K-vitamiinit

Question: Paljonko K-vitamiiniä ihminen tarvitsee päivässä?


K-vitamiinit ovat pääasiassa veren hyytymiseen ja kalsiumin aineenvaihduntaan tarvittavia vitamiineja,[1] joista tärkeimmät ovat K1-vitamiini ja K2-vitamiinit. K-vitamiinit ovat rasvaliukoisia,[1] joten ne eivät poistu helposti kehosta. Ihmisen elimistössä (suolistossa) syntyy yleensä normaaliflooran ansiosta riittävästi K-vitamiinia, joten sen saamisesta ei tarvitse erityisesti huolehtia. Sen sijaan veritulpan jälkeen ohennuslääkitystä saavien on syytä varoa, ettei ruoasta tule liikaa K-vitamiinia. K-vitamiinin nimeäminen ei noudata muiden vitamiinien kohdalla käytettyä aakkosellista järjestystä, koska kun vitamiini löydettiin, löydöksestä kertova artikkeli julkaistiin saksalaisessa julkaisussa ja vitaminiinia kutsuttiin nimellä Koagulationsvitamin (koagulaatiovitamiini), mistä syntyi vitamiinin K-kirjain. 

K-vitamiinit

K-vitamiinit eivät ole yksi aine, vaan niiden luonnolliset muodot luokitellaan K1-vitamiineihin   ja K2-vitamiineihin.   K1- vitamiineja(K1)  nimitetään fyllokinoneiksi ja K2-vitamiineja(K2)  menakinoneiksi.  Lisäksi lääke- ja elintarviketeollisuutta varten valmistetaan synteettisiä K-vitamiineja menadioni (K3), (K4) ja (K5). K-vitamiinien nimitys tulee koaguloitumisesta, jolla tarkoitetaan veren hyytymistä.  Ne ovat veren koaguloitumista, hyytymistä, edistäviä vitamiineja.
K2-vitamiinia  on runsaasti edam- ja gouda-juustoissa. 

Se voi Rotterdamin tutkimuksen mukaan vähentää sepelvaltimotaudin riskiä.[2]
K-vitamiineja on löydetty useita:
Luonnolliset
fyllokinoni (K1)
menakinonit (K2)
menatetrenoni eli menakinoni-4 (MK-4)
menakinoni-7 (MK-7).
Kaikkia menakinoneita ei pidetä vitamiineina. Menakinoneja on kaikkiaan yhdeksää eri lajia. Lisäksi lääke- ja elintarviketeollisuutta varten valmistetaan synteettisiä K-vitamiineja. Synteettisen K1-vitamiinin ja nattosta erotetun menakinoni-7:n pitoisuuden vähenemistä veressä on tutkittu, missä todettiin edellisen vähenevän hitaammin terveellä koeryhmällä.[3]
Valmistetut eli synteettiset
menadioni (K3), on käytetty tai käytetään edelleen mm. koiranruoissa fyllokinonin halvempana korvaajana. 1969 Synkavit-niminen menadioni-vitamiinituote poistettiin markkinoilta, kun havaittiin, että fyllokinoni oli sivuvaikutuksiltaan myrkytöntä verrattuna synteettisiin menadioniin ja K4:iin verrattuna.[4]
K4
K5
Vastasyntyneen K-vitamiini
Vastasyntyneillä ei vielä ole elimistössään K-vitamiinia tuottavaa bakteerikasvustoa. Äidiltä saatavassa ternimaidossa eli kolostrumissa on K-vitamiinia, mutta monissa maissa vastasyntyneille annetaan rutiiniluonteisesti myös K-vitamiinilisä verenvuototaudin ehkäisemiseksi joko pistoksena tai suun kautta. Kahdessa sittemmin kumotussa tutkimuksessa vastasyntyneenä saatu K-vitamiini oli yhdistetty kasvaneeseen leukemian ja syövän riskiin. Suomen lastenlääkäriyhdistys pitää K-vitamiinin antamista tärkeänä ja pistosta parempana kuin suun kautta annettavaa K-vitamiinia.
K-vitamiinin löytäminen
K-vitamiinin löysi tanskalainen Henrik Dam ja sen kemiallisen rakenteen selvitti yhdysvaltalainen Edward Adelbert Doisy. Heille myönnettiin Nobelin lääketieteen palkinto vuonna 1943. 
Lääkitys
Veren hyytymistaipumusta voidaan tarvittaessa vähentää lääkeaineella varfariini (kauppanimi Marevan).[5] K-vitamiini vaikuttaa varfariinin tehoon. Jos K-vitamiinin saanti lisääntyy, lääkeannosta on nostettava. Siksi K-vitamiinin saannin tulisi olla vakio varfariini-lääkityksessä. Vihannesten edullisten terveysvaikutusten vuoksi vihanneksista ei kannata luopua lääkityksessäkään kokonaan K-vitamiinin vuoksi. Riittää, kun huolehtii K-vitamiinin tasaisesta saannista. K-vitamiini ei tuhoudu tai vähene keitettäessä.
K-vitamiinia annetaan joidenkin rotanmyrkkyjen vastalääkkeeksi.
Vitamiini K2 (MK4) ja luiden terveys
MK4:n on monissa tutkimuksissa osoitettu vähentävän murtumariskiä, pysäyttävän ja palauttavan luumassaa. Japanissa annetaan MK4:sta 45mg päivässä hoidettaessa osteoporoosia.[6][7] [8] MK4:n on osoitettu vähentävän murtumia jopa 87%.[9] Hoitokäytäntö määrätä 45mg päivässä MK4:sta on ollut hyväksytty Japanin terveysministeriössä jo vuodesta 1995 kun ehkäistään ja hoidetaan osteoporoosia.[10]
MK4 (mutta MK7:lla tai K1-vitamiinilla ei todettu samanlaista vaikutusta) ehkäisi luukatoa ja/tai murtumia seuraavissa tapauksissa:
Kortikosteroidien käytöstä johtuvat (esim., prednisoni, deksametasoni, prednisoloni)[11][12][13][14]
Anoreksia nervosa[15]
Maksakirroosi[16]
Vaihdevuosien jälkeinen luukato (postmenopausaalinen osteoporoosi)[10][17][18][19][20][21]
Aivoinfarktin jälkeisiin halvaustiloihin liittyvä osteoproosi[22]
Alzheimerin tauti[23]
Parkinsonin tauti[24]
Primaarinen biliaarinen kirroosi[25]
Eturauhasen syövän lääkehoito leuprolidilla (Lupron®).[26]
Pitoisuudet

