Projektinhallinta

Question: Onko scrum automaattinen viitekehys, joka toimii itsestään?

Projektinhallinta tarkoittaa resurssien (kuten työvoiman) organisointia ja hallintaa sellaisella tavalla, että projekti voidaan päättää suunnitellun sisältöisenä ja laatuisena, aikataulun sekä budjetin mukaisesti. Käytettäviin resursseihin luetaan esimerkiksi raha, työvoima, raaka-aineet, energia, tila ja palkat. Resurssien lisäksi huomioidaan esimerkiksi viestintä, laatu ja riskit.
Lyhyt projektinhallinnan historia
Projektinhallinnan isänä pidetään Henry Ganttia, joka kehitti projektin suunnittelu- ja seurantatekniikoita, mm. Gantt-kaavion. Gantt-kaavio kuvaa tehtäviä aikajanalla niiden ajoitusta osoittavien pylväiden avulla. Ganttia pidetään myös työnosituksen () kehittäjänä. Työnosituksessa projekti jaetaan pieniin osiin, joiden pohjalta työn kulkua on helpompi hallita ja tehtävät voidaan jakaa eri vastuuhenkilöille. 
Seuraava kehitysvaihe oli PERT-malli () ja kriittisen polun menetelmä, jotka perustuivat matemaattisiin malleihin.
1969 USA:ssa perustettiin Project Management Institute (PMI), joka palvelee projektinhallinnasta kiinnostuneita. 1981 PMI julkaisi kirjan A Guide to the Project Management Body of Knowledge (PMBOK), joka sisältää projektinhallinnassa yleisesti käytettyjä standardeja ja ohjeita. Euroopassa perustettiin 1967 International Project Management Association (IPMA), joka myös perusti IPMA Project Baseline:n. Organisaatiot tekevät parhaillaan yhteistyötä luodakseen kansainvälisen projektinhallinnan standardin.
Projektipäällikkö
Projektinhallinta on useimmiten projektipäällikön tehtävä. Projektipäällikkö ei useimmiten osallistu projektin muiden tehtävien tekemiseen, vaan lähinnä keskittyy projektin etenemisen varmistamiseen ja eri osapuolten yhteistyön varmistamiseen siten, että projektin riskit pienenevät. Projektipäällikkö toimii usein asiakkaan edustajana, ja siksi määrittelee ja toteuttaa asiakkaan tarpeet. Projektipäällikön tehtävänä on löytää paras mahdollinen kompromissi kolmen projektien resurssimuuttujan kesken: aika, kustannukset ja laatu. Jos jotain muuttujista muutetaan, se vaikuttaa automaattisesti kahteen muuhun: jos tavoitellaan parempaa laatua, projektin kustannukset tavallisesti nousevat ja kesto pitenee. Kommunikointi eri sidosryhmien kanssa on myös projektipäällikön tärkeimpiä tehtäviä.
Projektipäällikkö tekee projektin osituksen, tyypillisesti yhteistyössä muiden kokeneiden projektinjäsenten kanssa. Projektipäällikkö myös jakaa projektin tehtävät eri työntekijöille.
Projektinhallinnan tehtäviä
Projektin määrittely
Työn ja tavoitteiden suunnittelu
Tavoitteiden analysointi
Riskien hallinta (analysointi ja seuranta)
Projektin laajuuden hallinta
Resurssien arviointi
Resurssien jako
Projektiorganisaation muodostus
Työn organisointi
Resurssien hankinta
Tehtävien jako
Projektin etenemisen seuranta ja hallinta
Tulosten analysointi
Laadun hallinta
Virheiden ehkäiseminen
Projektin päättäminen
Sidosryhmien ja heidän tarpeidensa analysointi
Sidosryhmien kanssa kommunikointi
Projektinhallinnan tuotoksia
Menestyneiden projektien täytyy dokumentoida tavoitteet ja tuotokset riittävän hyvin. Nämä dokumentit toimivat projektin sponsorin, asiakkaiden ja projektin jäsenten odotusten linjaamiseksi.
Projektin asetus
Projektin liiketoimintasuunnitelma/kannattavuusselvitys (ks. liiketoimintatarkastelu)
Projektisuunnitelma
WBS
Muutostenhallinta/konfiguraationhallintasuunnitelma
Riskien hallintasuunnitelma
Viestintäsuunnitelma
Asialista
Tehtävälista
