Zeus

Question: Miltä Karai näyttää?



Zeus () oli kreikkalaisen mytologian ylijumala ja samalla taivaan, tuulen, pilvien, sateen ja ukkosen jumala. Roomalaiset samaistivat Zeuksen Juppiteriin.
Syntyperä
Zeus oli titaanien Kronoksen ja Rhean poika. Zeuksen isovanhemmat olivat Uranos (taivas) ja Gaia (maa)[1]. Hän syntyi ja kasvoi Kreetalla. Saatuaan tietää lapsiensa kukistavan isänsä vallasta Kronos nieli kaikki lapsensa paitsi nuoren Zeuksen. Rhea nimittäin syötti Kronokselle kiven Zeuksen sijasta ja piilotti Zeuksen luolaan (Ídan luola tai Díktin luola). Zeus tuli ylijumalaksi vapautettuaan veljensä ja siskonsa sekä kukistettuaan Kronoksen ja tämän kannattajat titaanit kymmenvuotisessa sodassa.
Ylijumala

Zeuksesta tuli taivaan jumala ja kaikkien jumalten johtaja, joka hallitsi Olympos-vuorella yhdessä muiden olympolaisten jumalien kanssa. Hänen sisaruksiaan olivat Hera (jumalien kuningatar, avioliiton jumalatar), Poseidon (meri), Demeter (maanviljelys), Hestia (kotiolot) ja Haades (manala). Zeuksella oli lisäksi yksi velipuoli, kentauri Kheiron, jonka äiti oli titaani Okeanoksen tytär Filyra. Olympoksen jumalista hänen lapsiaan olivat Apollon (aurinko, runous, parannustaito), Artemis (kuu, metsästys, öinen taivas), Ares (sota), Pallas Athene (viisaus, sota) Dionysos (viini, hedelmällisyys, traaginen taide, päihtynyt hurmio) ja Hefaistos (käsityöt, tuli, sepäntaidot). Zeus meni naimisiin siskonsa Heran kanssa, mutta hän oli hyvin uskoton aviomies ja vietteli useita titaaneja, nymfejä ja kuolevaisia naisia. Yleensä hän vietteli nämä muuttuneena jonkin eläimen hahmoiseksi. Hänellä oli näiden kanssa myös useita lapsia, joista luultavasti tunnetuin oli sankari Herakles, Zeuksen ja kuolevaisen naisen Alkmenen poika. Zeus kohteli erittäin kunnioittavasti magian jumalatarta Hekatea.
Kreikan Olympia oli Zeukselle pyhitetty paikka, jossa järjestettiin joka neljäs vuosi hänen kunniakseen urheilukilpailut – olympialaiset. Olympiaan rakennettiin 400-luvulla eaa. temppeli, jossa oli Feidiaan veistämä Zeuksen patsas.
Jälkeläiset

Jumalattarien kanssa












































ÄitiLapsetAnanke
Moirat
Atropos
Klotho
LakhesisDemeter
Persefone
ZagreusDione
Afrodite (kauneus, rakkaus)Hera
Ares (sota)
Eileithyia
Hefaistos (käsityöt)
Hebe (nuoruus)Eos
Ersa
KaraiEris
Ate
LimosLeto
Apollon (aurinko, taiteet ja runous)
Artemis (kuu, metsästys)Maia
Hermes (kauppa, varkaat)Metis
Pallas Athene (viisaus)Mnemosyne
Muusat (alkuperäiset kolme Boiotialaista)
Aoide
Melete
Mneme
Muusat (myöhemmät yhdeksän)
Kalliope
Kleio
Erato
Euterpe
Melpomene
Polyhymnia
Terpsikhore
Thaleia
UraniaSelene
Ersa
Nemean leijona
PandiaThalassa
AfroditeThemis
Astraia
Nemesis
Horat
1. sukupolvi
Aukso
Karpo
Thallo
2. sukupolvi
Dike
Eirene
Eunomia
3. sukupolvi
Ferusa
Euporie
Orthosie
Moirat
Atropos
Klotho
Lakhesis

Kuolevaisten, nymfien ja muiden kanssa

















































































ÄitiLapsetAigina
AiakosAlkmene
HeraklesAntiope
Amfion
ZethosKallisto
ArkasKarme
BritomartisDanae
PerseusElara
TityosElektra
Dardanos
IasionEuropa
Minos
Rhadamanthys
SarpedonEurynome
Khariitit
Aglaia
Eufrosyne
ThaleiaHimalia
Kronios
Spartaios
KytosIodame
ThebeIo
EpafosLamia
Akilleus
SibyllaLaodameia
SarpedonLeda
Polydeukes
HelenaMaira
LokrosNiobe
Argos
PelasgosPluto
TantalosPodarge
Balios
KsanthosPyrrha
HellenSemele
DionysosTaygete
LakedaimonThaleia
PalikiTuntematon
Litae
Tykhe

Zeus ja Raamattu
Raamattu mainitsee Zeuksen kaksi kertaa:
Kun Paavali ja Barnabas olivat Lystran kaupungissa ja asukkaat näkivät Paavalin parantavan ramman miehen, he pitivät heitä jumalina ja sanoivat Paavalin olevan Hermes ja Barnabaan Zeus. Zeuksen pappi halusi uhrata väkijoukon kanssa ja toi sonneja ja seppeleitä. (Apostolien teot 14:8–13.) Lystran lähistöltä 1909 löydetyt kaksi vanhaa piirtokirjoitusta todistavat, että tuossa kaupungissa palvottiin näitä kahta jumalaa.[2] Toisessa piirtokirjoituksessa viitataan ”Zeuksen pappeihin” ja toisessa mainitaan ”Suuri Hermes” ja ”taivaan ylijumala Zeus”. [3]
Zeus mainitaan myös apokryfisessä toisessa Makkabealaiskirjassa. Yrittäessään tehdä lopun juutalaisesta uskonnosta kuningas Antiokhos IV Epifanes määräsi Jerusalemin temppelin häväistäväksi ja vihki sen uudelleen Zeukselle (Jupiter Olympius). (2.Makkabealaiskirja 6:1, 2)[4][5]
Katso myös
Zeuksen temppeli Olympiassa
Zeuksen kuvapatsas Olympiassa
Lähteet
Yrjö Karilas (toim.): Pikku Jättiläinen, Suomenmaa, 8. painos, WSOY 1958
Viitteet



Luokka:Antiikin Kreikan jumalat
Luokka:Ukkosen jumalat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit