Lamentations of the Flame Princess

Question: Miksi James Raggin julkaisee pelejä Suomesta käsin?


Lamentations of the Flame Princess (myös LotFP) on James Raggin vuonna 2010 julkaisema englanninkielinen roolipeli. Alkujaan Yhdysvalloista kotoisin oleva Raggi julkaisee Suomesta käsin pelejä kansainvälisille markkinoille.[1] Lamentations of the Flame Princess onkin paitsi peli, myös Raggin toiminimi.[2] Raggi toimii sekä roolipelisuunnitelijana että pelien julkaisijana, mutta myös vaikutusvaltaisena bloggaajana vanhan koulukunnan pelaajien (Old School Revival, OSR) parissa.[3]
Raggin kustannustoiminnan lippulaiva Lamentations of the Flame Princess nojaa vanhaan roolipeliperinteeseen ja on yhteensopiva Dungeons & Dragons -pelien vanhojen laitosten kanssa. Seikkailunsa peli ammentaa keskiaikaisen fantasian sijaan kauhusta, vaihtoehtohistoriasta ja heavy metalista.[1] Huomiota on herättänyt myös pelin provosoiva, väkivaltaa, alastomuutta ja seksiä sisältävä kuvitus.[4] Tavanomaisiin Dungeons & Dragons -pohjaisiin peleihin verrattuna LotFP on hillitympi, ja yliluonnollinen on sen suosimassa pelityylissä harvinaista. Esimerkiksi velhoja ja taikaesineitä on vain vähän, eivätkä mielikuvitukselliset olennot ole eläimen kaltaisia ekosysteemin osia vaan luonnottomia ja ainutlaatuisia hirviöitä.[2] Kun perinteinen Dungeons & Dragons keskittyy sankaritekoihin, pelimäisten haasteiden voittamiseen sekä vihollisten surmaamiseen, LotFP-seikkailuille on tyypillistä, että pelaajat kohtaavat vähän mutta entuudestaan tuntemattomia hirviöitä ja muita kauhuja.[3][5]
Tunnelmaltaan peli muistuttaa Robert E. Howardin Solomon Kane -tarinoita.[2] Lamentations of the Flame Princess ei sijoitu mihinkään tiettyyn miljööseen, vaan sitä voi pelata monessa eri fantasiamaailmassa. Raggi itse sijoittaa pelinsä 1600-luvun maapallolle.[6]
Pelin tausta
Raggi keksi nimen Lamentations of the Flame Princess jo 1997, jolloin hän löysi internetistä sivuston, jossa punatukkainen suomalaisnainen poseerasi historiallisissa asuissa. Seuraavana vuonna hän antoi nimen perustamalleen fanzinelle. Fanzine keskittyi metallimusiikkiin ja sen viimeinen, 60. numero ilmestyi vuonna 2007.[3]
Kun Raggi myöhemmin ryhtyi suunnittelemaan omaa roolipeliä, hän päätti käyttää itselleen tutuksi tullutta nimeä. Hänen tavoitteenaan oli muuttaa Dungeons & Dragonsin sääntöjä siten, että ne tukisivat paremmin ”outoa” kauhutunnelmaa. Hänen keskeisenä esikuvanaan oli weird fictionina tunnettu genre.[3] Raggi ei pitänyt siitä, että perinteiset roolipeliseikkailut keskittyivät sankarihahmojen urotöihin. Hänestä yksikään tervejärkinen ihminen ei todellisuudessa halua ryhtyä seikkailijaksi, mikä käytännössä tarkoittaa väkivaltaista ja vaarallista elämää ilman kotia tai perhettä.[5] Lisäksi Raggi paranteli niitä Dungeons & Dragonsin elementtejä, joista ei pitänyt.[3]
Lamentations of the Flame Princess -roolipelin ensimmäinen versio ilmestyi vuonna 2010.[1] Tämän jälkeen siitä on tullut useita uusia laitoksia. Deluxe Edition on varhainen laitos, jota on kuvailtu ”autotallisetiksi”. Se on laatikko, jonka sisällä on säännöt sisältäviä vihkosia sekä muuta peliin tarvittavaa materiaalia.[2] Uudistettu Grindhouse Edition on myös laatikko, joka pitää sisällään kolme kirjaa: johdannon sekä pelaajien ja pelinjohtajan kirjat. Grindhouse Editionia varten peli taitettiin kokonaan uusiksi ja siihen lisättiin runsaasti aiempaa ammattimaisempaa kuvitusta. Myös sääntöihin tehtiin useita muutoksia, joista merkittävimmät olivat taitojärjestelmän sekä loitsuvalikoiman uudistukset.[3]