On hyvä muistaa yhden tekijän pitoisuuksia ravinnossa tarkasteltaessa, että ravinto on kokonaisuus. Ravinnon monipuolisuus varmistaa sen terveellisyyden ja minimoi riskit. Kotimaiset kasvikset ry on kerännyt vihannesten ja hedelmien ravintoainetaulukot.[27] Tämän listan mukaan eniten K-vitamiinia (määrät 100 g kohti) on lehtikaalissa (618 μg), pinaatissa (350 μg), vihanneskrassissa (250 μg), ruusukaalissa (220 μg), ruohosipulissa (190 μg), lehtisalaatissa (115 μg), parsakaalissa (110 μg), kiinankaalissa (80 μg), mangoldissa (65 μg), persiljassa (65 μg), tillissä (65 μg), valkokaalissa (60 μg), purjosipulissa (54 μg), punakaalissa (42 μg), jäävuorisalaatissa (40 μg) ja kiivissä (34,3 (μg).
Saman listan mukaan seuraavissa kasviksissa on kohtuullisesti tai vähän K-vitamiinia: kukkakaali (20 μg), porkkana (19 μg), viinirypäle (19 μg), kurkku (15 μg), lehtiselleri (12 μg), luumu (12 μg), vihreä paprika (9,4 μg), punainen paprika (4,6 μg), keltainen paprika (2,4 μg), mustikka (9 μg), mansikka (5,5 μg), tomaatti (5 μg), omena (5 μg), kesäkurpitsa (3 μg), punajuuri (3 μg), lanttu (2 μg), peruna (1 μg), kyssäkaali (1 μg), sipuli (0,7 μg), maissi (0,3 μg), herkkusieni (0,3 μg), vesimeloni (0,2 μg) ja appelsiini (0,1 μg). (määrät kannattaa tarkistaa tarvittaessa)
Listasta voi päätellä esimerkiksi, että 100 g:sta lehtisalaattia saa saman määrän K-vitamiinia kuin 210 g purjoa, 280 g jäävuorisalaattia, 570 g kukkakaalia tai porkkanaa, 950 g lehtiselleriä, 2 kg mansikoita, 3,8 kg punajuurta, 5,7 kg lanttua tai 11,5 kg perunoita. Monipuolinen kasvisten ja hedelmien syönti tukee riittävää kuidun ja eri vitamiinien ja hivenaineiden saantia.
Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:K-vitamiinit
Luokka:Lastenhoito
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit