McDonnell Douglas DC-10

Question: Milloin McDonnell-Douglas DC-10 oli tuotannossa?



McDonnell-Douglas DC-10 on kolmimoottorinen, laajarunkoinen (matkustamossa kaksi käytävää), pitkän lentosäteen lentokone, jota valmistettiin Long Beachin tehtailla Kaliforniassa. Konetyyppi kilpaili samoilla markkinoilla samankokoisen Lockheed L-1011 TriStarin, hieman pienemmän Airbus A300:n sekä suuremman Boeing 747:n (jumbojetin) kanssa. Konetyyppiä valmistettiin vuosina 1970-1988, ja sen korvasi vuonna 1990 DC-10:stä kehitetty uusi lentokone, MD-11. DC-10:n on voinut viime vuosina päivittää MD-10:ksi, jolloin sitä ja MD-11:tä on voinut lentää samoilla miehistöillä.
Historiaa
DC-10 oli McDonnell Douglasin ensimmäinen kaupallinen laajarunkoinen lentokone. Se suunniteltiin American Airlinesin toivomuksesta, sen piti olla pienempi kuin Boeing 747, mutta sillä piti pystyä lentämään pitkiä reittejä. Alun perin DC-10:stä aiottiin tehdä kaksimoottorinen, mutta American Airlinesin vaatimuksesta sen piti pystyä toimimaan olemassa olevilta kiitoteillä, jolloin sen perään lisättiin kolmas moottori.
Konetyypille sattui alkuaikoina useita onnettomuuksia, mm. rahtiluukku aukesi lennolla tuhoten koko koneen matkustajineen. Sen heikkoudet saatiin korjattua. DC-10 on osoittautunut sittemmin luotettavaksi konetyypiksi. Onnettomuudet kuitenkin heikensivät sen kysyntää.
DC-10-10:n ensilento oli 1970 ja liikennöinnin se aloitti 1971 hieman ennen Lockheed Tristaria, jolla oli tuotannon käynnistysongelmia muun muassa suihkumoottorien toimituksen hitauden vuoksi. Lockheed vetäytyi pian kokonaan siviilikoneiden tuotannosta.
DC-10-15 oli suunniteltu käytettäväksi kuumissa olosuhteissa ja korkealla sijaitsevilla kentillä, lähinnä Meksikossa. Tätä tyyppiä valmistettiin vain seitsemän kappaletta vuodesta 1979 lähtien.
DC-10-30:sta tuli suosituin malli, muun muassa Finnair lensi tällä konetyypillä. Siinä oli suuremmat polttoainesäiliöt ja pitempi toimintamatka kuin DC-10-10:ssä. Mallia valmistettiin vuodesta 1972. Tätä mallia sai matkustajaversion lisäksi rahtiversiona ja konversioversiona, jota pystyttiin muuttamaan tarpeen mukaan matkustaja- ja rahtiversion välillä.
DC-10-40 oli ensimmäinen pitkän toimintasäteen versio, jonka nimi oli alun perin DC-10-20, mutta Northwest Airlines halusi markkinointisyistä muuttaa nimen, jotta matkustajat pitäisivät tätä selvästi edistyneempänä kuin DC-10-10:tä. Mallia valmistettiin vuodesta 1972 lähtien.
KC-10 Extender on Yhdysvaltain ilmavoimille rakennettu ilmatankkauskone. KDC-10 on vastaava lentokone siviiliversiosta muunnettuna.
Vuonna 1988 DC-10:n valmistus lopetettiin ja vuodesta 1990 alkaen sen on korvannut MD-11, joka on kookkaampi, uudenaikaisempi ja tehokkaampi versio DC-10:stä. Selkein ulkoinen ero koneiden välillä ovat MD-11:n siivissä olevat wingletit.
Boeing osti McDonnell-Douglasin vuonna 1997, minkä jälkeen Boeing alkoi tarjota DC-10:een päivitysversiota, joka tekisi siitä MD-10:n. MD-10:llä ja MD-11:llä on yhteinen tyyppihyväksyntä lentäjille, joten samalla koulutuksella lentäjä voi lentää kumpaakin konetyyppiä. Päivityksen myötä DC-10:ssä tarvittavaa lentomekaanikkoa ei tarvita, vaan kahden henkilön ohjaamomiehistö riittää (lentäjä ja perämies). Ensimmäinen MD-10 lensi vuonna 1999.
DC-10:n siviiliversioita valmistettiin 386 kappaletta ja KC-10:tä 60 kappaletta.[1] Vuonna 2003 180 DC-10:tä oli edelleen liikenteessä.
Teknisiä tietoja
DC-10:n pituus on 55,50 metriä, siipien kärkiväli 50,40 metriä (DC-10-10 ja DC-10-15 47,35 metriä) ja korkeus 17,70 metriä. Siipien ala on 367,7m² (DC-10-10 ja DC-10-15 329,8 m²). Koneessa tarvitaan kolme miehistön jäsentä (kapteeni, perämies ja lentomekaanikko) paitsi MD-10:ssä kahden hengen miehistö.
Kahden luokan konfiguraatiossa matkustajia mahtuu n. 250 ja yhdessä luokassa jopa 380.
DC-10-10
Moottorit 3 kpl General Electric CF6-6D (178kN) tai CF6-6D1 (182,4kN).
Paino tyhjänä 111086kg, Suurin lentoonlähtöpaino 195045kg. Polttoainekapasiteetti 82243litraa.
DC-10-30
Moottorit 3 kpl CF6-50A (218kN), CF6-50C (226,9kN), tai CF6-50C1/CF6-50C2 (233,5kN) tai CF6-50C2B (240,2kN).
Suurin nopeus 982km/h, suurin matkanopeus 908km/h. Enimmäistoimintamatka 12055km, toimintamatka enimmäiskuormalla 7415km. Paino tyhjänä 121198kg, Suurin lentoonlähtöpaino 263085kg. Polttoainekapasiteetti 138904 litraa.
DC-10-40
Moottorit 3 kpl Pratt & Whitney JT9D-20 (219,6kN) tai JT9D-59A (235,8kN).
Suurin nopeus 982km/h, suurin matkanopeus 908km/h. Enimmäistoimintamatka 11685km, enimmäiskuormalla 7505km. Paino tyhjänä 122951kg, Suurin lentoonlähtöpaino 259450kg. Polttoainekapasiteetti 138904 litraa.
Turvallisuus
DC-10 on ollut osallisena 14 onnettomuudessa, joissa on tullut kuolonuhreja, näistä kymmenessä yli kymmenen kuolonuhria. DC-10 on nykyään luotettava konetyyppi, vaikka sille alkuaikoinaan sattuikin useita onnettomuuksia.
Onnettomuudet
American Airlines:n lento 96
Rahtitilan luukku aukesi nousun yhteydessä 12. kesäkuuta 1972 American Airlines:n lento 96:ssa. Onnettomuus johtui rahtitilan luukun huonosti suunnitellusta lukituksesta, joka johti luukun aukeamiseen. Luukun aukeaminen johti rajuun ilmanpaineen laskuun koneen sisällä. Ilmapaineen yhtäkkinen alentuminen romahdutti matkustamon lattian. Lattian romahdus vaurioitti koneen hydraulijärjestelmää, joka vaikeutti koneen ohjausta. Kuitenkin Lennon 96:n kapteeni Bryce McCormick sai koneen hallintaan ja laskeuduttua takaisin lähtökentälle Detroitiin. NTSB suositteli onnettomuusraportissaan McDonnell Douglas-yhtiötä korjaamaan DC-10:n rahtiluukun lukituksen.
Turkish Airlinesin lento 981