Resurssinhallintasuunnitelma (ks. riskianalyysi)
Projektin aikataulu
Projektiraportti (ks. esim edistymisraportti ja loppuraportti)
Vastuunjako
Sidosryhmien analysointi
Opitut kokemukset
Nämä dokumentit tallennetaan yleensä paikkaan, johon projektin sidosryhmillä on vapaa pääsy, esimerkiksi Intranetiin.
Projektinhallinnan suuntauksia
Projektinhallinnan suuntauksiin voidaan lukea erilaisia ketteriä, interaktiivisia, inkrementaalisia ja vaiheistettuja suuntauksia.
Perinteinen suuntaus
Perinteisesti projektihallinnassa on tiettyjä vaiheita, jotka tehdään yleensä samassa järjestyksessä:
projektin asettaminen
projektin suunnittelu
projektin toteutus
projektin seuranta
projektin päättäminen
Erityisesti suunnittelu-, toteutus- ja seurantavaiheet saattavat toistua useamman kerran. Esimerkiksi seurantavaiheessa saattaa nousta esiin ongelmia, jotka vaativat korjausta ja joskus myös projektisuunnitelmaa täytyy muuttaa näiden ongelmien poistamiseksi. Näistä vaiheista on erilaisia muunnelmia eri teollisuuden aloilla. Ohjelmiston kehittämisessä monet organisaatiot noudattavat Rational Unified Process (RUP) tai tuotekehitykselle tyypillistä vaiheistettua (ks. Cooper: stage-gate model) mallia.
RUP (Rational Unified Process)
Aloitus: Projektin sisältö määritetään, samoin mahdollinen järjestelmän arkkitehtuuri, ja haetaan projektille rahoitus ja sidosryhmien hyväksyntä. 
Kehittely: Järjestelmän arkkitehtuuri varmennetaan. 
Rakentaminen: Rakennetaan toimiva ohjelmisto säännöllisten pienten lisäysten avulla. 
Siirtyminen: Varmennetaan ja otetaan käyttöön järjestelmä sille suunnitellussa ympäristössä.
Kriittinen ketju (TOC)
Kriittinen ketju () on kriittisen polun ja TOC-teorian pohjalle rakennettu projektinhallintamenetelmä.
Ketterät suuntaukset
Perinteiset projektinhallinnan menetelmät, joissa projektin sisältö pyritään suunnitteluvaiheessa lukitsemaan, soveltuvat parhaiten kertaluonteisille projekteille, joissa on vain pieni tai kohtalainen määrä etukäteen tuntemattomia muuttujia. Koska varsinkin nykyaikaiseen tuote- ja ohjelmistokehitykseen sisältyy usein enemmän etukäteen tuntemattomia kuin tunnettuja muuttujia, sekä peräkkäisiä tuotejulkaisuja, on kehitetty tällaisille projekteille paremmin soveltuvia malleja, kuten ketterä ohjelmistokehitys (), Extreme Programming ja Scrum. Ketterien mallien ajatellaan joskus soveltuvan vain pieniin projekteihin, mutta itse asiassa Apollo-avaruusohjelman suuri  perustui osittain iteratiiviseen kehitysmalliin, jossa suunnitelmia, määrityksiä ja toteutusta tarkennettiin ajan myötä, kun toleranssit ja muut etukäteen tuntemattomat muuttujat opittiin tuntemaan paremmin.
Prosessipohjainen hallinta
Projektinhallintaan on liitetty usein prosessipohjainen asioiden hallinta, esimerkkinä tästä mainittakoon kypsyysmallit kuten CMMI () ja ISO/IEC15504 (SPICE – ).
Kirjallisuutta
Risto Pelin: Projektihallinnan käsikirja, 5. uudistettu painos, Projektijohtaminen Oy Risto Pelin, Espoo 2008.
Rainer Jansson, Peter Juselius: Projektiopas Ideasta liiketoimintaan, Tekes, Helsinki 2004.
Paavo Viirkorpi: , Suomen Kuntaliitto, Helsinki, 2000.
Suomen Projekti-Instituutti Oy: , Suomen Projekti-Instituutti Oy, Espoo, 2009
Suomen Projekti-Instituutti Oy: , Suomen Projekti-Instituutti, Espoo, 2014
Jess Sutherland, Ken Schwaber, Lare Lekman: , Agile Finland, 2011
Suomen Projekti-Instituutti Oy: , Suomen Projekti-Instituutti Oy, 2012
Aiheesta muualla

TKK:n kurssin sivusto)
Luokka:Projektinhallinta
Luokka:Liiketaloustiede
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit