeen Dornberger joutui Isossa-Britanniassa pariksi vuodeksi vankilaan, koska hänen johtamansa V-aseita valmistavat tehtaat olivat käyttäneet orjatyövoimaa. Dornberger joutui Yhdysvaltain armeijan Operaatio Paperclipin mukana Yhdysvaltain ilmavoimien töihin. Vuodesta 1950  vuoteen 1965 hän työskenteli Bell Aircraft Corporationilla konsultoiden muun muassa X-20 Dyna-Soarin suunnittelua. Eläkkelle jäätyään hän muutti takaisin Saksaan.
Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Saksalaiset raketti-insinöörit
Luokka:Vuonna 1895 syntyneet
Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Luettelo alkuaineista

Question: Mikä on typen järjestelmäluku?

Tämä on luettelo tunnetuista alkuaineista.



Katso myös
Alkuaineiden jaksollinen järjestelmä
Huomautukset

Lähteet


*
Alkuaineista kemiallisen merkin mukaan
Alkuaineista kemiallisen merkin mukaan
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jonathan Dahlén

Question: Mikä on Jonathan Dahlénin pelipaikka?


Jonathan Dahlén (s. 20. joulukuuta 1997 Östersund[1]) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka edustaa HockeyAllsvenskanissa pelaavaa Timrå IK:ta. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ottawa Senators varasi Dahlénin vuoden 2016 NHL:n varaustilaisuudessa toisella kierroksella, 42:sena pelaajana. Hänen isänsä Ulf Dahlén on entinen jääkiekkoilija, joka pelasi omalla pelaajaurallaan 966 NHL-runkosarjaottelua.[1]
Tilastot



















2013–2014HV71SuperElit61120311202014–2015Timrå IK J20SuperElit402525501421120WJC-1852350Timrå IKAllsvenskan50000–––––2015–2016Timrå IK J20SuperElit32130–––––Timrå IKAllsvenskan511514298–––––2016–2017Timrå IKAllsvenskan4525194418–––––WJC-2075160Timrå IK J20SuperElit00000241542017–2018Timrå IKAllsvenskan442321448–––––4 kauttayhteensäAllsvenskan145635411734–––––
Lähteet


Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Vancouver Canucksin pelaajat
Luokka:Vuonna 1997 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Äänen nopeus

Question: Mikä on äänen nopeus?


Äänen nopeus ilmassa on noin 343 metriä sekunnissa eli 1235 km/h (20°C) taajuudesta riippumatta. Äänen nopeus vaihtelee kaikissa olomuodoissa materiaalista riippuen. Levymäisillä rakenteilla äänen nopeus riippuu taajuudesta. 
Seuraavassa äänen nopeuksia (m/s) joissakin materiaaleissa lämpötilassa 20°C, ellei toisin mainita:
beryllium: 12550
rauta: 5120
alumiini: 5080
graniitti: 4000
lasi: 4000–5000
betoni: 4300
tiili: 3650
puu: 3500
jää (−4°C): 3280
vesi (l): 1403–1543
korkki: 500
ilma: 343[1]
Äänen nopeus riippuu muun muassa lämpötilasta. Äänen nopeus on lämpöliikkeen nopeus kappaleessa. Jos jokin aalto etenee kappaleesta ääntä nopeammin, se on iskuaalto.
Äänen nopeus kaasussa
Äänen nopeuden yhtälö on




c
=




κ
⋅
p

ρ





{\displaystyle c={\sqrt {{\kappa \cdot p} \over \rho }}}

,
jossa




κ


{\displaystyle \kappa }

 on adiabaattinen vakio,




p


{\displaystyle p}

 kaasun paine ja




ρ


{\displaystyle \rho }

 kaasun tiheys.
Ideaalikaasulle:




c
=


κ
⋅
R
⋅
T




{\displaystyle c={\sqrt {\kappa \cdot R\cdot T}}}

,
jossa




R


{\displaystyle R}

 on kaasuvakio (287,05 J/(kg·K) ilmalle, jonka moolimassa on noin 29[2]), yleinen kaasuvakio 



R


{\displaystyle R}

 on 8,314472[15] J · K−1 · mol−1,




κ


{\displaystyle \kappa }

 adiabaattinen vakio (ilmalle 1,402), joskus käytetään merkintää 



γ


{\displaystyle \gamma }

, ja




T


{\displaystyle T}

 lämpötila kelvineinä.
Ideaalikaasun molekyylien keskinopeus
Äänen nopeus kaasussa on sama kuin ideaalikaasun molekyylien keskinopeus. Ideaalisen kaasumolekyylin keskinopeus 




v

k




{\displaystyle v_{k}}

 voidaan laskea seuraavasti:





v

k


=




3
k

T

k



m





{\displaystyle v_{k}={\sqrt {\frac {3kT_{k}}{m}}}}

,
jossa




k


{\displaystyle k}

 on Boltzmannin vakio,





T

k




{\displaystyle T_{k}}

 keskilämpötila kelvineissä ja




m


{\displaystyle m}

 kaasumolekyylin keskimääräinen massa.
Kaavasta voidaan kehittää likiarvo molekyylimassan funktiona:





v

k


=
157

,

93




T
k

M





{\displaystyle v_{k}=157{,}93{\sqrt {\frac {Tk}{M}}}}

,
jossa 



M


{\displaystyle M}

 on molekyylimassa. Esimerkiksi vedylle se on 1,008.
Usein kirjoitetaan 




v

k


2


=



24940
T

M




{\displaystyle v_{k}^{2}={\frac {24940T}{M}}}

, jossa nopeus 



v


{\displaystyle v}

 on yksikössä m/s, lämpötila 



T


{\displaystyle T}

 kelvineinä ja 



M


{\displaystyle M}

 on molekyylimassa. Todennäköisimmät kaasuhiukkasten nopeudet ovat 81,6% tästä ja keskimääräiset nopeudet 92,1% tästä. Kaasuhiukkasten nopeusjakauma riippuu Maxwellin–Boltzmannin nopeusjakaumasta.
Lähteet


Luokka:Akustiikka
Luokka:Nopeusyksiköt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kaupunkikaasu

Question: Kuka raknesi Turun kaasukellon?