Turkish Airlines:n lento 981 3. maaliskuuta 1974 kohtasi saman kohtalon kuin American Airlines:n lento 96 kaksi vuotta aikaisemmin. Koneen tavaratilan luukku aukesi huonosti kiinnityneen lukituksen takia nousun yhteydessä. Lennon 981:n vauriot olivat paljon pahemmat kuin lennon 96:n ja paineen lasku sekä matkustamon lattian romahtaminen vaurioittivat koneen hydraulijärjestelmää niin pahoin että lennon miehistö ei pystynyt saamaan konetta hallintaan, vaan kone putosi Ermenonvillen metsään Senlis'n kylän lähelle. Kaikki 334 matkustajaa ja 12 miehistön jäsentä menehtyivät. Onnettomuustutkinnassa kävi ilmi että McDonnell Douglas-yhtiö ei ollut korjannut rahtiluukun lukitusta NTSB:n suosituksien mukaisesti. Tämän takia Yhdysvaltain ilmailuhallinto FAA:n olisi pitännyt antaa DC-10:lle lentokelpoisuusmääräys (sama kuin lentokielto). Lentokelpoisuusmääräystä ei koskaan annettu DC-10:n vakavista henkeä uhkaavista viosta huolimatta. Tämä johtui FAA:n ja McDonnell Douglas-yhtiön johdon välisestä ns. herrasmies-sopimuksesta. Herrasmies-sopimuksella yhtiö vältti huonon maineen valmistajana DC-10:n kohdalta. Loppujen lopuksi yhtiö korjasi rahtitilan luukun vapaaehtoisesti. Rahtiluukkujen perusteellista korjaamista edesauttoi lopulta FAA:n lentokelpoisuusmääräys, jonka mukaan rahtiluukut eivät koskaan enää saa aueta lennon aikana. Onnettomuuden takia McDonnell Douglas-yhtiön johto joutui oikeuteen, joka määräsi yhtiön ilmailuhistorian siihen asti suurimpiin vahingonkorvauksiin. Oikeudessä kävi myös ilmi että DC-10:n rahtiluukun lukituksen ongelmat olivat yhtiön tiedossa jo koneen suunnittelu- ja valmistusvaiheessa. Yhtiö maksoi oikeuden määräyksestä yhteensä yli 80 miljoonaa dollaria (64,4 milj.€) vahingonkorvauksia. Oikeudenkäynti, huono myynti ja kilpailu saattoivat yhtiön taloudelliseen ahdinkoon. McDonnell Douglas-yhtiö myytiin lopulta kilpailija Boeing:lle vuonna 1996. DC-10 koneet eivät hävinneet maailmankartalta, vaan ne uuden yhtiön omistuksessa saivat tunnuksen MD.
Air Francen lento 4590