Vuonna 2013 ilmestyi erillinen kovakantinen pelaajan kirja, joka sisältää säännöt tavanomaista pelaamista ja taikuuden käyttöä varten.[4] Pelinjohtajan kirja ei ole vielä ilmestynyt.[6] Varsinaisten sääntökirjojen lisäksi peliin on julkaistu kymmeniä eri seikkailuja.[7]
Säännöt
Lamentations of the Flame Princess on niin sanottu ”retroklooni” eli alkuperäisiä Dungeons & Dragons -sääntöjä mukaileva roolipeli. Sen säännöt ovat yksinkertaiset ja painottuvat haastepelaamiseen, jossa pelaajien tavoitteena on etsiä luolastoihin kätkettyjä aarteita ja rikastua menettämättä henkeään. Monesta muusta vanhan koulukunnan roolipelistä LotFP poikkeaa siinä, että se ottaa alkuperäismateriaalin suhteen melko suuria vapauksia eikä siten ole suora toisinto jostain D&D:n varhaisesta laitoksesta. Eniten peli muistuttaa Frank Mentzerin laatimaa D&D-versiota, joka Suomessa tunnetaan ”punalaatikkona”.[2]
Pelissä on seitsemän hahmoluokkaa, joista pelaaja voi vapaasti valita itselleen yhden. Luokat ovat taistelija (fighter), temppeliritari (cleric), spesialisti (specialist), magiankäyttäjä (magic-user), haltija (elf), kääpiö (dwarf) ja puolituinen (halfling).[8] Toisin kuin monissa roolipeleissä, hahmoluokka ja rotu eivät ole toisistaan riippumattomia, vaan haltijat, kääpiöt ja puolituiset ovat omia hahmoluokkiaan, mikä tekee epäihmisistä marginaalisia ja eksoottisia.[2][4] Muiden hahmoluokkien edustajat taas ovat aina ihmisiä.[8] Tämä järjestelmä on yhteneväinen Mentzerin D&D-version kanssa.[2] Hahmoluokista spesialisti on epätyypillinen ja korvaa muissa D&D-versiossa esiintyvän varas-luokan (thief tai rogue).[4] Raggi päätyi ratkaisuun, koska halusi hahmoluokan muistuttavan Indiana Jonesin tyylistä seikkailijaa.[3] Spesialistin vahvuuksia ovat hiiviskely ja salamurhaaminen, mutta pelaaja saa itse päättää, mihin taitoihin hahmo erikoistuu.[4]
Magia on Lamentations of the Flame Princessin maailmassa vaarallista ja omituista, mikä näkyy taikuutta käsittelevissä säännöissä. Monista D&D-varianteista poiketen LotFP:issa on vain vähän vastustajan vahingoittamiseen tarkoitettuja loitsuja. Niiden tilalla on erilaisia vaikutuksiltaan arvaamattomia loitsuja, jotka voivat olla magiankäyttäjälle yhtä vaarallisia kuin tämän vihollisille. Pahasti epäonnistunut taikuus voi aiheuttaa valtavaa tuhoa, kuten maailmanlaajuisen tulvan. Pelin taikuutta onkin verrattu kauhu- ja miekka ja magia -kirjallisuuteen.[4]
Vastaanotto
Eero Tuovinen kuvailee LotFP:in Deluxe Editionia kiinnostavimmaksi ja pelattavimmaksi saatavilla olevaksi retroklooniksi. Hän kehuu peliä omaperäisyydestä, kiinnostavista historiallisista viittauksista ja selkeistä, haastapelaamiseen soveltuvista säännöistä.[2]
RPG.netin arvostelussa nimimerkki Endzeitgeist arvioi vuoden 2013 laitoksen erinomaiseksi. Hän piti pelin sääntöjä onnistuneina ja kuvitusta sekä taittoa erinomaisena. Hänestä Lamentations of the Flame Princessiä voi käyttää monenlaisessa roolipelaamisessa, mutta parhaiten sen säännöt sopivat kauhupainotteiseen peliin, jossa taikuus ja yliluonnollinen on harvinaista. Sekä pelin ulkoasu että sisältö saavat häneltä viisi pistettä viidestä. Arvostelussa kuitenkin huomautetaan, että jotkut saattavat loukkaantua pelin runsaasti väkivaltaa ja seksiä sisältävästä kuvituksesta.[4]
Monet LotFP-valmisseikkailut ovat nousseet arvostelumenestyksiksi. Esimerkiksi A Red & Pleasant Land ja Vornheim: The Complete City Kit ovat voittaneet useita palkintoja.[9][10]
Lähteet

Luokka:Suomalaiset roolipelit
Luokka:Dungeons & Dragons