Kaupunkikaasu oli asutuskeskuksiin rakennetuissa kaasuverkostoissa kulkenut kaasumainen kivihiilestä tuotettu polttoaine. Sivilisaation kehitykselle kaupunkikaasu antoi tärkeän osansa niin valaistuksen, lämmityksen kuin ruoanlaiton osaltakin. Halkojen kantaminen vaihtui kaasuhanan avaamiseksi.Sitä käytettiin 1800-luvulla valaistukseen, minkä vuoksi sitä kutsuttiin myös valokaasuksi. Sähkölamput syrjäyttivät kuitenkin pian kaasuvalaistuksen, mutta kaupunkikaasua käytettiin 1900-luvun loppupuolelle saakka yleisesti varsinkin kaasuliesien polttoaineena. 
Ensimmäiset kaupunkikaasuverkot rakennettiin Englantiin 1800-luvun alussa. Lontoon Pall Mall sai kaasuvalon 1807. Manner-Euroopassa kaasuverkkoja rakensi vuonna 1824 perustettu brittiläinen Imperial Continental Gas Association.
Verkostossa kulkevan kaasun ominaisuudet riippuivat siitä millaisilla laitteilla se oli tuotettu, joten kaasu oli erilaista eri kaupungeissa. Varhaisessa vaiheessa verkostossa kulki ilmakaasua, mutta hyvin nopeasti opittiin valmistamaan voimakaasua eli generaattorikaasua. Sittemmin katuvalaistuksen vaatimuksesta käytiin tuottamaan valokaasua, jota aluksi valmistettiin karburoimalla generaattorikaasua, myöhemmin kuivatislaamalla kivihiiltä.
Kivihiilen kuivatislauksessa saadulla kaasulla oli korkeampi lämpöarvo, ja sitä saatiin samalla kun terästeollisuutta varten tuotettiin koksia. Myöhemmällä aikakaudella kuivatislauspanoksen jäähdytykseen käytettiin tulistettua höyryä, jolloin mukaan sekoittui vesikaasua. Näin syntynyt kaasu oli pääasiassa hiilimonoksidin ja vedyn seosta, joka syntyi hiilestä ja vesihöyrystä seuraavalla kemiallisella reaktiolla:
C + H2O ⇒ CO + H2.
Myöhemmin hehkusukan käyttöönotto poisti vaatimuksen kaasuliekin valaisevuudesta.
Kaupunkikaasua käytettiin ensimmäisissä sisäisissä, sylinterillä varustetuissa polttomoottoreissa.
Kaasulaitoksien valtakausi päättyi 1900-luvun lopulla, ja kaupunkikaasuverkostoihin alettiin johtaa maakaasua. Maakaasu eli metaani on myrkytöntä ja sitä voidaan käyttää metaaniajoneuvojen polttoaineena. Siten kaupunkikaasuverkoston varrelle on helppo pystyttää metaanin tankkauspisteitä.
Katso myös
Kaasukello
Hiilikaasu
Masuunikaasu
Luokka:Kivihiili
Luokka:Kaasut
Luokka:Kemianteollisuus
Espanjan hallitsija

Question: Kuka oli Espanijan toinen hallitsija?


Espanjan kuningas (esp. Rey de España) on Espanjan kuningaskunnan valtionpäämies. Nykyinen Espanjan kuningas on Felipe VI.
Espanja on ollut kuningaskuntana vuosina 1516-1873 ja uudelleen vuosina 1874–1931 ja uudelleen vuodesta 1976. 
Vuosina 1873–1874 Espanja oli tasavalta. Kaoottisen 23 kuukautta kestäneen Espanjan ensimmäisen tasavallan jälkeen toteutettiin monarkian restauraatio, jonka myötä Alfonso XII:sta tuli Espanjan perustuslaillinen kuningas.
Espanjan toinen tasavalta perustettiin vuonna  1931  kun Espanjan silloinen kuningas Alfonso XIII lähti maanpakoon  kenraali Miguel Primo de Riveran diktatuurin (1923–1930) päättymisestä alkaneiden vuoden kestäneiden levottomuuksien jälkeen. 
Espanjan sisällissota syttyi 17. heinäkuuta 1936 kun  kenraali Francisco Francon johtamat kansalliset joukot  nousivat kapinaan vasemmistohallitusta vastaan oikeiston tukemana. 
Sisällissodan aikana alueella sijaitsi kaksi poliittista entiteettiä, kunnes viimeinen tasavaltalainen entiteetti antautui Francon kansallismielisille joukoille 1. huhtikuuta 1936.
Vuosina 1936–1975 Espanja oli Francon alainen yksipuoluevaltio joka tunnettiin lähinnä nimellä Estado Español eli Espanjan valtio tai Espanjalainen valtio. 
Vuonna 1947 säädetty peruslaki   palautti Espanjan kuningaskunnaksi. Valtaa ei kuitenkaan luovutettu kruununprinssi Juan de Borbónille, vaan laki määritteli, että "valtionpäämiehen asema kuuluu Espanjan ja Ristiretken caudillolle, armeijoiden generalissimolle eli Francisco Francolle. 
Francon kuoltua vuonna 1976 Alfonso XIII:n pojanpoika Juan Carlos I:n nousi valtaistuimelle ja demokratia palautettiin Espanjan vähitellen. 
Vuonna 2014 Juan Carlos I luopui kruunusta poikansa Felipe VI:n hyväksi.
Katso myös
Luettelo Espanjan hallitsijoista
Luokka:Espanjan kuninkaat
Luokka:Hallitsijat
Bensowin lastenkotisäätiö

Question: Milloin Bensowin lastenkoti säätiö on perustettu?

Bensowin lastenkotisäätiö on kauppaneuvos Wilhelm Bensowin ja hänen vaimonsa perustaman lastenkodin Bensows Barnhem taustaorganisaatio.
Vuonna 1917 Bensow rakennutti vaimonsa kanssa Kauniaisiin 12-paikkaisen lastenkodin Bensows Barnhem. Lastenkodista tehtiin 1930-luvulla Stiftelsen Bensows Barnhem -niminen säätiö, suomeksi Bensowin lastenkotisäätiö. 
Lastenkodin toiminta lopetettiin väittäen, ettei apua tarvitsevia lapsia enää ole. Säätiön toiminnassa ilmeni 50 vuotta jatkuneita väärinkäytöksiä. Säätiön varallisuutta katosi ainakin 25 miljoonaa euroa säätiön johdon toimien seurauksena. Säätiön johtaja Valter Gadolin käytti myös Villa Bensowia virka-asuntonaan ilman korvausta. Yleisradion MOT-ohjelman mukaan tapaus muistuttaa Matti Koivurinnan tapausta, jossa Koivurinnan säätiön kautta pidettiin Rettigin palatsia asuntona, vaikka Koivurinta oli itse konkurssissa.[1][2][3][4]
Säätiön hallituksessa istunut Rolf Wahlsberg on tehnyt säätiön kanssa 100 vuoden vuokrasopimuksen lastenkodin omistamasta saaresta Inkoosta. Vuosivuokraksi sovittiin yksi markka.[1]
Säätiön hallituksen asiakirjoja vuodettiin MOT-ohjelman toimittajalle Magnus Berglundille, joka teki uuden ohjelman. Ohjelma esitettiin Ylellä 23. maaliskuuta 2015.[5]
Säätiön toimia tutkittiin aluksi luottamusaseman väärinkäyttönä. Keväällä 2014 rikosepäilyt laajenivat koskemaan myös verorikosta.[6] Poliisi sai törkeää veropetosta koskevan esitutkinnan valmiiksi syyskuussa 2015 ja tapaus eteni syyteharkintaan.[7] Marraskuussa säätiön entinen toimitusjohtaja Valter Gadolin tuomittiin vuoden ja neljän kuukauden pituiseen ehdolliseen vankeusrangaistukseen törkeästä kirjanpitorikoksesta, veropetoksista sekä luottamusaseman väärinkäytöstä. Lisäksi hänelle määrättiin maksettavaksi yli 50000 euron edestä korvauksia verottajalle ja lastenkotisäätiölle.[8]
Lähteet

Aiheesta muualla
, Yle.fi
Luokka:Lastensuojelu Suomessa
Luokka:Suomalaiset säätiöt
Metal Gear Online

Question: Kuinka monella kielellä Metal Gear Solid: Portable Ops -peliä voi pelata?