Air Francen Concorden lennon 4590 onnettomuus vuonna 2000 johtui Continental Airlinesin DC-10:stä irronneesta titaanilistasta. Se puhkaisi Concorden renkaan, jonka palaset rikkoivat koneen polttoainesäiliön.
Finnairin lento AY 915

Vuonna 1987 Neuvostoliitto ampui Tokiosta tulossa ollutta Finnairin DC-10-30ER-konetta (Finnairin lento AY 915) kohti ohjuksen, joka räjähti vain alle puoli minuuttia siitä, kun se olisi osunut koneeseen. Koneessa oli 201 matkustajaa ja 18 miehistön jäsentä. Tapausta ei tuolloin raportoitu ja se tuli julkisuuteen vasta vuonna 2014.[2]
United Airlinesin lento 232

United Airlinesin lento 232 oli kotimaanlennolla 19. heinäkuuta 1989, kun sen moottoriin tuli vika ja kone yritti hätälaskua. 111 ihmistä kuoli koneen pudotessa kiitotielle.
American Airlinesin lento 191

American Airlinesin lento 191 25. toukokuuta 1979 törmäsi lentokenttähangaariin Chicagon lentoasemalla, jolloin 273 ihmistä kuoli, joista kaksi maassa.
Kuvia
 (airliners.net)
 (airliners.net)
 (airliners.net)
 (airliners.net)
Katso myös

Lentokone
MD-11
Lähteet


DC-10
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Yhdysvaltalaiset matkustajalentokoneet
Luokka:1970-luvun matkustajalentokoneet