Armata romană
În 256 i.en., armata romană condusă de consulii Lucius Manlius Vulso și Marcus Atilius Regulus au invadat teritoriul cartaginez din Africa. Armata romană a forțat orașul Clupeea să capituleze , un oraș situat la 40 de mile de Cartagina. După ce a pregătit apărarea și a colectat 20 000 de sclavi și vite, a primit instrucțiuni de la Roma că Vulso va comandă flota. Regulus a rămas cu 15 000 de infanteriști și 500 de călăreți. Cartagina l-a chemat pe generalul Hamilcar și cei 5000 de infanteriști și 500 de călăreți din Sicilia pentru a se alătură generalilor Bostar și Hasdrubal în Africa. Armata era alcătuită din mercenari, infanteriști africani, miltie, cavareti și elefanți. Forțele cartagineze combinate au organizat apărarea orașului Adiș, un oraș aflat la 40 de mile la sud de Cartagina, fiind sub asediu roman. În ciuda cavaleriei superioare și elefanților, cartaginezii au stabilit poziția pe dealurile de lângă oraș. Lipsa instrucției și structura comenzii descentralizate a reflectat efectivul sărăcăcios al armatei. Cartaginezii erau determinați să reziste în față romanilor. Romanii au staționat armata în jurul dealului, strecurându-se pe întuneric, și au atacat din două părți la răsărit. Cartaginezii au fost nimiciți în luptă, iar romanii le-au jefuit tabăra. Armata romană a continuat să mărșăluiască spre Cartagina, oprindu-se la Tunis.