Metal Gear Online, lyhennettynä MGO, on verkkopeli joka on osa joitain Konamin Metal Gear -pelisarjan videopelejä. Yleisimmin nimellä viitataan Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriotsin mukana julkaistuun monen pelaajan internetissä pelattavaan pelimuotoon, mutta samanniminen osuus on ollut mukana myös peleissä Metal Gear Solid 3: Subsistence ja Metal Gear Solid: Portable Ops. Pelaajia voi olla enintään 16.
Pelissä Metal Gear Solid 3: Subsistence nähty MGO oli ensimmäinen versio pelistä. Kuitenkaan kyseinen pelimuoto ei ollut pelattavissa kovin pitkään, sillä pelin palvelimet suljettiin vuosien 2006 ja 2007 välillä.
Myös Metal Gear Solid 4:n mukana julkaistu MGO tuli päätökseensä vuoden 2012 aikana. 14. helmikuuta 2012 Konami ilmoitti että pelin palvelimet tullaan sulkemaan 12. kesäkuuta 2012, ja peliä ei ole mahdollista enää pelata. Pelin julkaisupäivä oli 12. kesäkuuta 2008, eli peli sulkeutui kun se oli ollut toiminnassa neljä vuotta. Varsinaista syytä pelin sulkemiselle ei annettu.
Metal Gear Online (Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots)
Yleisessä puhekielessä nimi Metal Gear Online tarkoittaa nimenomaan Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriotsin mukana julkaistua moninpeliä. Mukana oli useita eri pelimuotoja ja mahdollisuuksia muokata omaa pelihahmoaan muun muassa ostamalla uusia vaatteita ja varusteita virtuaalirahalla eli REWARD-pisteillä.
Metal Gear Online</i>n löyhä tarina sijoittui pääpelistä tuttujen PMC-sotilaiden harjoitteluun. Mukana oli paljon MGS4:ssä esiintyneitä pelillisiä ominaisuuksia, kenttiä ja aseita.
Metal Gear Solid 4:n tarinasta tuttu Sons of the Patriots -systeemi oli mukana myös tässä pelissä, ja sen avulla samassa tiimissä pelaavat hahmot voivat niin sanotusti linkittyä toistensa kanssa ja jakaa tietoja toistensa tilanteesta ja olinpaikasta. Pelaajat voivat myös hakkeroida itsensä vihollistiimin SOP-linkkeihin ja tällä tavalla saada etulyöntiaseman näkemällä vihollisen ja hänen joukkuetovereidensa olinpaikat.
Pelaajat voivat kehittää ylöspäin taitojaan esimerkiksi hakkeroinnissa, tuliaseiden käytössä, "CQC" lähitaistelussa, ansoittamisessa, liikkumisessa, tarkkailussa ja puukon käytössä. Liikkuminen on monimuotoista: voi liikkua kyyryssä hiippaillen, juosten, ryömien ja "man cannonilla" jolla voi ampua hahmon yläilmoihin toiselle puolelle kenttää. Itselleen pelaaja voi valita enimmillään neljä taitoa edellä mainituista.
Peli sisälsi monia normaaleja moninpelimuotoja ja myös joitain epätavallisempiakin, kuten Stealth Deathmatch jossa kaikki pelaajat on varustettu näkymättömyysnaamioilla. Toinen esimerkki on Sneaking Mission, jossa yksi pelaaja ohjaa Solid Snakea samalla kun kaksi muuta tiimiä taistelevat toisiaan vastaan. Tässä pelimuodossa Snaken tavoite on kerätä tainnutetuilta pelaajilta tuntolevyjä.
Lähteet

Luokka:PlayStation 3 -pelit
Luokka:Metal Gear -pelit
Kaukasian emiraatti

Question: Miten emiraatti määritellään?


Kaukasian emiraatti (, ) on 31. lokakuuta 2007 julistettu separatistinen valtio, joka määrittelee itseensä kuuluvan alueita Venäjän Pohjois-Kaukasiasta.
Emiraatin ovat määritelleet terroristijärjestöksi ainakin Venäjä,[1]
YK,[2]
Yhdysvallat[3]
ja Britannia[4].
31. lokakuuta 2007 kansainvälisesti tunnustamattoman Itškerian separatistihallinnon tietotoimisto Chechenpress raportoi ”presidentti” Doku Umarovin julistaneen Kaukasian emiraatin ja julistautuneen emiiriksi lakkauttaen näin Itškerian tšetšeenitasavallan ja sen presidentinviran. Umarov ilmoitti lakkauttaneen Itškerian presidentinviran, parlamentin ja hallituksen 11. joulukuuta 2007 ja nimenneen Tšetšenian yhdeksi emiraatin maakunnista.[5]
Emiraatin väitetään jakautuvan seuraaviin maakuntiin (Vilayat)[5]
Vilayat Dagestan (Dagestan)
Vilayat Noxçiyçö (Tšetšenia)
Vilayat Ġalġayçö (Ingušetia)
Vilayat Iriston (Ossetia)
Vilayat Nogay steppe (Nogaiden asuma-alue Stavropolin aluepiirissa)
Vilayat Kabarda, Balkar (Kabardi-Balkaria) ja Karatšayi (Karatšai-Tšerkessia)
Kaukasian emiraatin ”asevoimiksi” kutsutaan ”Kaukasian rintamaa” (Кавказский фронт), jonka väitetään olevan perustettu alun perin toukokuussa 2005. Sen kerrotaan jakautuvan pienempiin yksiköihin nimeltään jamaat (джамаат).
Emiraatin kansainvälisestä tiedotustoiminnasta vastaa suomalaisen Mikael Storsjön ylläpitämä Kavkaz Center -tiedotustoimisto.[6][7]
Yhdysvaltain hallitus nimesi Kaukasian emiraatin terroristijärjestöksi toukokuussa 2011 ja lupasi Doku Umarovista 5 miljoonan US-dollarin palkkion. Umarov oli luokiteltu terroristiksi jo vuotta aiemmin.[8]
Doku Umarovin kuoleman jälkeen emiraatin johtoon nousi maaliskuussa 2014 dagenstanilainen Ali Abu-Muhammad (Али Абу-Мухаммад), oikealta nimeltään Aliashab Kebekov (Алиасхаб Кебеков).
Marraskuusta 2014 merkittävä osa Kaukasian emiraatin johtajista on siirtynyt Isis-järjestön perustaman kalifaatin kannattajiksi. Kaikki Dagestanin ja kaikki Tšetšenian kapinallisjohtajat yhtä lukuun ottamatta ovat vannoneet uskollisuutta ISISille. Myös Ingušian emiiri on ilmaissut tukensa ISISille.[9]
Katso myös
Pohjois-Kaukasian levottomuudet
Lähteet


Aiheesta muualla
, SIA CHECHENPRESS, November 9, 2007
Luokka:Yhdistyneisiin kansakuntiin kuulumattomat valtiot
Luokka:Terroristijärjestöt
Nanoputki

Question: Mikä on hiilinanoputki?


Nanoputki on putki, jonka ulko-, sisähalkaisija tai seinämän paksuus on maksimissaan muutama sata nanometriä. Nanoputken pituus voi valmistustavasta riippuen vaihdella muutamasta mikrometristä jopa useisiin metreihin.
Valmistusmenetelmät
kaasufaasista
PVD (Physical Vapor Deposition)
CVD (Chemical Vapor Deposition)
ALD/ALE (Atomic Layer Deposition/Epitaxy)
liuoksesta kasvattamalla
ansitrooppinen kiteen kasvatus
templaattikasvatus
sähköisillä menetelmillä
mekaanisella työstöllä
Nanoputkimateriaalit
Hiili
Epäorgaaniset oksidit
Epäorgaaniset sulfidit
Orgaaniset yhdisteet
Hiilinanoputki
Hiilinanoputki on hiiliatomeista muodostunut molekyyli, jonka pituus voi olla jopa millimetrin suuruusluokkaa. Nanoputki on kuin venytetty fullereeni. Hiilinanoputket johtavat sähköä, ja niistä voidaan rakentaa myös mekaanisia nanokoneita. Nanoputket tai -renkaat saadaan pyörimään niihin suunnatun laserin avulla ja soveltuvat siksi niin kutsuttuihin nanorobotteihin. Sisäkkäiset nanoputket pyörivät ilman sanottavaa kitkaa. Niitä voidaan mahdollisesti myös käyttää vedyn varastoimiseksi ympäristöystävällisissä vetyakuissa. Myös tietotekniikassa on löydetty käyttötarkoitus. Nanoputket soveltuvat hyvin valon johtamiseen optisissa prosessoreissa.
Hiilinanoputken keksi vuonna 1991 japanilaisprofessori Sumio Iijima.
Eläinkokeissa hiilinanoputkien on todettu vaikuttavan asbestikuitujen tapaan keuhkoihin, mikäli ne joutuvat sinne hengitysilman mukana. Kuluttajille ongelmia ei juurikaan ole odotettavissa, mutta runsaasti hiilinanoputkia käsittelevien tulisi suojautua.[1]
Hiilinanoputkia voidaan valmistaa usealla eri menetelmällä. "Kaaripurkaus"-menetelmässä käytetään hiilielektrodeja, joiden läpi johdetaan 50–100 A tasavirtaa n. 20–30 V jännitteellä. Mikäli halutaan yksiseinäisiä nanoputkia on anodiin seostettava katalyytiksi sopivia metalleja kuten Fe, Co, Ni, Y, Mo, Gd. Prosessi suoritetaan inertissä matalapaineisessa kaasukehässä, jossa on 50–700 mbar paineessa argonin ja heliumin seosta. Hiilitankojen päät ovat millimetrin päässä toisistaan.
Kun järjestelmään kytketään sähkövirta syntyvä purkaus höyrystää toista hiilitangoista (anodi), jonka hiiliatomit lopulta muodostavat katodille ja reaktorin seinämiin tuotetta. Saanto riippuu plasmakaaren tasaisuudesta ja muodostuvan kappaleen lämpötilasta. Saatavien nanoputkien ominaisuuksia voidaan muuttaa monilla eri tavoilla modifioimalla prosessiparametrejä. Moniseinäisiä nanoputkia saadaan käyttämällä grafiitista valmistettuja seostamattomia elektrodeja. "Kaaripurkaus"-menetelmä synnyttää paljon erilaisia sivutuotteita kuten fullereeneja, amorfista hiiltä ja grafiitin nanohiukkasia, joiden seasta nanoputket on saatava talteen. Menetelmästä on olemassa monia eri variaatioita, joilla pyritään optimoimaan prosessia.
Katso myös

Nanoteknologia
Nanotiede
Nanoepoksi
Nanonuppu
Grafeeni
Fullereeni
Lähteet
 Massimiliano DiVentra. Introduction to nanoscale science and technology. Kluwer Academic Publishers, 2004.
Viitteet

Aiheesta muualla

Luokka:Nanotiede
James Ivory (ohjaaja)

Question: Mikä oli ohjaaja James Ivoryn ensimmäinen menestyselokuva?


James Ivory (s. 7. kesäkuuta 1928 Berkeley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja Oscar-palkittu elokuvakäsikirjoittaja. Hän on ohjannut monia niin perienglantilaisia elokuvia, että monet ovat yllättyneitä saadessaan tietää, että Ivory onkin itse asiassa yhdysvaltalainen. Suurimman osan elokuvistaan Ivory on tehnyt yhteistyössä tuottaja Ismail Merchantin ja käsikirjoittaja Ruth Prawer Jhabvalan kanssa. Ivory tunnetaan ennen muuta onnistuneista E. M. Forsterin edvardiaaniseen aikaan sijoittuneiden romaanien filmatisoinneista: Hotelli Firenzessä (1985), Maurice (1987) ja Talo jalavan varjossa (1991). [1]
Hotelli Firenzessä (1985) oli Ivoryn ensimmäinen menestyselokuva. Sitä seurasi kaksi muuta Forster-filmatisointia, joista Talo jalavan varjossa on yksi hänen parhaista elokuvistaan.[1]
Kun Ismail Merchant kuoli vuonna 2005, Ivory ei pelkästään menettänyt pitkäaikaista yhteistyökumppaniaan vaan myös yhtä pitkäaikaisen miesystävänsä.[2]
Ivory voitti vuonna 2018 siihen mennessä vanhimpana ihmisenä Oscar-palkinnon parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta elokuvasta Call Me by Your Name.[3]
Filmografia

Lähteet



Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Luokka:Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajat
Luokka:BAFTA-palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1928 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Vanhahegeliläisyys

Question: Mikä on hegeliläisyyden kolme historian jaksoa??

Vanhahegeliläiset eli oikeistohegeliläiset olivat saksalaisen filosofin G. W. F. Hegelin seuraajia, jotka kehittivät hänen ajatteluaan poliittisesti ja uskonnollisesti konservatiiviseen suuntaan. Vanhahegeliläiset asetetaan usein nuorhegeliläisiä eli vasemmistohegeliläisiä vastaan. Nuorhegeliläiset tulkitsivat Hegelin filosofian niin, että sen saattoi katsoa tukevan uudistusvaatimuksia politiikassa ja uskonnossa.
Hegeliläisen oikeiston idealismi
Hegelin historisismin mukaan sekä aatteita että kansakuntia voitiin ymmärtää vain ymmärtämällä niiden historia. Hegel oli koko elämänsä oikeaoppinen Preussin luterilaisen kirkon jäsen. Hän kiinnitti paljon huomiota Absoluuttiin, joka oli hänen nimityksensä olemassaolon perustalle, jota hänen filosofiansa hyödynsi oikeuttamaan uskon Jumalaan. 
Oikeusfilosofiassaan Hegel kirjoitti:

Hegeliläinen oikeisto laajensi Hegelin valtiojohtoista eli statistista käsitystä, pitäen sitä vakiintuneen poliittisen järjestelmän ja oikeaoppisen uskonnon hyväksyntänä. Hegelin historisismin saattoi katsoa hyväksyvän nykyaikaisten instituutioiden välttämättömyyden: kansakunta oli ideaali, joka oli olemassa hegeliläisessä idealismissa sen kansan yläpuolella ja ympärillä, josta se koostui. Poliittisten muutosten vaatiminen oli hyökkäys tätä ideaalia tai kansallisvaltiota vastaan. Vanhahegeliläiset uskoivat, että kehittyneet eurooppalaiset yhteiskunnat, sellaisina kuin ne olivat olemassa 1800-luvun ensimmäisellä puoliskolla, olivat kaiken yhteiskunnallisen kehityksen huippu, siihenastisen historiallisen dialektisen prosessin tuote. Suurin osa vanhahegeliläisistä ylisti Preussin valtiota itseään. Sillä oli laaja julkinen hallinto ja hyvät yliopistot, ja se oli teollistunut ja sen työllisyysaste oli hyvä. Näin se näyttäytyi kehityksen huippuna ja Zeitgeistin korkeimpana ilmentymänä.
Monilla hegeliläisen oikeiston jäsenillä oli huomattava ura yliopistoissa tai kirkossa. Koulukuntana vanhahegeliläisyys liittyi läheisesti Berliinin yliopistoon, ja monilla sen jäsenillä oli filosofian tai teologian oppituoli yliopistossa. Vanhahegeliläisyys on jäänyt paljossa nuorhegeliläisyyden, jota edustivat muun muassa Bruno Bauer ja Karl Marx, varjoon. Se jätti jälkensä ennen kaikkea teologiaan, jossa vanhahegeliläisten pyrkimyksillä ei ollut aiottua vaikutusta tukea ajatusta uskon välttämättömyydestä historian tuotteena; sen sijaan he olivat kehittämässä raamattukritiikkiä, joka osoitti kunkin aikakauden vaikutuksen kristinuskon kehitykseen.
Vanhahegeliläisiä
Filosofeja, jotka voidaan lukea vanhahegeliläisiin, olivat mm.:
Karl Daub
Georg Andreas Gabler
Johann Philipp Gabler
Karl Friedrich Göschel
Leopold von Henning
Hermann Friedrich Wilhelm Hinrichs
Heinrich Gustav Hotho
Heinrich Leo
Muita ajattelijoita ja historioitsijoita, jotka voidaan lukea vanhahegeliläisiin, tietyin varauksin:
Johann Eduard Erdmann
Eduard Gans
Philip Marheineke
Karl Ludwig Michelet
Johann Karl Friedrich Rosenkranz
Max Schasler
Albert Schwegler
Wilhelm Vatke
Eduard Zeller
Katso myös
Hegeliläisyys
Nuorhegeliläisyys
Lähteet


