Delfiini

Question: Mikä on Suomen yleisin valaslaji?



Delfiini[1][2] eli tavallinen delfiini[3] eli juoksiainen[1] (Delphinus delphis) on yleisin valaslaji. Kaikkia Delphinus-suvun populaatioita pidettiin aiemmin yhtenä ja samana lajina, mutta nykyisin eteläisen pallonpuoliskon rannikkomerien yksilöiden katsotaan kuuluvan omaan Delphinus capensis -lajiinsa.[4][5]
Tuntomerkit
Delfiinillä on kaareva otsa ja sen sisällä on kaikuluotaukseen soveltuva äänielin kuten muillakin delfiinien heimon (Delphinidae) lajeilla. Delfiini kasvaa parin metrin mittaiseksi ja voi painaa yli sata kilogrammaa.[3] Yläleuassa on molemmin puolin 46–55 hammasta, kun taas alaleuassa on 40–50 hammasta. Delfiinien väri voi vaihdella. Yleensä selkäpuoli on ruskeanharmaa ja mahapuoli valkeanharmaa aaltomaisen rajan ollessa erittäin selvä. Silmästä otsaan ulottuu tumma raita. Värityksessä on ero verrattuna D. capensis -lajiin, samoin hampaiston lukumäärässä. Kuono on D. delphis-lajilla selvästi tylpempi.
Levinneisyys
Tavallinen delfiini jaetaan nykyisin kahteen alalajiin.[5] Nimialalaji Delphinus delphis delphis esiintyy yleisenä ja elinvoimaisena Pohjois-Atlantilla sekä Tyynen valtameren itäosissa, ja erittäin uhanalaisena Välimerellä.[4] Laji suosii lämpimiä vesiä, joten sen vakituinen elinalue ulottuu pohjoisimmillaan vain Britteinsaarille.[6] Pohjanmeren itäosissa ja Itämerellä delfiini on satunnainen vierailija.[6] Havainnot esimerkiksi Tanskan vesillä ovat kuitenkin yleistyneet 2000-luvulla, koska laji on runsastunut Skotlannin ympäristössä luultavasti ilmaston lämpenemisen seurauksena.[6][7]
Vaarantunut Delphinus delphis ponticus-alalaji elää vain Mustallamerellä ja osassa Välimerta.[4]
Tavallista delfiiniä on tavattu Suomen aluevesillä ainakin kolmesti.[6] Tiettävästi ensimmäinen havainto tehtiin vuonna 1893, jolloin delfiini kuoli kalaverkkoon Ahvenanmaalla.[8] Toinen havainto saatiin vasta yli sata vuotta myöhemmin, kun Luvian Säpin saaren rannasta löytyi kuollut delfiini loppukesällä 1997.[8] Raadon löytymisen jälkeen kävi ilmi, että muuan merikapteeni oli aikaisemmin kesällä nähnyt yhden[8][3] tai joidenkin lähteiden mukaan kaksi[6] delfiiniä elävänä Säpin lähistöllä.[8] Tutkimuksissa Säpin yksilö osoittautui 5–7-vuotiaaksi urokseksi, ja sen luurankoa suunniteltiin tuolloin sijoitettavaksi Turun luonnontieteelliseen museoon.[8] Kolmannen kerran delfiinejä vieraili Suomen vesillä marraskuussa 2006, jolloin Korppoon saaristokeskuksen edustalla havaittiin emo ja poikanen.[6][3] Ne nähtiin toisenkin kerran Saaristomerellä elävinä, kunnes noin viikon kuluttua ne hukkuivat kalaverkkoihin.[6] Nämä kaksi yksilöä oli tuolloin tarkoitus säilöä Helsingin Luonnontieteellisen keskusmuseon kokoelmiin.[3]
Ravinto
Delfiinit pyydystävät laumassa ja syövät pikkukaloja kuten makrilleja, sillejä ja sardiineja.
Lisääntyminen
Delfiinit elävät normaalisti pienissä parvissa. Ne pariutuvat yleensä syyskesällä. Naaras kantaa vajaan vuoden. Poikanen on syntyessään hieman alle metrin mittainen.
Katso myös
Pullokuonodelfiini
Lähteet
Citation error, replace with{{cite book| title = Suuri Eläinkirja| publisher = WSOY| year = 1988| id = ISBN 951-0-22848-6}}
Viitteet

Luokka:Delfiinit
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit