Filip cel Bun
Trecerea la un negru mai auster, dar elegant, a fost repede aleasă și de regi și nobilime. A început în nordul Italiei, unde ducele de Milano, contele de Savoia și conducătorii din Mantua, Ferrara, Rimini și Urbino au început să se îmbrace în negru. S-a răspândit apoi în Franța prin Ludovic I, Duce de Orléans, fratele mai mic al regelui Carol al VI-lea al Franței. S-a mutat în Anglia la sfârșitul domniei regelui Richard al II-lea (1377-1399), când toată curtea a început să poarte negru. În 1419-1420, negrul a devenit culoarea puternicului duce de Burgundia, Filip cel Bun. Negrul a ajuns în Spania, unde a devenit culoarea habsburgilor spanioli, a lui Carol al V-lea și a fiului său, Filip al II-lea al Spaniei (1527-1598). Conducătorii europeni au văzut că este culoarea puterii, demnității, smereniei și cumpătării. Până la sfârșitul secolului al XVI-lea, era culoarea purtată de aproape toți monarhii din Europa și curțile lor.