Luokka:Filosofian koulukunnat
Luokka:Georg Hegel
Kolmion galaksi

Question: Mikä Kolmion galaksi on?


Kolmion galaksi (M33, NGC 598) on kierteisgalaksi, ja se kuuluu pieneen galaksiryhmään nimeltä paikallinen ryhmä. Tätä ryhmää hallitsevat Kolmion galaksin lisäksi kaksi suurta galaksia, Linnunrata ja Andromedan galaksi.
Kolmion galaksin etäisyys Maasta on noin kolme miljoonaa valovuotta, ja sen massa on 15 miljardia Aurinkoa. Lyhyen matkan päässä galaksin ytimestä on kirkas, valtava alue, jota kutsutaan HII -alueeksi. Siellä syntyy jatkuvasti uusia tähtiä. 
Galaksin kaasusumun keskellä on noin 200 nuorta tähteä, jotka kuumentavat kaasusumun saaden sen hehkumaan. Sumun halkaisija on noin 15 valovuotta. Vuonna 1983 galaksin ytimestä löydettiin satelliitin avulla röntgenlähde. Se saattaisi olla musta aukko, joka lähettää kaiken voimansa röntgensäteilynä.
Tutkijoiden löydön perusteella kyseessä on ennätyssuuri tähdestä syntynyt musta aukko. Löytö herättää kysymyksiä siitä, miten tämän kokoinen musta aukko on voinut muodostua. M33 X-7 -nimellä tunnetun mustan aukon massan on arvioitu olevan peräti 15,7-kertainen Aurinkoon verratuna. Havainnot aukon massasta pystyttiin tekemään mittaamalla sen peittymisiä tähtiparinsa taakse. Massa on suurempi kuin millään muulla aiemmin tunnetulla, supernovana räjähtäneestä tähdestä syntyneellä mustalla aukolla. Yksittäisistä tähdistä syntyneiden mustien aukkojen lisäksi maailmankaikkeudesta löytyy myös galaksien keskustoissa sijaitsevia miljoonia kertoja suurempia mustia aukkoja. M33 X-7 kiertää jättiläistähteä, joka on sekin huomattavan kokoinen, noin 70 Auringon massainen, ollen samalla suurin mustan aukon parina tähän mennessä löydetyistä tähdistä. Aikanaan elinkaarensa lopussa tämäkin tähti räjähtää supernovana ja luo sisusosistaan uuden mustan aukon, joka jää kiertämään vanhempaa mustaa aukkoa.
Lähteet


Luokka:Galaksit
033
0598
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ikaalisten Kylpylä

Question: Milloin Ikaalisten Kylpylä on perustettu?


Ikaalisten Kylpylä (virallisesti Scandic Ikaalisten Kylpylä) on vuonna 1884 perustettu Ikaalisissa Kylpylän kaupunginosassa sijaitseva kylpylä, joka tunnetaan erityisesti loma- ja kongressikeskuksena.[1] Kylpylä on Pohjoismaiden suurin monitoimikylpylä, josta löytyy muun muassa laaja valikoima wellness-hoitoja, ryhmäliikuntatunteja, golf-kenttä ja keilahalli.
Historia
Kylpylän perusti vuonna 1884 kauppias G. N. Eränen Naantalin kylpylän innoittamana. Kylpylän alkuperäinen nimi oli ”Eräsen sauna”, mutta vuoden 1896 asiakirjoissa kylpylää kutsutaan ”Kauppalan saunaksi", kun Ikaalisten kauppala tuli mukaan kylpylän omistajaksi. 1910-luvulla nimi muuttui Ikaalisten Kylpylaitos Oy:ksi ja vuonna 1927 uuden laajennuksen yhteydessä Ikaalisten Kylpylä Oy:ksi. Nykyisin Ikaalisten kylpylä kuuluu Scandic Hotels -ketjuun.
Tilat
Hotelli
Huoneita 314 kpl, joista allergiahuoneita 55, esteettömiä 4 ja lemmikkihuoneita 14 kpl.
Kokoustilat
Kokoustiloja 15, suurimman kokoustilan kapasiteetti 730 henkilölle.
Allasosasto

Ravintolat

Kirjallisuutta
Citation error, replace with{{cite book| author = Liisa Suvikumpu| title = Suomalaiset kylpylät – Kotimaisen kylpyläkulttuurin historiaa| location = Helsinki| publisher = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura| year = 2014| version = Sarja: Kirjokansi 20| isbn = 978-952-222-239-8| page = 153–154}}
Lähteet

Aiheesta muualla


Kylpylä
Luokka:Suomalaiset yritykset
Luokka:Suomalaiset kylpylät
Luokka:Cumulus
Luokka:Kylpylä (Ikaalinen)
Luettelo Tanskan hallitsijoista

Question: Kuka oli Tanskan ensimmäinen kuningas?


Tämä on luettelo Tanskan hallitsijoista. Tanska on ollut kuningaskunta 900-luvulta asti, ja se on yksi Euroopan vanhimpia kuningaskuntia. Luettelo alkaa Gorm Vanhasta ja loppuu nykyiseen kuningattareen Margareeta II:seen. 
Hardeknud on ensimmäinen historiallinen henkilö, jota voidaan pitää kuninkaana, mutta virallisesti ensimmäiseksi kuninkaaksi tanskalaiset katsovat Gorm Vanhan.
Tanskan kuninkaat hallitsivat Tanskaa vuoteen 1396.
Vuosina 1380–1396 Tanska ja Norja olivat personaaliunionissa.
Vuosina 1397–1536 Tanska kuului Kalmarin unioniin.
Tanska-Norjan kuningaskunta vuosina 1536–1814
Tanskan kuningaskunta 1814 – nykypäivä
Personaaliunionissa Islannin kanssa vuosina 1918–1944
Luettelo Tanskan hallitsijoista
Viikinki- ja keskiaikaiset kuninkaat
948?–958 tai 959 Gorm Vanha
958 tai 959 – 986 Harald Sinihammas
aik. 987–1014 Sven Haaraparta
1014–1018 Harald II
1018–1035 Knuut II Suuri
1035–1042 Knuut III Hardeknut
1042–1047 Maunu Hyvä (Magnus den Gode)
1047–1076 Sven Estridinpoika
1076–1080 Harald Hein
1080–1086 Knuut Pyhä
1086–1095 Olavi Hunger
1095–1103 Eerik I Ejegod
1104–1134 Niilo Sveninpoika
1134–1137 Eerik II Emune
1137–1146 Eerik III Lam
1146–1157 Sven Grathe Knuut Maununpoika ja Valdemar I Suuri
1157–1182 Valdemar I Suuri
1182–1202 Knuut VI
1202–1241 Valdemar II Sejr
1241–1250 Eerik IV Plovpenning
1250–1252 Abel
1252–1259 Kristoffer I
1259–1286 Eerik V Klipping
1286–1319 Eerik VI Menved
1320–1326 Kristofer II
1326–1329 Valdemar III
1329–1332 Kristofer II
1332–1340 interregnum – ei hallitsijaa
1340–1375 Valdemar IV Atterdag
1376–1387 Oluf II
1387–1412 Margareeta I
1412–1439 Eerik VII Pommerilainen
1440–1448 Kristofer Baijerilainen
Oldenburgin suku


Glücksburgin suku


*
Tanskan hallitsijoista
Viktor Pelevin

Question: Milloin Viktor Pelevin on syntynyt?

