HMHS Britannic

Question: Milloin HMHS Britannic tilattiin?

Coordinates: 


HMHS Britannic oli White Star Line -varustamon RMS Olympicin ja RMS Titanicin sisaralus, joka laskettiin vesille vuonna 1914. Laivan nimen on sanottu pitäneen olla alun perin Gigantic, mutta Titanicin onnettomuuden jälkeen nimi vaihdettiin, sillä varustamon arvellaan pitäneen aiottua nimeä liian uhmakkaana. Varustamo tosin kiistää kaavailleensa Gigantic-nimeä alun perinkään. Britannic valittiin laivan nimeksi oletettavasti ensimmäisen maailmansodan edellä vallinneen isänmaallisuuden vuoksi. Laiva upposi ajettuaan merimiinaan vuonna 1916 Kreikan rannikolla toimiessaan sairaalalaivana.
Valmistus

Britannic oli hyvin samantyylinen kuin sisaraluksensa RMS Olympic ja RMS Titanic. White Star Line tilasi aluksen Harland and Wolffilta Belfastista. Sen köli laskettiin 30. marraskuuta 1911 samassa altaassa kuin Olympic telakkanumerolla 433, ja alus laskettiin vesille 26. helmikuuta 1914. Ennen valmistumistaan valtamerialukseksi se pakko-otettiin 13. marraskuuta 1915 ensimmäiseen maailmansotaan, jossa se toimi sairaalalaivana (HMHS eli His Majesty’s Hospital Ship) Välimerellä. Alus muutettiin siten, että se kykeni kuljettamaan 3300 haavoittunutta ja lääkintähenkilökunnan, johon kuului 52 lääkäriä, 101 sairaanhoitajaa ja 336 apuhoitajaa, sekä 675 hengen miehistön.[1]
Uppoaminen