Viktor Olegovitš Pelevin (. s. 22. marraskuuta 1962) on tunnetuimpia venäläisiä nykykirjailijoita. Hänen kirjansa ovat postmodernistisia ja sisältävät vaikutteita science fictionista, popkulttuurista ja esoteerisista aatteista.
Pelevin opiskeli sähkötekniikkaa Moskovassa ja osallistui luovan kirjoittamisen kurssille. Hänen ensimmäinen novellinsa julkaistiin 1989, jonka jälkeen hänen maineensa levisi harrastajien piirissä. Vuonna 1992 julkaistiin hänen ensimmäinen novellikokoelmansa, joka voitti Venäjän Booker-palkinnon. Hänen ensimmäinen romaaninsa Omon Ra (Омон Ра), satiiri neuvostoyhteiskunnasta, nosti hänet kerralla julkisuuteen.
Suomennetut teokset
Citation error, replace with{{cite book| title = Omon Ra| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 2002| version = (Omon Ra, 1992.) Suomentanut Arja Pikkupeura. Keltainen kirjasto 340| id = ISBN 951-31-2347-2}}
Hyönteiselämää (Жизнь насекомых, 1993)
Citation error, replace with{{cite book| title = Generation P| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 2000| version = (Generation ”P”, 1999.) Suomentanut Arja Pikkupeura. Keltainen kirjasto 326| id = ISBN 951-31-1702-2}}
Citation error, replace with{{cite book| title = Kauhukypärä: Theseuksen ja Minotauroksen myytti| location = Helsinki| publisher = Tammi| year = 2005| version = (Šlem užasa, 2005.) Suomentanut Arja Pikkupeura. Myytti-sarja| id = ISBN 951-31-2328-6}}
Citation error, replace with{{cite book| title = Viides maailmanvalta| publisher = Tammi| year = 2009| version = (Empire V, 2006.) Suomentanut Arja Pikkupeura. Keltainen kirjasto 399| id = ISBN 978-951-31-4526-2}}
Aiheesta muualla
 {{Country data {{{1}}}| flaglink/core
| variant =
| size =
| name =
| altlink =national rugby union team
| altvar =rugby union}}
Pekka Pesonen: . Helsingin sanomat 22.10.2000.
. Skenet.
Mikko Viljanen: . Verkkouutiset 8.9.2000.
Veijo Hietala: . Turun sanomat 1.11.2000.
 englanninkielinen käännös


Luokka:Postmodernistinen kirjallisuus
Luokka:Venäläiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1962 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Pataljoona

Question: Mikä on Suomalaisen sodan ajan jääkäripataljoonan miesvahvuus?



Pataljoona (lyhenne patl.[1] tai sotilaskäytössä P) on joukkoyksikkö, joka käsittää useamman perusyksikön. Pataljoonan komentajana toimii rauhan aikana everstiluutnantti tai majuri, sodan aikana kapteeni tai yliluutnantti. Komentajan apuna ja sijaisena toimii pataljoonaupseeri. Kenttätykistössä, ilmatorjuntatykistössä tai merivoimiin liitetyssä rannikkotykistössä pataljoona vastaa patteristoa. Prikaatin taistelua tukeva kenttätykistörykmentti koostuu kahdesta patteristosta. Suomalaiseen sodan ajan jääkäripataljoonaan kuuluu pataljoonan komentaja, esikunta, esikunta- ja viestikomppania, kranaatinheitinkomppania, kolme jääkärikomppaniaa ja huoltokomppania, miesvahvuuden ollessa noin 750 sotilasta.
Rauhan ajan pataljoonia Suomessa ovat muun muassa viestipataljoona maavoimissa sekä meripataljoona merivoimissa.
Historia
Pataljoonaksi (, taistelu, taistelumuoto) kutsuttiin alun perin 1400- ja 1500-luvuilla mitä tahansa taistelukentällä olevaa itsenäisesti toimivaa muodostelmaa, oli se sitten massiivinen 3000 sotilaan espanjalainen neliö tai vain yksittäinen alle kahdensadan miehen komppania. 1600-luvun loppupuoliskolla eurooppalaisissa armeijoissa siirryttiin yleisesti puolirykmentti-jakoon taistelukentällä, ja pataljoona kuvasi luonnollisesti myös tätä yksittäistä muotoa. Vähitellen nimitys puolirykmentti poistui käytöstä ja pataljoona kapeni tarkoittamaan ainoastaan tätä organisaation tasoa, joka koostui komppanioista ja oli prikaatin tai rykmentin osa.
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Childs, John| title = Warfare in the Seventeenth Century| publisher = Lontoo: Cassell| year = 2001| id = ISBN 0-304-36373-1}}
Viitteet

Luokka:Sotilasyksiköt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Francisco Gento

Question: Mikä oli Francisco Genton kutsumanimi?


Francisco "Paco" Gento López (s. 21. lokakuuta 1933 Guarnizossa, Kantabrian maakunnassa, Espanjassa) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.
Gento aloitti ammattilaisuransa Racing Santanderin riveissä kaudella 1952–1953. Kesällä 1953 hän siirtyi Real Madridiin. Gento saavutti seuran riveissä kuusi Euroopan Cupin voittoa ja yhden Intercontinental Cupin voiton. Hän teki urallaan kaikkiaan 30 maalia Uefan seurajoukkuekilpailuissa. Espanjan-mestaruuden Gento voitti Real Madridin riveissä peräti 12 kertaa. Uransa hän päätti vuonna 1971.
Espanjan maajoukkueessa Gento pelasi vuosien 1955 ja 1969 välisenä aikana 43 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Hän edusti Espanjaa MM-kilpailuissa vuosina 1962 ja 1966.
Saavutukset
Espanjan-mestaruus 1954, 1955, 1957, 1958, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1967, 1968, 1969
Espanjan Cupin voitto 1962, 1970
Euroopan Cupin voitto 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1966
Intercontinental Cupin voitto 1960
Aiheesta muualla

 (in Spanish)
 (in Spanish)
 (in Spanish)
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.


Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat
Luokka:Vuonna 1933 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Lumikola

Question: Onko lumikola suomalainen keksintö?


Lumikola on lumen siirtämiseen tarkoitettu työväline. Lumikola on matalareunainen yleisimmin 80 cm leveä ja runsaan puoli metriä syvä putkiaisalla työnneltävä siirtolava, joko pelti-, muovi- tai lujitemuovi-rakenteinen (lasikuitua). Osa lumikolista on HD-polyetyleenimuovia tai polypropeenia.[1] Osassa lumikolia kestävyyttä on parannettu metallisella kärkivahvikkeella. Keskikokoinen lumikola vetää 40-60 litraa lunta.[1] Yleisimmin lumikola on käytettynä pienehköillä omakotitalojen pihoilla. Sitä tarvitaan myös esimerkiksi kiekkopelipaikkojen puhdistamiseen ja lumen pudottamiseen katolta.[1]
Lumikolaa työnnetään maassa eteenpäin. Lumi keräytyy kolan lavaan. Vastasatanut lumi on kevyttä kolattavaa, mutta tamppautunut tai märkä lumi vaatii voimia. Kolan käyttö käy raskaaksi myös silloin, kun satanut kerros on vahva ja kola täyttyy hetkessä. 
Kolan tyhjennys tapahtuu kääntämällä kola pystyyn putkiaisaa nostamalla. Sen jälkeen polvella voi työntää kolaa eteenpäin samalla kun sitä nostaa maasta ylös. Näin kolassa ollut lumi muodostaa kasan.
Lähteet

Aiheesta muualla

Luokka:Puutarhatyökalut
Luokka:Lumi
Luettelo Yhdysvaltain presidenteistä

Question: Oliko Thomas Jefferson Yhdysvaltojen toinen varapresidentti?


Yhdysvaltain presidentti on Yhdysvaltain valtion ja hallituksen päämies. Presidentti johtaa liittovaltion toimeenpanevaa elintä ja on asevoimien ylipäällikkö. Presidentti valitaan epäsuorasti neljävuotiselle virkakaudelle kansanäänestyksellä valitsijamieskokouksen kautta. Vuodesta 1951 alkaen presidentin toimikausien maksimimäärä rajoitettiin kahteen kauteen.[1]
Tähän luetteloon on otettu ne henkilöt, jotka vannoivat Yhdysvaltain presidentin valan sen jälkeen kun Yhdysvaltain perustuslaki ratifioitiin vuonna 1789. Yhdysvaltain johtajista ennen ratifiointia katso siirtokuntien kongressin presidentti. Luetteloon ei ole otettu perustuslain 25. lisäyksen mukaan toimea hoitaneita väliaikaisia presidenttejä.
Viimeiset numerot osoittavat kausia, joiden ajan presidentti oli vallassa. Esimerkiksi George Washington oli toimessaan kaksi perättäistä kautta ja hänet lasketaan ensimmäiseksi presidentiksi (ei ensimmäiseksi ja toiseksi). Gerald Ford nousi presidentiksi sen jälkeen, kun Richard Nixon oli eronnut, ja toimi presidenttinä loput Nixonin toisesta kaudesta. Grover Cleveland taas oli virassa kaksi kautta, jotka eivät olleet peräkkäisiä, joten hänet lasketaan sekä 22. että 24. presidentiksi. Sen vuoksi luettelossa on 45 ”presidenttiyttä” mutta vain 44 henkilöä.
Presidentit


Katso myös
Luettelo Yhdysvaltain presidenteistä eliniän mukaan
Lähteet
CS1 maint: unrecognized language (link)
CS1 maint: unrecognized language (link)
CS1 maint: unrecognized language (link)
Viitteet

Aiheesta muualla
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.


Presidentit
*
Yhdysvaltain presidentit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:99.3 Yhteiskuntaelämän edustajat
Islannin lippu

Question: Mitkä värit esiintyvät Montenegro lipussa?




Islannin kansallislippu () otettiin käyttöön vuonna 1915. Siinä yhdistyvät Islannin perinteiset värit, valkoinen ja sininen. 1900-luvun alkupuolella Islannille suunniteltiin lippua, jossa olisi ollut valkoinen risti sinisellä pohjalla, kuvaamassa merta ja jäätä. Myöhemmin valkoisen ristin keskelle lisättiin kapeampi punainen risti kuvaamaan tulivuoria.
Skandinaavinen risti muistuttaa siitä, että Islanti kuuluu Skandinavian kulttuuripiiriin. Lippu on muuten samanlainen kuin Norjan lippu, mutta punainen ja sininen esiintyvät päinvastoin. Valtiolippu, jota myös sotalaivasto käyttää ja joka on tyypillinen halkio- eli kielekelippu, noudattaa Pohjoismaiden mallia.
Lipun mitat ja värit

Islannin lipun korkeus on 18 ja pituus 25 mittayksikköä. Lippu jakautuu pystysuunnassa suhteessa 7:1:2:1:7 ja vaakasuunnassa (lipputangon puolelta lähtien) suhteessa 7:1:2:1:14. Ristin punaisen osan leveys on siis 2 mittayksikköä ja valkoisen reunan 1 mittayksikkö. Siniset kentät ovat 7 mittayksikön korkuiset. Lipputangon puoleisten sinisten kenttien leveys on 7 ja uloimpien kenttien vastaavasti 14 mittayksikköä.[1]
Lipun viralliset SCOTDIC-järjestelmän (Standard Colour of Textile, — Dictionaire Internationale de la Couleur) mukaiset värit ovat:
Sininen: SCOTDIC nr. 693009.
Valkoinen: SCOTDIC nr. 95.
Punainen: SCOTDIC ICELAND FLAG RED.
Lisäksi Islanti on harkinnut esittävänsä lipulle myös Pantone-, CMYK- ja RGB-järjestelmien mukaiset väriarvot. Toistaiseksi nämä ehdotetut arvot ovat kuitenkin vielä epävirallisia:
Pantone:
Sininen: PMS 287
Punainen: PMS 1795
CMYK:
Sininen: CMYK 100-69-0-11.5
Punainen: CMYK 0-94-100-0
RGB heksadesimaaliarvot:
Sininen: #00529B
Punainen: #EE3423
Lähteet


Luokka:Islanti
Luokka:Valtioiden liput
Laumaeläin

Question: Elääkö Yellowstonen kansallispuistossa biisoneita?



Laumaeläimet ovat eläimiä, jotka elävät laumassa muiden samaan lajiin kuuluvien yksilöiden kanssa. Esimerkiksi sudet saalistavat laumassa. Ketut  taas ovat yksineläjiä, jotka eivät viihdy laumassa, täten kettu ei ole laumaeläin.
Ihminenkin on laumaeläin läheisten sukulaistensa apinoiden tavoin. Ihmisapinoille heimojen muodostuminen oli elintärkeää noin neljä miljoonaa vuotta sitten. Ihmisapinat eivät olleet vielä silloin älykkäitä. Heimojen muodostuminen oli geneettisen mukauman tulos. Laumojen muodostuminen oli ja on edelleenkin tahdosta riippumatonta eli vaistonvaraista. Keräilijä-metsästäjä yhteisöt alkoivat muodostua kaksi miljoonaa vuotta sitten. Neljän miljoonan vuoden heimoelämisen jälkeen voidaan varmasti olettaa ihmisen olevan vaistomaisesti laumaeläin.  
Laumaeläin lemmikkinä
Kanit ja marsut elävät laumassa, ja siksi niitä kannattaa aina hankkia vähintään kaksi. Koirat usein ulvovat, kun niiden omistaja lähtee pois, sillä koirat ulvovat susien tavoin pitääkseen yhteyttä laumaansa.
Katso myös
Eläinten ryhmäkäyttäytyminen
Luokka:Eläintiede
Sukupuolikromosomi

Question: Kuinka sukupuoli määrittyy?