Tiistaina 21. marraskuuta 1916 kello 8.12 aamulla Britannicin kulkiessa Kéan ja Makrónisoksen saarten välisessä Kéansalmessa Kreikan vesillä laivaa ravisutti voimakas räjähdys, joka repi sen kylkeen ammottavan aukon. Alus upposi 55 minuutissa. Aluksen päällikkö Charles Alfred Bartlett yritti viimeisenä keinona ajaa laivan matalikolle siinä onnistumatta. Koneiden pysäyttämättä jättäminen johti ihmishenkien menetyksiin. Britannicilla olleista 1300 henkilöstä vain 30 sai surmansa, hekin pelastusveneissä, jotka joutuivat laivan potkurin runtelemiksi. Titanicin onnettomuuden jälkeen kaikkiin laivoihin oli lisätty riittävä määrä pelastusveneitä, eikä niiden puute ollut ongelmana. Sairaanhoitaja Violet Jessop työskenteli molemmilla laivoilla näiden upotessa ja selvisi hengissä kummallakin kerralla. Hän oli työskennellyt myös Olympicilla tämän törmätessä risteilijä HMS Hawken kanssa vuonna 1911.
Britannicin hylkyä tutkittaessa huomattiin, että aluksen keula oli katkennut. Tämä viittasi siihen, että laivalla oli sattunut toinenkin räjähdys. Miina oli lämmittäjien mukaan räjähtänyt paapuurin puolella. Tutkijat huomasivat myös, että yksi Britannicin repeämän viereisistä höyrykoneista oli räjähtänyt. Tutkijat löysivät hajonneen koneen vierestä paljon hiiltä, joka kokeiden mukaan oli räjähtänyt. Tämä saattaisi viitata siihen, että laivalla oli tapahtunut hiilipölyräjähdys.
Uppoamisen kulku
Räjähdyksen tapahduttua kello 8.12, sen tekemä vaurio oli osastojen 2 ja 3 välissä. Kuusi osastoa, keulapiikki, osastot 1, 2 ja 3 ja kattilahuoneet 5 ja 6 olivat veden vallassa. Kapteeni Bartlett antoi käskyn sulkea vesitiiviit ovet, valmistaa pelastusveneet ja lähettää hätäsignaali. Räjähdys oli kuitenkin vaurioittanut antennia niin, että lennätin pystyi vain lähettämään viestejä, muttei vastaanottamaan niitä. Kello 8.14 Britannic oli kallistunut hieman tyyrpuuriin, ja vähän eteenpäin. Samoihin aikoihin kapteeni Bartlett päätti käynnistää moottorit uudelleen ja ajaa laiva Kéan rantaan. Pelastusveneitä alettiin laskea jo tässä vaiheessa. Ensimmäinen vene laskettiin kello 8.20, kahdeksan minuuttia räjähdyksen jälkeen.  
Kello 8.30 yksi veteen laskettu pelastusvene joutui potkureiden tekemään virtaan ja lopulta paapuurin puoleinen, puoliksi vedestä sojottava, käynnissä oleva potkuri tuhosi sen. Muutamaa minuuttia myöhemmin myös toinen pelastusvene joutui samaan potkuriin. Yhteensä 30 ihmistä kuoli.
Kello 8.35 Bartlett antoi varsinaisen käskyn evakuoida alus ja sammuttaa koneet. Bartlett onnistui pysäyttämään koneet vain sekunteja ennen kuin kolmas vene joutui potkurin murskaamaksi. Keula oli alkanut upota nopeasti, kun Bartlett yritti ajaa Britannicia rantaan. Kello 8.50 Britannicin kallistuma tyyrpuuriin oli noin 10 astetta ja aluksen nimikyltti keulassa oli melkein vedessä. Kapteeni Bartlett käski keskeyttää pelastusveneiden laskun, vaikka laivan uppoamiseen olikin enää 17 minuuttia. Bartlett käynnisti moottorit uudelleen ja yritti matalikolle, joka sai veden tulvimaan D-kannelle. Lopulta hän luovutti.
Kello 9.00 vesi oli melkein venekannella. Bartlett puhalsi kaksi pitkää puhallusta pillillä, käski evakuoida konehuone ja lähti uimaan veteen ensimmäisten venetaavettinen kohdalta. Tässä vaiheessa vesi oli yltänyt jo venekannelle. Hän ui lähistöllä olevaan laskosveneeseen. Konemiehet pakenivat 24 metrin korkeudesta neljännen savupiipun kohdalta C-kannelta.  
Britannic kaatui hitaasti tyyrpuurin puoleiselle kyljelleen ja savupiiput alkoivat romahtaa. Ensin romahti kolmas savupiippu keulasta lukien, sitten ensimmäinen ja toinen ja lopulta neljäs. Kello 9.06 Britannic oli täysin kyljellään ja sen keula osui matalalla olevaan pohjaan. Kello 9.07, 55 minuuttia räjähdyksen jälkeen Britannic upposi. Laivan 48 pelastusveneestä 28 oli laskettu veteen.
Hätäsignaalin saaneet HMS Scourge ja HMS Heroic saapuivat pelastamaan kaikki 1270 eloonjäänyttä.
Uppoamisen syyt
Laivan räjähdyksestä syytettiin aluksi saksalaista torpedoa, mutta myöhemmin todennäköisenä syyllisenä pidettiin saksalaista miinaa. Myöhemmin saatiin tietää, että saksalainen sukellusvene oli muutamaa viikkoa aikaisemmin miinoittanut Britannicin käyttämän kanaalin. Miina ei saanut aikaan kovin suurta tuhoa pohjassa, ja laivan olisi pitänyt pysyä pinnalla, mutta laipioiden vesitiiviit ovet kattilahuoneessa oli jätetty auki. Laiva ei kestänyt jättimäiseen konehuoneeseen tulvineen veden massaa vaan upposi. Myös tuuletusluukkuja oli jätetty auki paikalla vallinneen helteen vuoksi. Miinaräjähdys tapahtui kohtalokkaaseen aikaan aamulla vahdinvaihdon aikana, jolloin miehistön oli päästävä liikkumaan laipioiden vesitiiviiden ovien läpi. Lisäksi laivan rakentamisessa käytetyt niitit olivat hauraampia kuin laivan runko; ne ruostuivat siis nopeammin ja tekivät rungosta suunniteltua heikomman.
Hylyn sijainti
pienoiskuva|Britannicin hylyn sijainti
Britannicin hylky sijaitsee noin 120 metrin syvyydessä Kreikan rannikolla Kéan saaren luoteispuolella (). Ensimmäisenä sitä tutki sen löytänyt tutkimusmatkailija Jacques-Yves Cousteau vuonna 1975. Hylky on riittävän matalalla sukeltajien tutkittavaksi, mutta sitä pidetään Ison-Britannian sotahautamuistomerkkinä, ja kaikkien tutkimusmatkojen on saatava sekä Ison-Britannian että Kreikan hallitusten hyväksyntä.
Populaarikulttuurissa
Britannicin viimeisistä hetkistä on tehty yksi elokuvasovitus, Brian Trenchard-Smithin ohjaama osittain fiktiivinen televisioelokuva Britannic, joka valmistui vuonna 2000.
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| author = de Kerbrech, Richard| title = Ships of the White Star Line| location = Hersham, Surrey, UK| publisher = Ian Allan Publishing Ltd.| year = 2009| id = ISBN 978-0-7110-3366-5| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}}
YouTube, Titanic Honor & Glory: 
Viitteet

Aiheesta muualla

 Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.


Luokka:Harland and Wolffin valmistamat alukset
Luokka:Höyrylaivat
Luokka:Kéa
Luokka:Kreikan hylyt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Uponneet matkustaja-alukset
Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat
Luokka:White Star Linen laivat
Luokka:Sairaalalaivat