Sukupuolikromosomi</b>t ovat yksilön sukupuolen kehitykseen vaikuttavia kromosomeja. Eliölajista riippuen heterogameettinen eli kahta erilaista sukupuolikromosomia kantava jälkeläinen on joko koiras tai naaras. Nisäkkäillä heterogameettinen yksilö on koiras, kun taas linnuilla, eräillä matelijoilla ja perhosilla naaras on heterogameettinen. Joillakin eläinlajeilla sukupuolen määräytymiseen vaikuttaa ympäristö, tai ne voivat olla hermafrodiitteja. 
Sukupuolen määräytyminen ihmisellä
Ihmisen kromosomisto koostuu 23 kromosomiparista, joista 22 on autosomeja ja yksi pari sukupuolikromosomeja. Yksilö saa toisen sukupuolikromosomin äidiltään (X-kromosomi), toisen isältään (Y- tai X-kromosomi). Isältä saatu kromosomi määrää sen tuleeko jälkeläisestä mies vai nainen.[1] Meioosissa muodostuviin siittiöihin tulee joko X- tai Y-kromosomi. Kun nisäkkäillä X-kromosomin sisältävä siittiö hedelmöittää munasolun, jälkeläisen XX-sukupuolikromosomisto tuottaa naaraan. XY-kromosomistoinen yksilö taas kehittyy urokseksi. 
Y-kromosomi on kooltaan vain murto-osan X-kromosomin koosta ja näin ollen se ei sisällä yhtä paljon geenejä kuin x-kromosomi. Ne geenit, joita Y-kromosomi sisältää liittyvät lähinnä sukupuolen kehittymiseen, kun taas X-kromosomi sisältää useita kehitykseen ja toimintakykyyn vaikuttavia geenejä. 
[1] Sukupuoleen kytkeytyviä ominaisuuksia määräävät geenit sijaitsevat X-kromosomin siinä osassa, jolle ei ole vastinetta Y-kromosomissa. Näin ollen kyseiset periytyvät ominaisuudet ovat yleensä resessiivisiä ja siksi ilmenevät yleisemmin miehillä kuin naisilla. Esimerkiksi punavihervärisokeutta esiintyy lähinnä vain miehillä, koska se periytyy X-kromosomissa.[2]
Alun perin Y-kromosomi on ollut samanlainen kuin X-kromosomi, mutta viimeisten 200 miljoonan vuoden aikana valtaosa geeneistä on hävinnyt. Monet biologit ovat uskoneet, että Y-kromosomi on häviämässä kokonaan (ekstinktio).[3] Y-kromosomi kuitenkin kykenee keksimään itsensä uudelleen jatkuvan uusiutumisen kautta. Ihmisellä nopeimmin Y-kromosomissa uusiutuva kohta liittyy siemennesteen tuotantoon.[4]
Sukupuolikromosomien häiriöt
Sukupuolikromosomien epänormaali määrä voi aiheuttaa erilaisia häiriöitä. On mahdollista, että X-kromosomeja on enemmän tai vähemmän kuin normaalisti. Turnerin oireyhtymässä naisella on vain yksi X-kromosomi (X0). Klinefelterin oireyhtymässä miehellä on yksi tai useampi ylimääräinen X-kromosomi.[1] Yleensä tällaiset yksilöt ovat steriilejä.[5]
Muut nisäkkäät
Tavallisesti nisäkkäillä on kaksi sukupuolikromosomia (XX/XY), mutta vesinokkaeläimellä niitä on kymmenen. Vesinokkaeläinnaaraan sukupuolikromosomit ovat XXXXXXXXXX ja koiraan XYXYXYXYXY.[6]
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = Valste, J., Airamo, S. et al.| title = Elämä| publisher = WSOY| year = 2002}}
Viitteet

Luokka:Solubiologia
Luokka:Kromosomit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Bohemian Rhapsody (elokuva)

Question: Kuinka monta kirjaa David Lee Roth on kiroittanut?


Bohemian Rhapsody on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut elämäkertaelokuva brittiläisestä rockyhtyeestä Queenistä ja erityisesti sen solistista Freddie Mercurystä. Elokuvan on ohjannut Bryan Singer ja käsikirjoittanut Anthony McCarten. Mercurya esittää Rami Malek, ja muissa päärooleissa näyttelevät Lucy Boynton, Gwilym Lee, Ben Hardy, Joseph Mazzello, Aidan Gillen, Tom Hollander, Allen Leech ja Mike Myers.[1]
Bohemian Rhapsody sai ensi-iltansa Isossa-Britanniassa 24. lokakuuta 2018 ja Yhdysvalloissa sekä Suomessa 2. marraskuuta 2018.[2][3][4]
Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton kriitikoilta, mutta siitä tuli silti lipputulomenestys ja tuotti 52 miljoonan dollarin budjetilla lähes 800 miljoonaa dollaria.[5] Elokuva oli Suomessa vuoden 2018 kolmanneksi katsotuin yli 300 tuhannella katsojalla.[6]
Elokuva sai viisi Oscar-ehdokkuutta vuoden 2019 gaalassa muun muassa parhaasta elokuvasta ja miespääosasta (Malek). Elokuva palkittiin kahdella Golden Globella parhaasta draamaelokuvasta ja miespääosasta (Malek). Malek palkittiin roolistaan myös parhaan miespääosan SAG-palkinnolla.
Näyttelijät

Arviot
Elokuva sai täystyrmäyksen Helsingin Sanomien Leena Virtasen arvostelussa. Hänen mukaansa se kadotti mahdollisuutensa loistavaksi elämäkertaelokuvaksi. Päähenkilöllä ei ole juuri mitään tekemistä esikuvansa kanssa, ja elokuva keskittyy epäolennaisuuksiin, kuten Mercuryn hampaisiin. Kritiikkinsä loppupuolella Virtanen kysyy: ”Miten vielä 2010-luvulla voi olla niin vaikea kertoa homomiehestä ilman heteropehmennystä?”[7]
Variety-lehden kriitikko Owen Gleibermanin mukaan elokuva oli katsottava kurkistus Queenin vaiheisiin, mutta elokuva on siinä asemassa, että olisiko se ylipäätään tehty (Malekin esitystä Mercurynä hän tosin kuvailee nahka-asuun pukeutuneena riikinkukkona, joka vapaana tuo esille elämänvoimaansa erityisesti elokuvan huippukohdassa).[1] The Guardianin Steve Rosen antaman kahden tähden arvion mukaan Malekin esitys on loistavaa, mutta elokuva ei anna paljoa tunnetta edelläkävijänä musikaalisessa aikamatkassa.[8] The Mirror -lehden Chris Hunneysett kehui elokuvaa siitä, että se sallii Queenille Mercuryn elämänkuvauksen kautta kutsua itseään lipunmyyntisuosion mestariksi, ja suositteli elokuvan katsomista hyvällä äänenlaadulla.[9]
Elokuva sai yleisöltä paremman vastaanoton kuin kriitikoilta. Internet Movie Databasessa ja Metacriticissä elokuvalla on reilusti yli kahdeksan pisteen keskiarvo kymmenestä[10][11] ja Rotten Tomatoes-sivustolla yli yhdeksän keskiarvo samalla asteikolla.[12]
Lähteet

Aiheesta muualla
Please use a more specific IMDb template. See the documentation for available templates.


Luokka:Vuoden 2018 yhdysvaltalaiset elokuvat
Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat
Luokka:Homoseksuaalisuus taiteessa
Luokka:Bryan Singerin ohjaamat elokuvat
Luokka:Queen
Luokka:Golden Globe -palkitut elokuvat
Luokka:SAG-palkitut elokuvat